02012R1230 — DA — 02.12.2019 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1230/2012 af 12. december 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 661/2009 for så vidt angår krav til typegodkendelse for masse og dimensioner for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 353 af 21.12.2012, s. 31)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1230/2012

af 12. december 2012

om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 661/2009 for så vidt angår krav til typegodkendelse for masse og dimensioner for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF

(EØS-relevant tekst)







Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

▼M2

1. Denne forordning fastsætter kravene til EF-typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil for så vidt angår masse og dimensioner samt af visse separate tekniske enheder til disse køretøjer.

▼B

2. Denne forordning finder anvendelse på delvis opbyggede, færdigopbyggede og etapevis færdigopbyggede køretøjer i klasse M, N og O.

Artikel 2

Definitioner

Ved anvendelsen af nærværende forordning gælder foruden definitionerne i direktiv 2007/46/EF og forordning (EF) nr. 661/2009 følgende definitioner:

1) »køretøjstype« : et sæt køretøjer som defineret i bilag II, del B, til direktiv 2007/46/EF

2) »standardudstyr« : den grundlæggende konfiguration af et køretøj, der er udstyret med alle de elementer, der kræves i henhold til de retsakter, der er omhandlet i bilag IV og bilag XI til direktiv 2007/46/EF, herunder alle elementer, som er monteret, uden at dette gav anledning til nogen yderligere specifikationer af konfiguration eller udstyr

3) »ekstraudstyr« : elementer, der ikke er medtaget i det standardudstyr, der er monteret på et køretøj på fabrikantens ansvar, og som kan bestilles af kunden

4) »masse i køreklar stand« : a) i tilfælde af motorkøretøj: køretøjets masse, med brændstoftank(-e) fyldt op til mindst 90 % af dens/deres kapacitet, inklusive førerens, brændstoffets og væskernes masse, monteret med standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer, og karrosseriets, kabinens, koblingens, reservehjulets/reservehjulenes og værktøjets masse, når disse er monteret b) i tilfælde af påhængskøretøj: køretøjets masse, herunder brændstof og væsker, monteret med standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer, og karrosseriets, yderligere koblingers, reservehjulets og værktøjets masse, når disse er monteret

▼M1

5) »ekstraudstyrets masse« : den maksimale masse af kombinationer af ekstraudstyr, som kan monteres på køretøjet ud over standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer

▼B

6) »køretøjets reelle masse« : et individuelt køretøjs masse i køreklar stand plus massen af det monterede ekstraudstyr

7) »største teknisk tilladte totalmasse« (M) : køretøjets maksimale masse baseret på dets konstruktion og ydeevne som angivet af fabrikanten; et påhængskøretøjs eller en sættevogns største teknisk tilladte totalmasse omfatter den statiske masse, der overføres til det trækkende køretøj ved tilkobling

8) »vogntogets største teknisk tilladte totalmasse (MC)« : den maksimale masse for et vogntog bestående af et motorkøretøj og et eller flere påhængskøretøjer baseret på dets konstruktion og ydeevne eller den maksimale masse for et vogntog bestående af et trækkende køretøj og en sættevogn

9) »største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse« (TM) : den maksimale masse af én eller flere påhængsvogne, som kan være tilkoblet et trækkende køretøj, der svarer til den samlede belastning, der overføres til jorden af hjulene på en aksel eller en akselgruppe af ethvert påhængskøretøj, der er tilkoblet det trækkende køretøj

10) »aksel« : den fælles omdrejningsakse på to eller flere hjul, uanset om disse er motordrevne eller frit roterende eller befinder sig i ét eller flere segmenter i samme plan, der er vinkelret på køretøjets langsgående midterlinje.

11) »akselgruppe« : et antal aksler med en akselafstand, som er begrænset til én af de i bilag I til direktiv 96/53/EF med »d« benævnte afstande, og som interagerer på grund af ophængets specifikke konstruktion

12) »enkeltaksel« : en aksel som ikke kan anses for at være en del af en akselgruppe

13) »største teknisk tilladte akseltryk« (m) : den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning, der overføres til jorden af akslens hjul, baseret på akslens og køretøjets konstruktion og ydeevne

14) »største teknisk tilladte masse på en akselgruppe« (μ) : den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning, der overføres til jorden af akselgruppens hjul, baseret på akselgruppens og køretøjets konstruktion og ydeevne

15) »kobling« : en mekanisk anordning med komponenter som defineret i punkt 2.1 til 2.6 i regulativ nr. 55 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af komponenter til mekanisk sammenkobling af vogntog ( 1 ) og en kortkoblingsanordning, som defineret i punkt 2.1.1 i FN/ECE-regulativ nr. 102 — Ensartede forskrifter vedrørende godkendelse af I. en kortkoblingsanordning (KKA) II. køretøjer for så vidt angår montering af en godkendt type KKA ( 2 )

16) »koblingspunktet« : det punkt, hvor den på et påhængskøretøj monterede kobling går i indgreb med den på et trækkende køretøj monterede kobling

17) »koblingens masse« : massen af selve koblingen og de dele, der er nødvendige for fastgørelse af koblingen til køretøjet

18) »største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet« : a) for det trækkende køretøj, den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning på et trækkende køretøjs koblingspunkt (værdien »S« eller »U«), baseret på koblingens og det trækkende køretøjs konstruktion b) for en sættevogn, en kærre eller et påhængskøretøj med stiv trækstang, den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning (»S« eller »U«), der skal overføres fra påhængskøretøjet til det trækkende køretøj ved koblingspunktet, baseret på koblingens og påhængskøretøjets konstruktion

19) »passagerernes masse« : en nominel masse, afhængig af køretøjets klasse ganget med antallet af siddepladser, herunder eventuelt siddepladser for besætningsmedlemmer og antallet af ståpladser, men ikke inklusive føreren

20) »førerens masse« : en nominel masse på 75 kg anbragt på førersædets referencepunkt

21) »nyttelastens masse« : forskellen mellem den største teknisk tilladte totalmasse og køretøjets masse i køreklar stand tillagt passagerernes masse og ekstraudstyrets masse

22) »længde« : den i punkt 6.1.1, 6.1.2 og 6.1.3 i ISO-standard 612:1978 definerede dimension; denne definition gælder også for leddelte køretøjer bestående af to eller flere sektioner

23) »længde« : den i punkt 6.2 i ISO-standard 612:1978 definerede dimension

24) »højde« : den i punkt 6.3 i ISO-standard 612:1978 definerede dimension

▼M2

25) »akselafstand« : a) for motordrevne køretøjer og påhængsvogne den vandrette afstand mellem den forreste og den bageste aksels midte b) for kærrer, sættevogne og påhængsvogne med stive trækstænger afstanden mellem koblingens lodrette akse og den bageste aksels midte

26) »akselafstand« : afstanden mellem to på hinanden følgende aksler; for kærrer, sættevogne og påhængsvogne med stive trækstænger er den første akselafstand den vandrette afstand mellem den forreste koblings lodrette akse og den forreste aksels midte

▼B

27) »sporvidde« : den i punkt 6.5 i ISO-standard 612:1978 omhandlede dimension

28) »afstand bagaksel — sættevognskoblingsakse« : den i punkt 6.19.2 i ISO-standard 612:1978 omhandlede afstand, under hensyntagen til den i punkt 6.19 i nævnte standard omhandlede note

29) »radius hovedbolt — forende sættevogn« : den vandrette afstand mellem hovedboltens akse og ethvert punkt på forenden af sættevognen

30) »overhæng fortil« : den horisontale afstand mellem det lodrette plan gennem den første aksel eller, i tilfælde af sættevogn, træktappen, og det forreste punkt på køretøjet

31) »overhæng bagtil« : den vandrette afstand mellem det lodrette plan gennem den sidste bagaksel og det bageste punkt på køretøjet; hvis køretøjet er udstyret med en kobling, som ikke er aftagelig, er den bageste del af køretøjet koblingspunktet

32) »lastefladens længde« : afstanden fra det forreste indre punkt på lastarealet til det bageste indre punkt på lastarealet målt vandret i køretøjets længderetning

▼M2

33) »udsvingsradius bagtil« : afstanden mellem udgangspunktet og det reelle yderste punkt for bagenden af et køretøj ved manøvrering under de betingelser, der er anført i afsnit 8 i del B, bilag I, eller i afsnit 7 i del C i bilag I

▼B

34) »akselløfteanordning« : en mekanisme monteret på et køretøj, hvormed akslen kan løftes klar af jorden og sænkes til jorden

35) »løftbar aksel« : en aksel, der kan løftes fra sin normale position og sænkes igen med en akselløfteanordning

36) »belastbar aksel« : en aksel, hvis belastning kan ændres, uden at akslen løftes ved hjælp af en akselløfteanordning

37) »luftaffjedring« : et affjedringssystem, hvor mindst 75 % af fjedereffekten skyldes luftfjederen

38) »buskategori« : en gruppe af køretøjer svarende til definitionen i punkt 2.1.1 og 2.1.2 i FN/ECE-regulativ nr. 107 — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer af klasse M2 eller M3 for så vidt angår deres generelle konstruktion ( 3 )

39) »ledbus« : et køretøj i klasse M2 eller M3, som defineret i punkt 2.1.3 FN/ECE-regulativ nr. 107

40) »udelelig last« : en last, som ved transport ad vej ikke kan deles op i to eller flere laster uden unødige omkostninger eller risiko for beskadigelse, og som på grund af sin masse eller sine dimensioner ikke kan transporteres på et køretøj, hvis masse og dimensioner er i overensstemmelse med de regler for største tilladte masser og dimensioner, der er i kraft i en medlemsstat.

▼M2

41) »aerodynamiske anordninger og udstyr« : anordninger eller udstyr, der er designet til at reducere vejkøretøjers luftmodstand med undtagelse af forlængede førerhuse.

▼B

Artikel 3

Fabrikanternes forpligtelser

1. Fabrikanten afgør for hver version inden for en køretøjstype, uanset køretøjets opbygningsstade, følgende masser: a) den største teknisk tilladte totalmasse b) den største teknisk tilladte totalmasse af vogntoget c) den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse d) det største teknisk tilladte akseltryk eller den største teknisk tilladte masse på en akselgruppe e) den største teknisk tilladte masse på koblingspunktet(-erne) under hensyntagen til de tekniske karakteristika for de koblinger, som er monteret eller kan monteres på køretøjet.

2. Ved bestemmelse af de masser, der er omhandlet i stk. 1, skal fabrikanten tage hensyn til bedste tekniske praksis og viden for at minimere risikoen for mekaniske svigt, herunder særligt virkninger, der skyldes materialetræthed, og for at undgå skader på vejinfrastrukturen.

3. Ved bestemmelse af den masse, der er omhandlet i stk. 1, skal fabrikanten tage hensyn til køretøjets konstruktivt bestemte maksimalhastighed.

Hvis køretøjet af fabrikanten er udstyret med en hastighedsbegrænsende anordning, er den konstruktivt bestemte maksimalhastighed den hastighed, som reelt tillades af den hastighedsbegrænsende anordning.

4. Ved bestemmelse af de masser, der er omhandlet i stk. 1, må fabrikanten ikke pålægge begrænsninger på køretøjets brug, undtagen for dækkenes kapacitet, som kan tilpasses den konstruktivt bestemte maksimalhastighed i henhold til FN/ECE-regulativ nr. 54 — Ensartede forskrifter for godkendelse af dæk til erhvervskøretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 4 ) og afsnit 5 i bilag II til Kommissionens forordning (EU) nr. 458/2011 ( 5 ).

5. For delvis opbyggede køretøjer, herunder køretøjer med kun chassis og kabine, som kræver et yderligere trin i opbygningen, skal fabrikanten forelægge alle relevante oplysninger for fabrikanten på næste opbygningstrin, således at kravene i denne forordning fortsat er opfyldt.

Med henblik på første afsnit skal fabrikanten angive placeringen af tyngdepunktet for den masse, der svarer til den samlede belastning.

