1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/12/EØF
af 25. februar 1992
om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt
om kontrol hermed
(EFT L 76 af 23.3.1992, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992 L 390 124 31.12.1992
►M2Rådets direktiv 94/74/EF af 22. december 1994 L 365 46 31.12.1994
►M3Rådets direktiv 96/99/EF af 30. december 1996 L 8 12 11.1.1997
►M4Rådets direktiv 2000/44/EF af 30. juni 2000 L 161 82 1.7.2000
►M5Rådets direktiv 2000/47/EF af 20. juli 2000 L 193 73 29.7.2000
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/12/EØF
af 25. februar 1992
om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om
oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 99,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
og
ud fra følgende betragtninger:
Det indre markeds etablering og funktion indebærer fri bevægelighed for
varer, herunder punktafgiftspligtige varer;
det er hensigtsmæssigt at afgrænse det område, på hvilket dette direktiv
samt direktiverne om punktafgiftssatser og -strukturer finder anvendelse;
begrebet punktafgiftspligtige varer bør defineres; kun varer, der
behandles som sådanne i alle medlemsstater, kan underkastes fælles-skabsbestemmelser; disse varer kan pålægges andre indirekte afgifter,som tjener specifikke formål; opretholdelse eller indførelse af andreindirekte afgifter må ikke give anledning til formaliteter i tilknytning tilpassage af en grænse;
for at sikre det indre markeds etablering og funktion bør reglerne om
afgiftens forfald være identiske i alle medlemsstater;
i forbindelse med varer, der leveres til, er beregnet på at blive leveret til
eller anvendes hos en erhvervsdrivende, der udøver selvstændigøkonomisk virksomhed, eller et offentligretligt organ i en andenmedlemsstat end den, hvor varerne overgår til forbrug, forfalder afgifteni denne anden medlemsstat;
punktafgiftspligtige varer, som privatpersoner anskaffer til eget brug, og
som de selv transporter, skal beskattes i den medlemsstat, hvor varerneer anskaffet;
for at kunne fastslå, at de punktafgiftspligtige varer ikke er beregnet til
privat brug, men til erhvervsmæssige formål, skal medlemsstaterne tagehensyn til en række kriterier;
punktafgiftspligtige varer, der købes af personer, der ikke er godkendte
oplagshavere, registrerede eller ikke-registrerede erhvervsdrivende, og
som sendes eller transporteres direkte eller indirekte af sælgeren eller påhans vegne, skal pålægges punktafgifter i bestemmelsesmedlemsstaten;
for at sikre opkrævningen af den skyldige afgift bør der kunne foretages
kontrol i produktionsenhederne og på oplagsstederne; en oplagspro-
cedure, som baseres på bevillinger fra de kompetente myndigheder, børgive mulighed for at sikre en sådan kontrol;
overgangen fra en medlemsstats område til en anden medlemsstats
område må ikke indebære kontrolforanstaltninger, som kan forhindre
den frie bevægelighed inden for Fællesskabet; af hensyn til fastlæg-gelsen af afgiftens forfald er det imidlertid nødvendigt at kende depunktafgiftspligtige varers bevægelser; der bør derfor anvendes etledsagedokument for disse varer;
der bør fastsættes forskrifter, som de godkendte oplagshavere samt de
erhvervsdrivende, der ikke er godkendte oplagshavere, skal opfylde;1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 322 af 21. 12. 1990, s. 1, og
EFT nr. C 45 af 20. 2. 1992, s. 10.
(2) EFT nr. C 183 af 15. 7. 1991, s. 131.
(3) EFT nr. C 169 af 18. 3. 1991, s. 25.
▼B
for at sikre opkrævning af afgifter med de satser, som medlemsstaterne
har fastsat, bør der indføres en procedure for omsætning af disseprodukter under suspensionsordning;
enhver forsendelse bør i denne forbindelse først og fremmest let kunne
identificeres; forbindelsen mellem forsendelsen og den skyldige afgift,den giver anledning til, bør umiddelbart kunne fastslås; det er derfornødvendigt at indføre et ledsagedokument, som kan være et administra-tivt dokument eller et handelsdokument; det handelsdokument, der
anvendes, bør indeholde de nødvendige elementer, som er anført på det
administrative dokument;
det bør klart angives, hvorledes de erhvervsdrivende skal underrette
skattemyndighederne i medlemsstaterne om de leverancer, de harafsendt eller modtaget, ved hjælp af dette ledsagedokument;
der er endvidere ikke grund til at anvende ledsagedokumentet, når de
punktafgiftspligtige varer omsættes under en anden EF-toldordning end
fri omsætning eller befinder sig i en frizone eller på et frilager;
inden for rammerne af nationale bestemmelser bør punktafgiften i
tilfælde af overtrædelse eller uregelmæssighed i princippet inddrives afden medlemsstat, på hvis område overtrædelsen eller uregelmæssig-heden er begået, eller af den medlemsstat, hvor de er blevet konstateret,
eller af afgangsmedlemsstaten i tilfælde af, at varen ikke er frembudt i
bestemmelsesmedlemsstaten;
medlemsstaterne kan fastsætte, at varer, der overgår til forbrug, forsynes
med afgiftsmærker eller nationale godkendelsesmærker; anvendelse afsådanne mærker må ikke skabe hindringer for samhandelen inden forFællesskabet;
det forhold, at punktafgiften erlægges i den medlemsstat, hvor varerne
overgår til forbrug, bør give mulighed for godtgørelse af punktafgiften,
når varerne ikke skal forbruges i denne medlemsstat;
der bør åbnes mulighed for afgiftsfritagelse i henhold til konventioner,
der er indgået af medlemsstaterne med andre stater eller medinternationale organisationer;
som følge af afskaffelsen af princippet om betaling af afgifter ved
indførsel mellem medlemsstaterne mister bestemmelserne om afgifts-
fritagelser ved indførsel deres betydning for så vidt angår forbindelsernemellem medlemsstaterne, og disse bestemmelser bør derfor afskaffes ogde berørte direktiver tilpasses i overensstemmelse hermed;
der bør nedsættes et punktafgiftsudvalg, der skal gennemgå de
fællesskabsbestemmelser, som er nødvendige for iværksættelsen af
bestemmelserne om punktafgifter;
ifølge artikel 1, stk. 2, i forordningen om afskaffelse af kontrol og
formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørendepersoner, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt forbagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden
for Fællesskabet, finder forordningen anvendelse med forbehold af
kontrol i forbindelse med forbud eller restriktioner, som medlemssta-terne fastsætter, forudsat at de er forenelige med de tre Traktater omOprettelse af De Europæiske Fællesskaber; i denne forbindelse skal denfornødne kontrol med overholdelsen af de kvantitative restriktioner, derer nævnt i artikel 26, anses for at være kontrol i henhold til ovenstående
og derfor forenelig med fællesskabsbestemmelserne;
der skal gives den fornødne tid til at træffe de nødvendige
foranstaltninger til at afbøde både de sociale følger i de pågældendesektorer og de regionale vanskeligheder, navnlig i grænseområderne,som måtte opstå som følge af afskaffelsen af betalingen af afgifter vedindførsel og fritagelser for afgiftsbetaling ved udførsel for så vidt angår
samhandelen mellem medlemsstaterne; medlemsstaterne bør derfor have
tilladelse til for en periode, der udløber den 30. juni 1999, at fritagevarer, som inden for de fastsatte grænser leveres af afgiftsfrie butikker tilpassagerer, som rejser med fly eller skib mellem medlemsstaterne;
mindre vinproducenter bør kunne undtages fra visse forpligtelser i
tilknytning til den generelle punktafgiftsordning;1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 3
▼B
endelig bør Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om
gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndighederinden for området direkte skatter(
1) ændres, for at bestemmelserne i
dette direktiv også kommer til at omfatte punktafgifter —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Almindelige bestemmelser
Artikel 1
1. I dette direktiv fastlægges ordningen for varer, der pålægges
punktafgifter og andre indirekte skatter, der direkte eller indirektepålægges forbruget af disse varer, dog bortset fra moms og afgifter, somer indført af Det Europæiske Fællesskab.
2. De særlige bestemmelser vedrørende strukturerne og afgifts-
satserne for de varer, der pålægges punktafgift, vil fremgå af
specifikke direktiver.
