1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 94/67/EF
af 16. december 1994
om forbrænding af farligt affald
(EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentetsog Rådetsforordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 94/67/EF
af 16. december 1994
om forbrænding af farligt affald
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 130 S, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra følgende betragtninger:Formålet med og principperne for Fællesskabets miljøpolitik er ifølge
traktatensartikel 130 R navnlig at forebygge forurening og rette op påskaderne herfra ved fortrinsvis at gribe ind ved kilden under anvendelseaf princippet om, at forureneren betaler;
i Rådets resolution af 7. maj om Fællesskabets affaldspolitik (
4) opfor-
dres Kommissionen til hurtigst muligt at færdiggøre sine forslag omforbrændingsanlæg for industriaffald;
forbrænding af farligt affald vil afgive emissioner, som, medmindre de
kontrollerespå rette måde, kan være forurenende og derved s kade
menneskers sundhed og miljøet; i visse tilfælde kan denne forurening
være grænseoverskridende;
det er derfor nødvendigt, at der træffesforebyggende forans taltninger
for at beskytte miljøet mod de farlige emissioner fra forbrænding affarligt affald;
de nuværende afvigelser mellem medlemsstaternes bestemmelser om
forbrænding af farligt affald og i visse tilfælde mangelen på sådannebestemmelser gør en indsats på fællesskabsplan berettiget;
i henhold til traktatensartikel 130 T er vedtagels en af dette direktiv
ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder ellerindfører strengere miljøbeskyttelsesforanstaltninger, som er foreneligemed traktaten;
i henhold til artikel 4 i Rådetsdirektiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om
affald (
5) træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at affaldet nyttiggøres eller bortskaffes uden fare for menneskers
sundhed og uden skade for miljøet; i dette øjemed hedder det i artikel 9
i samme direktiv, at ethvert anlæg eller enhver virksomhed, derbehandler affald, skal indhente en tilladelse fra myndighederne, hvoridet bl. a. anføres, hvilke forholdsregler der skal træffes;
i henhold til artikel 3 og 4 i Rådetsdirektiv 84/360/EØF af 28. juni
1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg (
6) skal der
kræves forudgående godkendelse til drift af industrianlæg, der er nævnti direktivetsbilag, herunder forbrændings anlæg;1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 130 af 21. 5. 1992, s. 1.
(2) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 49.
(3) Europa-Parlamentetsudtalels e af 10. marts1993 (EFT nr. C 115 af 26. 4.
1993, s. 90). Rådets fælles holdning af 11. juli 1994 (EFT nr. C 232 af 20.
8. 1994, s. 35) og Europa-Parlamentets afgørelse af 17. november 1994
(EFT nr. C 341 af 5. 12. 1994).
(4) EFT nr. C 122 af 18. 5. 1990, s. 2.
(5) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 47. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).
(6) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20. Direktivet er ændret ved direktiv 91/
692/EØF.
▼B
formålet med de forbrændingsanlæg, der opføres og drives i henhold til
dette direktiv, er at nedbringe farligt affalds forureningsrelaterede risi-kopotentiale ved hjælp af en oxideringsproces, at nedbringe mængden
og omfanget af affald, og at frembringe reststoffer, der kan genan-
vendes eller bortskaffes uden risiko;
et højt miljøbeskyttelsesniveau forudsætter, at der fastsættes og opret-
holdes passende driftsbetingelser og emissionsgrænseværdier forforbrændingsanlæg for farligt affald i Fællesskabet; det er nødvendigtmed særlige bestemmelser for emissioner af dioxiner og furaner, somdet er af afgørende betydning at nedbringe ved hjælp af de mest avan-
cerede teknikker;
der er brug for måleteknikker af høj standard til at overvåge emissio-
nerne for at sikre, at emissionsgrænseværdierne og de vejledende
værdier for de forurenende stoffer overholdes;
der kræves en integreret indsats til beskyttelse af miljøet mod emissi-
oner fra forbrænding af farligt affald; for at forhindre, at forureningen
blot flyttesfra ét miljø til et andet, må vandigt affald fra rens ning afrøggas kun udledes efter særskilt behandling; senest to år efter dettedirektivs ikrafttræden skal der fastlægges specifikke emissionsgrænse-værdier for forurenende stoffer i vandigt affald af denne art;
der skal indføres bestemmelser, der dækker tilfælde af overskridelse af
emissionsgrænseværdierne samt tilfælde af teknisk uundgåelige stands-
ninger, forstyrrelser eller svigt i renseanordningerne;
med forbrænding af farligt affald i anlæg, der ikke i første række er
beregnet til at forbrænde farligt affald, bør ikke kunne forårsage en
stigning i emissionerne af forurenende stoffer i den del af røggas-mængden, der stammer fra forbrændingen af dette affald, og der børderfor gælde passende begrænsninger herfor;
for at forbedre beskyttelsen af menneskers sundhed og miljøet er det
nødvendigt, at bestående forbrændingsanlæg hurtigt tilpasses de emissi-onsgrænseværdier, der er fastsat i dette direktiv, så det undgås, atmængden af farligt affald, der overføres til disse anlæg, vokser;
der bør nedsættes et udvalg til at bistå Kommissionen med iværksæt-
telsen af nærværende direktiv samt dets tilpasning til den
videnskabelige og tekniske udvikling;
rapporterne om gennemførelsen af dette direktiv er en vigtig del af
underretningen af Kommissionen og medlemsstaterne om de frem-
skridt, der er gjort inden for teknikker til kontrol af emissioner;
forslag til revision af emissionsgrænseværdier og bestemmelser i
forbindelse hermed i dette direktiv skal forelægges for Rådet senest
den 31. december 2000 på baggrund af den forventede teknologiskeudvikling, erfaringer fra driften af forbrændingsanlæggene samt miljø-kravene —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Sigtet med dette direktiv er at fastsætte foranstaltninger og proce-
durer til at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, til i
videst muligt omfang at begrænse miljøskader, navnlig forurening afluft, jord og overflade- og grundvand, og den fare for menneskerssundhed, som forbrænding af farligt affald indebærer, og i dette øjemedat fastsætte og opretholde passende driftsvilkår og emissionsgrænsevær-dier for forbrændingsanlæg for farligt affald i Fællesskabet.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
2. Anvendelsen af dette direktiv indskrænker ikke anvendelsen af
anden relevant fællesskabslovgivning, navnlig om affald og beskyttelseaf arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på forbrændingsanlæg.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:1) »Farligt affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defi-
neret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12.december 1991 om farligt affald (
1).
