2006R1198 — DA — 01.07.2013 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (EFT L 223, 15.8.2006, p.1)

Ændret ved:





Ændret ved:

►A1 L 112 10 24.4.2012









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1198/2006

af 27. juli 2006

om Den Europæiske Fiskerifond







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) EF-fiskerflådens udvikling skal reguleres, især i overensstemmelse med de afgørelser, som Rådet og Kommissionen skal træffe i henhold til kapitel II i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik ( 4 ). (2) Den fælles fiskeripolitiks mål bør være at sikre en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og akvakulturen som led i en bæredygtig udvikling, idet der på en afbalanceret måde tages hensyn til de miljømæssige, økonomiske og sociale aspekter. (3) Den fælles fiskeripolitik omfatter bevarelse, forvaltning og udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og akvakulturen og forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, for så vidt disse aktiviteter udøves på medlemsstaternes område eller i EF-farvande eller af EF-fiskerfartøjer eller borgere i medlemsstaterne. (4) I henhold til traktatens artikel 33, stk. 2, skal der tages hensyn til erhvervets særlige karakter, der følger af sektorens sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige områder der har med fiskeri at gøre. (5) Den del af den fælles fiskeripolitik, der vedrører bæredygtig udvikling, har været integreret i strukturfondsbestemmelserne siden 1993. Den bør videreføres ved hjælp af Den Europæiske Fiskerifond (i det følgende benævnt »EFF«) inden for rammerne af en bæredygtig udvikling. (6) Det væsentligste mål for denne forordning, nemlig den fælles fiskeripolitiks bestemmelser om bæredygtig udvikling, kan ikke i tilstrækkelig grad realiseres af medlemsstaterne på grund af strukturproblemerne i forbindelse med udviklingen af fiskeriet og de begrænsede finansielle midler, som medlemsstaterne har til rådighed i det udvidede EU, og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan ved hjælp af flerårig finansiering af relevante prioriterede akser. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (7) Den fælles fiskeripolitik og dermed EFF skal omfatte Fællesskabets prioriterede mål for bæredygtig udvikling, som blev fastlagt i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 og i Göteborg den 15. og 16. juni 2001. (8) Ved programmeringen bør EFF koordineres med de øvrige fonde, der har med bæredygtig udvikling at gøre, og med strukturfondene og andre fællesskabsfonde. (9) EFF's virksomhed og de aktiviteter, den er med til at finansiere, bør være forenelige med de øvrige fællesskabspolitikker og i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen. (10) Fællesskabets indsats bør supplere medlemsstaternes indsats eller søge at støtte denne indsats. Partnerskabet bør styrkes for at sikre en betydelig værditilvækst. Dette partnerskab vedrører — under fuld hensyntagen til medlemsstaternes nationale bestemmelser og praksis — regionale, lokale og andre offentlige myndigheder samt andre relevante organer, herunder dem, som er ansvarlige for miljøet og for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer samt andre organer. Alle partnere bør inddrages i forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af bistanden. (11) I henhold til traktatens artikel 274 skal medlemsstaterne samarbejde med Kommissionen for at sikre, at principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning overholdes. Denne forordning fastsætter derfor betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser med henblik på at gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget. (12) For at EFF's aktiviteter kan blive effektive og gennemskuelige, bør medlemsstaternes og Fællesskabets ansvarsområder fastlægges helt præcist. Ansvarsområderne bør fastlægges for hver programmerings-, overvågnings-, evaluerings- og kontrolfase. Det bør primært være medlemsstaternes ansvar at iværksætte og kontrollere bistanden, uden at dette i øvrigt indskrænker Kommissionens beføjelser. (13) I henhold til traktatens artikel 2 og 3 skal uligheder tilstræbes fjernet og ligestilling mellem mænd og kvinder fremmes. (14) Kommissionen bør efter en objektiv og gennemsigtig metode foretage en vejledende fordeling af de disponible forpligtelsesbevillinger med en overvejende koncentration omkring de områder, der er omfattet af konvergensmålet. (15) De disponible EFF-bevillinger bør indekseres med en fast procentsats med henblik på programmeringen. (16) For at øge EF-midlernes løftestangseffekt ved så vidt muligt at fremme anvendelsen af private finansieringskilder og for at tage større hensyn til projekternes rentabilitet bør støtten fra EFF diversificeres og støttesatserne differentieres for at fremme Fællesskabets interesser, tilskynde til anvendelse af en lang række forskellige finansieringskilder og begrænse tilskuddene fra EFF ved at tilskynde til anvendelse af passende støtteformer. (17) For at styrke den strategiske side af den fælles fiskeripolitik i tråd med Fællesskabets prioriteter for bæredygtig udvikling af fiskeriet og akvakulturen bør medlemsstaterne efter en dialog med Kommissionen vedtage en national strategiplan vedrørende alle relevante aspekter af den fælles fiskeripolitik. (18) For at imødekomme behovet for forenkling og decentralisering bør der gennemføres programmering og økonomisk forvaltning helt og holdent på det operationelle programs og de prioriterede aksers niveau, da programtillæg og EF-støtterammer afskaffes. (19) Programmeringssystemet bør forenkles. EFF's aktiviteter bør derfor udmøntes i et operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med dens nationale struktur. Programmeringen skal omfatte perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013. (20) Rådets vedtagelse af flerårige genopretnings- og forvaltningsplaner er en absolut prioritet, og de bør ledsages af planer for justering af fiskeriindsatsen, der finansieres af EFF. (21) Hvis en fiskeriaftale mellem Fællesskabet og et tredjeland ikke forlænges, eller hvis der sker kraftig nedskæring i fiskerimulighederne i henhold til en international aftale eller anden ordning, bør der også indføres flerårige planer for forvaltning af fiskeriindsatsen med henblik på at tilpasse EF-fiskerflåden til de nye forhold. (22) Fiskeriindsatsen bør kunne justeres i forbindelse med medlemsstaternes eller Kommissionens vedtagelse af hasteforanstaltninger, jf. artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002. (23) Fiskeriindsatsen bør også kunne justeres i forbindelse med vedtagelse af nationale ordninger for udtagning af fartøjer som led i de forpligtelser, der er fastsat i artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 2371/2002. (24) EF-fiskerflådens størrelse bør justeres, så den bliver tilpasset de disponible ressourcer, som der er adgang til. (25) Der bør fastsættes bestemmelser for støtte til investeringer om bord, især for at tage hensyn til nødvendigheden af at omstrukturere EF-fiskerflåden, ved at der ydes støtte til fiskere og fartøjsejere til at udskifte motorer med nye motorer med samme eller mindre motoreffekt. (26) Der bør desuden fastsættes særlige bestemmelser for at tage hensyn til den særlige situation for kystfiskeri af mindre omfang. (27) I forbindelse med gennemførelsen af omstrukturering af EF-fiskerflåden er der behov for socioøkonomiske ledsageforanstaltninger. (28) Der bør fastsættes detaljerede regler for godtgørelser og kompensation til fiskere og ejere af fiskerfartøjer i tilfælde af midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed. (29) Det er af vital betydning for fiskerisektoren, at der opnås en bæredygtig ligevægt mellem de akvatiske ressourcer og udnyttelsen af dem under hensyntagen til de miljømæssige virkninger. Der bør derfor vedtages passende foranstaltninger ikke blot for at beskytte fødekæden, men også for at tilgodese akvakulturen og forarbejdningsindustrien. (30) Der bør fastsættes nærmere regler for støtte til akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, samtidig med at det sikres, at disse sektorer bevarer deres økonomiske levedygtighed. Der bør derfor opstilles et begrænset antal prioriterede mål for bistand og strukturstøtten bør rettes til akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter mod mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder med prioritet til mikrovirksomheder og små virksomheder. (31) Foranstaltninger af almen interesse med et bredere sigte end de foranstaltninger, som sædvanligvis træffes af private virksomheder bør også støttes af EFF. (32) For at mindske den fælles fiskeripolitiks samfundsøkonomiske konsekvenser er det nødvendigt at indføre ledsageforanstaltninger i form af lokale udviklingsstrategier for bæredygtig udvikling af fiskeriområderne. (33) I betragtning af de mange forskellige forhold, der gør sig gældende, og de mange forskellige områder i hele Fællesskabet, bør politikken for udvikling af fiskeriområderne indgå i en integreret plan, der er baseret på en relevant områdestrategi og tilpasset de lokale forhold, ligesom den bør være så decentraliseret som muligt og bør begunstige lokale aktører og være baseret på lokalt forankrede tiltag, åbne mulighed for tiltag i mindre målestok, og sikre væsentlig deltagelse af aktører fra den private sektor. (34) EFF bør ved hjælp af teknisk bistand støtte evalueringer, undersøgelser og udveksling af erfaringer for at lette gennemførelsen af det operationelle program og fremme nyskabende metoder og fremgangsmåder med henblik på en enkel og gennemsigtig iværksættelse. (35) Medlemsstaternes iværksættelse af EFF's aktiviteter, som sker ved delt forvaltning, bør ske med tilstrækkelige garantier for de nærmere bestemmelser for og kvaliteten af iværksættelsen, resultaterne og evalueringen af aktiviteterne og forsvarlig økonomisk forvaltning og kontrol heraf. (36) Der bør gennemføres en bedre og grundigere evaluering, for at EFF's aktiviteter kan blive mere effektiv og få større gennemslagskraft. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvarsområder og de bestemmelser, der skal sikre, at evalueringen er pålidelig, bør derfor fastlægges. (37) For at sikre, at partnerskabet kommer til at fungere effektivt, og at Fællesskabets bistand fremmes på passende vis, bør der sørges for mest mulig information og offentlig omtale. De myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af bistanden, bør også være ansvarlige for dette aspekt og for at holde Kommissionen underrettet om de trufne foranstaltninger. (38) Der bør fastsættes lofter for de offentlige bidrag til hver aktivitet. (39) Det vil endvidere være hensigtsmæssigt at indføre lofter for EFF's bidrag i forbindelse med den samlede offentlige udgift for hver prioriteret akse. (40) Med henblik på en effektiv og korrekt gennemførelse bør det fastlægges, hvilke forpligtelser medlemsstaterne har i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabsretten. Med hensyn til forvaltning og kontrol er det navnlig nødvendigt at opstille retningslinjer, efter hvilke medlemsstaterne forsikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende. (41) Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet funger tilfredsstillende. Med henblik herpå udpeges en forvaltningsmyndighed, en godkendelsesmyndighed og en revisionsmyndighed for hvert operationelt program, og deres ansvarsområder bør fastlægges. Disse ansvarsområder bør primært omfatte forsvarlig økonomisk gennemførelse, tilrettelæggelse af evaluering, godkendelse af udgifter, revision og overholdelse af fællesskabsretten. Kommissionen og de nationale myndigheder bør regelmæssigt mødes for at overvåge bistanden. (42) Det bør fastsættes, at overvågningsudvalget er en instans, der er udpeget af medlemsstaten for at sikre kvaliteten ved gennemførelsen af det operationelle program. (43) Indikatorer og rapporter om gennemførelsen er vigtige for overvågningen, og de bør fastlægges nærmere, så de på pålidelig måde kan afspejle forløb og kvalitet ved gennemførelsen af det operationelle program. (44) Der bør etableres et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om finanskontrol, uden at dette dog indskrænker Kommissionens beføjelser på dette område. (45) Reglerne og procedurerne for forpligtelser og betalinger bør forenkles, så man sikrer en jævn cash flow. Gennemførelsen af det operationelle program vil kunne fremskyndes, hvis der ydes en forfinansiering på 7 % af EFF's bidrag. (46) Ud over at suspendere betalinger, hvis der konstateres en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemerne, skal der være foranstaltninger, som tillader den anvisningsbemyndigede ved delegation at standse betalingerne, hvor det er godtgjort, at der er et klart underskud med hensyn til sund forvaltning af disse systemer, eller som tillader Kommissionen at foretage fradrag i betalingerne, hvis den pågældende medlemsstat ikke har gennemført alle udestående foranstaltninger i en berigtiget handlingsplan. (47) For at sikre en forsvarlig forvaltning af Fællesskabets midler bør overslagene over og gennemførelsen af udgifterne forbedres. Medlemsstaterne bør derfor med regelmæssige mellemrum sende Kommissionen deres overslag over anvendelsen af Fællesskabets midler, og forsinkelser i den finansielle gennemførelse bør medføre, at forskuddet skal tilbagebetales, og at de budgetmæssige forpligtelser automatisk frigøres. (48) Afslutningsprocedurerne bør forenkles således, at de medlemsstater, der måtte ønske det, i overensstemmelse med en ordning, de vælger, delvis kan afslutte deres operationelle program for så vidt angår gennemførte aktiviteter. Der bør udarbejdes passende rammer herfor. (49) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 5 ) efter forvaltningsproceduren i afgørelsens artikel 4. I visse tilfælde kan det dog af hensyn til effektiviteten være, at den i afgørelsens artikel 3 fastsatte rådgivningsprocedure er den mest hensigtsmæssige. (50) Der bør fastsættes detaljerede overgangsbestemmelser, der skal forberede den nye programmering straks efter denne forordnings ikrafttrædelse, og som sikrer, at støtten til medlemsstaterne ikke afbrydes, mens man afventer vedtagelsen af det operationelle program — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