Artikel 2
1. Dette direktiv samt de i artikel 1, stk. 2, nævnte direktiver finder
anvendelse på Fællesskabets område, således som det for hvermedlemsstat er defineret i traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 227, med undtagelse af følgende
nationale områder:
— for Forbundsrepublikken Tyskland: Helgoland og Büsingen
— for Den Italienske Republik: Livigno, Campione d'Italia og den
italienske del af Lugano-søen
— for Kongeriget Spanien: Ceuta og Melilla.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 finder dette direktiv samt de i
artikel 1, stk. 2, nævnte direktiver ikke anvendelse på De Kanariske Øer.Kongeriget Spanien kan dog ved en erklæring meddele, at direktivernegælder for de pågældende områder for så vidt angår samtlige eller nogleaf de varer, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, fra den første dag i den anden
måned, efter at erklæringen er afgivet.
3. Uanset stk. 1 finder dette direktiv samt de i artikel 1, stk. 2, nævnte
direktiver ikke anvendelse på Den Franske Republiks oversøiskedepartementer.
Den Franske Republik kan dog ved en erklæring meddele, at
direktiverne gælder for de pågældende områder fra den første dag i
den anden måned, efter at erklæringen er afgivet, med forbehold afsådanne tilpasningsforanstaltninger, som den meget store afstand tilområderne giver anledning til.
4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at transaktioner med oprindelse i eller bestemt for:
— Fyrstendømmet Monaco behandles som transaktioner med oprind-
else i eller bestemt for Den Franske Republik
— Jungholz og Mittelberg (Kleines Walsertal) behandles som trans-
aktioner med oprindelse i eller bestemt for Forbundsrepublikken
Tyskland
— Øen Man behandles som transaktioner med oprindelse i eller bestemt
for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
— San Marino behandles som transaktioner med oprindelse i eller
bestemt for Den Italienske Republik.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 4
(1) EFT nr. L 336 af 27. 12 1977, s. 15. Direktivet er senest ændret ved direktiv
79/1070/EØF (EFT nr. L 331 af 27. 12. 1979, s.8).
▼B
5. Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at
Grækenland opretholder den særstatus, som Athos-bjerget nyder godtaf, og som er garanteret ved artikel 105 i den græske forfatning.
6. Hvis Kommissionen finder, at bestemmelserne i stk. 1 til 4 ikke
længere er berettiget, navnlig på grund af konkurrencemæssigneutralitet, forelægger den de fornødne forslag for Rådet.
Artikel 3
1. Dette direktiv finder anvendelse på fællesskabsplan på følgende
varer, således som de er defineret i de pågældende direktiver:
— mineralolier
— alkohol og alkoholholdige drikkevarer— forarbejdede tobaksvarer.
2. De i stk. 1 nævnte varer kan pålægges andre former for indirekte
beskatning i særligt øjemed, såfremt der ved den pågældende beskatningiagttages de regler for afgiftspålæggelse, der gælder for punktafgifter ogmoms, for så vidt angår bestemmelse af afgiftsgrundlaget, afgifts-beregning, afgiftens forfald og kontrol med beskatningen.
3. Medlemsstaterne bevarer retten til at indføre eller opretholde
beskatning af andre varer end de i stk. 1 nævnte, forudsat at sådanbeskatning ikke i samhandelen mellem medlemsstaterne giver anledningtil formaliteter i forbindelse med grænsepassage.
På samme betingelse bevarer medlemsstaterne ligeledes muligheden for
at lægge afgifter på tjenesteydelser, såfremt disse ikke har karakter afomsætingsafgifter, herunder i forbindelse med punktafgiftspligtige varer.
Artikel 4
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a)godkendt oplagshaver : en fysisk eller juridisk person, der som led i
udøvelsen af sit erhverv af de kompetente myndigheder i enmedlemsstat har fået bevilling til i et afgiftsoplag at fremstille,forarbejde, oplægge, modtage og afsende punktafgiftspligtige varer,hvor punktafgifterne er suspenderet
b)afgiftsoplag : ethvert sted, hvor en godkendt oplagshaver som led i
udøvelsen af sit erhverv under en ordning med suspension af
punktafgifter fremstiller, forarbejder, oplægger, modtager eller
afsender punktafgiftspligtige varer under visse betingelser, derfastsættes af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvorafgiftsoplaget er beliggende
c)suspensionsordning : en afgiftsordning, der anvendes på fremstilling,
forarbejdning, oplægning og omsætning af varer, hvor punktafgif-terne er suspenderet
d)registreret erhvervsdrivende : en fysisk eller juridisk person, der ikke
er godkendt oplagshaver, men som af de kompetente myndigheder ien medlemsstat som led i udøvelsen af sit erhverv har fået bevilling
til at modtage punktafgiftspligtige varer med oprindelse i en anden
medlemsstat under suspension af punktafgifter; vedkommende måimidlertid hverken oplægge eller afsende varer under suspension afpunktafgifter
e)ikke-registreret erhvervsdrivende : en fysisk eller juridisk person, der
ikke er godkendt oplagshaver, men som i forbindelse med udøvelsenaf sit erhverv er beføjet til lejlighedsvis at modtage punktafgiftsplig-
tige varer med oprindelse i en anden medlemsstat under suspension
af punktafgifter; vedkommende må hverken oplægge eller afsendevarer under suspension af punktafgifter; den ikke-registreredeerhvervsdrivende skal forud for afsendelsen af varerne over forbestemmelsesmedlemsstatens skattemyndigheder stille sikkerhed forbetaling af punktafgifterne.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 5
▼B
Artikel 5
1. De varer, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, er punktafgiftspligtige ved
fremstilling på Fællesskabets område som defineret i artikel 2 eller vedindførsel til dette område.
Ved »indførsel af en punktafgiftspligtig vare« forstås: indførsel af varen
til Fællesskabet, herunder indførsel fra et af de områder, for hvilke dergælder undtagelse i medfør af artikel 2, stk. 1 til 3, eller på Kanaløerne.
Såfremt varen ved sin indførsel til Fællesskabet er underlagt en EF-
toldordning, anses indførslen af varen dog at finde sted på det tidspunkt,hvor den ophører med at være underlagt denne ordning.
2. Med forbehold af nationale bestemmelser eller fællesskabsbestem-
melser vedrørende toldordninger betragtes punktafgiftspligtige varer:
►
M2— der indføres fra eller er bestemt til et tredjeland eller de i
artikel 2, stk. 1, 2 og 3, omhandlede områder eller Kanaløerne, ogsom er henført under en af de toldsuspensionsprocedurer, der ernævnt i artikel 84, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 2913/92(
1),
eller er anbragt i en frizone eller på et frilager ◄, eller
— som under proceduren for intern fællesskabsforsendelse forsendes fra
en medlemsstat til en anden medlemsstat gennem EFTA-lande, fra
en medlemsstat til et EFTA-land, eller gennem et eller fleretredjelande, der ikke er EFTA-lande, på grundlag af et TIR- ellerATA-carnet
som værende under en ordning med suspension af punktafgifter.
I de tilfælde, hvor enhedsdokumentet anvendes,
— skal den pågældende KN-kode angives i rubrik 33 i det administra-
tive enhedsdokument
— skal det klart angives i rubrik 44 i det administrative enhedsdoku-
ment, at der er tale om forsendelse af punktafgiftspligtige varer
— skal afsenderen beholde en kopi af første eksemplar af det
administrative enhedsdokument
— skal et behørigt påtegnet femte eksemplar af det administrative
enhedsdokument returneres af modtageren til afsenderen.
3. De eventuelle supplerende angivelser, der skal fremgå af trans-
portdokumenter eller handelsdokumenter, der gælder somforsendelsesdokumenter, samt de ændringer, der er nødvendige for attilpasse fremgangsmåden for færdigbehandling, når punktafgiftspligtige
varer forsendes i henhold til en forenklet fremgangsmåde for intern
fællesskabsforsendelse, fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 24.
Artikel 6
1. Punktafgiftene forfalder ved overgangen til forbrug, eller hvis der
konstateres en manko, som skal belægges med punktafgifter i overens-stemmelse med artikel 14, stk. 3.
Ved overgang til forbrug af punktafgiftspligtige varer forstås:
a) ethvert tilfælde, herunder uretmæssig, hvor en vare forlader en
suspensionsordning
b) ethvert fremstilling, herunder uretmæssig, af de pågældende varer
uden for en suspensionsordning1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 6
(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼B
▼B
c) ethvert indførsel, herunder uretmæssig, af de pågældende varer,
såfremt varerne ikke er undergivet en suspensionsordning.
2. Betingelserne for punktafgiftens forfald og punktafgiftssatsen er
dem, der gælder på forfaldsdatoen i den medlemsstat, hvor overgangen
til forbrug sker, eller hvor der konstateres en manko. Punktafgiften
opkræves og inddrives i henhold til bestemmelserne i de enkeltemedlemsstater, idet medlemsstaterne anvender de samme procedurer foropkrævning og inddrivelse af punktafgiften på indenlandske varer ogvarer fra andre medlemsstater.
