Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B KOMMISSIONENS BESLUTNING Nr. 2277/96/EKSF
af 28. november 1996
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab
(EFT L 308 af 29.11.1996, s. 11)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens beslutning nr. 1000/1999/EKSF af 11. maj 1999 L 122 35 12.5.19991996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS BESLUTNING Nr. 2277/96/EKSF
af 28. november 1996
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af
Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab, særlig artikel 74 og
ud fra følgende betragtninger:(1) Ved beslutning nr. 2424/88/EKSF (
1) vedtog Kommissionen fælles
regler om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fralande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Kul- og Stålfælles-skab;
(2) disse regler blev vedtaget i overensstemmelse med bestående inter-
nationale forpligtelser, især dem, som følger af artikel VI i den
almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (i det følgendebenævnt GATT), af aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT(antidumpingkodeks af 1979) og af aftalen om fortolkning og anven-
delse af artikel VI, XVI og XXIII i GATT (kodeks om subsidier og
udligningstold);
(3) de multilaterale handelsforhandlinger, der afsluttedes i 1994, førte til
nye aftaler om anvendelsen af artikel VI i GATT, og Fællesskabetsregler bør derfor ændres på baggrund af disse nye aftaler; som følge af
den forskelligartede karakter af de nye regler vedrørende dumping og
subsidier er det også ønskeligt, at der foreligger særskilte fællesskabs-regler på disse to områder, og de nye regler vedrørende subsidier og
udligningstold indeholdes derfor i en særskilt beslutning;
(4) ved anvendelsen af disse regler er det, for at opretholde den ligevægt
mellem rettigheder og forpligtelser som tilvejebringes ved GATT -aftalen, af væsentlig betydning, at Fællesskabet tager hensyn til sinevigtigste handelspartneres fortolkning af reglerne;
(5) den nye aftale om dumping, nemlig aftalen om anvendelsen af artikel VI
i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel i 1994, i det
følgende benævnt 1994-antidumpingaftalen, indeholder nye og detalje-rede regler, især med hensyn til beregningen af dumping, procedurernefor indledning og gennemførelse af en undersøgelse, herunder fastlæg-
gelsen og behandlingen af de faktiske oplysninger, indførelsen af
midlertidige foranstaltninger, indførelsen og opkrævningen af antidum-pingtold, varigheden af og genoptagelse af undersøgelse af antidum-pingforanstaltninger samt offentliggørelsen af oplysninger om antidum-
pingundersøgelser; i betragtning af de omfattende ændringer og for at
sikre en korrekt og gennemsigtig gennemførelse af de nye regler børordlyden af de nye aftaler i videst muligt omfang overføres til
fællesskabslovgivningen;
(6) antidumpingaftalen fra 1994 blev ved Rådets forordning (EF) nr.
384/96 (
2) iværksat for EF, det er derfor hensigtsmæssigt, for at sikre
ensartede regler i De Europæiske Fællesskaber vedrørende handel medtredjelande, at muliggøre en analog i Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab af principperne og definitioner i forordning (EF) nr.
384/96, idet der tages hensyn til beslutningsprocessen i Det EuropæiskeKul- og Stålfællesskab;
(7) det er ønskeligt at fastlægge klare og detaljerede regler for beregningen
af den normale værdi, navnlig at den under alle omstændigheder bør
fastsættes på grundlag af et repræsentativt salg i normal handel i
eksportlandet; det er formålstjenligt at præcisere de omstændigheder,hvorunder salg på hjemmemarkedet kan anses for at have fundet stedmed tab og lades ude af betragtning, og hvorunder det resterende salg
eller den beregnede normale værdi eller salget til et tredjeland kan
anvendes som grundlag for afgørelsen; der bør endvidere fastlæggesregler for en korrekt omkostningsfordeling, herunder i forbindelse med!B
(1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 18.
(2) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 2
påbegyndelse af virksomhed, hvor det også er hensigtsmæssigt at
fastlægge retningslinjer for definitionen af opstart samt omfanget af ogmetoden for fordelingen; ved beregningen af en normal værdi er detogså nødvendigt at angive den metode, der skal anvendes til fastsættelse
af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger
samt den fortjeneste, der skal indregnes i en sådan værdi;
(8) ved fastlæggelsen af den normale værdi for lande uden markeds-
økonomi må det anses for formålstjenligt at fastsætte regler for valg afet egnet tredjeland med markedsøkonomi, der kan anvendes medhenblik herpå, og endvidere bør det fastsættes, at hvis det ikke er muligt
at finde et egnet tredjeland, kan den normale værdi fastsættes på ethvert
andet rimeligt grundlag;
(9) det er formålstjenligt at definere eksportprisen og at opregne de
justeringer, der skal foretages i de tilfælde, hvor det anses for påkrævetat beregne denne pris på grundlag af den første pris på det åbne marked;
(10) for at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportpris og normal
værdi er det tilrådeligt at opregne de faktorer, der kan øve indflydelse påpriserne og disses sammenlignelighed, og at fastlægge særlige regler for
hvornår og hvorledes justeringerne skal foretages, herunder at enhver
gentagelse af justeringerne skal undgås; det er også nødvendigt atfastsætte, at sammenligningen kan finde sted på grundlag af gennem-snitpriser, idet de individuelle eksportpriser dog kan sammenlignes med
en gennemsnitlig normal værdi, når førstnævnte er forskellige alt efter
kunde, område eller periode;
(11) det er ønskeligt at etablere en klar og detaljeret vejledning vedrørende
de faktorer, der kan være relevante for at afgøre, om dumpingimportenhar forvoldt væsentlig skade eller truer med at forvolde skade; ved enpåvisning af, at den skade, der er påført en erhvervsgren i Fællesskabet,
kan tilskrives omfanget af den pågældende indførsel og priserne på de
indførte varer, bør der tages hensyn til virkningen af andre faktorer ognavnlig til de foreliggende markedsvilkår i Fællesskabet;
(12) det er tilrådeligt at definere udtrykket »erhvervsgren i Fællesskabet« og
at fastsætte, at parter, der er forbundet med eksportørerne, kan holdes
uden for denne definition af erhvervsgren, og endvidere bør det
defineres, hvad der forstås ved »forbundet«; det er også nødvendigt atåbne mulighed for, at der træffes antidumpingforanstaltninger på vegneaf producenterne i en region i Fællesskabet, og at fastlægge retnings-
linjer for definitionen af en sådan region;
(13) det er nødvendigt at fastsætte, hvem der kan indgive en antidumping-
klage, herunder omfanget af den pågældende EF-erhvervsgrens tilslut-
ning hertil, samt hvilke oplysninger om dumping, skade og årsags-sammenhæng en sådan klage bør indeholde; det er også formålstjenligtnærmere at fastlægge procedurerne for afvisning af klager eller
indledning af en procedure;
(14) det er nødvendigt at fastsætte, hvorledes berørte parter skal underrettes
om, hvilke oplysninger, myndighederne ønsker forelagt, og de skal have
rigelig lejlighed til at fremlægge alt relevant bevismateriale og fuldt udhave lejlighed til at varetage deres interesser; det er også ønskeligt klartat fastlægge de regler og procedurer, der skal følges under undersøgel-
sen, især at berørte parter skal give sig til kende, fremlægge deres
synspunkter og indgive oplysninger inden for nærmere angivne frister,hvis sådanne synspunkter og oplysninger skal tages i betragtning; derbør også fastlægges nærmere betingelser for, at en berørt part kan få
adgang til oplysninger, der er indgivet af andre berørte parter, og
fremsætte bemærkninger hertil; medlemsstaterne og Kommissionen børsamarbejde vedrørende indsamlingen af oplysninger;
(15) dedt er nødvendigt at fastlægge betingelserne for, at der kan indføres
midlertidig told, herunder at en sådan told ikke kan indføres tidligereend 60 dage eller senere end ni måneder efter indledningen af
proceduren; af administrative grunde er det også nødvendigt at
fastsætte, at Kommissionen i alle tilfælde kan indføre en sådan told,enten umiddelbart i en periode på ni måneder eller i to etaper på
henholdsvis seks og tre måneder;
(16) det er nødvendigt nærmere at fastlægge procedurerne for godtagelse af
tilsagn, der afhjælper virkningerne af dumping og den forvoldte skade,
og som træder i stedet for indførelse af midlertidig eller endelig told;det er også påkrævet at fastlægge følgerne af, at tilsagn misligholdes!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 3
eller trækkes tilbage, og at gøre det klart, at der kan indføres midlertidig
told, hvis der foreligger mistanke om misligholdelse, eller hvis det ernødvendigt at indhente yderligere oplysninger til supplering afundersøgelsesresultaterne; ved godtagelsen af tilsagn bør det påses, at
de foreslåede tilsagn og overholdelsen heraf ikke giver anledning til en
adfærd, der begrænser konkurrencen;
(17) det er nødvendigt at fastsætte, at en sag normalt afsluttes uden
indførelse af foranstaltninger eller ved fastsættelse af endelige
foranstaltninger, inden for en frist på tolv måneder og i intet tilfælde
senere end 15 måneder efter indledningen af undersøgelsen; undersø-gelser eller procedurer bør afsluttes, når dumpingmargenen er minimaleller den forvoldte skade ubetydelig, og disse udtryk bør defineres; i de
tilfælde, hvor der skal indføres foranstaltninger, er det nødvendigt at
fastsætte bestemmelser om afslutningen af undersøgelserne og atfastsætte at foranstaltninger, der indføres, bør svare til et niveau, der er
lavere end dumpingmargenen, hvis et sådant lavere niveau er
tilstrækkeligt til at afhjælpe skaden, og i tilfælde, hvor resultaternebaseres på stikprøver, bør det nærmere angives, hvorledes omfanget afforanstaltningerne beregnes;
(18) det er nødvendigt at åbne mulighed for opkrævning af midlertidig told
med tilbagevirkende kraft, hvor dette anses for påkrævet, og nærmere atfastlægge de omstændigheder, der kan give anledning til anvendelse aftold med tilbagevirkendekraft for at undgå, at de endelige foranstalt-
ninger, der skal indføres, undergraves; det er også nødvendigt at
fastsætte at told kan anvendes med tilbagevirkende kraft, hvis tilsagnmisligholdes eller trækkes tilbage;
(19) det er nødvendigt at fastsætte, at foranstaltninger udløber efter fem år,
medmindre det af en genoptagelse af en undersøgelse fremgår, at de bør
opretholdes; i tilfælde, hvor der fremlægges tilstrækkelige beviser forændrede omstændigheder, er det endvidere nødvendigt at åbnemulighed for at indlede undersøgelser for at fastslå, om det er berettiget
at tilbagebetale antidumpingtold; det bør også fastsættes, at i
forbindelse med en ny beregning af dumpingmargenen, som nødven-diggør en ny beregning af eksportpriserne, skal told ikke behandles som
en omkostning, der påløber mellem indførsel og videresalg, når den
pågældende told afspejles i priserne på de varer, der er omfattet afforanstaltninger i Fællesskabet;
(20) det er nødvendigt udtrykkeligt at åbne mulighed for en ny fastsættelse af
eksportpriser og dumpingmargener, når tolden bæres af eksportøren
gennem en form for kompensationsordning, og foranstaltningerne ikkeafspejles i priserne på de varer, der er omfattet af foranstaltninger iFællesskabet;
(21) 1994-antidumpingaftalen indeholder ikke bestemmelser vedrørende
omgåelse af antidumpingforanstaltninger, men i en særskilt GATT -ministerbeslutning erkendes det, at omgåelse er et problem, ogspørgsmålet er forelagt til afgørelse i GATT -Antidumpingudvalget; i
betragtning af, at det hidtil ikke er lykkedes at nå til enighed under de
multilaterale forhandlinger, og i afventning af resultatet af Antidum-pingudvalgets undersøgelse er det nødvendigt at indsætte nyebestemmelser i fællesskabslovgivningen til at imødegå adfærd, hvis
hovedformål er at omgå antidumpingforanstaltninger;
(22) det er formålstjenligt at tillade suspension af antidumpingforanstaltnin-
ger i tilfælde, hvor der er tale om midlertidige ændringer i markeds-vilkårene, som indebærer, at det midlertidigt ikke er rimeligt at anvende
sådanne foranstaltninger;
(23) det er nødvendigt at fastsætte, at indførsel, der er omfattet af en
undersøgelse, kan gøres til genstand for registrering ved indførslen, forat gøre det muligt senere at anvende foranstaltninger mod en sådan
indførsel;
(24) for at sikre en behørig håndhævelse af foranstaltningerne er det
nødvendigt, at medlemsstaterne fører tilsyn med og til Kommissionenindberetter importhandelstallene for varer, der er omfattet af en
undersøgelse og af foranstaltninger, samt de toldbeløb, der er opkrævet
i henhold til denne beslutning;!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 4
(25) det er nødvendigt at åbne mulighed for konsultationer i et rådgivende
udvalg på faste og nærmere bestemte tidspunkter under undersøgelsen;udvalget sammensættes af repræsentanter for medlemsstaterne med enrepræsentant for Kommissionen som formand;
(26) det er formålstjenligt at åbne mulighed for kontrolbesøg til efter-
prøvning af oplysninger, der indgives vedrørende dumping og skade,idet sådanne besøg dog bør være afhængige, af, at udsendte spørge-skemaer besvares på behørig vis;
(27) for at sikre en rettidig afslutning af undersøgelserne er det af væsentlig
betydning, at der åbnes mulighed for at anvende stikprøver i tilfælde,hvor antallet af parter eller transaktioner er stort;
(28) det er nødvendigt at fastsætte, at der for parter, der ikke samarbejder på
tilfredsstillende måde, kan anvendes andre oplysninger til fastlæggelse
af de faktiske omstændigheder, samt at sådanne oplysninger kan væremindre gunstige for en sådan part, end hvis den pågældende havdeværet rede til at samarbejde;
(29) der bør fastsættes bestemmelser om behandling af fortrolige oplys-
ninger, således at forretningshemmeligheder ikke videregives;
(30) det er af væsentlig betydning, at der fastsættes bestemmelser om en
fyldestgørende fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og
betragtninger for parter, der opfylder betingelser herfor, og at sådanne
oplysninger fremlægges inden for en frist, som, under behørighensyntagen til beslutningsprocessen i Fællesskabet, gør det muligtfor parterne at varetage deres interesser;
(31) der bør drages omsorg for, at der etableres et administrativt system,
hvorunder der kan fremsættes bemærkninger til spørgsmålet om,hvorvidt foranstaltninger er i Fællesskabets interesse, herunder for-brugernes interesse, og at fastsætte frister, inden for hvilke sådanne
bemærkninger skal fremsættes, og endvidere at fastsætte de pågældende
parters ret til at få indsigt i oplysninger;
EF-forskrifterne om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke
er medlemmer af EKSF , bør omformuleres af de navnlig i betragtning 3og 6 anførte grunde; forskrifterne herom i beslutning 2424/88 bør derforikke længere anvendes —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Principper
1. En antidumpingtold kan opkræves for enhver dumpingvare, når en sådan
vare ved overgang til fri omsætning i Fællesskabet forvolder skade.
