1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1254/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for oksekød
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 1455/2001 af 28. juni 2001 L 198 58 21.7.2001
►M2Rådets forordning (EF) nr. 1512/2001 af 23. juli 2001 L 201 1 26.7.2001
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 263 af 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1254/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for oksekød
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten(5), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Det fælles marked for landbrugsprodukters funktion og udvikling
bør ledsages af indførelsen af en fælles landbrugspolitik, dernavnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugspro-
dukter, hvis udformning afhænger af produktets art;
(2)den fælles landbrugspolitiktager sigte på at virk eliggøre målenei traktatens artikel 33; i oksekødssektoren bør der træffes foran-
staltninger for det indre marked, som bl.a. omfatter direktebetalinger til oksekødsproducenterne, støtte til privat oplagringog en ordning for offentlig oplagring for at stabilisere marke-derne og sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard;
(3)for atter at skabe ligevægt i kødforbruget i Fællesskabet til fordelfor oksekødssektoren og øge disse produkters konkurrenceevne
på de internationale markeder bør markedsstøtten gradvis
nedsættes; i betragtning af de følger, dette får for producenterne,bør indkomststøtten under den fælles markedsordning tilpassesog omformes; med henblikherpå bør der indføres en generelordning med direkte betalinger til producenterne; disse betalinger
bør stige i takt med den gradvise nedsættelse af markedsstøtten;
(4)der er forskellige former for husdyrbrug, og de direkte betalingerbør derfor omfatte en særlig præmie til producenter af tyre og
stude, en præmie for ammekohold og en slagtepræmie for alletyper hornkvæg, herunder malkekøer og kalve; præmierne børikke medføre en stigning i den samlede produktion; derfor børder lægges henholdsvis regionale og individuelle lofter over
antallet af handyr og ammekøer, som er berettiget til særlig
præmie og ammekopræmie, og, når det gælder den særligepræmie, indføres en grænse for antallet af dyr pr. bedrift, sommedlemsstaterne skal have beføjelse til at modulere underhensyntagen til den særlige situation, de befinder sig i; for slagt-epræmien bør der fastsættes nationale lofter på grundlag af
historiske produktionstal;
(5)betingelserne for produktionen af stude afviger normalt fra betin-gelserne for produktionen af tyre; det er derfor berettiget, at den
særlige præmie for stude ikke fastsættes til samme beløb pr. dyrsom præmien for tyre; den særlige præmie for stude bør dogopdeles i to betalinger for bestemte aldersgrupper;
(6)slagtning af et for stort antal stude i slagtesæsonen i medlems-stater, hvor denne type produktion er af særligt stor betydning,kan påvirke markedets stabilitet og navnlig medføre en nedgang1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 2
(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 13.
(2) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 196.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3.
▼B
i markedspriserne; for at tilskynde til slagtning af stude uden for
den årlige indbindingsperiode bør der på visse betingelser udover den særlige præmie ydes en præmie for dyr, der slagtes
uden for sæsonen i de første 23 uger af året;
(7)for at give producenterne større fleksibilitet bør der også kunne
opnås ammekopræmie for kvier, der opfylder samme avlsbetin-gelser som ammekøer; antallet af præmienberettigede kvier iammekobesætninger bør dog begrænses til den normale forholds-
mæssige udskiftning; i de medlemsstater, hvor 60 % af de dyr,
der er berettiget til ammekopræmie, holdes i bjergområder, børder være mulighed for at forvalte præmien for ammekøer ogkvier hver for sig, og for kvier bør det være muligt at opereremed et separat nationalt præmieloft inden for det ovenfor nævnteforhold;
(8)ammekopræmie bør principielt kun ydes til producenter, der ikkeleverer mælktil mejerierne under tillægsafgiftsordningen iRådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 omen tillægsafgift på mælkog mejeriproduk ter(
1); der kan dog også
være behov for indkomststøtte til bedrifter med både en malke-
kobesætning og en ammekobesætning; ammekopræmien bør
derfor også ydes til små og mellemstore blandede bedrifter meden samlet individuel mælkereferencemængde på højst120000 kg; på grund af de forskellige produktionsstrukturer iFællesskabet bør medlemsstaterne have beføjelse til at ændreeller ophæve denne kvantitative begrænsning ud fra objektive
kriterier;
(9)hvad angår ammekopræmien bør producenternes individuelle
lofter bevares; nogle af de præmierettigheder, der følger af deindividuelle lofter, er tidligere ikke blev udnyttet; disse uudnyt-tede lofter kan tilskynde til produktion og øge udgifterne,
navnlig som følge af, at der opnås fuld ret til ammekopræmie
for kvier; for at undgå en sådan virkning bør det samlede antalammekopræmierettigheder i hver medlemsstat fastsættes pågrundlag af de faktiske præmieudbetalinger i historiske refe-renceår udvidet med en vis margen med henblikpåopretholdelse af den nationale reserve; medlemsstaterne bør
træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de nationale
lofter ikke overskrides; om nødvendigt bør de tilpasse producen-ternes individuelle lofter uden godtgørelse efter visse objektivekriterier; disse kriterier bør navnlig sikre lige behandling af depågældende producenter og beskyttelse af de berettigede forvent-
ninger;
(10)der kan forekomme udsving i produktionen på grund af
ændringer i producenternes besætning eller produktionskapacitet;det bør derfor være muligt på visse betingelser at overføreammekopræmierettigheder, som er erhvervet på grundlag af indi-viduelle lofter, til andre producenter, enten sammen med
bedriften, eller uden at forbindelsen mellem præmierettighederne
og de udnyttede arealer bevares;
(11)nye producenter og allerede etablerede producenter, hvis indivi-duelle lofter af forskellige grunde ikke svarer til udviklingen iammekobesætningen, bør ikke udelukkes fra retten til præmie;tilførslerne til og forvaltningen af de nationale reserver bør
derfor finde sted efter fællesskabskriterier; af samme grund bør
der for overførsel af præmierettigheder uden overdragelse afbedriften gælde regler, hvorved en del af de overførte rettighederinddrages uden godtgørelse og lægges til den nationale reserve;
(12)medlemsstaterne bør have mulighed for at kæde følsomme
områder eller lokaliteter sammen med ammekoproduktionen for
at sikre, at denne produktion opretholdes, navnlig i områder,hvor der ikke er andre alternativer;1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 3
(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 1256/1999 (Se side 73 i denne Tidende).