MÅL OG GENERELLE BESTEMMELSER OM STØTTE







KAPITEL I

Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Anvendelsesområde

Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Fiskerifond (i det følgende benævnt »EFF«), og der fastsættes rammebestemmelser for Fællesskabets støtte til bæredygtig udvikling af fiskerisektoren, fiskeriområderne og indlandsfiskeriet.

Artikel 2

Geografisk anvendelsesområde

1. Denne forordnings foranstaltninger gælder i hele Fællesskabet.

2. Uanset stk. 1 udvælger medlemsstaterne på grundlag af kriterierne i artikel 43, stk. 3 og 4, de områder, der er berettiget til støtte til bæredygtig udvikling af fiskeriområder, jf. afsnit IV, kapitel IV, om bæredygtig udvikling af fiskeriområder.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning anvendes følgende definitioner:

a) »fiskerisektor«: den økonomiske sektor, der omfatter al produktion, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter

b) »fisker«: en person, der udøver erhvervsfiskeri om bord på et operationelt fiskerfartøj, jf. medlemsstatens regler herfor

c) »fiskerfartøj«: et fartøj som omhandlet i artikel 3, litra c), i forordning (EF) nr. 2371/2002

d) »akvakultur«: opdræt eller dyrkning af akvatiske organismer ved hjælp af metoder, der skal øge produktionen af de pågældende organismer ud over, hvad det naturlige miljø giver mulighed for; organismerne forbliver en fysisk eller juridisk persons ejendom i hele opdrætnings- eller dyrkningsfasen, indtil de er høstet

e) »fiskeriområde«: et område med kyst eller søbred eller med damme eller en flodmunding, hvor en stor del af befolkningen er beskæftiget inden for fiskerisektoren

f) »mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder«: mikrovirksomheder, små eller mellemstore virksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder ( 6 )

g) »operationelt program«: et dokument, der er udarbejdet af medlemsstaten og godkendt af Kommissionen, og som omfatter et sammenhængende sæt prioriterede akser, der skal løses med støtte fra EFF

h) »programmering«: den tilrettelæggelse, beslutningstagning og finansiering, der finder sted i flere faser for over en flerårig periode at gennemføre Fællesskabets og medlemsstaternes fælles indsats for at realisere EFF's prioriterede mål

i) »prioriteret akse«: en af prioriteterne i et operationelt program, herunder en gruppe af foranstaltninger, der er sammenhængende og har specifikke målelige mål

j) »foranstaltning«: et sæt aktiviteter til gennemførelse af en prioriteret akse

k) »aktivitet«: et projekt, der udvælges efter kriterier fastlagt af overvågningsudvalget og gennemføres af en eller flere modtagere, hvilket gør det muligt at realisere målene inden for den prioriterede akse, det vedrører

l) »modtager«: en fysisk eller juridisk person, som i sidste instans er modtager af den offentlige støtte

m) »offentlige udgifter«: ethvert offentligt tilskud til finansiering af aktiviteter, der hidrører fra statens budget, regionale og lokale myndigheders budgetter, De Europæiske Fællesskabers budget og alle lignende udgifter. Ethvert tilskud til finansiering af aktiviteter, der hidrører fra offentligretlige organer eller sammenslutninger af en eller flere regionale eller lokale myndigheder eller et eller flere offentligretlige organer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter ( 7 ) betragtes som et offentligt tilskud

n) »konvergensmål«: mål for foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede medlemsstater og regioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 ( 8 )

o) »formål uden for konvergensmålet«: mål som omfatter de medlemsstater og regioner, der ikke er støtteberettigede ifølge konvergensmålet i litra n)

p) »bemyndiget organ«: ethvert offentligt eller privat organ eller tjeneste, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, der gennemfører aktiviteter

q) »uregelmæssighed«: enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller vil kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget ved afholdelse af en uretmæssig udgift over det almindelige budget.







KAPITEL II

Mål og opgaver

Artikel 4

Mål

Formålet med støtten under EFF er at:

a) støtte den fælles fiskeripolitik for at sikre, at de levende akvatiske ressourcer udnyttes, og støtte akvakulturen, således at der tilvejebringes økonomisk, miljømæssig og social bæredygtighed

b) fremme en bæredygtig balance mellem ressourcerne og EF-fiskerflådens fiskerikapacitet

c) fremme en bæredygtig udvikling af indlandsfiskeriet

d) styrke driftsstrukturernes konkurrenceevne og udviklingen af økonomisk levedygtige virksomheder i fiskerisektoren

e) fremme beskyttelsen og styrkelsen af miljøet og naturressourcerne, hvor det vedrører fiskerisektoren

f) tilskynde til bæredygtig udvikling og forbedring af livskvaliteten i områder med aktiviteter i fiskerisektoren

g) fremme ligestilling mellem mænd og kvinder ved udviklingen af fiskerisektoren og fiskeriområderne.

Artikel 5

Opgaver

EFF yder støtte til fiskerisektoren. De foranstaltninger, der iværksættes i henhold til denne forordning, skal bidrage til at nå de generelle mål i traktatens artikel 33 og de mål, der er opstillet som en del af den fælles fiskeripolitik. De ledsager og supplerer om nødvendigt de øvrige fællesskabsinstrumenter og -olitikker.







KAPITEL III

Støtteprincipper

Artikel 6

Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse

1. Støtten fra EFF skal supplere nationale, regionale og lokale foranstaltninger, der integrerer Fællesskabets prioriteter.

2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger for, at der er sammenhæng mellem EFF's støtte og Fællesskabets politikker, prioriteter og aktiviteter, og at den supplerer Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter. Denne sammenhæng og komplementaritet anføres navnlig i det operationelle program.

3. Aktiviteter, der finansieres af EFF, skal være i overensstemmelse med traktaten og retsakter udstedt i henhold til denne.

4. I overensstemmelse med deres respektive ansvar sikrer Kommissionen og medlemsstaterne samordningen af støtten fra EFF og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 ( 9 ), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden og andre af Fællesskabets finansielle instrumenter.

5. De aktiviteter, der finansieres af EFF, må ikke medføre en forøgelse af fiskeriindsatsen.

Artikel 7

Statsstøtte

1. Traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder for støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder i fiskerisektoren, jf. dog nærværende artikels stk. 2.

2. Traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder ikke for tilskud fra medlemsstaterne til aktiviteter, som medfinansieres af EFF, og som indgår i et operationelt program.

3. Nationale bestemmelser om offentlig finansiering ud over denne forordnings bestemmelser, jf. stk. 2, behandles som en helhed i henhold til stk. 1.

Artikel 8

Partnerskab

1. EFF's mål forfølges i tæt samarbejde (i det følgende benævnt »partnerskab«) mellem Kommissionen og den enkelte medlemsstat. Medlemsstaterne tilrettelægger i overensstemmelse med gældende nationale regler og fremgangsmåder et partnerskab med de myndigheder og organer, som den udpeger, herunder bl.a.:

a) de kompetente regionale og lokale myndigheder og andre offentlige myndigheder

b) økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter

c) ethvert andet relevant organ.

2. Medlemsstaterne sørger for en bred og effektiv inddragelse af alle relevante organer i overensstemmelse med nationale regler og fremgangsmåder under hensyn til behovet for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og bæredygtig udvikling ved integrering af miljøbeskyttelse og miljøforbedring.

3. Partnerskabet gennemføres i fuld overensstemmelse med de enkelte partneres respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser, som fastlagt i stk. 1.

4. Partnerskabet omfatter forberedelse, gennemførelse, overvågning og evaluering af de operationelle programmer. Medlemsstaterne inddrager alle relevante partnere i de forskellige programmeringsfaser inden for den frist, der er fastsat for hver fase.

5. Hver medlemsstat gennemfører en høring om den nationale strategiplan efter de nærmere fastsatte ordninger, som den finder mest hensigtsmæssige.

Artikel 9

Proportionalitet

1. Medlemsstaten bærer ansvaret for at gennemføre et operationelt program. Dette ansvar udøves på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med hver enkelt medlemsstats egne institutionelle ordninger og denne forordning.

2. De midler, som Kommissionen og medlemsstaterne tager i anvendelse, kan variere afhængigt af den samlede størrelse af de offentlige udgifter, der afsættes til det operationelle program. Midlerne kan især variere i forbindelse med evaluering, kontrol og Kommissionens deltagelse i det overvågningsudvalg, der er omhandlet i artikel 63, samt i forbindelse med de årlige rapporter om gennemførelsen af de operationelle programmer.

Artikel 10

Delt forvaltning

1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til EFF, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 10 ), bortset fra den tekniske bistand, jf. artikel 46, stk. 1, i nærværende forordning, der gennemføres af Kommissionen ved direkte forvaltning.

Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 48, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2. Kommissionen udøver sine beføjelser til at gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget på følgende måder:

a) Kommissionen kontrollerer, at der findes forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne, og at de fungerer, jf. artikel 70 og 73.

b) Kommissionen afbryder betalingsfristen eller suspenderer alle eller en del af udbetalingerne i henhold til artikel 88 og 89, såfremt de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvender enhver anden fornøden finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 98 og 99.

c) Kommissionen kontrollerer tilbagebetalingen af forskud og frigør automatisk budgetmæssige forpligtelser i henhold til artikel 81, stk. 2, og artikel 90-94.

3. Bestemmelserne i afsnit II, anden del, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 gælder for støtte fra EFF.

Artikel 11

Ligestilling mellem mænd og kvinder

Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet fremmes på EFF's forskellige gennemførelsesstadier, herunder udformnings-, iværksættelses-, overvågnings- og evalueringsstadiet.