Artikel 7
1. Såfremt punktafgiftspligtige varer, der allerede er overgået til
forbrug i en medlemsstat, oplægges til erhvervsmæssige formål i enanden medlemsstat, opkræves punktafgifterne i den medlemsstat, hvorivarerne oplægges.
2. Når varer, der allerede er overgået til forbrug i en medlemsstat som
defineret i artikel 6, i en anden medlemsstat leveres til, ►
M1eller er
beregnet på at blive leveret i en anden medlemsstat ◄til eller anvendt
hos en erhvervsdrivende, der udøver selvstændig økonomisk virk-somhed, eller et offentligretligt organ, forfalder punktafgiften i denneanden medlemsstat, jf. dog artikel 6.
3. Punktafgiften opkræves alt efter tilfældet hos den person, der
foretager leveringen, hos den, der er i besiddelse af varer, der erberegnet på at blive leveret, eller hos den, der modtager varerne til
anvendelse i en anden medlemsstat end den, hvor varerne allerede er
overgået til forbrug, eller hos den erhvervsdrivende eller det offentlig-retlige organ.
4. De i stk. 1 omhandlede varer ledsages under transporten mellem de
forskellige medlemsstater af et ledsagedokument, hvori er nævnt devigtigste oplysninger fra det i artikel 18, stk. 1, omhandlede dokument.Dokumentets form og indhold fastlægges efter fremgangsmåden i artikel24 i dette direktiv.
5. Den person, den erhvervsdrivende eller det organ, der er nævnt i
stk. 3, skal overholde følgende regler:
De skal:
a) forud for afsendelsen af varerne indgive en angivelse til skatte-
myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten og stille sikkerheden
for betaling af punktafgifterne
b) erlægge bestemmelsesmedlemsstatens punktafgifter efter de nærmere
bestemmelser, der er fastsat af denne medlemsstat
c) lade sig underkaste enhver form for kontrol, således at bestemmel-
sesmedlemsstatens myndigheder kan sikre sig, at varerne virkelig er
modtaget, og at de punktafgifter, der er pålagt dem, er betalt.
6. Punktafgifter, der er erlagt i den i stk. 1 nævnte første medlemsstat,
godtgøres i henhold til bestemmelserne i artikel 22, stk. 3.
7. Forsendes punktafgiftspligtige varer, der allerede er overgået til fri
omsætning i en medlemsstat, til et bestemmelsessted i sammemedlemsstat ad en hensigtsmæssig transportvej via en anden medlems-stat, skal det i stk. 4 omhandlede ledsagedokument anvendes.
8. I det i stk. 7 nævnte tilfælde skal:
a) afsenderen forud for afsendelsen af varerne indgive en angivelse til
afgangsstedets skattemyndigheder, som har ansvaret for punktaf-giftskontrol
b) modtageren attestere modtagelsen af varerne efter de regler, der er
fastlagt af bestemmelsesstedets skattemyndigheder, som har ansvaret
for punktafgiftskontrol
c) afsender og modtager lade sig underkaste enhver form for kontrol,
således at deres egne skattemyndigheder kan sikre sig, at varernefaktisk er modtaget.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 7
▼M2
▼M2
9. Forsendes punktafgiftspligtige varer hyppigt og regelmæssigt på de
i stk. 7 nævnte betingelser, kan medlemsstaterne på grundlag afbilaterale aftaler tillade, at der benyttes en forenklet fremgangsmåde,
som afviger fra bestemmelserne i stk. 7 og 8.
Artikel 8
For så vidt angår varer, som privatpersoner anskaffer til eget brug, og
som de selv medfører, gælder ifølge princippet for det indre marked, at
punktafgifterne opkræves i den medlemsstat, hvor varerne er anskaffet.
Artikel 9
1. Punktafgiften forfalder, når varer, der er overgået til forbrug i en
medlemsstat, oplægges med handel for øje i en anden medlemsstat, jf.
dog. artikel 6, 7 og 8.
I dette tilfælde er punktafgiften skyldig i den medlemsstat, på hvis
område varerne befinder sig, og den opkræves hos den person, hvor
varerne befinder sig.
2. For at kunne fastslå, at de i artikel 8 omhandlede varer er beregnet
til erhvervsmæssige formål, skal medlemsstaterne blandt andet tagehensyn til følgende:
— den forretningsmæssige status hos den person, der er i besiddelse af
varerne, og årsagerne til dette
— stedet, hvor varerne befinder sig, eller i givet fald den anvendte
transportform
— ethvert dokument vedrørende varerne
— varernes art
— varernes mængde.
Hvad angår anvendelsen af første afsnit, femte led, kan medlemssta-
terne, men kun for at bevise ovennævnte forhold, opstille vejledendemængder. Disse vejledende mængder må ikke være mindre end:
a) Tobaksvarer
cigaretter 800 stk.
cerutter og cigarillos (cigarer med en maksi-
mumsvægt på 3 g/stk.)400 stk.
cigarer 200 stk.
røgtobak 1,0 kg.
b) Alkoholholdige drikkevarer
spiritus 10 l
mellemklasseprodukter 20 lvin (heraf højst 60 l mousserende vin) 90 l
øl 110 l
Irland har tilladelse til indtil den 30. juni 1997 at anvende vejledende
mængder, der ikke må være lavere end 45 l for vin (heraf højst 30 lmousserende vin) og 55 l for øl.
3. Medlemsstaterne kan ligeledes fastsætte, at punktafgiften forfalder
i forbrugsmedlemsstaten ved køb af mineralolier, der allerede erovergået til forbrug i en anden medlemsstat, hvis disse varer trans-
porteres af privatpersoner, der benytter atypiske transportformer, idet de
enten selv foretager transporten eller lader den foretage på deres vegne.Som »atypisk transportform« betragtes andre måder at transporterebrændstof på end i køretøjernes brændstoftanke eller i en egnetreservedunk samt andre måder at transportere flydende brændsel påend erhvervsmæssigt i tankbiler.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 8
▼B
▼B
Artikel 10
1. For afgiftspligtige varer, som anskaffes af personer, der ikke er
godkendt oplagshaver eller registreret eller ikke-registreret erhvervs-
drivende, og som af sælgeren eller på hans vegne direkte eller indirekte
forsendes eller transporteres, skal afgiften erlægges i bestemmelses-medlemsstaten. I denne artikel forstås ved»bestemmelsesmedlemsstaten« den medlemsstat, hvortil varerneankommer efter forsendelse eller transport.
2. Hvispunktafgiftspligtige varer, som allerede er overgået til forbrug
i en medlemsstat, forsendes eller transporteres til en i stk. 1, omhandletperson, der er etableret i en anden medlemsstat, og disse varer forsendeseller transporteres direkte eller indirekte af sælger eller på hans vegne,forfalder punktafgiften på disse varer i bestemmelsesmedlemsstaten.
3. Bestemmelsesmedlemsstatens punktafgift forfalder hos sælgeren,
når leveringen finder sted. Medlemsstaterne kan dog træffe bestemmelse
om, at punktafgiften skal erlægges af en fiskal repræsentant, der er enanden person end varemodtageren. Denne repræsentant skal væreetableret i bestemmelsesmedlemsstaten og godkendt af denne medlems-stats skattemyndigheder.
Den medlemsstat, hvori sælgeren er etableret, skal sikre sig, at sælgeren
overholder følgende bestemmelser:
Han skal:
— stille sikkerhed for betaling af punktafgifterne inden afsendelsen af
varerne på betingelser, der fastsættes af bestemmelsesmedlemsstaten,
og sørge for betalingen af punktafgifterne efter varernes ankomst
— føre en fortegnelse over vareleveringer.
4. I det i stk. 2 nævnte tilfælde godtgøres de punktafgifter, der er
erlagt i den første medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 22, stk.4.
5. Medlemsstaterne kan under overholdelse af fællesskabsretten
fastsætte specifikke gennemførelsesbestemmelser til denne bestemmelsefor punktafgiftspligtige varer, der henhører under særlige nationaledistributionsregler, som er i overensstemmelse med traktaten.
AFSNIT II
Fremstilling, forarbejdning og oplægning
Artikel 11
1. Hver medlemsstat fastsætter sine egne bestemmelser om frem-
stilling, forarbejdning og oplægning af punktafgiftspligtige varer medforbehold af bestemmelserne i dette direktiv.
2. Fremstilling, forarbejdning og oplægning af punktafgiftspligtige
varer finder sted i afgiftsoplag, når punktafgiften ikke er erlagt.
Artikel 12
Oprettelse og drift af afgiftsoplag er betinget af en bevilling fra
medlemsstaternes kompetente myndigheder.