▼B
(13)på grund af den stigende tendens til at intensivere oksekødspro-
duktionen bør præmierne for husdyrhold begrænses og
fastlægges ud fra den enkelte bedrifts foderpotentiel i forhold tilantallet og arten af dyr på bedriften; for at undgå for intensiveproduktionsformer bør ydelsen af disse præmier være betingetaf, at en maksimal belægningsgrad på bedriften overholdes; derbør dog tages hensyn til de mindre producenters situation;
(14)for at øge incitamenterne til ekstensivering af produktionen og
derved gøre dem mere effektive i forhold til målene på
miljøområdet bør der udbetales et tillægsbeløb til producenter,der opfylder strenge og reelle krav til belægningsgrad; for atundgå en større ændring af det globale støtteniveau og sikre enrimelig kontrol med udgifterne bør tillægsbeløbet om nødvendigtkunne tilpasses;
(15)vilkårene for oksekødsproduktion og producenternes indkomstsi-
tuation varierer betydeligt i de forskellige produktionsområder i
Fællesskabet; en fællesskabsdækkende ordning med ensartedebetalinger til alle producenter ville være for usmidig til, at denpå tilfredsstillende måde kunne tilgodese de strukturelle ognaturbetingede forskelle og de deraf følgende forskelligartede
behov; der bør derfor indføres en fleksibel ordning i form af
supplerende fællesskabsbetalinger, som fastlægges og foretagesaf medlemsstaterne inden for faste globale beløb og efter vissefælles kriterier; de globale beløb bør tildeles medlemsstaternepå grundlag af deres andel af Fællesskabets oksekødsproduktion;de fælles kriterier har bl.a. til formål at forhindre, at de supple-
rende betalinger kommer til at virke diskriminerende, og fuldt ud
at tage hensyn til Fællesskabets relevante multilaterale forplig-telser; det er navnlig vigtigt, at medlemsstaterne forpligtes til atudøve deres skøn efter rent objektive kriterier, at sikre ligebehandling og at undgå forvridning af markeds- og konkurrence-
vilkårene; det bør fastsættes, hvilke former for supplerende
betalinger der kan komme på tale; de supplerende betalingerbør have form af betalinger pr. dyr for visse kategorier kvæg&-sp;og arealbetalinger;
(16)hvad angår betalingerne pr. dyr er visse mængdemæssigegrænser nødvendige for at sikre en rimelig produktionskontrol;desuden bør medlemsstaterne stille krav med hensyn til belæg-
ningsgrad;
(17)der bør kun foretages arealbetalinger for græsarealer uden for
omdrift, som ikke er omfattet af andre af Fællesskabets markeds-støtteforanstaltninger; arealbetalingerne bør finde sted pågrundlag af regionale basisgræsarealer uden for omdrift, somfastlægges af medlemsstaterne ud fra historiske referencedata;arealbetalingen pr. ha, herunder supplerende arealbetalinger
under den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter,
bør højst svare til gennemsnitsstøtten pr. ha under støtteord-ningen for producenter af visse markafgrøder;
(18)direkte betalinger bør være betinget af, at de personer, der holderde pågældende dyr, overholder de relevante fællesskabsbestem-melser om identifikation og registrering af kvæg; for at opnå
den ønskede økonomiske virkning bør direkte betalinger finde
sted inden for visse frister;
(19)anvendelse af visse stoffer i oksekødsproduktionen er forbudt ihenhold til fællesskabsforskrifterne; de fornødne sanktioner børanvendes, hvis de relevante bestemmelser ikke overholdes;
(20)under den pris- og indkomststøtteordning, der fastsættes i denneforordning, er den nuværende offentlige intervention i form afopkøb, der foretages af interventionsorganerne, og offentlig
oplagring ikke længere påkrævet for at skabe ligevægt på
markedet, men ville medføre betydelige udgifter; denne ordningbør derfor gradvis afvikles; for at bidrage til at stabiliseremarkedspriserne på et niveau tæt på basisprisen, som repræsen-terer det ønskede markedsstøtteniveau, bør der dog gives støttetil privat oplagring; med henblikherpå bør Kommissionen have1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 4
▼B
tilladelse til at træffe afgørelse om støtte til privat oplagring, når
markedsprisen falder til under 103 % af basisprisen; der børdesuden indføres en »sikkerhedsnet«-interventionsordning med
henblik på at støtte oksekødsmarkedet i de medlemsstater eller i
de områder i medlemsstaterne, hvor markedspriserne ikkekommer op på et kritisk prisniveau; det bør fastsættes, atordningen med støtte til privat oplagring og interventionsord-ningen gennemføres på grundlag af handelsklasseskemaet i
Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fast-
sættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe afvoksent kvæg(
1);
(21)oprettelsen af et enhedsmarked for oksekød inden for Fælles-skabet forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelenover Fællesskabets ydre grænser; ved siden af foranstaltningerne
for det indre marked skulle en handelsordning med importaf-
gifter og eksportrestitutioner i princippet stabilisereFællesskabets marked; handelsordningen bør baseres på deforpligtelser, der er indgået under de multilaterale handelsfor-handlinger i Uruguay-runden;
(22)for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med tredje-
lande med oksekød bør der indføres en ordning med import- og
eksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning medsikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserneudstedes for, gennemføres;
(23)for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesska-
bets marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter bør
indførsel af et eller flere af disse produkter pålægges en tillægs-importtold, hvis visse betingelser er opfyldt;
(24)Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbneog forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler,som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre af Rådet
vedtagne retsakter;
(25)bestemmelser om ydelse af en restitution ved udførsel til tredje-
lande, som er baseret på forskellen mellem priserne iFællesskabet og priserne på verdensmarkedet og er omfattet afWTO-aftalen om landbrug(
2), bør gøre det muligt at sikre
Fællesskabets deltagelse i den international handel med oksekød;
der bør fastsættes mængde- og kvalitetsgrænser for disse restitu-
tioner;
(26)værdigrænsernes overholdelse kan sikres under restitutionernesfastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres ihenhold til bestemmelserne for Den Europæiske Udviklings- ogGarantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligato-
risk forudfastsættelse af restitutionerne, uden at dette udelukker
muligheden for, at der i tilfælde af differentierede restitutionerforetages en ændring af den forudfastsatte destination inden foret geografiskområde, der er omfattet af en enk elt restitutions-sats; såfremt destinationen ændres, bør der ske udbetaling af
den restitution, der gælder for den virkelige destination, idet
restitutionsbeløbet dog ikke bør kunne være større end det, dergælder for den forudfastsatte destination;
(27)for at det kan kontrolleres, at mængdekravet overholdes, er detnødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv over-vågningsordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres
betinget af, at der udstedes en eksportlicens; inden for de tilladte
grænser bør restitutionerne ydes afhængigt af den særlige situa-tion for det berørte produkt; der bør kun tillades undtagelser fradenne regel for fødevarehjælp, som ikke er omfattet af nogenbegrænsninger; overvågningen af de mængder, som udføresmed restitution i de produktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 5
(1) EFT L 123 af 7.5.1981, s. 3. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 1026/91 (EFT L 106 af 26.4.1991, s. 2).
(2) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.
▼B
om landbrug, bør ske på grundlag af de eksportlicenser, der
udstedes for det enkelt produktionsår;
(28)ud over den ovennævnte ordning og i det omfang, det er nødven-digt for, at den kan fungere efter hensigten, bør der fastsættesbestemmelser om regulering af eller, når markedssituationenkræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for aktivforædling;
(29)ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald påalle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydregrænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført fordet indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstræk-
kelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal
være ubeskyttet over for eventuelle deraf følgende forstyrrelser,bør Fællesskabet have mulighed for omgående at træffe allenødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger bør være ioverensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de rele-
vante WTO-aftaler;
(30)for at sikre, at de instrumenter, der er fastsat i denne forordning,
fungerer korrekt, bør Kommissionen holdes underrettet omudviklingen i priserne på det fælles marked for oksekød; der
bør derfor fastsættes en ordning for registrering af priserne for
kvæg og kød af sådanne dyr;
(31)der bør kunne træffes foranstaltninger, når en væsentlig stigningeller nedgang i priserne forstyrrer eller truer med at forstyrre
Fællesskabets marked; disse foranstaltninger bør også kunne
omfatte ad hoc-interventionsopkøb;
(32)begrænsninger af de frie varebevægelser som følge af anven-delsen af foranstaltninger, der skal hindre spredning af
dyresygdomme, kan skabe problemer på markedet i en eller flere
medlemsstater; der bør derfor kunne indføres særforanstaltningerfor at støtte markedet for at afhjælpe sådanne situationer;
(33)oprettelsen af et enhedsmarked på grundlag af fælles priser
kunne bringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor
bør de bestemmelser i traktaten, som gør det muligt at vurderestøtte, der ydes af medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som eruforenelig med det fælles marked, finde anvendelse under denfælles markedsordning for oksekød;
(34)medlemsstaterne og Kommissionen bør, efterhånden som detfælles marked for oksekød udvikler sig, løbende udveksle deoplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning;
(35)for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger børder fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samar-bejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i enforvaltningskomité;
(36)medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følgeraf anvendelsen af denne forordning, bør finansieres af Fælles-skabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(
1);
(37)den fælles markedsordning for oksekød bør på samme tid tilgo-dese målene i traktatens artikel 33 og 131;
(38)den fælles markedsordning for oksekød, der er fastsat vedforordning (EØF) nr. 805/68(
2), er blevet ændret gentagne
gange; på grund af antallet af tekster, deres komplicerede
karakter og offentliggørelsen i forskellige numre af De Europæ-
iske Fællesskabers Tidende er disse tekster vanskelige at
anvende, og de opfylder således ikke det krav om klarhed, dermå stilles til retsforskrifter; de bør derfor kodificeres i en nyforordning, og forordning (EØF) nr. 805/68 bør ophæves; Rådets1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 6
(1) Se side 103 i denne Tidende.
(2) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 24. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 1633/98 (EFT L 210 af 28.7.1998, s. 17).