Medlemsstaternes sørger for at fremme aktiviteter, som forbedrer kvinders rolle inden for fiskeriet.







KAPITEL IV

Finansiel ramme

Artikel 12

Midler og koncentration

1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser fra EFF for perioden 2007-2013, andrager 3 849 mio. EUR i 2004-priser med den årlige fordeling, der er vist i bilag I.

2. 0,8 % af de midler, der er omhandlet i stk. 1, afsættes til teknisk bistand for Kommissionen, jf. artikel 46, stk. 1.

3. Med henblik på programmering og efterfølgende opførelse i Den Europæiske Unions almindelige budget indekseres de beløb, der er omhandlet i stk. 1, med 2 % årligt.

4. De budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, men ikke afsat i henhold til stk. 2, fordeles således, at der opnås en betydelig koncentration i de regioner, der er støtteberettigede i henhold til konvergensmålet.

Artikel 13

Maksimal overførsel

1. For at bidrage til målene om en rimelig koncentration af samhørighedsmidlerne på de mindst udviklede regioner og medlemsstater og om at mindske de gennemsnitlige uligheder i pr. capita-støtten som følge af udligning, skal den maksimale overførsel fra fondene omhandlet i stk. 2, til hver enkelt medlemsstat i henhold til nærværende forordning være som følger:

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på under 40 % af gennemsnittet i EU-25: 3,7893 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 40 %, men under 50 % af gennemsnittet i EU-25: 3,713 5 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 50 %, men under 55 % af gennemsnittet i EU-25: 3,6188 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 55 %, men under 60 % af gennemsnittet i EU-25: 3,5240 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 60 %, men under 65 % af gennemsnittet i EU-25: 3,4293 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 65 %, men under 70 % af gennemsnittet i EU-25: 3,3346 % af BNP

— for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 70 %, men under 75 % af gennemsnittet i EU-25: 3,2398 % af BNP

— derefter reduceres den maksimale overførsel med 0,09 procentpoint af BNP for hver stigning på 5 procentpoint i den gennemsnitlige BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 sammenlignet med gennemsnittet i EU-25.

2. De i stk. 1 omhandlede lofter omfatter de samlede årlige tildelinger til en medlemsstat fra EFF i henhold til denne forordning og fra EFRU, ESF og Samhørighedsfonden i henhold til forordning (EF) nr. 1083/2006, herunder EFRU-bidraget til finansiering af de grænseoverskridende aspekter ved det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og fra førtiltrædelsesinstrumentet, og fra den del af ELFUL, der stammer fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.

3. Kommissionens beregninger af BNP baseres på de statistikker, der blev offentliggjort i april 2005. De enkelte medlemsstaters BNP-vækstrater for 2007-2013 ifølge Kommissionens prognose fra april 2005 anvendes særskilt for hver medlemsstat.

Artikel 14

De finansielle midlers fordeling

Kommissionen udarbejder en årlig vejledende fordeling for hver medlemsstat af de forpligtelsesbevillinger, der er til rådighed for programmeringsperioden 2007-2013, idet den andel, der bidrager til konvergensmålet, holdes adskilt, ud fra følgende objektive kriterier:

a) fiskerisektorens størrelse i medlemsstaten

b) behovet for justering af fiskeriindsatsen, og

c) beskæftigelsen inden for fiskerisektoren

samtidig med at der tages hensyn til særlige situationer og behov og tidligere forpligtelsesbevillinger.







AFSNIT II

STRATEGISK TILGANG







KAPITEL I

National strategiplan

Artikel 15

National strategiplan

1. Medlemsstaterne vedtager efter passende samråd med partnerne en national strategiplan for fiskerisektoren og forelægger den for Kommissionen senest ved fremlæggelsen af det operationelle program.

Den nationale strategiplan skal gøres til genstand for en dialog mellem medlemsstaten og Kommissionen.

2. Den nationale strategiplan skal, hvor dette er relevant for medlemsstaten, indeholde en kort beskrivelse af alle aspekter af den fælles fiskeripolitik og angive de prioriterede akser og mål, et skøn over de nødvendige offentlige finansielle midler samt frister for planens gennemførelse, navnlig for så vidt angår strategien for:

a) forvaltning og justering af EF-fiskerflåden og navnlig justering af fiskeriindsatsen og kapaciteten med hensyn til fiskeressourcernes udvikling, fremme af miljøvenlige fangstmetoder og en bæredygtig udvikling af fiskeriaktiviteterne

b) en bæredygtig udvikling af akvakultursektoren

c) en bæredygtig udvikling af forarbejdningen og afsætningen af fiskerivarer og akvakulturprodukter

d) en bæredygtig udvikling af indlandsfiskeriet

e) en bæredygtig udvikling af fiskeriområderne, herunder de kriterier, som skal danne baggrund for udpegning af de prioriterede akser

f) fiskerisektorens konkurrenceevne, herunder forbedring af dens struktur, organisation og arbejdsmiljø

g) bevarelse af de menneskelige ressourcer i fiskerisektoren, navnlig gennem opgradering af de faglige kvalifikationer, sikring af en bæredygtig beskæftigelse og styrkelse af kvinders stilling og rolle

h) beskyttelse og styrkelse af den del af vandmiljøet, der er relateret til fiskerisektoren.

3. Den nationale strategiplan skal desuden, hvor dette er relevant for medlemsstaten, indeholde yderligere passende oplysninger om de prioriterede akser og mål, et skøn over de nødvendige offentlige finansielle midler samt frister, navnlig for så vidt angår strategien for:

a) opfyldelse af kravene om inspektion og kontrol af fiskeriet samt indsamling af data og information om den fælles fiskeripolitik

b) fiskerivareforsyning og udvikling af fiskeriaktiviteter uden for Fællesskabets farvande.







KAPITEL II

Strategisk opfølgning

Artikel 16

Strategidebat

1. Kommissionen tilrettelægger inden den 31. december 2011 på grundlag af skriftlige oplysninger fra medlemsstaterne en debat med medlemsstaterne om indholdet og fremskridtene med gennemførelsen af de nationale strategiplaner med henblik på at fremme udvekslingen af bedste praksis blandt medlemsstaterne.

2. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget om resultaterne af den debat, der er omhandlet i stk. 1.







AFSNIT III

PROGRAMMERING







KAPITEL I

Generelle bestemmelser om EFF

Artikel 17

Forberedelse og godkendelse af det operationelle program

1. Hver medlemsstat udarbejder et operationelt program for gennemførelsen af de politikker og prioriterede akser, som EFF skal være med til at finansiere. Det operationelle program skal hænge sammen med medlemsstatens nationale strategiplan.

2. EFF's aktiviteter omfatter ét enkelt operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med dens nationale struktur.

3. Medlemsstaten udarbejder sit operationelle program efter samråd med de regionale og lokale partnere, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter inden for fiskerisektoren samt alle andre relevante organer i overensstemmelse med sin nationale struktur og det i artikel 8 omhandlede partnerskab.

4. Medlemsstaten forelægger Kommissionen et forslag til et operationelt program med alle de i artikel 20 omhandlede dele i god tid, så det kan vedtages så hurtigt som muligt.

5. Kommissionen vurderer under hensyntagen til den forhåndsevaluering, der er omhandlet i artikel 48, det foreslåede operationelle program for at afgøre, om det bidrager til at nå de mål, der er fastlagt i artikel 4, de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, og den relevante del af den nationale strategiplan.

Finder Kommissionen inden for to måneder efter modtagelsen af det foreslåede operationelle program, at programmet ikke hænger sammen med de mål, der er omhandlet i artikel 4, de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, eller den relevante del af den nationale strategiplan, kan den anmode medlemsstaten om at meddele de nødvendige supplerende oplysninger og eventuelt tilpasse det foreslåede program.

6. Medlemsstaten forelægger derefter sit operationelle program for Kommissionen, som hurtigst muligt, dog højst fire måneder efter forelæggelsen, vedtager en afgørelse, hvori den godkender programmet.

Artikel 18

Varighed og ændring af det operationelle program

1. Det operationelle program omfatter perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013.

2. Det operationelle program kan tages op til fornyet gennemgang, hvis der har været større vanskeligheder med at gennemføre det, eller hvis der er sket væsentlige strategiske ændringer, eller hvis der er forvaltningsmæssige årsager til det, og det revideres eventuelt for den resterende del af perioden på medlemsstatens eller Kommissionens initiativ, efter aftale med den berørte medlemsstat, efter godkendelse fra overvågningsudvalget, jf. artikel 63.

Ved ændringen tages der især hensyn til den mellemliggende evaluering, de årlige rapporter om gennemførelsen, den årlige gennemgang og den mellemliggende evaluering, jf. henholdsvis artikel 49, 67 og 69, samt væsentlige ændringer af den fælles fiskeripolitik.

3. Kommissionen træffer sin afgørelse om anmodninger om revision af det operationelle program så hurtigt som muligt, dog senest to måneder efter, at en medlemsstat har fremsat anmodningen, såfremt det ændrede operationelle programs indhold er i overensstemmelse med artikel 20. De nærmere regler fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

Artikel 19

Vejledende principper for det operationelle program

Under udarbejdelsen og gennemførelsen af det i artikel 17 omhandlede operationelle program tager medlemsstaterne hensyn til følgende vejledende principper:

a) sammenhæng med principperne for den fælles fiskeripolitik og den nationale strategiplan for navnlig at opnå en stabil og varig balance mellem fiskerikapacitet og fiskerimuligheder

b) fremme af en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af økonomiske aktiviteter, arbejdspladser og menneskelige ressourcer samt beskyttelse og forbedring af miljøet

c) en passende fordeling af de til rådighed værende finansielle midler mellem de prioriterede akser og navnlig, hvor det er relevant, et passende finansieringsniveau for aktiviteter, der henhører under afsnit IV, kapitel I (prioriteret akse 1: foranstaltninger med henblik på tilpasning af EF-fiskerflåden)

d) fremme af de aktiviteter, der bidrager til Lissabon-strategien. Der tilskyndes til aktiviteter, der sigter mod at fremme et bæredygtigt beskæftigelsesniveau i fiskerisektoren, navnlig ved at forbedre jobbenes kvalitet, skaffe unge adgang til erhvervet og stimulere innovationen i hele sektoren

e) fremme af de aktiviteter, der bidrager til Göteborg-strategien, og navnlig af dem, der styrker miljødimensionen i fiskerisektoren. Der tilskyndes til aktiviteter, der sigter mod at mindske indvirkningen af fiskerisektorens aktiviteter på miljøet og mod at fremme miljøvenlige produktionsmetoder

f) forbedring af situationen for de menneskelige ressourcer i fiskerisektoren ved hjælp af aktiviteter, der sigter mod at opgradere og diversificere de faglige kvalifikationer, udvikle livslang læring og forbedre arbejdsvilkårene og sikkerheden

g) tilskyndelse til aktiviteter med stor nytteværdi gennem udvikling af innovative kapaciteter, der medfører høje kvalitetsnormer og opfylder forbrugernes behov for fiskerivarer og akvakulturprodukter. Der tilskyndes til aktiviteter, der fremmer gennemsigtigheden af miljøvenlige produktionsmetoder over for forbrugerne

h) bidrage til en bedre forsyning og en bæredygtig udvikling af fællesskabsmarkedet for fiskerivarer og akvakulturprodukter

i) fremme, i de forskellige faser af gennemførelsen af det operationelle program, af kønsbalancen i fiskerisektoren ved hjælp af aktiviteter, der navnlig sigter mod at mindske den kønsbaserede opdeling på arbejdsmarkedet

j) fremme af en integreret bæredygtig udvikling af fiskeriområderne gennem fremme af det naturlige potentiale og forbedring af livskvaliteten

k) forbedring, hvor det er relevant, af den institutionelle og administrative kapacitet med henblik på en god forvaltningspraksis i forbindelse med den fælles fiskeripolitik og en effektiv gennemførelse af det operationelle program.

