1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 4154/87
af 22. december 1987
om fastlæggelse af de analysemetoder og andre bestemmelser af teknisk art, der skal anvendes i
forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 3033/80 om fastsættelse af en ordning for handelen
med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter
(EFT L 392 af 31.12.1987, s. 19)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 203/98 af 26. januar 1998 L 21 6 28.1.1998
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 4154/87
af 22. december 1987
om fastlæggelse af de analysemetoder og andre bestemmelser af
teknisk art, der skal anvendes i forbindelse med Rådets forordning(EØF) nr. 3033/80 om fastsættelse af en ordning for handelen med
visse varer fremstillet af landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli
1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (1),
ændret ved forordning (EØF) nr. 3985/87 (2), særlig artikel 9, og
ud fra følgende betragtninger:Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1061/69 (
3), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1822/86 (4), fastlægges hvilke analyseme-
toder, der skal anvendes i forbindelse med Rådets forordning (EØF)nr. 1059/69 (
5); forordning (EØF) nr. 1059/69 er ophævet og erstattet
med Rådets forordning (EØF) nr. 3033/80 (6), senest ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 3743/87 (7);
i henhold til gennemførelsesbestemmelserne for forordning (EØF) nr.
3033/80, nemlig om import, der fastsat i Rådets forordning (EØF) nr.3034/80 af 11. november 1980 om fastsættelse af de mængder basi-sprodukter, der anses for medgået til fremstilling af varer, derhenhører under forordning (EØF) nr. 3033/80, og om ændring af
forordning (EØF) nr. 950/68 om Den Fælles Toldtarif (
8), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 4091/87 (9), fastlægges mængden af de basi-
sprodukter, der kan anses som medgået til varefremstillingen svarendetil forordning (EØF) nr. 3033/80;
for at tage den videnskabelige og tekniske udvikling af analysemetoder
i betragtning, og for at sikre en fortsat ensartet behandling af importe-rede varer henhørende under forordning (EØF) nr. 3033/80, er der
grund til at ophæve og erstatte forordning (EØF) nr. 1061/69;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra Nomenklaturudvalget —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastlægges de analysemetoder, der skal anvendes i
forbindelse med forordning (EØF) nr. 3033/80 (for så vidt angår
indførsel) og (EØF) nr. 3034/80 eller, hvis en analysemetode mangler,arten af de analyseoperationer, der skal udføres, eller princippet for enmetode, der skal anvendes.
Artikel 2
I overensstemmelse med definitionerne i bilag III til forordning (EØF)
nr. 3034/80 for indholdet af stivelse/glucose, saccharose/invertsukker/isoglucose og ved anvendelse af bilag II og III til samme forordningbenyttes følgende formler, procedurer og metoder:1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.
(2) EFT nr. L 376 af 31. 12. 1987, s. 1.
(3) EFT nr. L 141 af 12. 6. 1969, s. 24.
(4) EFT nr. L 158 af 13. 6. 1986, s. 1.
(5) EFT nr. L 141 af 12. 6. 1969, s. 1.
(6) EFT nr. L 323 af 29. 11. 1980, s. 1.
(7) EFT nr. L 352 af 15. 12. 1987, s. 29.
(8) EFT nr. L 323 af 29. 11. 1980, s. 7.
(9) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1987, s. 27.
▼B
1.Indhold af stivelse/glucose
(udtrykt som 100 % vandfri stivelse i varer, som de forefindes)
a) (Z − F) × 0,9,
når glucoseindholdet ikke er mindre end fructoseindholdet, eller
b) (Z − G) × 0,9,
når glucoseindholdet er mindre end fructoseindholdet
hvor:
Z = glucoseindhold bestemt efter metoden beskrevet i bilag I
F = fructoseindhold bestemt ved HPLC (højtryksvæskekroma-
tografi)
G = glucoseindhold bestemt ved HPLC.
