1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. september 1974
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udragende dele på motordrevne køretøjer
(74/483/EØF)
(EFT L 266 af 2.10.1974, s. 4)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens direktiv79/488/EØF af 18. april 1979 L 128 1 26.5.1979
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. september 1974
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udragende dele
på motordrevne køretøjer
(74/483/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer i henhold til
nationale lovgivninger skal opfylde vedrører blandt andet udragendedele;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt at ensartede forskrifter vedtages af samtlige
medlemsstater, enten som tillæg til eller som erstatning for deresnugældende bestemmelser, særlig med henblik på, at den procedure forEØF-standardtypegodkendelse, som omhandles i Rådets direktiv70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning
om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
2)
kan anvendes for alle køretøjstyper;
det er hensigtsmæssigt at gentage visse af de tekniske forskrifter, der er
vedtaget af FN-organet Den økonomiske Kommission for Europa iregulativnr. 26 (»Fælles forskrifter for godkendelse af køretøjer for såvidt angår deres udragende dele«),(
3) der er knyttet som bilag til aftalen
af 20. marts 1958 om vedtagelse af ensartede betingelser for
godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af tilbehør ogdele til motordrevne køretøjer;
disse forskrifter finder anvendelse på motordrevne køretøjer af klasse M
1i den internationale klasseinddeling af motorokøreøjer, som er anført i
direktiv70/156/EØF;
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne køretøjer
medfører at medlemsstaterne indbyrdes anerkender den kontrol, som
hver af dem gennemføre på grundlag af de fælles forskrifter; for at etsådant system kan virke tilfredsstillende, må disse forskrifter gennem-føres af alle medlemsstater fra samme dato —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved køretøjer forstås i dette direktiv ethvert motordrevet køretøj af
klasse M1 (omhandlet bilag I til direktivnr. 70/156/EØF), der er bestemt
til færdsel på vej og som har mindst 4 hjul og en konstruktivt bestemtmaksimalhastighed på mere end 25 km/t.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse af et køretøj af grunde, der vedrører udragende1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 55 af 13. 5. 1974, s. 14.
(2) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(3) Dokument C.E.E. fra Geneve
E/ECE/324/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150rev. 1 Add. 25.E/ECE/TRANS/505▼M1
▼M1
dele eller af en bagagebærer, en skiholder eller en sende- og
modtageantenne for radio eller radiotelefon som teknisk enhed,
— når køretøjet, hvad udragende dele angår, svarer til forskrifterne i
bilag I og II.
— når bagagebærer, skiholder eller sende- eller modtageantenne for
radio eller radiotelefon, der anses for en teknisk enhed efter artikel9a i direktiv70/156/EØF, sv arer til forskrifterne i bilag I.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagning eller anvendelse af et køretøj, når de udragende dele svarertil forskrifterne i bilag I og II.
2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde handel med bagagebærere,
skiholdere eller sende- og modtageantenner til radio, der anses for en
teknisk enhed efter artikel 9a i direktiv70/156/EØF, når disse i
ovenstående artikel 2's betydning svarer til en type, for hvilken der erudstedt typegodkendelse.
Artikel 4
Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse, træffer de nødvendige
foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver ændring af dekomponenter eller specifikationer, der er anført i bilag I, pkt. 2.2. Dekompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat afgør, om den
ændrede type skal gennemgå en ny afprøvning, og om en ny
afprøvningsrapport skal udarbejdes. Såfremt afprøvningerne viser, atdette direktivs forskrifter ikke er overholdt, kan der ikke givesbemyndigelse til ændringer.
Artikel 5
De ændringer, som er nøvendige for at tilpasse forskrifterne i bilag I, II
og III til den tekniske udvikling, vedtages i overensstemmelse med den
fremgangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i direktiv70/156/EØF.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. juni 1975
de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv og
giver straks Kommissionen underretning herom.
De gennemfører disse bestemmelser fra den 1. oktober 1975.2. Efter meddelelsen af dette direktivunderretter medlemsstaterne
desuden Kommissionen om alle forslag til vigtige administrativt ellerved lov fastsatte bestemmelser, som de påtænker at udstede på det afdette direktivomfattede område, i så god tid, at Kommissionen kan
fremsætte sine bemærkninger hertil.