Artikel 20

Det operationelle programs indhold

1. Det operationelle program skal omfatte følgende:

a) en sammenfatning af situationen på de støtteberettigede politikområder med hensyn til stærke og svage punkter

b) en beskrivelse af og en begrundelse for de valgte prioriterede akser under hensyntagen til den relevante del af den nationale strategiplan og de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, samt den forventede virkning af den forhåndsevaluering, der er omhandlet i artikel 48

c) særlige mål for hver enkelt prioriteret akse. Målene skal, hvis det er muligt, kvantificeres med et begrænset antal indikatorer under hensyn til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangspunktet og de særlige måls effektivitet fastsat for hver enkelt prioriteret akse

d) en kort beskrivelse af de vigtigste foranstaltninger til gennemførelse af de prioriterede akser

e) oplysninger om, hvordan det komplementerer foranstaltningerne inden for rammerne af ELFUL, strukturfondene og Samhørighedsfonden, når det er relevant

f) en finansieringsplan med to tabeller, der hver, hvis det er relevant, separat angiver, hvilke bevillinger der er afsat til konvergensmålet og til formål uden for konvergensmålet: i) en tabel med en fordeling for hvert år af det samlede planlagte tilskud fra EFF ii) en tabel, som for hele programmeringsperioden og for hver enkelt prioriteret akse viser, hvilket fællesskabstilskud og hvilke nationale offentlige tilskud der planlægges tildelt, hvor stort et tilskud der tildeles fra EFF til hver prioriteret akse, og hvilket beløb der er forbeholdt teknisk bistand

g) gennemførelsesbestemmelserne for det operationelle program, herunder: i) medlemsstatens udpegning af de enheder, der er omhandlet i artikel 58 ii) en beskrivelse af evaluerings- og overvågningssystemerne og overvågningsudvalgets sammensætning, jf. artikel 63 iii) oplysning om, hvilket kompetent organ der skal modtage betalinger fra Kommissionen, og om, hvilket eller hvilke organer der har ansvaret for betalinger til støttemodtagerne iv) fastsættelse af procedurer for pengestrømmenes tilvejebringelse og cirkulation, der sikrer deres gennemsigtighed v) elementer til sikring af oplysning om og offentlig omtale af det operationelle program som omhandlet i artikel 51 vi) en beskrivelse af de procedurer for udveksling af elektroniske data, som Kommissionen og medlemsstaten har aftalt for at overholde de betalings-, overvågnings- og evalueringskrav, der er fastsat i denne forordning.

h) oplysning om anvendelsen af artikel 8.

2. For hver af de prioriterede akser, der er omhandlet i afsnit IV, fastsætter medlemsstaterne i det operationelle program betingelserne og procedurerne for deres anvendelse. I programmet angives det tydeligt, hvad der er formålet med de enkelte planlagte prioriterede akser.







AFSNIT IV

PRIORITEREDE AKSER







KAPITEL I

Prioriteret akse 1: foranstaltninger med henblik på tilpasning af EF-fiskerflåden

Artikel 21

Anvendelsesområde

Støtte fra EFF, der er målrettet mod tilpasning af EF-fiskerflåden, skal vedrøre følgende:

a) offentlig støtte til ejere af fiskerfartøjer og fiskere, der berøres af planer for justering af fiskeriindsatsen, hvis disse indgår i følgende: i) genopretningsplaner som omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002 ii) hasteforanstaltninger som omhandlet i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002 iii) det forhold, at en fiskeriaftale mellem Fællesskabet og et tredjeland ikke er blevet forlænget, eller at fiskerimulighederne er blevet kraftigt nedskåret i henhold til en international aftale eller en anden ordning iv) forvaltningsplaner som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002 v) foranstaltninger som omhandlet i artikel 9 og 10 i forordning (EF) nr. 2371/2002 vi) nationale ordninger for udtagning af fartøjer som led i de forpligtelser, der er fastsat i artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 2371/2002 vedrørende justering af EF-fiskerflådens fiskerikapacitet

b) offentlig støtte til midlertidigt ophør som omhandlet i artikel 24, stk. 1, nr. vii)

c) investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet i henhold til artikel 25

d) offentlig støtte til kystfiskeri af mindre omfang i henhold til artikel 26

e) socioøkonomisk kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden i henhold til artikel 27

f) offentlig støtte som led i rednings- og omstruktureringsplaner i henhold til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder ( 11 ).

Artikel 22

Indhold af planerne for justering af fiskeriindsatsen

1. Medlemsstaterne fastlægger i den nationale strategiplan deres politik for justering af fiskeriindsatsen med henblik på at opfylde forpligtelserne i artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002. Finansieringen af de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), skal gives prioritet.

2. Planerne for justering af fiskeriindsatsen kan omfatte alle de relevante foranstaltninger i dette kapitel.

3. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), ii) og iv), vedtager medlemsstaterne planerne for justering af fiskeriindsatsen senest seks måneder efter, at Rådet eller Kommissionen har truffet afgørelse.

I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iii), vedtager medlemsstaterne planerne for justering af fiskeriindsatsen for de berørte fiskerfartøjer og fiskere senest seks måneder efter at være blevet underrettet af Kommissionen.

4. Hvert år giver medlemsstaterne i de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, jf. artikel 67, meddelelse om de resultater, de har opnået i forbindelse med gennemførelsen af deres planer for justering af fiskeriindsatsen. Resultaterne måles ved hjælp af relevante indikatorer, som er fastsat i de operationelle programmer.

Artikel 23

Offentlig støtte til endeligt ophør af fiskerivirksomhed

1. EFF bidrager til at finansiere fiskerfartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed, hvis dette ophør sker som led i en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a). Som fiskerfartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed betragtes kun

a) ophugning af fiskerfartøjer

b) genanvendelse af dem under en medlemsstats flag og registrering i Fællesskabet til andre formål end fiskeri

c) genanvendelse af dem til at danne kunstige rev. Medlemsstaterne sørger for, at der inden sådanne aktiviteter foretages en miljøkonsekvensundersøgelse, og at de bidrager til målene i artikel 38, stk. 2, litra a).

Den offentlige støtte til endeligt ophør af fiskeri betales til ejerne af fiskerfartøjerne på grundlag af fartøjets fiskerikapacitet og eventuelt den dermed forbundne fiskerilicens.

2. Fartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed programmeres som nationale ordninger for udtagning af fiskerfartøjer af højst to års varighed fra datoen for deres ikrafttræden.

3. For at lette gennemførelsen af planerne for justering af fiskeriindsatsen kan medlemsstaterne udskrive offentlige udbud eller forslagsindkaldelser.

Medlemsstaterne kan også fastsætte den offentlige støttes størrelse under hensyntagen til den bedste omkostningseffektivitet på grundlag af objektive kriterier som f.eks.:

a) fiskerfartøjets pris på det nationale marked eller dets forsikringsværdi

b) fiskerfartøjets omsætning

c) fiskerfartøjets alder og tonnage udtrykt i BT eller motoreffekt udtrykt i kW.

Artikel 24

Offentlig støtte til midlertidigt ophør af fiskerivirksomhed

1. EFF kan i perioden 2007-2013 bidrage til finansiering af støtteforanstaltninger for midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed til fiskere og ejere af fiskerfartøjer for en periode på højst:

i) tolv måneder, som kan forlænges med endnu tolv måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i)

ii) tre måneder, hvis det drejer sig om hasteforanstaltninger truffet af medlemsstaterne som omhandlet i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002 i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. ii)

iii) seks måneder, hvis det drejer sig om hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen som omhandlet i artikel 7 i forordning (EF) nr. 2371/2002 i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. ii)

iv) seks måneder, som kan forlænges med op til yderligere seks måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iii)

v) otte måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iv), og forvaltningsplaner vedtaget på nationalt plan inden for rammerne af Fællesskabets bevarelsesforanstaltninger, såfremt sådanne planer fastsætter en gradvis reduktion af fiskeriindsatsen

vi) tre måneder i forbindelse med de rednings- og omstruktureringsplaner, der er omhandlet i artikel 21, litra f), i den periode, hvor motorerne udskiftes

vii) seks måneder i tilfælde af en naturkatastrofe, lukning af fiskeriet besluttet af medlemsstaterne af hensyn til folkesundheden eller en anden usædvanlig begivenhed, der ikke skyldes ressourcebevarende foranstaltninger.

2. Det finansielle tilskud fra EFF til foranstaltningerne i stk. 1, nr. i)-vi), for hver medlemsstat for hele perioden 2007-2013 må ikke overstige den højeste af følgende to tærskler: 1 mio. EUR eller 6 % af Fællesskabets finansielle støtte til sektoren i den pågældende medlemsstat.

Disse tærskler kan dog fraviges efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

3. Der kan ikke ydes godtgørelser eller anden støtte i henhold til denne forordning for tilbagevendende sæsonbestemt indstilling af fiskeriet.

Artikel 25

Investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet

1. EFF kan kun bidrage til finansiering af udstyr og til modernisering af fiskerfartøjer på fem år eller derover på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, og i henhold til bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Sådanne investeringer kan vedrøre forbedring af sikkerheden om bord, arbejdsforholdene, hygiejnen, produktkvaliteten, energieffektiviteten og selektiviteten, forudsat at det ikke øger fartøjernes fiskerikapacitet.

Der ydes ikke støtte til bygning af fiskerfartøjer eller til udvidelse af lastrum.

3. EFF kan bidrage til én udskiftning af motoren pr. fartøj på følgende betingelser:

a) for fartøjer som defineret i artikel 26, stk. 1: den nye motor har samme effekt som den gamle eller lavere effekt

b) for andre end de i litra a) omhandlede fartøjer med en længde overalt på op til 24 m: den nye motor har mindst 20 % lavere effekt end den gamle

c) for trawlere med en længde overalt på over 24 m: den nye motor har mindst 20 % lavere effekt end den gamle, fartøjet er omfattet af en rednings- og omstruktureringsplan som omhandlet i artikel 21, litra f), og det går over til en mindre brændstofkrævende fangstmetode.

4. Den motoreffektreduktion, der er omhandlet i stk. 3, litra b) og c), kan opnås af en gruppe fartøjer for hver af de fartøjskategorier, der er omhandlet i nærværende stykkes litra b) og c).

5. Betingelserne for gennemførelse af aktiviteterne fastsat i stk. 4, kan fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

6. EFF kan bidrage til finansiering af udstyr og modernisering:

a) der gør det muligt at opbevare fangster om bord, som det ikke længere er tilladt at genudsætte

b) der indgår i projekter, som omfatter forberedelse eller afprøvning af nye tekniske foranstaltninger for en begrænset periode, som skal fastsættes af Rådet eller Kommissionen

c) der reducerer fiskeriets indvirkning på ikke-kommercielle arter

d) der reducerer fiskeriets indvirkning på økosystemer og havbunden

e) der skal beskytte fangster og redskaber mod vilde prædatorer, bl.a. gennem ændring af det materiale, som dele af fiskeredskaberne er fremstillet af, forudsat at dette ikke øger fiskeriindsatsen eller undergraver fiskeredskabernes selektivitet, og at alle relevante foranstaltninger træffes for at undgå at skade prædatorerne fysisk.