I tilfælde litra a) gælder det, at såfremt der er påvist tilstedeværelse
af lactosehydrolysat og/eller mængder af lactose og galactose,
trækkes et glucoseindhold svarende til galactoseindholdet (bestemtved HPLC), fra glucoseindholdet (Z), før der foretages nogen andenberegning.
2.Indhold af saccharose/invertsukker/isoglucose
(udtrykt som saccharose ivarer, som de forefi ndes)
a) S + (2F) × 0,95,
når glucoseindholdet ikke er mindre end fructoseindholdet
b) S + (G + F) × 0,95,
når glucoseindholdet er mindre end fructoseindholdet
hvor:
S = saccharoseindhold bestemt ved HPLC
F = fructoseindhold bestemt ved HPLC
G = glucoseindhold bestemt ved HPLC.
Såfremt der er påvist tilstedeværelse af lactosehydrolysat og/eller
mængder af lactose og galactose, trækkes et glucoseindholdsvarende til galactoseindholdet (bestemt ved HPLC), fra glucoseind-holdet (G), før der foretages nogen anden beregning.
3.Indhold af mælkefedt
a) Med forbehold af bestemmelserne under litra b) bestemmes
indholdet af mælkefedt i vægtprocent ved ekstraktion med petro-leumether efter hydrolyse med saltsyre.
b) Såfremt der ivaren også påvi ses andre fedtstoffer end mælkefedt,
anvendes følgende procedure:
— det totale fedtindhold i vægtprocent i varen bestemmes som
beskrevet under litra a)
— til bestemmelse af mælkefedtindholdet anvendes en metode
med ekstraktion med petroleumether efter hydrolyse med salt-syre efterfulgt af gaskromatografiaf methylestere af fedtsyre.Dersom der påvises mælkefedt, beregnes indholdet deraf ivægtprocent ved at gange indholdet af methylbutyrat i vægt-procent med 25 og gange det således opnåede resultat med
det samlede fedtindhold i vægtprocent i varen og dividere
med 100.
4.Indhold af mælkeprotein
a) Med forbehold af bestemmelserne under litra b) beregnes
indholdet af mælkeproteiner i varen ved at gange kvælstofind-
holdet (bestemt ved Kjeldahl-metoden) med faktoren 6,38.
b) Såfremt der ivaren også konstateres bestanddele i ndeholdende
andre proteiner end mælkeproteiner:
— bestemmes det samlede kvælstofindhold ved Kjeldahl-
metoden
— beregnes indholdet af mælkeproteiner som beskrevet under
litra a), idet der fra det samlede kvælstofindhold trækkes1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
kvælstofindholdet svarende til ikke-mælkeproteinerne, før den
ganges med faktoren 6,38.
Artikel 3
I forbindelse med bilag I til forordning (EØF) nr. 3034/80 anvendes
følgende metoder og/eller procedurer:
1. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 0403 10 51 til
0403 10 59, 0403 10 91 til 0403 10 99, 0403 90 71 til 0403 90 79og 0403 90 91 til 0403 90 99 bestemmes mælkefedtindholdet ifølgeden iarti kel 2, nr. 3, beskrevne metode.
2. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 1704 10 11 til
1704 10 99 og 1905 20 10 til 1905 20 90 bestemmes saccharoseind-holdet, herunder invertsukker beregnet som saccharose, ifølge enHPLC-metode. Som invertsukker beregnet som saccharose forstås
den aritmetiske sum af fructose og glucose ganget med 0,95.
3. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 1806 10 10 til
1806 10 90 bestemmes indholdet af saccharose/invertsukker/isoglu-cose ifølge de i artikel 2, nr. 2, anførte formler, metoder og
procedurer.
4. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 3505 20 10 til
3505 20 90 bestemmes indholdet af stivelse, dekstrin eller anden
modificeret stivelse ifølge den i bilag II beskrevne metode.
5. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 3809 10 10 til
3809 10 90 bestemmes indholdet af stivelsesprodukter ifølge den ibilag II beskrevne metode.
6. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 1901 90 11 og
1901 90 19 foretages afgrænsningen mellem de to koder på grundlagaf tørstofindholdet, bestemt ved tørring ved en temperatur på 103º C
± 2º C indtil konstant vægt.
7. Ved tarifering af varer henhørende under KN-kode 1902 19 10 og
1902 19 90 skal indholdet af mel af blød hvede i pastaprodukterbestemmes efter den ibi lag III anførte metode.
8. Indholdet af mannitol og D-glucitol (sorbitol) af varer henhørende
under KN-kode 2905 44 11 til 2905 44 99 og 3823 60 11 til3823 60 99 bestemmes efter en metode baseret på højtryksvæskekro-
matografi(HPLC).
Artikel 4
1. Der skal udarbejdes en analyserapport.2. Analyserapporten skal indeholde følgende oplysninger:— enhver information, der er nødvendig for identifikation af prøven
— den anvendte metode og nøjagtig henvisning til den retsakt, hvori
den er anført, eller i givet fald henvisning til en detaljeret metode,der specificerer de analyseoperationer, der skal udføres, eller prin-cippet for en metode, der skal anvendes, som angivet i denne
forordning
— enhver faktor, som kan tænkes at have haft indvirkning på resulta-
terne
— analyseresultaterne under hensyntagen til den måde, de er udtrykt
på iden anvendte metode og de udtryk, der di kteres af behovethos de told- eller administrative myndigheder, som har anmodetom analysen.
Artikel 5
Forordning (EØF) nr. 1061/69 ophæves.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1988.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 4
▼B
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
ihver medlemsstat.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 5
▼B
BILAG I
BESTEMMELSE AF STIVELSESINDHOLDET OG NEDBRYDNINGS-
PRODUKTER, HERI INKLUDERET GLUCOSE
1.Formål og anvendelse
a) Metoden tillader bestemmelse af stivelsesindholdet og nedbrydnings-
produkter, heraf inkluderet glucose: »Stivelse«.
b) »Stivelsesindholdet« nævnt under 1 a) er defineret som værdien E og
udregnes som beskrevet under 6 idenne metode.
2.Princip
Prøven oplukkes ved hjælp af natriumhydroxid, og »stivelsen« spaltes i
glucoseenheder med amyloglucosidase. Glucosen bestemmes enzymatisk.
3.Reagenser
(Brug dobbelt-destilleret vand).
3.1. 0,5 N (0,5 mol/l) natriumhydroxidopløsning.3.2. 96 % (min.) iseddikesyre.3.3. Amyloglucosidaseopløsning:
Umiddelbart før brug opløses ca. 10 mg amyloglucosidase (EC 3.2.1.3.)
(6 U pr. mg) i1 ml vand (
1).
3.4. Triethanolaminpufferopløsning:
14,0 g triethanolaminchlorhydrat (tris(2-hydroxyethyl)ammoniumchlorid)
og 0,25 g magnesiumsulfat (MgSO47H2O) opløses i80 ml vand. Der
tilsættes ca. 5 ml 5 Na (5 mol/l) natriumhydroxidopløsning, og indstilles
til pH 7,6 ved hjælp af 1 N (1 mol/l) natriumhydroxidopløsning. Der
fyldes op til 100 ml med (dobbelt-destilleret) vand. Denne pufferopløs-
ning holder sig i mindst fire uger ved 4º C.
3.5. NADP-(Nicotinamid-adenin-dinucleotidphosphat, dinatriumsalt) opløs-
ning:
60 mg NADP opløses i6 ml vand. Denne opløsni ng er holdbar imi ndst
fire uger ved 4º C.
3.6. ATP-(Adenosin-5 ′-triphosphat, dinatriumsalt) opløsning:
300 mg ATP, 3H2O og 300 mg natriumhydrogencarbonat (NaHCO3),
opløses i 6 ml vand. Denne opløsning er holdbar i mindst fire uger ved
4º C.