Artikel 7
Dette direktiver rettet til medlemsstaterne.1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 3
▼B
▼B
BILAG I
ALMINDELIGE OPLYSNINGER, DEFINITIONER, BEGÆRING OM
EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE, EØF-STANDARDTYPEGOD-
KENDELSE, ALMINDELIGE FORSKRIFTER, SÆRLIGE
FORSKRIFTER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE (1)
1. ALMINDELIGT
1.1. Dette bilag gælder ikke for udvendige førerspejle og kugle på kobling
for påhængskøretøj.
1.2. Formålet med disse forskrifter er at formindske risikoen for eller
sværhedsgraden af kvæstelser, som en person, der rammes eller strejfes
af karosseriet, kan pådrage sig i tilfælde af sammenstød. ►M1Dette
gælder både, når køretøjet holder stille, og når det er i bevægelse. ◄
2. DEFINITIONER
I dette direktivforstås v ed:
2.1. »Godkendelse af køretøj«, godkendelse af en køretøjstype for så vidt
angår udragende dele;
2.2. »Køretøjstype for så vidt angår udragende dele«: motordrevne
køretøjer, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, disse
forskelle kan for eksempel vedrøre formen af den udvendige overflade,
eller de materialer, den er fremstillet af;
2.3. »Udvendig overflade«, køretøjets ydre omfattende motorhjelm, baga-
gerumsklap, vogndøre, skærme, taget, belysnings- og
lyssignalindretninger, samt synlige forstærkende komponenter;
2.4. »Gulvlinje«, en linje der bestemmes som følger:Rundt om et lastet
køretøj forskydes en kegle med lodret akse af vilkårlig høje og en
halvvinkel på 30º på en sådan måde, at den vedbliver med at tangere
køretøjets udvendige flade så lavt som muligt. Gulvlinjen er det
geometriske sted for tangeringspunkterne. Ved bestemmelse af
gulvlinjen skal anbringelsesanordning for donkraft samt udstødningsrør
og hjul ikke tages i betragtning. Udskæringerne ved hjulene betragtes
som dækket af en tænkt flade, der udgør en kontinuert forlængelse af
den tilstødende udvendige flade. Ved begge ender af køretøjet skal
kofangerne tages i betragtning ved fastlæggelse af gulvlinjen.
Afhængigt af det pågældende køretøj kan gulvlinjesporet forekomme
ved kofangerens yderste del eller ved kanten af karrosseriet under
kofangeren. Hvor to eller flere berøringspunkter indtræffer samtidigt,
skal det laveste berøringspunkt benyttes til bestemmelse af gulvlinjen.
2.5. »Krumningsradius«, radius i en cirkelbue svarende til den omtrentlige
størrelse af krumningen af den pågældende del.
2.6. »Belæsset køretøj« vil sige køretøjet lastet op til den teknisk tilladte
totalmasse. Køretøjer udstyret med hydropneumatisk, hydraulisk eller
pneumatisk ophængning eller en indretning til automatisk niveauregu-
lering afhængigt af belastningen skal afprøves med køretøjet under de
ugunstigste normale kørselsbetingelser på vej som angivet af fabri-
kanten.
2.7. »Yderste udvendige kant« af køretøjet vil for sidevæggenes vedkom-
mende sige planet parallelt med køretøjets midterlængdeplan og
sammenfaldende med dets yderste udvendige kant i siden og for for-
og bagsidens vedkommende køretøjets lodrette tværplan, der falder
sammen med den yderste udvendige kant foran og bagtil, bortset fra
følgende fremspring:
2.7.1. dæk i nærheden af deres berøringsflade med jorden og forbindelser til
dæktrykmålere;1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 4
(1) Bilaget til dette direktiver i det v æsentlige enslydende med regulativnr. 26 fra FN-
organet Den økonomiske Kommission for Europa; især er samme opdeling i punkteranvendt; hvis et punkt i regulativ nr. 26 ikke er medtaget i dette bilag, er dets nummer
derfor angivet i parantes til orientering.▼M1
▼B
▼M1
▼M1
2.7.2. enhver indretning til modvirken af udskridning, hvis sådanne er
monteret på hjulene;
2.7.3. førerspejle;2.7.4. retningsviserblinklys i siden, markeringslygter, positionslys fortil,
baglygter og parkeringslygter;
2.7.5. for for- og bagsidens vedkommende, dele monteret på kofangere,
koblingsanordninger for påhængskøretøjer og udstødningsrør.
