1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M4 RÅDETS DIREKTIV 95/21/EF
af 19. juni 1995
om havnestatskontrol af skibsfart ◄
(EFT L 157 af 7.7.1995, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 98/25/EF af 27. april1998 L 133 19 7.5.1998
►M2 Kommissionens direktiv 98/42/EF af 19. juni 1998 L 184 40 27.6.1998
►M3 Kommissionens direktiv 1999/97/EF af 13. december 1999 L 331 67 23.12.1999
►M4 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december
2001L 19 17 22.1.2002
►M5 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84/EF af 5. november 2002 L 324 53 29.11.2002
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 291 af 14.11.1996, s. 42 (95/21)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 95/21/EF
af 19. juni 1995
om havnestatskontrol af skibsfart
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (1),
i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Søulykker og forurening af medlemsstaternes have og kyster giver
Fællesskabet anledning til alvorlig bekymring;
Fællesskabet er også interesseret i leve- og arbejdsvilkårene om bord
på skibe;
på samlingen den 25. januar 1993 vedtog Rådet konklusioner, hvori det
kraftigt henstillede til Fællesskabet og medlemsstaterne at sikre enmere effektiv gennemførelse og håndhævelse af relevante internationalemaritime sikkerhedsstandarder og miljøkrav og at iværksætte sådannenye foranstaltninger straks, når de er blevet vedtaget;
i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til
søs (
4) opfordrede Rådet kraftigt Kommissionen tilsnarest mul igt at
forelægge Rådet henstillinger med henblik på en specifik indsats og
formelle forslag vedrørende kriterier for skibsinspektion, herunder en
harmonisering af reglerne om tilbageholdelse samt muligheden for atoffentliggøre inspektionsresultaterne og anløbsforbud i Fællesskabetshavne;
sikkerheden, forureningsforebyggelsen og leve- og arbejdsvilkårene om
bord på skibe kan forbedres betydeligt, hvis forekomsten i fællesskabs-farvande af skibe, der ikke lever op til standarderne, reduceres kraftigtgennem streng håndhævelse af de internationale konventioner, koder ogresolutioner;
kontrollen med, om skibe overholder internationale standarder for
sikkerhed, forureningsforebyggelse og leve- og arbejdsvilkår om bord,bør hovedsagelig påhvile flagstaten; men stadig flere flagstater
gennemfører og håndhæver ikke de internationale standarder på
forsvarlig vis; kontrollen med, om de internationale standarder forsikkerhed, forureningsforebyggelse og leve- og arbejdsvilkår om border opfyldt, må derfor også varetages af havnestaten;
en harmoniseret fremgangsmåde for medlemsstaternes effektive
håndhævelse af disse internationale standarder over for skibe, der sejleri farvande under deres jurisdiktion og anløber deres havne, vil hindrekonkurrenceforvridning;
en fællesskabslovramme for harmonisering af inspektionsprocedurer er
afgørende for, om det bliver muligt at sikre en ensartet gennemførelseaf princippet om sikkerhed tilsøs og forureningsforebyggel se —forhold der er grundlæggende for Fællesskabets transport- og miljøpo-litik;1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. C 107 af 15. 4. 1994, s. 14, og EFT nr. C 347 af 8. 12. 1994, s. 15.
(2) EFT nr. C 393 af 31. 12. 1994, s. 50.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 27. oktober 1994 (EFT nr. C 347 af 8. 12.
1994, s. 15.), Rådets fælles holdning af 14. marts 1995 (EFT nr. C 93 af 13.
4. 1995, s. 25) og Europa-Parlamentets afgørelse af 18. maj 1995 (endnu
ikke offentliggjort i Tidende) (SIC! EFT nr. C 151 af 19. 6. 1995, s. 227).
(4) EFT nr. C 271 af 7. 10. 1993, s. 1.▼M4
▼B
▼B
forurening af havene er ifølge sagens natur grænseoverskridende; i
overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet udvikles midlerne til enforebyggende indsats på dette område for så vidt angår medlemssta-
ternes havområder bedst på fællesskabsplan, eftersom medlemsstaterne
ikke kan gribe hensigtsmæssigt og effektivt ind hver for sig;
lovrammen og de harmoniserede regler og kriterier for gennemførelse
af havnestatskontrolfastl ægges bedst ved et rådsdirektiv;
der bør arbejdes videre på grundlag af erfaringerne på Paris-memoran-
dummet om havnestatskontrol(MOU), som bl ev undertegnet i Paris
den 26. januar 1982;
de enkelte medlemsstaters inspektion af et antal fremmede enkeltskibe
svarende tilmindst 25% af de skibe, der anl øber deres havne i et givetår, betyder i praksis, at et stort antalaf de skibe, der tilhver en tidopererer i Fællesskabets område, har været gennem en inspektion;
der bør gøres en ekstra indsats for at udvikle en bedre targetingordning;
reglerne og procedurerne for havnestatsinspektion, herunder kriterier
for tilbageholdelse af skibe, skal harmoniseres for at sikre ensarteteffektivitet i alle havne, hvilket også drastisk vil reducere mulighedenfor at vælge bestemte anløbshavne for at slippe uden om effektivkontrol;
statistikker over ulykker, tilbageholdelser og fejl og mangler, som er
offentliggjort i Kommissionens meddelelse »En fælles politik forsikkerhed tilsøs« og i årsrapporten om MOU, viser, at visse kategorierskibe bør underkastes udvidet syn;
fejl og mangler, som skyldes, at konventionerne ikke overholdes, skal
afhjælpes; skibe, som har fået påbud om at afhjælpe fejl og mangler,
skal, når fejlene og manglerne udgør en åbenbar fare for sikkerhed,
sundhed eller miljø, tilbageholdes, indtil disse fejl og mangler er blevetafhjulpet;
der bør være ret til at klage over en afgørelse om tilbageholdelse truffet
af myndighederne for at undgå urimelige afgørelser, som kan give
anledning til unødvendig tilbageholdelse og forsinkelse;
det kan forekomme, at inspektionshavnen ikke har de fornødne facili-
teter, så myndighederne er nødt til at give skibet tilladelse til at sejlevidere tilet egnet reparationsværft, forudsat at betingel serne forsejladsen opfyldes; skibe, der ikke følger pålæggene, vil fortsat udgøreen sikkerheds-, sundheds- eller miljømæssig trussel og vil have forret-
ningsmæssige fordele af ikke at blive forbedret i overensstemmelse
med konventionernes bestemmelser, hvorfor de bør nægtes adgang tilalle Fællesskabets havne;
under visse omstændigheder kan det blive nødvendigt, at et skib, der
har fået forbud mod at anløbe Fællesskabets havne, alligevel får anløb-stilladelse; i så fald bør skibet kun have tilladelse til at anløbe en
bestemt havn, på den betingelse at alle forholdsregler træffes, for at
skibet kan komme sikkert i havn;
inspektioner bør udføres af skibsinspektører, som er behørigt bemyndi-
gede offentligt ansatte eller andre personer med dybtgående viden ogerfaring, da konventionernes krav tilskibes konstruktion, udstyr og
bemanding er overordentlig komplicerede, skibsinspektørernes beslut-
ninger kan få meget alvorlige følger, og det må sikres, atskibsinspektørernes beslutninger træffes på et helt upartisk grundlag;
lodser og havnemyndigheder kan give nyttige oplysninger om fejl og
mangler ved skibe og besætninger;
det er nødvendigt, at medlemsstaternes myndigheder og andre myndig-
heder eller organisationer samarbejder indbyrdes for at sikre en effektiv
opfølgning over for skibe med fejl og mangler, der har fået tilladelse tilat sejle videre, og for at udveksle oplysninger om skibe i havn;
informationssystemet SIRENAC E, som er oprettet i medfør af MOU,
indeholder store mængder supplerende oplysninger, som er nødvendigefor anvendelsen af dette direktiv;1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 3
▼B
offentliggørelse af oplysninger om skibe, som ikke overholder de inter-
nationale standarder for sikkerhed, sundhed og beskyttelse afhavmil jøet, kan være et effektivt middeltilat afhol de speditører fra at
benytte disse skibe og en tilskyndelse til rederne til at bringe forhol-
dene i orden af sig selv;
alle udgifter i forbindelse med inspektion af skibe, som gør tilbagehol-
delse berettiget, bør afholdes af rederen;
i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv bør det udvalg, der er
nedsat ved artikel12 i Rådets direktiv 93/75/EØF af 13. september
1993 om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets
søhavne med farligt eller forurenende gods (
1), benyttes tilat bistå
Kommissionen ved ændringer af medlemsstaternes inspektionsbefø-jelser på grundlag af de indhøstede erfaringer og under hensyntagentil udviklingen i forbindelse med MOU samt ved de tilpasninger af bi-lagene, som bliver nødvendige på grund af ændringer i konventioner,
protokoller, koder og resolutioner fra relevante internationale organisa-
tioner og i MOU —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at bidrage til en kraftig begrænsning af
sejladsen i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion med skibe, derikke lever op til de internationale standarder; dette skal ske ved:
— at forbedre overholdelsen af international lovgivning og af relevant
fællesskabslovgivning om sikkerhed til søs, om beskyttelse afhavmiljøet og om leve- og arbejdsvilkår om bord på skibe, uansethvilket flag de fører
— at opstille fælles kriterier for havnestatens kontrol med skibe og at
harmonisere fremgangsmåderne ved inspektion og tilbageholdelse
under behørig hensyntagen til de forpligtelser, som medlemssta-
ternes søfartsmyndigheder har påtaget sig inden for rammerne afParis-memorandummet om havnestatskontrol.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv og dets bilag forstås ved:
1) »konventioner «:
— den internationale konvention af 1966 om lastelinjer (LL 66)
— den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menne-
skeliv på søen (Solas 74)
— den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af
forurening fra skibe med tilhørende protokol af 1978 (Marpol73/78)
— den internationale konvention af 1978 om uddannelse af søfa-
rende, om sønæring og om vagthold (STCW 78)
— konventionen af 1972 om internationale søvejsregler (Colreg
72)
— den internationale konvention af 1969 om måling af skibe (ITC
69)
— konventionen af 1976 om minimumsnormer i handelsskibe
(ILO nr. 147)
— den internationale konvention af 1992 om det privatretlige
ansvar for skader ved olieforurening (CLC 92)1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 4
(1) EFT nr. L 247 af 5. 10. 1993, s. 19.▼M4
▼M4
samt protokoller og ændringer til disse konventioner og tilhørende
koder af bindende karakter, ►M5i den gældende affattelse ◄
2) »MOU «: Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet
i Paris den 26. januar 1982, ►M5i den gældende affattelse ◄
3) »skib«: ethvert søgående fartøj, for hvilket en eller flere af konven-
tionerne gælder, og som fører et andet flag end havnestatens
4) »off-shore anlæg «: en fast eller flydende platform, hvorfra der
opereres på eller over en medlemsstats kontinentalsokkel
5) »skibsinspektør «: en offentligt ansat eller en anden person, der er
behørigt bemyndiget af medlemsstatens myndigheder til at udføre
havnestatskontrolinspektion, og som hører ind under disse myndig-heder
6) »inspektion «: et besøg om bord på et skib for at kontrollere både
gyldigheden af de relevante certifikater og andre dokumenter ogskibets tilstand, udrustning og besætning samt besætningens leve-og arbejdsvilkår
7) »mere detaljeret inspektion «: en inspektion, hvorunder skibet, dets
udrustning og besætning som helhed, eller efter omstændighedernedele deraf, i de tilfælde, der er nævnt i artikel 6, stk. 3, underkastesen grundig inspektion, som omfatter skibets konstruktion, udrust-
ning, bemanding, leve- og arbejdsvilkår samt overholdelse af
driftsprocedurer om bord
8) »udvidet inspektion «: en grundig inspektion som omhandlet i
artikel7
9) »tilbageholdelse «: et officielt forbud mod, at et skib afsejler som
følge af konstaterede fejl og mangler, som enkeltvis eller
tilsammen gør skibet usødygtigt
10) »afbrydelse af en operation «: et officielt forbud mod, at et skib
fortsætter en operation som følge af konstaterede fejl og mangler,som enkeltvis eller tilsammen gør en fortsættelse af operationenuforsvarlig.