7. EFF kan bidrage til finansiering af investeringer, der skal gøre fiskeredskaberne mere selektive, herunder op til to udskiftninger af fiskeredskaber i hele perioden 2007-2013, forudsat at

a) det pågældende fiskerfartøj er omfattet af en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), ændrer sin fangstmetode og forlader det pågældende fiskeri for at overgå til et andet fiskeri, hvor ressourcetilstanden gør det muligt at fiske, eller

b) de nye redskaber er mere selektive og opfylder anerkendte miljøkriterier og -regler, som er mere vidtrækkende end de gældende forpligtelser i henhold til fællesskabsretten.

8. EFF kan bidrage til finansiering af den første udskiftning af fiskeredskaber

a) for at sikre overholdelse af nye tekniske krav til selektivitet i fællesskabretten. Der kan ydes støtte indtil den dato, hvor kravene bliver obligatoriske, eller undtagelsesvis i en kort periode efter den pågældende dato, som kan fastsættes i den berørte fællesskabsret

b) for at reducere fiskeriets indvirkning på ikke-kommercielle arter.

Artikel 26

Kystfiskeri af mindre omfang

1. Ved anvendelsen af denne artikel forstås ved »kystfiskeri af mindre omfang« fiskeri, der udøves af fartøjer med en længde overalt på under 12 m, såfremt disse ikke anvender trukne redskaber som anført i skema 3 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister ( 12 ).

2. Hvis EFF yder støtte til finansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 25 til fordel for kystfiskeri af mindre omfang, kan den sats for private tilskud, der er anført i gruppe 2 i skemaet i bilag II, nedsættes med 20 procentpoint.

3. EFF kan bidrage til finansiering af de socioøkonomiske foranstaltninger i artikel 27 til fordel for kystfiskeri af mindre omfang.

4. EFF kan bidrage til betaling af præmier til fiskere og ejere af fiskerfartøjer, der er beskæftiget med kystfiskeri af mindre omfang:

a) for at forbedre forvaltningen og kontrollen af betingelserne for adgang til bestemte fiskeriområder

b) for at fremme tilrettelæggelsen af produktions-, forarbejdnings- og afsætningskæden for fiskerivarer

c) for at tilskynde til frivillige tiltag, der går ud på at reducere fiskeriindsatsen for at bevare ressourcerne

d) for at tilskynde til anvendelse af teknologiske innovationer (mere selektive fangstmetoder, der er mere vidtgående end eksisterende forpligtelser i fællesskabslovgivningen, eller innovationer for at beskytte redskaber og fangster mod prædatorer), som ikke øger fiskeriindsatsen

e) for at forbedre faglige kvalifikationer og sikkerhedsuddannelsen.

Artikel 27

Socioøkonomisk kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden

1. EFF kan bidrage til finansiering af følgende socioøkonomiske foranstaltninger, som medlemsstaterne foreslår for fiskere, der berøres af udviklingen inden for fiskeriet:

a) diversificering af aktiviteterne, så der skabes alternative beskæftigelsesmuligheder for fiskere

b) opgradering af de faglige kvalifikationer, navnlig hos unge fiskere

c) planer for omskoling til jobmuligheder uden for havfiskeri

d) tidlig afgang fra fiskeriet, herunder førtidspensionering

e) engangskompensation til fiskere, som har arbejdet om bord på et fartøj i mindst 12 måneder som fiskere, forudsat at det fiskerfartøj, på hvilket modtagerne har arbejdet, er omfattet af endeligt ophør, jf. artikel 23. Denne kompensation skal tilbagebetales pro rata temporis, hvis modtagerne vender tilbage som fiskere inden for et tidsrum på mindre end ét år efter modtagelsen.

2. EFF kan yde individuelle præmier til fiskere under 40 år, som kan godtgøre, at de har arbejdet mindst fem år som fiskere eller har en tilsvarende erhvervsuddannelse, og som for første gang erhverver delvis eller fuld ejendomsret til et fiskerfartøj udstyret til havfiskeri, der har en længde overalt på under 24 m, og er på mellem 5 og 30 år.

3. Præmien må ikke overstige 15 % af omkostningerne til erhvervelsen af ejendomsretten eller overstige 50 000 EUR.

4. Betingelserne i henhold til stk. 1, litra e), og stk. 2, kan ændres efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

▼A1

5. EFF kan bidrage til finansieringen af en ordning med individuelle præmier til fiskere, der bliver omfattet af adgangsordningen i bilag I, del 11, i forordning (EF) nr. 2371/2002, som ændret ved tiltrædelsesakten for Kroatien. Ordningen kan kun anvendes i perioden 2014-2015 eller indtil datoen for den fulde gennemførelse af den voldgiftskendelse, der følger af voldgiftsaftalen mellem Republikken Sloveniens regering og Republikken Kroatiens regering, der blev undertegnet den 4. november 2009 i Stockholm, hvis den ligger før.

▼B







KAPITEL II

Prioriteret akse 2: akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter

Artikel 28

Anvendelsesområde for intervention i akvakulturproduktion

1. Støtte, der er målrettet mod akvakulturproduktion, kan ydes til følgende:

a) foranstaltninger til produktive investeringer i akvakultur

b) miljøvenlige akvakulturforanstaltninger

c) folkesundhedsforanstaltninger

d) dyresundhedsforanstaltninger.

2. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.

3. Støtte i henhold til stk. 1 kan bidrage til livslang læring.

4. Foretages der aktiviteter som omhandlet i artikel 29, 31 og 32 for at garantere overholdelse af standarder for miljø, menneskers og dyrs sundhed, hygiejne eller dyrevelfærd i henhold til fællesskabslovgivningen, kan der ydes støtte indtil det tidspunkt, hvor standarderne bliver obligatoriske for virksomhederne.

5. Medlemsstaterne skal sørge for, at der findes passende mekanismer til at undgå uheldige virkninger, specielt risikoen for overskydende produktionskapacitet eller uheldig indvirkning på bevarelsen af fiskeressourcerne.

6. Der ydes kun støtte til de aktiviteter, der er omhandlet i bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet ( 13 ), såfremt der er forelagt de oplysninger, som kræves i nævnte direktivs bilag IV.

Artikel 29

Foranstaltninger til produktive investeringer i akvakultur

1. EFF kan yde støtte til investeringer inden for opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af produktionsanlæg særligt med henblik på at forbedre arbejdsvilkårene, hygiejnen, folke- og dyresundheden og produktkvaliteten, reducere de negative konsekvenser eller styrke de positive virkninger for miljøet. Investeringerne skal bidrage til et eller flere af følgende mål:

a) omlægning til nye arter og produktion af arter med gode afsætningsudsigter

b) gennemførelse af akvakulturmetoder, der i betragtelig grad reducerer de negative konsekvenser eller styrker de positive virkninger for miljøet sammenholdt med de metoder, der normalt anvendes inden for akvakultursektoren

c) støtte til traditionelle akvakulturaktiviteter, som er vigtige for at bevare og udvikle både den økonomiske og sociale struktur og miljøet

d) støtte til indkøb af udstyr, der skal beskytte anlæggene mod vilde prædatorer

e) forbedring af arbejds- og sikkerhedsforhold for personer beskæftiget med akvakultur.

2. Investeringsstøtten begrænses til:

a) mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder

b) virksomheder som ikke er omfattet af definitionen i artikel 3, litra f), med færre end 750 ansatte eller med en omsætning på under 200 mio. EUR.

▼A1

3. Uanset stk. 2 kan der ydes støtte til alle virksomheder i regionerne i EU's yderste periferi, på perifere græske øer og på de kroatiske øer Dugi otok, Vis, Mljet og Lastovo.

▼B

4. Medlemsstaterne sikrer, at mikrovirksomheder og små virksomheder gives prioritet.

Artikel 30

Miljøvenlige akvakulturforanstaltninger

1. EFF kan bidrage til ydelsen af kompensation for anvendelse af akvakulturproduktionsmetoder, som er med til at beskytte og forbedre miljøet og bevare naturen.

2. Formålet med støtten er at fremme:

a) akvakulturformer, der omfatter beskyttelse og styrkelse af miljøet, naturressourcerne og den genetiske diversitet samt forvaltning af landskabet og traditionelle kendetegn i akvakulturområder

b) deltagelse i den fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision, som blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) ( 14 )

c) økologisk akvakultur, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler ( 15 )

d) bæredygtig akvakultur, som er forenelig med særlige miljøbegrænsninger som følge af udpegelsen af Natura 2000-områder i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter ( 16 ).

3. For at modtage kompensation i henhold til denne artikel skal modtagerne heraf forpligte sig til i mindst fem år at anvende miljøvenlige akvakulturforanstaltninger, der er mere vidtgående end anvendelse af normal god akvakulturpraksis. For så vidt angår støtte ydet i henhold til stk. 2, litra a), skal de miljøvenlige fordele ved sådanne akvakulturforanstaltninger påvises ved en forhåndsanalyse, der skal gennemføres af kompetente organer, som medlemsstaten har udpeget.

4. Medlemsstaterne beregner kompensationerne på grundlag af et eller flere af følgende kriterier:

a) indkomsttab

b) ekstraudgifter, der kan opstå som følge af anvendelsen af miljøvenlige akvakulturmetoder

c) behovet for at yde støtte til gennemførelse af projektet

d) særlige ulemper eller investeringsudgifter for enheder inden for eller nær Natura 2000-områder.

5. Der ydes en engangskompensation:

a) i henhold til stk. 2, litra a), på grundlag af et maksimumsbeløb pr. hektar af virksomhedens areal, som miljøvenlige akvakulturforanstaltninger finder anvendelse på

b) i henhold til stk. 2, litra c), for en periode på højst to år i den periode, hvor virksomheden omstilles til økologisk produktion

c) i henhold til stk. 2, litra d), for en periode på højst to år, der ligger efter datoen for afgørelsen om oprettelse af Natura 2000-området og kun for akvakulturenheder, der eksisterede før denne afgørelse.

Artikel 31

Folkesundhedsforanstaltninger

EFF kan yde kompensation til bløddyrsopdrættere for midlertidigt ophør med høst af opdrættede bløddyr. Der kan, hvis kontaminering af bløddyr som følge af spredning af toksisk plankton eller forekomst af biotoksinholdigt plankton medfører, at høsten af hensyn til folkesundheden indstilles, ydes kompensation:

— i mere end fire måneder i træk, — eller

— hvis tabet som følge af indstillingen af høsten beløber sig til mere end 35 % af den pågældende virksomheds årsomsætning beregnet på grundlag virksomhedens gennemsnitsomsætning i de foregående tre år.

Der kan højst ydes kompensation i 12 måneder i hele programmeringsperioden.

Artikel 32

Dyresundhedsforanstaltninger

EFF kan bidrage til finansiering af kontrol med og eliminering af sygdomme inden for akvakultur i henhold til Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet ( 17 ).

Artikel 33

Indlandsfiskeri

1. Ved »indlandsfiskeri« forstås i denne artikel fiskeri udført i kommercielt øjemed af fartøjer, der udelukkende fisker i indre farvande eller ved andre anordninger, der anvendes i forbindelse med isfiskeri.