2.8. »Fremspringets størrelse« af en komponent monteret på en flade er den
størrelse, der bestemmes ved den i bilag II, pkt. 2, beskrevne metode.
2.9. »Den nominelle linje for en flade« er den linje, der går gennem de to
punkter, der repræsenterer centrums placering på en kugle, når dens
overflade først og sidst berører en indretning under den i bilag II, pkt.
2.2, beskrevne måling.
3. BEGÆRING OM EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE3.1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en køretøjstype for
så vidt angår udragende dele
3.1.1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en køretøjstype for så
vidt angår udragende dele indgives af køretøjets fabrikant eller dennes
repræsentant.
3.1.2. Med begæringen skal følge nedennævnte bilag i tre eksemplarer:
3.1.2.1. Fotografier af køretøjets for- og bagparti og af dets sider, som er blevet
optaget i en vinkel på 30º til 45º med køretøjets lodrette længdemidter-
plan,
3.1.2.2. tegninger af kofangerne og3.1.2.3. i givet fald tegninger af specifikt udragende dele samt tegninger af
sådanne dele af den udvendige overflade, som er nævnt i punkt 6.9.1.
3.1.3. Den pågældende tekniske tjeneste, der skal forestå gennemførelsen af
afprøvningen til typegodkendelse, skal have fremstillet et køretøj, der er
repræsentativt for den køretøjstype, der ønskes godkendt. Efter krav fra
den tekniske tjeneste skal der ligeledes stilles bestemte dele eller prøver
af de benyttede materialer til rådighed.
3.2. Begæring om EØF-typegodkendelse af bagagebærere, skiholdere,
samt sende- og modtageantenner til radio som teknisk enhed
3.2.1. Begæring om EØF-typegodkendelse af bagagebærere, skiholdere, samt
sende- og modtageantenner til radio som teknisk enhed i den i artikel 9a
i direktiv 70/156/EØF givne forstand skal indgives af køretøjets
fabrikant eller af fabrikanten af de tekniske enheder eller af deres
repræsentanter.
3.2.2. For enhver type af en indretning, der er nævnt i pkt. 3.2.1, skal
begæringen vedlægges følgende:
3.2.2.1. Dokumentation i tre eksemplarer med beskrivelse af de tekniske
kendetegn for den tekniske enhed, samt af den montagevejledning, der
følger med hver teknisk enhed, der udbydes til salg.
3.2.2.2. Et prøveeksemplar af den tekniske enhed. Den pågældende myndighed
kan, hvis den anser det for nødvendigt, kræve yderligere et
prøveeksemplar. Prøveeksemplaret skal være forsynet med mærkning
som angivet i artikel 9a, stk. 3, i direktiv 70/156/EØF, og som er klart
læseligt og ikke kan slettes. Endvidere skal der på bagagebærere og
skiholdere være en plads, hvor nummeret på EØF-typegodkendelsen
skal anbringes. Foran typegodkendelsesnummeret placeres kendings-
bogstavfor den stat der har udstedt typegodkendelsen (B for Belgien, D
for Forbundsrepublikken Tyskland, F for Frankrig, I for Italien, N L for
Nederlandene, GB for Det forenede Kongerige, L for Luxembourg, DK
for Danmark, IRL for Irland).
4. EØF-TYPEGODKENDELSE
(4.1.)(4.2.)(4.3.)1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 5
▼B
▼B
(4.4.)
(4.4.1.)
(4.4.2.)
(4.5.)4.6. Et skema i overensstemmelse med den i bilag III anførte model
vedlægges EØF-standardtypegodkendelsen.
4.6.1. Med oplysningsskemaet for typegodkendelsen skal følge et eksemplar
af den som bilag III viste attest, når en begæring i henhold til pkt. 3.1 er
blevet efterkommet.