▼B
forordning (EØF) nr. 98/69 af 16. januar 1969 om fastsættelse af
de almindelige regler for afsætningen af det af interventionsorga-nerne opkøbte frosne oksekød(
1), Rådets forordning (EØF)
nr. 989/68 af 15. juli 1968 om fastsættelse af de almindelige
regler for ydelse af støtte til privat oplagring af oksekød(2)o g
Rådets forordning (EØF) nr. 1892/87 af 2. juli 1987 om noteringaf markedspriserne for oksekød(
3), som har hjemmel i forord-
ning (EØF) nr. 805/68, erstattes af en ny bestemmelse i
nærværende forordning og bør derfor ophæves;
(39)overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 805/68 til
ordningerne i denne forordning kan volde problemer, som ikkeer behandlet i denne forordning; såfremt sådanne problemeropstår, bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige over-gangsforanstaltninger; Kommissionen bør også bemyndiges til
at løse specifikke praktiske problemer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for oksekød omfatter en ordning for
det indre marked og for samhandelen med tredjelande og gælder forfølgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
a) 0102 9005
til0102 9079Tamkvæg, levende undtagen racerene avlsdyr
0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet
0202 Kød af hornkvæg, frosset
0206 1095 Nyretap og mellemgulv, ferskeller k ølet
0206 2991 Nyretap og mellemgulv, frosset
0210 20 Kød af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret eller røget
0210 9041 Nyretap og mellemgulv, saltet, i saltlage, tørret eller
røget
0210 9090 Spiseligt mel og pulver af kød eller slagteaffald
1602 5010 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller
konserverede, af hornkvæg, ikke kogt, stegt eller på
lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller
slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilbe-
redt kød eller slagteaffald
1602 9061 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilbe-
redte eller konserverede, af hornkvæg, ikke kogt, stegt
eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant
kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende
måde tilberedt kød eller slagteaffald
b) 0102 10 Hornkvæg, levende, racerene avlsdyr
0206 1091 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og
mellemgulv, ferskeller k ølet, undtagen til fremstilling af
farmaceutiske produkter0206 1099
0206 2100 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og
mellemgulv, frosset, undtagen til fremstilling af farma-ceutiske produkter0206 2290
0206 2999
0210 9049 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, saltet, i saltlage,
tørret eller røget, undtagen nyretap og mellemgulv1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 7
(1) EFT L 14 af 21.1.1969, s. 2.
(2) EFT L 169 af 18.7.1968, s. 10. Forordningen er ændret ved forordning (EF)
nr. 428/77 (EFT L 61 af 5.3.1977, s. 17).
(3) EFT L 182 af 3.7.1987, s. 29.
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
ex 15020090 Talg af hornkvæg, rå eller usmeltet, også udpresset eller
ekstraheret med opløsningsmidler
1602 5031
til1602 5080Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller
konserverede, af hornkvæg, undtagen ikke kogt, stegt
eller på lignende måde tilberedt, og blandinger af sådant
kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende
måde tilberedt kød eller slagteaffald
1602 9069 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilbe-
redte eller konserverede, af hornkvæg, undtagen ikke
kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og blan-
dinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt
eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald
2. I denne forordning forstås ved:
a) »kvæg«: levende tamkvæg henhørende under KN-kode ex 010210,
0102 90 05 til 0102 90 79
b) »voksent kvæg«: kvæg med en levende vægt på over 300 kg.
AFSNIT I
DET INDRE MARKED
Artikel 2
For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af
udbuddet til markedsbehovet, kan der for de i artikel 1 nævnte
produkter træffes følgende fællesskabsforanstaltninger:
a) foranstaltninger til muliggørelse af en bedre avlsplanlægning
b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion,
forarbejdning og afsætning
c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten
d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfri-
stede prognoser på grundlag af kendskab til de benyttedeproduktionsmidler
e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konstatere markedspris-
udviklingen.
De almindelige regler for disse foranstaltninger vedtages af Rådet efter
proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2.
KAPITEL 1
DIREKTE BETALINGER
Artikel 3
I dette kapitel forstås ved:
a) »producent«: en individuel landbruger, fysiskeller juridiskperson,
eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer, uanset
sammenslutningens eller dens medlemmers retlige status ifølge nati-onal ret, hvis bedrift ligger på Fællesskabets område, og som holderkvæg
b) »bedrift«: de samlede produktionsenheder, som producenten driver,
og som ligger på en medlemsstats område
c) »område«: en medlemsstat eller et område inden for en medlemsstat
efter den pågældende medlemsstats valg
d) »tyr«: et ikke-kastreret handyr
e) »stud«: et kastreret handyr
f) »ammeko«: en ko, der tilhører en kødrace eller er fremkommet ved
krydsning med en sådan race, og som indgår i en besætning, der erberegnet til opdræt af kalve til kødproduktion1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 8
▼B
g) »kvie«: et hundyr på mindst 8 måneder, som endnu ikke har kælvet.
AFDELING 1
Præmier
Underafdeling 1
Særlig præmie
Artikel 4
1. Oksekødsproducenter, som på deres bedrift holder handyr, kan
efter ansøgning herom få udbetalt en særlig præmie. Præmien ydes iform af en årlig præmie pr. kalenderår og pr. bedrift inden for regio-nale lofter for højst 90 dyr i hver af de i stk. 2 nævnte aldersgrupper.
2. Den særlige præmie ydes højst:
a) én gang i dyrets levetid, efter at det har nået en alder på 9 måneder,
når der er tale om tyre, eller
b) to gange i dyrets levetid, når der er tale om stude:
— første gang, når det er 9 måneder gammelt
— anden gang, efter at det har nået en alder på 21 måneder.
I 2001 kan den anden udbetaling, der er omhandlet i litra b), andet led,
dog også finde sted for dyr, for hvilke der er foretaget en første udbe-
taling i henhold til litra a).
3. For at der kan udbetales særlig præmie
a) skal hvert dyr, for hvilket der ansøges om præmie, være holdt af
producenten til opfedning i en periode, som skal fastlæggesnærmere
b) skal der for hvert dyr, indtil det slagtes eller udføres, være udstedt et
pas efter artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april
1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering
af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(
1)m e d
alle relevante oplysninger om dets præmiestatus, eller, hvis et sådantpas ikke foreligger, et tilsvarende administrativt dokument.
4. Når det samlede antal tyre i alderen fra 9 måneder og stude i
alderen fra 9 måneder til 20 måneder, for hvilke der ansøges ompræmie, og som opfylder betingelserne for ydelse af den særlige
præmie, i et område overstiger det regionale loft, der er nævnt i
bilag I, foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det samledeantal præmieberettigede dyr efter stk. 2, litra a) og b), pr. producentfor det pågældende år.
I denne artikel forstås ved regionalt loft det antal dyr, der i et område
og i et kalenderår kan modtage den særlige præmie.
I 2002 og 2003 gælder dog følgende regionale lofter:
Belgien 228787
Danmark221688Tyskland 1 536113Grækenland 141606Spanien 643525Frankrig 1 734779Irland 1 0281531999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 9
(1) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Italien 478997
Luxembourg 18922Nederlandene 126346Østrig 338720Portugal 160720Finland 200000Sverige 233481Det Forenede Kongerige 1 361978
De nuværende fodnoter i bilag I vil fortsat være gældende i denne
periode. Dog fastsættes maksimumsloftet for Det Forenede Kongerigei denne periode i den sidste fodnote til 1 461978.
5. Som undtagelse fra stk. 1 og 4 kan medlemsstaterne
— på grundlag af objektive kriterier, der indgår i en politisk plan til
udvikling af landdistrikterne, og kun på den betingelse, at der tageshensyn til både miljøet og beskæftigelsen, ændre eller ophæve loftetpå 90 dyr pr. bedrift og aldersgruppe, og
— når de udøver denne beføjelse, beslutte at anvende stk. 4 på en
sådan måde, at de når op på de nedsættelser, der er nødvendige forat overholde det gældende regionale loft, uden at de bringer dissenedsættelser i anvendelse over for små producenter, som ikke harindgivet ansøgning om den særlige præmie i det pågældende år for
mere end et mindsteantal af dyr, som den pågældende medlemsstat
fastsætter.
6. Medlemsstaterne kan vedtage, at den særlige præmie ydes ved
dyrets slagtning. I så fald erstattes alderskriteriet i stk. 2, litra a), afen slagtet vægt på mindst 185 kg for tyre.
Præmien udbetales eller tilbagebetales til producenterne.
Det Forenede Kongerige bemyndiges til at anvende en anden ordning
for ydelse af den særlige præmie i Nordirland end i resten af sitområde.