Følgende former for farligt affald er imidlertid undtaget fra dette
direktivs anvendelsesområde:
— brændbart flydende affald, herunder olieaffald som defineret i
artikel 1 i Rådetsdirektiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bort-skaffelse af olieaffald (
2), såfremt det opfylder følgende tre
kriterier:
i) masseindholdet af polychlorerede aromatiske carbonhy-
drider, f. eks. polychlorerede biphenyler (PCB) ellerpentachlorphenol (PCP), overstiger ikke de koncentrationer,
der er fastsat i den relevante fællesskabslovgivning
ii) affaldet bliver ikke farligt ved at indeholde andre bestand-
dele, som er opført i bilag II til direktiv 91/689/EØF, imængder eller koncentrationer, der er uforenelige med opfyl-delsen af målene i artikel 4 i direktiv 75/442/EØF, og
iii) den nedre brændværdi er mindst 30 MJ/kg
— alt brændbart flydende affald, som ikke forårsager anden emis-
sion i røggassen fra forbrændingen end emissionen fra gasolie
som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 75/716/EØF (
3) eller
en større koncentration af emissioner end dem, der hidrører fraforbrænding af således defineret gasolie
— farligt affald, der stammer fra offshore-prospektering og -udnyt-
telse af olie- og gasressourcer, og som forbrændes om bord
— kommunalt affald, der falder ind under direktiv 89/369/EØF (
4)
og 89/429/EØF (5)
— spildevandsslam fra behandling af kommunalt spildevand bliver
ikke farligt ved at indeholde bestanddele, som er opført i bilag II
til direktiv 91/689/EØF, i mængder eller koncentrationer, som er
fastsat af medlemsstaterne, indtil listen over farligt affald, somer omhandlet i artikel 1, stk. 4, i nævnte direktiv, er opstillet,og som er uforenelige med opfyldelsen af målene i artikel 4 idirektiv 75/442/EØF. Denne undtagelse berører ikke bestemmel-
serne i direktiv 86/278/EØF (
6).1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20.
(2) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF.
(3) Rådetsdirektiv 75/716/EØF af 24. november 1975 om tilnærmels e af
medlemsstaternes lovgivninger og svovlindholdet i visse flydende brænd-
selsstoffer (EFT nr. L 307 af 27. 11. 1975, s. 22). Direktivet er senest
ændret ved direktiv 91/692/EØF.
(4) Rådetsdirektiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggels e af luftforure-
ning fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg (EFT nr. L 163 af 14.
6. 1989, s. 32).
(5) Rådetsdirektiv 89/429/EØF af 21. juni 1989 om nedbringels e af luftforure-
ning fra bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg (EFT nr. L 203 af15. 7. 1989, s. 50).
(
6) Rådets direktiv 86/278/EØF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljøet,
navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rens-
ningsanlæg (EFT nr. L 181 af 4. 7. 1986, s. 6). Direktivet er senest ændret
ved direktiv 91/692/EØF.
▼B
2) »Forbrændingsanlæg«: alt teknisk udstyr, der anvendes til forbræn-
ding af farligt affald ved oxidering med eller uden genvinding afden producerede forbrændingsvarme, herunder forbehandling og
pyrolyse eller andre termiske behandlingsprocesser, f. eks. plasma-
proces, hvis produkterne herfra dernæst forbrændes. Anlæg, deranvender farligt affald som normalt eller supplerende brændsel tilindustriprocesser, er også omfattet.
Denne definition omfatter hele anlægget og det dertil hørende
område, herunder affaldsmodtagelsen, oplagrings- og forbehand-lingsfaciliteter, forbrændingsovnen og affalds-, brændstof- oglufttilførselssystemerne, udstyr til behandling af røggas og spilde-vand samt apparatur og anordninger til kontrol medforbrændingsprocessen og kontinuerlig registrering og overvågning
af forbrændingsvilkårene.
Følgende anlæg er ikke omfattet af denne definition:— forbrændingsanlæg for slagtekroppe eller slagteaffald
— forbrændingsanlæg for smittefarligt klinisk affald, såfremt dette
affald ikke er farligt som følge af tilstedeværelsen af andrebestanddele, som er opført i bilag II til direktiv 91/689/EØF,eller
— kommunale affaldsforbrændingsanlæg, der også forbrænder smit-
tefarligt klinisk affald, som ikke er blandet med andet affald, der
kan være farligt som følge af tilstedeværelsen af en af de andre
egenskaber, der er opført i bilag III til direktiv 91/689/EØF.