Artikel 3
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv gælder for ethvert skib og dets besætning:
— der anløber en havn i en medlemsstat eller et off-shore anlæg, eller
— som ligger for anker ud for en sådan havn eller et sådant anlæg.
Intet i denne artikel berører en medlemsstats ret til indgriben i henhold
til de relevante internationale konventioner.
2. For skibe med bruttotonnage under 500 anvender medlemssta-
terne de krav i konventionen, som gælder for disse skibe, og i denudstrækning en konvention ikke gælder for dem, træffer de de foran-staltninger, som måtte være nødvendige for at sikre, at disse skibeikke udgør en åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø. Ved
anvendelsen af dette stykke lader medlemsstaterne sig lede af bilag 1
tilMOU.
3. Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konven-
tion, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke
behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen.
4. Direktivet gælder ikke for fiskerfartøjer, krigsskibe, marinehjæl-
pefartøjer, træskibe af primitiv konstruktion, statsskibe, der anvendestilikke-erhvervsmæssige formål , og fritidsfartøjer, der ikke benytteserhvervsmæssigt.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 5
▼B
▼M4
Artikel 4
Tilsynsorgan
Medlemsstaterne opretholder passende nationale søfartsadministrationer
med det fornødne personale, navnlig kvalificerede inspektører, i detfølgende benævnt »myndigheder«, som skal varetage tilsynet med
skibe, og iværksætter de foranstaltninger, der er nødvendige for at
sikre, at myndighederne udfører deres opgaver som fastlagt i dettedirektiv.
Artikel 5
Forpligtelser til inspektion
1. Det samlede antal inspektioner af skibe, jf. stk. 2 og artikel 7,
som årligt skal udføres af myndigheden i de enkelte medlemsstater,skal være på mindst 25 % af det gennemsnitlige årlige antal af indivi-
duelle skibe, som anløb dets havne, beregnet på grundlag af de tre
seneste kalenderår, som der findes statistikker for.
2. a) Myndigheden sikrer med forbehold af artikel 7a, at alle skibe
med en målfaktor, der i henhold til Sirenac-systemet overstiger50, og som ikke skalgennemgå en udvidet inspektion, inspiceresi henhold til artikel 6, dog under forudsætning af, at der er gåetmindst en måned siden den seneste inspektion i en havn i MOU-
området.
b) Ved udvælgelse af andre skibe til inspektion fastsætter myndig-
heden prioriteringsrækkefølgen som følger:
— skibene i bilag I, del I, skal først udvælges til inspektion,
uafhængig af målfaktoren
— skibene i bilag I, del II, prioriteres i henhold til deres
målfaktor, jf. Sirenac-systemet; jo højere målfaktor, jo højere
prioritering.
3. Medlemsstaterne undlader at inspicere skibe, der er blevet inspi-
ceret af en anden medlemsstat i de foregående seks måneder, underforudsætning af:
— at skibet ikke er omfattet af bilag I
— at der ikke efter en tidligere inspektion er indberettet fejl og
mangler
— at der ikke som følge af begrundet mistanke (»clear grounds«) bør
udføres inspektion
— at skibet ikke er omfattet af stk. 2, litra a).
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse på de former for driftskontrol, der
specielt er omhandlet i konventionerne.
5. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om at fastlægge
prioriteter og fremgangsmåder, der giver bedre mulighed for at koncen-
trere indsatsen på skibe, som kan have fejlog mangl er.
Enhver efterfølgende ændring af denne artikel, bortset fra de 25% i stk.
1, foretages efter proceduren i artikel19.
Artikel 6
Procedure for inspektion
1. Myndighederne sørger for, at skibsinspektøren som et minimum:
a) kontrollerer de certifikater og dokumenter, der er opført i bilag II, i
det omfang det er relevant
b) forvisser sig om, at skibets generelle tilstand er tilfredsstillende, her-
under maskinrum og opholdsrum, inklusive hygiejneforhold.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 6
▼B
▼M4
▼B
▼B
2. Skibsinspektøren kan undersøge alle andre certifikater og doku-
menter, der skal medføres om bord ifølge konventionerne, selv om deikke er opført i bilag II.
3. Når der efter den i stk. 1 og 2 omhandlede inspektion er
begrundet mistanke om, at skibets besætning eller den tilstand, skibeteller dets udrustning befinder sig i, ikke i alt væsentligt opfylder derelevante krav i en konvention, skal der udføres en mere detaljeret
inspektion, som omfatter yderligere kontrol af overholdelsen af de
driftsmæssige krav om bord.
Der er begrundet mistanke, hvis skibsinspektøren finder konkrete
beviser, som efter hans faglige skøn gør en mere detaljeret inspektionaf skibet, dets udrustning eller dets besætning berettiget.
Bilag III indeholder eksempler på begrundet mistanke.
4. De relevante procedurer og retningslinjer for kontrol med skibe,
der er anført i bilag IV, skal også overholdes.
Artikel 7
Obligatorisk udvidet inspektion af bestemte skibe
1. Et skib, der er klassificeret i en kategori i bilag V, del A, kan
underkastes udvidet inspektion efter en periode på 12 måneder sidensidste udvidede inspektion i en havn i en stat, der har undertegnetMOU.
2. Hvis et sådant skib udvælges til inspektion i overensstemmelse
med artikel5, stk. 2, l itra b), foretages udvidet inspektion. Der kan
dog foretages inspektion i overensstemmelse med artikel 6 i periodenmellem to udvidede inspektioner.
3. a) Rederen eller skibsføreren af et skib, som er omfattet af stk. 1,
giver alle oplysningerne i bilag V, del B, til medlemsstatens
myndighed for hver havn, som anløbes efter en periode på 12
måneder siden den seneste udvidede inspektion. Disse oplys-ninger tilvejebringes senest 3 dage før det forventedeankomsttidspunkt i havnen, eller før skibet forlader den forud-gående havn, hvis rejsen forventes at vare mindre end tre dage.
b) Ethvert skib, der ikke opfylder bestemmelserne i litra a), under-
kastes udvidet inspektion i destinationshavnen.
4. Medlemsstaterne sikrer med forbehold af artikel 7a, at der fore-
tages udvidet inspektion af et skib, på hvilket stk. 3 finder anvendelse,og som har en målfaktor på 7 eller derover, i den første havn, som detanløber efter en periode på 12 måneder siden den seneste udvidedeinspektion.
Hvis medlemsstaterne, navnlig på grund af problemer i forbindelse med
ansættelse og uddannelse af nye inspektører, ikke har mulighed for atøge deres kapacitet så betids, at de kan gennemføre alle yderligerepåkrævede inspektioner, kan de gradvis styrke deres inspektionsordningi perioden indtilden 1. januar 2003. Denne periode kan for Rotterdams
havns vedkommende forlænges med seks måneder. Kommissionen
underretter medlemsstaterne og Europa-Parlamentet herom.
5. Udvidede inspektioner foretages i overensstemmelse med proce-
durerne i bilag V, del C.
6. Når der er risiko for, at en ændring eller et udkast til ændring af
MOU vil kunne svække forpligtelsen til udvidet inspektion i medfør afdenne artikel, forelægger Kommissionen straks det udvalg, der ernedsat i henhold til artikel 18, et udkast til foranstaltninger med henblikpå at genindføre målfaktorværdier, der er i overensstemmelse med dettedirektivs mål.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 7
▼M4
▼M4
Artikel 7a
Procedure i tilfælde af, at visse skibe ikke kan inspiceres
1. I tilfælde, hvor en medlemsstat af operationelle årsager er ude af
stand tilat foretage inspektion af et skib med en mål faktor på over 50
som nævnt i artikel 5, stk. 2, litra a), eller en obligatorisk udvidet
inspektion som nævnt i artikel 7, stk. 4, giver medlemsstaten øjeblikke-ligt meddelelse til Sirenac-systemet om, at en sådan inspektion ikke harfundet sted.
2. Sådanne tilfælde indberettes hver sjette måned til Kommissionen
med angivelse af årsagerne til, at der ikke er foretaget inspektion af depågældende skibe.
3. I et givet kalenderår må antallet af inspektioner, der ikke har
kunnet foretages, ikke overstige 5 % af det gennemsnitlige årlige antal
af individuelle skibe, der kan underkastes inspektion, jf. stk. 1, og somhar anløbet havnene i medlemsstaten, beregnet på grundlag af deseneste tre kalenderår, som der findes statistikker for.
4. De skibe, der omhandles i stk. 1, underkastes inspektion i henhold
til artikel 5, stk. 2, litra a), eller obligatorisk udvidet inspektion i
henhold til artikel 7, stk. 4, alt efter hvad der er relevant, i den næste
anløbshavn i Fællesskabet.
5. Inden den 22. juli 2008 ændres den i stk. 3 fastsatte sats på 5 %
på grundlag af Kommissionens vurdering, hvis det skønnes hensigts-mæssigt; proceduren i artikel19 finder anvendel se.