Artikel 13
Den godkendte oplagshaver skal:
a) eventuelt stille sikkerhed i forbindelse med fremstilling, forarbejd-
ning op oplægning samt obligatorisk stille sikkerhed i forbindelsemed forsendelse, jf. dog artikel 15, stk. 3, på de betingelser, derfastsættes af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvorafgiftsoplaget er godkendt
b) opfylde de forpligtelser, som er fastsat af den medlemsstat, på hvis
område afgiftsoplaget er beliggende1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 9
▼M2
▼B
▼B
c) føre en fortegnelse over lagerbeholdningen og varernes bevægelser
for hvert enkelt afgiftsoplag
d) på forlangende forevise varerne
e) acceptere enhver kontrolforanstaltning eller optælling.
Ved disse forpligtelser skal princippet om ikke-forskelsbehandling af
transaktioner i den enkelte medlemsstat og transaktioner inden forFællesskabet overholdes.
Artikel 14
1. Den godkendte oplagshaver fritages for punktafgift på de tab, der
er sket under en suspensionsordning som følge af hændelige begiven-
heder eller force majeure, og som er konstateret af myndighederne i den
enkelte medlemsstat. Under en suspensionsordning fritages oplagsha-veren ligeledes for punktafgift på de tab, der som følge af varernes artsker under fremstillings- og forarbejdningsprocessen, opbevaring pålager og transport. Den enkelte medlemsstat fastsætter betingelserne for
at indrømme afgiftsfritagelse. Disse afgiftsfritagelser indrømmes tillige
erhvervsdrivende, der er omhandlet i artikel 16, ved transport af varerunder en ordning med suspension af punktafgifter.
2. De tab, der er omhandlet i stk. 1, og somsker under transport inden
for Fællesskabet af varer under en ordning med suspension af
punktafgifter, skal konstateres i overensstemmelse med reglerne ibestemmelsesmedlemsstaten.
3. Såfremt der er tale om en anden form for manko end det i stk. 1
omhandlede tab, eller om et tab, for hvilket der ikke er indrømmet den istk. 1 omhandlede fritagelse, opkræves afgifterne efter de satser, der ergældende i den pågældende medlemsstat på det tidspunkt, hvor et tab,der er konstateret af de kompetente myndigheder, sker, eller ipåkommende tilfælde på det tidspunkt, hvor mankoen konstateres, jf.
dog artikel 20.
4. Hvad angår manko, jf. stk. 3, samt tab, for hvilke der ikke er
indrømmet den i stk. 1 omhandlede fritagelse, skal de kompetentemyndigheder i alle tilfælde foretage en anmærkning herom på bagsiden
af det eksemplar af det i artikel 18, stk. 1, nævnte ledsagedokument, der
skal tilbagesendes til afsenderen.
I den forbindelse skal følgende fremgangsmåde følges:
— i tilfælde af manko eller tab under transport inden for Fællesskabet af
punktafgiftspligtige varer henført under suspensionsordningen, fore-
tager de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor mankoen
eller tabet konstateres, en anmærkning herom på retureksemplaret afledsagedokumentet
— ved varernes ankomst til bestemmelsesmedlemsstaten anfører de
kompetente myndigheder, om de indrømmer delvis fritagelse eller
ikke indrømmer nogen fritagelse for den manko eller de tab, der erkonstateret.
De angiver i disse tilfælde beregningsgrundlaget for det punktafgifts-
beløb, der skal opkræves efter stk. 3. De kompetente myndigheder ibestemmelsesmedlemsstaten sender en kopi af retureksemplaret afledsagedokumentet til de kompetente myndigheder i den medlemsstat,hvor tabet er konstateret.
AFSNIT III
Omsætning
Artikel 15
1. Forsendelsen af punktafgiftspligtige varer under en suspensions-
ordning skal finde sted mellem afgiftsoplag, jf. dog artikel 5, stk. 2,artikel 16, artikel 19, stk. 4, og artikel 23, stk. 1a.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 10
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Første afsnit finder også anvendelse på forsendelse inden for Fælles-
skabet af punktafgiftspligtige varer til nulsats, der ikke er overgået til friomsætning.
2. Oplagshavere, der er godkendt af en medlemsstats kompetente
myndigheder i henhold til artikel 13, anses for godkendte til omsætning
af varer på nationalt plan og EF-plan.
3. De risici, der er forbundet med forsendelse inden for Fællesskabet,
dækkes af den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 13, og som dengodkendte oplagshaver, der afsender varerne, stiller, eller eventuelt af ensikkerhed, som stilles solidarisk af afsenderen og transportvirksom-heden. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne kan tillade, attransportvirksomheden eller varernes ejer stiller sikkerhed i stedet for
den godkendte oplagshaver, der afsender varerne. Medlemsstaterne kan
eventuelt kræve en sikkerhedsstillelse fra modtageren.
Forsendes punktafgiftspligtige mineralolier inden for Fællesskabet ad
søvejen eller gennem rørledninger, kan medlemsstaterne fritage degodkendte oplagshavere, der afsender varerne, for pligten til at stille den
i første afsnit nævnte sikkerhed.
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere bestemmelser for sikkerheds-
stillelsen. Sikkerhedsstillelsen skal være gyldig i hele Fællesskabet.
4. Det ansvar, der påhviler den godkendte oplagshaver, der afsender
varerne, og eventuelt transportvirksomheden, kan først bortfalde, når derforelægges dokumentation for, at varerne er overgået til modtageren,
f.eks. ved hjælp af det i artikel 18 omhandlede ledsagedokument på de
betingelser, der er fastsat i artikel 19, jf. dog artikel 20.
5. En godkendt oplagshaver, der afsender varer, eller dennes
repræsentant kan ændre ledsagedokumentets rubrik 4, 7, 7a, 13, 14og/eller 17 for at anføre en ny modtager, som skal være en godkendtoplagshaver eller en registreret erhvervsdrivende, eller et nyt leverings-sted. De kompetente myndigheder i afgangsmedlemsstaten underrettesstraks herom, og den nye modtager eller det nye leveringssted anføres
straks på det administrative ledsagedokuments bagside.
6. Ved forsendelse inden for Fællesskabet af mineralolier ad søvejen
eller ad indre vandveje kan den godkendte oplagshaver, der afsendervarerne, undlade at udfylde ledsagedokumentets rubrik 4, 7, 7a, 13 og
17, såfremt modtageren ved varernes afsendelse ikke er endelig kendt,
dog på betingelse af:
— at de kompetente myndigheder i afgangsmedlemsstaten på forhånd
giver afsenderen tilladelse til ikke at udfylde disse rubrikker
— at samme myndigheder underrettes om modtagerens navn og adresse,
registreringsnummer samt bestemmelseslandet, så snart disse oplys-ninger kendes, eller senest når varerne er nået frem til deres endeligebestemmelsessted.
Artikel 15a
1. Senest den 1. april 1993 etablerer de kompetente myndigheder i
hver medlemsstat en elektronisk database, som skal indeholde et register
over personer, der er godkendte oplagshavere, eller erhvervsdrivende,
som er registrerede i punktafgiftsøjemed, samt et register over delokaliteter, der er godkendt som afgiftsoplag.
2. Registeret skal indeholde følgende oplysninger:
a) det registreringsnummer, som de kompetente myndigheder har givet
personen eller lokaliteten
b) personen eller lokalitetens navn og adresse
c) den kategori af varer, som må oplagres eller modtages af personen
eller på lokaliteten1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 11
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M1
▼M1
d) adressen på de kompetente myndigheder, som kan kontaktes med
henblik på yderligere oplysninger
e) registreringsnummerets udstedelsesdatoo g i givet fald sidste
gyldighedsdato.
3. De i stk. 1 og stk. 2, litra a), b), c) og d), omhandlede oplysninger
meddeles de kompetente myndigheder i hver medlemsstat. I de tilfælde,hvor de i stk. 2, litra e), omhandlede oplysninger ikke meddelesautomatisk, skal de meddeles, såfremt en af medlemsstaterne udtryk-keligt anmoder herom. Samtlige oplysninger må udelukkende anvendes
til at efterspore en persons eller en lokalitets godkendelse, registrering
eller lignende.
4. De kompetente myndigheder i hver medlemsstat sikrer, at
personer, som er involveret i omsætningen af punktafgiftspligtige varerinden for Fællesskabet, har ret til at indhente bekræftelse af de
oplysninger, der er registreret i henhold til denne artikel.
5. Alle oplysninger, der meddeles i henhold til denne artikel, uanset i
hvilken form, er fortrolige. De er omfattet af tjenstlig tavshedspligt ognyder samme beskyttelse som den, lignende oplysninger nyder i henhold
til lovgivningen i den medlemsstat, hvori de modtages.