6. Delvis opbyggede køretøjer i klasse M 2 , M 3 , N 2 og N 3 , som ikke er udstyret med karrosseri, skal være konstrueret, således at fabrikanter på senere opbygningstrin er i stand til at opfylde kravene i afsnit 7 og 8 i del B og afsnit 6 og 7 i bilag I, del C.

Artikel 4

Bestemmelser for EF-typegodkendelse af en køretøjstype for så vidt angår dens masse og dimensioner

1. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal til den typegodkendende myndighed indsende ansøgningen om EF-typegodkendelse af en køretøjstype med hensyn til dens masse og dimensioner.

2. Ansøgningen udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er angivet i del A i bilag V.

3. Med henblik på beregning af massens fordeling skal fabrikanten til den typegodkendende myndighed for hver teknisk køretøjskonfiguration inden for køretøjstypen som fastlagt ved værdisættene for de relevante punkter i bilag V, levere de oplysninger, der er nødvendige til identificering af følgende masser: a) den største teknisk tilladte totalmasse b) det største teknisk tilladte akseltryk eller den største teknisk tilladte masse på aksler eller akselgruppe c) den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse d) den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet(-erne) e) den største teknisk tilladte totalmasse for vogntoget.

Oplysningerne forelægges i tabelform eller enhver anden passende form efter aftale med den typegodkendende myndighed.

4. Når ekstraudstyr væsentligt påvirker masse og dimensioner for køretøjet, skal fabrikanten til den tekniske tjeneste opgive placering, masse og geometrisk position for tyngdepunktet i forhold til akslerne for det ekstraudstyr, som kan monteres på køretøjet.

5. Som undtagelse fra stk. 4 kan fabrikanten, når ekstraudstyret består af flere dele fordelt på forskellige rum i køretøjet, nøjes med at forsyne den tekniske tjeneste med fordelingen af ekstraudstyrets masse på akslerne.

6. Ved akselgrupper skal fabrikanten angive fordelingen mellem akslerne af det samlede tryk på gruppen.

Om nødvendigt skal fabrikanten angive fordelingsformlerne eller fremlægge de relevante fordelingskurver.

7. Hvis den godkendende myndighed eller den tekniske tjeneste anser det for nødvendigt, skal fabrikanten stille et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes, til rådighed for inspektion.

8. Fabrikanten kan til den typegodkendende myndighed indgive en ansøgning om anerkendelse af en affjedring som svarende til luftaffjedring.

Den typegodkendende myndighed anerkender en affjedring som svarende til luftaffjedring, hvis kravene i bilag III er opfyldt.

Hvis den tekniske tjeneste anerkender ækvivalensen, skal den udstede en prøvningsrapport. Den typegodkendende myndighed vedlægger EF-typegodkendelsesattesten prøvningsrapporten og en teknisk beskrivelse af affjedringen.

9. Hvis alle kravene i bilag I til IV til denne forordning er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed typegodkendelse i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.

En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til en anden køretøjstype.

10. Ved anvendelse af stk. 9 udsteder den typegodkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest i overensstemmelse med den model, som findes i del B i bilag V.

11. Tilladte afvigelser, jf. tillæg 2 til bilag I, finder anvendelse i henhold til artikel 12, stk. 2, i direktiv 2007/46/EF.

▼M2

Artikel 4a

EF-typegodkendelse af aerodynamiske anordninger og udstyr som separate tekniske enheder

1. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal til den typegodkendende myndighed indsende ansøgningen om EF-typegodkendelse af aerodynamiske anordninger eller udstyr som en separat teknisk enhed.

Ansøgningen udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som findes i del C i bilag V.

2. Hvis alle relevante krav i denne forordning er opfyldt, meddeler godkendelsesmyndigheden EF-typegodkendelse af en separat teknisk enhed og udsteder et typegodkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.

En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til en anden type separat teknisk enhed.

3. Ved anvendelse af stk. 2 udsteder den typegodkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest i overensstemmelse med den model, som findes i del D i bilag V.

Artikel 4b

EF-typegodkendelsesmærke for separat teknisk enhed

Alle separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med en type, hvortil der er meddelt EF-typegodkendelse af en separat teknisk enhed efter denne forordning, forsynes med et EF-typegodkendelsesmærke for separat teknisk enhed, jf. del E i bilag V.

▼B

Artikel 5

Største tilladte totalmasse ved registrering/ibrugtagning

1. I forbindelse med registrering og ibrugtagning af køretøjer, der er typegodkendt i henhold til denne forordning, skal de nationale myndigheder for hver variant og version inden for en køretøjstype bestemme alle følgende masser, der er tilladt for national trafik eller international trafik i henhold til direktiv 96/53/EF: a) den største tilladte totalmasse ved registrering/ibrugtagning b) det største tilladte akseltryk ved registrering/ibrugtagning c) den største tilladte masse på en akselgruppe ved registrering/ibrugtagning d) den største tilladte tilkoblede masse ved registrering/ibrugtagning e) vogntogets største tilladte totalmasse ved registrering/ibrugtagning.

Nationale myndigheder fastsætter fremgangsmåden for bestemmelse af de største tilladte masser ved registrering/ibrugtagning som omhandlet i første afsnit. De udpeger den kompetente myndighed, der er ansvarlig for fastsættelsen af de pågældende masser, og fastsætter de oplysninger, der skal gives til den kompetente myndighed.

2. De største tilladte masser ved registrering/ibrugtagning i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i stk. 1, må ikke overstige de største tilladte masser, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.

3. Fabrikanten høres af den kompetente myndighed for så vidt angår massens fordeling på akslerne eller akselgruppen for at sikre velfungerende systemer i køretøjet, herunder især bremse- og styresystemet.

4. Ved fastsættelse af de største tilladte masser ved registrering/ibrugtagning skal de nationale myndigheder sikre, at kravene i de retsakter, der er opført i bilag IV og bilag XI til direktiv 2007/46/EF, fortsat er opfyldt.

5. Når nationale myndigheder konkluderer, at bestemmelserne i en af de retsakter, der er opført i bilag IV og bilag XI til direktiv 2007/46/EF, med undtagelse af denne forordning, ikke længere er opfyldt, skal de kræve, at der udføres nye prøvninger, og at der meddeles en ny typegodkendelse, eller i givet fald en forlængelse af denne, af den godkendende myndighed, der har meddelt den oprindelige typegodkendelse i henhold til den pågældende retsakt.

Artikel 6

Undtagelser

1. Uden at dette berører artikel 4, stk. 3, i direktiv 96/53/EF, kan der meddeles EF-typegodkendelse for køretøjer, hvis dimensioner overskrider kravene i nærværende forordning, hvis de er bestemt til transport af udelelige laster. I sådanne tilfælde skal det klart fremgå af typegodkendelsesattesten og typeattesten, at køretøjet er beregnet til transport af udelelige laster.

2. Medlemsstaterne kan udstede godkendelser i henhold til artikel 23 og 24 i direktiv 2007/46/EF for køretøjer, der overstiger de største tilladte dimensioner, der er fastsat i punkt 1.1. i del B, C og D i bilag I til nærværende forordning.

Typegodkendelser i henhold til artikel 23 i direktiv 2007/46/EF er undergivet de kvantitative lofter, som er fastsat i afsnit 3 i del A i bilag XII til nævnte direktiv.

Artikel 7

Overgangsbestemmelser

1. De nationale myndigheder skal tillade salg og ibrugtagning af køretøjer, som er typegodkendt før den dato, som er angivet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 661/2009, og fortsat meddele udvidelse af godkendelser meddelt i henhold til bestemmelserne i direktiv 92/21/EØF og direktiv 97/27/EF.

2. Som undtagelse fra stk. 1 ophører EF-typegodkendelser, der tildeles i henhold til artikel 7 i direktiv 97/27/EF, med at være gyldige på den dato, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 661/2009.

Medlemsstaterne kan dog registrere og tillade salg eller ibrugtagning af restseriekøretøjer, hvis EF-typegodkendelse ikke længere er gyldig, hvis fabrikanten anmoder herom, i overensstemmelse med artikel 27 i direktiv 2007/46/EF.

3. Fra den 10. januar 2012 skal fabrikanterne levere typeattester, der er i overensstemmelse med denne forordning.

Indtil 9. januar 2014 angiver de køretøjets reelle masse i punkt 52 i typeattesten, medmindre dette angives i en af typeattestens andre punkter.

Artikel 8

Ændring af direktiv 2007/46/EF

Bilag I, III, IX, XVI og XVI til direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag VI til denne forordning.

Bilag XII til direktiv 2007/46/EF erstattes af bilag VII til denne forordning.

Artikel 9

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den finder anvendelse på nye køretøjstyper, for hvilke der er meddelt typegodkendelse fra den 1. november 2012.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAGSFORTEGNELSE

Bilag I Tekniske krav DEL A Tekniske krav til køretøjer i klasse M1 og N1 DEL B Tekniske krav til køretøjer i klasse M2 og M3 DEL C Tekniske krav til køretøjer i klasse N2 og N3 DEL D Tekniske krav til køretøjer i klasse O Tillæg 1 Liste over anordninger og udstyr, der ikke skal tages i betragtning ved beregningen af de største dimensioner Tillæg 2 Tilladte afvigelser fra typegodkendelse og produktionens overensstemmelse Tillæg 3 Tal vedrørende manøvreevne Tillæg 4 Kollisionsprøvning af aerodynamiske anordninger og udstyr Tillæg 5 3D-klimaskærm til førerhus Bilag II Terrængående (off-road) køretøjers stigeevne Bilag III Betingelser for anerkendelse af affjedring som svarende til luftaffjedring Bilag IV Tekniske krav for montering af løftbare eller belastbare aksler på køretøjer Bilag V DEL A EF-typegodkendelse af et motorkøretøj og påhængskøretøjer dertil for så vidt angår dets masse og dimensioner DEL B EF-typegodkendelsesattest for et motorkøretøj og påhængskøretøjer dertil for så vidt angår dets masse og dimensioner DEL C EF-typegodkendelse af aerodynamiske anordninger eller udstyr som separate tekniske enheder DEL D EF-typegodkendelsesattest for aerodynamiske anordninger eller udstyr som separate tekniske enheder DEL E EF-typegodkendelsesmærke for separat teknisk enhed Bilag VI Ændringer til bilag I, III, IX og XVI til direktiv 2007/46/EF Bilag VII Bilag XII til direktiv 2007/46/EF









BILAG I

TEKNISKE KRAV

DEL A

Køretøjer i klasse M1 og N1

1. Største tilladte dimensioner

1.1. Dimensionerne må ikke overstige følgende værdier:

1.1.1. Længde: 12,00 m

1.1.2. Bredde: a) M1: 2,55 m b) N1: 2,55 m c) N1: 2,60 m for køretøjer monteret med karosseri med isolerede vægge, mindst 45 mm tykke, som nævnt i bilag 2 i del C i bilag II til direktiv 2007/46/EF

1.1.3. Højde: 4,00 m

1.2. Ved måling af længde, bredde og højde skal køretøjet have massen i køreklar stand og være placeret på en flad, vandret overflade med dækkene oppumpede til det af fabrikanten foreskrevne tryk.

▼M2

1.3. Anordninger og udstyr, der fremgår af tillæg 1, tages ikke med i betragtning ved bestemmelsen af længde, bredde og højde.

▼B

2. Massens fordeling

2.1. Summen af akslernes største teknisk tilladte akseltryk må ikke være mindre end køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.2. Køretøjets største teknisk tilladte totalmasse må ikke være mindre end køretøjets masse i køreklar stand plus passagerernes masse plus ekstraudstyrets masse plus koblingens masse, hvis disse ikke indgår i massen i køreklar stand.

2.3. Når et køretøj er lastet til den største teknisk tilladte totalmasse, må akseltrykket på hver aksel ikke overstige det største teknisk tilladte akseltryk på den pågældende aksel.

2.4. Når et køretøj er lastet til den største teknisk tilladte totalmasse, må akseltrykket på forakslen under ingen omstændigheder være mindre end 30 % af køretøjets største teknisk tilladte totalmasse. 2.4.1. Når et køretøj er lastet til den største teknisk tilladte totalmasse og den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet, må akseltrykket på forakslen under ingen omstændigheder være mindre end 20 % af køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.5. Hvis køretøjet er udstyret med udtagelige sæder, skal kontrollen alene udføres med det maksimale antal sæder monteret.