Artikel 7b
Foranstaltninger til adgangsforbud for bestemte skibe
1. En medlemsstat sikrer, at et skib, som er klassificeret i en af kate-
gorierne i bilag XI, del A, forbydes adgang til dens havne, undtagen ide i artikel11, stk. 6, beskrevne situationer, hvis skibet:
enten
— fører flag fra en stat, som er opført på den sortliste, der offentlig-
gøres i årsrapporten fra MOU, og
— er blevet tilbageholdt mere end to gange i løbet af de foregående 24
måneder i en havn i en stat, der har undertegnet MOU,
eller
— fører flag fra en stat, som på den sortliste, der offentliggøres i
årsrapporten fra MOU, beskrives som »yderst risikabel« eller »risi-kabel«, og
— er blevet tilbageholdt mere end én gang i løbet af de foregående 36
måneder i en havn i en stat, der har undertegnet MOU.
Adgangsforbuddet er gældende, så snart skibet har fået tilladelse til at
forlade den havn, hvor det er blevet tilbageholdt anden eller tredjegang, alt efter omstændighederne.
2. Medlemsstaterne handler med henblik på gennemførelsen af stk. 1
i overensstemmelse med procedurerne i bilag XI, del B.
3. Kommissionen offentliggør hvert halve år oplysninger om skibe,
som er blevet forbudt adgang til Fællesskabets havne i medfør af denneartikel.
Artikel 8
Inspektionsrapport til skibsføreren
Så snart en inspektion, en mere detaljeret inspektion eller en udvidet
inspektion er afsluttet, udarbejder inspektøren en rapport i overensstem-melse med bilag IX. En genpart af inspektionsrapporten overdragesskibsføreren.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 8
▼B
Artikel 9
Udbedring og tilbageholdelse
1. Det skalover for myndighederne godtgøres, at fejlog mangl er,
der er blevet bekræftet eller konstateret ved inspektion efter artikel5, stk. 2, og artikel 7, er eller vil blive udbedret i overensstemmelsemed konventionerne.
2. Når fejlene og manglerne udgør en åbenbar fare for sikkerhed,
sundhed eller miljø, sikrer myndighederne i den havnestat, hvor skibetblev inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbin-
delse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes.
Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, førfaren er afværget, eller før myndighederne fastslår, at skibet, eventueltpå bestemte betingelser, som anses for nødvendige, kan afsejle, eller atoperationen kan genoptages, uden at der er risiko for passagerers eller
besætningsmedlemmers sikkerhed eller sundhed, uden at der er risiko
for andre skibe, og uden at skibet eller operationen udgør nogen ufor-holdsmæssig trussel om skade på havmiljøet.
3. Når skibsinspektøren på baggrund af sit faglige skøn afgør, om et
skib skal tilbageholdes, skal han anvende kriterierne i bilag VI. I denforbindelse tilbageholdes skibet, hvis det ikke er udstyret med et funge-rende VDR-system og et sådant udstyr er obligatorisk i henhold tilbilag XII. Kan denne mangel ikke umiddelbart afhjælpes i den havn,
hvor tilbageholdelsen finder sted, kan den kompetente myndighed
tillade, at skibet fortsætter til den nærmeste havn, hvor mangelen umid-delbart kan afhjælpes, eller kræve, at mangelen afhjælpes inden formaksimalt 30 dage. I den forbindelse finder procedurerne i artikel 11anvendelse.
4. I særlige tilfælde, hvor det er tydeligt, at et skibs generelle
tilstand ikke opfylder internationale standarder, kan myndighederneudsætte inspektionen af skibet, indtilde ansvarl ige parter har taget de
nødvendige skridt til at sikre, at skibet opfylder de relevante konventi-
onskrav.
5. Hvis den i artikel5, stk. 2, og i artikel7, omhandl ede inspektion
giver anledning til tilbageholdelse, skal myndighederne straks skriftligtog ved samtidig fremsendelse af inspektionsrapporten underrette admi-nistrationen i den stat, hvis flag skibet har ret til at føre (i det følgendebenævnt flagadministrationen), eller hvis dette ikke er muligt, konsulen
eller i dennes fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for
nævnte stat, om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvi-dere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de godkendteorganisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af klassifikationscerti-fikater eller certifikater, der er udstedt på flagstatens vegne ioverensstemmelse med internationale konventioner, også underrettes,
når det er relevant.
6. Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke supplerende krav i
konventionerne om procedurer for underretning og indberetning vedrø-
rende havnestatskontrol.
7. Under udøvelsen af havnestatskontrol i henhold til dette direktiv,
sættes alt ind på at undgå, at et skib unødvendigt tilbageholdes ellerforsinkes. Hvis et skib unødvendigt tilbageholdes eller forsinkes, harrederen krav på erstatning for ethvert lidt tab eller skade. I tilfælde afpåstået unødvendig tilbageholdelse eller forsinkelse har skibets rederbevisbyrden.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 9
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M1
Artikel 9a
Fremgangsmåde ved manglende ISM-certifikater
1. Viser det sig under en inspektion, at der om bord på et skib, som
i Fællesskabet er omfattet af ISM-koden på inspektionsdatoen, ikkeforeligger en kopi af overensstemmelsesdokumentet eller certifikat for
sikker skibsdrift udstedt i overensstemmelse med den internationale
kode for sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening (ISM-koden),sikrer myndighederne, at skibet tilbageholdes.
2. Viser der sig under inspektionen ikke andre væsentlige fejl og
mangler end de i stk. 1 omhandlede manglende dokumenter, der beret-
tiger, at skibet tilbageholdes, kan myndighederne ophævetilbageholdelsesordren for at undgå ophobning af skibe i en havn. Nåren sådan afgørelse træffes, underretter myndighederne omgående deandre medlemsstaters myndigheder herom.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at ethvert skib, der får tilladelse til at forlade en havn i enmedlemsstat under de i stk. 2 omhandlede omstændigheder, får anløbs-forbud i alle Fællesskabets havne, undtagen i de i artikel 11, stk. 6,
omhandlede situationer, indtil skibets reder eller operatør over for
myndighederne i den medlemsstat, hvor tilbageholdelsen fandt sted,har forelagt fyldestgørende dokumentation for, at skibet råder overgyldige certifikater udstedt i overensstemmelse med ISM-koden. Nårder påvises fejl eller mangler som omhandlet i artikel 9, stk. 2, og disseikke kan afhjælpes i tilbageholdelseshavnen, finder de relevante
bestemmelser i artikel 11 tilsvarende anvendelse.
Artikel 10
Ret til klage
1. Et skibs ejer eller reder eller dennes repræsentant i medlemsstaten
har ret til at klage over en afgørelse om tilbageholdelse eller adgangs-forbud, som myndigheden har truffet. En klage suspenderer ikke
tilbageholdelsen eller adgangsforbuddet.
2. Med henblik herpå indfører og opretholder medlemsstaterne
passende klageprocedurer i overensstemmelse med deres nationalelovgivning.
3. Myndighederne skalgive den i stk. 1 omhandl ede skibsfører
behørig oplysning om retten til at klage.
Artikel 11
Opfølgning af inspektioner og tilbageholdelse
1. Når de i artikel 9, stk. 2, omhandlede fejl og mangler ikke kan
afhjælpes i inspektionshavnen, kan myndighederne i den pågældendemedlemsstat tillade, at skibet sejler videre til det nærmeste skibsværft,som kan udføre reparationen, efter skibsførerens og de pågældende
myndigheders valg, under forudsætning af, at de betingelser, der er
fastsat af flagstatens myndigheder og tiltrådt af den pågældendemedlemsstat, opfyldes. Betingelserne skal sikre, at skibet kan sejlevidere til værftet uden risiko for passagerers eller besætningsmedlem-mers sikkerhed eller sundhed, uden risiko for andre skibe, og uden at
skibet udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet.
2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 1, underretter myndighederne i
den medlemsstat, hvor inspektionshavnen er beliggende, myndighe-derne i den medlemsstat, hvor reparationsværftet er beliggende, de
parter, der er nævnt i artikel 9, stk. 4, og alle andre relevante myndig-
heder, om de betingelser, der er fastsat for sejladsen.
3. Underretningen af de parter, der er nævnt i stk. 2, skalvære i
overensstemmelse med bilag 2 til MOU.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 10
▼B
▼M4
▼B
▼B
De myndigheder i en medlemsstat, der modtager en sådan underret-
ning, orienterer de underrettende myndigheder om, hvilkeforanstaltninger der er truffet.
4. Medlemsstaterne skal sørge for, at de i stk. 1 omhandlede skibe:
i) der afsejler uden at opfylde de betingelser, der er fastsat af
medlemsstatens myndigheder i inspektionshavnen, eller
ii) der afsejler og nægter at overholde de gældende konventionskrav
ved ikke at anløbe det udpegede reparationsværft
får anløbsforbud i alle Fællesskabets havne, indtil rederen over for
myndighederne i den medlemsstat, hvor skibets fejl og mangler blevkonstateret, har forelagt fyldestgørende dokumentation for, at skibet
fuldt ud opfylder alle gældende konventionskrav.
5. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. i), skal myndighederne i
den medlemsstat, hvor skibets fejl og mangler blev konstateret,omgående gøre myndighederne i alle de andre medlemsstateropmærksom herpå.
I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. ii), skal myndighederne i den
medlemsstat, hvor reparationsværftet er beliggende, omgående gøremyndighederne i alle de andre medlemsstater opmærksom herpå.
Inden medlemsstaten udsteder forbuddet, kan den anmode om konsulta-
tioner med administrationen i det berørte skibs flagstat.
6. Uanset bestemmelserne i stk. 4 kan havnestatens myndigheder i
tilfælde af force majeure eller bydende nødvendige sikkerhedshensyneller for at reducere forureningsfaren eller gøre den så lille som muligt,eller for at fejl og mangler kan afhjælpes, give anløbstilladelse til enbestemt havn, på betingelse af at skibets reder eller skibsføreren har
truffet forsvalige foranstaltninger, som opfylder de krav, myndighe-
derne i den pågældende medlemsstat har stillet, således at skibet kananløbe havnen sikkert.
Artikel 12
Skibsinspektørernes faglige kvalifikationer
1. Inspektionen udføres udelukkende af skibsinspektører, som
opfylder kvalifikationskriterierne i bilag VII.
2. Hvis havnestatens myndigheder ikke har den nødvendige
fagkundskab, kan disse myndigheders skibsinspektører bistås afpersoner med den nødvendige fagkundskab.
3. Skibsinspektører, der udfører havnestatskontrol, og de personer,
der bistår dem, må ikke have nogen forretningsmæssig interesse iinspektionshavnen eller i de skibe, der inspiceres; inspektørerne måheller ikke være ansat af eller arbejde for ikke-statslige organisationer,der udsteder lovpligtige certifikater og klassifikationscertifikater, eller
som udfører de syn, der er nødvendige for at udstede disse skibscerti-
fikater.