3) »Nyt forbrændingsanlæg«: et anlæg, hvortil der er udstedt driftstilla-
delse på eller efter den i artikel 18, stk. 1, anførte dato.
4) »Bestående forbrændingsanlæg«: et anlæg, hvortil den første drifts-
tilladelse er udstedt før den i artikel 18, stk. 1, anførte dato.
5) »Emissionsgrænseværdi«: den massekoncentration af forurenende
stoffer, som ikke må overskrides i emissionen fra anlæg i etnærmere fastsat tidsrum.
6) »Operatør«: enhver fysisk eller juridisk person, som driver et
forbrændingsanlæg, eller som har eller har fået overdraget den afgø-rende økonomiske dispositionsret over det.
Artikel 3
1. Den tilladelse, der er nævnt i artikel 9 og 10 i direktiv 75/442/
EØF, i artikel 11 i samme direktiv som suppleret ved artikel 3 idirektiv 91/689/EØF, samt i artikel 3 i Rådets direktiv 84/360/EØF,må kun gives, hvis det af ansøgningen fremgår, at forbrændingsan-lægget er udformet, udstyret og vil blive drevet således, at de
nødvendige forebyggende foranstaltninger imod miljøforurening vil
blive truffet, og bestemmelserne i artikel 5 til 12 i nærværende direktivvil blive overholdt.
2. I den tilladelse, der udstedes af de kompetente myndigheder, skal
det udtrykkeligt anføres, hvilke typer og mængder farligt affald der måbehandles i forbrændingsanlægget, samt hvor stor forbrændingsovnenssamlede kapacitet er.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
3. Når anlæg, som ikke i første række er beregnet til forbrænding af
farligt affald, får tilført farligt affald (medforbrænding), og den varme,der afgivesved forbrændingen af dette affald, højs t udgør 40 % af den
samlede varme, der afgives i anlægget på et hvilket som helst tidspunkt
under driften, gælder i det mindste følgende artikler:
— artikel 1 til 5
— artikel 6, stk. 1 og 5— artikel 7, herunder bestemmelserne om måling som nævnt i artikel
10 og 11
— artikel 9
— artikel 12, 13 og 14.
4. Tilladelse til medforbrænding som omhandlet i stk. 3 må kun
udstedes, hvis det af ansøgningen fremgår:
— at brænderne til farligt affald anbringes og affaldet tilføres således,
at forbrændingsgraden er så fuldstændig som muligt, og
— at bestemmelserne i artikel 7, på grundlag af de i bilag II omhand-
lede beregninger, vil blive overholdt.
I tilladelsen skal det udtrykkeligt anføres, hvilke typer og mængder
farligt affald der må medforbrændes i anlægget. Tilladelsen skal endvi-dere indeholde oplysning om mindste og største massestrøm for detfarlige affald, dets laveste og højeste brændværdi og dets størsteindhold af forurenende stoffer, f. eks. PCB, PCP, chlor, fluor, svovl
og tungmetaller.
Resultaterne af målinger foretaget senest seks måneder efter påbegyn-
delsen af driften under de dårligst tænkelige vilkår skal vise, atbestemmelserne i artikel 7 overholdes. For nævnte periode kan de
kompetente myndigheder tillade undtagelser fra den i stk. 3 fastsatte
procentsats.
Artikel 4
Ansøgningerne om tilladelse samt myndighedernes afgørelser herom og
resultaterne af den i artikel 11 i dette direktiv omhandlede overvågningstilles til rådighed for offentligheden i overensstemmelse med Rådetsdirektiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplys-ninger (
1).
Artikel 5
1. Operatøren træffer i forbindelse med levering og modtagelse af
affald alle nødvendige foranstaltninger til at forebygge eller, hvor dette
ikke er praktisk muligt, i videst omfang at begrænse miljøskader
navnlig forurening af luft, jord og overflade- og grundvand, samt farenfor menneskers sundhed. Disse foranstaltninger skal mindst opfyldekravene i stk. 2 og 3.
2. Inden affaldet modtages i forbrændingsanlægget, skal der fore-
lægges operatøren en beskrivelse af affaldet, der omfatter:
— affaldets fysiske og så vidt muligt dets kemiske sammensætning
samt tilstrækkelige oplysninger til at vurdere, om det er egnet tilden påtænkte forbrændingsproces
— de farlige egenskaber ved affaldet, hvilke stoffer det ikke må
blandes med, samt forholdsregler ved håndtering af affaldet.
3. Inden affaldet modtages i forbrændingsanlægget, skal operatøren
mindst gennemføre følgende modtagelsesprocedure:
— affaldets masse bestemmes
— de dokumenter, der krævesforelagt i medfør af direktiv 91/689/
EØF, og i givet fald de dokumenter, der krævesforelagt i medfør
af Rådetsforordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 omovervågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 56.
▼B
og fra Det Europæiske Fællesskab (1) og i medfør af bestemmelser
om transport af farligt gods, kontrolleres
— der tages repræsentative prøver, medmindre det er uhensigtsmæs-
sigt, så vidt muligt inden aflæsning, for at efterprøveoverensstemmelsen med den i henhold til stk. 2 forelagte beskri-velse ved hjælp af kontrolforanstaltninger, og således at de
kompetente myndigheder kan få kendskab til arten af det affald,
der behandles. Disse prøver skal opbevares i mindst en måned efterforbrændingen.