2. En vare anses for at være en dumpingvare, hvis dens eksportpris ved salg
til Fællesskabet er lavere end den sammenlignelige pris for samme vare inormal handel, som er konstateret i eksportlandet.
3. Eksportlandet er normalt oprindelseslandet. Det kan imidlertid være et
andet land, undtagen når varerne f.eks. blot forsendes i transit gennem detteland, eller de pågældende varer ikke produceres i dette land, eller der ikkefindes nogen sammenlignelig pris for disse varer i dette land.
4. I denne beslutning forstås ved udtrykket »samme vare« en vare, som er
identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandlede vare, eller,hvis en sådan vare ikke findes, en anden vare, der — omend den ikke i enhverhenseende er mage til — har egenskaber, som ligger tæt op ad den
pågældende vares egenskaber.
Artikel 2
Konstatering af dumping
A. Normal værdi
1. Den normale værdi fastsættes normalt på grundlag af de priser, der er
betalt eller skal betales i normal handel af uafhængige kunder i eksportlandet.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 5
Når eksportøren i eksportlandet ikke fremstiller eller sælger samme vare, kan
den normale værdi imidlertid fastsættes på grundlag af andre sælgeres ellerproducenters priser.
Transaktioner mellem parter, som synes at være forretningsmæssigt
forbundne eller at have en indbyrdes kompensationsaftale, kan kun ansesfor at finde sted i normal handel, og priserne for de pågældende transaktioner
kan kun anvendes til fastsættelse af den normale værdi, hvis det fastslås, at de
ikke er påvirket af dette afhængighedsforhold.
2. Salget af samme vare bestemt til forbrug på hjemmemarkedet anvendes
normalt som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi, hvis den solgte
mængde udgør mindst 5 % af salget af den pågældende vare til Fællesskabet.En lavere salgsmængde kan dog anvendes, hvis eksempelvis de priser, hvortil
varen sælges, anses for repræsentantive for det pågældende marked.
3. Sælges samme vare ikke eller ikke i tilstrækkelige mængder i normal
handel, eller muliggør et sådant salg ikke en behørig sammenligning på grund
af den særlige markedssituation, fastsættes den normale værdi for samme vare
på grundlag af produktionsomkostningerne i oprindelseslandet plus etrimeligt beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andregeneralomkostninger samt fortjeneste eller på grundlag af eksportpriserne ved
salg i normal handel til et egnet tredjeland, forudsat at disse priser er
repræsentative.
4. Salg af samme vare på eksportlandets hjemmemarked eller eksportsalg til
et tredjeland til priser, der er lavere end produktionsomkostningerne (faste ogvariable) pr. enhed med et beløb til dækning af salgs- og administrations-omkostninger og andre generalomkostninger kan kun anses for ikke at have
fundet sted i normal handel i prismæssig henseende, og der kan kun ses bort
herfra ved fastsættelsen af den normale værdi, hvis det fastslås, at sådannesalg har fundet sted i en længere periode i betydelige mængder og til priser,
som ikke giver dækning for alle omkostninger inden for en rimelig periode.
Hvis priser, som på salgstidspunktet er lavere end omkostningerne, er højere
end de vejede gennemsnitlige omkostninger, i undersøgelsesperioden, skal
sådanne priser anses for at give dækning for omkostningerne inden for en
rimelig periode.
Nævnte længere periode bør normalt være et år, men må under ingen
omstændigheder være kortere end seks måneder, og salg til priser, der erlavere end enhedsomkostningerne, anses for at finde sted i betydeligemængder inden for en sådan periode, når det fastslås, at de vejede
gennemsnitlige salgspris er lavere end den vejede gennemsnitlige enheds-
omkostninger, eller at de solgte mængder til priser, der er lavere endenhedsomkostningerne udgør mindst 20 % af det salg, der anvendes somgrundlag for fastsættelse af den normale værdi.
5. Omkostningerne beregnes normalt på grundlag af optegnelser, der føres
af den part, som er omfattet af undersøgelsen, forudsat at sådanne optegnelser
er i overensstemmelse med almindeligt anerkendte bogføringsprincipper i det
pågældende land, og det påvises, at oplysningerne på en rimelig mådeafspejler de omkostninger, der er forbundet med produktion og salg af denpågældende vare.
En fordeling af omkostninger, der beror på en fast praksis, kan lægges til
grund. Omkostninger fordeles i øvrigt på grundlag af omsætningen,
medmindre en anden fremgangsmåde er mere berettiget. En passende
regulering af omkostningsfordelingen foretages med hensyn til engangs-omkostninger, som begunstiger den fremtidige og/eller nuværende produk-tion, medmindre der i omkostningsfordelingen allerede er taget hensyn hertil.
Påvirkes omkostningerne for en del af omkostningsinddækningsperioden af
anvendelsen af nye produktionsanlæg, som kræver betydelige yderligere
investeringer, og af lav kapacitetsudnyttelse, der skyldes påbegyndelse af
virksomhed i eller i en del af undersøgelsesperioden, er de gennemsnitligeomkostninger for den fase, hvor påbegyndelse af virksomhed finder sted,sådanne, som i henhold til ovennævnte fordelingsregler er gældende ved
udgangen af denne fase og de indregnes for undersøgelsesperiodemed dette
beløb i de vejede gennemsnitlige omkostninger, der er omhandlet i stk. 4,andet afsnit. Fasens længde fastlægges i relation til den pågældendeproducents eller eksportørs situation, men må ikke overstige en passende
indledende del af omkostningsinddækningsperioden. Med henblik på denne
justering af omkostninger, der vedrører undersøgelsesperioden, tages der!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 6
hensyn til oplysninger vedrørende en sådan fase, som går ud over denne
periode, for så vidt oplysningerne indgives forud for kontrolbesøg og senesttre måneder efter indledningen af undersøgelsen.
6. Beløbene til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre
generalomkostninger samt fortjeneste fastsættes på grundlag af de faktiskeomkostninger, der påløber i forbindelse med den af undersøgelsen omfattede
eksportørs eller producents produktion og salg i normal handel af samme
vare. Kan disse beløb ikke fastsættes på dette grundlag, kan de fastsættes pågrundlag af:
a) det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der er fastsat for andre
eksportører eller producenter, som er omfattet af undersøgelsen, for såvidt angår produktion og salg af samme vare på oprindelseslandets
hjemmemarked
b) de faktiske beløb, som påløber hos den pågældende eksportør eller
producent på oprindelseslandets hjemmemarked i forbindelse med
produktion og salg i normal handel af varer inden for samme generellekategori
c) enhver anden rimelig metode under forudsætning af, at det derved
fastsatte beløb til dækning af fortjeneste ikke overstiger den fortjeneste,som andre eksportører eller producenter normalt opnår ved salg af varer
inden for samme generelle kategori på oprindelseslandets hjemmemar-
ked.
7. a) Ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi (
1) fastsættes den
normale værdi på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i ettredjeland med markedsøkonomi eller prisen ved salg fra et sådanttredjeland til andre lande, herunder Fællesskabet, eller, hvis dette
ikke er muligt, på ethvert andet rimeligt grundlag, herunder den pris,
der faktisk er betalt eller skal betales i Fællesskabet for samme vare,om nødvendigt justeret for at indregne en rimelig fortjenstmargen.
Et egnet tredjeland med markedsøkonomi udvælges på en ikke
urimelig måde under skyldig hensyntagen til alle pålidelige oplys-ninger, der er fremlagt på tidspunktet for udvælgelsen. Der tages
også hensyn til tidsfrister, og er det relevant, anvendes et tredjeland
med markedsøkonomi, som er omfattet af samme undersøgelse.
Umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen underrettes
parterne i undersøgelsen om det påtænkte tredjeland med markeds-
økonomi, og de indrømmes en frist på ti dage til at fremsættebemærkninger.
b) I forbindelse med antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel
fra Rusland og Folkerepublikken Kina fastsættes den normale værdi ioverensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til 6, hvis det på grundlag af
velbegrundede krav herom fra én eller flere producenter, der er
omfattet af undersøgelsen, og i overensstemmelse med de kriterier ogprocedurer, som er fastsat i litra c), er påvist, at de markeds-
økonomiske principper er gældende for denne producent eller disse
producenter med hensyn til fremstilling og salg af den berørtesamme vare. Hvis dette ikke er tilfældet, finder reglerne i litra a)anvendelse.
c) Et krav, der fremsættes i henhold til litra b), skal fremsættes skriftligt
og indeholde tilstrækkelige beviser for, at den pågældende producent
udøver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, dvs.:
— virksomhedernes beslutninger om priser og omkostninger,
herunder råstoffer, teknologi, arbejdskraft, produktion, salg og
investeringer, træffes som reaktion på markedssignaler, derafspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene, og uden nogenomfattende statslig indgriben i den forbindelse, og udgifterne til
de vigtigste input afspejler i alt væsentligt markedsværdierne
— virksomhederne benytter ét klart sæt grundlæggende regnskaber,
som revideres uafhængigt i overensstemmelse med internatio-
nale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål!B
(1) Herunder Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan,
Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine,
Usbekistan og Vietnam.!M11996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 7
— virksomhedernes produktionsomkostninger og finansielle situa-
tion er ikke berørt af væsentlige fordrejninger, der er overført fradet tidligere ikke-markedsøkonomiske system, navnlig for såvidt angår nedskrivning af aktiver, andre afskrivninger, kom-
pensations- eller byttehandel og betaling via gældskompensation
— de pågældende virksomheder er omfattet af love om konkurs og
ejerforhold, der giver retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelsemed virksomhedernes drift, og
— valutaomregninger finder sted til markedskurs.
En afgørelse af, om producenten opfylder ovenstående kriterier, skal
træffes inden for tre måneder fra indledningen af undersøgelsen efter en
særlig høring af Det Rådgivende Udvalg, og efter at den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet har haft lejlighed til at fremsætte bemærk-ninger. Denne afgørelse forbliver i kraft under hele undersøgelsen.