4. Hver skibsinspektør skalmedbringe et personl igt dokument i form
af et identitetskort, som er udstedt af myndighederne i overensstem-melse med den nationale lovgivning, og som bemyndiger ham til at
udføre skibsinspektion.
En fælles model for et sådant identitetskort udformes efter proceduren i
artikel19.
Artikel 13
Indberetninger fra lodser og havnemyndigheder
1. Medlemsstaternes lodser, som bringer skibe til eller fra kajplads,
eller som er forhyret på skibe på vej mod en havn i en medlemsstat,underretter omgående henholdsvis havnestatens eller kyststatensmyndigheder, hvis de under udøvelsen af deres normale opgaver bliveropmærksomme på, at skibet har fejlog mangl er, som kan være tilfare1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 11
▼B
for sikkerheden under sejladsen, eller som indebærer risiko for skade
på havmiljøet.
2. Hvis havnemyndigheder under udøvelsen af deres normale
opgaver bliver opmærksomme på, at et skib i havnen har fejl ogmangler, som kan påvirke skibets sikkerhed, eller som udgør enurimelig trussel om skade på havmiljøet, underretter de omgående
myndighederne i den pågældende havnestat.
Artikel 14
Samarbejde
1. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger til at etab-
lere et samarbejde mellem sine myndigheder, sine havnemyndighederog andre relevante myndigheder eller kommercielle organisationer,således at dens myndigheder kan få alle relevante oplysninger om
skibe, der anløber dens havne.
2. Medlemsstaterne opretholder foranstaltninger til udveksling af
oplysninger og samarbejde mellem deres myndighed og alle andremedlemsstaters myndigheder og den eksisterende operationelle forbin-delse mellem deres myndighed, Kommissionen oginformationssystemet Sirenac, som er etableret i Saint-Malo, Frankrig.
Skibsinspektørerne konsulterer med henblik på udførelse af inspektio-
nerne i artikel5, stk. 2, og artikel7, de offentl ige og private databaservedrørende inspektion af skibe, som er tilgængelige gennem informati-
onssystemet Equasis.
3. De oplysninger, der skal udveksles i medfør af stk. 2, er dels
dem, der er nærmere fastlagt i bilag 4 til MOU, dels dem, der ernødvendige for at opfylde dette direktivs artikel 15.
Artikel 15
Frigørelse af oplysninger:
1. De kompetente myndigheder i hver enkelt medlemsstat træffer de
nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de i bilag VIII, del 1, opførteoplysninger om skibe, som er blevet tilbageholdt i eller nægtes adgang
til en havn i den pågældende medlemsstat i løbet af den foregående
måned offentliggøres mindst månedlig.
2. Oplysningerne i bilag VIII, del I og II, samt oplysninger om
ændring af skibets klasse, suspension eller udelukkelse af klassen iartikel15, stk. 3, i direktiv 94/57/EF bør forel igge i Sirenac-systemet.De offentliggøres via informationssystemet Equasis hurtigst muligt
efter inspektionens afslutning eller ophævelsen af tilbageholdelsen.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder med henblik på
at fastsætte de i stk. 2 nævnte passende tekniske ordninger.
4. Sirenac-informationssystemet ændres, hvis dette er hensigtsmæs-
sigt, med henblik på at gennemføre ovennævnte krav.
5. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke medlemsstaternes
nationale lovgivning om erstatningsansvar.
Artikel 16
Godtgørelse af udgifter
1. Hvis der ved inspektion som omhandlet i artikel 6 og 7 bekræftes
eller konstateres fejl og mangler i forhold til kravene i den relevantekonvention, som gør tilbageholdelse af skibet berettiget, skal alle1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 12
▼M4
▼B
▼M3
▼M4
▼M3
▼M4
▼B
▼B
udgifter i forbindelse med inspektionen under en sædvanlig regnskabs-
periode afholdes af rederen eller dennes repræsentant i havnestaten.
2. Alle udgifter i forbindelse med inspektion, som den kompetente
myndighed i en medlemsstat udfører i medfør af ►C1artikel11, stk.
4,◄opkræves hos skibets reder.
2a. Såfremt et fartøj tilbageholdes på grund af fejl og mangler eller
manglende gyldige certifikater i henhold til artikel 9 og bilag VI, oppe-bæres alle omkostninger ved tilbageholdelsen i havnen af skibets ejereller reder.
3. Tilbageholdelsen kan ikke ophæves, før fuldstændig betaling er
sket, eller der er stillet tilstrækkelig garanti for godtgørelse af udgif-terne.
Artikel 17
Oplysninger om overvågning af gennemførelsen
Medlemsstaterne sender Kommissionen de i bilag X nævnte oplys-
ninger med den i bilaget nævnte hyppighed.
Artikel 18
Forskriftsudvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Fore-
byggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 iEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5.november om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyg-
gelse af forurening fra skibe (USS) (
1).
2. Når der henvises tildette stykke, anvendes artikel5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF, jf. dens artikel 8.
Fristen i artikel5, stk. 6, i afgørel se 1999/468/EF, fastsættes tiltre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 19
Ændringsprocedure
Dette direktiv kan, uden at anvendelsesområdet udvides, ændres efter
proceduren i artikel18, stk. 2, med henbl ik på:
a) at tilpasse forpligtelserne som anført i artikel 5, bortset fra de 25 %
i stk. 1, og i artikel6, 7, 7a, 7b, 8, 15 og 17, og i de bil ag, som
disse artikler henviser til, på grundlag af de erfaringer, der indhøstes
ved gennemførelsen af dette direktiv og under hensyntagen tiludviklingerne i MOU.
b) at tilpasse bilagene for at tage hensyn til ændringer, der er trådt i
kraft, af konventionerne og af protokoller, koder og resolutioner frarelevante internationale organisationer samt af MOU.
c) i artikel 2, stk. 1, at ajourføre listen over internationale konventi-
oner, der er relevante for dette direktiv.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 13
(1) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.▼M4
▼B
▼M4
▼M5
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M5
▼M5
Ændringer af de internationale instrumenter, der er nævnt i artikel 2,
kan udelukkes fra dette direktivs anvendelsesområde, jf. artikel 5 iforordning (EF) nr. 2099/2002.
Artikel 19a
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved
overtrædelse af nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennem-førelse af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltningerfor at sikre, at disse sanktioner anvendes. Sanktionerne skalvære effek-tive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkendevirkning.
Artikel 20
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni1996. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative
bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, ellerde skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Denærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette
direktiv.
4. Desuden underretter Kommissionen regelmæssigt Europa-Parla-
mentet og Rådet om fremskridtene med hensyn tilgennemførel sen afdirektivet i medlemsstaterne.
Artikel 21
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen.
Artikel 22
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 14
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M2
BILAG I
SKIBE, DER FØRST OG FREMMEST SKAL SYNES
(jf. artikel5, stk. 2)
I.Faktorer, der medfører topprioritering
Uafhængig af målfaktorens værdi skal følgende skibe synes med topprioritet:1. Skibe, om hvilke lodser eller havnemyndigheder har indberettet mangler,
som kan påvirke sikkerheden under sejladsen (jf. direktiv 93/75/EØF og
artikel13 i nærværende direktiv).
2. Skibe, der ikke opfylder forpligtelserne i direktiv 93/75/EØF.
3. Skibe, om hvilke en anden medlemsstat har foretaget indberetning eller
meddelelse.
4. Skibe, om hvilke der er foretaget indberetning eller klage fra skibsføreren,
et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en
berettiget interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis,
i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening,
medmindre den pågældende medlemsstat anser rapporten eller klagen for
åbenbart ubegrundet; identiteten på den person, der foretager indberet-
ningen eller klagen, må ikke afsløres over for skibets fører eller reder.
5. Skibe
— der har været indblandet i en kollision, grundstødning eller stranding
på vej tilhavnen
— der er blevet anklaget for overtrædelse af bestemmelserne om udslip
af skadelige stoffer eller spildevand
— der har manøvreret på en uregelmæssig eller ikke sikkerhedsmæssig
forsvarlig måde, således at ruteforanstaltninger, der er vedtaget af
IMO, eller sikker navigationspraksis og -procedurer ikke er blevet
fulgt, eller
— på anden måde har manøvreret på en sådan måde, at der har været
fare for personer, ejendom eller miljøet.
6. Skibe, som af sikkerhedsgrunde er blevet ►
M3suspenderet eller trukket
tilbage fra deres klasse ◄inden for de sidste seks måneder.
II.Generel målfaktor
Følgende skibe skal først og fremmest synes:
1. Skibe, der anløber en havn i en medlemsstat for første gang eller efter et
fravær på 12 måneder eller derover. Ved anvendelse af disse kriterier
skalmedl emsstaterne også tage hensyn tilinspektioner, der er foretaget
af parterne i MOU. Foreligger de nødvendige oplysninger i den forbin-
delse ikke, baserer medlemsstaterne sig på de data, der foreligger i
Sirenac, og inspicerer de skibe, der ikke er blevet registreret i Sirenac
siden ibrugtagningen af denne database den 1. januar 1993.
2. Skibe, der ikke er blevet synet af en medlemsstat i de seneste seks
måneder.
3. Skibe, for hvilke de lovpligtige certifikater om skibets konstruktion og
udstyr, som er udstedt i overensstemmelse med konventionerne, og
hvor klassifikationscertifikaterne er udstedt af organisationer, der ikke
er anerkendt i henhold til Rådets direktiv 94/57/EF.
4. Skibe, hvis flagstat er opført på den sortliste, som offentliggøres i
årsrapporten fra MOU.
5. Skibe, der har fået tilladelse til at forlade en havn i en medlemsstat på
visse betingelser, f.eks.:
a) fejl og mangler, der skal være udbedret før afsejlingen
b) fejl og mangler, der skal udbedres i næste anløbshavn
c) fejlog mangl er, der skaludbedres inden 14 dage
d) fejl og mangler, hvortil der er knyttet andre specifikke betingelser.
Hvis der er truffet foranstaltninger i forbindelse med skibet, og alle fejl
og mangler er blevet afhjulpet, tages dette i betragtning.
6. Skibe, hvor der er blevet konstateret fejl og mangler under en tidligere
inspektion, alt efter antallet af fejl og mangler.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 15
▼M4
▼M4
7. Skibe, som er blevet tilbageholdt i en tidligere havn.
8. Skibe fra en flagstat, som ikke har ratificeret alle relevante internationale
konventioner i henhold til dette direktivs artikel 2.