4. De kompetente myndigheder kan indrømme undtagelser fra stk. 2
og 3 for industrianlæg eller foretagender, der kun forbrænder deres egetaffald på stedet for produktionen af affaldet, såfremt samme beskyttel-sesniveau er sikret.
Artikel 6
1. Anlæg til forbrænding af farligt affald skal drives således, at
forbrændingsgraden er så fuldstændig som mulig. Dette kan indebære,
at der skal anvendes egnede metoder til forbehandling af affaldet.
2. Alle forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres og drives
således, at gassen fra forbrændingen af farligt affald efter den sidste
tilførsel af forbrændingsluft langsomt og ensartet, og selv under dedårligst tænkelige vilkår, i mindst to sekunder når op på en temperaturpå mindst 850 ºC på eller ved forbrændingskammerets indervæg ved etiltindhold på mindst 6 %; ved forbrænding af farligt affald, som inde-
holder mere end 1 % halogenerede organiske stoffer, udtrykt som
chlor, skal temperaturen nå op på mindst 1 100 ºC.
Hvisovnen udelukkende fyresmed flydende farligt affald eller med en
blanding af gasformige stoffer og pulverformige faste stoffer fra en
termisk forbehandling af farligt affald med utilstrækkeligt iltindhold,og hvis mere end 50 % af den samlede afgivne varme stammer fra degasformige stoffer, skal iltindholdet efter den sidste tilførsel afforbrændingsluft være mindst 3 %.
3. Alle forbrændingsanlæg skal være udstyret med brændere, som
tænder automatisk, så snart forbrændingsgassens temperatur efter densidste tilførsel af forbrændingsluft falder under den i stk. 2 nævnte rele-
vante minimumstemperatur. Brænderne anvendes ligeledes under
igangsætning eller lukning af anlægget for at sikre, at den relevanteminimumstemperatur opretholdes, så længe der er uforbrændt affald iforbrændingskammeret.
Under igangsætning og lukning, eller hvis forbrændingsgassens tempe-
ratur falder under den i stk. 2 anførte minimumstemperatur, må derikke tilføres brænderne brændsel, som kan forårsage større emissionerend fra forbrænding af gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i
direktiv 75/716/EØF, flydende gaseller naturgas .
Der skal obligatorisk findes og anvendes et system, der forhindrer
tilførsel af farligt affald:
— under igangsætning, indtil den krævede minimumsforbrændingstem-
peratur er nået
— når den krævede minimumsforbrændingstemperatur ikke opret-
holdes1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) EFT nr. L 30 af 6. 2. 1983, s. 1.
▼B
— når de kontinuerlige målinger, som kræves i medfør af artikel 11,
stk. 1, litra a), viser at emissionsgrænseværdierne overskrides somfølge af forstyrrelser eller svigt i rensningsanlægget.
4. De kompetente myndigheder kan for visse former for affald
godkende andre betingelser end dem, der er fastsat i stk. 2, forudsatde er nærmere angivet i tilladelsen. En sådan godkendelse kan kunudstedes, hvis i det mindste bestemmelserne i artikel 7 er overholdt,og niveauet for dioxin- og furan-emissionerne er lavere end eller ligmed de niveauer, der opnås, hvis de i denne artikels stk. 2 nævnte
krav er opfyldt.
Alle driftsvilkår, der fastsættes i henhold til bestemmelserne i dette
stykke, og resultaterne af kontrolforanstaltningerne meddeles Kommis-sionen som en del af de oplysninger, der meddeles i henhold til artikel17.
5. Under drift af forbrændingsanlægget må følgende grænseværdier
for koncentrationen af carbonmonoxid (CO) i forbrændingsgassen ikke
overskrides:
a) 50 mg/m
3forbrændingsgas bestemt som dagsgennemsnitsværdi
b) 150 mg/m3forbrændingsgas for mindst 95 % af alle målinger fore-
taget i en hvilken som helst 24-timers periode, bestemt somtiminuttersgennemsnitsværdier, eller 100 mg/m
3forbrændingsgas
for alle målinger, foretaget i en hvilken som helst 24-timers periode,
bestemt som halvtimesgennemsnitsværdier.
6. Alle forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres og drives
således, at der undgås emissioner i luften, som kan medføre betydeligluftforurening ved jordoverfladen; navnlig skal røggassen udledes underkontrollerede forhold gennem en skorsten.
Skorstenshøjden beregnes ud fra sundheds- og miljøhensyn.