7. Præmiebeløbet fastsættes til:
a) for hver præmieberettiget dyr:
— 160 EUR for kalenderåret 2000
— 185 EUR for kalenderåret 2001— 210 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) for hver præmieberettiget stud og aldersgruppe:
— 122 EUR for kalenderåret 2000
— 136 EUR for kalenderåret 2001— 150 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
Dog fastsættes præmiebeløbet for de dyr, der er omhandlet i stk. 2,
andet afsnit, til 98 EUR.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 10
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Underafdeling 2
Sæsonpræmie
Artikel 5
1. Når antallet af stude i en medlemsstat
a) der slagtes i et givet år, overstiger 60 % af de samlede årlige slagt-
ninger af handyr
b) der slagtes i perioden fra 1. september til 30. november i et givet år,
overstiger 35 % af de samlede årlige slagtninger af stude
kan producenterne efter ansøgning herom få udbetalt en tillægspræmie
til den særlige præmie (sæsonpræmie). Hvis begge de ovenfor nævnte
udløsende satser nås i Irland eller i Nordirland, anvendes præmien dogsåvel i Irland som i Nordirland.
Ved anvendelse af denne artikel på Det Forenede Kongerige betragtes
Nordirland som en særskilt enhed.
2. Denne præmie fastsættes til:
— 72,45 EUR pr. dyr, der slagtes i de første 15 uger i et givet år
— 54,34 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 16 og uge 17 i et givet år— 36,23 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 18 til uge 21 i et givet år, og— 18,11 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 22 og uge 23 i et givet år.
3. Hvis den i stk. 1, litra b), nævnte sats under hensyn til næstsidste
punktum ikke nås, kan de medlemsstater, hvis producenter tidligere har
modtaget sæsonpræmien, beslutte at yde denne præmie til en sats på60 % af de beløb, der er fastsat i stk. 2.
I så fald
a) kan den pågældende medlemsstat beslutte kun at yde denne præmie
i de første to eller tre af ovennævnte perioder
b) skal den pågældende medlemsstat sikre, at foranstaltningen bliver
finansielt neutral i det samme regnskabsår ved tilsvarende atnedsætte:
— den særlige præmie, der ydes for stude i anden aldersgruppe i
denne medlemsstat, og/eller
— de supplerende betalinger, der finder sted efter afdeling 2
og skal underrette Kommissionen om den foranstaltning, der er
anvendt med henblikpå nedsættelse.
Ved anvendelse af denne foranstaltning betragtes Irland og Nordirland
som en enkelt enhed i forbindelse med beregningen af den i stk. 1,litra a), nævnte sats og dermed udbetaling af præmien.
4. For at det kan fastslås, om de i denne artikel nævnte procentsatser
er blevet overskredet, tages der hensyn til de slagtninger, der er fore-
taget i løbet af det år, der ligger to år forud for det år, hvor detpræmieberettigede dyr blev slagtet.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 3
Ammekopræmien
Artikel 6
1. Producenter, der holder ammekøer på deres bedrift, kan efter
ansøgning herom få udbetalt en præmie for ammekohold (ammeko-
præmie). Præmien ydes i form af en årlig præmie pr. producent inden
for individuelle lofter.
2. Ammekopræmie ydes til alle producenter
a) som ikke leverer mælk eller mejeriprodukter fra deres bedrift i 12
måneder fra datoen for ansøgningens indgivelse.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 11
▼B
Direkte salg af mælk eller mejeriprodukter fra bedrift til forbruger
er dog ikke til hinder for ydelse af præmien
b) som leverer mælkeller mejeriproduk ter, hvis samlede individuelle
referencemængde i henhold til artikel 4 i forordning (EØF)nr. 3950/92, ikke overstiger 120000 kg. Medlemsstaterne kan dog
på grundlag af objektive kriterier, som de fastlægger, beslutte at
ændre eller ophæve dette kvantitative loft
forudsat at de i mindst seks på hinanden følgende måneder fra datoen
for ansøgningens indgivelse har holdt et antal ammekøer svarende tilmindst►
M260 %◄og et antal kvier svarende til højst
►M240 %◄af det antal, der er ansøgt om præmie for.
I 2002 og 2003 skal der dog holdes et antal kvier, som svarer til mindst
15 % af det samlede antal dyr, der er ansøgt om præmie for.
I Det Forenede Kongerige finder kravet om, at der skal holdes et
mindste antal kvier, ikke anvendelse i 2002, og det begrænses til 5 %i 2003.
En producent, der søger om færre end 14 ammekopræmier, er ikke
omfattet af betingelsen om et mindste antal kvier.
For at fastslå antallet af præmieberettigede dyr efter første afsnit, litra a)
og b), fastslås det på grundlag af præmiemodtagerens individuelle refe-
rencemængde, jf. artikel 16, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk ogmejeriprodukter(
1), og den gennemsnitlige mælkeydelse, om køerne
hører til en ammekobesætning eller en malkekvægsbesætning.
3. Producenternes ret til præmie begrænses af anvendelsen af et
individuelt loft som omhandlet i artikel 7.
4. Præmien for hvert præmieberettiget dyr udgør:
— 163 EUR for kalenderåret 2000
— 182 for kalenderåret 2001— 200 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
5. Medlemsstaterne kan yde en supplerende national ammekopræmie
på op til 50 EUR pr. dyr, forudsat at dette ikke giver anledning til
forskelsbehandling af opdrætterne i den pågældende medlemsstat.
For bedrifter beliggende i en region som defineret i artikel 3 og 6 i
Rådets forordning ►
C1(EF) nr. 1260/1999 ◄af 21. juni 1999 om
vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene ►C1(2)◄
finansieres de første 24,15 EUR pr. dyr af denne supplerende præmie
af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(EUGFL), Garantisektionen.
For bedrifter beliggende på hele en medlemsstats område finansierer
EUGFL, Garantisektionen, hele den supplerende præmie, hvis amme-
køerne i den pågældende medlemsstat udgør mindst 30 % af det
samlede antal køer, og hvis mindst 30 % af de slagtede handyr tilhørerkropsbygningsklasse S og E. Enhver overskridelse af disse procents-atser fastsættes på grundlag af gennemsnittet af de to år, der går forudfor det år, for hvilket præmien ydes.
6. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer,og som tilhører en besætning, hvor der opdrættes kalve med henblikpå kødproduktion.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig bestem-
melserne vedrørende definitionen af begrebet ammeko i artikel 3,
vedtages, og den gennemsnitlige mælkeydelse fastsættes af Kommis-sionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 12
(1) Se side 48 i denne Tidende.
(2) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.▼M2
▼B
▼B
Artikel 7
1. Den 1. januar 2000 er en producents individuelle loft lig med det
antal ammekopræmierettigheder, han rådede over den 31. december
1999 ifølge de relevante fællesskabsregler, i givet fald tilpasset ihenhold til stk. 3.
2. Medlemsstaterne tager de fornødne skridt til at sikre, at summen
af præmierettigheder på deres område fra den 1. januar 2000 ikke over-
stiger de nationale lofter, der er anført i bilag II, og at de nationale
reserver, der er nævnt i artikel 9, kan oprettes.
3. Hvis den i stk. 2 nævnte tilpasning kræver en nedsættelse af
producenternes individuelle lofter, foretages nedsættelsen uden godtgø-relse og fastlægges på grundlag af objektive kriterier, herunder navnlig:
— producenternes udnyttelse af deres individiduelle lofter i de tre refe-
renceår forud for 2000
— iværksættelse af et investerings- eller ekstensiveringsprogram i
oksekødssektoren
— særlige naturbetingede forhold eller anvendelse af sanktioner, der
medfører, at præmien ikke udbetales eller udbetales med et nedsatbeløb i mindst et referenceår
— andre exceptionelle forhold, der har til følge, at betalingerne for
mindst et referenceår ikke svarer til den faktiske situation i det fore-gående år.
4. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til foranstalt-
ningen i stk. 2, bortfalder.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 8
1. Når en producent sælger eller på anden måde overdrager sin
bedrift, kan han overføre alle sine ammekopræmierettigheder til den,der overtager bedriften. Han kan også overføre alle eller en del af sinerettigheder til andre producenter uden at overdrage sin bedrift.
I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af
bedriften overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige15 %, uden godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat,hvor bedriften er beliggende, til gratis omfordeling.
2. Medlemsstaterne
a) træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre, at præmierettig-
heder overføres til områder, som ligger uden for følsomme områdereller områder, hvor oksekødsproduktionen er særlig vigtig for denlokale økonomi
b) kan foreskrive, enten at overførsel af rettigheder uden overdragelse
af bedriften skal ske direkte mellem producenterne, eller at den skalske via den nationale reserve.