B. Eksportpris
8. Eksportprisen er den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varen,
når den sælges fra eksportlandet til Fællesskabet.
9. Foreligger der ingen eksportpris, eller viser det sig, at der ikke kan fæstes
lid til eksportprisen på grund af en forretningsmæssig forbindelse eller en
kompensationsaftale mellem eksportøren og importøren eller en tredjepart,
kan eksportprisen beregnes på grundlag af den pris, hvortil de indførte varerførste gang videresælges til en uafhængig køber, eller hvis varerne ikkevideresælges til en uafhængig køber eller ikke videresælges i den stand, hvori
de er indført, på ethvert rimeligt grundlag.
I disse tilfælde foretages der justeringer for alle omkostninger, herunder told
og andre afgifter, der påløber mellem indførsel og videresalg, samt forventetfortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris, frit
Fællesskabets grænse.
De omkostninger, for hvilke der skal foretages justeringer, indbefatter
sådanne, som normalt bæres af en importør, men som er betalt af en andenpart i eller uden for Fællesskabet, der viser sig at være forretningsmæssigt
forbundet med eller at have en kompensationsaftale med importøren eller
eksportøren, herunder: normale transport-, forsikrings-, håndterings- oglasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger; told, eventuelantidumpingtold og andre afgifter, der skal betales i importlandet ved
indførsel eller salg af varerne, samt en rimelig margen til dækning af salgs- og
administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
C. Sammenligning
10. Der foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den
normale værdi. Denne sammenligning foretages i samme handelsled for salg,
der finder sted på tidspunkter, som ligger så tæt op ad hinanden som muligt ogmed behørig hensyntagen til andre forskelle, som berører sammenlignelig-heden af priser. Når den normale værdi og den konstaterede eksportpris ikke
er umiddelbart sammenlignelige, tages der i hvert enkelttilfælde i form af
justeringer behørigt hensyn til forskelle i faktorer, der påstås at påvirkepriserne og dermed prisernes sammenlignelighed. Enhver dobbeltjusteringskal undgås, navnlig i henseende til rabatter, afslag, mængder og handelsled.
Er de fastsatte betingelser herfor opfyldt kan der foretages justeringer for
nedenstående faktorer:
a)Fysiske egenskaber
Der foretages en justering for forskelle i den pågældende vares fysiske
egenskaber. Justeringen fastsættes efter et rimeligt skøn over forskellensmarkedsværdi.
b)Importafgifter og indirekte skatter
Der foretages en justering af den normale værdi med et beløb svarende til
importafgifter eller indirekte skatter, som pålægges samme vare ogmaterialer, der fysisk indgår heri, når varen er bestemt til forbrug i
eksportlandet, og som ikke opkræves, eller som refunderes for den vare,
der udføres til Fællesskabet.
c)Rabatter, afslag og mængder
Der foretages en justering for forskelle i rabatter og afslag, sådanne, der
ydes for forskelle i mængder, hvis de pågældende rabatter og afslag er!M1
!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 8
behørigt kvantificerede og er direkte knyttet til de pågældende salg. Der
kan også foretages en justering for opsatte rabatter og afslag, hvis kravetherom er baseret på fast praksis i tidligere perioder, herunder opfyldelseaf betingelserne for at opnå de pågældende rabatter eller afslag.
d) Handelsled
i) Der indrømmes en justering for forskelle i handelsled, herunder
enhver forskel, der måtte opstå i Original Equipment Manufacturer(OEM)-salg, hvor det i forhold til distributionskæden på begge
markeder påvises, at eksportprisen, herunder også en beregnet
eksportpris, gælder for salg i et handelsled, der er forskelligt fra detfor den normale værdi fastlagte, og at forskellen har påvirketprisernes sammenlignelighed, hvilket påvises ved konsekvente og
tydelige forskelle i sælgernes funktioner og priser i de forskellige
handelsled på eksportlandets hjemmemarked. Justeringen fastsættespå grundlag af forskellens markedsværdi.
ii) I tilfælde, som ikke er omhandlet under nr. i), og hvor der ikke kan
påvises forskelle i handelsled, fordi de pågældende led ikke findes på
eksportlandets hjemmemarked, eller hvor bestemte funktioner
påvises klart at relatere til andre handelsled end det, der benyttesved sammenligningen, kan en særlig justering dog tillades.
e)Transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger
samt dermed forbundne omkostninger. Der foretages en justering for
forskelle i de omkostninger, der er direkte forbundet med varensforsendelse fra eksportørens forretningssted til en uafhængig køber, når
sådanne omkostninger er indregnet i salgspriserne. Disse omkostninger
indbefatter transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostningersamt dermed forbundne omkostninger.
f)Emballeringsomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i de omkostninger, der er direkte
forbundet med emballeringen af den pågældende vare.
g)Kreditomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i omkostningerne ved at yde
kredit i forbindelse med de pågældende salg, forudsat at dette er en
faktor, der tages i betragtning ved fastsættelse af salgspriserne.
h)Omkostninger ved kundeservice
Der foretages en justering for forskelle i de direkte omkostninger ved at
yde garantier, kautioner, teknisk bistand og service, som fastsat ved lov
og/eller i salgskontrakten.
i)Provision
Der foretages en justering for forskelle i provision, der betales i
forbindelse med de pågældende salg.
j)V alutaomregning
Nødvendiggør prissammenligningen en valutaomregning, anvendes til en
sådan omregning vekselkursen på salgsdatoen, dog således, at når salg af
udenlandsk valuta på terminsmarkedet er direkte knyttet til detpågældende eksportsalg, anvendes vekselkursen, som er gældende fordette terminssalg. Normalt bør salgsdatoen være fakturadatoen, men
datoen på kontrakten, indkøbsordren eller ordrebekræftelsen kan
anvendes, hvis de væsentlige salgsbetingelser mere korrekt fremgår afdisse dokumenter. Der ses bort fra svingninger i vekselkurserne, ogeksportørerne indrømmes 60 dage til at justere deres priser, så de
afspejler vedvarende bevægelser i vekselkurserne i undersøgelsesperio-
den.
k) Andre faktorer
Der kan også foretages en justering for forskelle i andre faktorer, som
ikke er omhandlet under litra a)-j), hvis det påvises, at de påvirkersammenligneligheden af priser som anført i dette stykke, især at kunder
konsekvent betaler andre priser på hjemmemarkedet på grund af forskelle
i disse faktorer.!B
!M1
!B
!M11996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 9
D. Dumpingmargen
11. Under hensyntagen til de relevante bestemmelser om en rimelig
sammenligning skal forekomsten af dumpingmargener i undersøgelses-
perioden normalt fastslås på grundlag af en sammenligning mellem den
normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit afpriserne for alle eksporttransaktioner til Fællesskabet eller ved en sammen-ligning mellem den individuelle normale værdi og de individuelle eksport-
priser ved salg til Fællesskabet, dvs. på grundlag af hver enkelt transaktion.
En normal værdi, som er fastsat på grundlag af vejede gennemsnit, kan dogsammenlignes med priserne for alle individuelle eksporttransaktioner tilFællesskabet, hvis der foreligger et eksportprismønster, som er meget
forskelligt for forskellige købere, regioner eller perioder, og de i første
punktum fastsatte metoder ikke i fuldt omfang vil afspejle den dumping, derfinder sted. Dette stykke udelukker ikke anvendelsen af stikprøver i henhold
til artikel 17.
12. Ved dumpingmargen forstås det beløb, hvormed den normale værdi
overstiger eksportprisen. En dumpingmargenerne forskellige, kan der fast-sættes en dumpingmargen i form af et vejet gennemsnit.
Artikel 3
Konstatering af skade
1. I denne beslutning forstås ved »skade«, når ikke andet er bestemt,
væsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, trussel om væsentlig
skade for en erhvervsgren i Fællesskabet eller væsentlig forsinkelse i
forbindelse med oprettelsen af en sådan erhvervsgren; »skade« fortolkes ioverensstemmelse med denne artikel.
2. En konstatering af, om der foreligger skade, baseres på positivt
bevismateriale og indebærer en objektiv undersøgelse både af a) omfanget
af dumpingimporten og dennes indvirkning på prisen på samme vare på
markedet i Fællesskabet, og b) denne indførsels følgevirkninger for denpågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
3. Med hensyn til omfanget af dumpingimporten fastslås det, om der har
været tale om en betydelig stigning i dumpingimporten enten absolut eller i
forhold til produktion eller forbrug i Fællesskabet. Hvad angår dumping-importens virkning på priserne, tages det i betragtning, om dumpingvarerneudbydes til en væsentlig lavere pris end prisen på samme vare fremstillet af
erhvervsgrenen i Fællesskabet, eller om priserne som følge af en sådan
indførsel er blevet trykket betydeligt, eller om prisstigninger, som ellers villevære indtruffet, i væsentlig grad hindres. Hverken en enkelt eller flere af dissefaktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen.
4. Er indførslen af en vare fra mere end ét land samtidig omfattet af
antidumpingundersøgelser, kan følgevirkningerne af en sådan indførsel kun
vurderes kumulativt, hvis det fastslås, at a) den dumpingmargen, der erfastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere end denminimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3, og den indførte mængde fra
hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil være hensigtsmæssigt at foretage
en kumulativ vurdering af virkningerne af indførslen på baggrund afvilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og vilkårene for
konkurrencen mellem de indførte varer og den i Fællesskabet fremstillede
vare.
5. Undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten for den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet skal omfatte en vurdering af alle relevanteøkonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på denne erhvervsgrens
situation, herunder følgende: at en erhvervsgren er inde i en periode, hvor den
søger at overvinde virkningerne af tidligere dumping eller subsidier;størrelsen af den aktuelle dumpingmargen; den faktiske og mulige nedgangi salg, fortjeneste, produktion, markedsandel, produktivitet, forrentning af
investeret kapital, kapacitetsudnyttelse, faktorer, der påvirker priserne i
Fællesskabet; faktisk og mulig negativ indvirkning på likviditet, lagerbe-holdninger, beskæftigelse, lønninger, vækst og mulighederne for at til-vejebringe kapital eller foretage investeringer. Denne liste er ikke udtøm-
mende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis
udslagsgivende for afgørelsen.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 10
6. Det skal på grundlag af alle de relevante beviser, der er fremlagt i
forbindelse med stk. 2, påvises, at dumpingimporten forvolder skade somdefineret i denne beslutning. Dette indebærer specielt en påvisning af, at demængder og/eller priser, der er fastlagt i henhold til stk. 3, er årsag til de
følgevirkninger for en erhvervsgren i Fællesskabet, som er omhandlet i stk. 5,
og at følgevirkningerne er væsentlige.
7. Der foretages også en undersøgelse af andre kendte faktorer end
dumpingimporten, som samtidig skader den pågældende erhvervsgren iFællesskabet, for at sikre, at skade, der forvoldes af sådanne andre faktorer,
ikke tilskrives dumpingimporten i henhold til stk. 6. Faktorer, der kan tages
hensyn til i den forbindelse, indbefatter. bl.a. mængde og priser for så vidtangår importvarer, som ikke sælges til dumpingpriser, nedgang i efter-
spørgslen eller ændringer i forbrugsmønstret, restriktiv handelspraksis og
konkurrence mellem producenter i tredjelande og producenter i Fællesskabet,den teknologiske udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater ogproduktivitet.
8. Virkningerne af dumpingimporten vurderes i forhold til EF-erhvervs-
grenens produktion af samme vare, når der foreligger oplysninger, der
muliggør en afgrænsning af denne produktion på grundlag af sådanne kriteriersom produktionsprocessen og producenternes salg og fortjeneste. Er det ikkemuligt klart at afgrænse denne produktion, vurderes virkningerne af
dumpingimporten ved en undersøgelse af produktionen af den snævrest
mulige varegruppe eller det mindste varesortiment, der indbefatter sammevare, for hvilke de nødvendige oplysninger kan tilvejebringes.
9. En konstatering af, om de foreligger en trussel om væsentlig skade, skal
baseres på kendsgerninger, og ikke blot på påstande, formodninger eller fjerne
muligheder. Den ændring i omstændighederne, der vil kunne skabe ensituation, hvor den pågældende dumping vil forvolde skade, skal klart kunneforudses og være umiddelbart forestående.