2.6. Ved kontrol af kravene i punkt 2.2, 2.3 og 2.4: a) Sæderne skal være justeret som beskrevet i punkt 2.6.1. b) Passagerernes masse, nyttelastens masse og ekstraudstyrets masse skal være fordelt som foreskrevet i punkt 2.6.2 til 2.6.4.2.3. 2.6.1. Sædeindstillinger 2.6.1.1. Sæder flyttes til deres bageste position, hvor dette er muligt. 2.6.1.2. Hvis der er andre muligheder for at indstille sædet (lodret, sidelæns, ryglæn m.v.), indstilles sædet i den stilling, som fabrikanten har angivet. 2.6.1.3. Fjedrende sæder skal fastholdes i den kørestilling, som fabrikanten har angivet. 2.6.2. Fordeling af passagerernes masse 2.6.2.1. Hver passagers masse skal være 75 kg. 2.6.2.2. Hver passagers masse skal være placeret på sædets referencepunkt (sædets R-punkt) 2.6.2.3. For køretøjer til særlig brug finder kravet i punkt 2.6.2.2 tilsvarende anvendelse (f.eks. massen for en tilskadekommen person, der ligger på båre i tilfælde af en ambulance). 2.6.3. Fordeling af ekstraudstyrets masse 2.6.3.1. Ekstraudstyrets masse fordeles i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer. 2.6.4 Fordeling af nyttelastens masse 2.6.4.1. Køretøjer i M1 2.6.4.1.1. For køretøjer i M1 fordeles nyttelastens masse i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer efter aftale med den tekniske tjeneste. 2.6.4.1.2. For campingbiler skal den mindste masse af nyttelasten (PM) opfylde følgende krav: hvor »n« er det maksimale antal passagerer plus føreren, og »L« er køretøjets samlede længde i meter 2.6.4.2. Køretøjer i N1 2.6.4.2.1. For køretøjer med karrosseri fordeles nyttelastens masse ensartet i ladrummet. 2.6.4.2.2. For køretøjer uden karosseri (f.eks. køretøjer med kun chassis og kabine) angiver fabrikanten de tilladte yderpunkter for nyttelastens masses tyngdepunkt tillagt massen af udstyr beregnet til at rumme lasten (karrosseri, tank osv.), f.eks. fra 0,50 m til 1,30 m foran den første bagaksel) 2.6.4.2.3. For køretøjer, der er bestemt til at blive udstyret med sættevognskobling, skal fabrikanten anføre den minimale og maksimale fremplacering.

2.7. Yderligere krav, hvor køretøjet kan trække et påhængskøretøj 2.7.1. De krav, der er omhandlet i punkt 2.2, 2.3 og 2.4, finder anvendelse under hensyntagen til koblingens masse og den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet. 2.7.2. Uanset kravene i punkt 2.4 kan den det største teknisk tilladte akseltryk på bagakslen(-erne) overskrides med højst 15 %. 2.7.2.1. Hvor det største teknisk tilladte akseltryk på bagakslen(-erne) overskrides med højst 15 %, finder kravene i punkt 5.2 i bilag II til Kommissionens forordning (EU) nr. 458/2011 ( 6 ) anvendelse. 2.7.2.2. I de medlemsstater, hvor trafiklovgivningen tillader det, kan fabrikanten i form af passende dokumentation, f.eks. i instruktionsbogen eller vedligeholdelsesvejledningen, angive, at køretøjets største teknisk tilladte totalmasse kan overskrides med højst 10 % eller 100 kg, alt efter hvilken værdi der er den laveste. Dette er dog kun tilladt, når køretøjet trækker et påhængskøretøj under de betingelser, der er specificeret i punkt 2.7.2.1, forudsat at driftshastigheden er begrænset til 100 km/h eller mindre.

3. Tilkoblet totalmasse og belastning på koblingspunktet

3.1. For den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse gælder der følgende krav: 3.1.1. Påhængskøretøj udstyret med driftsbremsesystem 3.1.1.1. Den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse for køretøjet skal være den laveste af følgende værdier: a) den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse, baseret på køretøjets konstruktion og koblingens styrke b) det trækkende køretøjs største teknisk tilladte totalmasse c) 1,5 gange det trækkende køretøjs største teknisk tilladte totalmasse i tilfælde af terrængående køretøjer som defineret i bilag II til direktiv 2007/46/EF 3.1.1.2. Den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse må dog under ingen omstændigheder overstige 3 500 kg. 3.1.2. Påhængskøretøj uden driftsbremsesystem 3.1.2.1. Den tilladte tilkoblede masse skal være den laveste af følgende værdier: a) den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse, baseret på køretøjets konstruktion og koblingens styrke b) halvdelen af det trækkende køretøjs masse i køreklar stand. 3.1.2.2. Den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse må under ingen omstændigheder overstige 750 kg.

3.2. Den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet må ikke være mindre end 4 % af den største tilladte tilkoblede totalmasse og ikke under 25 kg.

3.3. Fabrikanten skal i instruktionsbogen angive den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet, fastgøringspunkterne for koblingen på det trækkende køretøj og koblingspunktets største tilladte overhæng bagtil.

3.4. Den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse må ikke defineres ved henvisning til antallet af passagerer.

4. Vogntogets totalmasse

Vogntogets største teknisk tilladte totalmasse må ikke overstige summen af den største teknisk tilladte totalmasse og den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse.

5. Største stigning ved igangsætning

5.1. Det trækkende køretøj skal være i stand til at igangsætte vogntoget fem gange inden for 5 minutter på en stigning på mindst 12 %.

5.2. For at foretage den prøvning, der er beskrevet i punkt 5.1, skal det trækkende køretøj og påhængskøretøjet være lastet svarende til vogntogets største teknisk tilladte totalmasse.

DEL B

Køretøjer i klasse M2 og M3

1. Største tilladte dimensioner

1.1. Dimensionerne må ikke overstige følgende værdier:

1.1.1. Længde a) Køretøj med to aksler og én sektion: 13,50 m b) Køretøj med tre eller flere aksler og én sektion: 15,00 m c) Leddelt køretøj: 18,75 m

1.1.2. Bredde: 2,55 m

1.1.3. Højde: 4,00 m

1.2. Ved måling af længde, bredde og højde skal køretøjet have massen i køreklar stand og være placeret på en flad, vandret overflade med dækkene oppumpede til det af fabrikanten foreskrevne tryk.

▼M2

1.3. Anordninger og udstyr, der fremgår af tillæg 1, tages ikke med i betragtning ved bestemmelsen af længde, bredde og højde.

▼M2

1.3.1. Supplerende krav til aerodynamiske anordninger omhandlet i tillæg 1.

1.3.1.1. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der ikke overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke den tilladte lastkapacitet. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne type anordninger og udstyr skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde, jf. punkt 1.1.2, ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde, jf. punkt 1.1.1, ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.3.1.1.1 og 1.3.1.1.3 være opfyldt.

1.3.1.1.1. Disse anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.3.1.1.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække eller folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.3.1.1.3. Det er ikke påkrævet, at anordninger og udstyr kan trækkes ind eller sammenfoldes, hvis de maksimale dimensionskrav opfyldes fuldt ud under alle forhold.

1.3.1.2. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke den tilladte lastkapacitet. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne type anordninger skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde, jf. punkt 1.1.2, ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde, jf. punkt 1.1.1, ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.3.1.2.1 til 1.3.1.2.4 være opfyldt.

1.3.1.2.1. Disse anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.3.1.2.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække eller folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.3.1.2.3. Når de er monteret på køretøjet og i brugsstilling, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, kunne modstå en lodret og vandret tryk- og trækkraft påført sekventielt i opadgående, nedadgående, venstre og højre retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal begrænses, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet for og efter prøvningen.

1.3.1.2.4. Når de er trukket eller foldet ind, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, også kunne modstå en vandret trækkraft påført i længde- og bagudgående retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal være af begrænset omfang, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets maksimale tilladte længde ikke overstiges med mere end 200 mm.

1.3.1.3. Den tekniske tjeneste skal på tilfredsstillende måde godtgøre over for typegodkendelsesmyndigheden, at de aerodynamiske anordninger og udstyr i både brugsstilling samt trukket/foldet ind ikke i væsentlig grad begrænser køling og ventilation af motor og transmission, udstødningssystem og passagerkabine. Alle øvrige, gældende krav til køretøjets systemer skal overholdes i fuldt omfang, når de pågældende aerodynamiske anordninger og udstyr er både i brugsstilling og trukket/foldet ind.

Som undtagelse fra de gældende krav til afskærmning bagtil mod underkøring kan den vandrette afstand mellem denne afskærmnings bageste punkt og køretøjets bageste punkt, såfremt der er monteret aerodynamiske anordninger og udstyr, måles uden at tage højde for disse monterede aerodynamiske anordninger og udstyr, forudsat at de overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget stand og de vitale dele af de elementer, der er monteret i en højde på ≤ 2,0 m over jorden målt i ubelæsset stand, er fremstillet af et materiale med en hårdhed på < 60 Shore (A). Ved fastlæggelse af hårdheden tages der ikke højde for smalle ribber, rør og metalwire, der udgør en ramme eller et substrat, der støtter disse elementers primære dele. For at undgå risikoen for skade og indtrængen i andre køretøjer ved sammenstød må eventuelle ender på disse ribber, rør og metalwirer ikke pege bagud, hverken når anordningen eller udstyret er i brugsstilling eller trukket/foldet ind.

Som alternativ til undtagelsen i det foregående afsnit kan den vandrette afstand mellem det bageste punkt på afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt, såfremt der er monteret aerodynamiske anordninger og udstyr, måles uden at tage højde for disse aerodynamiske anordninger eller udstyr, forudsat at de overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget stand og opfylder de prøvningskrav, der fremgår af tillæg 4.

De horisontale afstande mellem bagenden af afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt skal dog måles med de aerodynamiske anordninger og det aerodynamiske udstyr anbragt i tilbagetrukket eller foldet stilling eller tage hensyn til den resulterende udragningslængde i henhold til punkt 1.6.1 i tillæg 4, hvis denne længde er større end den sammentrukne eller foldede position.

▼B

2. Massens fordeling for køretøjer med karrosseri

2.1. Beregningsmetode

Notationer:

»M« den største teknisk tilladte totalmasse

»TM« den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse

»MC« vogntogets største teknisk tilladte totalmasse

»mi« det største teknisk tilladte akseltryk på enkeltakslen »i«, hvor »i« varierer fra 1 til køretøjets samlede antal aksler

»mc« den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet

»μj« den største teknisk tilladte masse på en akselgruppe »j«, hvor »j« varierer fra 1 til det samlede antal akselgrupper

2.1.1. Der skal foretages passende beregninger for at sikre, at nedenstående krav er opfyldt for hver teknisk køretøjskonfiguration inden for typen.

2.1.2. For køretøjer, der er udstyret med belastbare aksler, skal nedenstående beregninger foretages med akslernes affjedring belastet i normal køreklar konfiguration.

▼M2

2.1.3. Hvis der er tale om motorkøretøjer med alternative brændstoffer eller emissionsfri motorkøretøjer: 2.1.3.1. Den ekstra vægt, der er nødvendig for at anvende alternativ brændstofteknologi eller emissionsfri teknologi i henhold til punkt 2.3. og 2.4. i bilag I til direktiv 96/53/EF, defineres ud fra den dokumentation, der fremlægges af fabrikanten. Den tekniske tjeneste verificerer korrektheden af de deklarerede oplysninger på en måde, som typegodkendelsesmyndigheden finder tilfredsstillende. 2.1.3.2. Fabrikanten skal angive følgende supplerende symbol samt angivelse af den ekstra vægt under eller ved siden af den foreskrevne påskrift på fabrikantens lovpligtige fabrikationsplade uden for en klart afmærket firkant, der kun indeholder de lovpligtige oplysninger. »I OVERENSSTEMMELSE MED 96/53/EF ARTIKEL 10B — XXXX KG« De anvendte tegn i symbolet skal være mindst 4 mm høje. Indtil der er indført en særlig rubrik i typeattesten skal værdien for den ekstra vægt desuden angives under »bemærkninger« i typeattesten, således at oplysningerne kan medtages i de indregistreringspapirer, der forefindes i køretøjet.