6. Uanset stk. 5 tillader de kompetente myndigheder i den medlems-
stat, der leverer oplysningen, at oplysningen bruges i andet øjemed i denanmodende myndigheds medlemsstat, hvis oplysningen i henhold til
lovgivningen i den anmodede myndigheds medlemsstat i denne
medlemsstat kan anvendes i lignende øjemed.
Artikel 15b
1. Hvad angår de stikprøvekontroller, der er omhandlet i artikel 19,
stk. 6, kan de kompetente myndigheder i en medlemsstat anmode dekompetente myndigheder i en anden medlemsstat om supplerendeoplysninger ud over dem, der er omhandlet i artikel 15a. Bestemmel-
serne om beskyttelse af oplysninger i direktiv 77/799/EØF(
1), finder
anvendelse på sådan udveksling af oplysninger.
2. Hvisde nationale retsforskrifter i en medlemsstat i forbindelse med
udveksling af oplysninger i henhold til stk. 1 foreskriver, at de personer,
der berøres af udvekslingen af oplysninger, skal høres, kan disse
forskrifter fortsat finde anvendelse.
3. Udveksling af oplysninger, der er nødvendige med henblik på
gennemførelse af stikprøvekontrollerne i henhold til stk. 1, sker vedhjælp af et ensartet kontroldokument. Dokumentets form og indhold
fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 24.
Artikel 16
1. Uanset artikel 15, stk. 1, kan modtageren være en erhvervs-
drivende, der ikke er godkendt som oplagshaver. Denneerhvervsdrivende kan som led i udøvelsen af sit erhverv modtagepunktafgiftspligtige varer fra andre medlemsstater under suspensions-
ordning. Han kan imidlertid hverken oplægge eller afsende disse varer
under suspensionsordning.
Medlemsstaterne kan under overholdelse af fællesskabsretten fastsætte
specifikke gennemførelsesbestemmelser til denne bestemmelse forpunktafgiftspligtige varer, der henhører under særlige nationale distribu-
tionsregler, som er forenelige med traktaten.
2. Den i stk. 1 omhandlede erhvervsdrivende kan inden modtagelsen
af varerne anmode om at blive registreret hos skattemyndighederne i sinmedlemsstat.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 12
(1) EFT nr. L 336 af 27. 12. 1977, s. 15.▼M2
▼B
▼B
Den registrerede erhvervsdrivende skal overholde følgende bestem-
melser:
Han skal:
a) stille sikkerhed for betaling af punktafgifterne på de betingelser, der
fastsættes af skattemyndighederne i sin medlemsstat, jf. dog artikel
15, stk. 4, vedrørende det ansvar, der påhviler den godkendteoplagshaver, der afsender varerne, og eventuelt transportvirksom-heden
b) føre en fortegnelse over vareleveringer
c) på forlangende forevise varerne
d) acceptere enhver kontrolforanstaltning eller optælling.
For denne erhvervsdrivende forfalder punktafgifterne ved modtagelsen
af varerne, og de erlægges i overensstemmelse med de bestemmelser,
der fastsættes af den enkelte medlemsstat.
3. Hvis den i stk. 1 nævnte erhvervsdrivende ikke er registreret hos
skattemyndighederne i sin medlemsstat, skal han overholde følgendebestemmelser:
Han skal:
a) inden afsendelse af varerne afgive en angivelse til skattemyndighe-
derne i bestemmelseslandet og stille sikkerhed for betalingen af
punktafgifterne, jf. dog artikel 15, stk. 4, vedrørende det ansvar, der
påhviler den godkendte oplagshaver, der afsender varerne, ogeventuelt transportvirksomheden
b) erlægge punktafgifterne i bestemmelseslandet ved modtagelsen af
varerne i overensstemmelse med de bestemmelser, der fastsættes af
bestemmelsesmedlemsstaten
c) acceptere enhver kontrolforanstaltning, der gør det muligt for
myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten at sikre, at varerne
faktisk er modtaget, og at de punktafgifter, de har krav på, betales.
4. Bestemmelserne i dette direktiv vedrørende omsætning af punktaf-
giftspligtige varer under suspensionsordning finder anvendelse, jf. dogstk. 2 og 3.
Artikel 17
Den godkendte oplagshaver, der afsender varerne, kan udnævne en
repræsentant over for skattemyndighederne. Denne repræsentant overfor afgiftsmyndighederne skal være etableret i bestemmelsesmedlems-staten og være godkendt af denne stats skattemyndigheder.
Han skal i modtagerens sted overholde følgende bestemmelser, når
denne ikke selv er en godkendt oplagshaver:
Han skal:
a) stille sikkerhed for betaling af punktafgifterne på de betingelser, der
er fastsat af skattemyndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten, jf.dog artikel 15, stk. 4, vedrørende det ansvar, der påhviler dengodkendte oplagshaver, der afsender varerne, og eventuelt trans-portvirksomheden
b) erlægge punktafgifterne i bestemmelseslandet ved modtagelse af
varerne i overensstemmelse med bestemmelser, der er fastsat afbestemmelsesmedlemsstaten
c) føre en fortegnelse over vareleveringer og over for skattemyndighe-
derne i bestemmelseslandet oplyse, hvor varerne er leveret.
Artikel 18
1. Uanset om der anvendes edb, skal enhver punktafgiftspligtig vare,
der transporteres under en ordning med suspension af punktafgiftermellem de enkelte medlemsstater, herunder varer, der transporteres adsø- eller luftvejen direkte fra én fællesskabshavn eller -lufthavn til en1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 13
▼M1
▼M1
anden, være ledsaget af et dokument udarbejdet af afsenderen. Dette
dokument kan enten være et administrativt dokument eller et handels-dokument. Dokumentets form og indhold samt den fremgangsmåde, der
skal følges, hvis det objektivt set ikke er relevant at anvende det,
fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 24.
2. Med henblik på at identificere og kontrollere varerne skal
dokumentet i stk. 1 omfatte en angivelse af antal kolli og en beskrivelseaf varerne, og afsenderen bør eventuelt foretage en forsegling af rum,når transportmidlet er godkendt til forsegling af afgangsmedlemsstaten,
eller afsenderen bør foretage en kolliforsegling.
3. Uanset artikel 17 skal det i stk. 1 omhandlede dokument i de
tilfælde, hvor modtageren ikke er en godkendt oplagshaver eller enregistreret erhvervsdrivende, ledsages af dokumentation for, at punktaf-gifterne vil blive betalt i bestemmelsesmedlemsstaten, eller for, at alleandre bestemmelser vedrørende afgiftsopkrævningen i overensstem-melse med de betingelser, der er fastsat af de kompetente myndigheder i
bestemmelsesmedlemsstaten, vil blive overholdt.
Ovennævnte dokument skal indeholde:
— adressen på det kompetente kontor under bestemmelseslandets
skattemyndigheder
— dato og reference for betalingen eller for det pågældende kontors
modtagelse af sikkerhedsstillelsen for betalingen.
4. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når de punktafgiftspligtige varer
omsættes på de betingelser, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2.
5. Medlemsstaterne kan opretholde deres bestemmelser om omsæt-
ning og oplagring af råvarer til brug ved fremstilling eller forarbejdningaf punktafgiftspligtige varer, jf. dog. artikel 3, stk. 1.
6. Denne artikel finder også anvendelse på punktafgiftspligtige varer,
der forsendes under suspensionsordningen mellem to afgiftsoplag
beliggende i samme medlemsstat via en anden medlemsstats område.
Artikel 19
1. Medlemsstaternes skattemyndigheder underrettes af de erhvervs-
drivende om de vareleverancer, der afsendes og modtages, ved hjælp afdet i artikel 18 omhandlede dokument eller en henvisning til dettedokument. Dokumentet udfærdiges i fire eksemplarer:
— et eksemplar, som afsenderen opbevarer
— et eksemplar til modtageren— et eksemplar, som tilbagesendes til afsenderen med henblik på
afslutning af ordningen
— et eksemplar til de kompetente myndigheder i bestemmelsesmed-
lemsstaten.
De kompetente myndigheder i afsendelsesmedlemsstaten kan foreskrive,
at der udfærdiges endnu et eksemplar til brug for de kompetentemyndigheder i afgangsmedlemsstaten.