4.6.2. Såfremt en begæring i henhold til pkt. 3.2 efterkommes, skal et
eksemplar af den i bilag IV viste attest udstedes.
4.6.3. Såfremt der i en begæring i henhold til pkt. 3.1 henvises til en attest
som den i bilag IV viste, skal omfanget af køretøjstypens afprøvning,
hvad udragende dele angår, indskrænkes tilsvarende. Oplysnings-
skemaet for typegodkendelsen af en køretøjstype skal i så fals også
ledsages af en afskrift af oplysningsskemaet for typegodkendelse af den
tekniske enhed.
5. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
5.1. Når et køretøj er læsset og døre, vinduer og adgangslemme osv er
lukket, gælder bestemmelserne i dette bilag ikke for dele af den
udvendige overflade, som:
5.1.1. er i en højde af mere end 2 meter,5.1.2. befinder sig under gulvlinjen,
5.1.3. er anbragt på en sådan måde, at de under statiske betingelser såvel som
under drift ikke kan berøres af en kugle med en diameter på 100 mm.
5.2. Den udvendige overflade af køretøjet må ikke have spidse eller skarpe
dele, og heller ikke udadvendte fremspring, som efter deres form, deres
dimensioner, deres retning eller deres hårdhed kan forøge risikoen for
eller sværhedsgraden af kvæstelser, der måtte tilføjes en person, som
rammes eller strejfes af karosseriet i tilfælde af sammenstød.
5.3. Køretøjets udvendige flade må ikke have sådanne udadrettede dele, som
kan gribe fat i fodgængere, cyklister eller motorcyklister.
5.4. Intet fremspingnde punkt på køretøjets udvendige overflade må have en
krumningsradius på mindre end 2,5 mm. Denne bestemmelse gælder
ikke for et fremspringende punkt på den udvendige overflade, med
fremspring på under 5 mm; udadrettede kanter skal dog være afrundede
medmindre disse rager mindre end 1,5 mm frem.
5.5. Fremspringende dele på den udvendige overflade, som består af et
materiale, hvis hårdhed ikke overstiger 60 shore A, kan have en
krumningsradius, der er mindre end 2,5 mm. ►
M1Hårdhedsmålingen
skal foretages med komponenten monteret på køretøjet. Hvor det er
umuligt at gennemføre en hårdhedsmåling efter Shore A, skal en
lignende måling anvendes ved vurderingen. ◄
5.6. Bestemmelserne i de ovennævnte punkter 5.1 til 5.5 gælder udover de
særlige forskrifter i det følgende punkt 6, undtagen hvor det modsatte
udtrykkeligt er angivet i de særlige forskrifter.1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
6. SÆRLIGE FORSKRIFTER
6.1. Pynt
6.1.1. Påmonteret pynt, som danner et fremspring på mere end 10 mm fra
fastgørelsesstedet skal, når de påvirkes på det mest fremspringende
punkt af en kraft på 10 daNkommende fra en hvilken som helst retning,
lade sig trykke ind, gå løs eller bøjes af til en retning, der er
tilnærmelsesvis parallel med den overflade, hvorpå de er monteret.
Disse bestemmelser gælder ikke for pynt, som findes på kølergitre, for
hvilke alene de almindelige forskrifter i pkt. 5. gælder. ►M1Til at
påtrykke kraften på 10 daN anvendes et stempel med en plan endeflade
på ikke over 50 mm i diameter. Når dette ikke er muligt anvendes en
tilsvarende metode. Når pynten er trykket ind, gået løs eller bøjet af, må
det resterende ikke rage mere end 10 mm ud. Under alle omstændig-
heder skal disse fremspring være i overensstemmelse med forskrifterne
i pkt. 5.2. Dersom pynten er monteret på en fod, anses denne fod som
tilhørende pynten og ikke fastgørelsesstedet. ◄
6.1.2. Forskrifterne i ovennævnte punkt 6.1.1 gælder ikke for lister og
beskyttelsesanordninger, som findes på den udvendige overflade; dog
skal disse være solidt fastgjort på køretøjet.