3.7. HK/G6P-DH-(Hexokinase (EC 2.7.1.1) og glucose-6-phosphatdehydro-
genase (EC 1.1.1.49)): 280 U HK og 140 U G6P-DH suspenderes i, 1 ml
3,2 M ammoniumsulfatopløsning. Denne suspension er holdbar i mindst
et år ved 4º C.
4.Apparatur
4.1. Magnetomrørertermostat (60º C).4.2. Magnetstave.4.3. UV-spectrofotometer med 1 cm kuvetter.4.4. Pipetter til enzymatisk analyse.
5.Metode
5.1.Prøven oplukkes ved hjælp af natriumhydroxid, og »stivelsen« underka-
stes enzymatisk hydrolyse:
5.1.1. De afvejede prøvemængder vælges efter det formodede indhold af
»stivelse« som anført i nedenstående tabel (»stivelsesindholdet« i hver
afvejet mængde må ikke overstige 0,4 g):1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 6
(1) Hvor U er den internationale enhed for enzym-aktivitet.
▼B
Produktets formodede
»stivelsesindhold«
ig/100 gOmtrentlig afvejet
prøvemængde
igMålekolbens volumen
imlFortyndingsfaktor op til
hel liter
> 70 0,35-0,4 500 2
20-70 max. 0,5 500 2
5-20 max. 1 250 4
< 5 max. 2 200 5
5.1.2. Prøven afvejes med en nøjagtighed på 0,1 mg.
5.1.3. Tilsættes 50 ml 0,5 N natriumhydroxidopløsning (4.1) hvorefter der
omrøres konstant i30 mi n. med magnetomrøreren ivandbad ved 60º C.
5.1.4. Der indstilles til pH 4,6-4,8 med nogle få ml koncentreret iseddikesyre
(3.2).
5.1.5. Anbringes i vandbadet med magnetomrøreren (4.1) ved 60º C. Der
tilsættes 1,0 ml enzymopløsning (3.3), hvorefter man lader blandingen
reagere i 30 min. under konstant omrøring.
5.1.6. Efter afkøling overføres indholdet kvantitativt til en målekolbe (5.1.1),
som fyldes op til mærket med vand.
5.1.7. Om nødvendigt filtreres gennem et foldefilter (se under 1).
5.2.Kvantitativ bestemmelse af glucose:
5.2.1. Prøveopløsningen skal indeholde 100-1 000 mg glucose pr. liter, hvilket
svarer til en ∆Ε340-værdipå 0,1-1,0.
Absorbansen af prøveopløsningen, der fremstilles ved, at 1 del prøveo-
pløsning fortyndes med 30 dele vand, må ikke overstige 0,4 (målt mod
luft) ved 340 nm.
5.2.2. Pufferopløsningen (3.4) indstilles til stuetemperatur (20 ºC).5.2.3. Reagensernes og prøvens temperatur skal ligge mellem 20º C og 25º C.5.2.4. Absorbansen måles ved 340 nm i forhold til luft (ingen kuvette i referen-
cestrålen).
5.2.5. Gå frem efter nedenstående afpipetteringsskema:
Kuvetterne påfyldesBlindprøve
(ml)Måleprøve
(ml)
Puffer (reagens 3.4) 1,00 1,00
NADP (reagens 3.5) 0,10 0,10ATP (reagens 3.6) 0,10 0,10Prøveopløsning (5.1.6 eller
5.1.7)— 0,10
Dobbelt-destilleret vand 2,00 1,90
Væskerne blandes. Efter ca. 3 min. måles opløsningernes absorbans (E
1).
Reaktionen påbegyndes ved tilsætning af:
HK/G6P-DH (reagens 3.7) 0,02 0,02Væskerne blandes, reaktionens afslutning afventes (ca. 15 min.), og opløsningernes absorbens
(E
2) måles. Hvis reaktionen ikke er løbet til ende efter 15 min., måles absorbansen med 5
minutters intervaller, til stigningen er konstant. Så ekstrapoleres der baglæns til tidspunktet
for tilsætning af suspensionen (3.7) (se under 2).