Artikel 7
1. Forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres og drives således, at
mindst følgende emissionsgrænseværdier i røggassen ikke overskrides:
a) Dagsgennemsnitsværdier:
1. Totalstøv 10 mg/m
3
2. Gasformige og dampformige orga-
niske stoffer, udtrykt som total orga-nisk kulstof10 mg/m
3
3. Hydrogenchlorid (HCl) 10 mg/m3
4. Hydrogenfluorid (HF) 1 mg/m3
5. Svovldioxid (SO2) 50 mg/m3
b) Halvtimesgennemsnitsværdier:
AB
1. Totalstøv 30 mg/m310 mg/m3
2. Gasformige og damp-
formige organiske
stoffer, udtrykt somtotal organisk kulstof20 mg/m
310 mg/m3
3. Hydrogenchlorid
(HCl)60 mg/m310 mg/m3
4. Hydrogenfluorid
(HF)4 mg/m32 mg/m3
5. Svovldioxid (SO2) 200 mg/m350 mg/m31994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
c) Alle gennemsnitsværdier i løbet af en prøvetagningsperiode på
mindst 30 minutter og højst otte timer:
1. Cadmium og forbindelser
heraf, udtrykt somcadmium (Cd)i
alt9
>>>>>=
>>>>>;0,05 mg/m
3(*)
0,1 mg/m3(**) 2. Thallium og forbindelser
heraf, udtrykt som thallium
(Tl)
3. Kviksølv og forbindelser
heraf, udtrykt som kviksølv(Hg)0,05 mg/m
3(*)
0,1 mg/m3(**)9
=
;
4. Antimon og forbindelser
heraf, udtrykt som antimon(Sb)i
alt9
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>;0,5 mg/m
3(*)
1 mg/m3(**)5. Arsen og forbindelser heraf,
udtrykt som arsen (As)
6. Bly og forbindelser heraf,
udtrykt som bly (Pb)
7. Chrom og forbindelser
heraf, udtrykt som chrom(Cr)
8. Cobalt og forbindelser
heraf, udtrykt som cobalt(Co)
9. Kobber og forbindelser
heraf, udtrykt som kobber
(Cu)
10. Mangan og forbindelser
heraf, udtrykt som mangan(Mn)
11. Nikkel og forbindelser
heraf, udtrykt som nikkel
(Ni)
12. Vanadium og forbindelser
heraf, udtrykt som vana-dium (V)
13. Tin og forbindelser heraf,
udtrykt som tin (Sn)
(*) Nye anlæg.
(**) Eksisterende anlæg.
Disse gennemsnitsværdier omfatter også gasformige og dampfor-
mige emissioner af de relevante tungmetaller samt forbindelser
heraf.
2. Emissionen af dioxiner og furaner nedbringes ved hjælp af de
mest avancerede teknikker. Senest fra 1. januar 1997 må ingengennemsnitsværdier, der måles i en prøvetagningsperiode på mindstseks og højst otte timer, overstige en grænseværdi på 0,1 ng/m
3,
medmindre Kommissionen ikke, mindst seks måneder inden denne
dato, efter proceduren i artikel 16 sørger for, at harmoniserede måleme-
toder udarbejdet på fællesskabsplan er til rådighed. Denne grænseværdidefineres som summen af koncentrationerne af de enkelte dioxiner ogfuraner, vurderet i overensstemmelse med bilag I. Indtil datoen foranvendelsen af denne grænseværdi skal medlemsstaterne i det mindstebetragte denne værdi som vejledende.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
3. Resultaterne af målingerne til kontrol af overholdelsen af de i
artikel 6 og i nærværende artikel fastsatte grænseværdier og vejledendeværdier omregnes til de i artikel 11, stk. 2, fastsatte betingelser.
4. Hvis farligt affald medforbrændes som omhandlet i artikel 3, stk.
3, gælder bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, og nærværende artikel stk.
1, 2 og 3 i henhold til kriterierne i bilag II kun for den del af røggas-
mængden, der hidrører fra forbrænding af det farlige affald.
Der skal i henhold til bilag II fastsættes passende emissionsgrænsevær-
dier og vejledende værdier for de relevante forurenende stoffer, derudledes i røggassen fra de i artikel 3, stk. 3, nævnte anlæg.
Artikel 8
1. Udledning af spildevand fra et forbrændingsanlæg kræver tilla-
delse fra de kompetente myndigheder.
2. Udledninger i vandmiljøet af vandigt affald, der stammer fra rens-
ning af røggas, skal begrænses mest muligt.
Såfremt tilladelsen indeholder en særlig bestemmelse herom, kan
vandigt affald udledes efter separat behandling, på betingelse af:
— at kravene i relevante EF-, nationale og lokale bestemmelser over-
holdes for så vidt angår emissionsgrænseværdier, og
— at massen af tungmetaller, dioxiner og furaner i dette vandige affald
i forhold til mængden af det behandlede farlige affald reduceres,således at den mængde, der tillades udledt i vand, er mindre end
den mængde, der tilladesudledt i luften.
3. Uden at dette berører stk. 2, fastlægger Rådet på forslag af
Kommissionen, senest to år efter dette direktivs ikrafttræden, et sæt
specifikke grænseværdier for forurenende stoffer i spildevand fra rens-
ning af røggas, der skal udledes.
4. Forbrændingsanlæg, herunder tilknyttede områder til oplagring af
farligt affald, skal udformes og drives således, at udslip af forurenendestoffer til jorden og grundvandet undgås i overensstemmelse medRådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse afgrundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer (
1). Der
skal endvidere være kapacitet til oplagring af regnvandsafstrømning
fra forbrændingsanlæggets område og af vand, der er kontamineret
som følge af spild eller brandslukning. Denne opbevaringskapacitetskal være tilstrækkelig til, at vandet om nødvendigt kan afprøves ogbehandlesinden udledning.
Artikel 9
1. Reststoffer hidrørende fra driften af et forbrændingsanlæg skal
genvindes eller bortskaffes i overensstemmelse med direktiv 75/442/EØF og 91/689/EØF. Dette kan kræve en forbehandling af reststof-ferne. Stofferne bør opbevaresads kilt fra hinanden, indtil der erforetaget en vurdering af, om de skal genvindes eller bortskaffes. Derbør anvendesegnet teknologi for yderligere at lette dette arbejde.