6.2. Lygter
6.2.1. På lygter er »kasketskygger« og fremspringende lygtefatninger tilladt,
forudsat de ikke træder mere end 30 mm frem i forhold til den
udvendige flade af lygteglassene, ogat deres krumningsradius intetsteds
er mindre end 2,5 mm. ►M1Dersom lygten er monteret bag en
yderligere gennemsigtig overflade, skal fremspringet måles fra denne
yderste overflade. Bestemmelse af fremspringet skal finde sted i
overensstemmelse med den i bilag II, pkt. 3 beskrevne frem-
gangsmåde. ◄
6.2.2. Indtrækkelige lygter skal opfylde bestemmelserne i pkt. 6.2.1 både når
de er i brug og i tilbagetrukket stilling.
6.2.3. Bestemmelserne i ovenstående 6.2.1 gælder ikke lygter, som er
forsænkede i karrosseriet, eller som karrosseriet »rager« ud over,
såfremt karrosseriet er i overensstemmelse med kravene i 6.9.1.
6.3. Gitre og mellemrum mellem komponenter
6.3.1. Forskrifterne i pkt. 5.4 gælder ikke for mellemrum mellem faste eller
bevægelige komponenter, heri indbefattet gitre for luftindtag og
luftudtag samt kølergitre under den forudsætning, at afstanden mellem
2 komponenter ikke overstiger 40 mm, og at gitre og mellemrum tjener
et funktionelt formål. Når denne afstand er mellem 40 mm og 25 mm,
skal krumningsradierne være større end eller lig med 1 mm. Hvis
derimod afstanden mellem 2 komponenter er mindre end eller lig med
25 mm, skal krumningsradierne på de udvendige flader af komponen-
terne være mindst 0,5 mm. Bestemmelse af afstanden mellem 2
komponenter af gitre og mellemrum skal finde sted i overensstemmelse
med den i bilag II, pkt. 4, beskrevne fremgangsmåde.
6.3.2. Overgangen fra fremadvendt flade til sidevendt flade på hver
komponent af et gitter eller fra en komponent til en anden, der er
adskilt ved et mellemrum, skal være stump.
6.4. Vinduesviskere
6.4.1. Viskeren skal være fastgjort på en sådan måde, at viskeakslen er dækket
af en beskyttelsesplade, som har en krumningsradius, der opfylder
forskrifterne i pkt. 5.4, og en endeflade med et areal på ikke under
150 mm2. Afrundede beskyttelsesplader skal have et mindste projiceret1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 7
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
areal på 150 mm2, når det måles i en afstand af ikke mere end 6,5 mm
fra det punkt, som er mest fremspringende. Disse kravgælder også for
vinduesviskere til bagruden og lygteviskere.
6.4.2. Pkt. 5.4 gælder ikke for viskerblade og nogen del af anordningen til
fastgørelse af viskerne. Dog må disse anordninger ikke have skarpe
vinkler, skarpe eller spidse dele.
6.5. Kofangere
6.5.1. De sidevendte yderender af kofangerne skal være bøjet ind mod den
udvendige overflade for at gøre faren for, at den kan gribe fat, så lille
som muligt. Dette kravanses for opfyldt, såfremt kofangeren befinder
sig i en fordybning eller indbygget i karosseriet eller i det tilfælde, hvor
enden af kofangeren er bøjet ind, således at den ikke kan berøres af en
100 mm kugle, og mellemrummet mellem kofangerens ender og det
umiddelbart omgivende normale karrosseri ikke overstiger 20 mm.
6.5.2. Kofangernes bestanddele skal være konstrueret på en sådan måde, at
alle udadvendte stive overflader har en krumningsradius på mindst
5 mm.
6.5.3. Bestemmelsen i pkt. 6.5.2 gælder ikke for dele af kofangeren eller de på
denne anbragte komponenter, såsom lasker eller sprøjtedyser for
lygtevaskningsanlæg, som har et fremspring eller en indtrykning på
mindre end 5 mm; idet dog disse deles fremadrettede kanter altid skal
være afrundede, medmindre disse fremspring eller indtrykninger er
mindre end 1,5 mm.
6.6. Håndgreb, hængsler og trykknapper på døre, bagagerum og
motorhjelme; påfyldningsstudse og dæksler til brændstoftank.