9. Skibe, der er klassificeret i et klassifikationsselskab, hvis mangelfre-
kvens ligger over gennemsnittet.
10. Skibe i kategorierne i bilag V, del A.
11. Skibe, der er over 13 år gamle.
Myndighederne skalved fastsættel se af ovennævnte skibes prioriterings-
rækkefølge tage hensyn til rækkefølgen i den generelle målfaktor i
Sirenac-informationssystemet i henhold til MOU, bilag I, afsnit I. Større
målfaktor betyder højere prioritering. Den generelle målfaktor er
summen af de gældende faktorværdier som defineret inden for rammerne
af MOU. Punkt 5, 6 og 7 gælder kun for inspektioner, der er foretaget i
de seneste 12 måneder. Den generelle målfaktor omfatter mindst
summen af værdierne i punkt 3, 4, 8, 9, 10 og 11.
Med henblik på artikel 7, stk. 4, skal den generelle målfaktor dog ikke
tage hensyn tilpunkt 10.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 16
▼B
BILAG II
LISTE OVER CERTIFIKATER OG DOKUMENTER
(jf. artikel6, stk. 1)
1. Internationalt målebrev (1969)
2. — Sikkerhedscertifikat for passagerskibe
— Konstruktionssikkerhedscertifikat for lastskibe
— Udrustningssikkerhedscertifikat for lastskibe— Radiotelegrafisikkerhedscertifikat for lastskibe— Radiotelefonisikkerhedscertifikat for lastskibe— Radiosikkerhedscertifikat for lastskibe
— Undtagelsescertifikat, i givet fald inklusive lastfortegnelse
— Sikkerhedscertifikat for lastskibe
3. Internationalt egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk
— Egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk
4. Internationalt egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk
— Egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk
5. Internationalt certifikat vedrørende forebyggelse af olieforurening6. Internationalt forureningsforebyggelsescertifikat for transport af giftige
flydende stoffer i bulk
7. Internationalt lastelinjecertifikat (1966)
— Internationalt undtagelses-lastelinjecertifikat
8. Oliejournal, del I og II
9. Ladningsjournal
10. Dokument vedrørende skibets minimumsbemanding (Minimum Safe
Manning Document)
10a. Certifikater udstedt i overensstemmelse med STCW-konventionen
11. Lægeattester, jf. ILO-konvention nr. 73 om lægeundersøgelse af søfarende
12. Stabilitetsoplysninger
13. Kopi af overensstemmelsesdokument og certifikat for sikker skibsdrift,
som er udstedt i overensstemmelse med den internationale kode for sikker
skibsdrift og forebyggelse af forurening (SOLAS, kapitel IX).
14. Certifikater vedrørende skibets skrogstyrke og maskineri udstedt af det
pågældende klassifikationsselskab (forlanges kun, hvis skibet opretholder
sin klasse i et klassifikationsselskab).
15. Dokument, der attesterer overensstemmelse med de særlige krav til skibe,
der transporterer farligt gods.
16. Sikkerhedscertifikat til højhastighedsfartøjer og tilladelse til at drive højha-
stighedsfartøjer
17. Specialliste eller manifest eller detaljeret lastplan for farligt gods
18. Skibsjournal over prøver og øvelser samt journal over syn og vedligehol-
delse af redningsudstyr og arrangementer
19. Sikkerhedscertifikat for skibe, der er indrettet tilsærl ige formål
20. Sikkerhedscertifikat for mobiloffshore-boreenhed
21. For olietankeres vedkommende, journal over overvågnings- og kontrolsy-
stemet til bortskaffelse af olie i forbindelse med sidste ballastsejlads
(oliejournal)
22. Mønstringsliste, brandslukningsplan og for passagerskibe en plan for
begrænsning af skader
23. Katastrofeplan i tilfælde af olieforurening om bord24. Synsrapporter (for bulkskibe og olietankere)
25. Rapporter om tidligere syn i forbindelse med havnestatskontrol.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 17
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
26. For ro-ro passagerskibe: oplysninger om A/A-maximum ratio
27. Dokument, der autoriserer korntransport28. Lastsikringsmanual
29. Plan for behandling af affald og affaldsjournal
30. Beslutningsstøttesystem for skibsførere af passagerskibe
31. Plan for SAR-samarbejde for passagerskibe i fast rutefart
32. Liste over operationelle begrænsninger for passagerskibe33. Hæfte for bulkskibe34. Plan for lastning og losning af bulkskibe
35. Certifikat om forsikring eller anden økonomisk sikkerhed for det privatret-
lige ansvar for olieforureningsskade (den internationale konvention af 1992
om det privatretlige ansvar for skader ved olieforurening).1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 18
▼M3
▼M4
▼M2
BILAG III
EKSEMPLER PÅ BEGRUNDET MISTANKE, SOM MEDFØRER EN
MERE DETALJERET INSPEKTION
(som nævnt i artikel6, stk. 3)
1. Skibe i henhold til bilag I, del I og II, stk. 11-3, 11-4, 11-5b, II-5c,
►M4og II-8◄.
2. Oliejournalen er ikke blevet ført korrekt.
3. Kontrollen af certifikater og andre dokumenter (se artikel 6, stk. 1, litra a),
og stk. 2) viser, at der foreligger unøjagtigheder.
4. Der er tegn på, at medlemmer af mandskabet ikke opfylder kravene i artikel
8 i Rådets direktiv 94/58/EF af 22. november 1994 om minimumsuddannel-
sesniveauet for søfarende (1).
5. Det fremgår tydeligt, at last og andre operationer ikke udføres under sikre
forhold eller i henhold til IMO's retningslinjer, f.eks. at iltindholdet i
inertgas-forsyningssystemet till asttankene er over det foreskrevne maksi-
mumsniveau.
6. Et olietankskibs fører er ikke i stand til at fremvise journalen over overvåg-
nings- og kontrolsystemet til bortskaffelse af olie i forbindelse med sidste
ballastsejlads.
7. Der foreligger ikke en ajourført mønstringsliste, eller mandskabet er ikke
klar over deres pligter i tilfælde af brand, eller hvis skibet beordres rømmet.
8. Der er udsendt forkerte nødsignaler, der ikke er blevet efterfulgt af korrekte
annulleringsprocedurer.
9. Der mangler det i konventionerne krævede væsentlige udstyr eller arrange-
menter.
10. Der forekommer udpræget uhygiejniske forhold om bord.
11. Det fremgår tydeligt af skibsinspektørens generelle indtryk og iagttagelser,
at skrog eller skibskonstruktion er behæftet med alvorlige fejl eller mangler,
der kan indebære en risiko for skibets konstruktion, vandtæthed og vejr-
tæthed.
12. Der foreligger oplysninger om eller bevis for, at skibsføreren eller besæt-
ningen ikke er fortrolige med væsentlige funktioner om bord i forbindelse
med skibets sikkerhed eller forureningsbekæmpelse, eller at sådanne funkti-
oner ikke er blevet varetaget.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 19
(1) EFT L 319 af 12. 12. 1994, s. 28.
▼M2
BILAG IV
PROCEDURER FOR KONTROL MED SKIBE
(i henhold til artikel 6, stk. 4)
1. Principles of safe manning (IMO-resolution A.481(XII) med bilag, som inde-
holder bilag I Contents of Minimum Safe Manning Document og bilag 2
Guidelines for the Application of Principles of Safe Manning).
2. Bestemmelserne i International Maritime Dangerous Goods Code (den inter-
nationale kode for søtransport af farligt gods).
3. Publikationen fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO): Inspection
of Labour Conditions on Board Ship: Guidelines for procedures.
4. Bilag I til Paris-MOU: procedurer for havnestatskontrol.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 20
▼M4
BILAG V
A. SKIBSKATEGORIER, DER UNDERKASTES UDVIDET INSPEKTION
(jf. artikel7, stk. 1)
1. Gas- og kemikalietankskibe, der er over 10 år gamle, idet alderen fast-
lægges på grundlag af den byggedato, der er anført i skibets
sikkerhedscertifikater.
2. Massegodsskibe, der er over 12 år gamle, idet alderen fastlægges på
grundlag af den byggedato, der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.
3. Olietankskibe med en bruttotonnage på over 3 000 GT, og som er mere
end 15 år gamle, idet alderen fastlægges på grundlag af den byggedato,
der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.
4. Passagerskibe, der er over 15 år gamle, undtagen passagerskibe som
nævnt i artikel2, l itra a) og b), i Rådets direktiv 1999/35/EF af 29. april
1999 om en ordning med obligatoriske syn med henblik på sikker drift af
ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer (1).
B. OPLYSNINGER, DER MEDDELES MYNDIGHEDERNE (jf. artikel7, stk.
3, litra a))
A. navnB. flagC. eventuelt IMO-identifikationsnummerD. dødvægt i tonE. skibets byggedato på grundlag af den dato, der er anført i skibets sikker-
hedscertifikater
F. for tankskibe:
F.a. konfiguration: enkeltskrog, enkeltskrog med SBT, dobbeltskrog
F.b. lasttankenes og ballasttankenes tilstand: fulde, tomme, inertede
F.c. lastens omfang og art
G. sandsynlige ankomsttidspunkter til destinationshavnen eller lodsstationen
som krævet af myndighederne
H. planlagt varighed af ophold i havnI. planlagte operationer i destinationshavnen (lastning, losning, andet)J. planlagte lovpligtige skibssyn og omfattende vedligeholdelses- og repara-
tionsarbejde, der skaludføres i destinationshavnen.
C. PROCEDURER FOR UDVIDET INSPEKTION AF BESTEMTE SKIBS-
KATEGORIER (jf. artikel7, stk. 5)
En udvidet inspektion skalomfatte mindst føl gende, dog under hensyn til
den praktiske gennemførlighed eller eventuelle begrænsninger i forbindelse
med personers sikkerhed, skibet eller havnen. Skibsinspektørerne skal være
opmærksomme på, at det kan bringe den sikre udførelse af visse operationer
om bord i fare, f.eks. lastoperationer, hvis der samtidig med operationerne
kræves udført prøver, som påvirker dem direkte.
1. SKIBE GENERELT (kategorier i delA)
— Strømafbrydelse og igangsættelse af nødgenerator.
— Inspektion af nødbelysningsanlæg.— Funktionsprøvning af nødbrandpumpe med to brandslanger forbundet
tilhovedbrandl edning.
— Funktionsprøvning af lænsepumper.— Lukning af vandtætte døre.
— Affiring af en søværts redningsbåd.
— Prøvning af fjernstyret nødstop for f.eks. kedler, ventilations- og
brændstofpumper.
— Prøvning af styremaskine, herunder hjælpeudstyr.