For at afgøre, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, bør der bl.a.
tages hensyn til følgende faktorer:
a) en betydelig forøgelse af stigningstakten i dumpingimporten til markedet
i Fællesskabet, som indebærer sandsynlighed for en væsentlig stigning iindførslen
b) en tilstrækkelig ledig kapacitet hos eksportøren eller en umiddelbart
forestående betydelig forøgelse heraf, som indebærer sandsynlighed for
en betydelig forøgelse af dumpingeksporten til Fællesskabet, idet dertages hensyn til andre eksportmarkeders evne til at absorbere eventuelyderligere udførsel
c) om de pågældende varer indføres til priser, som har til følge, at priserne i
væsentlig grad trykkes, eller prisforhøjelser, som ellers ville have fundet
sted, hindres, samt at det må påregnes, at efterspørgslen efter indførtevarer vil blive øget, og
d) lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersøgelsen.Ingen af ovennævnte faktorer er nødvendigvis udslaggivende for afgørelsen,
men en undersøgelse af samtlige faktorer skal føre til den konklusion, at der
er overhængende risiko for yderligere dumpingeksport, og at der vil blive
forvoldt væsentlig skade, hvis der ikke træffes beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 4
Definition af erhvervsgren i Fællesskabet
1. I denne beslutning forstås ved »erhvervsgren i Fællesskabet« samtlige
producenter i Fællesskabet af samme vare eller de af dem, hvis samlede
produktion af de pågældende varer udgør en betydelig del, som defineret iartikel 5, stk. 4, af den samlede produktion i Fællesskabet af sådanne varer,med undtagelse af følgende tilfælde:
a) når producenterne er forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne
eller importørerne, eller når de selv er importører af den vare, der påstås
at være en dumpingvare, kan der ved »erhvervsgren i Fællesskabet«forstås de øvrige producenter.
b) under ganske særlige omstændigheder kan Fællesskabets område, for så
vidt angår den pågældende produktion, inddeles i to eller flere
konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt markedkan betragtes som en særskilt erhvervsgren når i) producenterne inden for!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 11
et sådant marked sælger hele eller næsten hele deres produktion af den
pågældende vare på dette marked, og ii) når producenter af denne vare,som har deres virksomhed andetsteds i Fællesskabet, ikke i væsentliggrad dækker efterspørgslen på det pågældende marked. Under sådanne
omstændigheder kan skade anses for at være forvoldt, selv om en
betydelig del af den samlede erhvervsgren i Fællesskabet ikke har lidtskade, under forudsætning af at dumpingimporten er koncentreret på etsådant isoleret marked og endvidere at hele eller næsten hele
produktionen på et sådant marked skades af dumpingimporten.
2. Med henblik på stk. 1 anses producenterne kun for at være forret-
ningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller importørerne, hvis a) en afparterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part, eller b) begge
parter kontrolleres direkte eller indirekte af en tredjepart, eller c) de
tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjepart, forudsat at der ergrund til at antage eller nære mistanke om, at forbindelsen har til følge, at denpågældende producent optræder anderledes end ikke-forbundne producenter. I
dette stykke anses en part for at kontrollerre en anden part, når førstnævnte
retligt eller faktisk er i stand til at lægge bånd på eller gribe ind over forsidstnævnte.
3. Anses en erhvervsgren i Fællesskabet for at bestå af producenterne i en
bestemt region, indrømmes eksportørerne mulighed for at afgive tilsagn i
medfør af artikel 8 for så vidt angår den pågældende region. I sådanne tilfælde
skal der ved vurdering af Fællesskabets interesse i de pågældendeforanstaltninger tages særligt hensyn til regionens interesser. Afgives derikke omgående et fyldestgørende tilsagn, eller gør den situation, der er
omhandlet i artikel 8, stk. 9 og 10, sig gældende, kan der indføres midlertidig
eller endelig told for Fællesskabet som helhed. I sådanne tilfælde kan tolden,hvis det er praktisk muligt, begrænses til kun at omfatte bestemte producenter
eller eksportører.
4. Artikel 3, stk. 8, finder anvendelse på nærværende artikel.
Artikel 5
Indledning af procedure
1. En undersøgelse med henblik på at fastslå forekomsten, omfanget og
virkningen af en påstået dumping indledes på grundlag af en skriftlig klageindgivet af enhver fysisk eller juridisk person eller enhver sammenslutninguden status som juridisk person, som optræder på vegne af en erhvervsgren i
Fællesskabet, jf. dog stk. 6.
Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat, der skal
videresende den til Kommissionen. Kommissionen sender medlemsstaterneen genpart af enhver klage, den modtager. En klage anses for at være indgivetpå den første arbejdsdag efter afleveringen til Kommissionen pr. anbefalet
post eller efter Kommissionens skriftlige anerkendelse af modtagelsen.
Når en medlemsstat i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen klage, er i
besiddelse af tilstrækkelige beviser for dumping og deraf følgende skade foren erhvervsgren i Fællesskabet, underretter den straks Kommissionen omsådanne beviser.
2. En klage i henhold til stk. 1 skal indeholde beviser for dumping, skade og
en årsagssammenhæng mellem den påståede dumpingimport og den påståede
skade. Klagen skal indeholde sådanne oplysninger, som den klagende partmed rimelighed kan forventes at være i besiddelse af med hensyn til følgende:
a) klagerens identitet og en redegørelse for omfanget og værdien af
klagerens produktion i Fællesskabet af samme vare. Når der indgives
skriftlig klage på vegne af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet,
skal denne erhvervsgren i klagen identificeres ved angivelse af allekendte producenter i Fællesskabet af samme vare (eller sammenslut-
ninger af producenter i Fællesskabet af samme vare), og så vidt muligt en
redegørelse for størrelsen og værdien af produktionen i Fællesskabet afsamme vare, som sådanne producenter tegner sig for
b) en fuldstændig beskrivelse af den vare, der påstås indført til dumping-
priser, navnet på det eller de pågældende oprindelses- eller eksportlande,
identiteten af hver kendt eksportør eller udenlandsk producent og en liste
over de personer, der vides at indføre den pågældende vare
c) oplysninger om de priser, hvortil den pågældende vare sælges, når den er
bestemt til forbrug på hjemmemarkedet i det eller de pågældende!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 12
oprindelses- eller eksportlande (eller i påkommende tilfælde oplysninger
om de priser, hvortil varen sælges fra det eller de pågældendeoprindelses- eller eksportlande til tredjelande, eller om varens beregnedeværdi), og oplysninger om eksportpriserne eller i påkommende tilfælde
om de priser, hvortil varen første gang videresælges til en uafhængig
køber i Fællesskabet
d) oplysninger om den mængdemæssige udvikling i den påståede dumping-
import, dumpingimportens indvirkning på priserne på samme vare på
markedet i Fællesskabet og følgevirkningerne for den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet dokumenteret ved relevante faktorer ogforhold, som har indflydelse på fællesskabserhvervsgrenens situation,såsom de i artikel 3, stk. 3 og 5, anførte.
3. Kommissionen undersøger i det omfang, det er muligt, at oplysningerrne
i klagen er korrekte og så fyldestgørende, at det kan fastslås, at der foreligger
tilstrækkeligt bevismateriale til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
4. Der indledes ikke en undersøgelse i medfør af stk. 1, medmindre det på
grundlag af en undersøgelse af, i hvor høj grad der blandt producenterne i
Fællesskabet af samme vare er givet udtryk for tilslutning til eller opposition
mod klagen, er fastslået, at klagen er indgivet af eller på vegne af denpågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Klagen anses for at være indgivet»af eller på vegne af en erhvervsgren i Fællesskabet«, hvis den har tilslutning
fra de producenter i Fællesskabet, hvis samlede produktion udgør mere end
50 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den del af denpågældende erhvervsgren i Fællesskabet, som enten giver udtryk for
tilslutning til eller modstand imod klagen. Der indledes dog ikke en
undersøgelse, når de producenter i Fællesskabet, der udtrykkeligt giver derestilslutning til klagen, tegner sig for mindre end 25 % af den samledeproduktion af samme vare fremstillet af den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet.
5. Myndighederne offentliggør ikke en klage, medmindre der er truffet
afgørelse om indledning af en undersøgelse. Efter modtagelse af en behørigtdokumenteret klage underrettes regeringen for det pågældende eksportland
dog, inden en undersøgelse indledes.
6. Besluttes det under særlige omstændigheder at indlede en undersøgelse,
uden at der er modtaget en skriftlig klage fra eller på vegne af en erhvervsgreni Fællesskabet med henblik på indledning af en sådan undersøgelse, indledesundersøgelsen, hvis der foreligger tilstrækkelige beviser for dumping, skade
og en årsagssammenhæng, som omhandlet i stk. 2, til at begrunde
iværksættelsen af en sådan undersøgelse.
7. Beviserne vedrørende både dumping og skade behandles samtidigt ved
afgørelse af, om der skal indledes en undersøgelse eller ej. En klage afvises,
når der ikke foreligger tilstrækkelige beviser for enten dumping eller skade til
at begrunde en videreførelse af sagen. Der skal ikke indledes en proceduremod lande, hvis indførsler udgør en markedsandel på under 1 %, medmindredisse lande tilsammen tegner sig for 3 % eller derover af forbruget i
Fællesskabet.
8. Klagen kan trækkes tilbage forud for indledningen af en procedure, og
den anses i så fald for ikke at være indgivet.
9. Står det efter konsultationer klart, at der foreligger tilstrækkelige beviser
til at berettige, at der indledes en procedure, indleder Kommissionen en sådan
procedure senest 45 dage efter klagens indgivelse og offentliggør en
meddelelse herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende . Er de fremlagte
beviser utilstrækkelige underrettes klageren, efter at der har fundetkonsultationer sted, herom senest 45 dage efter datoen for klagens indgivelse
til Kommissionen.
10. I meddelelsen om indledning af en procedure gives der underretning om
indledning af en undersøgelse, og det oplyses, hvilken vare og hvilke landeder er tale om, der gives et sammendrag af de modtagne oplysninger, og det
fastsættes, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen,
endvidere fastsættes den frist, inden for hvilken berørte parter kantilkendegive deres synspunkter skriftligt og meddele oplysninger, hvis dersom led i undersøgelsen skal tages hensyn til sådanne synspunkter og
oplysninger, endelig fastsættes den frist inden for hvilken berørte parter kan
anmode om at blive hørt af Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 5.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 13
11. Kommissionen underretter de eksportører, importører og repræsentative
sammenslutninger af eksportører eller importører, som den ved er berørt afsagen, samt repræsentanter for eksportlandet og klagerne om indledningen afproceduren, og under behørig hensyntagen til beskyttelsen af fortrolige
oplysninger stiller den den fulde ordlyd af den skriftlige klage, den har
modtaget i henhold til stk. 1, til rådighed for de kendte eksportører og formyndighederne i eksportlandet, og på anmodning også for andre involveredeberørte parter. Er der tale om et særlig stort antal eksportører, kan den fulde
ordlyd af den skriftlige klage i stedet blot stilles til rådighed for
myndighederne i eksportlandet eller for den relevante erhvervssammenslut-ning.
12. En antidumpingprocedure er ikke til hinder for toldbehandlingen.
Artikel 6
Undersøgelse
1. Efter indledningen af proceduren iværksætter Kommissionen i sam-
arbejde med medlemsstaterne en undersøgelse på fællesskabsplan. En sådan
undersøgelse omfatter både dumping og den deraf følgende skade, og disse
spørgsmål undersøges samtidig. For at sikre, at undersøgelsesresultaterne errepræsentative, vælges der en undersøgelsesperiode, som for så vidt angårdumping normalt skal omfatte en periode på mindst seks måneder
umiddelbart forud for indledningen af proceduren. Oplysninger, der vedrører
en periode, der ligger senere end undersøgelsesperioden, tages normalt ikke ibetragtning.
2. Parter, som modtager spørgeskemaer, der anvendes som led i en
antidumpingundersøgelse, indrømmes en svarfrist på mindst 30 dage. Fristen
for eksportørerne regnes fra datoen for modtagelsen af spørgeskemaet, der
med henblik herpå anses for at være modtaget en uge fra den dag, på hvilkendet blev afsendt til eksportøren eller blev overgivet til den pågældende
diplomatiske repræsentant for eksportlandet. Under behørig hensyntagen til
de frister, der gælder for undersøgelsen, kan der indrømmes en forlængelse afovennævnte frist på 30 dage, forudsat at den pågældende part giver en godbegrundelse for en sådan forlængelse i form af de særlige omstændigheder,
der gør sig gældende.
3. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at indgive oplysninger,
og medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til at efterkomme sådanne
anmodninger. De meddeler Kommissionen de ønskede oplysninger samt alleresultater af efterprøvning, kontrol og undersøgelser, som er foretaget. Er
disse oplysninger af almen interesse, eller fremsætter en medlemsstat ønske
herom, videregiver Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat at deikke er fortrolige, i hvilket tilfælde der sendes et ikke-fortroligt sammendrag.
4. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at foretage den
nødvendige efterprøvning og kontrol, særlig hos importører, handlende og
producenter i Fællesskabet, og at foretage undersøgelser i tredjelande,
forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykke hertil, og atregeringen i det pågældende land er blevet officielt underrettet herom og ikkerejser indvendinger herimod. Medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til
at efterkomme sådanne anmodninger fra Kommissionen. Tjenestemænd fra
Kommissionen kan på anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstatbemyndiges til at bistå embedsmænd i medlemsstaterne i udførelsen af deresopgaver.
5. De berørte parter, der har givet sig til kende i henhold til artikel 5, stk. 10,
kan indrømmes en høring, hvis de inden for den frist, der er fastsat i den
meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende ,
skriftligt anmoder om en sådan høring og i denne forbindelse godtgør, at desandsynligvis vil blive berørt af resultatet af proceduren, og at der er særlige
grunde til, at de bør høres.
6. De pågældende importører, eksportører og repræsentanter for regeringen
i eksportlandet samt de klagere, som har givet sig til kende i henhold til artikel5, stk. 10, indrømmes på anmodning lejlighed til at møde de parter, der harmodstridende interesser, således at modstående synspunkter kan fremføres, og
modargumenter fremlægges. Der skal i den forbindelse tages hensyn til, at det
er nødvendigt at bevare oplysningernes fortrolige karakter og at sikreparternes interesser. Ingen af parterne skal være forpligtet til at give møde, ogudeblivelse skal ikke være til skade for den pågældende parts sag. Der tages
hensyn til mundtlige oplysninger, der meddeles i henhold til dette stykke, for
så vidt de efterfølgende gengives skriftligt.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 14
7. De klagere, importører og eksportører samt deres repræsentative
sammenslutninger, brugere og forbrugerorganisationer, som har givet sig tilkende i henhold til artikel 5, stk. 10, samt repræsentanterne for eksportlandet,kan på skriftlig anmodning få indsigt i alle oplysninger, som parter i
undersøgelsen har indgivet, i modsætning til interne dokumenter udarbejdet af
myndighederne i Fællesskabet eller dets medlemsstater, forudsat at disseoplysninger har betydning for fremlæggelsen af deres sag, at de ikke erfortrolige som omhandlet i artikel 19, og at de anvendes som led i
undersøgelsen. De pågældende parter kan meddele deres syn på sådanne
oplysninger, og der skal tages hensyn til deres bemærkninger i det omfang, deer tilstrækkeligt dokumenteret i svaret.
8. Undtagen under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 18, skal
det i det omfang, det er muligt, sikres, at de oplysninger, som de berørte partermeddeler, og som lægges til grund for de afgørelser, der træffes, er korrekte.
9. For procedurer, der er indledt i henhold til artikel 5, stk. 9, skal en
undersøgelse så vidt muligt afsluttes inden et år. I alle tilfælde skal sådanneundersøgelser afsluttes senest 15 måneder efter deres indledning i over-ensstemmelse med resultaterne i henhold til artikel 8 og 9.
Artikel 7
Midlertidig told
1. Der kan indføres midlertidig told, hvis der er indledt en procedure i
overensstemmelse med artikel 5, er offentliggjort en meddelelse herom, ogberørte parter har haft tilstrækkelig adgang til at meddele oplysninger og
fremsætte bemærkninger i henhold til artikel 5, stk. 10, hvis der er truffet en
foreløbig positiv afgørelse om, at der finder dumping sted med deraf følgendeskade for en erhvervsgren i Fællesskabet, og hvis det af hensyn til
beskyttelsen af Fællesskabets interesser er nødvendigt at gribe ind for at
hindre, at der forvoldes skade. Midlertidig told indføres ikke tidligere end 60dage, og ikke senere end ni måneder efter tidspunktet for indledningen afproceduren.
2. Den midlertidige antidumpingtold må ikke være højere end den
midlertidigt fastsatte dumpingmargen, men bør være lavere end dennemargen, hvis en sådan lavere told vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den
skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
3. Der skal stilles en garanti som sikkerhed for den midlertidige told, og de
pågældende varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er betinget af, at
der stilles en sådan garanti.
4. Kommissionen indfører midlertidig told efter konsultationer eller, i yderst
hastende tilfælde, efter at have underrettet medlemsstaterne. I sidstnævnte
tilfælde finder der konsultationer sted senest ti dage efter, at medlemsstaterne
er blevet underrettet om Kommissionens afgørelse.
5. Anmoder en medlemsstat om, at Kommissionen griber ind omgående, og
er betingelserne i stk. 1 opfyldt, træffer Kommissionen inden for en frist på
højst fem arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen afgørelse om,
hvorvidt der skal indføres midlertidig antidumpingtold.
6. Kommissionen underretter omgående medlemsstaterne om afgørelser,
der træffes i medfør af stk. 1-5.
7. Midlertidig told kan indføres for en periode på seks måneder, som kan
forlænges med tre måneder, eller den kan indføres for en periode på ni
måneder. Perioden kan imidlertid kun forlænges eller udgøre ni måneder, hvis
eksportører, der repræsenterer en væsentlig procentdel af den berørte handel,anmoder herom, eller hvis de efter en meddelelse fra Kommissionen ikkefremsætter indvendinger herimod.
Artikel 8
Tilsagn
1. Undersøgelser kan afsluttes, uden at der indføres midlertidig eller endelig
told, hvis en eksportør frivilligt afgiver tilsagn om at ændre sine priser ellerom at indstille udførslen til dumpingpriser til det pågældende område, således
at Kommissionen efter konsultationer finder det godtgjort, at dumping-
importens skadelige virkninger bringes til ophør. Prisforhøjelser i medfør af!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 15
sådanne tilsagn skal ikke være større end nødvendigt for at udligne
dumpingmargenen, og de bør være lavere end dumpingmargenen, hvissådanne forhøjelser vil være tilstrækkelige til at afhjælpe den skade, der erpåført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
2. Kommissionen kan foreslå, at der afgives tilsagn, men ingen eksportør er
forpligtet til at afgive sådanne tilsagn. Eksportørerne kan afstå fra at afgive
tilsagn eller undlade at efterkomme en opfordring hertil uden dermed at skadederes sag. Der kan imidlertid træffes afgørelse om, at der er størresandsynlighed for, at der opstår en trussel om skade, hvis dumpingimporten
ikke indstilles. Der skal ikke indhentes eller godtages tilsagn fra eks-
portørerne, medmindre der er truffet en foreløbig positiv afgørelse om, at derfinder dumping sted og forvoldes skade som følge heraf. Tilsagn kan ikke,undtagen under særlige omstændigheder, afgives senere end ved udløbet af
den frist, inden for hvilken der kan fremsættes bemærkninger i henhold til
artikel 20, stk. 5.
3. Afgivne tilsagn skal ikke nødvendigvis godtages, hvis det ikke er muligt
at gennemføre dem i praksis, f. eks. hvis antallet af nuværende ellerpotentielle eksportører er for stort, eller af andre grunde, herunder af generel
politisk karakter. De årsager, der ligger til grund for det påtænkte forslag om
at afvise et tilsagn, kan omgives over for den pågældende eksportør, og hankan indrømmes lejlighed til at fremsætte bemærkninger hertil. Begrundelser-ne for afvisningen skal fremgå af den endelige afgørelse.
4. Parter, der afgiver et tilsagn, skal indgive en ikke-fortrolig version af et
sådant tilsagn, således at det kan stilles til rådighed for parter, der er berørt af
undersøgelsen.
5. Godtages et tilsagn efter konsultationer, og rejses der ingen indvendinger
i Det Rådgivende Udvalg, afsluttes undersøgelsen af Kommissionen.
6. Godtages et tilsagn, fuldføres undersøgelsen af spørgsmålet om dumping
og skade normalt. Træffes der i den forbindelse en negativ afgørelse omdumping og skade, bortfalder tilsagnet automatisk, undtagen i tilfælde, hvor
en sådan afgørelse i vid udstrækning skyldes, at der foreligger et tilsagn. Det
kan i sådanne tilfælde kræves, at et tilsagn opretholdes i en rimelig periode.Træffes der en positiv afgørelse om dumping og skade, videreføres tilsagnet i
overensstemmelse med de deri fastsatte vilkår og bestemmelserne i denne
beslutning.
7. Kommissionen kræver, at en eksportør, hvis tilsagn er blevet godtaget,
regelmæssigt indgiver oplysninger vedrørende opfyldelsen af et sådant tilsagnog tillader, at relevante data efterprøves. Opfyldes disse krav ikke, anses det
for misligholdelse af tilsagnet.
8. Godtages tilsagn fra visse eksportører som led i en undersøgelse, anses
sådanne tilsagn med henblik på artikel 11 for at træde endeligt i kraft på den
dato, på hvilken undersøgelsen afsluttes for det pågældende eksportland.
9. Hvis en part misligholder et tilsagn eller trækker det tilbage, indføres der
i overensstemmelse med artikel 9 en endelig told på grundlag af de faktiskeomstændigheder, der blev fastlagt i forbindelse med den undersøgelse, som
førte til afgivelsen af det pågældende tilsagn, forudsat at denne undersøgelse
afsluttedes med en endelig afgørelse om dumping og deraf følgende skade, ogden pågældende eksportør har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger,undtagen i de tilfælde, hvor eksportøren trækker et tilsagn tilbage.
10. Der kan efter konsultationer indføres en midlertidig told i overens-
stemmelse med artikel 7 på grundlag af de foreliggende oplysninger, hvis der
er grund til at antage, at et tilsagn misligholdes, eller hvis der er tale ommisligholdelse eller tilbagetrækning af et tilsagn, hvor den undersøgelse, derførte til afgivelsen af tilsagnet, ikke var fuldført.
Artikel 9
Afslutning uden indførelse af foranstaltninger, indførelse af endelig told
1. Trækkes klagen tilbage, kan proceduren afsluttes, medmindre en sådan
afslutning ikke vil være i Fællesskabets interesse.
2. Fastslås det efter konsultationer, at beskyttelsesforanstaltninger er
unødvendige, og rejses der ingen indvendinger i Det Rådgivende Udvalg,
afsluttes undersøgelsen eller proceduren af Kommissionen.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 16
3. For så vidt angår procedurer, der er indledt i henhold til artikel 5, stk. 9,
anses den forvoldte skade normalt for ubetydelig, når de pågældende indførtemængder udgør mindre end de mængder, der er fastsat i artikel 5, stk. 7.Procedurer af samme art afsluttes omgående, når det fastslås, at dumping-
margenen er mindre end 2 % udtrykt i procent af eksportprisen, dog således,
at det kun er undersøgelsen, der afsluttes for den enkelte eksportør, for hvemmargenen er lavere end 2 %, og den pågældende skal fortsat være omfattet afproceduren og kan blive undersøgt igen i forbindelse med en eventuel
genoptagelse af en undersøgelse, der gennemføres for det pågældende land i
henhold til artikel 11.
4. Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiske omstændigheder,
at der finder dumping sted og forvoldes skade som følge heraf, og er det af
hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets interesser påkrævet at gribe ind ihenhold til artikel 21, træffer Kommissionen efter konsultationer i Det
Rådgivende Udvalg afgørelse om indførelse af en endelig antidumpingtold.
Antidumpingtolden må ikke være højere end den fastsatte dumpingmargen,og den bør være lavere end denne margen, hvis en sådan lavere told vil væretilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet.
5. Antidumpingtold pålægges tilfælde med en passende sats uden forskels-
behandling for al indførsel af den pågældende vare, for hvilken der er
konstateret dumping og deraf følgende skade, med undtagelse af indførsel
hidrørende fra leverandører, der i henhold til bestemmelserne i dennebeslutning har afgivet pristilsagn, som er blevet godtaget. I beslutningen omindførelse af tolden anføres tolden for hver enkelt leverandør, eller, hvis dette
ikke er praktisk muligt, og i almindelighed i de tilfælde, der er omhandlet i
artikel 2, stk. 7, det pågældende leverandørland.
6. Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstemmelse
med artikel 17, må antidumpingtold, der pålægges indførslen fra eksportører
eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 17, men somikke er omfattet af undersøgelsen, ikke overstige den vejede gennemsnitlige
dumpingmargen, der er fastsat for parterne i stikprøven. Med henblik på dette
stykke ser Kommissionen bort fra enhver nulmargen eller minimalmargensamt margener, der fastsættes under de omstændigheder, som er omhandlet iartikel 18. For indførsel fra eksportører eller producenter, der indrømmes
individuel behandling som omhandlet i artikel 17, anvendes individuelle
toldsater.