5.2.6. Absorbsionsforskellen (E2—E1) udregnes for blindprøven og
måleprøven. Blindprøvens absorbsionsforskel ( ∆Εblind) fratrækkes
måleprøven ( ∆Εprøve):
∆Ε340=∆Εprøve−∆Εblind
Denne forskel giver glucoseindholdet Gl i prøveopløsningen, i g/l:
Glucoseindhold i prøveopløsningen g/l1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 7
▼B
Gl¼3;22/C2180 ;16
6;3/C21/C20;1/C21 000/C2∆Ε340¼0;921/C2∆Ε340
(3,22 = volume måleopløsning (ml); 1: celletykkelse (cm); 0,1: volume
mønsteropløsning (ml))
Molvægten af glucose er 180,16 (g/mol).
5.2.7. Hvis det af en eller anden årsag ikke er muligt at måle ved 340 nm, kan
man måle ved 365 nm eller 334 nm, blot man erstatter tallet 6,3 iformlen
for Gl med tallet 3,5 henholdsvis 6.18.
6.Beregning af »stivelsesindholdet« Z
a) E¼»stivelsesindhold« i g =100 g¼100/C20;9/C2Gl
p/C2f
b) Z¼»Glucoseindhold i g =100 g¼100/C2Gl
p/C2f
hvor
Gl = glucose ig/l (5.2.6)
f = fortyndingsfaktor (5.1.1)
p = afvejet mængde prøve ig0,9 = omregningsfaktor fra glucose til stivelse.
Bemærkninger
1. Såfremt det konstateres, at opløsningen ikke kan filtreres som i 5.1.7., må
kemikeren tage de nødvendige forholdsregler.
2. Såfremt der konstateres en hæmning af enzymerne, tilrådes det at anvende
metoden »doserede tilsættelser« med anvendelse af ren stivelse.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 8
▼B
BILAG II
BESTEMMELSE AF INDHOLDET AF STIVELSE, DEXTRIN ELLER
ANDEN MODIFICERET STIVELSE INDEHOLDT I VARERNE HENHØ-
RENDE UNDER KN-KODE 35052010 TIL 35052090 SAMT AF
STIVELSE OG STIVELSESPRODUKTER INDEHOLDT I VARERNE
HENHØRENDE UNDER KN-KODE 38091010 TIL 38091090
I.Metodens princip
Ved syrehydrolyse sønderdeles stivelsen til reducerende sukker, der
bestemmes volumetrisk ved hjælp af Fehling-væske.
II.Apparater og reagenser
1. Kolbe med et rumindhold på ca. 250 ml
2. Målekolbe med et rumindhold på 200 ml3. Burette med et rumindhold på 25 ml4. Saltsyre, vægtfylde 1,195. Kaliumhydroxid i vandig opløsning6. Aktivt kul7. Fehling-væske I og Fehling-væske II8. Metylenblåt i 1 pct. vandig opløsning.
III.Forsøgets gennemførelse
I en kolbe rummende ca. 250 ml indvejes så meget mængde prøve, at det
svarer til ca. 1 g stivelse, og der tilføjes 100 ml destilleret vand og 2 ml
saltsyre. Blandingen koges i tre timer under tilbagesvaling.
Efter afkøling hældes kolbens indhold kvantitativt på en målekolbe
rummende 200 ml, og der tilføjes så meget kaliumhydroxid, at opløsningen
kun reagerer svagt surt. Derefter fyldes der op med destilleret vand indtil
200 ml, og væsken filtreres gennem aktivt kul for at blive affarvet.
Med denne opløsning fyldes derefter en burette, og 10 ml Fehling-væske
reduceres på følgende måde:
I en stålkolbe rummende ca. 250 ml hældes 10 ml Fehling-væske (5 ml
væske I og 5 ml væske II). Kolben rystes, indtil der fremkommer en klar
opløsning, og derpå tilføjes 40 ml destilleret vand og lidt kvarts eller pimp-
sten.