▼B

2.2. Generelle krav

2.2.1. Summen af det største teknisk tilladte akseltryk på enkeltakslerne plus summen af den største teknisk tilladte masse på akselgrupperne må ikke være mindre end køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.2.2. Køretøjets masse i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse, passagerernes masse, masserne »WP« og »B« som omhandlet i punkt 2.2.3 plus massen af koblingen, hvis denne ikke indgår i massen i køreklar stand, plus den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet må ikke overstige den største teknisk tilladte totalmasse.

2.2.3. Vægtfordeling 2.2.3.1. Notationer: »P« antal siddepladser (ikke fører og besætning) »Q« én passagers masse i kg »Qc« ét besætningsmedlems masse i kg »S1« areal af område for stående passagerer i m2 »SP« antal stående passagerer som angivet af fabrikanten »Ssp« nominelt areal for én stående passager i m2 »WP« antallet af kørestolspladser ganget med 250 kg, der udgør massen af kørestol + bruger »V« samlet bagageplads i m3, herunder af bagagerum, bagagehylder og skiboks »B« største tilladte masse for bagage i kg som angivet af fabrikanten, herunder største tilladte totalmasse (B«), der må transporteres i en eventuel skiboks. 2.2.3.2. Massen Q og Qc for passagerer, der sidder i sæder, skal være placeret på sædets referencepunkt (sædets »R-punkt«). 2.2.3.3. Massen svarende til antallet af stående passagerer SP, hver med en masse Q, skal være jævnt fordelt over det areal S1, der er beregnet til stående passagerer. 2.2.3.4. Hvis det er relevant, massen WP jævnt fordelt over hver kørestolsplads. 2.2.3.5. En masse svarende til B (kg) fordeles jævnt i bagagerummene. 2.2.3.6. En masse svarende til B« (kg) skal være placeret i skiboksens tyngdepunkt. 2.2.3.7. Den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet skal være placeret på koblingspunktet, hvis overhæng bagtil er angivet af fabrikanten. 2.2.3.8. Værdierne for Q og Ssp



Køretøjskategori Q (kg) Ssp (m2) Kategori I og kategori A 68 0,125 m2 Kategori II 71 0,15 m2 Kategori III og kategori B 71 Ikke relevant Hver besætningsmedlems masse skal være 75 kg. 2.2.3.9 Antallet af stående passagerer må ikke overstige værdien S1/Ssp, hvor Ssp er det nominelle areal, der er afsat til én stående passager, jf. tabellen i punkt 2.2.3.8. 2.2.3.10. Den største tilladte masse for bagage må ikke være mindre end:

2.2.4. Beregninger 2.2.4.1 Kravene i punkt 2.2.2 skal verificeres i alle konfigurationer for den indvendige indretning. 2.2.4.2. Under de betingelser, der er specificeret i punkt 2.2.3, må akseltrykket på hver enkeltaksel ikke overstige det største teknisk tilladte akseltryk på den pågældende aksel eller den største teknisk tilladte masse på akselgruppen. 2.2.4.3. For køretøjer udstyret med et variabelt antal siddepladser, et område beregnet til stående passagerer (S1) og udstyr til medføring af kørestole, bestemmes kravene i punkterne 2.2.2 og 2.2.4.2 for hver af følgende situationer, hvis de er relevante for det pågældende køretøj: a) med alle mulige sæder besat, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, hvis denne nås) og, hvis der er yderligere plads, med kørestole på eventuelle kørestolspladser b) med alle mulige ståpladser besat (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer), med de resterende til rådighed værende siddepladser besat og, hvis der er yderligere plads, med eventuelle kørestolspladser besat c) med kørestole på alle mulige kørestolspladser, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, hvis denne nås) og med de resterende siddepladser besat.

2.2.5. Når køretøjet er lastet som angivet i punkt 2.2.2, må den masse, der svarer til akseltrykket på forreste styrende aksel(-ler) under ingen omstændigheder være mindre end 20 % af den største teknisk tilladte totalmasse »M«. ▼M2 2.2.5.1. For leddelte køretøjer med mindst fire aksler af klasse I med to styrende akseler må den masse, der svarer til akseltrykket på forreste styrende aksel/aksler under ingen omstændigheder være mindre end 15 % af den største teknisk tilladte totalmasse »M«. ▼B

2.2.6. Når et køretøj skal typegodkendes i mere end én klasse, gælder bestemmelserne i punkt 2 for hver klasse.

3. Trækkapacitet

3.1. Vogntogets største teknisk tilladte totalmasse må ikke overstige summen af den største teknisk tilladte totalmasse og den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse.

3.2. Den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse må ikke overstige 3 500 kg.

4. Den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet

4.1. Den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet skal være mindst 4 % af den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse eller 25 kg, alt efter hvad der er størst.

4.2. Fabrikanten skal i instruktionsbogen angive betingelserne for fastgøring af koblingen til motorkøretøjet.

4.2.1. Hvor det er relevant, omfatter de betingelser, der er omhandlet i punkt 4.2, den største teknisk tilladte belastning på det trækkende køretøjs koblingspunkt, den største teknisk tilladte masse på koblingsanordningen, koblingens fastgørelsespunkter og koblingens største tilladte overhæng bagtil.

5. Startevne ved stigning

5.1. Køretøjer, der er beregnet til at trække et påhængskøretøj, skal kunne igangsætte fem gange inden for fem minutter på en stigning på mindst 12 %.

5.2. For at foretage den prøvning, der er beskrevet i punkt 5.1, skal det trækkende køretøj og påhængskøretøjet være lastet svarende til vogntogets største teknisk tilladte totalmasse.

6. Motoreffekt

6.1. Motoren skal have en motoreffekt på mindst 5 kW/ton af vogntogets største teknisk tilladte totalmasse eller det enkelte køretøjs største teknisk tilladte totalmasse, hvis køretøjet ikke er konstrueret til at trække et påhængskøretøj. ►M2 Kravene i dette punkt finder ikke anvendelse på hybride elkøretøjer alene med elektrisk strøm. ◄

▼M2

6.2. Motoreffekten måles i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 85 ( 7 ).

▼B

7. Manøvredygtighed

7.1. Køretøjet skal kunne manøvrere i begge sider af en cirkulær bane på 360 ° som vist i fig. 1 i tillæg 3 til dette bilag, uden at nogen af dets yderste punkter overskrider den ydre cirkel henholdsvis den indre cirkel.

7.1.1. Prøvningen udføres med køretøjet både ulastet (dvs. med massen i køreklar stand) og lastet til dets største teknisk tilladte totalmasse. ►M2 Hvis køretøjet er udstyret med aerodynamiske anordninger og udstyr, der er omhandlet i punkt 1.3.1.1 og 1.3.1.2, skal anordningerne eller udstyret være trukket/foldet ud og i brugsstilling. ◄

7.1.2. For så vidt angår punkt 7.1 tages de dele, der må rage uden for køretøjets bredde som omhandlet i tillæg 1 til nærværende bilag, ikke i betragtning.

7.2. For køretøjer monteret med en belastbar aksel, finder kravet i punkt 7.1 også anvendelse, når den/de belastbare aksel/aksler er i brug.

7.3. Kravene i punkt 7.1 kontrolleres som følger:

7.3.1. Køretøjet skal kunne manøvrere inden for et cirkulært område, der defineres af to koncentriske cirkler, hvoraf den yderste cirkel har en radius på 12,50 m, og den inderste cirkel en radius på 5,30 m.

7.3.2. Motorkøretøjets forreste yderste punkt skal følge den ydre cirkels kontur (se figur 1 i tillæg 3 til dette bilag).

▼M2

7.4. Efter aftale med den tekniske tjeneste og typegodkendelsesmyndigheden kan kravene til manøvredygtighed efterprøves med numeriske simuleringsværktøjer i overensstemmelse med bilag XVI til direktiv 2007/46/EF. I tvivlstilfælde kan den tekniske tjeneste eller typegodkendelsesmyndigheden kræve, at der gennemføres en komplet fysisk prøvning.

▼B

8. Udsvingsradius bagtil

8.1. Køretøj med en enkelt sektion

8.1.1. Køretøjet prøves i overensstemmelse med drive-in-prøvningsmetoden, der beskrives i punkt 8.1.2. ►M2 Hvis køretøjet er udstyret med aerodynamiske anordninger og udstyr, der er omhandlet i punkt 1.3.1.1 og 1.3.1.2, skal anordningerne eller udstyret være trukket/foldet ud og i brugsstilling. ◄

8.1.2. Drive-in-prøvningsmetoden Når køretøjet holder stille, etableres der ved at markere en linje på jorden et lodret plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Køretøjet bevæges i en lige linje ind i det i figur 1 beskrevne cirkulære område med forhjulene drejet, således at det forreste yderste punkt følger den yderste cirkels kontur (se figur 2a i tillæg 3 til dette bilag).

8.1.3. Køretøjets masse skal være massen i køreklar stand.

8.1.4. Den største udsvingsradius bagtil må ikke overstige 0,60 m.

8.2. Køretøjer med to eller flere sektioner

8.2.1. Kravene i punkt 8.1 finder tilsvarende anvendelse, for så vidt angår køretøjer med to eller flere sektioner. I dette tilfælde bringes de to eller flere stive sektioner på linje med planet som vist i figur 2 b i tillæg 3 til dette bilag.

▼M2

8.3. Efter aftale med den tekniske tjeneste og typegodkendelsesmyndigheden kan kravene til den maksimale udsvingsradius bagtil efterprøves med numeriske simuleringsværktøjer i overensstemmelse med bilag XVI til direktiv 2007/46/EF. I tvivlstilfælde kan den tekniske tjeneste eller typegodkendelsesmyndigheden kræve, at der gennemføres en komplet fysisk prøvning.

▼B

DEL C

Køretøjer i klasse N2 og N3

1. Største tilladte dimensioner

1.1. Dimensionerne må ikke overstige følgende værdier:

1.1.1. Længde: 12,00 m

1.1.2. Bredde: a) 2,55 m for alle køretøjer ▼M2 b) 2,60 m for køretøjer monteret med karosseri med isolerede vægge, mindst 45 mm tykke, som omhandlet under karrosserikode 04 eller 05 i tillæg 2 til bilag II til direktiv 2007/46/EF. ▼B

1.1.3. c) Højde: 4,00 m

1.2. Ved måling af længde, bredde og højde skal køretøjet have massen i køreklar stand og være placeret på en flad, vandret overflade med dækkene oppumpede til det af fabrikanten foreskrevne tryk.

▼M2

1.3. Anordninger og udstyr, der fremgår af tillæg 1, tages ikke med i betragtning ved bestemmelsen af længde, bredde og højde.

▼M2

1.3.1. Supplerende krav til aerodynamiske anordninger omhandlet i tillæg 1.

1.3.1.1. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der ikke overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke lastområdets anvendelige længde. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne type anordninger og udstyr skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.3.1.1.1 og 1.3.1.1.3 være opfyldt.

1.3.1.1.1. Disse anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.3.1.1.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække eller folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.3.1.1.3. Det er ikke påkrævet, at anordninger og udstyr kan trækkes ind eller sammenfoldes, hvis de maksimale dimensionskrav opfyldes fuldt ud under alle forhold.

1.3.1.2. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke lastområdets anvendelige længde. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne anordninger skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.3.1.2.1 til 1.3.1.2.4 herunder være opfyldt.

1.3.1.2.1. Disse anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.3.1.2.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække eller folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.3.1.2.3. Når de er monteret på køretøjet og i brugsstilling, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, kunne modstå en lodret og vandret tryk- og trækkraft påført sekventielt i opadgående, nedadgående, venstre og højre retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal begrænses, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet for og efter prøvningen.