2. Støtte til indlandsfiskeri kan omfatte investeringer til opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af faciliteter til indlandsfiskeri med henblik på at forbedre sikkerheden, arbejdsvilkårene, hygiejnen og produktkvaliteten, folke- og dyresundheden eller at reducere de negative konsekvenser eller styrke de positive virkninger for miljøet.

Investeringerne om bord på fartøjerne kan støttes efter de relevante bestemmelser i artikel 25.

3. EFF kan støtte ombygning af fartøjer, der anvendes i indlandsfiskeri, til andet end fiskeri. De nationale myndigheder træffer passende foranstaltninger til at sikre, at fartøjer, der modtager støtte fra EFF i henhold til dette stykke, ikke vender tilbage til fiskeriet.

4. Hvis der i en fællesskabsretsakt er fastsat foranstaltninger til artsgenopretning i indre farvande, kan EFF yde støtte til foranstaltninger til midlertidigt ophør med fiskeri i indre farvande for fiskere og ejere af fiskerfartøjer, der udelukkende opererer i indre farvande. Støtten begrænses til højst 12 måneder i hele programmeringsperioden og for de pågældende fartøjer.

5. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.

6. Med forbehold af stk. 3 og 4 er endeligt eller midlertidigt ophør af fiskeri og bygning af fartøjer til fiskeri i indre farvande ikke støtteberettiget.

7. Investeringer er ikke støtteberettiget, hvis der er risiko for, at de bringer balancen mellem fiskerflådens størrelse og de fiskeressourcer, der er til rådighed, i fare.

8. Forvaltningsmyndigheden træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fartøjer, der modtager støtte fra EFF i henhold til denne artikel, fortsat udelukkende fisker i indre farvande.

Artikel 34

Investeringer i forarbejdning og afsætning

1. EFF kan støtte investeringer i forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter.

2. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.

3. EFF kan også støtte livslang læring.

4. Investeringer er ikke berettiget til støtte, hvis de vedrører fiskerivarer og akvakulturprodukter, som er bestemt til at blive anvendt og forarbejdet til andre formål end konsum, medmindre investeringerne udelukkende vedrører behandling, forarbejdning og afsætning af affald fra fiskerivarer og akvakulturprodukter.

5. Foretages der aktiviteter for at garantere overholdelse af standarder for miljø, menneskers og dyrs sundhed, hygiejne eller dyrevelfærd i henhold til fællesskabslovgivningen, kan der ydes støtte, indtil det tidspunkt, hvor standarderne bliver obligatoriske for virksomhederne.

Artikel 35

Støtteberettigede foranstaltninger inden for forarbejdning og afsætning

1. EFF kan yde støtte ved opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af virksomheder, for så vidt der navnlig sigtes mod at gennemføre et eller flere af følgende mål:

a) forbedring af arbejdsvilkårene

b) forbedring og overvågning af sundheds- og hygiejneforholdene samt produktkvaliteten

c) fremstilling af højkvalitetsprodukter til nichemarkeder

d) mindskelse af de negative konsekvenser for miljøet

e) større anvendelse af mindre udnyttede arter, biprodukter og affald

f) fremstilling eller afsætning af nye produkter ved anvendelse af ny teknologi eller udvikling af innovative produktionsmetoder

g) afsætning af produkter, der hovedsagelig stammer fra lokale landinger og akvakultur.

2. Investeringerne skal først og fremmest tage sigte på at fremme bæredygtig beskæftigelse inden for fiskerisektoren.

3. Investeringsstøtten begrænses til:

a) mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder

b) virksomheder som ikke er omfattet af artikel 3, litra f), med færre end 750 ansatte eller med en omsætning på under 200 mio. EUR.

▼A1

4. Uanset stk. 3 kan der ydes støtte til alle virksomheder i regionerne i EU's yderste periferi, på perifere græske øer og på de kroatiske øer Dugi otok, Vis, Mljet og Lastovo.

▼B

5. Medlemsstaterne sikrer, at mikrovirksomheder og små virksomheder gives prioritet.

6. Der ydes ikke fællesskabsstøtte til investeringer i detailhandelen.







KAPITEL III

Prioriteret akse 3: foranstaltninger af fælles interesse

Artikel 36

Anvendelsesområde

1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse med et bredere anvendelsesområde end foranstaltninger, som private virksomheder normalt træffer, og som bidrager til at gennemføre den fælles fiskeripolitiks mål.

2. Sådanne foranstaltninger kan omfatte:

a) kollektive aktioner

b) beskyttelse og udvikling af den akvatiske fauna og flora

c) fiskerihavne, landingssteder og nødhavne

d) udvikling af nye markeder og forbrugerkampagner

e) pilotprojekter

f) ombygning af fiskerfartøjer med henblik på anvendelse til andre formål.

Artikel 37

Kollektive aktioner

EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse, som gennemføres med aktiv deltagelse af operatørerne selv eller organisationer, der handler på producenternes vegne, eller andre organisationer, medlemsstaten har anerkendt, for så vidt foranstaltningerne især har til formål at:

a) bidrage bæredygtigt til bedre forvaltning eller bevarelse af ressourcerne

b) fremme selektive fiskerimetoder eller fiskeredskaber og nedbringelse af bifangster

c) fjerne mistede fangstredskaber fra havbunden for at bekæmpe spøgelsesfiskeri

d) forbedre arbejdsvilkårene og sikkerheden

e) bidrage til at skabe åbenhed på markederne for fiskerivarer og akvakulturprodukter, herunder sporbarhed

f) forbedre kvalitet og fødevaresikkerhed

g) udvikle, omstrukturere eller forbedre akvakulturanlæg

h) foretage investeringer vedrørende produktions-, forarbejdnings- eller afsætningsudstyr og infrastruktur, herunder til affaldsbehandling

i) opgradere de faglige kvalifikationer eller udvikle nye uddannelsesmetoder og -værktøjer

j) fremme partnerskab mellem forskere og operatører inden for fiskerisektoren

k) oprette netværk og udveksle oplysninger og bedste praksis mellem organisationer til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og andre interessenter

l) bidrage til at nå målene for kystfiskeri med mindre fartøjer som omhandlet i artikel 26, stk. 4, i denne forordning

m) forbedre forvaltningen og kontrollen af betingelserne for adgang til fiskeriområder, især ved udarbejdelse af lokale forvaltningsplaner godkendt af de kompetente nationale myndigheder

n) oprette producentorganisationer anerkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter ( 18 ) og muliggøre omstrukturering af disse samt gennemførelse af deres planer om kvalitetsforbedring

o) udføre feasibility-undersøgelser i forbindelse med fremme af partnerskaber med tredjelande i fiskerisektoren.

Støtte i henhold til litra n) ydes i højst tre år efter datoen for anerkendelsen eller datoen for afgørelsen om omstrukturering af producentorganisationen og skal være gradvis faldende i denne treårsperiode.

Artikel 38

Foranstaltninger til beskyttelse og udvikling af den akvatiske fauna og flora

1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse, der skal beskytte og udvikle den akvatiske fauna og flora, samtidig med at vandmiljøet forbedres.

2. Sådanne foranstaltninger skal vedrøre:

a) bygning eller etablering af faste eller mobile anlæg med henblik på at beskytte og udvikle den akvatiske fauna og flora, eller

b) genoprettelse af indre vandveje, herunder vandrende arters gydepladser og vandringsveje, eller

c) beskyttelse og forbedring af miljøet inden for rammerne af Natura 2000, hvis foranstaltningerne direkte vedrører fiskeriaktiviteter, bortset fra driftsomkostninger.

Direkte udsætning er dog ikke støtteberettiget, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en fællesskabsretsakt.

3. Aktionerne skal gennemføres af offentlige eller halvoffentlige organer, anerkendte handelssammenslutninger eller andre organer, som medlemsstaten har udpeget til det formål.

Artikel 39

Fiskerihavne, landingssteder og nødhavne

1. EFF kan støtte investeringer i eksisterende offentlige eller private fiskerihavne af interesse for alle de fiskere og akvakulturproducenter, der bruger dem, og som har til formål at forbedre de tjenesteydelser, som tilbydes.

EFF kan også støtte investeringer til omstrukturering af landingssteder og til forbedring af forholdene for fisk, der landes af kystfiskere på eksisterende landingssteder, der er udpeget af de kompetente nationale myndigheder.

2. Sådanne investeringer skal navnlig vedrøre:

a) forbedring af forholdene for landing, forarbejdning og opbevaring af fiskerivarer og akvakulturprodukter i havnene og auktionering

b) brændstof-, is-, vand- og elforsyning

c) udstyr til vedligeholdelse og reparation af fiskerfartøjer

d) bygning, modernisering og udvidelse af kajer, der øger sikkerheden ved landing og lastning

e) elektronisk forvaltning af fiskeriaktiviteter

f) forbedring af sikkerhed og arbejdsvilkår

g) opbevaring og behandling af affald

h) foranstaltninger til nedbringelse af genudsætning.

3. Med henblik på at forbedre fiskernes sikkerhed kan EFF også støtte sikkerhedsrelaterede investeringer i forbindelse med bygning eller modernisering af små nødhavne.

Artikel 40

Udvikling af nye markeder og forbrugerkampagner

1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse med henblik på at føre en kvalitets- og forædlingspolitik og udvikle nye markeder eller forbrugerkampagner for fiskerivarer og akvakulturprodukter.

2. Aktiviteterne må ikke gælde varemærker eller henvise til bestemte lande eller geografiske områder, medmindre det drejer sig om produkter, der er anerkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler ( 19 ).

3. Sådanne foranstaltninger skal navnlig vedrøre:

a) gennemførelse af regionale, nationale eller tværnationale salgsfremstød for fiskerivarer og akvakulturprodukter

b) forsyning af markedet med arter, som der er overskud af, eller som er underudnyttede, og som normalt genudsættes eller ikke er af erhvervsmæssig interesse

c) gennemførelse af en kvalitetspolitik for fiskerivarer og akvakulturprodukter

d) fremme af produkter, der er blevet til ved hjælp af miljøvenlige metoder

e) fremme af produkter, der er anerkendt i henhold til forordning (EF) nr. 510/2006

f) kvalitetscertificering, herunder indførelse af et mærke og certificering af produkter, der er fanget eller opdrættet ved hjælp af miljøvenlige produktionsmetoder

g) kampagner til forbedring af fiskerivarers, akvakulturprodukters og fiskerisektorens image

h) gennemførelse af markedsundersøgelser.

Artikel 41

Pilotprojekter

1. EFF kan støtte pilotprojekter, herunder eksperimenterende brug af mere selektive fangstmetoder, der går ud på at erhverve og udbrede ny teknisk viden, og som gennemføres af en erhvervsdrivende, en anerkendt handelssammenslutning eller et andet organ, som medlemsstaten har udpeget til det formål, i partnerskab med et videnskabeligt eller teknisk organ.

2. Pilotprojekterne i stk. 1 kan:

a) på betingelser, der ligner de reelle produktionsbetingelser, afprøve, om en nyskabende teknologi er teknisk eller økonomisk levedygtig for derigennem at erhverve og udbrede teknisk og økonomisk viden om den afprøvede teknologi

b) bruges til at afprøve forvaltningsplaner og planer for fordeling af fiskeriindsatsen, herunder eventuelt oprettelse af zoner med forbud mod fiskeri, for at evaluere de biologiske og økonomiske konsekvenser, og forsøgsudsætning

c) udvikle og afprøve metoder, der forbedrer redskabsselektiviteten, reducerer bifangster, genudsætninger eller miljøpåvirkninger, navnlig på havbunden

d) afprøve alternative typer af fiskeriforvaltningsteknikker.