Kolben anbringes på en kvadratisk plade af asbest, der i midten har en
cirkelformet åbning med diameter ca. 6 cm. Asbestpladen lægges på et
trådnet. Kolben opvarmes nu således, at væsken begynder at koge iløbet
af ca. 2 minutter.
Den kogende væske tilsættes derefter så meget af sukkeropløsningen fra
buretten, at Fehling-væskens blå farve næsten ikke er synlig. Der tilsættes
nu 2-3 dråber metylenblåtopløsning som indikator, og titreringen fortsættes
ved yderligere dråbevis tilsætning af sukkeropløsningen, indtil indikatorens
blå farve forsvinder.
Med henblik på større nøjagtighed gentages titreringen under samme betin-
gelser, idet dog næsten hele den mængde sukkeropløsning, der kræves til
reducering af Fehling-væsken, tilsættes på en gang. Ved denne titrering
skal Fehling-væsken være fuldstændig reduceret i løbet af 3 minutter.
Fortsæt kogningen i nøjagtig to minutter. Titreringen fortsættes ved yderli-
gere dråbevis tilsætning i det tredje minut indtil indikatorens blå farve
forsvinder.
Prøvens indhold af stivelse i vægtprocent beregnes efter følgende formel:
Stivelse i procent ¼
T/C2200/C2100
n/C2p/C20;95
Heribetyder:
T: et kvantum vandfri dextrose i g, der svarer til 10 ml Fehling-væske,
10 ml Fehling-væske (5 ml væske I og 5 ml væske II) svarer til
0,04945 g vandfridextrose, når væske I i ndeholder 17,636 g kobber
pr. liter
n: den ved titreringen forbrugte mængde sukkeropløsning i ml1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 9
▼B
p: den indvejede mængde prøve
0,95: faktor til omregning af vandfri dextrose til stivelse.
Sukker, der oprindelig er til stede i prøven, fratrækkes — efter omregning
til den ækvivalente stivelsesmængde — i den efter ovenstående formel
udfundne procentsats.
IV.Fremstilling af Fehling-væske
Væske I: I en målekolbe opløses 69,278 g krystalliseret, analyserent,
jernfrit kobbersulfat (CuSO4·5H2O) i destilleret vand til 1
liter. Opløsningens nøjagtige indhold af kobber kontrolleres
ved en kvantitativ bestemmelse af dette.
Væske II: I en målekolbe opløses 100 g natriumhydroxid og 346 g
kaliumnatriumtartrat (Seignettesalt) i destilleret vand til 1 liter.
De to væsker I og II blandes i lige dele umiddelbart før anvendelsen. 10 ml
Fehling-væske (5 ml væske I og 5 ml væske II) reduceres fuldstændigt af
0,04945 g vandfridextrose, når fremgangsmåden er som beskrevet under
III.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 10
▼B
BILAG III
PÅVISNING AF MEL ELLER GRYN AF BLØD HVEDE I MAKARONI,
SPAGHETTI OG LIGNENDE VARER
(efter Young og Gilles-metoden, ændret af Bernaerts og Grunner)
I.Metodens princip
Af prøven udvindes med anvendelse af et ikke-polart opløsningsmiddel en
ekstrakt.
Ekstrakten kromatograferes på en plade med et tyndt lag af kiselgel. Herved
skilles de tilsvarende steroler i forskellige fraktioner af form som striber.
Udfra antallet af de intensive farvestriber kan man slutte, om produktet kun
er fremstillet af hård hvede eller blød hvede eller af en blanding af hård og
blød hvede. Endvidere kan det konstateres, om der er anvendt æg til
produktets fremstilling.