6.6.1. Disse dele må ved sidedørene og bagagerummet ikke danne et
fremspring på mere end 40 mm, i alle andre tilfælde ikke mere end
30 mm.
6.6.2. Hvis håndgrebene på sidedørene er af en roterende type, skal de opfylde
en af følgende betingelser:
6.6.2.1. Såfremt håndgrebene drejes parallelt med dørens plan, skal den åbne
ydre del af håndgrebet vende bagud. Denne ydre del af håndgrebet skal
være bøjet ind mod dørens plan og anbragt i en beskyttende indretning
eller i en fordybning.
6.6.2.2. Håndgreb, som drejer udad i en hvilken som helst retning, der ikke er
parallel med dørens plan, skal i lukket stilling være omgivet af en
beskyttende indretning, eller være forsænket. Den åbne ende skal vende
enten bagud eller nedad.
Håndgreb, der ikke opfylder dette sidste krav, vil dog kunne tillades,
såfremt de
— har et uafhængigt indtrækningssystem,
— ikke rager mere end 15 mm frem, ifald indtrækningssystemerne
svigter,
— i åbnet stilling svarer til forskrifterne i 5.4, og— såfremt den højst 6,5 mm fra det længst fremspringende punkt målte
endeoverflade er på mindst 150 mm
2.
6.7. Hjul, hjulmøtrikker, navkapsler og pyntedæksler.
6.7.1. Forskrifterne i pkt. 5.4 gælder ikke for disse dele.6.7.2. Hjul, hjulmøtrikker, navkapsler og pyntedæksler må ikke danne spidse
eller skarpe fremspring som rager ud over hjulfælgens ydre plan.
Vingemøtrikker er ikke tilladt.
6.7.3. Under ligeudkørsel må ingen del af hjulene, dækkene undtaget, som
befinder sig over det vandrette plan gennem hjulenes rotationsakse
danne fremspring ud over lodret projektion på vandret plan af køretøjets1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 8
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
udvendige side eller opbygning. Dog kan pyntedæksler, som dækker
hjulmøtriker og nav, dersom krav af funktionel karakter berettiger det,
danne fremspring ud over lodret projektion af den udvendige side eller
opbygning, under forudsætning af, at den fremspringende del har en
krumningsradius, der mindst er lig med 30 mm, og at dette fremspring i
forhold til lodret projektion af den udvendige side eller opbygning i
intet tilfælde overskrider 30 mm.
6.8. Karrosserikanter
6.8.1. Karrosserikanter, såsom rande på afløbsrender og glideskinner for
skydedøre er tilladt, under forudsætning af at randene er ombøjet eller
dækket af et beskyttelsesovertræk, som opfylder de bestemmelser i
dette bilag, der gælder for disse. ►M1En ubeskyttet kant skal anses
for at være bøjet tilbage enten, hvis den er ombøjet ca. 180º, eller hvis
den er bøjet tilbage mod karrosseriet, således at den ikke kan berøres af
en kugle med diameter 100 mm. ◄
6.9. Karrosseriplader
6.9.1. Krumningsradius for false i karrosseripladerne kan være mindre end
2,5 mm under forudsætning af, at den ikke er mindre end en tiendedel
af fremspringets højde »H« målt i overensstemmelse med den metode,
som er beskrevet i ►M1bilag II◄.
6.10. Sidevendte luft- og regnprelplader
6.10.1. Kanterne på sidevendte prelplader, som kan drejes udad, skal have en
krumningsradius på mindst 1 mm.
6.11. Anbringelsesanordning for donkraft og udstødningsrør.
6.11.1. Anbringelsesanordninger for donkraft(e) og udstødningsrør må ikke
danne et fremspring på mere end 10 mm i forhold til lodret projektion
af den umiddelbart oven for ligende gulvlinje. Som en undtagelse fra
dette kravkan et udstødningsrør rage mere end 10 mm ud ov er den
lodrette projektion af gulvlinjen, når blot det slutter i afrundede kanter
med en krumningsradius på mindst 2,5 mm.