De kompetente myndigheder i afgangs- og bestemmelsesmedlemsstaten
kan foreskrive, at de angivelser, der er indeholdt i de eksemplarer af
ledsagedokumentet, der er bestemt for dem, sendes elektronisk
Bestemmelsesmedlemsstaten kan fastsætte, at det eksemplar, der
tilbagesendes til afsenderen med henblik på afslutning af ordningen,skal attesteres eller påtegnes af dens egne myndigheder. De medlems-stater, som anvender denne bestemmelse, skal underrette Kommissionenherom; denne underretter derefter de øvrige medlemsstater.
Hvorledes bestemmelseslandets kompetente myndigheder skal modtage
deres eksemplar vedtages efter fremgangsmåden i artikel 24.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 14
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
2. Hvis de punktafgiftspligtige varer omsættes under en ordning med
suspension af punktafgifter til en godkendt oplagshaver, en registrereteller ikke-registreret erhvervsdrivende, tilbagesender modtageren senest
femten dage efter den måned, hvor denne har modtaget varerne, et
eksemplar af det administrative ledsagedokument eller en kopi af detbehørigt påtegnede handelsdokument til afsenderen med henblik påafslutning af ordningen.
Uanset de ovenfor anførte bestemmelser kan afgangsmedlemsstater
tillade, at en kopi af retureksemplaret straks tilbagesendes til afsenderen
pr. telefax, således at sikkerhedsstillelsen hurtigt kan frigives. Pligten tilat tilbagesende originaleksemplaret i henhold til første afsnit berøresikke heraf.
Forsendes punktafgiftspligtige varer hyppigt og regelmæssigt under
suspensionsordningen mellem to medlemsstater, kan de kompetentemyndigheder i disse medlemsstater efter fælles overenskomst tillade, at
der benyttes en forenklet fremgangsmåde for færdigbehandling af
ledsagedokumentet i form af en summarisk eller en automatiseretattestering.
Det eksemplar, der sendes tilbage, skal indeholde følgende påtegninger,
som er nødvendige for afslutning af ordningen:
a) adresse på det kontor under skattemyndighederne, som modtageren
henhører under
b) dato og sted for modtagelse af varerne
c) en beskrivelse af de modtagne varer for at kontrollere, om
forsendelsen er i overensstemmelse med oplysningerne i dokumentet;
er dette tilfældet, skal dokumentet forsynes med påtegningen
»konform forsendelse«
d) reference- eller registreringsnummer, som eventuelt er blevet tildelt
af de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten, sombenytter en sådan nummerering og/eller denne medlemsstat har
fastsat, at det eksemplar, der skal sendes tilbage, skal attesteres eller
påtegnes af dens egne myndigheder
e) modtagerens autoriserede underskrift.
3. Suspensionsordningen som defineret i artikel 4, litra c), afsluttes
ved, at de punktafgiftspligtige varer underlægges en af de i artikel 5, stk.2, omhandlede ordninger i overensstemmelse med nævnte stykke, efter
at afsenderen har modtaget det eksemplar af det administrative
ledsagedokument, der skal tilbagesendes, eller en kopi af handels-dokumentet, som behørigt er påført en anmærkning om, at varerne erunderlagt en af disse ordninger.
4. Punktafgiftspligtige varer, der afsendes af en godkendt oplags-
haver, der er etableret i en medlemsstat, med henblik på udførsel
gennem en eller flere andre medlemsstater, kan forsendes undersuspensionsordningen som omhandlet i artikel 4, litra c). Ordningenafsluttes ved, at udgangstoldstedet attesterer, at varerne faktisk harforladt Fællesskabet. Dette toldsted skal sende det attesterede eksemplaraf ledsagedokumentet, der er bestemt for afsenderen, tilbage til denne.
5. Hvis ordningen ikke er afsluttet, skal afsenderen underrette sin
medlemsstats skattemyndigheder inden for en frist, som fastsættes afdisse skattemyndigheder. Denne frist kan dog ikke være på mere end tremåneder efter datoen for varernes afsendelse.
6. Medlemsstaterne samarbejder om at indføre stikprøvekontroller,
der i givet fald foretages ved hjælp af edb.
Artikel 20
1. Har der i forbindelse med omsætning af varer fundet uregel-
mæssigheder eller overtrædelser sted, som medfører punktafgiftensforfald, erlægges den i den medlemsstat, hvor uregelmæssighederne eller1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 15
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
overtrædelserne er begået, af den fysiske eller juridiske person, som har
stillet sikkerhed for betalingen af punktafgifterne i henhold til artikel 15,stk. 3, hvilket ikke udelukker anlæggelse af straffesag.
Når inddrivelsen af punktafgiften sker i en anden medlemsstat end
afgangsmedlemsstaten, underretter den medlemsstat, der foretagerinddrivelsen, de kompetente myndigheder i afgangslandet.
2. Når der i forbindelse med omsætning af varer er konstateret
overtrædelser eller uregelmæssigheder, uden at det er muligt at fastslå,hvor disse er blevet begået, anses de for at være blevet begået i denmedlemsstat, hvor de er blevet konstateret.
3. Når punktafgiftspligtige varer ikke når frem til deres bestemmel-
sessted, og det ikke er muligt at fastslå, hvor overtrædelsen elleruregelmæssigheden har fundet sted, anses denne overtrædelse elleruregelmæssighed for at have fundet sted i afgangsmedlemsstaten, som
inddriver punktafgifterne til den sats, der gælder på datoen for varernes
afsendelse, medmindre det inden for en frist på fire måneder fra datoenfor varernes afsendelse og til de kompetente myndigheders tilfredshedgodtgøres, at omsætningen er foregået forskriftsmæssigt, eller detpåvises, hvor overtrædelserne eller uregelmæssighederne faktisk har
fundet sted, jf. dog artikel 6, stk. 2. ►
M1Medlemsstaterne træffer de
nødvendige foranstaltninger med henblik på at imødegå overtrædelserog uregelmæssigheder og at pålægge effektive sanktioner. ◄
4. Hvis det senest tre år efter datoen for ledsagedokumentets
udarbejdelse påvises, i hvilken medlemsstat overtrædelsen eller uregel-
mæssigheden faktisk har fundet sted, inddriver denne medlemsstatpunktafgiften til den sats, der gælder på datoen for varernes afsendelse.Når der er fremlagt bevis for, at inddrivelsen har fundet sted, godtgøresden oprindeligt erlagte punktafgift.
Artikel 21
1. Uanset artikel 6, stk. 1, kan medlemsstaterne foreskrive, at varer,
der er bestemt til forbrug på deres område, skal forsynes med
afgiftsmærker eller nationale godkendelsesmærker, som anvendes til
skattemæssige formål.
2. Medlemsstater, der foreskriver anvendelse af afgiftsmærker eller
nationale godkendelsesmærker, jf. stk. 1, er forpligtet til at stille dem
rådighed for de godkendte oplagshavere i de øvrige medlemsstater. Den
enkelte medlemsstat kan dog foreskrive, at afgiftsmærkerne skal stillestil rådighed for en fiskal repræsentant, som er godkendt af dennemedlemsstats skattemyndigheder.
Med forbehold af de bestemmelser, som medlemsstaterne fastsætter for
at sikre en korrekt anvendelse af nærværende artikel og undgå svig,
unddragelse eller misbrug, påser de, at mærkerne ikke skaber hindringerfor den fri bevægelighed af punktafgiftspligtige varer.
3. Afgifts- eller godkendelsesmærkerne, jf. stk. 1, gælder kun i den
medlemsstat, der har udstedt dem.
Medlemsstaterne kan dog gensidigt anerkende hinandens mærker.
4. I Irland må mineralolier kun oplægges, transporteres eller
anvendes på anden måde end i normale brændstoftanke i køretøjer,
som har tilladelse til de anvende brændstof til nedsat afgift, såfremt de er
i overensstemmelse med de krav, der gælder i Irland med hensyn tilkontrol og mærkning.
5. Omsætningen inden for Fællesskabet af varer, som er forsynet med
et afgiftsmærke eller et nationalt godkendelsesmærke, jf. stk. 1, fra enmedlemsstat, og som er bestemt til afsætning i denne medlemsstat, kanske på en anden medlemsstats område med det i artikel 18, stk. 1 og 3,omhandlede ledsagedokument eller eventuelt i henhold til artikel 5, stk.2.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 16
▼M2
▼B
▼B
AFSNIT IV
Afgiftsgodtgørelse
Artikel 22
1. Hvis en erhvervsdrivende under udøvelsen af sit erhverv anmoder
derom, kan afgiften på punktafgiftspligtige varer, som er overgået til
forbrug, godtgøres af skattemyndighederne i den medlemsstat, hvorovergangen til frit forbrug har fundet sted, såfremt de ikke er bestemt tilforbrug i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaterne kan dog undlade at efterkomme denne anmodning om
afgiftsgodtgørelse, hvis den ikke opfylder de kriterier for formelrigtighed, som de opstiller.