1.3.1.2.4. Når de er trukket eller foldet ind, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, også kunne modstå en vandret trækkraft påført i længde- og bagudgående retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal være af begrænset omfang, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets maksimale tilladte længde ikke overstiges med mere end 200 mm.

1.3.1.3. Aerodynamiske anordninger og udstyr til førerhuse skal, både når de er i brugsstilling og trukket/foldet ind, hvis det er relevant, være konstrueret, så køretøjets tilladte, maksimale bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.3.1.3.1 til 1.3.1.3.4 herunder være opfyldt.

1.3.1.3.1. Aerodynamiske anordninger og udstyr til førerhuse skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.3.1.3.2. Når de er monteret på køretøjet må ingen dele af anordningen eller udstyret, hverken når de er i brugsstilling eller trukket/foldet ind, hvis det er relevant, være placeret over forrudens underkant, medmindre de ikke er direkte synlige for føreren på grund af instrumentpanelet eller andet indvendigt standardudstyr.

1.3.1.3.3. Anordningen eller udstyret skal være dækket af energiabsorberende materiale. Alternativt skal anordningen eller udstyret være fremstillet af et materiale med en hårdhed på < 60 Shore (A) i overensstemmelse med punkt 1.3.1.4.

1.3.1.3.4. Anordningen eller udstyret må ikke være konstrueret af materiale, der ved beskadigelse danner skarpe afslag eller kanter.

1.3.1.4. Den tekniske tjeneste verificerer over for typegodkendelsesmyndigheden på en tilfredsstillende måde, at de i punkt 1.3.1.1, 1.3.1.2 og 1.3.1.3 omhandlede anordninger og udstyr, både når de er i brugsstilling og trukket/foldet ind, ikke hindrer førerens udsyn og synsfelt foran køretøjet og vinduesvaske- og -viskerfunktionen, samt at de ikke i væsentlig grad hindrer køling og ventilation af motor og transmission, udstødningssystem, bremsesystem, førerhus og lastområde. Alle øvrige, gældende krav til køretøjets systemer skal overholdes i fuldt omfang, når de pågældende aerodynamiske anordninger og udstyr er både i brugsstilling og trukket/foldet ind.

Som undtagelse fra de gældende krav til afskærmning bagtil mod underkøring kan den vandrette afstand mellem køretøjets forreste del, monteret med aerodynamiske anordninger og udstyr, og dets forreste afskærmningsanordning mod underkøring samt denne afskærmnings bageste punkt og køretøjets bageste punkt, monteret aerodynamiske anordninger og udstyr, måles uden at tage højde for disse monterede aerodynamiske anordninger og udstyr, forudsat at de bagtil overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget stand, og at de vitale dele bagtil og fortil af de elementer, der er monteret i en højde på ≤ 2,0 m over jorden målt i ubelæsset stand, er fremstillet af et materiale med en hårdhed på < 60 Shore (A). Ved fastlæggelse af hårdheden tages der ikke højde for smalle ribber, rør og metalwire, der udgør en ramme eller et substrat, der støtter disse elementers primære dele. For at undgå risikoen for skade og indtrængen i andre køretøjer ved sammenstød må eventuelle ender på disse ribber, rør og metalwirer ikke pege fremad ved forenden og bagud ved bagenden af køretøjet, hverken når anordningen eller udstyret er i brugsstilling eller trukket/foldet ind.

Som alternativ til undtagelsen om den bageste anordning til beskyttelse mod underkøring, jf. det foregående afsnit, kan den vandrette afstand mellem det bageste punkt på afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt, såfremt der er monteret aerodynamiske anordninger eller udstyr, måles uden at tage højde for disse aerodynamiske anordninger og udstyr, forudsat at de overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget stand og opfylder de prøvningskrav, der fremgår af tillæg 4.

De horisontale afstande mellem bagenden af afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt skal dog måles med de aerodynamiske anordninger og det aerodynamiske udstyr anbragt i tilbagetrukket eller foldet stilling eller tage hensyn til den resulterende udragningslængde i henhold til punkt 1.6.1 i tillæg 4, hvis denne længde er større end den sammentrukne eller foldede position.

1.4. Forlængede førerhuse

1.4.1. Hvis placeringen af frontgitteret på motorkøretøjets førerhus, herunder alle udragende dele, f.eks. chassis, kofanger, hjulafskærmninger og hjul, er i fuld overensstemmelse med parametrene for 3D-klimaskærmen i henhold til tillæg 5, og længden på lastområdet ikke overstiger 10,5 m, kan køretøjets længde overstige den tilladte, maksimale længde i henhold til punkt 1.1.1.

1.4.2. I de tilfælde, der er omhandlet i punkt 1.4.1, skal fabrikanten angive følgende supplerende symbol under eller ved siden af den foreskrevne påskrift på fabrikantens lovpligtige fabrikationsplade uden for en klart afmærket firkant, der kun indeholder de lovpligtige oplysninger.

»I OVERENSSTEMMELSE MED 96/53/EF ARTIKEL 9A«

De i symbolet anvendte tegns højde skal være mindst 4 mm. Teksten »I OVERENSSTEMMELSE MED 96/53/EF ARTIKEL 9A« tilføjes ligeledes under »bemærkninger« i typeattesten, således at oplysningerne kan medtages i de indregistreringspapirer, der forefindes i køretøjet.

▼B

2. Massens fordeling for køretøjer med karrosseri

2.1. Beregningsmetode

Notationer

»M« den største teknisk tilladte totalmasse

»TM« den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse

»MC« den største teknisk tilladte totalmasse af vogntoget

»mi« det største teknisk tilladte akseltryk på enkeltaksel »i«, hvor »i« varierer fra 1 til køretøjets samlede antal aksler

»mc« den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet

»μj« den største teknisk tilladte masse på en akselgruppe »j«, hvor »j« varierer fra 1 til det samlede antal akselgrupper

2.1.1. Der skal foretages passende beregninger for at sikre, at kravene i 2.2 og 2.3 er opfyldt for hver teknisk konfiguration inden for typen.

2.1.2. For køretøjer, der er udstyret med belastbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 2.2 og 2.3, med de belastbare akslers affjedring i normal køreklar konfiguration.

2.1.3. For køretøjer, der er udstyret med løftbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 2.2 og 2.3, med sænkede aksler.

▼M2

2.1.4. Hvis der er tale om motorkøretøjer med alternative brændstoffer eller emissionsfri motorkøretøjer:

2.1.4.1. Den ekstra vægt, der er nødvendig for at anvende alternativ brændstofteknologi eller emissionsfri teknologi i henhold til punkt 2.3 i bilag I til direktiv 96/53/EF, defineres ud fra den dokumentation, der fremlægges af fabrikanten. Den tekniske tjeneste verificerer korrektheden af de deklarerede oplysninger på en måde, som typegodkendelsesmyndigheden finder tilfredsstillende.

2.1.4.2. Fabrikanten skal angive følgende supplerende symbol samt angivelse af den ekstra vægt under eller ved siden af den foreskrevne påskrift på fabrikantens lovpligtige fabrikationsplade uden for en klart afmærket firkant, der kun indeholder de lovpligtige oplysninger.

»I OVERENSSTEMMELSE MED 96/53/EF ARTIKEL 10B — XXXX KG«

De anvendte tegn i symbolet skal være mindst 4 mm høje.

Indtil der er indført en særlig rubrik i typeattesten skal værdien for den ekstra vægt desuden angives under »bemærkninger« i typeattesten, således at oplysningerne kan medtages i de indregistreringspapirer, der forefindes i køretøjet.

▼B

2.2. Generelle krav

2.2.1. Summen af det største teknisk tilladte akseltryk på enkeltakslerne plus summen af den største teknisk tilladte masse på akselgrupperne må ikke være mindre end køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.2.2. For hver akselgruppe, der er angivet ved »j«, må summen af det største teknisk tilladte akseltryk på akslerne ikke være mindre end den største teknisk tilladte masse på akselgruppen.

Endvidere må hvert af akseltrykkene mi ikke være mindre end den del af μj, der hviler på aksel »i« som angivet i massefordelingen for denne akselgruppe.

2.3. Specifikke krav

2.3.1. Køretøjets masse i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus passagerernes masse plus koblingens masse, hvis denne ikke indgår i massen i køreklar stand, plus den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet må ikke overstige køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.3.2. Når et køretøj er lastet til den største teknisk tilladte totalmasse, må den masse, der er fordelt på en aksel »i« ikke overstige massen mi på denne aksel, og massen på akselgruppen »j« må ikke overstige massen μj.

2.3.3. Kravene i punkt 2.3.2 overholdes ved følgende lastkonfigurationer:

2.3.3.1. Ensartet fordeling af nyttelastens masse: Køretøjets masse skal være massen i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus passagerernes masse på sædernes referencepunkter plus koblingens masse (hvis den ikke indgår i massen i køreklar stand), plus den største tilladte belastning på koblingspunktet plus nyttelastens masse ensartet fordelt på lastefladen.

2.3.3.2. Uensartet fordeling af nyttelastens masse: Køretøjets masse skal være massen i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus passagerernes masse på sædernes referencepunkter plus koblingens masse (hvis den ikke indgår i massen i køreklar stand), plus den største tilladte belastning på koblingspunktet plus nyttelastens masse ensartet fordelt på lastefladen efter fabrikantens anvisninger. Til dette formål angiver fabrikanten de tilladte yderste positioner for tyngdepunktet for nyttelastens og/eller karosseriets og/eller udstyrets eller den indvendige indretnings masse (f.eks. fra 0,50 m til 1,30 m foran den første bagaksel).

2.3.3.3. kombination af ensartet og uensartet distribution: Kravene i punkt 2.3.3.1 og 2.3.3.2 skal være opfyldt samtidigt. Eksempel: en lastbil med tippelad (fordelt last), der er udstyret med en supplerende kran (lokaliseret belastning).

2.3.3.4. Masse overført af sættevognskoblinger (trækkende køretøj til sættevogn): Køretøjets masse skal være massen i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus passagerernes masse på sædernes referencepunkter plus koblingens masse, hvis denne ikke indgår i massen i køreklar stand, plus den største tilladte belastning på sættevognskoblingen anbragt efter fabrikantens anvisninger (minimal og maksimal fremplacering).

2.3.3.5. Kravene i punkt 2.3.3.1 skal altid være opfyldt, hvis køretøjet er udstyret med et plant lastareal.

2.3.4. Når køretøjet er lastet til dets største teknisk tilladte totalmasse plus koblingens masse, hvis denne ikke indgår i massen i køreklar stand, plus den største tilladte belastning på koblingspunktet, på en sådan måde, at den største tilladte masse på den bageste akselgruppe (μ), eller det største tilladte akseltryk bagakslen (m) er nået, må akseltrykket på den/de forreste styrende aksel(aksler) må ikke være mindre end 20 % af køretøjets største teknisk tilladte totalmasse.

2.3.5. For køretøjer til særlig brug i klasse N2 og N3 skal den tekniske tjeneste kontrollere overholdelsen af kravene i afsnit 2 efter aftale med fabrikanten, idet der tages hensyn til den specifikke udformning af køretøjet (f.eks. mobile kraner).

3. Trækkapacitet

3.1. Vogntogets største teknisk tilladte totalmasse må ikke overstige summen af den største teknisk tilladte totalmasse og den største teknisk tilladte tilkoblede totalmasse.

4. Største stigning ved igangsætning og stigeevne

4.1. Et motorkøretøj, der trækker et påhængskøretøj, og som er lastet til sin største teknisk tilladte vogntogsmasse, skal inden for fem minutter kunne sætte vogntoget i gang fem gange ved en stigning på mindst 12 %.