6.12. Luftindsugnings- og udluftningsklapper
6.12.1. Luftindsugnings- og udluftningsklapper skal være i overensstemmelse
med kravene i pkt. 5.2, 5.3 og 5.4 i alle driftspositioner.
6.13. Tag
6.13.1. Tag, som kan åbnes, vil kun blive taget i betragtning i lukket stilling.
6.13.2. Kaleche-køretøjer undersøges med såvel åben som lukket kaleche.6.13.2.1. Når kalechen er åben, skal der ikke foretages undersøgelser af køretøjet
indvendigt inden for en imaginær overflade, som dannes af kalechen i
lukket stilling.
6.13.2.2. Hvor en aftagelig beskyttende indretning (hætte) for den sammen-
foldede kaleche leveres som standardudstyr, foretages afprøvningen
med denne hætte monteret.
6.14. Vinduer
6.14.1. Vinduer, som bevæges udefter fra køretøjets ydre overflade skal være i
overensstemmelse med følgende bestemmelser i alle brugsstillinger.
6.14.1.1. Ingen blottet kant må vende fremefter.6.14.1.2. Ingen del af vinduet må rage ud over køretøjets yderste udvendige kant.
6.15. Monteringsflader for nummerplader
6.15.1. De monteringsflader for nummerplader, som fabrikanten af køretøjet
leverer, skal være i overensstemmelse med kravene i pkt. 5.4 i dette
bilag, hvis de kan berøres med en kugle på 100 mm i diameter, når en
nummerplade er monteret som anbefalet af fabrikanten af køretøjet.
6.16. Bagagebærere og skiholdere
6.16.1. Bagagebeærere og skiholdere skal være monteret således på køretøjet i
overensstemmelse med dettes form, at deres forbindelse med køretøjet1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 9
▼M1
▼M1
kan overføre vandrette længde- og tværkræfter, der ikke er mindre end
den af fabrikanten angivne maksimale lodrette bæreevne og således at i
mindst én retning disse kræfter overføres ved befæstelsens geometriske
form. Ved afprøvningen af bagagebærer eller skiholder, der er monteret
i overensstemmelse med fabrikantens anvisning, må overførselen af
prøvekræfterne ikke kun ske i et enkelt punkt.
6.16.2. Overflader, som efter anordningens påmontering måtte kunne berøres af
en kugle med diameter 165 mm, må ikke have nogen del med
krumningsradius mindre end 2,5 mm, medmindre bestemmelserne i pkt.
6.3 kan anvendes.
6.16.3. Forbindelseselementer, såsom bolte, der kan spændes og løsnes uden
værktøj, må ikke rage mere end 40 mm ud over de i 6.16.2. nævnte
overflader, idet dette mål skaffes til veje ved den i bilag II, pkt. 2,
beskrevne fremgangsmåde, dog, ifald fremgangsmåden i 2.2 måtte blive
benyttet, under anvendelse af en kugle med diameter 165 mm.
6.17. Sende- og modtageantenner til radio
6.17.1. Sende- og modtageantenner til radio skal være monteret således på
køretøjet, at deres frie ende, ifald denne i en af de af fabrikanten
angivne brugsstillinger måtte befinde sig mindre end 2 m fra kørebanen,
ligger inden for et område, som begrænses af lodrette planer i en
afstand af 10 cm fra køretøjets yderste kant i henhold til 2.7 og målt
indad.
6.17.2. Antennerne skal derudover være anbragt således på køretøjet og den
mulige udbøjning af deres frie ende skal være begrænset således, at
ingen del af antennen rager ud over køretøjets yderste kant i henhold til
2.7.
6.17.3. Antennestangen kan have en krumningsradius på mindre end 2,5 mm.
Antennens frie ende skal dog være forsynet med en fastsiddende hætte,
hvis krumningsradier er mindst 2,5 mm.
6.17.4. Antennesoklen må ikke rage mere end 30 mm frem, når dette mål
bestemmes ved den i bilag II, pkt. 2, beskrevne fremgangsmåde. Dog
kan for antenner med forstærker indbygget i soklen accepteres
udragning på 40 mm.