— Inspektion af nødstrømkilde til radioanlæg.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 21
(1) EFT L 138 af 1.6.1999, s. 1.
▼M4
— Inspektion og så vidt muligt prøvning af maskinrumsseparator.
2. GAS- OG KEMIKALIETANKSKIBE
For gas- og kemikalietankskibe omfatter udvidet inspektion foruden
forholdene under punkt 1 følgende:
— Lasttankkontrolog sikkerhedsanordninger vedrørende temperatur, tryk
og ullage.
— Iltanalyse- og eksplosionsmåleapparater, herunder deres kalibrering.
Tilstedeværelse af kemisk sporingsudstyr (sugepumper) med et
tilstrækkeligt antal passende gasprøverør i forhold til den transporte-
rede last.
— Redningsudstyr, der giver hensigtsmæssig åndedræts- og øjenbeskyt-
telse til alle ombordværende (hvis det er påkrævet for de produkter,
der er opført i henholdsvis det internationale egnethedscertifikat eller
egnethedscertifikatet for transport af farlige kemikalier i bulk eller af
flydende gasser i bulk).
— Kontrolaf, om det transporterede produkt er opført i henhol dsvis det
internationale egnethedscertifikat eller egnethedscertifikatet for trans-
port af farlige kemikalier i bulk eller af flydende gasser i bulk.
— Faste brandslukningsinstallationer på dæk indeholdende skum, et tørt
kemikaliestof eller andet som krævet for det transporterede produkt.
3. MASSEGODSSKIBE
For massegodsskibe omfatter udvidet inspektion foruden forholdene under
punkt 1 følgende forhold:
— Eventuelkorrosion i dækmaskineriets fundamenter.
— Eventuel deformation og/eller korrosion i lugedæksler.
— Eventuelle revner eller lokal korrosion i tværskotter.— Adgang till astrum.— Kontrolaf, at føl gende dokumenter befinder sig om bord, kontrolaf
dem og bekræftelse af, at flagstaten eller klassifikationsselskabet har
påtegnet dem:
1) strukturelle synsrapporter
2) rapporter om skibets tilstand
3) rapporter om tykkelsesmålinger4) det beskrivende dokument, jf. IMO-resolution A.744(18).
4. OLIETANKSKIBE
For olietankskibe omfatter udvidet inspektion foruden forholdene under
punkt 1 følgende forhold:
— Fastinstalleret skumslukningssystem på dækket.
— Brandbekæmpelsesudstyr generelt.
— Inspektion af brandspjæld til maskinrum, pumperum og opholdsrum.
— Kontrol af tryk og iltindhold for inert gas.— Ballasttanke: mindst en af ballasttankene i skibets lastområde skal i
første omgang undersøges fra tankens mandehul/adgangen fra dækket,
og den skalundersøges indefra, hvis inspektøren fastsl år, at der er
klar begrundelse for yderligere inspektion.
— Kontrolaf, at føl gende dokumenter befinder sig om bord, kontrolaf
dem og bekræftelse af, at flagstaten eller klassifikationsselskabet har
påtegnet dem:
1) strukturelle synsrapporter
2) rapporter om skibets tilstand
3) rapporter om tykkelsesmålinger
4) det beskrivende dokument, jf. IMO-resolution A.744(18).
5. PASSAGERSKIBE, DER IKKE ER OMFATTET AF DIREKTIV 1999/
35/EF
Udvidet inspektion for passagerskibe omfatter foruden forholdene under
del C, punkt 1, følgende forhold:
— Prøvning af brandmelde- og brandalarmsystem.
— Prøvning af branddøres evne tilat l ukke tæt.
— Prøvning af højtalersystem.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 22
▼M4
— Brandøvelse, hvor — som et minimum — alle sæt brandmandsudstyr
demonstreres, og en del af restaurationspersonalet deltager.
— Påvisning af, at nøglepersoner i besætningen er bekendt med havari-
kontrolplanen.
Hvis det anses for relevant, kan inspektionen med skibsførerens eller
rederens samtykke fortsætte, mens skibet er undervejs til eller fra
medlemsstatens havn. Inspektørerne må ikke hindre skibet i at udføre
sine opgaver eller fremkalde situationer, der efter skibsførerens skøn kan
bringe passagerernes, besætningens og skibets sikkerhed i fare.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 23
▼B
BILAG VI
KRITERIER FOR TILBAGEHOLDELSE AF ET SIKB
(jf. artikel9, stk. 3)
Indledning
Skibsinspektørens afgørelse af, om mangler, der er konstateret under en inspek-
tion, gør tilbageholdelse af det pågældende skib berettiget, baseres på kriterierne
i punkt 1 og 2.
Punkt 3 indeholder eksempler på fejl og mangler, der alene kan gøre tilbagehol-
delse af det pågældende skib berettiget, jf. artikel 9, stk. 3.
Hvis årsagen til en tilbageholdelse skyldes skader som følge af en ulykke, som
skibet har været ude for undervejs tilen havn, udstedes der ingen ordre tiltil ba-
geholdelse, forudsat at:
1. der er taget tilbørligt hensyn til de krav om rapportering, der er indeholdt i
SOLAS 74 Regulation 1/11 (c) vedrørende underretning af flagstatens admi-
nistration, den udpegede inspektør eller den godkendte organisation, der er
ansvarlig for udstedelsen af det pågældende certifikat
2. skibsføreren eller rederen inden skibets anløb af havn har meddelt myndighe-
derne de nærmere omstændigheder omkring ulykken og de opståede skader
samt oplysninger om den krævede meddelelse til flagstatsmyndigheden
3. der fra skibets side er truffet passende foranstaltninger til udbedring af
skaden, tilmyndighedens til fredshed, og
4. myndighederne, efter at de er blevet underrettet om udbedringsarbejdets
afslutning, har sikret sig, at de skader og mangler, der entydigt udgjorde en
risiko for sikkerhed, sundhed og miljø, er blevet afhjulpet.
1.Fundamentale kriterier
Skibsinspektøren anvender følgende kriterier, når han på grundlag af sit
faglige skøn afgør, om et skib skal tilbageholdes:
Varighed:
Skibe, som det ville være uforsvarligt at lade afsejle, skal tilbageholdes
efter den første inspektion uden hensyn tildet tidsrum, skibet skal
tilbringe i havn.
Kriterier:
Et skib skal tilbageholdes, hvis dets fejl og mangler er så alvorlige, at
skibsinspektøren bør aflægge skibet et nyt besøg for at sikre sig, at fejlene
og manglerne er blevet udbedret, inden skibet afsejler.
Det er ensbetydende med, at der er tale om så alvorlige fejl og mangler, at
det er nødvendigt, at skibsinspektøren aflægger et nyt besøg om bord. Det
gør dog ikke et sådant besøg obligatorisk i alle tilfælde. Det indebærer, at
myndighederne på den ene eller den anden måde, helst ved et nyt besøg,
skal kontrollere, at fejlene og manglerne er blevet udbedret, inden skibet
afsejler.
2.Anvendelse af de fundamentale kriterier
Skibsinspektørens afgørelse af, om konstaterede fejl og mangler på et skib
er så alvorlige, at skibet bør tilbageholdes, træffes på følgende grundlag:
1) Har skibet de relevante og gyldige dokumenter?
2) Er skibet bemandet i henhold til dokumentet om skibes mindstebeman-
ding?
Skibsinspektøren skalunder inspektionen desuden vurdere, om skibet og/
eller besætningen er i stand til:
3) sikker sejlads under den forestående sejlads
4) sikker håndtering, transport og overvågning af ladningen under den
forestående sejlads
5) sikker drift af maskinrummet under den forestående sejlads
6) korrekt fremdrift og styreevne under den forestående sejlads1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 24
▼M2
▼B
▼B
7) om fornødent at foretage effektiv brandbekæmpelse overalt på skibet
under den forestående sejlads
8) om fornødet at foretage hurtig og sikker evakuering af skibet samt
gennemføre redningsaktioner under den forestående sejlads
9) at forhindre miljøforurening under den forestående sejlads
10) at sikre tilstrækkelig stabilitet under den forestående sejlads
11) tilstrækkelig sikring af, at skibet er vejrtæt under den forestående
sejlads
12) om fornødent at kommunikere med omverdenen i en katastrofesitua-
tion under den forestående sejlads
13) sikring af forsvarlige og hygiejniske forhold om bord under den fore-
stående sejlads.
Hvis et af disse spørgsmålbesvares benægtende, må det under hensyn
til alle konstaterede fejl og mangler stærkt overvejes at tilbageholde
skibet. Flere mindre alvorlige fejl og mangler kan også gøre en tilba-
geholdelse af skibet berettiget
14) i tilfælde af en ulykke at afgive så mange oplysninger som muligt.
3. Som hjælp for skibsinspektøren under anvendelse af disse retningslinjer
følger nedenfor, grupperet under de relevante konventioner og/koder, en
liste over fejl og mangler, der anses for at være så alvorlige, at de kan
gøre en tilbageholdelse af det pågældende skib berettiget. Listen er ikke
udtømmende.
Dog er de mangler på området for STCW 78, der er anført nedenfor under
punkt 3.8, de eneste årsager til en tilbageholdelse i medfør af denne
konvention.
3.1.Generelt
►M4Manglende gyldige certifikater og dokumenter ◄som foreskrevet
i de relevante konventioner. Skibe, der fører en ikke-konventionsstats flag,
eller som ikke har gennemført en anden relevant konvention, er imidlertid
ikke berettiget til certifikater i henhold til denne konvention eller andre
relevante konventioner. Manglende obligatoriske certifikater er derfor
ikke i sig selv en tilbageholdelsesgrund for disse skibe; under anvendelse
af klausulen om ikke gunstigere behandling skal skibet dog opfylde alle
væsentlige dele af bestemmelserne, inden det afsejler.