2. Med hensyn til anvendelsen af stk. 1 gælder følgende bestem-
melser:
a) afsenderen skal forud for afsendelsen af varerne indgive anmodning
om afgiftsgodtgørelse til de kompetente myndigheder i sin medlems-stat og bevise, at punktafgifterne er erlagt; de kompetente
myndigheder kan dog ikke nægte at godtgøre afgiften blot med den
begrundelse, at afsenderen ikke har fremlagt det dokument, som deselv har udstedt som bevis for den oprindelige betaling
b) de i litra a) omhandlede varer omsættes ►
M1i henhold til
bestemmelserne i afsnit III ◄
c) afsenderen indsender til de kompetente myndigheder i sin medlems-
stat det eksemplar af det i litra b) omhandlede dokument, sommodtageren skal tilbagesende med sine behørigt påførte anmærk-ninger, og som skal ledsages af et dokument, der viser, at
punktafgifterne vil blive betalt i den medlemsstat, hvor varerne
forbruges, eller som er forsynet med oplysning om:
— adressen på skattemyndighedernes kontor i bestemmelsesmed-
lemsstaten
— datoen for dette kontors accept af angivelsen og angivelsens
reference- eller registreringsnummer
d) for punktafgiftspligtige varer, der overgår til forbrug i en medlems-
stat, og som i den forbindelse forsynes med et afgiftsmærke eller et
godkendelsesmærke fra denne medlemsstat, kan den skyldige afgift
til skattemyndighederne i den medlemsstat der har udstedt disseafgifts- eller godkendelsesmærker, godtgøres, såfremt skattemyndig-hederne i den medlemsstat, der har udstedt dem, konstaterer, atmærkerne er ødelagt.
3. I de i artikel 7 nævnte tilfælde skal afgangsmedlemsstaten kun
godtgøre den erlagte punktafgift, såfremt punktafgiften allerede er erlagti bestemmelsesmedlemsstaten efter fremgangsmåden i artikel 7, stk. 5.
Medlemsstaterne kan dog undlade at efterkomme anmodningen om
godtgørelse, når anmodningen ikke opfylder de kriterier for formelrigtighed, som de opstiller.
4. I de i artikel 10 nævnte tilfælde skal afgangsmedlemsstaten efter
anmodning fra sælgeren godtgøre den erlagte punktafgift, når sælgeren
har fulgt fremgangsmåderne i artikel 10, stk. 3.
Medlemsstaterne kan dog undlade at efterkomme denne anmodning om
godtgørelse, når anmodningen ikke opfylder de kriterier for formel
rigtighed, som de opstiller.
I de tilfælde hvor sælgeren er en godkendt oplagshaver, kan
medlemsstaterne fastsætte, at proceduren for punktafgiftsgodtgørelseforenkles.
5. Skattemyndighederne i den enkelte medlemsstat fastlægger, hvilke
procedurer og nærmere kontrolbestemmelser, der skal gælde forgodtgørelser på deres område. Medlemsstaterne påser, at punktafgifts-godtgørelsen ikke overstiger det faktisk erlagte beløb.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 17
▼B
AFSNIT V
Fritagelser
Artikel 23
1. Punktafgiftspligtige varer er fritaget for afgift, når de er bestemt til:
— diplomatiske eller konsulære forbindelser
— internationale organisationer, der anerkendes som sådanne af
værtsmedlemsstatens myndigheder, og medlemmerne af disse
organisationer inden for de rammer og på de betingelser, der erfastsat i de internationale konventioner om oprettelse af disseorganisationer eller i hjemstedsaftalerne
— styrkerne i enhver anden stat, der er part i Den Nordatlantiske
Traktat, end den medlemsstat, hvor punktafgiften forfalder, samt de
væbnede styrker, der er omhandlet i artikel 1 i beslutning 90/640/EØF(
1), til brug for disse styrker og det civile personale, der ledsager
dem, eller til forsyning af deres messer eller kantiner
— forbrug inden for rammerne af en aftale, som er indgået med
tredjelande eller internationale organisationer, såfremt en sådanaftale om fritagelse for moms kan anerkendes eller godkendes.
Disse fritagelser finder anvendelse på de betingelser og inden for de
grænser, som værtsmedlemsstaten fastsætter, indtil der er vedtagetensartede afgiftsregler. Fritagelse kan indrømmes efter en procedure forpunktafgiftsgodtgørelse.
1a. De i stk. 1 nævnte væbnede styrker og organisationer er beføjede
til at modtage varer fra andre medlemsstater under ordningen medsuspension af punktafgifter, når varerne er ledsaget af det i artikel 18omhandlede ledsagedokument, forudsat at der desuden medfølger enfritagelsesattest. Fritagelsesattestens form og indhold fastlægges efterfremgangsmåden i artikel 24.
2. Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af
Kommissionen, kan give enhver medlemsstat tilladelse til med ettredjeland eller en international organisation at indgå en aftale, somindeholder fritagelser for punktafgifter.
En stat, som måtte ønske at indgå en sådan aftale, forelægger
Kommissionen sagen og indgiver alle de oplysninger, som kan værenyttige ved vurderingen. Kommissionen underretter de øvrige medlems-
stater herom inden for en måned. Rådet anses for at have truffet
afgørelse, hvis sagen ikke inden for to måneder efter denne underretninger blevet forelagt for Rådet.
3. Bestemmelserne vedrørende punktafgifter i følgende direktiver
ophører med at have retsvirkning den 31. december 1992:
— direktiv 74/651/EØF(
2)
— direktiv 83/183/EØF(3)
— direktiv 68/297/EØF(4).
4. Bestemmelserne vedrørende punktafgifter i direktiv 69/169/
EØF(5) ophører med at have retsvirkning den 31. december 1992 for
så vidt angår forbindelserne mellem medlemsstaterne.
5. Indtil Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af
Kommissionen, har vedtaget fællesskabsbestemmelser om forsyning af1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 18
(1) EFT nr. L 349 af 13. 12. 1990, s. 19.
(2) EFT nr. L 354 af 30. 12. 1974, s. 6. Direktivet er senest ændret ved direktiv
88/663/EØF (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 40).
(3) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 64. Direktivet er senest ændret ved direktiv
89/604/EØF (EFT nr. L 348 af 29. 11. 1989, s. 28).
(4) EFT nr. L 175 af 25. 7. 1968, s. 15. Direktivet er senest ændret ved direktiv
85/647/EØF (EFT nr. L 183 af 16. 7. 1985, s. 22).
(5) EFT nr. L 135 af 4. 6. 1969, s. 6. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/
191/EØF (EFT nr. L 94 af 16. 4. 1991, s. 24).▼M2
▼B
▼B
skibe og fly, kan medlemsstaterne opretholde deres nationale bestem-
melser herom.
AFSNIT VI
Punktafgiftsudvalget
Artikel 24
1. Kommissionen bistås af et punktafgiftsudvalg, i det følgende
benævnt »udvalget«. Udvalget består af repræsentanter for medlems-
staterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Udvalget fastsætter sin forretningsorden.
2. De foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 5,
7, 15b, 18, 19 og 23, vedtages efter fremgangsmåden i stk. 3 og 4.
3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det afgiver udtalelse meden flertalsafgørelse som omhandlet i traktatens artikel 148, stk. 2.Formanden deltager ikke i afstemningen.
4. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i
overensstemmelse med udvalgets udtalelse
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foran-staltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse medkvalificeret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder fra den dato, hvor
det har fået forslaget forelagt, ikke vedtaget nogen foranstalt-
ninger, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger,medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig mod denævnte foranstaltninger.
5. Ud over de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2, undersøger
udvalget spørgsmål om anvendelsen af fællesskabsbestemmelserne om
punktafgifter, der rejses af udvalgets formand eller på anmodning af en
medlemsstats repræsentant.
Artikel 25
Medlemsstaterne og Kommissionen undersøger og vurderer anvendelsen
af fællesskabsbestemmelserne vedrørende punktafgifter.
AFSNIT VII
Afsluttende bestemmelser
Artikel 26
1. Med forbehold af artikel 8 kan Danmark og Finland indtil den 31.
december 2003 anvende de i andet og tredje afsnit omhandlede særligebestemmelser på visse alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer, som
privatpersoner indfører til deres område til eget forbrug.