4.2. Hvad angår stigeevne prøves alle terrængående køretøjer for overensstemmelse med de tekniske krav i bilag II.

4.2.1. Kravene i afsnit 5 i tillæg 1 til bilag II til direktiv 2007/46/EF finder ligeledes anvendelse.

5. Motoreffekt

5.1. Motorkøretøjer skal have en motoreffekt på mindst 5 kW/ton af vogntogets største teknisk tilladte totalmasse.

5.1.1. For sættevognstrækkere eller et trækkende køretøjer til sættevogne, som er bestemt til transport af udelelige laster, skal motoreffekten være mindst 2 kW/ton af vogntogets største teknisk tilladte totalmasse.

▼M2

5.1.2. Kravene i punkt 5.1 og 5.1.1 finder ikke anvendelse på hybride elkøretøjer alene med elektrisk strøm.

▼M2

5.2. Motoreffekten måles i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 85.

▼B

6. Manøvredygtighed

6.1. Køretøjet skal kunne manøvrere i begge sider af en cirkulær bane på 360 ° som vist i fig. 1 i tillæg 3 til dette bilag, uden at nogen af dets yderste punkter overskrider den ydre cirkel henholdsvis den indre cirkel.

6.1.1. Prøvningen udføres med køretøjet både ulastet (dvs. med massen i køreklar stand) og lastet til dets største teknisk tilladte totalmasse. ►M2 Hvis køretøjet er udstyret med aerodynamiske anordninger og udstyr, der er omhandlet i punkt 1.3.1.1, 1.3.1.2 og 1.3.1.3, skal anordningerne eller udstyret være trukket/foldet ud og i brugsstilling eller i eventuel fast brugsstilling for anordninger og udstyr omfattet af punkt 1.3.1.3. ◄

6.1.2. For så vidt angår punkt 6.1 tages de dele, der må rage uden for køretøjets bredde som omhandlet i tillæg 1 til nærværende bilag, ikke i betragtning.

6.2. For køretøjer, der er udstyret med akselløfteanordning, finder kravet i punkt 6.1 ligeledes anvendelse med den/de løftbare aksel(-ler) i løftet position, og når den/de belastbare aksel(-ler) er i brug.

6.3. Kravene i punkt 6.1 kontrolleres som følger:

6.3.1. Køretøjet skal kunne manøvrere inden for et cirkulært område, der defineres af to koncentriske cirkler, hvoraf den yderste cirkel har en radius på 12,50 m, og den inderste cirkel en radius på 5,30 m.

6.3.2. Motorkøretøjets forreste yderste punkt skal følge den ydre cirkels kontur (se figur 1 i tillæg 3 til dette bilag).

▼M2

6.4. Efter aftale med den tekniske tjeneste og typegodkendelsesmyndigheden kan kravene til manøvredygtighed efterprøves med numeriske simuleringsværktøjer i overensstemmelse med bilag XVI til direktiv 2007/46/EF. I tvivlstilfælde kan den tekniske tjeneste eller typegodkendelsesmyndigheden kræve, at der gennemføres en komplet fysisk prøvning.

▼B

7. Største udsvingsradius bagtil

7.1. Køretøjet prøves efter steady-state-prøvningsmetoden, der er beskrevet i punkt 7.1.1. ►M2 Hvis køretøjet er udstyret med aerodynamiske anordninger og udstyr, der er omhandlet i punkt 1.3.1.1, 1.3.1.2 og 1.3.1.3, skal anordningerne eller udstyret være trukket/foldet ud og i brugsstilling. ◄ 7.1.1. Steady-state-prøvningsmetode 7.1.1.2. Køretøjet skal holde stille, og dets forreste styrende hjul skal være således rettet, at hvis køretøjet bevæger sig, beskriver dets yderste punkt en cirkel med en radius på 12,50 m. Når køretøjet holder stille, etableres der ved at markere en linje på jorden et lodret plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Køretøjet bevæges fremad således, at det forreste yderste punkt følger konturen af den ydre cirkel med 12,50 m radius.

7.2. Den største udsvingsradius bagtil må ikke overstige: (Se figur 3 i tillæg 3 til dette bilag) a) 0,80 m b) 1,00 m, hvis køretøjet er monteret med akselløfteanordning, og akslen er løftet fri af jorden c) 1,00 m, hvis den bageste aksel er en styret aksel.

▼M2

7.3. Efter aftale med den tekniske tjeneste og typegodkendelsesmyndigheden kan kravene til den maksimale udsvingsradius bagtil efterprøves med numeriske simuleringsværktøjer i overensstemmelse med bilag XVI til direktiv 2007/46/EF. I tvivlstilfælde kan den tekniske tjeneste eller typegodkendelsesmyndigheden kræve, at der gennemføres en komplet fysisk prøvning.

▼B

DEL D

Køretøjer i klasse O

1. Største tilladte dimensioner

1.1. Dimensionerne må ikke overstige følgende værdier:

1.1.1. Længde a) Påhængskøretøjer: 12,00 m inkl. trækstang b) Sættevogn: 12,00 m plus overhæng fortil

1.1.2. Bredde a) 2,55 m for alle køretøjer ▼M2 b) 2,60 m for køretøjer monteret med karosseri med isolerede vægge, mindst 45 mm tykke, som omhandlet under karrosserikode 04 eller 05 i tillæg 2 til bilag II til direktiv 2007/46/EF. ▼B

1.1.3. Højde: 4,00 m

1.1.4. Radius hovedbolt — forende sættevogn: 2,04 m

1.2. Ved måling af længde, bredde og højde skal køretøjet have massen i køreklar stand og være placeret på en flad, vandret overflade med dækkene oppumpede til det af fabrikanten foreskrevne tryk.

1.3. Måling af længde, bredde, højde og radius hovedbolt — forende sættevogn gennemføres, hvor lastefladen eller referenceoverfladen som omhandlet i punkt 1.2.1., andet afsnit, i bilag 7 til FN/ECE-regulativ nr. 55 er vandret.

Justerbare trækstænger skal være vandrette og være på linje med køretøjets midterlinje. De indstilles til den mest forlængede horisontale indstilling.

▼M2

1.4. Anordninger og udstyr, der fremgår af tillæg 1, tages ikke med i betragtning ved bestemmelsen af længde, bredde og højde.

▼M2

1.4.1. Supplerende krav til aerodynamiske anordninger omhandlet i tillæg 1.

1.4.1.1. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der ikke overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke lastområdets anvendelige længde. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne type anordninger og udstyr skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.4.1.1.1 til 1.4.1.1.3 være opfyldt.

1.4.1.1.1. Sådanne typer anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.4.1.1.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække og folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.4.1.1.3. Det er ikke påkrævet, at anordninger og udstyr kan trækkes ind eller sammenfoldes, hvis de maksimale dimensionskrav opfyldes fuldt ud under alle forhold.

1.4.1.2. Aerodynamiske anordninger og udstyr, der overstiger 500 mm i længden i monteret brugsstilling, øger ikke lastområdets anvendelige længde. De skal være konstrueret, så det er muligt at låse dem både i brugsstilling og trukket/foldet ind. Denne anordninger skal endvidere konstrueres, så de kan trækkes eller foldes ind, når køretøjet holder stille, så køretøjets tilladte, maksimale bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets tilladte, maksimale længde ikke overstiges med mere end 200 mm som tilladt udelukkende fra en højde over jorden på mindst 1 050 mm, og så de ikke hindrer, at køretøjet kan anvendes til intermodal transport. Derudover skal kravene i henhold til punkt 1.4.1.2.1 til 1.4.1.2.4 være opfyldt.

1.4.1.2.1. Disse anordninger og udstyr skal typegodkendes i overensstemmelse med nærværende forordning.

1.4.1.2.2. Det skal være muligt for operatøren at ændre den aerodynamiske anordnings eller det aerodynamiske udstyrs position og at trække eller folde det ind med en manuel kraftanvendelse, der ikke overstiger 40 daN. Derudover kan dette også udføres automatisk.

1.4.1.2.3. Når de er monteret på køretøjet og i brugsstilling, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, kunne modstå en lodret og vandret tryk- og trækkraft påført sekventielt i opadgående, nedadgående, venstre og højre retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal begrænses, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet for og efter prøvningen.

1.4.1.2.4. Når de er trukket eller foldet ind, skal de enkelte, primære lodrette elementer eller en kombination heraf og de enkelte, primære vandrette elementer eller en kombination heraf, der indgår i aerodynamiske anordninger og udstyr, også kunne modstå en vandret trækkraft påført i længde- og bagudgående retning på 200 daN ± 10 % og påført statisk på den relevante, vinkelret udstående overflades geometriske midte ved et maksimalt tryk på 2,0 MPa. Der må forekomme deformation af anordningen eller udstyret, men låse- og indstillingssystemet må ikke udløses som følge af den anvendte kraft. Den opståede deformation skal være af begrænset omfang, så det sikres, at køretøjets maksimalt tilladte bredde ikke overstiges med mere end 25 mm på hver side af køretøjet, og køretøjets maksimale tilladte længde ikke overstiges med mere end 200 mm.

1.4.1.3. Den tekniske tjeneste skal på tilfredsstillende måde godtgøre over for typegodkendelsesmyndigheden, at de aerodynamiske anordninger og udstyr i både brugsstilling og trukket/foldet ind ikke blokerer ventilationen til lastområdet. Alle øvrige, gældende krav til køretøjets systemer skal overholdes i fuldt omfang, både når de pågældende aerodynamiske anordninger og udstyr er i brugsstilling og trukket/foldet ind.

Som undtagelse fra de gældende krav til afskærmning bagtil mod underkøring kan den vandrette afstand mellem denne afskærmnings bageste punkt og køretøjets bageste punkt, såfremt der er monteret aerodynamiske anordninger og udstyr, måles uden at tage højde for monterede aerodynamiske anordninger og udstyr, forudsat at de overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget tilstand og de vitale dele af de elementer, der er monteret i en højde på ≤ 2,0 m over jorden målt i ubelæsset stand, er fremstillet af et materiale med en hårdhed på < 60 Shore (A). Ved fastlæggelse af hårdheden tages der ikke højde for smalle ribber, rør og metalwire, der udgør en ramme eller et substrat, der støtter disse elementers primære dele. For at undgå risikoen for skade og indtrængen i andre køretøjer ved sammenstød må eventuelle ender på disse ribber, rør og metalwirer ikke pege bagud ved bagenden af køretøjet, hverken når anordningen eller udstyret er i brugsstilling eller trukket/foldet ind.

Som alternativ til undtagelsen i det foregående afsnit kan den vandrette afstand mellem det bageste punkt på afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt, såfremt der er monteret aerodynamiske anordninger og udstyr, måles uden at tage højde for disse aerodynamiske anordninger eller udstyr, forudsat at de overstiger 200 mm i længden, er i ibrugtaget stand og opfylder de prøvningskrav, der fremgår af tillæg 4.

De horisontale afstande mellem bagenden af afskærmningen bagtil mod underkøring og køretøjets bageste punkt skal dog måles med de aerodynamiske anordninger og det aerodynamiske udstyr anbragt i tilbagetrukket eller foldet stilling eller tage hensyn til den resulterende udragningslængde i henhold til punkt 1.6.1 i tillæg 4, hvis denne længde er større end den sammentrukne eller foldede position.

▼B

2. Massens fordeling for køretøjer med karrosseri

2.1. Beregningsmetode

Notationer

»M« den største teknisk tilladte totalmasse

»m0« den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet

»mi« det største teknisk tilladte akseltryk på aksel »i«, hvor »i« varierer fra 1 til køretøjets samlede antal aksler

»mc« den største teknisk tilladte belastning på det bageste koblingspunkt

»μj« den største teknisk tilladte masse på en akselgruppe »j«, hvor »j« varierer fra 1 til det samlede antal akselgrupper

2.1.1. Der skal foretages passende beregninger for at sikre, at kravene i punkt 2.2 og 2.3 er opfyldt for hver teknisk konfiguration inden for typen.

2.1.2. For køretøjer, der er udstyret med belastbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 2.2 og 2.3, med de belastbare akslers affjedring i normal køreklar konfiguration.

2.1.3. For køretøjer, der er udstyret med løftbare aksler, udføres de beregninger, der er foreskrevet i punkt 2.2 og 2.3, med sænkede aksler.