Et pilotprojekt skal altid følges op videnskabeligt, således at der kan opnås brugbare resultater.

3. Der skal udarbejdes tekniske rapporter, som er tilgængelige for offentligheden, om resultaterne af de pilotprojekter, der finansieres i henhold til stk. 1.

Artikel 42

Ombygning af fiskerfartøjer med henblik på anvendelse til andre formål

EFF kan yde støtte til ombygning af fiskerfartøjer under en medlemsstats flag og registreret i Fællesskabet med henblik på anvendelse til uddannelses- eller forskningsformål inden for fiskerisektoren eller til andre aktiviteter end fiskeri. Disse aktiviteter er begrænset til at foregå i offentligt eller halvoffentligt regi.







KAPITEL IV

Prioriteret akse 4: bæredygtig udvikling af fiskeriområder

Artikel 43

Støtteområder

1. EFF kan som supplement til de øvrige fællesskabsinstrumenter yde støtte til bæredygtig udvikling og forbedring af livskvaliteten i de støtteberettigede fiskeriområder som led i en overordnet strategi, der skal støtte gennemførelsen af den fælles fiskeripolitiks mål, især under hensyntagen til dens socioøkonomiske virkninger.

2. Formålet med foranstaltningerne til bæredygtig udvikling af fiskeriområderne er:

a) at bevare den økonomiske og sociale velstand i disse områder og udnytte fiskerivarerne og akvakulturprodukterne bedre

b) at bevare og udvikle arbejdspladser i fiskeriområderne ved hjælp af støtte til diversificering eller økonomisk og social omstrukturering af områder, der står over for socioøkonomiske vanskeligheder som følge af ændringer i fiskerisektoren

c) at fremme kystmiljøets kvalitet

d) at fremme det nationale og tværnationale samarbejde mellem fiskeriområder.

3. Et fiskeriområde, der udvælges til at modtage støtte, skal være begrænset i størrelse og er normalt mindre end et NUTS III-område i den fælles nomenklatur for regionale enheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) ( 20 ). Området bør være tilstrækkeligt sammenhængende set ud fra et geografisk, økonomisk og socialt synspunkt.

4. Støtten bør fortrinsvis fokusere på områder med:

a) lav befolkningstæthed, eller

b) fiskeri i nedgang, eller

c) små fiskersamfund.

5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de områder, der er udvalgt til finansiering under denne prioriterede akse, og medtager disse oplysninger i den kommende årlige gennemførelsesrapport som omhandlet i artikel 67.

Artikel 44

Støtteberettigede foranstaltninger

1. Som led i den bæredygtige udvikling af fiskeriområderne kan der ydes støtte til:

a) styrkelse af konkurrenceevnen på fiskeriområdet

b) omstrukturering og omlægning af økonomiske aktiviteter, især ved fremme af økoturisme, såfremt disse aktiviteter ikke medfører en forøgelse af fiskeriindsatsen

c) diversificering ved fremme af yderligere beskæftigelsesmuligheder for fiskere, så der skabes flere job uden for fiskerisektoren

d) forøgelse af værdien af fiskerivarer

e) støtte til små fiskeri- og turistinfrastrukturer og -tjenesteydelser til gavn for små fiskersamfund

f) beskyttelse af miljøet i fiskeriområderne, så de forbliver attraktive, fornyelse og udvikling af kystlandsbyer med fiskeriaktiviteter og beskyttelse og fremme af naturarven og den arkitektoniske kulturarv

g) genetablering af produktionspotentialet inden for fiskerisektoren, når det er blevet ødelagt af naturkatastrofer eller industrikatastrofer

h) fremme af interregionalt og tværnationalt samarbejde mellem grupper i fiskeriområder, især ved oprettelse af netværk og udbredelse af bedste praksis

i) erhvervelse af færdigheder og forenkling af forberedelse og gennemførelse af en lokal udviklingsstrategi

j) gruppernes driftsudgifter.

2. EFF kan også svarende til højst 15 % af den berørte prioriterede akse finansiere foranstaltninger som f.eks. fremme og forbedring af faglige kvalifikationer, omskoling og jobintegration, især til fordel for kvinder, forudsat at disse foranstaltninger udgør en integrerende del af en strategi for bæredygtig udvikling, og at de er direkte forbundet med de foranstaltninger, som er beskrevet i stk. 1.

3. Støtte, der ydes i henhold til stk. 1, kan omfatte foranstaltninger som omhandlet i kapitel I, II og III bortset fra foranstaltningerne i artikel 23 og 24. Når der ydes støtte til aktiviteter, der er i overensstemmelse med disse foranstaltninger, finder de relevante betingelser og de skalaer for tilskud pr. aktivitet, der er fastlagt i henholdsvis kapitel I, II og III og bilag II, anvendelse.

4. Modtagerne af støtte som omhandlet i stk. 1, litra b) og c), og stk. 2 skal enten være arbejdstagere i fiskerisektoren eller have et job, der er knyttet til sektoren.

5. Driftsomkostningerne for grupperne må generelt ikke overstige 10 % af et fiskeriområdes samlede budget. Medlemsstaterne kan undtagelsesvis og fra sag til sag beslutte, at denne tærskel må overskrides, navnlig hvis grupperne ikke kan oprettes på basis af eksisterende erfarne organisationer.

6. Hvis en foranstaltning, der er støtteberettiget i henhold til denne artikel, også er berettiget til støtte fra et andet fællesskabsstøtteinstrument, skal medlemsstaten ved udarbejdelsen af sit operationelle program gøre det klart, om foranstaltningen støttes af EFF eller af et andet fællesskabsstøtteinstrument.

Artikel 45

Deltagelse i bæredygtig udvikling af fiskeriområder

1. Der gennemføres foranstaltninger for at bidrage til den bæredygtige udvikling af fiskeriområder på et givent område af lokale enheder eller grupper (i det følgende benævnt »gruppen«), der repræsenterer offentlige og private partnere fra de forskellige relevante lokale socioøkonomiske sektorer, og som i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet har tilstrækkelig administrativ og finansiel kapacitet til at forvalte støtten og sikre, at aktiviteterne afsluttes med et godt resultat. Gruppen bør om muligt baseres på eksisterende erfarne organisationer.

2. Gruppen foreslår og gennemfører en integreret, lokal udviklingsstrategi baseret på en lokalt forankret tilgang og i forståelse med forvaltningsmyndigheden.

3. Det område, som en gruppe har ansvaret for, skal være sammenhængende og have en tilstrækkelig kritisk masse målt i menneskelige, finansielle og økonomiske ressourcer til at støtte en holdbar lokal udviklingsstrategi.

4. Aktiviteter under den lokale udviklingsstrategi udvælges af gruppen og skal være i overensstemmelse med foranstaltningerne i artikel 44. Størstedelen af aktiviteterne skal ledes af den private sektor.

5. Medlemsstater eller regioner, afhængigt af de institutionelle forhold, kan tilskynde til oprettelse af et netværk, der udbreder oplysninger og især udveksler bedste praksis.







KAPITEL V

Prioriteret akse 5: teknisk bistand

Artikel 46

Teknisk bistand

1. EFF kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende indtil 0,8 % af sin årlige tildeling til at finansiere den forberedelse, overvågning, administrative og tekniske støtte, evaluering og revision, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning.

Sådanne foranstaltninger gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og andre relevante bestemmelser i samme forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, som gælder for denne form for gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget.

Foranstaltningerne skal omfatte:

a) evalueringer, rapporter fra eksperter, statistikker og undersøgelser, også af almen karakter, vedrørende EFF's drift

b) foranstaltninger, der henvender sig til partnerne, modtagerne af støtte fra EFF og den brede offentlighed, herunder oplysningsvirksomhed

c) foranstaltninger til udbredelse af oplysninger, oprettelse af netværk, bevidstgørelse, fremme af samarbejde og udveksling af erfaringer i hele Fællesskabet

d) installering, drift og sammenkobling af elektroniske forvaltnings-, overvågnings-, kontrol- og evalueringssystemer

e) forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om den praksis, der følges på dette område

f) etablering af tværnationale netværk og fælleskabsnetværk af aktører inden for bæredygtig udvikling af fiskeriområder med henblik på at fremme udveksling af erfaringer og udbredelse af bedste praksis, stimulere og gennemføre tværregionalt og tværnationalt samarbejde og udbrede information.

2. På en medlemsstats initiativ kan EFF i henhold til det operationelle program anvende indtil 5 % af det samlede beløb, der er afsat til programmet, til at finansiere aktioner vedrørende forberedelse, forvaltning, overvågning, evaluering, offentlig omtale, kontrol og revision af det operationelle program samt oprettelse af netværk. Denne tærskel kan undtagelsesvis og under behørigt begrundede omstændigheder overskrides.

3. På en medlemsstats initiativ kan EFF i henhold til det operationelle program også finansiere aktioner, der skal forbedre den administrative kapacitet i medlemsstaten, hvis regioner alle er støtteberettiget efter konvergensmålet.

4. Den type tekniske bistandsforanstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 2.







AFSNIT V

STØTTEEFFEKTIVITET OG OFFENTLIG OMTALE







KAPITEL I

Evaluering af de operationelle programmer

Artikel 47

Generelle bestemmelser

1. Det operationelle program skal underkastes forhåndsevaluering, midtvejsevaluering og efterfølgende evaluering i overensstemmelse med artikel 48, 49 og 50.

Formålet med evalueringerne er at forbedre EFF-støttens kvalitet og effektivitet og gennemførelsen af det operationelle program. Desuden evalueres programmernes virkning med hensyn til de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, den relevante del af de nationale strategiplaner og medlemsstaternes særlige problemer, samtidig med at der tages hensyn til behovet for bæredygtig udvikling af fiskerisektoren og konsekvenserne for miljøet.

2. EFF-støttens effektivitet skal vurderes på grundlag af følgende kriterier:

a) EFF's generelle indvirkning på målene i artikel 4

b) indvirkningen af de prioriterede akser, der er indeholdt i det operationelle program.

3. De evalueringer, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, foretages enten på medlemsstatens eller Kommissionens ansvar i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og i partnerskab mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat.

4. Medlemsstaterne tilvejebringer de menneskelige ressourcer og finansielle midler, der er nødvendige for at gennemføre evalueringerne, tilrettelægger udarbejdelsen og indsamlingen af de krævede data og udnytter overvågningssystemets forskellige oplysninger.

5. De evalueringsmetoder og standarder, der skal anvendes, fastlægges efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

6. Evalueringen skal foretages af eksperter, der er uafhængige af de myndigheder, der er omhandlet i artikel 58. Resultaterne offentliggøres, medmindre de myndigheder, der er ansvarlige for evalueringen, udtrykkeligt gør indvendinger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter ( 21 ).

7. Evalueringerne finansieres over det operationelle programs budget for teknisk bistand, hvis medlemsstaterne er ansvarlige for gennemførelsen af dem, og over Kommissionens budget for teknisk bistand, hvis den er ansvarlig for gennemførelsen.

Artikel 48

Forhåndsevaluering

1. Formålet med forhåndsevalueringen er at sikre sammenhæng mellem de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, den relevante del af den nationale strategiplan og det operationelle program og en optimal anvendelse af budgetmidlerne under det operationelle program og at forbedre programmeringskvaliteten.

2. Medlemsstaterne foretager en forhåndsevaluering af det operationelle program i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og de evalueringsmetoder og standarder, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 47, stk. 5.