Artikel 10
Tilbagevirkende kraft
1. Midlertidige foranstaltninger og endelig antidumpingtold finder kun
anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det tidspunkt, hvor
afgørelserne i medfør af artikel 7, stk. 1, eller artikel 9, stk. 4, træder i kraft,jf. dog de undtagelser, der er fastsat i denne beslutning.
2. Er der anvendt en midlertidig told, og fremgår det af den endelige
konstatering af de faktiske omstændigheder, at der finder dumping sted ogforvoldes skade som følge heraf, fastsætter Kommissionen, uanset om der skal
pålægges endelig antidumpingtold, i hvilket omfang den midlertidige told
skal opkræves endeligt. I denne forbindelse omfatter »skade« hverkenvæsentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren i Fællesskabet ellertrussel om væsentlig skade, medmindre det konstateres, at der ville være
opstået væsentlig skade, hvis der ikke var blevet indført midlertidige
foranstaltninger. I alle andre tilfælde, der omfatter en sådan trussel ellerforsinkelse, frigives midlertidig told, og der kan kun indføres endelig told fraden dato, på hvilken det er endeligt fastslået, at der foreligger en trussel om
skade eller om en væsentlig forsinkelse.
3. Er den endelige antidumpingtold højere end den midlertidige told,
opkræves forskellen ikke. Er den endelige told lavere end den midlertidige
told, foretages der en ny beregning af tolden. Er den endelige afgørelse
negativ, bekræftes den midlertidige told ikke.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 17
4. Der kan opkræves endelig antidumpingtold på varer, der er overgået til fri
omsætning højst 90 dage før den dato, på hvilken anvendelsen af midlertidigeforanstaltninger trådte i kraft, men ikke tidligere end iværksættelsen afundersøgelsen, under forudsætning af, at indførslen er blevet registreret i
henhold til artikel 14, stk. 5, at Kommissionen har givet de pågældende
importører lejlighed til at fremsætte bemærkninger, og
a) at der for den pågældende vare tidligere har fundet dumping sted gennem
en længere periode, eller importøren havde kendskab til eller burde have
haft kendskab til, at der fandt dumping sted, samt til omfanget af denne
dumping og den påståede eller konstaterede skade, og
b) at der ud over omfanget af den indførsel, der forårsagede skade, i
undersøgelsesperioden har været tale om en yderligere betydelig stigning
i indførslen, som på baggrund af tidspunktet for og omfanget heraf samt
andre omstændigheder indebærer sandsynlighed for, at virkningerne afden endelige antidumpingtold, der skal pålægges, vil blive alvorligtundergravet.
5. Hvis tilsagn misligholdes eller trækkes tilbage, kan der opkræves endelig
antidumpingtold på varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage føranvendelsen af midlertidige foranstaltninger, under forudsætning af, atindførslen er blevet registreret i henhold til artikel 14, stk. 5, og at en sådan
pålæggelse af told med tilbagevirkende kraft ikke gælder for varer, der
indførtes, inden tilsagnet blev misligholdt eller trukket tilbage.
Artikel 11
Varighed, genoptagelse af undersøgelser og tilbagebetalinger
1. En antidumpingforanstaltning forbliver kun i kraft så længe og i det
omfang, det er nødvendigt for at modvirke dumping, som forvolder skade.
2. Endelige antidumpingforanstaltninger udløber fem år efter indførelsen
heraf eller fem år efter datoen for afslutningen af den seneste genoptagelse af
en undersøgelse, som omfattede både spørgsmålet om dumping og skade,
medmindre det som led i en genoptagelse af en undersøgelse fastslås, atforanstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igenvil finde dumping sted med deraf følgende skade. En undersøgelse
genoptages ved foranstaltningernes udløb på Kommissionens initiativ eller
på anmodning fremsat af eller på vegne af producenterne i Fællesskabet, ogforanstaltningerne forbliver i kraft, indtil resultatet af en sådan undersøgelseforeligger.
En fornyet undersøgelse genoptages ved foranstaltningernes udløb, når
anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at foranstaltnin-gernes bortfald sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vil findedumping sted med deraf følgende skade. At der foreligger sandsynlighed
herfor, kan f.eks. fremgå af beviser for, at der fortsat finder dumping sted og
forvoldes skade, eller beviser for, at når de skadelige virkninger er afhjulpet,skyldes det helt eller delvis, at der foreligger foranstaltninger, eller beviserfor, at omstændighederne for eksportørerne eller markedsvilkårene har en
sådan karakter, at de giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere
skadevoldende dumping sted.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke skal
eksportørerne, importørerne, repræsentanterne for eksportlandet og pro-
ducenterne i Fællesskabet have lejlighed til at uddybe, afvise eller fremsætte
bemærkninger til de spørgsmål, der er indeholdt i anmodningen omgenoptagelse af en undersøgelse, og der skal drages konklusioner underbehørig hensyntagen til alle relevante og behørigt dokumenterede bevis-
ligheder, der fremlægges vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltnin-
gernes bortfald indebærer sandsynlighed for, at der fortsat eller igen vil findedumping sted med deraf følgende skade.
Der skal i De Europæiske Fællesskabers Tidende på et passende tidspunkt
inden for det sidste år, foranstaltningerne er i kraft som defineret i dette
stykke, offentliggøres en meddelelse om det forestående udløb af for-anstaltningerne. Producenterne kan derefter ikke senere end tre måneder før
undgangen af femårsperioden indgive en anmodning om, at en udersøgelse
genoptages i henhold til andet afsnit. Det offentliggøres også en meddelelseom foranstaltningernes faktiske bortfald i henhold til dette stykke.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 18
3. Behovet for at opretholde foranstaltninger kan, når det anses for
påkrævet, også tages op til genovervejelse på Kommissionens initiativ ellerpå anmodning fra en medlemsstat, eller, forudsat at der er forløbet en rimeligperiode på mindst et år siden indførelsen af de endelige foranstaltninger, på
anmodning af en eksportør eller importør eller producenterne i Fællesskabet,
når anmodningen indeholder tilstrækkelige beviser for, at der er behov for atgenoptage en undersøgelse, mens foranstaltningerne er i kraft.
En undersøgelse genoptages, mens foranstaltningerne er i kraft, når
anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at det ikke længereer nødvendigt at opretholde foranstaltningerne for at modvirke dumping,
og/eller at det ikke er sandsynligt, at der fortsat eller igen vil blive forvoldt
skade, hvis de pågældende foranstaltninger ophæves eller ændres, eller atgældende foranstaltninger ikke er, eller ikke længere er, tilstrækkelige til atmodvirke dumping, der forvolder skade.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke kan
Kommissionen bl.a. undersøge, om omstændighederne med hensyn tildumping og skade har ændret sig betydeligt, eller om gældende foranstalt-
ninger giver de ønskede resultater i henseende til at afhjælpe den skade, der er
konstateret i henhold til artikel 3. I den forbindelse tages der hensyn til alrelevant og behørigt dokumenteret bevismateriale ved den endelige afgørelse.
4. En undersøgelse genoptages også med henblik på at fastsætte individuelle
dumpingmargener for nye eksportører i det pågældende eksportland, som ikkeudførte den pågældende vare i den undersøgelsesperiode, der lå til grund for
indførelsen af foranstaltningerne.
En undersøgelse genoptages, når en ny eksportør eller producent kan påvise,
at han ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller
producenterne i det eksportland, der er omfattet af antidumpingforanstaltnin-
gerne for den pågældende vare, samt at han faktisk har udført varen tilFællesskabet efter udløbet af ovennævnte undersøgelsesperiode, eller han kan
påvise, at han har indgået uigenkaldelige kontraktlige forpligtelser til at
udføre en betydelig mængde til Fællesskabet.
En undersøgelse vedrørende en ny eksportør genoptages og gennemføres på et
fremskyndet grundlag efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg, og efter
at producenterne i Fællesskabet har haft lejlighed til at fremsætte bemærk-ninger. Ved den kommissionsbeslutning, hvorved en undersøgelse genopta-ges, ophæves gældende told, for så vidt angår den pågældende nye eksportør,
ved en ændring af den beslutning, hvorved tolden indførtes, og den
pågældende indførsel gøres til genstand for registrering i henhold til artikel14, stk. 5, for at sikre, at der, hvis det på grundlag af genoptagelsen af
undersøgelsen fastslås, at der finder dumping sted for en sådan ny eksportørs
vedkommende, kan opkræves antidumpingtold med tilbagevirkende kraft fratidspunktet for genoptagelsen af undersøgelsen.
Dette stykke finder ikke anvendelse, når tolden er indført i henhold til artikel
9, stk. 6.
5. De relevante bestemmelser i denne beslutning om procedurer og om
gennemførelsen af undersøgelser, undtagen bestemmelserne vedrørende
tidsfrister, gælder for genoptagelse af undersøgelser, der foretages i henholdtil stk. 2, 3, og 4. Sådanne undersøgelser gennemføres hurtigt og afsluttes
normalt senest tolv måneder efter genoptagelsen af undersøgelsen.
6. Kommissionen genoptager undesøgelser i henhold til denne artikel efter
konsultationer i Det Rådg ivende Udvalg. Findes det på grundlag af
genoptagelse af en undersøgelse påkrævet, ophæves eller opretholdes
foranstaltningerne i henhold til stk. 2, eller de ophæves, opretholdes ellerændres i henhold til stk. 3 og 4. Ophæves foranstaltningerne for en eller flereeksportører, men ikke for det pågældende land som helhed, er sådanne
eksportører fortsat omfattet af proceduren, og de kan automatisk blive
omfattet af en senere undersøgelse, der måtte blive gennemført for detpågældende land i henhold til denne artikel.
7. Er en undersøgelse af foranstaltninger, som genoptages i henhold til stk.
3, endnu ikke afsluttet ved udløbet af foranstaltningerne som defineret i stk. 2,skal en undersøgelse, som genoptages, også omfatte de omstændigheder, der
er omhandelt i stk. 2.
8. Uanset stk. 2 kan en importør anmode om tilbagebetaling af told, der er
opkrævet, når det påvises, at den dumpingmargen, på grundlag af hvilken
tolden er betalt, er blevet elimineret eller reduceret til et niveau, der er lavere
end den gældende toldsats.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 19
For at opnå tilbagebetaling af antidumpingtold skal importøren indgive en
anmodning til Kommissionen. Anmodningen indgives via den medlemsstat,på hvis område varerne overgik til fri omsætning, og senest seks måneder efterden dato, på hvilken den endelige told, der skal opkræves, blev behørigt
fastsat af myndighederne, eller fra den dato, på hvilken der blev truffet
afgørelse om den endelige opkrævning af beløb, for hvilke der var stilletsikkerhed i form af midlertidig told. Medlemsstaterne videresender straksanmodningen til Kommissionen.
En anmodning om tilbagebetaling anses kun for behørigt dokumenteret, når
den indeholder nøjagtige oplysninger om størrelsen af den antidumpingtold,der kræves tilbagebetalt, om alle tolddokumenter vedrørende beregningen ogbetalingen af det pågældende beløb. Den skal endvidere for en repræsentativ
periode indeholde dokumenterede oplysninger vedrørende den normale værdi
og de eksportpriser, der ved salg til Fællesskabet opnås af den eksportør ellerproducent, som er omfattet af tolden. I tilfælde, hvor importøren ikke er
forretningsmæssigt forbundet med den pågældende eksportør eller producent,
og sådanne oplysninger ikke umiddelbart foreligger, eller hvor eksportøreneller producenten ikke er rede til at meddele importøren oplysningerne, skalanmodningen indeholde en erklæring fra eksportøren eller producenten om, at
dumpingmargenen er reduceret eller elimineret som omhandlet i denne
artikel, og at de relevante bevisligheder vil blive forelagt for Kommissionen.Forelægges sådanne bevisligheder fra eksportøren eller producenten ikkeinden for et rimeligt tidsrum, afvises anmodningen.
Kommissionen beslutter efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg, om og
i hvilket omfang anmodningen skal tages til følge, eller den kan til enhver tidbeslutte at genoptage en undersøgelse, og de oplysninger og resultater, derfremkommer som led i en sådan undersøgelse, som gennemføres i
overensstemmelse med de derfor gældende bestemmelser, anvendes med
henblik på at fastlå, om og i hvilket omfang tilbagebetaling er berettiget.Tilbagebetalingen af told skal normalt finde sted senest tolv måneder ogunder ingen omstændigheder senere end 18 måneder efter den dato, på
hvilken en importør af den vare, der er omfattet af antidumpingtolden, har
indgivet en behørigt dokumenteret anmodning om tilbagebetaling. Medlems-staterne bør sikre, at den bevilgede tilbagebetaling finder sted senest 90 dage
efter ovennævnte beslutning.