3. Medlemsstaterne kan inden en dato, som skal fastlægges
nærmere, tillade midlertidige overførsler af en del af præmierettighe-
derne, som den producent, der råder over dem, ikke selv anvender.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Disse gennemførelsesbestemmelser kan navnlig vedrøre:
— bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne kan løse problemer i
tilknytning til præmierettigheder, der overføres af producenter, som
ikke ejer de arealer, hvor deres bedrift er beliggende, og
— specifikke regler for det minimumsantal, der kan være genstand for
en delvis overførsel.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne skal have en national reserve af ammekopræ-
mierettigheder.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 13
▼B
2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 8, stk. 1, eller
andre fællesskabsbestemmelser, lægges til den nationale reserve, jf. dogartikel 7, stk. 4.
3. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserve til inden for
rammerne af denne reserve navnlig at tildele præmierettigheder tilnytilkommende producenter, yngre landbrugere og andre producenter
med forrang.
I 2002 og 2003 vil rettigheder, der er tilbageført til den nationale
reserve i medfør af stk. 4, andet led, dog ikke blive omfordelt indenden 31. december 2003. For Det Forenede Kongerige finder dennebestemmelse kun anvendelse i 2003.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43, navnlig:
— de foranstaltninger, der skal gælde, hvis den nationale reserve i en
medlemsstat ikke udnyttes
— foranstaltningerne vedrørende uudnyttede præmierettigheder, som er
blevet tilbageført til den nationale reserve.
Artikel 10
1. Som undtagelse fra artikel 6, stk. 3, kan medlemsstater, hvor over
60 % af ammekøerne og kvierne holdes i bjergområder som defineret i
artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvik-
ling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifondfor Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forord-ninger(
1), beslutte at forvalte ammekopræmien til kvier uafhængigt af
ammekopræmien til ammekøer inden for grænserne af et separat natio-nalt loft, som den pågældende medlemsstat fastsætter.
Et sådant separat nationalt loft må ikke overstige 20 % af det nationale
loft i den pågældende medlemsstat, som er fastsat i bilag II til denneforordning. Dette nationale loft nedsættes med et beløb svarende til
det separate nationale loft.
Et sådant separat nationalt loft skal dog i 2002 og 2003 være på mindst
10 % og højst 40 % af det nationale loft i den pågældende medlemsstatsom fastsat i bilag II til denne forordning.
Såfremt medlemsstaterne beslutter at gøre brug af den i første afsnit
omhandlede mulighed i 2002 og 2003, skal ammekopræmien gives tilenhver producent, der holder et antal kvier svarende til mindst 5 % oghøjst 20 % af det samlede antal dyr, der er ansøgt om ammekopræmiefor.
En producent, der søger om færre end 14 ammekopræmier, er ikke
omfattet af betingelsen om et mindste antal kvier.
Når det samlede antal kvier i en medlemsstat, som udøver beføjelsen i
henhold til første afsnit, for hvilke der er indgivet ansøgning, og som
opfylder betingelserne for ydelse af ammekopræmien, overstiger det
separate nationale loft, nedsættes antallet af støtteberettigede kvier pr.producent i det pågældende år forholdsmæssigt.
2. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 14
(1) Se side 80 i denne Tidende.▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Underafdeling 4
Slagtepræmie
Artikel 11
1. En producent, der holder kvæg på sin bedrift, kan efter ansøgning
opfylde betingelserne for ydelse af slagtepræmie. Denne ydes inden fornationale lofter, som skal fastsættes, ved slagtning af præmieberettigededyr eller ved udførsel af dem til et tredjeland.
Der kan ydes slagtepræmie til følgende:
a) tyre, stude, køer og kvier fra en alder på 8 måneder
b) kalve på mere end 1 og under 7 måneder og med en slagtet vægt på
under 160 kg
forudsat at producenten har holdt dem i en nærmere bestemt periode.2. Præmiebeløbet udgør:
a) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra a):
— 27 EUR for kalenderåret 2000
— 53 EUR for kalenderåret 2001— 80 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra b):
— 17 EUR for kalenderåret 2000
— 33 EUR for kalenderåret 2001— 50 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
3. De i stk. 1 omhandlede nationale lofter fastsættes for hver
medlemsstat og separat for de to grupper dyr i litra a) og b) i stk. 1.Hvert loft skal svare til det antal dyr i de to grupper, der blev slagtet iden pågældende medlemsstat i 1995, hvortil lægges de dyr, der i
samme år blev udført til tredjelande ifølge oplysninger fra Eurostat
eller andre offentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for 1995,som Kommissionen har accepteret.
4. Når det samlede antal dyr i en given medlemsstat, for hvilke der
er indgivet ansøgning for en af de to dyregrupper i stk. 1, litra a) ellerb), og som opfylder betingelserne for ydelse af slagtepræmien, over-
stiger det nationale loft for denne gruppe, nedsættes antallet af alle
præmieberettigede dyr i denne gruppe pr. producent i det pågældendeår forholdsmæssigt.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 5
Belægningsgrad
Artikel 12
1.►M2Det samlede antal dyr, for hvilke der kan ydes særlig
præmie og ammekopræmie, er begrænset af anvendelsen af en belæg-ningsgrad på bedriften på to storkreaturer (SK) pr. ha og pr. kalenderår.Belægningsgraden nedsættes til 1,9 SK fra den 1. januar 2002 og til 1,8
SK fra den 1. januar 2003. ◄Denne belægningsgrad udtrykkes som
antallet af SK pr. grovfoderenhed, der anvendes til foder til bedriftensdyr. En producent fritages dog for anvendelsen af belægningsgraden,hvis det antal dyr på bedriften, der skal tages i betragtning ved fastlæg-gelse af belægningsgraden, ikke overstiger 15 SK.
2. Ved fastlæggelse af belægningsgraden på bedriften medregnes
følgende:
a) de handyr, ammekøer og kvier, får og/eller geder, for hvilke der er
indgivet præmieansøgninger, og de malkekøer, der er nødvendige tilproduktion af den samlede referencemængde mælk, som er tildeltproducenten. Det således opgjorte antal dyr omregnes til SK efteromregningstabellen i bilag III1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 15
▼B
b) foderarealet, som er det areal på bedriften, der i hele kalenderåret er
til rådighed til kvæg-, fåre- og/eller gedehold. I dette arealmedregnes ikke:
— bygninger, skove, damme og veje
— arealer, der anvendes til andre produktioner, som er omfattet af
ordninger med fællesskabsstøtte, eller som anvendes til flerårigekulturer eller gartnerikulturer, bortset fra græsarealer uden foromdrift, for hvilke der foretages arealbetalinger i henhold tilartikel 17 i denne forordning og artikel 19 i forordning (EF)nr. 1255/1999
— arealer, der er omfattet af støtteordningen for producenter af
visse markafgrøder, anvendes i forbindelse med støtteordningenfor tørret foder eller er omfattet af en national ordning eller enfællesskabsordning for udtagning af landbrugsarealer.
Foderarealet omfatter arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer,
hvor der dyrkes blandede afgrøder.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43, navnlig bestemmelser
— vedrørende arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer, hvor der
dyrkes blandede afgrøder
— som kan forhindre, at anvendelsen af belægningsgraden omgås.
Underafdeling 6
Ekstensiveringsbeløb
Artikel 13
1. Producenter, som får udbetalt særlig præmie og/eller ammeko-
præmie, kan få udbetalt et ekstensiveringsbeløb.
2. Ekstensiveringsbeløbet udgør 100 EUR for hver særlige præmie
og ammekopræmie, der ydes, forudsat at belægningsgraden påbedriften i det pågældende kalenderår ikke overstiger 1,4 SK pr. ha.