3.2.Områder under SOLAS-konventionen (henvisninger i parentes)
1. Svigt i den korrekte funktion af fremdriftsmaskineriet og andet
væsentligt maskineri samt i elektriske anlæg
2. Manglende renholdelse af maskinrummet, for store mængder oliehol-
dige blandinger i rendestenene, isolering af rør, herunder
olieforurenede udstødningsrør i maskinrummet, ukorrekt funktion af
lænsepumpeanordningerne
3. Svigt i den korrekte funktion af nødgeneratorer, -belysning, -batterier
og -kontakter
4. Svigt i den korrekte funktion af hoved- og hjælpestyreanlæg
5. Manglende, utilstrækkelig mængde af eller alvorlig beskadigelse på
personlige redningsmidler, redningsbåde og udsætningsanordninger
6. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller væsentlig beskadigelse af
brandmeldeanlæg, brandalarmer, brandslukningsudstyr, fast installeret
brandslukningsudstyr, ventilationsspjæld, brandspjæld, hurtiglukkere,
således at de ikke kan anvendes til den tiltænkte brug
7. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funk-
tion af brandslukningsudstyr på dækket
8. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller alvorlig beskadigelse af navi-
gationslys, signalfigurer eller lydsignalapparater
9. Manglende radioudstyr til udsending af nødsignaler og meddelelser
om sikkerhed, eller svigt i dets korrekte funktion
10. Manglende eller svigt i den korrekte funktion af navigationsudstyr,
under hensyn tilSOLAS-regl ement V/12(o)
11. Manglende ajourførte søkort, og/eller alle andre relevante nautiske
publikationer, der er nødvendige for den påtænkte sejlads; dog kan
elektroniske kort anvendes i stedet for nævnte kort1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 25
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
12. Mangel på ikke gnistdannende ventilatorer fra lastpumperummene
(SOLAS-reglement II-2/59.3.1).
13. Alvorlige operationelle fejl og mangler, som beskrevet i afsnit 5.5 i
bilag I til MOU.
14. Antallet af besætningsmedlemmer, besætningens sammensætning eller
certificering svarer ikke tildokumentet om sikker bemanding.
15. Manglende udførelse af det udvidede synsprogram i henhold til Solas
74, kapitelXI, regelnr. 2.
16. Manglende eller fejlbehæftet VDR-system, når anvendelse af en sådan
er obligatorisk.
3.3.Områder under IBC-koden (henvisninger i parentes)
1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller
manglende oplysninger om ladningen (16.2)
2. Manglende eller beskadigede overtrykssikkerhedsanordninger (8.2.3)3. Elektriske anlæg, der aldrig har opfyldt sikkerhedskraverne, eller som
ikke svarer tilkodens krav (10.2.3)
4. Mulighed for antændelse i farlige områder som omhandlet under 10.2
(11.3.15)
5. Overtrædelse af særlige krav (15)6. Overskridelse af den højst tilladte lastmængde pr. tank (16.1)7. Utilstrækkelig varmebeskyttelse af følsomme produkter (16.6).
3.4.Områder under IGC-koden (henvisninger i parentes)
1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller
manglende oplysninger om lasten (18.1)
2. Manglende lukkeanordninger til opholdsrum eller tjenesterum (3.2.6)3. Skotter, der ikke er gastætte (3.3.2)4. Defekte luftsluser (3.6)5. Manglende eller defekte hurtiglukkende ventiler (5.6)6. Manglende eller defekte sikkerhedsventiler (8.2)7. Elektriske anlæg, der ikke er egensikre (eksplosionssikre), eller som
ikke svarer tilkodens krav (10.2.4)
8. Ventilatorer i lastområdet fungerer ikke (12.1)9. Overtryksanordningerne for lasttankene fungerer ikke (13.4.1)
10. Defekt gasdetektionsanlæg og/eller detektionsanlæg for giftige gasser
(13.6)
11. Transport af stoffer uden gyldigt inhibitorcertifikat, hvor der skal
tilsættes en inhibitor (17/19).
3.5.Områder under konventionen om lastelinjer
1. Væsentlige områder med skader, korrosion eller huller i yderklæd-
ningen og tilhørende forstærkning i dæk og skrog, som påvirker
sødygtigheden eller skibets styrke til at modstå lokal belastning,
medmindre der er foretaget en tilstrækkelig midlertidig reparation for
sejlads til en havn med henblik på endelig reparation
2. Konstateret utilistrækkelig stabilitet3. Mangel på tilstrækkelige og pålidelige oplysninger i godkendt form,
der hurtigt og på en nem måde giver skibsføreren mulighed for at
arrangere skibets ladning og ballast på en sådan måde, at der altid og
under varierende forhold under sejladsen er en tilstrækkelig sikker
stabilitetsmargen, og at der ikke forekommer en urimelig påvirkning
på skibets konstruktion
4. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller defekte lukkeanordninger,
lugelukningsanordninger og vandtætte døre
5. Overlastning6. Manglende eller ulæselige dybgangsmærker.
3.6.Områder under MARPOL-konventionen, bilag I (henvisninger i parentes)
1. Manglende, alvorlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funktion
af oliefiltreringsanlæg, olieudtømningsovervågningen og -kontrolsy-
stemet eller 15 ppm alarmanordningerne1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 26
▼M2
▼M4
▼B
▼B
2. Utilstrækkelig resterende kapacitet i slop- og/eller slamtanken til den
påtænkte sejlads
3. Oliejournal foreligger ikke (20(5))
4. Installation af uautoriserede by-pass ventiler til lænsning
5. Synsrapport manglende eller ikke i overensstemmelse med regel 13G
(3) (b) i Marpol-konventionen.
3.7.Områder under MARPOL-konventionen, bilag II (henvisninger i parentes)
1. Ingen P& A-manual
2. Ladningen er ikke kategoriseret (3(4))
3. Ingen lastejournal (9(6))4. Transport af olielignende stoffer uden at kravene herfor er opfyldt eller
uden relevant ændring af certifikatet (14)
5. Installation af uautoriserende by-pass ventiler til lænsning.
3.8.Områder under STCW-konventionen
1. De søfarende besidder ikke noget sønæringsbevis, har ikke et fyldest-
gørende sønæringsbevis, har ikke nogen gyldig dispensation eller kan
ikke dokumentere, at der er indgivet ansøgning tilfl agstatens admini-
stration om en påtegning.
2. Manglende overensstemmelse med flagstatsadministrationens krav om
sikker bemanding.
3. Mangelfuld opfyldelse af de krav, som flagstatsadministrationen stiller
tilbro- og maskinvagterne.
4. Der på en vagt mangler en kvalificeret person, der kan betjene det
udstyr, der er af væsentlig betydning for sikker navigering, radiokom-
munikation eller forebyggelse af havforurening.
5. Der foreligger ikke bevis for faglig kompetence for de opgaver, besæt-
ningen pålægges i forbindelse med skibets sikkerhed og forebyggelse
af forurening.
6. Manglende evne til på den første vagt at stille vagthold ved begyn-
delsen af en sørejse, og til derefter at fremskaffe vagtafløsere, der er
tilstrækkeligt udhvilede og i øvrigt egnede til at forrette tjeneste.
3.9.Områder under ILO-konventionerne
1. Utilstrækkelig proviantering til sejlads til næste havn
2. Mangel på tilstrækkeligt drikkevand til sejlads til næste havn
3. Udpræget uhygiejniske forhold om bord
4. Ingen opvarmningsmuligheder i kamre, opholdsrum m.m. på et skib,
der sejler i områder, hvor temperaturerne kan være meget lave
5. Usædvanligt store mængder affald, blokering med udrustning eller last
eller på anden måde uforsvarlige forhold i korridorer/opholdsrum.
3.10.Områder, der måske ikke gør tilbageholdelse berettiget, men hvor f eks.
lasteoperationer må indstilles
Svigt i den korrekte funktion (eller vedligeholdelse) af inertgasanlægget,
lasterelateret udstyr eller maskineri anses for tilstrækkelig grund til at
standse lasteoperationer.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 27
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAG VII
SKIBSINSPEKTØRERS MINIMUMSKVALIFIKATIONER
(jf. artikel12, stk. 1)
1. Skibsinspektører skalaf medl emsstatens myndigheder være bemyndiget tilat
udføre havnestatskontrol.
2. Skibsinspektører skal
enten
— have mindst et års erfaring som flagstatsinspektør, hvor de har været
beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med de rele-
vante konventioner, og
— være i besiddelse af
a) bevis som skibsfører, der sætter dem i stand tilat tage kommandoen
over et skib på 1 600 BT og derover, jf. STCW, Reg. II/2, eller
b) bevis som maskinchef, der sætter dem i stand tilat udføre dette
arbejde om bord på et skib, hvis hovedmaskineri har en maskineffekt
på 3 000 kW og derover, jf. STCW, Reg. III/2, eller
c) eksamensbevis som skibsingeniør, maskiningeniør eller ingeniør med
speciale inden for søfartsområdet og have arbejdet som sådan i mindst
fem år.
— En skibsinspektør med de uddannelser, der er nævnt under litra a) og b),
skali en periode på mindst fem år have arbejdet tilsøs som dæksofficer
eller som officer i maskinafsnittet.
eller— have en relevant universitetseksamen eller tilsvarende uddannelse, og
— være uddannet på og udgået fra en skole for skibsinspektører, og— have arbejdet mindst to år som flagstatsinspektør, hvor de har været
beskæftiget med syn og certificering i overensstemmelse med konventio-
nerne.
3. Skibsinspektører skal mundtligt og skriftligt kunne kommunikere med søfa-
rere på det mest talte sprog til søs.
4. Skibsinspektører skalhave passende kendskab tilbestemmel serne i de inter-
nationale konventioner og de relevante procedurer for havnestatskontrol.
5. Skibsinspektører, der ikke opfylder ovennævnte kriterier, kan også
godkendes, hvis de på datoen for direktivets vedtagelse er ansat hos en
medlemsstats myndigheder til at udføre havnestatskontrol.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 28
▼M4
BILAG VIII
Offentliggørelse af oplysninger vedrørende tilbageholdelser og inspektioner
i medlemsstaternes havne (jf. artikel15)
I. Oplysninger, der offentliggøres i henhold til artikel 15, stk. 1, skal omfatte
følgende:
— skibets navn
— IMO-nummer
— skibstype— tonnage (gt)
— byggeår på grundlag af den dato, der er anført i skibets sikkerhedscerti-
fikater
— navn og adresse på skibets ejer eller reder
— for skibe, der transporterer flydende eller fast last i bulk, navn og adresse
på den befragter, der er ansvarlig for udvælgelse af fartøjet, og typen af
charter
— flagstat
— klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne, som har udstedt even-
tuelle klassifikationscertifikater for det pågældende skib
— klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne og/eller enhver anden
part, som på flagstatens vegne har udstedt certifikater til det pågældende
skib i overensstemmelse med gældende konventioner, inklusive angivelse
af de udstedte certifikater
— havn og dato for seneste udvidede inspektion og angivelse af eventuel
tilbageholdelse
— havn og dato for seneste udvidede syn og angivelse af den organisation,
som har udført synet
— antallet af tilbageholdelser i de seneste 24 måneder— land og havn, hvor tilbageholdelsen har fundet sted
— dato for ophævelse af tilbageholdelsen
— tilbageholdelsens varighed, angivet i dage
— antallet af konstaterede fejl og mangler og grundene til tilbageholdelse
udtrykt på klar og utvetydig måde
— beskrivelse af de af myndighederne og, hvis det er relevant, klassifikati-
onsselskabet trufne opfølgningsforanstaltninger i forbindelse med
tilbageholdelsen
— når skibet nægtes adgang til en havn i Fællesskabet, angives grundene
hertilpå kl ar og utvetydig måde
— i givet fald angivelse af, om det klassifikationsselskab eller andet private
organ, som udførte synet, havde noget ansvar for de fejlog mangl er, som
alene eller tilsammen førte til tilbageholdelse
— beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet for et skib, der har fået
tilladelse til at fortsætte til nærmeste passende reparationsværft, eller som
er blevet nægtet adgang til en havn i Fællesskabet.