2. Transport og midlertidig oplagring af tørre reststoffer i form af
støv, f. eks. kedelstøv og tørre reststoffer fra røggasbehandling, finder
sted i lukkede beholdere.
3. Eventuel varme, der produceres ved forbrændingsprocessen, bør
så vidt muligt anvendes.
4. Forud for afgørelsen af, på hvilken måde forbrændingsreststof-
ferne skal bortskaffes eller genvindes, bør der gennemføres egnede
analyser til bestemmelse af de forskellige forbrændingsreststoffers
fysiske og kemiske egenskaber og forureningspotentiale. Analyserneskal især vedrøre den opløselige del og tungmetaller.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 10
(1) EFT nr. L 20 af 26. 1. 1980, s. 43. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF.
▼B
Artikel 10
1. Målekrav med henblik på i overensstemmelse med artikel 11 at
overvåge de parametre, vilkår og massekoncentrationer af forurenende
stoffer, der er relevante for forbrændingsprocessen, fastsættes i den afde kompetente myndigheder udstedte tilladelse eller i de til tilladelsenknyttede betingelser eller i de relevante, bindende almindelige reglerom målekrav.
2. Tilladelse udstedes kun, hvis det af ansøgningen fremgår, at de
foreslåede målemetoder er i overensstemmelse med bilag III. Konfiden-sintervallerne (95 %) ved emissionsgrænseværdierne i artikel 6, stk. 5,litra a), og artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 1, 2, 3 og 5, må ikke overstigede i bilag III, punkt 4, anførte værdier.
Installationen og driften af det automatiserede overvågningsudstyr skal
underkastes kontrol og et årligt eftersyn.
3. I den af myndighederne udstedte tilladelse eller i de til tilladelsen
knyttede betingelser eller i de relevante, bindende almindelige regler
om prøveudtagnings- og måleprocedurer fastsættes de prøveudtagnings-
og måleprocedurer, der anvendes til opfyldelse af kravet om regelmæs-sige målinger af hvert enkelt luftforurenende stof, samtprøveudtagnings- eller målepunkternes placering.
Kravene til regelmæssige målinger fastsættes af de kompetente
myndigheder i overensstemmelse med bilag III.
Artikel 11
1. Følgende målinger udføres på forbrændingsanlægget i overens-
stemmelse med bilag III:
a) kontinuerlige målinger af de i artikel 6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1,
litra a) og b), anførte stoffer
b) kontinuerlige målinger af følgende driftsparametre:
— temperatur, som nævnt i artikel 6, stk. 2 og 4
— iltkoncentration, tryk, temperatur og vanddampindhold i
røggassen
c) mindst to målinger pr. år af de i artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 2,
nævnte stoffer; der skal dog foretages en måling hver anden måned i
de første tolv måneder af driften
d) røggassens opholdstid, den relevante minimumstemperatur og iltind-
holdet, som specificeret i artikel 6, stk. 2 og 4, underkastes passende
kontrol mindst én gang, når forbrændingsanlægget sættes i drift og
under de dårligst tænkelige driftsvilkår.
Kontinuerlig måling af HF kan udelades, hvis HCl behandles på en
sådan måde, at den i artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 3), og stk. 1, litra b),nr. 3), omhandlede emissionsgrænseværdi ikke overskrides. I så fald
foretages der regelmæssige målinger af emissionen af HF.
Kontinuerlig måling af vanddampindholdet er ikke nødvendig, hvis
røggasprøven tørres, inden emissionerne analyseres.
Målinger af de i artikel 7, stk. 1, opførte forurenende stoffer er ikke
nødvendige, hvisder i henhold til tilladels en kun kan forbrændesfarligt
affald, som ikke kan forårsage gennemsnitsværdier for disse forure-nende, stoffer, der overstiger 10 % af de i artikel 7, stk. 1, fastsatteemissionsgrænseværdier.
Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 16, så snart der findes
egnede målemetoder i Fællesskabet, afgørelse om, fra hvilken dato derskal udføres kontinuerlige målinger af de i artikel 7, stk. 1, litra c), ogstk. 2, nævnte stoffer i overensstemmelse med bilag III.
2. Resultaterne af de målinger, der gennemføres for at kontrollere
overensstemmelsen med de i artikel 6 og 7 fastsatte grænseværdier og
vejledende værdier, omregnes til følgende standardbetingelser:
— temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % ilt, tør gas1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
— temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 3 % ilt, tør gas, udelukkende ved
forbrænding af olieaffald som defineret i direktiv 75/439/EØF.
Hvis farligt affald forbrændes i en atmosfære tilsat ilt, kan måleresulta-
terne omregnes til et iltindhold, der fastsættes af den kompetentemyndighed, og som afspejler de særlige omstændigheder ved detpågældende tilfælde. Med hensyn til artikel 3, stk. 3, omregnes resulta-
terne af målingerne til et samlet iltindhold som beregnet i bilag II.
Hvis emissionen af forurenende stoffer mindskes ved røggasbehand-
ling, foretages den i første afsnit omhandlede omregning til iltindholdkun, hvis det iltindhold, som måles i den samme periode som for det
pågældende forurenende stof, overstiger det relevante standardiltind-
hold.