2.2. Generelle krav

▼M2

2.2.1. Summen af den største teknisk tilladte belastning på det forreste koblingspunkt plus det største teknisk tilladte akseltryk på de enkelte aksler og/eller den største teknisk tilladte masse på akselgruppen(er) plus den største teknisk tilladte belastning på det bageste koblingspunkt må ikke være mindre end køretøjets største teknisk tilladte totalmasse. M ≤ Σ [m0 + mi + mc] eller M ≤ Σ [m0 + μj + mc].

▼B

2.2.2. For hver akselgruppe, der er angivet ved »j«, må summen af akseltrykkene mi ikke være mindre end massen μj. Endvidere må hvert af akseltrykkene mi ikke være mindre end den del af μj, der hviler på aksel »i« som angivet i massefordelingen for denne akselgruppe.

2.3. Specifikke krav

2.3.1. Køretøjets masse i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet(-erne) må ikke overstige køretøjets teknisk tilladte totalmasse.

2.3.2. Når et køretøj er lastet til sin største teknisk tilladte totalmasse, må den masse, der er fordelt på en enkeltaksel »i« ikke overstige massen mi på denne aksel eller massen μj på akselgruppen eller den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet m0.

2.3.3. Kravene i punkt 2.3.2 skal overholdes ved følgende lastkonfigurationer: 2.3.3.1. Ensartet fordeling af nyttelastens masse Køretøjets masse skal være køretøjets masse i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus nyttelastens masse ensartet fordelt på lastarealet. 2.3.3.2. Uensartet fordeling af nyttelastens masse Køretøjets masse skal være køretøjets masse i køreklar stand plus ekstraudstyrets masse plus nyttelastens masse fordelt efter fabrikantens anvisninger. Til dette formål angiver fabrikanten de tilladte yderste positioner for tyngdepunktet for nyttelastens og/eller karosseriets og/eller udstyrets eller den indvendige indretnings masse (f.eks. fra 0,50 m til 1,30 m foran den første bagaksel). 2.3.3.3 Kombination af ensartet og uensartet distribution: Kravene i punkt 2.3.3.1 og 2.3.3.2 skal være opfyldt samtidigt. 2.3.3.4. Kravene i punkt 2.3.3.1 skal altid være opfyldt, hvis køretøjet er udstyret med et plant lastareal.

2.3.4. Særlige krav til campingvogne 2.3.4.1 Den minimale masse af lyttelasten (PM) skal opfylde følgende krav: hvor: »n« er det maksimale antal køjer, og »L« er den samlede kropslængde som defineret i punkt 6.1.2. i ISO-standard 7237: 1981.

3. Krav til manøvreevne

3.1. Påhængskøretøjer og sættevogne skal være konstrueret således, at de, når de er tilkoblet et trækkende køretøj, skal kunne beskrive en hel cirkel på 360° inden for et område, der afgrænses af to koncentriske cirkler, af hvilke den ydre cirkel har en radius på 12,50 m, og den indre cirkel har en radius på 5,30 m, uden at nogen af det trækkende køretøjs yderste punkter overskrider den ydre cirkel, eller nogen af påhængskøretøjets eller sættevognens yderste punkter overskrider den indre cirkel. ►M2 Hvis påhængsvognen eller sættevognen er udstyret med aerodynamiske anordninger eller udstyr, der er omhandlet i punkt 1.4.1.1 eller 1.4.1.2, skal anordningerne og udstyret være trukket/foldet ud og i brugsstilling. ◄

▼M2

3.2. En sættevogn, der ikke er udstyret med aerodynamiske anordninger eller udstyr, der er omhandlet i punkt 1.4.1.1 eller 1.4.1.2, vurderes at opfylde kravene i punkt 3.1., hvis dens referenceakselafstand »RWB« opfylder følgende krav:

RWB ≤ [(12,50 – 2,04)2 – (5,30 + ½ W)2]1/2

hvor:

»RWB« er afstanden mellem hovedboltens akse og centerlinjen for de ikke-styrende aksler.

»W« er sættevognens bredde.

▼B

3.3. Hvis en eller flere af de ikke-styrende aksler har en løfteanordning, skal referenceakselafstanden med akslen sænket eller akslen løftet — alt efter hvad der er længst — tages i betragtning.









Tillæg 1

Liste over anordninger og udstyr, der ikke skal tages i betragtning ved beregningen af de største dimensioner

▼M2

1. Med forbehold af yderligere begrænsninger i følgende tabeller skal de anordninger og det udstyr, der er angivet i tabel I, II og III, ikke tages i betragtning ved bestemmelsen og beregningen af de største dimensioner, hvis følgende krav er opfyldt:

a) Hvis anordningerne er monteret på forenden, med undtagelse af aerodynamiske anordninger og udstyr på førerhuset, må disses samlede fremspring ikke overstige 250 mm.

b) Det samlede fremspring for anordninger og udstyr plus køretøjets længde, med undtagelse af aerodynamiske anordninger og udstyr, må ikke overstige 750 mm.

c) Det samlede fremspring for anordninger og udstyr plus køretøjets bredde må ikke overstige 100 mm.

2. Kravene i punkt 1, litra a), b) og c), finder ikke anvendelse på anordninger til indirekte udsyn.

▼B







Tabel I Køretøjets længde Punkt Køretøjsklasser M1 M2 M3 N1 N2 N3 O1 O2 O3 O4 1. Anordninger til indirekte udsyn som defineret i punkt 2.1 i FN/ECE-regulativ nr. 46 (1) x x x x x x x x x x 2. Forrudevisker/-vasker x x x x x x 3. Udvendige solskærme — — — — x x — — — — 4. Systemer til frontal beskyttelse, typegodkendt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 78/2009 (2) x x 5. Trinbræt og håndgreb — x x x x x x x x x ▼M2 6. Mekaniske koblinger x x x x x x — — — — ▼B 7. Yderligere koblinger ved bagende af påhængskøretøj (aftagelige) — — — — — — x x x x 8. Cykelstativer (aftagelige eller indfoldelige) x x — — — — — — 9. Læssebagsmække, læsseramper og tilsvarende udstyr (når de er i ikke-udfoldet position og ikke rager mere end 300 mm ud), forudsat at køretøjets lasteevne derved ikke forøges. x x x x x x x x x x 10. Syns- og detektionshjælp, herunder radarer — x x — x x x x x x 11. Fjedrende buffere og lignende udstyr — — — — x x x x x x 12. Toldforseglingsanordninger og beskyttelsen af disse — — — x x x x x x x 13. Anordninger til fastgørelse af presenning og beskyttelsen af disse — — — x x x x x x x 14. Længdestop for aftagelige opbygninger — — — — x x x x x x 15. Trolley-bomme for elektrisk drevne køretøjer — — x — — — — — — — 16. Mærkningsplader foran eller bagpå — x x — x x x x x X 17. Tilladte ekstralygter som defineret i afsnit 2 i FN/ECE-regulativ nr. 48 (3). x x x x x x x x x x ▼M2 18. Aerodynamiske anordninger og udstyr — x x — x x — — x x ▼M2 19. Antenner til kommunikation mellem køretøjer eller mellem køretøjer og infrastruktur x x x x x x x x x x ▼B ( 1 ) EUT L 177 af 10.7.2010, s. 211. ( 2 ) EUT L 35 af 4.2.2009, s. 1. ( 3 ) EUT L 135 af 23.5.2008, s. 1.







Tabel II Køretøjets bredde Punkt Køretøjsklasser M1 M2 M3 N1 N2 N3 O1 O2 O3 O4 1. Anordninger til indirekte udsyn som defineret i punkt 2.1 i FN/ECE-regulativ nr. 46 x x x x x x x x x x 2. Den udadbøjede del af dæksiden over stedet, hvor dækket rører vejbanen x x x x x x x x x x 3. Indikator for dæksprængning — — x x x x x x x x 4. Dæktrykmålere — — x x x x x x x x 5. Sidemarkeringslygter x x x x x x x x x x 6. Lygter 6.1. Endemarkeringslygter x x x x x x x x x x 6.2. Siderefleksanordninger x x x x x x x x x x 6.3. Retningsviserblinklygter x x x x x x x x x x 6.4. Baglygter — — — — x x x x x x 6.5. Lysanordninger til indstigningsdøre — x x — — — — — — — 7. Læsseramper, læssebagsmække og tilsvarende udstyr (ikke udfoldet, og forudsat at de højst rager 10 mm ud fra køretøjets sider, samt at rampernes hjørner, der vender fremad eller bagud, er afrundede med en radius på mindst 5 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm. — x x — x x x x x x 8. Indfoldelige sidestyringsanordninger på busser, der er beregnet til brug på styrede systemer, hvis disse ikke er foldet ind. — — x — — — — — — — 9. Optrækkelige trin når de foldet ud, og køretøjet holder stille. x x x x x x x x x x 10. Syns- og detektionshjælp, herunder radarer — x x x x x x x x ▼M2 11. Aerodynamiske anordninger og udstyr Køretøjets bredde inklusive et konditioneret karrosseri med isolerede vægge må ikke overstige 2 600 mm, inklusive de målte fremspring, med anordningerne og udstyret fastgjort i brugsstilling og trukket/foldet ind. — x x — x x — — x x ▼B 12. Toldforseglingsanordninger og beskyttelsen af disse — — — x x x x x x x 13. Anordninger til fastgørelse af presenning og beskyttelsen af disse, som ikke rager mere end 20 mm ud, hvis de ikke er mere end 2,0 m fra jorden, og højst 50 mm ud, hvis de er mere end 2,0 m fra jorden. Kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm. — — — x x x x x x x 14. De udragende, bøjelige dele af et stænkafskærmningssystem som omhandlet i Kommissionens forordning (EU) nr. 109/2011 (1). — — — — x x — — x x 15. Fleksible stænkskærme, der ikke er omfattet af punkt 14. — x x x x x x x x x 16. Snekæder x x x x x x x x x x 17. Sikkerhedsrækværk på biltransportkøretøjer. Kun for køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til transport af mindst to andre køretøjer, hvis sikkerhedsrækværk er mere end 2,0 m, men ikke mere end 3,70 m fra jorden, og ikke rager mere end 50 mm ud fra det yderste punkt på køretøjets side. Køretøjets bredde må ikke overstige 2 650 mm. — — — — x x — — x x ▼M2 18. Antenner til kommunikation mellem køretøjer eller mellem køretøjer og infrastruktur x x x x x x x x x x 19. Bøjelige slanger, der indgår i dæktryksovervågningssystemer, forudsat at de ikke rager mere end 70 mm ud på hver side i forhold til køretøjets bredeste dimension x x x ( 1 ) EUT L 34 af 9.2.2011, s. 2.

▼M2







Tabel III Køretøjets højde M1 M2 M3 N1 N2 N3 O1 O2 O3 O4 1. Antenner til radio, navigation og kommunikation mellem køretøjer eller mellem køretøjer og infrastruktur x x x x x x x x x x 2. Strømaftagere eller trolley-bomme i hævet position. — — x — — x — — — —

▼B









Tillæg 2

Tilladte afvigelser fra typegodkendelse og produktionens overensstemmelse

1. Dimensioner

1.1. Måling af den samlede længde, bredde og højde foretages i henhold til punkt 1.2 i del A til D i dette bilag.

1.2. Forudsat at de grænser, der er fastsat i punkt 1.1 i del A til D i dette bilag, ikke overskrides, kan de aktuelle dimensioner afvige med mere end 3 % fra dem, der er angivet af fabrikanten.

2. Køretøjets masse i køreklar stand og køretøjets reelle masse

2.1. Massen i køreklar stand skal kontrolleres ud fra den reelle masse ved vejning af køretøjet og fratræk af massen af det monterede ekstraudstyr. Til sådanne formål skal vejeinstrumentet være i overensstemmelse med kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/23/EF ( 8 ).