Medlemsstaterne kan dog beslutte at yde ekstensiveringsbeløbet
således:
a) i kalenderåret 2000 og 2001: 33 EUR ved en belægningsgrad på
1,6 SK pr. ha eller derover, men ikke over 2,0 SK pr. ha, og 66EUR ved en belægningsgrad på mindre end 1,6 SK pr. ha
b) i kalenderåret 2002 og de følgende år: 40 EUR ved en belægnings-
grad på 1,4 SK pr. ha eller derover, men ikke over 1,8 SK pr. ha, og
80 EUR ved en belægningsgrad på mindre end 1,4 SK pr. ha.
3. Ved anvendelsen af stk. 2 gælder følgende:
a) uanset artikel 12, stk. 2, litra a), bestemmes bedriftens belægnings-
grad ved at tage hensyn til de handyr, køer og kvier, der holdes på
bedriften i det pågældende kalenderår, og til de får og/eller geder,for hvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalen-derår. Antallet af dyr omregnes til SK ved hjælp afomregningstabellen i bilag III
b) med forbehold af artikel 12, stk. 2, litra b), tredje led, betragtes
arealer, der anvendes til produktion af markafgrøder som defineret
i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999
om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markaf-grøder(
1), ikke som »foderareal«.
c) ved beregning af belægningsgraden skal det foderareal, der tages
hensyn til, bestå af mindst 50 % græsarealer. »Græsareal« defineresaf medlemsstaterne. Denne definition skal mindst omfatte det krite-rium, at græsarealer er arealer, som ifølge lokale driftsmetoder eranerkendt som værende bestemt til græsning for kvæg og/eller får.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 16
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
Dette udelukker dog ikke blandet brug af disse arealer (græsareal,
hø, græsensilage) i løbet af samme år.
4. Med forbehold af belægningsgraden i stk. 2 kan producenter i
medlemsstater, hvor mere end 50 % af mælken produceres i bjerg-områder som defineret i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1257/1999, oghvis bedrifter er beliggende i sådanne områder, modtage ekstensiverin-
gsbeløb efter stk. 2 for malkekøer, der holdes på disse områder.
5. Efter proceduren i artikel 43
— vedtager Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel
— tilpasser Kommissionen om nødvendigt de i stk. 2 nævnte beløb,
navnlig under hensyntagen til antallet af dyr, som beløbet kunneudbetales for i det foregående kalenderår.
AFDELING 2
Supplerende betalinger
Artikel 14
1. Medlemsstaterne foretager supplerende betalinger på årsbasis til
producenterne på deres område for de globale beløb, der er anført ibilag IV. Disse betalinger finder sted efter objektive kriterier, herunderbl.a. de relevante produktionsstrukturer og -betingelser, og navnlig påen sådan måde, at der sikres lige behandling af producenterne, og
forvridning af markeds- og konkurrencevilkårene undgås. Desuden må
disse betalinger ikke være knyttet til udsving i markedspriserne.
2. Supplerende betalinger kan finde sted i form af betalinger pr. dyr
(artikel 15) og/eller arealbetalinger (artikel 17).
Artikel 15
1. Betalinger pr. dyr foretages for:
a) handyr
b) ammekøer
c) malkekøer
d) kvier.
2. Betalingerne pr. dyr kan ydes som supplerende beløb pr. slagt-
epræmieenhed som fastsat i artikel 11, bortset fra kalve. I de øvrige
tilfælde finder betalingerne pr. dyr sted:
a) på de særlige betingelser i artikel 16
b) på specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad, som
medlemsstaterne fastsætter.
3. De specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad fast-
sættes:
— på grundlag af foderarealet, jf. artikel 12, stk. 2, litra b), dog med
undtagelse af de arealer, der er omfattet af arealbetalinger i henhold
til artikel 17
— under hensyntagen navnlig til den pågældende produktionstypes
indvirkning på miljøet, den miljømæssige følsomhed af de jorder,der anvendes til opdræt af kvæg, og de foranstaltninger, der eriværksat for at stabilisere eller forbedre disse jorders miljømæssige
situation.
Artikel 16
1. Betalingerne for handyr pr. kalenderår kan kun ydes for et
bestemt antal dyr i en medlemsstat:
— svarende til den pågældende medlemsstats regionale loft i bilag I,
eller
— svarende til antallet af handyr, hvortil der blev ydet præmie i 1997,
eller1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 17
▼B
— svarende til det gennemsnitlige antal slagtninger af handyr i årene
1997, 1998 og 1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andreoffentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for disse år, som
Kommissionen har accepteret.
Medlemsstaterne kan også fastsætte et maksimalt antal handyr pr.
bedrift på nationalt eller regionalt grundlag.
Kun handyr fra en alder på otte måneder kan komme i betragtning.
Hvis betalingerne pr. dyr sker på slagtetidspunktet, kan medlemssta-
terne beslutte at lade denne betingelse erstatte af en slagtet vægt påmindst 180 kg.
2. Betalingerne for pr. ammekøer og kvier, som er berettiget til
ammekopræmie i henhold til artikel 6, stk. 4, og artikel 10, kan kunydes som et supplerende beløb pr. ammekopræmieenhed som fastsat i
artikel 6, stk. 4.
3. Betalingerne for malkekøer kan kun ydes som beløb pr. ton
præmieberettiget referencemængde, som er til rådighed på bedriften,og som skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 16, stk. 3, iforordning (EF) nr. 1255/1999.
Artikel 15, stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse.
4. Betalingerne for andre kvier end de i stk. 2 omhandlede kan pr.
medlemsstat og pr. kalenderår kun ydes for et antal kvier svarende tildet gennemsnitlige antal slagtninger af kvier i årene 1997, 1998 og1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte, offici-
elle statistiske oplysninger for disse år, som Kommissionen har
accepteret.
Artikel 17
1. Der foretages arealbetalinger pr. ha græsareal uden for omdrift
a) som producenterne kan udnytte i løbet af det pågældende kalenderår
b) som ikke udnyttes for at opfylde de specifikke betingelser med
hensyn til belægningsgrad, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, og
c) for hvilket der ikke ansøges om støtte i henhold til støtteordningen
for producenter af visse markafgrøder, i henhold til støtteordningenfor tørret foder og i henhold til fællesskabsstøtteordninger for andreflerårige kulturer eller gartnerikulturer for samme år.
2. Græsarealet uden for omdrift i et område, for hvilket der kan
foretages arealbetalinger, må ikke overstige det relevante regionalebasisareal.
De regionale basisarealer fastsættes af medlemsstaterne som det
gennemsnitlige antal ha græsareal uden for omdrift, der kunne bruges
til opdræt af kvæg i årene 1995, 1996 og 1997.
3. Arealbetalingen pr. ha, herunder arealbetalinger i henhold til
artikel 19 i forordning (EF) nr. 1255/1999, må ikke overstige:
— 210 EUR for kalenderåret 2000
— 280 EUR for kalenderåret 2001— 350 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
Artikel 18
Inden den 1. januar 2000 giver medlemsstaterne Kommissionen
nærmere oplysninger om deres nationale ordninger for supplerendebetalinger. Eventuelle ændringer af disse ordninger meddeles Kommis-sionen senest en måned efter vedtagelsen.
Artikel 19
Inden den 1. april 2004 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en
detaljeret rapport om gennemførelsen af denne afdeling.
Inden den 1. januar 2005 vurderer Kommissionen gennemførelsen af
denne afdeling og undersøger fordelingen af fællesskabsmidlerne1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 18
▼B
mellem medlemsstaterne i henhold til bilag IV, navnlig under hensyn-
tagen til udviklingen i medlemsstaternes andel i oksekødsproduktioneni Fællesskabet. Om nødvendigt forelægger Kommissionen Rådet rele-
vante forslag.
Artikel 20
Gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
AFDELING 3
Fælles bestemmelser
Artikel 21
Direkte betalinger efter dette kapitel er betinget af, at dyrene er identi-
ficeret og registreret i henhold til forordning (EF) nr. 820/97.
Artikel 22
1. Direkte betalinger efter dette afsnit, bortset fra sæsonpræmien,
finder sted umiddelbart efter inspektionerne, men tidligst den16. oktober i det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder.
2. Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestil-
fælde
— finder direkte betalinger efter dette kapitel sted senest den 30. juni i
året efter det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder
— udbetales sæsonpræmien umiddelbart efter inspektionerne og senest
den 15. oktober i det kalenderår, som ansøgningen om sæson-
præmie gælder.
Artikel 23
1. Hvis restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til
Rådets direktiv 96/22/EF(
1), eller restkoncentrationer af stoffer, der er
tilladt i henhold til ovennævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, ihenhold til de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF(
2),
påvises i et dyr, der tilhører en producents kvægbesætning, eller hvis
et ikke-tilladt stof eller produkt eller et stof eller et produkt, der er
tilladt i henhold til direktiv 96/22/EF, men som opbevares ulovligt,bliver fundet i en hvilken som helst form på producentens bedrift,udelukkes den pågældende producent for det kalenderår, hvor påvis-ningen er sket, fra at modtage de beløb, der er fastsat i denne afdeling.