II.Apparater og reagenser
1. Homogenisator eller laboratoriemølle for at kunne fremstille et malet
produkt, der kan passere gennem en sigte med maskevidde 0,200 mm
2. Standardiseret sigte med en maskevidde af 0,200 mm3. Vakuum-inddampningsapparat med vandbad
4. Glasplade, aluminiumfolie eller andre egnede materialer i format 20
x 20 cm påført et tyndt lag kiselgel. Påfører man selv det tynde lag af
kiselgel, anvendes en kiselgel-gips-blanding med et indhold af gips på
ca. 13 %. Låget påføres med et egnet redskab, idet producentens oplys-
ninger følges. Det skal være 0,25 mm tykt
5. Mikropipette til afmåling af 20 mikroliter6. Kar med låg til fremkaldelse af kromatogrammerne7. Forstøver
8. Petroleumsether, der destillerer fra 40 til 60º C, redestilleret før brugen
9. Diethylether, vandfri, til analyse
10. Carbontetrachlorid, til kromatografi, redestilleret før brugen
11. Molybdenphosphorsyre, til analyse
12. Ethylalkohol, 94 volumenprocent.
III.Forsøgets gennemførelse
Ca. 20 g af prøven males så fint, at stoffet kan passere helt gennem sigten.
Den fint formalede prøve hældes på en Erlenmeyer-kolbe, dækkes med
150 ml petroleumsether og står til næste dag ved stuetemperatur. Kolben
rystes herunder fra tid til anden.
Derefter filtreres blandingen gennem en Buchner-tragt med filtrerlag eller
gennem et foldefilter. Det klare filtrat overføres portionsvis til en 100 ml-
kolbe, og opløsningsmidlet fordampes under reduceret tryk ved en vandbad-
stemperatur på 40-50º C. Efter opløsningsmidlets fordamning fortsættes
opvarmningen i endnu 10 minutter under reduceret tryk.
Efter kolbens afkøling bestemmes vægten af den opnåede ekstrakt.
Ekstrakten opløses derefter i diethylether, idet der for hver 60 ºmg ekstrakt
benyttes 1 ml diethylether.
Tyndtlagspladerne med kiselgel aktiveres ved opvarmning ved 130º C i tre
timer. Man lader dem afkøle i ekssikkator over kiselgel. Plader, der ikke
straks anvendes, forbliver i ekssikkatoren.
På et så frisk aktiveret lag som muligt påføres 20 mikroliter af den klare
opløsning i form af en jævn stribe på 3 cm's længde, bestående af ved siden
af hinanden liggende dråber, hvorpå man lader opløsningsmidlet fordampe.
Kromatogrammet udvikles ved stuetemperatur med carbontetrachlorid i et
kromatograf ιrkar, hvis vægge, dækkes med filtrerpapir, der indeholder
opløsningsmidlet. Efter ca. en times forløb har opløsningsmidlet nået en
højde af 18 cm. Man tager pladen op og lader opløsningsmidlet fordampe
i luften. Kromatogrammet udvikles derefter en gang til, for at striberne
skal blive bedre skilt fra hinanden. Opløsningsmidlet lader man igen
fordampe iluften.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 11
▼B
Tyndtlagskromatogrammet påsprøjtes nu med 20 procent-opløsning af
molybdenphosphorsyre iethylalkohol. Lagets farve skal være ensartet gul.
Ved en derpå følgende 5 minutter lang opvarmning til 110º C gøres stri-
berne synlige.
IV.Aflæsning af kromatogrammet
Viser kromatogrammet en eneste kraftig hovedstribe med en Rf-værdi af ca.
0,4 til 0,5, er der ved produktets fremstilling anvendt hård hvede. Er der
derimod to hovedstriber af samme intensitet, er det anvendte råstof blød
hvede. Blandinger af blød og hård hvede kan erkendes ved at de to striber
har forskellig intensitet.
Kan der på kromatogrammet konstateres tre striber (to striber i højde som
blød hvedes hovedstriber og en stribe, der ligger derimellem), tyder dette
på, at produktet indeholder æg. Er den øverste stribe i dette tilfælde svagere
end den mellemliggende stribe, er der anvendt hård hvede som råstof. Er
den øverste stribe derimod mere udtalt end den mellemliggende stribe, er
der anvendt blød hvede.1987R4154 — DA — 18.02.1998 — 001.001 — 12