9. I alle genoptagede undersøgelser eller undersøgelser om tilbagebetaling,
som gennemføres i henhold til denne artikel, anvender Kommissionen underforudsætning af uændrede omstændigheder de samme metoder, som
benyttedes i den undersøgelse, der resulterede i indførelsen af den
pågældende told, idet der tages behørigt hensyn til bestemmelserne i artikel2, særlig stk. 11 og 12, og bestemmelserne i artikel 17.
10. I alle undersøgelser, der gennemføres i henhold til denne artikel,
undersøger Kommissionen i overensstemmelse med artikel 2, om eksport-
priserne kan anses for pålidelige. Besluttes det imidlertid at beregneeksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 9, beregnes eksportprisen udenfradrag for betalt antidumpingtold, hvis der foreligger afgørende bevis for, at
tolden korrekt afspejles i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i
Fællesskabet.
Artikel 12
1. Fremlægger den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet tilstrækkelige
oplysninger, hvoraf det fremgår, at gældende foranstaltninger har ført tilutilstrækkelige eller ingen ændringer i videresalgspriserne eller de efter-følgende salgspriser i Fællesskabet, kan undersøgelsen, efter at der har fundet
konsultationer sted, genoptages for at fastslå, om de pågældende foranstalt-
ninger har haft nogen indvirkning på ovennævnte priser.
2. Som led i en genoptaget undersøgelse i henhold til denne artikel gives der
eksportører, importører og producenter i Fællesskabet lejlighed til at
klarlægge situationen med hensyn til videresalgspriser og efterfølgende
salgspriser, og fastslås det, at foranstaltningerne burde have ført til ændringer isådanne priser for at afhjælpe den skade, der er fastlagt tidligere i henhold tilartikel 3, tages eksportpriserne op til ny vurdering i overensstemmelse med
artikel 2, og der foretages en ny beregning af dumpingmargenerne under
hensyntagen til de nye eksportpriser, der fastsættes. Fastslås det, at grundentil, at der ikke har været tale om prisændringer i Fællesskabet, er et fald ieksportpriserne, som indtraf forud for eller efter indførelsen af foranstaltnin-
ger, kan der foretages en ny beregning af dumpingmargenerne for at tage
hensyn til sådanne lavere eksportpriser.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 20
3. Fremgår det af en undersøgelse i henhold til denne artikel, at der er tale
om en større dumpingmargen, ændres gældende foranstaltninger efterkonsultation i Det Rådgivende Udvalg af Kommissionen i overensstemmelsemed de nye undersøgelsesresultater vedrørende eksportpriserne.
4. De relevante bestemmelser i artikel 5 og 6 gælder for genoptagelse af
undersøgelser i henhold til denne artikel, dog således at sådanneundersøgelser skal gennemføres hurtigt og normalt være afsluttet senest seks
måneder efter tidspunktet for deres genoptagelse.
5. Der tages ved anvendelsen af denne artikel kun hensyn til påståede
ændringer i den normale værdi, når fuldstændige og behørigt dokumenteredeoplysninger om sådanne ændringer i den normale værdi forelægges for
Kommissionen inden for de frister, der er fastsat i meddelelsen om
genoptagelsen af undersøgelsen. Indebærer en undersøgelse en revurderingaf de normale værdier, kan indførslen gøres til genstand for registrering i
henhold til artikel 14, stk. 5, indtil resultatet af den genoptagne undersøgelse
foreligger.
Artikel 13
Omgåelse
1. Antidumpingtold, der er indført i henhold til denne beslutning, kan
udvides til at gælde for indførsel fra tredjelande af samme vare eller dele
deraf, når gældende foranstaltninger omgås. Omgåelse defineres som en
ændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Fællesskabet, somskyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke
foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud
over indførelsen af tolden, og der foreligger beviser for, at virkningerne aftolden undergraves i henseende til priserne på og/eller mængderne af sammevare, og der foreligger bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede
normale værdier for samme eller lignende varer.
2. Undersøgelser i henhold til denne artikel iværksættes, når anmodningen
herom indeholder tilstrækkelige beviser vedrørende de faktorer, der er
omhandlet i stk. 1. Undersøgelserne iværksættes efter konsultationer i Det
Rådgivende Udvalg ved en kommissionsbeslutning, hvori det også pålæggestoldmyndighederne at gøre indførslen til genstand for registrering i henhold tilartikel 14, stk. 5, eller at anmode om garantier. Undersøgelserne udføres af
Kommissionen, som kan bistås af toldmyndighederne, og undersøgelserne
afsluttes inden for ni måneder. Fremgår det af den endelige konstatering af defaktiske omstændigheder, at det er berettiget at udvide foranstaltningerne,vedtages dette af Kommissionen efter konsultation af Det Rådgivende
Udvalg, gældende fra den dato, på hvilken der blev foretaget registrering i
henhold til artikel 14, stk. 5, eller der anmodedes om garantier. De relevanteprocedurebestemmelser i denne beslutning med hensyn til indledning oggennemførelse af undersøgelser finder anvendelse på denne artikel.
3. Når en vare er ledsaget af et toldcertifikat, hvori det erklæres, at
indførslen af varen ikke indebærer en omgåelse, skal den ikke registreres ihenhold til artikel 14, stk. 5. Disse certifikater kan på skriftlig anmodning
udstedes efter bemyndigelse meddelt af Kommissionen, og certifikaterne er
gyldige i den periode og på de betingelser, der er anført deri.
4. Intet i denne artikel udelukker den normale anvendelse af gældende
toldbestemmelser.
Artikel 14
Generelle bestemmelser
1. Både midlertidig og endelig antidumpingtold indføres ved beslutning og
opkræves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse med den satsog de øvrige kriterier, der er fastsat i den beslutning, hvorved tolden indføres.
En sådan told opkræves endvidere uafhængigt af told, skat og andre afgifter,
der normalt opkræves ved indførsel. Ingen vare må pålægges bådeantidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme
situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering.
2. Beslutninger om indførelse af midlertidig eller endelig antidumpingtold
og beslutninger om godtagelse af tilsagn eller afslutning af undersøgelser ellerprocedurer offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende . Sådanne
beslutninger og afgørelser skal bl.a. under behørig hensyntagen til kravet om
beskyttelse af fortrolige oplysninger, indeholde navnene på de berørte!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 21
eksportører, hvis dette er praktisk muligt eller de berørte lande, en
varebeskrivelse og et sammendrag af de væsentligste kendsgerninger ogbetragtninger, der er relevante for fastlæggelsen af dumpingmargenen og denforvoldte skade. I hver sag sendes et eksemplar af beslutningen til de kendte
berørte parter. Bestemmelserne i dette stykke finder tilsvarende anvendelse på
genoptagelse af undersøgelser.
3. Særlige bestemmelser, navnlig vedrørende den fælles definition af
begrebet »varer med oprindelsesstatus«, som er indeholdt i Rådets forordning
(EF) nr. 2913/92 (
1) kan vedtages i henhold til nærværende beslutning.
4. Er det i Fællesskabets interesse, kan foranstaltninger, der indføres i
henhold til denne beslutning, ved Kommissionens afgørelse efter konsulta-
tioner i Det Rådgivende udvalg suspenderes i en periode på indtil ni måneder.Suspensionen kan forlænges med højst et år, hvis Kommissionen efterkonsultation træffer afgørelse herom. Foranstaltningerne kan kun suspende-
res, hvis markedsvilkårene midlertidigt har ændret sig i et omfang, der giver
grund til at formode, at der ikke vil ske skade som følge af suspensionen, ogforudsat at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet har haft lejlighed til
at fremsætte bemærkninger, og der er blevet taget hensyn til disse
bemærkninger. Foranstaltningerne kan til enhver tid, efter at der har fundetkonsultationer sted, genindføres hvis begrundelsen for suspensionen ikkelængere er gyldig.
5. Kommissionen kan efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg
pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrereindførsel, således at der senere kan anvendes foranstaltninger mod denne
indførsel fra datoen for en sådan registrering. Indførsel kan gøres til genstand
for registrering på anmodning fra den pågældende erhvervsgren i Fælles-skabet, hvis anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser til atbegrunde en sådan foranstaltning. Registrering indføres ved kommissions-
beslutning, hvori det nærmere angives, hvad formålet er med foranstaltningen,
og i påkommende tilfælde angives det anslåede beløb for den muligefremtidige betalingsforpligtelse. Indførsel må ikke gøres til genstand for
registrering i mere end ni måneder.
6. Medlemsstaterne indberetter månedligt til Kommissionen tal vedrørende
indførslen af varer, der er omfattet af undersøgelser og af foranstaltninger,
samt det beløb, der er opkrævet i form af told i henhold til denne beslutning.
Artikel 15
Konsultationer
1. Alle konsultationer, der er omhandlet i denne beslutning, finder sted i et
rådgivende udvalg, der er sammensat af repræsentanter for samtlige
medlemsstater og med en repræsentant for Kommissionen som formand.Konsultationer indledes omgående på en medlemsstats anmodning eller påKommissionens initiativ og finder under alle omstændigheder sted så hurtigt,
at det er muligt at overholde de frister, der er fastsat ved denne beslutning.
2. Udvalget indkaldes til møde af formanden. Denne meddeler så hurtigt
som muligt medlemsstaterne alle nødvendige oplysninger.
3. Konsultationerne kan om nødvendigt finde sted skriftligt. I så fald
underretter Kommissionen medlemsstaterne og fastsætter en frist, inden forhvilken de kan afgive udtalelse eller anmode om mundtlige konsultationer,
som formanden foranstalter, for så vidt sådanne mundtlige konsultationer kan
finde sted så hurtigt, at det er muligt at overholde de frister, der er fastsat veddenne beslutning.
4. Konsultationerne omfatter især:
a) forekomsten af dumping og metoderne til fastlæggelse af dumpingmar-
genen
b) forekomsten af skade og omfanget heraf
c) årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og skaden
d) de foranstaltninger, som under de givne omstændigheder er egnede til at
forebygge eller afhjælpe den skade, der er forvoldt som følge af dumping,samt de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af disse foranstalt-
ninger.!B
(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 22
Artikel 16
Kontrolbesøg
1. Anser Kommissionen det for påkrævet, aflægger den besøg hos
importører, eksportører, handlende, repræsentanter, producenter samt er-
hvervssammenslutninger og -organisationer for at undersøge disses optegnel-ser og efterprøve oplysninger, der er indgivet om dumping og skade.Foreligger der ikke et behørigt svar i rette tid, kan det undlades at gennemføre
et kontrolbesøg.
2. Kommissionen kan om nødvendigt foretage undersøgelser i tredjelande,
forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykke hertil, atrepræsentanterne for det pågældende lands regering underrettes, ogsidstnævnte ikke modsætter sig undersøgelsen. Så snart Kommissionen har
modtaget de berørte virksomheders samtykke, bør Kommissionen meddele
myndighederne i eksportlandet navnene og adresserne på de virksomheder,der skal besøges, samt de aftalte datoer.
3. De pågældende virksomheder underrettes om arten af de oplysninger, der
skal efterprøves under kontrolbesøget, og om eventuel yderligere dokumen-
tation, der er behov for at fremlægge under et sådant besøg, omend dette ikkeudelukker, at der under kontrolbesøget på grundlag af de indhentedeoplysninger fremsættes anmodning om nærmere enkeltheder.
4. I undersøgelser, der foretages i henhold til stk. 1, 2 og 3, bistås
Kommissionen af embedsmænd fra de medlemsstater, der anmoder herom.
Artikel 17
Stikprøver
1. I tilfælde, hvor antallet af klagere, eksportører, importører, varetyper eller
transaktioner er stort, kan undersøgelsen begrænses til at omfatte et rimeligtantal parter, varer eller transaktioner ved anvendelse af statistisk gyldige
stikprøver baseret på oplysninger, der foreligger på tidspunktet for udvæl-
gelsen, eller til den største producerede, solgte eller eksporterede mængde,der kan anses for repræsentativ, og som med rimelighed kan undersøges indenfor den tid, der er til rådighed.
2. Den endelige udvælgelse af parter, varetyper eller transaktioner i henhold
til disse bestemmelser om stikprøver påhviler Kommissionen, idet udvæl-
gelsen dog så vidt muligt foretages i samråd med de berørte parter og meddisses samtykke, forudsat at sådanne parter giver sig til kende og fremlæggertilstrækkelige oplysninger senest tre uger efter indledningen af undersøgelsen,
således at der åbnes mulighed for at udtage en repræsentativ stikprøve.