6.18. Montagevejledning
6.18.1. Bagagebærere, skiholdere, samt sende- og modtageantenner til radio
må, når de er godkendte som tekniske enheder, kun falbydes i løssalg,
såfremt en montagevejledning medfølger. Montagevejledningen skal
indeholde så mange oplysninger, at de gør det muligt at montere de
godkendte dele således i køretøjet, at de pågældende forskrifter i
punkterne 5 og 6 er overholdt. Især skal det angives, hvilke stillinger
teleskopantenner må indtage, når antennen er i brug.
(7.)
(7.1.)
(7.1.1.)(7.1.2.)
(7.2.)
8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
(8.1.)8.2. Til efterprøvning af overenstemmelsen med den godkendte type
foretages et tilstrækkeligt antal kontroleftersyn ved stikprøver på
seriefremstillede køretøjer.
(9.)
(9.1.)(9.2.)
(10.)1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 10
▼B
▼B
BILAG II
METODER TIL BESTEMMELSE AF FREMSPRINGS OG MELLEM-
RUMS STØRRELSE
1. METODE TIL MÅLING AF HØJDEN AF FREMSPRING FOR
SAMMENFØJNINGER AF KAROSSERIPLADER
►M11.1.◄Højden »H« af et fremspring bestemmes grafisk i forhold til
omkredsen af en cirkel med en diameter på 165 mm, som indvendigt
tangerer det udvendige omrids af den udvendige overflade på det sted, som
skal kontrolleres.
►M11.2.◄Højden »H« er maksimalværdien af afstanden, målt på en ret linje
igennem centrum af cirklen med 165 mm diameter, mellem omkredsen af
den nævnte cirkel og fremspringets ydre omrids (se fig. 1).
►M11.3.◄Når fremspringet har en sådan form, at en del af det ydre omrids
af den udvendige overflade på det sted, der skal undersøges,ikke kan berøres
udvendig fra af en cirkel med 100 mm diameter, antages overfladens omrids
på dette sted at svare til den, som omkredsen af en cirkel med 100 mm har
imellem dens to tangeringspunkter med det ydre omrids (se fig. 2).
►M11.4.◄Skematiske snittegninger af den udvendige overflade for de
undersøgte dele skal leveres af fabrikanten til bestemmelse af frem-
springenes højde efter den ovennævnte metode.
2. METODE TIL BESTEMMELSE AF FREMSPRINGETS STØRRELSE
FOR EN KOMPONENT MONTERET PÅ DEN UDVENDIGE OVER-
FLADE
2.1. Fremspringets størrelse for en komponent monteret på en konveks flade kan
fastsættes enten direkte eller ved henvisning til en målskitse af et passende
udsnit af komponenten i monteret stilling.
2.2. Kan fremspringets størrelse for en komponent monteret på en ikke konveks
flade ikke bestemmes ved en simpel måling, så må den fastsættes ved den
maksimale variation i centrets afstand foren kugle med diameter 100 mm fra
fladens nominelle linje, når kuglen føres frem i stadig kontakt med dette
element. Af figur 3 fremgår et eksempel på denne fremgangsmådes
anvendelse.
3. METODE TIL BESTEMMELSE AF FREMSPRINGET PÅ SKÆRME OG
KANTER PÅ FORLYGTER
3.1. Fremspringet fra forlygtens ydre overflade måles vandret fra berørings-
punktet for en kugle med diameter 100 mm, som det fremgår af figur 4.
4. METODE TIL BESTEMMELSE AF ET MELLEMRUM ELLER
AFSTANDEN MELLEM ELEMENTERNE I ET GITTER
4.1. Størrelsen på et mellemrum eller afstanden mellem elementerne i et gitter
bestemmes som afstanden mellem to planer, der går gennem kuglens
berøringspunkter ogvinkelret på linjen, der forbinder disseberøringspunkter.
Af figurerne 5 og 6 fremgår eksempler på denne fremgangsmådes
anvendelse.1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 11
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Fig. 1
Fig. 21974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 12
▼M1
1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 13
▼M1
BILAG III
MODEL
►(1)M11974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 14
▼B
▼M1
BILAG IV
MODEL
(største format: A 4 (210 mm × 297 mm))
1974L0483 — DA — 26.04.1979 — 001.001 — 15