3. Emissionsværdierne overholdes hvis:
— alle dagsgennemsnitsværdierne ikke overstiger emissionsgrænsevær-
dierne i artikel 6, stk. 5, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra a), og
— hverken
alle halvtimesgennemsnitsværdierne i årets løb overstiger emissi-
onsgrænseværdierne i kolonne A i artikel 7, stk. 1, litra b), eller
97 % af halvtimesgennemsnitsværdierne i årets løb ikke overstiger
emissionsgrænseværdierne i kolonne B i artikel 7, stk. 1, litra b)
— alle gennemsnitsværdierne i prøvetagningsperioden ikke overstiger
emissionsgrænseværdierne i artikel 7, stk. 1, litra c)
— bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, litra b), overholdes.
Gennemsnitsværdier, der bestemmes i de perioder, der er nævnt i
artikel 12, stk. 2, medregnes ikke ved vurderingen af, om emissions-grænseværdierne er overholdt.
Halvtimesgennemsnittene og timinuttersgennemsnittene bestemmes
inden for den faktiske driftstid (inklusive igangsætnings- og lukning-sperioder, hvis der forbrændes farligt affald) ud fra de målte værdier,efter at værdien af det i bilag III, punkt 4, fastsatte konfidensinterval
er fratrukket. Dagsgennemsnitsværdierne bestemmes ud fra disse vali-
derede gennemsnitsværdier.
Gennemsnitsværdierne for prøvetagningsperioden og, i tilfælde af
regelmæssige målinger af HF, gennemsnitsværdierne for HF
bestemmes i henhold til de betingelser, der er fastsat i medfør af artikel10, stk. 3.
Artikel 12
1. Såfremt målinger viser, at de i dette direktiv fastsatte emissions-
grænseværdier er overskredet, underrettes de kompetente myndighederomgående herom. Tilførslen af farligt affald må ikke fortsætte, sålænge anlægget ikke opfylder emissionsnormerne, og tilførslen af
farligt affald genoptages først, når myndighederne giver tilladelse
dertil.
2. Myndighederne fastsætter den længste, tilladte periode for teknisk
uundgåelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i rensningsanlæg eller
måleanordninger, i hvilken koncentrationen af de forurenenede stoffer i
udledningen i luften må overstige de fastsatte emissionsgrænseværdier.Anlægget må under ingen omstændigheder fortsætte med at forbrændefarligt affald i mere end fire timer uafbrudt; endvidere må drift undersådanne betingelser i løbet af et år ikke overstige 60 timer sammenlagt.
I tilfælde af sammenbrud af anlægget skal operatøren, så snart det er
praktisk muligt, begrænse eller standse driften, indtil anlægget igenkan fungere normalt. I anlæg som omhandlet i artikel 3, stk. 3, skaltilførsel af farligt affald standses.
Totalstøvindholdet i udledningerne må under ingen omstændigheder
overstige 150 mg/m
3udtrykt som halvtimesgennemsnit; endvidere må
grænseværdien i artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 2, og stk. 1, litra b), nr. 2,ikke overskrides. Alle de øvrige betingelser i artikel 6 skal overholdes.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 12
▼B
Artikel 13
1. Bestemmelserne i dette direktiv gælder for bestående forbrænd-
ingsanlæg senest tre år og seks måneder efter den i artikel 18, stk. 1,
anførte dato.
2. Operatøren kan dog senest seks måneder efter den i artikel 18,
stk. 1, anførte dato meddele myndighederne, at det bestående forbrænd-ingsanlæg ikke vil blive drevet i mere end 20 000 timer i en periode påhøjst fem år regnet fra operatørens underretning, inden det lukkes ende-
ligt. I så fald anvendes stk. 1 ikke.
Artikel 14
Senest den 31. december 2000 forelægger Kommissionen, især på
baggrund af den forventede teknologiske udvikling, erfaringerne fradriften af forbrændingsanlæggene og miljøkravene, en beretning forRådet, baseret på erfaringerne fra gennemførelsen af direktivet og de
fremskridt, der er gjort med hensyn til emissionskontrolmetoder,
ledsaget af forslag til revision af emissionsgrænseværdierne og de dertilknyttede bestemmelser, der er nævnt i dette direktiv.
Emissionsgrænseværdier, der fastsættes efter en sådan revision, gælder
ikke for bestående forbrændingsanlæg før den 31. december 2006.
Artikel 15
Kommissionen vedtager efter fremgangsmåden i artikel 16 de
ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bestemmelserne i artikel10, 11 og 12 samt bilag I, II og III til den tekniske udvikling.
Artikel 16
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennesartikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 17
Beretningerne om gennemførelsen af dette direktiv udarbejdes efter
fremgangsmåden i artikel 5 i direktiv 91/692/EØF. Den første beretning
omfatter den første fulde treårsperiode efter dette direktivs ikrafttræden.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31.december 1996. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal
ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere
regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 13
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
Artikel 19
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 14
▼B
BILAG I
ÆKVIVALENSFAKTORER FOR DIOXINER OG DIBENZOFURANER
Til bestemmelse af den i artikel 7, stk. 2, omhandlede sum af værdier skal
massekoncentrationen af følgende dioxiner og dibenzofuraner multipliceres
med følgende ækvivalensfaktorer inden sammenlægning (ved anvendelse af
begrebet »toksiske ækvivalenter«).