3. I de tilfælde, hvor undersøgelsen er blevet begrænset i henhold til denne
artikel, beregnes der alligevel en individuel dumpingmargen for eksportørereller producenter, der ikke er udvalgt i første omgang, og som indgiver de
nødvendige oplysninger inden for de frister, der er fastsat i denne beslutning,
medmindre antallet af eksportører eller producenter er så stort, at enindividuel undersøgelse vil være urimeligt byrdefuld og hindre en rettidigafslutning af undersøgelsen.
4. Træffes der beslutning om at udtage stikprøver, og er nogle eller alle de
udvalgte parter ikke rede til fuldt ud at samarbejde, således at det må
påregnes, at resultatet af undersøgelsen vil blive påvirket i væsentlig grad, kander udtages en ny stikprøve. Er der imidlertid stadig tale om manglendesamarbejde, eller foreligger der ikke tilstrækkelig tid til at udtage en ny
stikprøve, finder de relevante bestemmelser i artikel 18 anvendelse.
Artikel 18
Manglende samarbejde
1. I tilfælde, hvor en af de berørte parter nægter at give adgang til
nødvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de frister derer fastsat i denne beslutning, eller lægger væsentlige hindringer i vejen for
undersøgelsen, kan der træffes foreløbige eller endelige afgørelser, positive
eller negative, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.Konstateres det, at en berørt part har meddelt urigtige eller vildledendeoplysninger, ses der bort fra disse oplysninger, og der kan gøres brug af de
foreliggende faktiske oplysninger. Berørte parter bør gøres bekendt med
følgerne af manglende samarbejdsvilje.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 23
2. Indgives svar ikke i edb-sprog, anses dette ikke for manglende
samarbejde, forudsat at den berørte part påviser, at indgivelse af svar påden ønskede måde vil indebære en urimelig ekstra byrde eller urimelige ekstraomkostninger.
3. Selv om de oplysninger, som en berørt part indgiver, ikke er
fyldestgørende i enhver henseende, ses der ikke bort fra dem, forudsat at
eventuelle mangler ikke giver anledning til urimelige vanskeligheder i
arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, at oplysningerne indgivespå korrekt vis og rettidigt, at de kan efterprøves, og at den pågældende part
har handlet efter bedste evne.
4. Hvis beviser eller oplysninger ikke godtages, skal den part, der indgiver
dem, omgående underrettes om årsagerne hertil, og der skal gives den
pågældende lejlighed til at afgive yderligere forklaringer inden for denfastsatte frist. Anses forklaringerne ikke for tilfredsstillende, skal årsagerne tilafvisningen af sådanne beviser eller oplysninger meddeles i offentliggjorte
undersøgelsesresultater.
5. Hvis afgørelser, herunder vedrørende den normale værdi, træffes på
grundlag af stk. 1, herunder de oplysninger, der er meddelt i klagen, skal
disse, hvor dette er praktisk muligt og under behørig hensyntagen til detidsfrister, der er fastsat for undersøgelsen, kontrolleres på grundlag afoplysninger fra andre uafhængige kilder, der måtte være tilgængelige, såsom
offentliggjorte prislister, officielle importstatistikker og toldindberetninger, og
på grundlag af oplysninger, der er indhentet fra andre berørte parter som led iundersøgelsen.
6. Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således
at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et
resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende
havde udvist samarbejdsvilje.
Artikel 19
Fortrolighed
1. Oplysninger, som ifølge deres natur er fortrolige (f.eks. fordi fremlæg-
gelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurrencemæssig fordel
eller være til betydelig skade for den, der afgiver oplysningerne, eller for den,fra hvem førstnævnte modtog oplysningerne), eller som er stillet til rådighedpå et fortroligt grundlag af parter i en undersøgelse, skal, når ønsket herom er
berettiget, behandles fortroligt af myndighederne.
2. Berørte parter, som afgiver fortrolige oplysninger, kan afkræves
ikke-fortrolige sammendrag heraf. Disse sammendrag skal være tilstrækkeligtdetaljerede til at sikre en rimelig forståelse af de fortrolige oplysningersegentlige indhold. Under særlige omstændigheder kan de pågældende parter
tilkendegive, at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag af
oplysningerne. Under sådanne særlige omstændigheder skal der afgives enerklæring med en begrundelse for, at det ikke er muligt at udarbejde etsammendrag.
3. Anses en anmodning om fortrolig behandling ikke for berettiget, og er
den, der meddeler oplysningerne, enten ikke rede til at stille oplysningerne til
rådighed eller til at tillade, at de fremlægges i generaliseret form eller i
sammendrag, kan disse oplysninger lades ude af betragtning, medmindre detpå relevant grundlag og passende måde kan godtgøres, at oplysningerne er
korrekte. Anmodninger om fortrolig behandling af oplysninger må ikke
afvises på et utilstrækkeligt grundlag.
4. Denne artikel udelukker ikke, at fællesskabsmyndighederne fremlægger
generelle oplysninger, og navnlig begrundelserne for de afgørelser, der ertruffet i medfør af denne beslutning, eller at de fremlægger de beviser, som dehar lagt til grund for deres afgørelser, for så vidt dette er nødvendigt for at
forklare disse begrundelser i retssager. Ved en sådan fremlæggelse tages der
hensyn til de berørte parters berettigede interesse i, at deres forretnings-hemmeligheder ikke røbes.
5. Hverken Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne eller personer i disses
tjeneste må videregive oplysninger, som de har modtaget i medfør af dennebeslutning, og som på anmodning af den part, der har givet oplysningerne,
skal behandles som fortrolige, medmindre denne part har givet særlig
tilladelse hertil. Oplysninger, der udveksles mellem Kommissionen og!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 24
medlemsstaterne, eller som vedrører konsultationer i henhold til artikel 15,
eller interne dokumenter, der er udarbejdet af fællesskabsmyndighederne elleraf medlemsstaternes myndigheder, må kun videregives, hvis dette udtryk-keligt fremgår af denne beslutning.
6. Oplysninger, der modtages i medfør af denne beslutning, må kun
anvendes til det formål, hvortil de er indhentet.
Artikel 20
Fremlæggelse af oplysninger
1. Klagerne, importørerne og eksportørerne og disses repræsentative
sammenslutninger samt repræsentanterne for eksportlandet kan anmode om
fremlæggelse af de nærmere oplysninger, der ligger til grund for de vigtigstekendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke der er indførtmidlertidige foranstaltninger. Anmodninger om en sådan fremlæggelse af
oplysninger indgives skriftligt umiddelbart efter indførslen af de midlertidige
foranstaltninger, og fremlæggelse af oplysningerne finder sted skriftligthurtigst muligt herefter.
2. De parter, der er nævnt i stk. 1, kan anmode om endelig fremlæggelse af
de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det
påtænkes at anbefale indførelse af endelige foranstaltninger eller afslutning af
en undersøgelse eller en procedure uden indførelse af foranstaltninger, idetder lægges særlig vægt på at fremlægge sådanne kendsgerninger og
betragtninger, som afviger fra dem, der lå til grund for indførelsen af de
midlertidige foranstaltninger.
3. Anmodninger om endelig fremlæggelse af oplysninger efter stk. 2
indgives skriftligt til Kommissionen, og skal i tilfælde, hvor der er pålagtmidlertidig told, være denne i hænde senest en måned efter offentliggørelsen
af toldens indførelse. Er der ikke pålagt midlertidig told, skal parterne have
lejlighed til at anmode om endelig fremlæggelse af oplysninger inden forfrister, som Kommissionen fastsætter.
4. Den endelige fremlæggelse af oplysninger finder sted skriftligt. Oplys-
ningerne fremlægges snarest muligt under behørig hensyntagen til kravet om
beskyttelse af fortrolige oplysninger, og normalt ikke senere end en måned førder træffes endelig afgørelse. Er Kommissionen ikke i stand til at fremlæggevisse kendsgerninger eller betragtninger på det pågældende tidspunkt, skal de
fremlægges snarest muligt derefter. Fremlæggelsen af oplysningerne foregri-
ber ikke senere afgørelser, som Kommissionen eller Rådet måtte træffe, mentræffes sådanne afgørelser på grundlag af andre kendsgerninger og
betragtninger, skal disse fremlægges snarest muligt.
5. Bemærkninger, der fremsættes efter den endelige fremlæggelse af
oplysninger, tages kun i betragtning, hvis de modtages inden for en frist,som Kommissionen fastsætter i hvert enkelt tilfælde, og som skal være mindstti dage, idet der tages behørigt hensyn til sagens hastende karakter.
Artikel 21
Fællesskabets interesser
1. En afgørelse af, om det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets
interesser er påkrævet at gribe ind, træffes på grundlag af en vurdering af alleinvolverede parters interesser som helhed, herunder den indenlandske
erhvervsgrens, brugernes og forbrugernes interesser, og der træffes kun
afgørelse i henhold til denne artikel, når alle parter har haft lejlighed til attilkendegive deres synspunkter i henhold til stk. 2. I en sådan undersøgelse
tages der særligt hensyn til behovet for at bringe den fordrejning af handelen,
som skyldes skadevoldende dumping, til ophør og at genskabe en situationmed effektiv konkurrence. De foranstaltninger, der fastsættes på grundlag afden konstaterede dumping og deraf følgende skade, må ikke anvendes, når
myndighederne på grundlag af alle fremlagte oplysninger, klart kan fastslå, at
det ikke er i Fællesskabets interesse at anvende sådanne foranstaltninger.
2. For at sikre, at myndighederne kan tage hensyn til alle synspunkter og
oplysninger på solidt grundlag, når de træffer afgørelse om, hvorvidt det er i
Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger, kan klagerne, importører-
ne og deres repræsentative sammenslutninger samt repræsentative brugere ogrepræsentative forbrugerorganisationer inden for de frister, der er fastsat i!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 25
meddelelsen om indledning af antidumpingundersøgelsen, give sig til kende
og indgive oplysninger til Kommissionen. Sådanne oplysninger eller passendesammendrag deraf stilles til rådighed for de øvrige parter, der er omhandlet idenne artikel, og disse er berettiget til at fremsætte bemærkninger hertil.
3. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan anmode om at
blive hørt. Anmodninger herom skal imødekommes, når de fremsættes inden
for de frister, der er fastsat i stk. 2, og det begrundes i henseende til
Fællesskabets interesser, hvorfor de pågældende parter bør høres.
4. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan fremsætte
bemærkninger om anvendelsen af midlertidig told, der indføres. Sådannebemærkninger skal være modtaget inden for en frist på en måned fra
tidspunktet for ikrafttrædelse af de pågældende foranstaltninger, hvis der skal
tages hensyn hertil, og bemærkningerne, eller passende sammendrag heraf,skal stilles til rådighed for de øvrige parter, som er berettiget til at fremsættebemærkninger hertil.
5. Kommissionen gennemgår behørigt indgivne oplysninger og undersøger,
om de er tilstrækkeligt repræsentative, og resultaterne af en sådan analyse
samt en udtalelse om oplysningernes beskaffenhed forelægges for Det
Rådgivende Udvalg til konsultation.
6. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan anmode om at
blive gjort bekendt med de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag afhvilke der sandsynligvis vil blive truffet endelig afgørelse. Sådanne oplys-
ninger fremlægges i det omfang, det er muligt, og uden at dette foregriber
senere afgørelser, som Kommissionen måtte træffe.
7. Der tages kun hensyn til behørigt dokumenterede oplysninger.
Artikel 22
Afsluttende bestemmelser
Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af:
a) særlige bestemmelser, som er fastsat i aftaler mellem Fællesskabet og
tredjelande
b) særlige foranstaltninger, forudsat at de ikke er i modstrid med
forpligtelserne i henhold til GATT.
Artikel 23
Ikke anvendelse af eksisterende lovgivning og overgangsforanstaltninger
Fra datoen for denne forordnings ikrafttræden anvendes bestemmelserne i
beslutning nr. 2424/88/EKSF ikke længere, for så vidt angår beskyttelse moddumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab.
Henvisninger til de pågældende bestemmelser betragtes som henvisninger til
nærværende beslutning.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne beslutning træder i kraft tredjedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Tidsfristerne i artikel 6, stk. 9, og 7, stk. 1, anvendes ikke for undersøgelser,
der allerede er indledt.
Denne beslutning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1996S2277 — DA — 12.05.1999 — 001.001 — 26