2.2. Massen i køreklar stand, bestemt i overensstemmelse med kravene i punkt 2.1, kan afvige fra den nominelle værdi, som er angivet i punkt 2.6, litra b), i bilag I eller i del 1, afsnit A eller B i bilag III til direktiv 2007/46/EF eller i den relevante rubrik i typeattesten, med højst:

a) 3 % for så vidt angår tilladte øvre og nedre afvigelser (= negative og positive afvigelse omkring angivet værdi), hvad angår køretøjer i klasse M, N og O med undtagelse af køretøjer til særlig brug

b) 5 % for så vidt angår tilladte øvre og nedre afvigelser (= negative og positive afvigelse omkring den angivne værdi), hvad angår køretøjer til særlig brug

c) 5 % for så vidt angår tilladte øvre og nedre afvigelser (= negative og positive afvigelse omkring angivet værdi) ved anvendelsen af artikel 12, stk. 2, i direktiv 2007/46/EF.









Tillæg 3

Tal vedrørende krav til manøvreevne

Figur 1

Manøvreevne — cirkel



Figur 2

Drive-in-metode til køretøjer i klasse M2 og M3







Figur 2a

Udsvingsradius bagtil (ikke-leddelte køretøjer)





Figur 2b

Udsvingsradius bagtil (leddelte køretøjer)







Figur 3

Steady-state-prøvningsmetode til køretøjer i klasse N2 og N3

▼M2









Tillæg 4

Kollisionsprøvning af aerodynamiske anordninger og udstyr

1. Prøvningsbetingelser for aerodynamiske anordninger og udstyr

1.1. På fabrikantens anmodning gennemføres prøvningen på en af følgende måder:

1.1.1. på et køretøj af den type, som aerodynamiske anordninger eller udstyr er tiltænkt

1.1.2. på en karrosseridel af et køretøj af den type, som aerodynamisk anordninger eller udstyr er tiltænkt; denne del skal være repræsentativ for den/de pågældende køretøjstype/køretøjstyper

1.1.3. på en stiv væg.

1.2. Hvis prøvningen gennemføres som angivet under punkt 1.1.2 og 1.1.3, skal de dele, der anvendes til at montere aerodynamiske anordninger og udstyr på en del af køretøjets karrosseri eller på en stiv væg svare til de dele, der anvendes til montering af aerodynamiske anordninger og udstyr, når de monteres på køretøjet. Alle anordninger skal ledsages af montering- og brugsvejledning med tilstrækkelige oplysninger til, at en kompetent person kan montere dem korrekt.

1.3. På fabrikantens anmodning kan prøvningsproceduren, der er omhandlet i punkt 1.5, gennemføres med numeriske simuleringsværktøjer i overensstemmelse med bilag XVI til direktiv 2007/46/EF.

Den matematiske model godkendes kun, hvis den er sammenlignelig med de faktiske prøvningsbetingelser. I denne forbindelse skal der gennemføres en fysisk prøvning for at sammenligne resultaterne fra anvendelsen af den matematiske model med resultaterne fra en fysisk prøvning. Det skal påvises, at prøvningsresultaterne er sammenlignelige. En godkendelsesrapport udarbejdes af fabrikanten.

Ved eventuelle ændringer af den matematiske model eller softwaren, der kan gøre godkendelsesrapporten ugyldig, kræves en ny godkendelse i henhold det foregående afsnit.

1.4. Betingelser for gennemførelse af prøvninger eller simuleringer.

1.4.1. Køretøjet skal stå stille på en plan, flad, ufleksibel og glat overflade.

1.4.2. Eventuelle forhjul skal vende lige fremad.

1.4.3. Dæktrykket skal være det af køretøjsfabrikanten foreskrevne.

1.4.4. Køretøjet skal være ubelæsset.

1.4.5. Køretøjet kan være fasthold med en valgfri metode, hvis det er nødvendigt for at opnå den prøvekraft, der kræves i henhold til punkt 1.5.1.2. Denne metode opgives af køretøjets fabrikant.

1.4.6. Køretøjer med hydropneumatisk, hydraulisk eller pneumatisk affjedring eller anordning til automatisk lastafhængig nivellering skal prøves med affjedringen eller anordningen i den normale driftsindstilling som fastlagt af fabrikanten.

1.5. Prøvningsprocedure

1.5.1. Prøvningen gennemføres med henblik på at fastslå, at den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr giver den specificerede deformation af kraftpåvirkningen parallelt med køretøjets længdeakse som omhandlet i punkt 1.6.1. Alternativt kan anordningen også blive trukket eller foldet ind under kraftpåvirkningen. Opfyldelsen af kravene i henhold til punkt 1.6.2 kontrolleres ved hjælp af egnede prøveaksler til formål for kollisionsprøvningen. Anordningen, der bruges til at fordele prøvningskraften over den angivne jævne overflade, skal være forbundet med kraftaktuatoren via et drejeled. I tilfælde af geometrisk inkompatibilitet kan en adapter anvendes i stedet for en anordning med en plan overflade.

1.5.1.1. En kraft påføres parallelt med køretøjets længdeakse via en overflade eller adapter, der er højst 250 mm høj og 200 mm bred med en krumningsradius på 5 ± 1 mm ved de lodrette kanter. Overfladen må ikke være solidt fastgjort til den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr og skal være fleksibel i alle retninger. Når prøvningen udføres på et køretøj som angivet i punkt 1.1.1, skal højden for overfladens eller adapterens nederste kant specificeres af fabrikanten inden for et felt mellem den aerodynamiske anordnings eller udstyrets underkant og et punkt på overfladens eller adapterens overkant, der højst er 2,0 m over jorden monteret på køretøjet (se figur 1). Dette punkt skal specificeres for et lastet køretøj med den største teknisk tilladte lastede masse.

Når prøvningen udføres på en del af køretøjstypens karrosseri som angivet i punkt 1.1.2 eller på en ufleksibel væg som angivet i punkt 1.1.3, skal højden for overfladens eller adapterens midte specificeres af fabrikanten inden for et felt mellem den aerodynamiske anordnings eller udstyrets underkant og det punkt, der angiver en højde på højst 2,0 m over jorden monteret på et lastet køretøj med den største teknisk tilladte lastede masse (se figur 2).

Den præcise placering af overfladens eller adapterens midte i kraftpåvirkningsfeltet specificeres af fabrikanten. Hvis den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr har forskellige stivheder inden for kraftpåvirkningsfeltet (f.eks. på grund af forstærkninger, forskellige materialer eller tykkelser osv.), skal overfladens eller adapterens midte være placeret i det felt med den største modstandskraft over for eksterne kræfter i køretøjets længderetning.

Figur 1

Prøvningspunktets højde

Figur 2

Eksempel på prøvningsopstilling

1.5.1.2. En vandret kraft på højst 4000 N ± 400 N påføres i sekvensrækkefølge på to punkter, der er placeret symmetrisk omkring køretøjets midterlinje eller midterlinjen på anordningen på den yderste bageste kant af den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr i brugsstilling eller helt trukket/foldet ud (se figur 3). Fabrikanten kan angive, i hvilken rækkefølge kræfterne skal påføres.

Figur 3

Kraftpåvirkning

1.6. Krav

1.6.1. Den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr skal monteres, så anordningen eller udstyret under kraftpåvirkningen ved prøvningen som angivet i punkt 1.5.1.2 deformeres eller trækkes eller foldes ind over et stykke på ≤ 200 mm målt i vandret længderetning ved kraftpåvirkningspunkterne. Den resulterende udragningslængde registreres.

1.6.2. Den aerodynamiske anordning eller det aerodynamiske udstyr må ikke indebære fare for personer i andre køretøjer ved kollision bagfra og må ikke bevirke, at afskærmningen bagtil mod underkøring fungerer korrekt.









Tillæg 5

3D-klimaskærm til førerhus

1. Generel procedure til kontrol af køretøjets overensstemmelse med parametrene for 3D-klimaskærm til førerhus

1.1. Lodret afgrænsning af kontrolområdet for motorkøretøjets førerhus

1.1.1. Køretøjets maksimale bredde ved førerhusplacering Wc måles foran det lodrette tværplan ved motorkøretøjets forreste aksel. Punkterne anført i tillæg 1 tages ikke i betragtning ved denne måling.

1.1.2. Kontrolområdet for placeringen af motorkøretøjets førerhus fastsættes, så det svarer til den maksimale bredde Wc . Området afgrænses af lodrette planer i længderetningen, der er parallelle med motorkøretøjets midterplan i længderetningen med en afstand svarende til Wc .

1.1.3. Den vandrette afstand i længderetningen Lt måles fra placeringen af førerhusets forreste punkt på motorkøretøjet målt i en højde på ≤ 2 000 mm over jorden målt i ubelæsset tilstand.

Afstanden Lt fastsættes til denne kontrol til 200 mm (se figur 1).

Kontrolområdets bageste ende afgrænses af et lodret tværplan vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen, der er placeret bag det ovennævnte forreste punkt i en afstand svarende til Lt .

Figur 1

3D-klimaskærm

1.1.4. Skæringspunkterne mellem det bageste plan, der danner kontrolområdets side, og de to yderste vinklede planer, linje Tleft og Tright , anvendes til formål for angivelserne omhandlet i punkt 1.3.3.2. (se figur 2)

Figur 2

3D-klimaskærm

1.2. Vandret afgrænsning af kontrolområdet for motorkøretøjets førerhus

1.2.1. I kontrolområdet fastsættes frontgitterets underkant til jordniveau og frontgitterets overkant til 2 000 mm over jorden målt i ubelastet stand.

1.3. Særlige bestemmelser vedrørende kontrolområdet for motorkøretøjets førerhus

1.3.1. I dette tillæg gælder placeringen af frontgitteret på motorkøretøjets førerhus uanset materialetype. Dog ses der bort fra de i tillæg 1 anførte punkter.

1.3.2. Førerhusets fronthældning

1.3.2.1. I dette tillæg forstås ved »hældning« den bagudgående hældning på motorkøretøjets frontgitter ved førerhusets placering i forhold til det lodrette plan, hvor ethvert punkt over et andet punkt ligger bag dette andet punkt.

1.3.2.2. Til kontrolområdet for hældningen anvendes det forreste punkt på motorkøretøjets frontgitter ved førerhusets placering som omhandlet i punkt 1.1.3.

Det lodrette tværplan gennem førerhusets mest fremskudte punkt målt i højden ≤ 2 000 mm over jorden i ubelæsset tilstand anvendes sammen med dets skæringspunkt med det vandrette plan i en højde på 1 000 mm. Skæringslinjen anvendes som basislinje for klimaskærmen ved kontrol af hældningen for køretøjets førerhus i det givne kontrolområde.

1.3.2.3. Et plan roteret omkring den basislinje for klimaskærmen, der er omtalt i andet afsnit af punkt 1.3.2.2, og hældende bagud i forhold til det lodrette plan med 3°, måles (se figur 3).

Figur 3

Hældning

1.3.2.4. Intet punkt på frontgitterets faktiske overflade, som placeret i kontrolområdet for hældningen, må befinde sig foran det bagudhældende plan, jf. punkt 1.3.2.3, når det forreste punkt på førerhuset, som placeret på motorkøretøjet, berører det lodrette tværplan.

1.3.3. Skrånende sider på motorkøretøjets førerhus

1.3.3.1. I kontrolområdet for placeringen af køretøjets førerhus, skal frontgitteret skråne således, at de relevante nominelle overflader generelt nærmer sig et fælles område, som ligger foran førerhuset og i motorkøretøjets midterplan i længderetningen.

1.3.3.2. Der tages højde for to symmetriske lodrette planer, et i venstre side og et i højre side, begge i en vandret vinkel på 20° i forhold til midterplanet i længderetningen og dermed med 40° afstand. Disse planer placeres, så de også skærer linjerne Tleft og Tright , som er omhandlet i punkt 1.1.3.

1.3.3.3. Intet punkt på frontgitterets faktiske overflade, som placeret i det venstre og højre kontrolområde, må befinde sig uden for det respektive lodrette plan, jf. punkt 1.3.3.2, når det forreste punkt på førerhuset, som placeret på motorkøretøjet, berører det lodrette tværplan, jf. punkt 1.3.2.4.

2. Hvis nogen af betingelserne i dette tillæg ikke er opfyldt, vu