Fra den 1. januar 1997 kan Danmark og Finland fortsat anvende de
samme begrænsninger for den mængde varer, der kan indføres til deresområde uden betaling af yderligere punktafgifter, som de anvendte den
31. december 1996. Disse medlemsstater afskaffer gradvis disse
begrænsninger. ►
M5Finland øger de kvantitative restriktioner for øl
til mindst 24 liter fra ikrafttrædelsen af den finske lovgivning omgennemførelse af stk. 5 og 9 i direktiv 69/169/EØF, til mindst 32 liter fraden 1. januar 2001 og til mindst 64 liter fra den 1. januar 2003. ◄1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 19
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M3
▼M3
Danmark og Finland kan, når disse varer indføres af personer med bopæl
på deres område, begrænse den afgiftsfrie kvote til kun af gældepersoner, der har opholdt sig uden for deres område i over 24 timer.
2. Inden den 30. juni 2000 aflægger Kommissionen beretning til
Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelse af stk. 1.
3. Med forbehold af artikel 8 kan Sverige anvende de i bilaget anførte
mængdebegrænsninger for visse alkoholholdige drikkevarer og tobaks-varer.
Ovennævnte begrænsninger gælder for den mængde alkoholholdige
drikkevarer og tobaksvarer, som privatpersoner kan indføre til svenskområde til eget brug uden betaling af yderligere punktafgifter.
De finder anvendelse indtil den 31. december 2003.
4. Danmark, Finland og Sverige kan opkræve punktafgifter og
foretage den nødvendige kontrol vedrørende de varer, der er omfattet
af denne artikel.
Artikel 26a
Punktafgiftspligtige varer, som før den 1. januar 1993 er underlagt en
anden suspensionsordning end den i artikel 5, stk. 2, og artikel 18, stk. 1,
omhandlede, og for hvilke denne ordning ikke er afviklet, anses efter
denne dato for at være omfattet af ordningen med suspension afpunktafgifter.
Når det drejer sig om suspensionsordningen for intern fællesskabs-
forsendelse, anvendes de bestemmelser, som er gældende på dettidspunkt, hvor varerne er blevet henført under denne ordning, fortsati den periode, hvor disse varer er omfattet af den i henhold til nævnte
bestemmelser fastsatte ordning.
Når det drejer sig om en national suspensionsordning, fastsætter
medlemsstaterne de betingelser og formaliteter, som efter den 1. januar1993 er gældende for afviklingen af denne suspensionsordning.
Artikel 27
Inden den 1. januar 1997 vurderer Rådet, der træffer afgørelse med
enstemmighed, på ny på grundlag af en rapport fra Kommissionenartikel 7, 8, 9 og 10 og vedtager i givet fald på forslag af Kommissionenog efter høring af Europa-Parlamentet de nødvendige ændringer.
Artikel 28
Følgende bestemmelser finder anvendelse i en periode, som udløber den
30. juni 1999:
1. Medlemsstaterne kan fritage varer leveret af afgiftsfrie butikker, som
en passager på en rejse til en anden medlemsstat med fly eller skibinden for Fællesskabet medbringer i sin personlige bagage.
I denne bestemmelse forstås ved:
a)afgiftsfri butik : en forretning beliggende i en lufthavn eller en
havn, som opfylder de betingelser, der er fastsat af de kompetenteoffentlige myndigheder, navnlig i henhold til denne artikel nr. 3
b)rejsende,der rejser til en anden medlemsstat : enhver passager i
besiddelse af rejsehjemmel til en fly- eller sørejse, hvorpå en
lufthavn eller en havn beliggende i en anden medlemsstat står
angivet som det umiddelbare bestemmelsessted
c)rejse med fly eller skib inden for Fællesskabet : enhver fly- eller
sørejse med udgangspunkt i en medlemsstat og med endeligtankomststed i en anden medlemsstat.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 20
▼M4
▼M3
▼M1
▼B
▼B
Varer udleveret om bord på et fly eller skib under passagertransport
inden for Fællesskabet ligestilles med varer udleveret i afgiftsfriebutikker.
Denne fritagelse gælder ligeledes for varer leveret af afgiftsfrie
butikker beliggende i en af de toadgangsterminaler til Kanal-
tunnelen for passagerer med gyldig rejsehjemmel til strækningermellem de toterminaler.
2. Fritagelsen i nr. 1 gælder kun for varer, hvis mængde ikke overstiger
de grænser, der er fastsat pr. person og pr. rejse i de fællesskabs-bestemmelser, der gælder for rejsetrafikken mellem tredjelande og
Fællesskabet.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre
en korrekt og enkel anvendelse af fritagelserne i denne artikel og for
at forhindre enhver form for svig, unddragelse og misbrug.
Artikel 29
1. Medlemsstaterne kan fritage mindre vinproducenter for forpligtel-
serne i afsnit II og III samt for andre forpligtelser i forbindelse medomsætning og kontrol. Når sådanne mindre producenter selv foretagertransaktioner inden for Fællesskabet, skal de underrette deres kompe-
tente myndigheder herom og overholde forpligtelserne i Kommissionens
forordning (EØF) nr. 986/89(
1)navnlig for så vidt angår udgangsregister
og ledsagedokument.
Ved mindre vinproducenter forstås personer, der i gennemsnit
producerer under 1 000 hl vin om året.
2. Skattemyndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten underrettes af
modtageren om de modtagne vinleverancer ved hjælp af de i stk. 1
nævnte dokument eller ved en henvisning til dette.
3. Medlemsstaterne træffer bilateralt de nødvendige foranstaltninger
til at indføre stikprøvekontroller, der i givet fald foretages ved hjælp af
edb.
Artikel 30
Direktiv 77/799/EØF ændres således:
1) Titlen affattes således:
»Rådets direktiv af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem
medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for områdetdirekte og indirekte skatter«.
2) I artikel 1:
a) affattes stk. 1 således:
»1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder udveksler i
overensstemmelse med dette direktiv alle oplysninger, der gør detmuligt for dem at foretage en korrekt ansættelse af indkomst- og
formueskat, samt alle oplysninger vedrørende fastsættelse af
følgende indirekte skatter:
— merværdiafgift
— punktafgifter på mineralolier— punktafgifter på alkohol og alkoholholdige drikkevarer
— punktafgifter på forarbejdede tobaksvarer.«
b) affattes stk. 5 for så vidt angår Danmark, Grækenland, Det
Forenede Kongerige og Portugal således:
»i Danmark:
skatteministeren eller en befuldmægtiget stedfortræder«1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 21
(1) EFT nr. L 106 af 18. 4. 1989, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr.592/91 (EFT nr. L 66 af 13. 3. 1991, s. 13).
▼B
»i Grækenland:
Υπουργός Οικονοµικών eller en befuldmægtiget stedfortræder«
»i Det Forenede Kongerige:
— The Commissioners of Customs and Excise eller en befuld-
mægtiget stedfortræder vedrørende oplysninger om moms ogpunktafgifter,
— The Commissioners of Inland Revenue eller en befuld-
mægtiget stedfortræder vedrørende alle andre oplysninger«
»i Portugal:
O Ministrodas Finanças eller en befuldmægtiget stedfo rtræder.«
Artikel 30a
Direktiv 76/308/EØF ændres således:1. Titlen affattes således:
»Rådets direktiv af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved
inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger, der er
finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
Landbruget, samt af landbrugsimportafgifter og told, og i forbindelsemed merværdiafgift og visse punktafgifter.«
2. I artikel 2:
a) bliver litra e) til litra f)
b) indsættes efter litra d) følgende litra:
»e) følgende punktafgifter:
— punktafgift på forarbejdet tobak
— punktafgift på alkohol og alkoholholdige drikkevarer
— punktafgift på mineralolier«
Artikel 31
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv den 1. januar 1993.
For så vidt angår artikel 9, stk. 3, kan Danmark dog sætte de nødvendige
love og administrative bestemmelser for at efterkomme denne bestem-
melse i kraft senest den 1. januar 1993.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke væsentlige
nationale bestemmelser de vedtager for at efterkomme dette direktiv.
Artikel 32
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 22
▼M1
▼B
▼M4
BILAG
Artikel 26, stk. 3
Mængden af alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer, som af privat-
personer kan indføres til svensk område til eget brug uden betaling af
yderligere punktafgifter
Alkoholholdige drikkevarer
Fra den 1.
juli 2000Fra den 1.
januar 2001Fra den 1.
januar 2002Fra den 1.
januar 2003
Spiritus 1 l 1 l 2 l 5 l
Varer i mellemkatego-
rien3l 3l 3l 3l
Vin (herunder mousse-
rende vin)20 l 26 l 26 l 52 l
Øl 24 l 32 l 32 l 64 l
Tobaksvarer
Fra den 1. juli 2000
Cigaretter eller 400 stk.
cigarillos eller 200 stk.
cigarer eller 100 stk.røgtobak 550 g1992L0012 — DA — 01.08.2000 — 003.001 — 23