3. Medlemsstaterne forelægger forhåndsevalueringen senest ved fremlæggelsen af det operationelle program.

Artikel 49

Mellemliggende evaluering

1. Formålet med den mellemliggende evaluering er at undersøge hele eller en del af det operationelle programs effektivitet for at tilpasse det og forbedre støttens kvalitet og gennemførelsen af den.

2. Et operationelt program underkastes mellemliggende evaluering i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet efter en sådan tidsplan, at der kan tages hensyn til resultaterne med henblik på den strategidebat, der er omhandlet i artikel 16.

3. De mellemliggende evalueringer tilrettelægges på medlemsstaternes ansvar og forvaltningsmyndighedernes initiativ i samråd med Kommissionen i henhold til de evalueringsmetoder og standarder, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 47, stk. 5. De mellemliggende evalueringer sendes til overvågningsudvalget for det operationelle program og til Kommissionen.

Artikel 50

Efterfølgende evaluering

1. Ved den efterfølgende evaluering undersøges udnyttelsen af midlerne, det operationelle programs effektivitet og nyttevirkning samt dets virkning i forhold til målene i artikel 4 og de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19. Den skal bruges til at finde frem til de faktorer, der har været afgørende for, om gennemførelsen af det operationelle program har været vellykket eller ej, herunder med hensyn til bæredygtighed og bedste praksis.

2. Den efterfølgende evaluering foretages på Kommissionens initiativ og ansvar i samråd med medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden, der skal indsamle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan gennemføres.

3. Den efterfølgende evaluering skal afsluttes senest den 31. december 2015.







KAPITEL II

Information og offentlig omtale

Artikel 51

Information og offentlig omtale

1. Medlemsstaterne informerer om og sørger for offentlig omtale af det operationelle program, aktiviteterne og fællesskabstilskuddet. Informationerne skal videregives til offentligheden. De skal gøre opmærksom på Fællesskabets rolle og sikre åbenhed omkring EFF-støtten.

2. Forvaltningsmyndigheden for det operationelle program er ansvarlig for dets offentlige omtale som følger:

a) Den informerer potentielle modtagere, fiskeriorganisationer, erhvervsorganisationer, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, organer, der fremmer ligestilling mellem mænd og kvinder, samt berørte ikke-statslige organisationer, herunder miljøorganisationer, om de muligheder, der ligger i programmet, og reglerne for adgang til finansiering.

b) Den informerer modtagerne om fællesskabstilskuddet.

c) Den informerer offentligheden om Fællesskabets rolle i de operationelle programmer og om resultaterne heraf.

3. Medlemsstaterne giver hvert år Kommissionen meddelelse om, hvilke initiativer der er taget i forbindelse med denne artikel, inden for rammerne af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, der er omhandlet i artikel 67.







AFSNIT VI

FINANSIELT TILSKUD FRA EFF







KAPITEL I

Tilskud fra EFF

Artikel 52

Den offentlige støttes intensitet

Den offentlige støttes maksimale intensitet er fastsat i tabellen i bilag II.

Artikel 53

Tilskud fra EFF

1. Kommissionens afgørelse om godkendelse af et operationelt program fastsætter maksimumssatsen og maksimumsbeløbet for tilskuddet fra EFF separat for konvergensmålet og formål uden for konvergensmålet til hver prioriteret akse.

2. Tilskuddet fra EFF beregnes i forhold til de samlede offentlige udgifter.

3. Tilskuddet fra EFF fastsættes for hver prioriteret akse. For EFF's tilskud gælder følgende lofter:

a) 75 % af de samlede offentlige udgifter, som medfinansieres af EFF i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, jf. dog stk. 7, 8 og 9 nedenfor

b) 50 % af de samlede offentlige udgifter, som medfinansieres i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet, jf. dog stk. 7, 8 og 9 nedenfor.

Uanset dette kan medlemsstaterne i det operationelle program anvende en ensartet sats for hver region for så vidt angår de enkelte foranstaltninger.

4. Minimumstilskuddet fra EFF til en prioriteret akse er 20 % af de samlede offentlige udgifter.

5. Minimumsstøtten fra EFF til en aktivitet er 5 % af de samlede offentlige udgifter til aktiviteten.

6. Den samlede støtte fra EFF til en aktivitet må ikke overstige 95 % af de samlede offentlige udgifter til aktiviteten.

7. Når aktiviteter, der finansieres af EFF, henhører under artikel 24 eller 27, hvor disse indgår i en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), eller henhører under artikel 26, stk. 3 eller 4, forhøjes loftet for EFF's tilskud til prioriteret akse 1 med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 15 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.

Denne forhøjelse er proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i første afsnit og de samlede udgifter til prioriteret akse 1.

8. Når aktiviteter, der finansieres af EFF, henhører under artikel 23, forhøjes loftet for EFF's tilskud til prioriteret akse 1 med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 25 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.

Denne forhøjelse er proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i første afsnit og de samlede udgifter til prioriteret akse 1.

▼A1

9. Når EFF finansierer aktiviteter på de perifere græske øer, der er ugunstigt stillet på grund af deres afsides beliggenhed, i regioner i EU's yderste periferi og på de kroatiske øer Dugi otok, Vis, Mljet og Lastovo, forhøjes loftet for EFF's tilskud til hver prioriteret akse med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 35 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.

▼B

Denne forhøjelse er for hver prioriteret akses vedkommende proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i stk. 1 og de samlede udgifter til den prioriterede akse.

10. Foranstaltninger til teknisk bistand, der gennemføres på Kommissionens initiativ eller på dennes vegne, finansieres af EFF med 100 %.

Artikel 54

Ingen kumulering

Udgifter, som medfinansieres af EFF, kan ikke modtage støtte fra et andet finansielt fællesskabsinstrument.

Artikel 55

Støtteberettigede udgifter

1. Udgifter, der reelt er afholdt af modtagerne i perioden fra den dato, hvor det operationelle program forelægges Kommissionen, eller fra den 1. januar 2007, idet den tidligste dato er gældende, og til den 31. december 2015, er berettiget til støtte fra EFF. Medfinansierede aktiviteter må ikke være afsluttet, før perioden for støtteberettigelse begynder.

2. Uanset stk. 1 kan bidrag, der er naturalydelser, afskrivningsomkostninger og generalomkostninger behandles som udgifter, som modtagerne har betalt i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteterne, når følgende betingelser er opfyldt:

a) Ifølge reglerne i stk. 4 om udgifters støtteberettigelse, er sådanne udgifter støtteberettigede.

b) Udgifterne dokumenteres ved hjælp af regnskabsbilag med bevisværdi svarende til fakturaer.

c) I tilfælde af bidrag, der er naturalydelser, overstiger medfinansieringen fra EFF ikke den samlede støtteberettigede udgift, fraregnet værdien af sådanne bidrag.

3. Udgifter er kun berettiget til støtte fra EFF, hvis de er blevet afholdt til aktiviteter, som der er truffet afgørelse om af forvaltningsmyndigheden i overensstemmelse med de kriterier, som overvågningsudvalget på forhånd har fastsat.

Nye udgifter, der kommer til ved ændring af et operationelt program som omhandlet i artikel 18, er støtteberettiget fra det tidspunkt, hvor anmodningen om ændring af det operationelle program indgives til Kommissionen.

4. Reglerne om udgifters støtteberettigelse fastlægges af medlemsstaterne, medmindre andet er fastsat i denne forordning. De omfatter de samlede udgifter, der anmeldes under det operationelle program.

5. Følgende udgifter er ikke berettiget til støtte fra EFF:

a) moms, bortset fra ikke-refunderbar moms, når denne reelt og definitivt betales af en anden modtager end ikke-afgiftspligtige personer som omhandlet i artikel 4, stk. 5, første afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ( 22 )

b) renter af gæld, jf. dog stk. 8

c) køb af jord for et beløb, der overstiger 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til den pågældende aktivitet

d) bolig.

6. Stk. 1, 3 og 4 berører ikke artikel 46, stk. 1.

7. Ved aktiviteter, hvor modtageren ikke afholder udgifter, udgøres udgifter, der er berettiget til støtte fra EFF, af den offentlige støtte, der ydes til modtageren.

8. Uanset stk. 5, litra b), kan tilskuddet fra EFF ydes i en anden form end direkte støtte uden tilbagebetalingspligt. De nærmere regler fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.

Artikel 56

Aktiviteternes varighed

1. Medlemsstaterne eller forvaltningsmyndigheden sørger for, at tilskuddet fra EFF til en aktivitet kun bevares, hvis aktiviteten ikke inden for et tidsrum på fem år fra tidspunktet for de nationale myndigheders eller forvaltningsmyndighedens afgørelse om tilskud fra EFF undergår en væsentlig ændring:

a) der påvirker aktivitetens art eller betingelserne for dens iværksættelse eller giver en virksomhed eller et offentligt organ en uretmæssig fordel, eller

b) som enten skyldes en ændring i de ejendomsretlige forhold for en infrastruktur eller en produktionsvirksomheds ophør eller flytning.

2. Forvaltningsmyndigheden underretter i den årlige og endelige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 67, Kommissionen om ændringer som omhandlet i stk. 1.

3. Uretmæssigt udbetalte beløb skal inddrives i henhold til afsnit VIII, kapitel II og III.

4. Medlemsstaterne og Kommissionen sørger for, at EFF ikke yder støtte til virksomheder, som er eller har været genstand for en inddrivelsesprocedure i henhold til stk. 3 efter overførsel af en produktionsaktivitet inden for en medlemsstat eller til en anden medlemsstat.







AFSNIT VII

FORVALTNING, OVERVÅGNING OG KONTROL







KAPITEL I

Forvaltnings- og kontrolsystemer

Artikel 57

Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer

1. Systemerne til forvaltning og kontrol af medlemsstaternes operationelle programmer skal sikre følgende:

a) en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ

b) overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer

c) procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under det operationelle program, er korrekte og formelt rigtige

d) pålidelige edb-systemer til regnskabsføring, overvågning og regnskabsaflæggelse

e) et rapporterings- og overvågningssystem, hvis det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ

f) ordninger for revision af, at systemerne fungerer

g) systemer og procedurer, der garanterer et tilstrækkeligt revisionsspor

h) rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.

2. De foranstaltninger, der er fastsat i litra e) og f), skal stå i forhold til de samlede offentlige udgifter, der tildeles det pågældende operationelle program.

Artikel 58

Udpegning af myndigheder

1. For det operationelle program udpeger medlemsstaten følgende:

a) en forvaltningsmyndighed til at forvalte det operationelle program

b) en attesteringsmyndighed til at godkende udgiftsanmeldelser og betalingsanmodninger, før de sendes til Kommissionen

c) en revisionsmyndighed, der arbejder uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, med ansvar for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt.

2. Medlemsstaten kan udpege et eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af eller alle forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver under denne myndigheds ansvar.

3. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.

4. Nogle eller alle de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, kan tilhøre det samme organ, jf. dog artikel 57, stk. 1, litra b).

Artikel 59

Forvaltningsmyndighedens opgaver

Forvaltningsmyndigheden for et operationelt program har ansvaret for forvaltning og gennemførelse af det operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og navnlig for:

a) at sikre, at aktiviteter udvælges til finansiering i overensstemmelse med de kriterier, der gælder for det operationelle program, og at de er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler i hele gennemførelsesperioden

b) at efterprøve, at medfinansierede varer og tjenesteydelser leveres, og at de udgifter, som modtagerne har anmeldt, rent fa