Toksisk ækvi-
valens faktor
2,3,7,8 — Tetrachlordibenzodioxin (TCDD) 1
1,2,3,7,8 — Pentachlordibenzodioxin (PeCDD) 0,5
1,2,3,4,7,8 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,11,2,3,6,7,8 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptachlordibenzodioxin (HpCDD) 0,01
— Octachlordibenzodioxin (OCDD) 0,001
2,3,7,8 — Tetrachlordibenzofuran (TCDF) 0,1
2,3,4,7,8 — Pentachlordibenzofuran (PeCDF) 0,5
1,2,3,7,8 — Pentachlordibenzofuran (PeCDF) 0,051,2,3,4,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,6,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,12,3,4,6,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptachlordibenzofuran (HpCDF) 0,01
1,2,3,4,7,8,9 — Heptachlordibenzofuran (HpCDF) 0,01
— Octachlordibenzofuran (OCDF) 0,0011994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 15
▼B
BILAG II
BESTEMMELSE AF EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER OG VEJLE-
DENDE VÆRDIER FOR MEDFORBRÆNDING AF FARLIGT AFFALD
Grænseværdien eller den vejledende værdi for hvert enkelt relevant forurenende
stof og for carbonmonoxid i røggassen fra medforbrænding af farligt affald skal
beregnes således:
Vaffald/C2CaffaldþVproc/C2Cproc
VaffaldþVproc¼C
Vaffald: røggasvolumen fra forbrænding af farligt affald, udelukkende bestemt
ud fra det affald, der har den laveste brændværdi, som specificeret i
tilladelsen og omregnet til de i artikel 11, stk. 2, anførte betingelser.
Hvisden varme, der afgivesved forbrænding af farligt affald, udgør
mindre end 10 % af den samlede varme, der afgives i anlægget, skal
»affald« beregnespå grundlag af en (fiktiv) mængde affald, der ved
forbrænding ville svare til en varmeafgivelse på 10 % af en fastsat
samlet varmeafgivelse.
Caffald: emissionsgrænseværdier for anlæg, der udelukkende er beregnet til
forbrænding af farligt affald (mindst de i artikel 7, stk. 1 og 2, og
artikel 6, stk. 5, anførte emissionsgrænseværdier og vejledende
værdier for forurenende stoffer og carbonmonoxid).
Vproc: røggasvolumen fra processen i anlægget, herunder forbrændingen af
det tilladte brændsel, der normalt anvendes i anlægget (eksklusive
farligt affald), bestemt på grundlag af det iltindhold, som emissio-
nerne skal omregnes til som fastsat i fællesskabslovgivningen eller
det pågældende lands lovgivning. Findes der ingen bestemmelser for
denne art anlæg, skal grundlaget være det faktiske iltindhold i
røggassen uden fortynding ved tilførsel af luft, der er unødvendig for
processen. Omregningen til de andre betingelser er anført i artikel 11,
stk. 2.
Cproc: emissionsgrænseværdierne for de relevante forurenende stoffer og
carbonmonoxid i røggassen fra anlæg, som ved afbrænding af det
tilladte brændsel, der normalt anvendes (eksklusive farligt affald),
opfylder de nationale love og administrative bestemmelser for
sådanne anlæg. Hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, anvendes
de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i tilladelsen. Indeholder
tilladelsen ikke sådanne værdier, anvendes de faktiske massekoncen-
trationer.
C: samlet emissionsgrænseværdi eller vejledende værdi for carbonmon-
oxid og de relevante forurenende stoffer til erstatning af de i artikel
6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1 og 2, anførte emissionsgrænseværdier
og vejledende værdier. Det samlede iltindhold til erstatning af iltind-
holdet med henblik på omregning som omhandlet i artikel 6 og 7
beregnespå grundlag af det ovennævnte indhold under hens yntagentil delvolumenerne.
Der skal ikke tages hensyn til forurenende stoffer og CO, der ikke direkte
stammer fra forbrænding af farligt affald eller forbrænding af brændsel (f.eks.
fra materialer, der bruges til produktion, eller fra produkter), såvel som CO
hidrørende direkte fra denne forbrænding, hvis
— de større CO-koncentrationer i forbrændingsgassen er nødvendige for
produktionsprocessen, og hvis
—C
affald(som defineret ovenfor) for dioxiner og furaner er opfyldt.
I betragtning af at det er tilladt at medforbrænde farligt affald, skal den samlede
emissionsgrænseværdi (C) under alle omstændigheder beregnes således, at emis-
sionen i miljøet nedbringes mest muligt.1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 16
▼B
BILAG III
MÅLEMETODER
1. Målinger til bestemmelse af koncentrationen af luftforurenende stoffer i
røggaskanaler skal være repræsentative.
2. Prøveudtagning og analyse af samtlige forurenende stoffer, herunder dioxiner
og furaner, og referencemålinger til kalibrering af automatiserede målesy-
stemer skal udføres som anført i CEN-standarder, der er udarbejdet på
grundlag af de ordrer, Kommissionen har afgivet. De nationale standarder
gælder, så længe der ikke foreligger CEN-standarder.
3. En procedure til overvågning af dioxiner og furaner kan kun godkendes, hvis
detektionsgrænsen for prøveudtagning og analyse af de enkelte dioxiner og
furaner er tilstrækkelig lav til at kunne give et meningsfuldt resultat udtrykt
i toksicitetsækvivalenter.
4. 95 %-konfidensintervallerne ved emissionsgrænseværdierne må ikke over-
stige følgende procentdele af emissionsgrænseværdierne:
Carbonmonoxid (artikel 6, stk. 5, litra a)): 10 %
Svovldioxid (artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 5): 20 %Totalstøv (artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 1): 30 %
Total organisk kulstof (artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 2): 30 %
Hydrogenchlorid (artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 3): 40 %1994L0067 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 17