II. De oplysninger om inspicerede skibe, der offentliggøres i henhold til artikel
15, stk. 2, skalomfatte føl gende:
— skibets navn
— IMO-nummer
— skibstype— tonnage (gt)
— byggeår
— navn og adresse på skibets ejer eller reder
— for skibe, der transporterer flydende eller fast last i bulk, navn og adresse
på den befragter, der er ansvarlig for udvælgelse af fartøjet, og typen af
charter
— flagstat— klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne, hvis relevant, som har
udstedt eventuelle klassecertifikater til det pågældende skib
— klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne og/eller enhver anden
part, som på flagstatens vegne har udstedt certifikater til det pågældende
skib i overensstemmelse med gældende konventioner, inklusive angivelse
af de udstedte certifikater1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 29
▼M4
— land, havn og dato, hvor inspektion blev foretaget
— antallet og karakteren af fejl og mangler.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 30
▼M4
BILAG IX
Inspektionsrapport i henhold til artikel 8
Inspektionsrapporten skalmindst omfatte føl gende:
I.Generelt
1. Den myndighed, der har udarbejdet rapporten2. Dato og sted, hvor inspektionen har fundet sted
3. Navn på det skib, der er blevet inspiceret
4. Flag5. Skibstype
6. IMO-nummer
7. Kaldesignal8. Tonnage (gt)
9. Dødvægt i ton (hvis relevant)
10. Byggeår på grundlag af den dato, der er anført i skibets sikkerhedscer-
tifikater
11. Klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne, hvis relevant, som
har udstedt eventuelle klassecertifikater til skibet
12. Klassifikationsselskabet/klassifikationsselskaberne og/eller enhver
anden part, som på flagstatens vegne har udstedt certifikater til skibet i
overensstemmelse med gældende konventioner
13. Navn og adresse på skibets ejer eller reder14. Navn og adresse på den befragter, der er ansvarlig for udvælgelse af
fartøjet, og typen af charter for skibe, der transporterer flydende eller
fast fragt i bulk
15. Slutdato for inspektionsrapportens udarbejdelse
16. Angivelse af, at detaljerede oplysninger vedrørende en inspektion eller
en tilbageholdelse, kan offentliggøres.
II.Oplysninger vedrørende inspektionen:
1. Certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med de relevante interna-
tionale konventioner, den myndighed eller organisation, der har udstedt
det eller de pågældende certifikater, udstedelsesdato og udløbsdato
2. De dele eller elementer af skibet, der er blevet inspiceret (i tilfælde af en
mere detaljeret eller en udvidet inspektion)
3. Inspektionstype (inspektion, mere detaljeret inspektion, udvidet inspek-
tion)
4. Fejlenes og manglernes art5. Trufne foranstaltninger.
III.Yderligere oplysninger i tilfælde af tilbageholdelse:
1. Dato for beslutning om tilbageholdelse
2. Dato for beslutning om ophævelse af tilbageholdelse3. Arten af de fejl og mangler, der berettigede beslutningen om tilbagehol-
delse (henvisninger til konventionerne, hvis relevant)
4. Oplysninger om det seneste mellemliggende eller årlige syn
5. Hvis relevant, angivelse af, om det klassifikationsselskab, eller andet
private organ, som udførte synet, havde noget ansvar for de fejlog
mangler, som alene eller tilsammen førte til tilbageholdelse
6. Trufne foranstaltninger.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 31
▼M4
BILAG X
Oplysninger, der fremsendes i forbindelse med overvågning af gennem-
førelsen i henhold til artikel 17
1. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. april hvert år Kommissionen
følgende oplysninger vedrørende det foregående år.
1.1. Antalskibsinspektører, der arbejder på deres vegne med havnestatskon-
trolaf skibe.
Oplysningerne sendes til Kommissionen under anvendelse af neden-
stående skema.
Disse oplysninger angives på nationalt niveau og for de enkelte havne i
den pågældende medlemsstat. I dette bilag forstås ved en havn en indi-
viduel havn og det geografiske område, der dækkes af en inspektør, eller
et team af inspektører, som omfatter flere individuelle havne, hvis rele-
vant. Samme inspektør kan arbejde i mere end en havn/et geografisk
område.
1.2. Samlet antal individuelle skibe, som anløb havnene på nationalt plan.
2. Medlemsstaterne skal enten
a) hver sjette måned tilsende Kommissionen en liste over bevægelser af de
individuelle skibe, der har anløbet deres havne, bortset fra regelmæssig
færgedrift, med angivelse af skibenes IMO-nummer og ankomsttidspunkt,
eller som alternativ
b) meddele Sirenac IMO-nummer og ankomsttidspunkt for de skibe, der
dagligt har anløbet deres havne, bortset fra regelmæssig færgedrift.
Medlemsstaterne skal tilsende Kommissionen en oversigt over den regelmæs-
sige færgedrift, der er nævnt i litra a) og b), senest seks måneder efter
gennemførelsen af dette direktiv og derefter hver gang, der indtræffer foran-
dringer i den regelmæssige færgedrift.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 32
▼M4
BILAG XI
A. SKIBSKATEGORIER MED ADGANGSFORBUD I FÆLLESSKABETS
HAVNE (jf. artikel7b, stk. 1)
1. Gas- og kemikalietankskibe
2. Bulkcarriers
3. Olietankskibe4. Passagerskibe
B. PROCEDURER FOR ADGANGSFORBUD TIL FÆLLESSKABETS
HAVNE (jf. artikel7b, stk. 2)
1. Hvis betingelserne i artikel 7b er overholdt, underretter myndigheden i
den havn, hvor anden eller tredje tilbageholdelse af skibet finder sted,
alt efter omstændighederne, skriftligt kaptajnen samt skibets ejer eller
reder om, at der nedlægges adgangsforbud mod skibet.
Myndigheden underretter ligeledes flagstatens administration, det pågæl-
dende klassifikationsselskab, de øvrige medlemsstater, Kommissionen,
Centre Administratif des Affaires Maritimes og MOU-sekretariatet
herom.
Adgangsforbuddet får virkning, når skibet har fået tilladelse til at forlade
havnen efter udbedring af de fejl og mangler, der forårsagede tilbagehol-
delsen.
2. For at få adgangsforbuddet ophævet skal ejeren eller rederen rette en
formel anmodning til myndigheden i den medlemsstat, der nedlagde
adgangsforbuddet. Denne anmodning skall edsages af et certifikat fra
flagstatens administration om, at skibet fuldt ud er i overensstemmelse
med gældende bestemmelser i de internationale konventioner. Anmod-
ningen om at ophæve adgangsforbuddet skalogså, når det er rel evant,
ledsages af et certifikat fra det klassifikationsselskab, hvor skibet er klas-
sificeret, om, at skibet er i overensstemmelse med de
klassifikationsnormer, der er specificeret af selskabet.
3. Adgangsforbuddet kan kun ophæves efter fornyet inspektion af skibet i en
havn, der godkendes af inspektørerne fra myndigheden i den medlemsstat,
der nedlagde adgangsforbuddet, og hvis der til medlemsstatens tilfredshed
forelægges dokumentation for, at fartøjet fuldt ud overholder gældende
krav i de internationale konventioner.
Hvis den godkendte havn er beliggende i Fællesskabet, kan medlemssta-
tens myndighed i destinationshavnen efter aftale med myndigheden i den
medlemsstat, der nedlagde adgangsforbuddet, give skibet tilladelse til at
fortsætte tilden pågæl dende destinationshavn med det ene formålat
kontrollere, at skibet opfylder de betingelser, der er nævnt i stk. 2.
Den fornyede inspektion foretages som en udvidet inspektion, der mindst
skal omfatte alle de relevante punkter i bilag V, del C.
Alle omkostninger ved denne udvidede inspektion afholdes af ejeren eller
rederen.
4. Hvis resultatet af den udvidede inspektion er tilfredsstillende for
medlemsstaten, jf. stk. 2, ophæves adgangsforbuddet. Skibets ejer eller
reder informeres skriftligt herom.
Myndigheden meddeler også skriftligt sin beslutning til flagstatens admi-
nistration, det pågældende klassifikationsselskab, de øvrige
medlemsstater, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Centre
Administratif des Affaires Maritimes og MOU-sekretariatet.
5. Oplysninger vedrørende skibe, der er blevet forbudt adgang til Fællesska-
bets havne stilles til rådighed i Sirenac-systemet og offentliggøres i
overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15 og i bilag VIII.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 33
▼M4
BILAG XII
International krav og fællesskabskrav til udstyr til optegnelse af rejsedata
(VDR-systemer)
Skibe, der tilhører nedenstående kategorier, skal have et VDR-system, som
opfylder funktionskravene i IMO-resolution A.861 (20) og prøvningskravene i
standard 61996 fra Den Internationale Elektrotekniske Komité (IEC), når de
anløber en havn i Fællesskabet:
— passagerskibe, der er bygget den 1. juli 2002 eller senere
— ro-ro passagerskibe, der er bygget før den 1. juli 2002: senest ved den første
inspektion den 1. juli 2002
— andre passagerskibe end ro-ro passagerskibe, der er bygget før den 1. juli
2002: senest den 1. januar 2004
— andre skibe end passagerskibe, som har en bruttotonnage på 3 000 og
derover, og som er bygget den 1. juli 2002.
Skibe, der tilhører nedenstående kategorier, og som er bygget før den 1. juli
2002, skal have et VDR-system, som opfylder de relevante IMO-standarder,
når de anløber en havn i Fællesskabet:
— lastskibe med en bruttotonnage på 20 000 og derover: senest den dato, der er
fastlagt af IMO, eller hvis IMO ikke har truffet beslutning herom, senest den
1. januar 2007
— lastskibe med en bruttotonnage på 3 000 og derover, men under 20 000:
senest den dato, der er fastlagt af IMO, eller hvis IMO ikke har truffet
beslutning herom, senest den 1. januar 2008.1995L0021 — DA — 29.11.2002 — 004.001 — 34