I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en
udelukkelsesperiode på indtil fem år regnet fra det år, hvor det pågæl-dende gentagelsestilfælde blev konstateret.
2. Hvis dyrenes ejer eller den, der er ansvarlig for dyrene, lægger
hindringer i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtag-
ninger, der er nødvendige for gennemførelsen af de nationale
overvågningsplaner for restkoncentrationer, eller for udførelsen af deundersøgelser og den kontrol, der gennemføres i henhold til direktiv96/23/EF, finder sanktionerne i stk. 1 anvendelse.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 19
(1) Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af
visse stoffer med hormonal og thyreostatiskvirk ning og af β-agonister i
husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/
299/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3).
(2) Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger,
der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende
dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/
EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996,
s. 10).
▼B
Artikel 24
De direkte betalinger i afdeling 1 og 2 kan ændres efter proceduren i
traktatens artikel 37, stk. 2, på baggrund af udviklingen i produktion,
produktivitet og markedsforhold.
Artikel 25
Udgifterne til de direkte betalinger i dette kapitel betragtes som inter-
ventionsforanstaltninger i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF)nr. 1258/1999.
KAPITEL 2
PRIVAT OG OFFENTLIG OPLAGRING
Artikel 26
1. Fra den 1. juli 2002 kan der træffes beslutning om støtte til privat
oplagring, når den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet, derkonstateres på grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema for slagt-
ekroppe af voksent kvæg som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 (i
det følgende benævnt »EF-handelsklasseskemaet«), udgør og forventesfortsat at udgøre mindre end 103 % af basisprisen.
2. Basisprisen for slagtekroppe af handyr af kvalitet R3 i EF-
handelsklasseskemaet fastsættes til 2 224 EUR pr. ton.
3. Der kan ydes støtte til privat oplagring af fersk eller kølet kød af
voksent kvæg i form af hele og halve kroppe, »quartiers compensés«,forfjerdinger eller bagfjerdinger, der er klassificeret efter EF-handels-klasseskemaet.
4. Rådet kan efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2:
— ændre basisprisen, navnlig under hensyntagen til, at det er nødven-
digt at fastsætte prisen på et sådant niveau, at den bidrager til atstabilisere markedspriserne, uden at der dog opstår strukturelleoverskud i Fællesskabet
— ændre listen over produkter i stk. 3, der kan være omfattet af støtte
til privat oplagring.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages, og
beslutningen om støtte til privat oplagring træffes af Kommissionenefter proceduren i artikel 43.
Artikel 27
1. Fra den 1. juli 2002 åbnes der for offentlig intervention, hvis den
gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af EF-handelsklas-seskemaet som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 falder til under
1 560 EUR pr. ton i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat
i to på hinanden følgende uger; i så fald kan interventionsorganerneforetage opkøb af en eller flere nærmere bestemte kategorier, kvalitetereller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kød henhørende under KN-kode0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50 med oprindelse i Fælles-
skabet.
2. For opkøb i henhold til stk. 1 accepteres kun bud, som er lig med
eller ligger under den gennemsnitlige markedspris, der er konstateret ien medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med etbeløb, som skal fastsættes på grundlag af objektive kriterier.
3. Opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte, fastlægges efter en licitationsprocedure og kan under særlige
omstændigheder fastsættes pr. medlemsstat eller pr. område i enmedlemsstat på grundlag af de gennemsnitlige markedspriser, der erkonstateret. Ved licitationerne skal der sikres lige adgang for alle inte-resserede. De åbnes på grundlag af licitationsbetingelser, der omnødvendigt skal fastsættes under hensyntagen til handelsstrukturerne.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 20
▼B
4. Efter proceduren i artikel 43
— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af
produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den i stk. 2 nævnte forhøjelse— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:
— åbning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 har været
opfyldt i to på hinanden følgende uger
— lukning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 ikke har
været opfyldt i mindst en uge.
Artikel 28
1. Afsætningen af de produkter, som interventionsorganerne opkøber
i henhold til artikel 27 og 47 i denne forordning og artikel 5 og 6 iforordning (EØF) nr. 805/68, sker på sådanne vilkår, at enhvermarkedsforstyrrelse undgås, og at der sikres alle købere lige adgang til
produkterne og lige behandling.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig vedrø-
rende salgspriserne, betingelserne for udlagring og i givet fald forforarbejdning af de produkter, interventionsorganerne har opkøbt,vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
AFSNIT II
SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
Artikel 29
1. Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a),
nævnte produkter skal der fremlægges en importlicens.
Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte
produkter og ved udførsel fra Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1,litra a) og b), nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import-eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet den pågældende er etableret, uden at dette
i øvrigt anfægter anvendelsen af artikel 32 og 33.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudste-
delsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre indførslen eller udførslen inden for
licensens gyldighedsperiode. Sikkerheden fortabes helt eller delvis,
hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden fornævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43. De kan navnlig vedrøre:
a) licensernes gyldighedsperiode
b) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller eksport-
licens efter stk. 1, andet afsnit.
Artikel 30
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 31
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets
marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter i artikel 1pålægges indførsel af et eller flere af disse produkter til toldsatsen i1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 21
▼B
artikel 30 en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den
aftale om landbrug, der i henhold til traktatens artikel 300 er indgåetunder de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, er
opfyldt, undtagen i tilfælde hvor der ikke er risiko for, at indførslen
skaber forstyrrelser på Fællesskabets marked, eller hvor virkningerneikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, som Fællesskabet meddeler
Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsim-
porttold, fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabeti de tre år, der går forud for det år, hvor de i stk. 1 nævnte skadeligevirkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den
pågældende sending.
Med henblikherpå k ontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller Fællesskabets importmarked.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 43. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i landbrugsaftalen.
Artikel 32
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, som indgået i henhold til traktatens artikel 300, eller afandre af Rådet vedtagne retsakter, åbnes og forvaltes af Kommissionenefter bestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 43.
For så vidt angår importkontingentet på 50 000 tons frosset kød henhø-
rende under KN-kode 0202 2030, 0202 30 og 0206 2991 og bestemt
til forarbejdning kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeretflertal på forslag af Kommissionen, bestemme, at dette kontingent helteller delvis vedrører tilsvarende mængder kvalitetskød, og anvende enomregningssats på 4,375.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgi-
velsen af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (metoden »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (metoden »traditionelle importører/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i
metoder, der tidligere måtte være blevet anvendt til forvaltning af
kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog derettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerneaf handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig tidsfordeling,1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 22
▼B
fastlægger den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter, hvis
dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted
og oprindelse, og
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldig-
hedsperiode.
Artikel 33
1. For at muliggøre udførsel af de i artikel 1 nævnte produkter på
grundlag af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet
for disse produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, derer indgået i henhold til traktatens artikel 300, kan forskellen mellemdisse noteringer eller priser og fællesskabspriserne udlignes ved eneksportrestitution.
2. Den fremgangsmåde, der skal fastlægges for tildeling af de
mængder, der kan udføres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes såeffektivt som muligt under hensyn til fællesskabseksportens effekti-vitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervsdri-
vende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionerne er ens for hele Fællesskabet.
De kan differentieres efter destination, når situationen i den internatio-
nale handel eller særlige krav på visse markeder gør det nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes af Kommissionen efter proceduren i
artikel 43. Fastsættelsen kan ske, navnlig:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) som et supplement ved licitation for begrænsede mængder af
produkter, for hvilke denne procedure forekommer hensigtmæssig.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation, fastsættes listen over
produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelsemindst en gang hver tredje måned. Restitutionerne kan dog fastholdespå samme niveau i mere end tre måneder eller om fornødent ændres af
Kommissionen inden for tidsintervallet efter anmodning herom fra en
medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling i:
— priserne for oksekødsprodukter og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for oksekødsprodukter på verdensmarkedet
b) målet med den fælles markedsordning for oksekød, som er at sikre
disse markeder en ligevægt og en naturlig udvikling, for så vidt
angår priser og handel
c) de begrænsninger, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold
til traktatens artikel 300
d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.
Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe lige-
vægt mellem anvendelsen af fællesskabsbasisprodukter med henblik på1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 23
▼B
udførsel til tredjelande af forarbejdede produkter og anvendelsen af
produkter fra disse lande, der tillades indført til forædling.
5. De i stk. 1 nævnte fællesskabspriser fastsættes under hensyn til:
— priserne på Fællesskabets repræsentative markeder
— eksportpriserne.
Fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel
sker under hensyn til:
— priserne på tredjelandenes markeder
— de gunstigste priser ved indførsel i tredjelande, der er bestemmel-
seslande, fra andre tredjelande
— de i de udførende tredjelande konstaterede producentpriser, i givet
fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande
— tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
6. Restitutionen ydes kun efter anmodning herom og mod fremlæg-
gelse af den pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved udførsel af de i
artikel 1 nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøg-ningen, og, hvis der er tale om differentierede restitutioner, som gælder
samme dag:
a) for den i licensen angivne destination, eller
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 43 fraviges for de i
artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse produkteri forbindelse med fødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres:
— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet
— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har
nået den destination, der er anført på licensen, eller en anden desti-
nation, for hvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører
stk. 3, litra b). Der kan gøres undtagelser fra denne bestemmelserefter proceduren i artikel 43, såfremt der fastlægges betingelser,der frembyder tilsvarende garantier.
Desuden er ydelse af restitution for eksport af levende dyr betinget af,
at dyrevelfærdsbestemmelserne i fællesskabsforskrifterne, navnlig om
beskyttelse af dyr under transport, overholdes.
10. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i
artikel 43, ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der indføres
fra tredjelande og genudføres til tredjelande, jf. dog stk. 9, første led.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der følger
af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, sikrespå grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsattereferenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter. For så
vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler, der
er indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlingerunder Uruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke afreferenceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelser om genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte
mængder, der kan eksporteres, vedtages af Kommissionen efter proce-duren i artikel 43.
For så vidt angår stk. 9, sidste afsnit, kan gennemførelsesbestemmel-
serne også omfatte særlige betingelser for import til tredjelande.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 24
▼B
Artikel 34
1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning
for oksekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelsemed kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, i særlige tilfældehelt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv ellerpassiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation er af særligt hastende karakter,
og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grundaf proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne istk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på anmodning fra enmedlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som
meddeles Rådet og medlemsstaterne . De pågældende foranstaltninger
kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft.Har Kommissionen fået forelagt en anmodning fra en medlemsstat,træffer den afgørelse herom senest en uge efter anmodningens modta-gelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffeten afgørelse senest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt,
anses Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 35
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tari-
feringen af de produkter, der er omfattet af denne forordning. Den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning,optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med samme virkning som told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 36
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af indførsler eller udførsler udsat for eller
truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foran-staltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen ellerfaren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, vedtager de almindelige gennemførelsesbestemmelsertil dette stykke og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden for hvilkegrænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage
efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Rådet kan med kvalificeretflertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en
måned efter den dag, hvor den blev indbragt.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300,stk. 2.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 25
▼B
AFSNIT III
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 37
Medlemsstaterne registrerer priserne for kvæg og kød af kvæg på
grundlag af bestemmelser, der fastsættes af Kommissionen efter proce-
duren i artikel 43.
Artikel 38
1. Konstateres der på Fællesskabets marked en væsentlig prisstig-
ning eller et væsentligt prisfald, og må det påregnes, at dennesituation kan vedvare, og at markedsforstyrrelser dermed indtrædereller truer med at indtræde, kan de nødvendige foranstaltninger træffes.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 39
For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, der
kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbre-
delsen af sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren i artikel 43træffes undtagelsesforanstaltninger for at støtte det marked, somberøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffesi det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for at støtte
dette marked.
Artikel 40
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder traktatens
artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktion af og handel med de iartikel 1 nævnte produkter.
Artikel 41
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige for gennemførelse af denne forordning. De oplys-
ninger, der skal meddeles, fastlægges efter proceduren i artikel 43.Efter samme procedure vedtages de nærmere bestemmelser om medde-lelse og udbredelse af disse oplysninger.
Artikel 42
Der nedsættes en forvaltningskomité for oksekød (i det følgende be-
nævnt »komitéen«), som består af repræsentanter for medlemsstaterne
og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 43
1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer
formanden sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller efteranmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Den udtaler sig med det
flertal, som er fastsat i traktatens artikel 205, stk. 2, for vedtagelse afde afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsen-tanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel.
Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder
anvendelse.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 26
▼B
b) Såfremt disse foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med
komitéens udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommis-sionen. I så fald:
— kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstalt-
ninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en
måned
— kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse
inden for det tidsrum, der er nævnt i foregående led.
Artikel 44
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden fore-
lægger den enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstatsrepræsentant.
Artikel 45
Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne
hertil finder anvendelse på de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 46
Ved denne forordnings anvendelse skal der tages hensyn til både de i
traktatens artikel 33 og de i traktatens artikel 131 nævnte mål.
AFSNIT IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM-
MELSER
Artikel 47
1. Indtil den 30. juni 2002 kan produkter som omhandlet i stk. 2
sammenholdt med artikel 26, stk. 1, opkøbes af interventionsorganernei henhold til denne artikel for at forebygge eller afbøde en væsentlig
nedgang i priserne.
2. Hvis betingelserne i stk. 3 er opfyldt, kan det besluttes, at inter-
ventionsorganerne i en eller flere medlemsstater eller i et område i enmedlemsstat ved offentlige licitationer opkøber en eller flere nærmere
bestemte kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet
kød henhørende under KN-kode 0201 1000 og 0201 2020 til0201 20 50 med oprindelse i Fællesskabet for at sikre en rimelig støttetil markedet på baggrund af den sæsonmæssige udvikling i slagtnin-gerne.
Sådanne opkøb må ikke overstige 350 000 tons om året for Fælles-
skabet som helhed. Dog fastsættes den øvre grænse for opkøbene for
2001 til 500000 tons.
Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, kan ændre denne mængde.
3. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand
for interventionsopkøb, kan licitationerne åbnes efter proceduren i
stk. 8, når følgende to forhold foreligger samtidig i en medlemsstateller i et område i en medlemsstat i to på hinanden følgende uger:
— den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet konstateret på
grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksentkvæg udgør under 84 % af interventionsprisen
— den gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af nævnte
skema i medlemsstaten, i medlemsstaterne eller i et eller flere
områder i en medlemsstat udgør under 80 % af interventionsprisen.
Interventionsprisen fastsættes til:
— 3 475 EUR/t i perioden fra 1. januar til 30. juni 2000
— 3 242 EUR/t i perioden fra 1. juli 2000 til 30. juni 2001— 3 013 EUR/t i perioden fra 1. juli 2001 til 30. juni 2002.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 27
▼M2
▼B
▼B
4. Licitationerne for en eller flere kvaliteter eller kvalitetsgrupper
suspenderes, når en af følgende to situationer gør sig gældende:
— de to forhold, der er nævnt i stk. 3, foreligger ikke længere samtidig
i to på hinanden følgende uger
— interventionsopkøbene er ikke længere hensigtsmæssige ud fra de i
stk. 2 nævnte kriterier.
5. Interventionen åbnes ligeledes, hvis den gennemsnitlige pris på
Fællesskabets marked for ikke-kastrerede handyr på under to år ellerfor kastrerede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseske-maet for slagtekroppe af voksent kvæg i to på hinanden følgende uger
udgør under 78 % af interventionsprisen, og hvis den gennemsnitlige
markedspris for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for kastre-rede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet forslagtekroppe af voksent kvæg i en medlemsstat eller områder i enmedlemsstat udgør under 60 % af interventionsprisen. I så fald fore-tages opkøb for de pågældende kategorier i de medlemsstater eller
områder i en medlemsstat, hvor prisniveauet ligger under denne
grænse.
Med forbehold af stk. 6 accepteres alle bud i forbindelse med disse
opkøb.
De mængder, der opkøbes i overensstemmelse med nærværende stykke,
tages ikke i betragtning ved anvendelsen af de i stk. 2 nævnte lofter foropkøbene.
6. I forbindelse med de i stk. 2 og 5 nævnte opkøbsordninger accep-
teres kun bud, som er lig med eller ligger under den gennemsnitlige
markedspris, der er konstateret i en medlemsstat eller et område i en
medlemsstat, forhøjet med et beløb, som skal fastlægges på grundlagaf objektive kriterier.
7. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand
for interventionsopkøb, fastlægges opkøbspriserne og de mængder,
interventionsopkøbet kan omfatte, i forbindelse med licitationerne, og
de kan under særlige omstændigheder fastsættes efter medlemsstat ellerområde i en medlemsstat i forhold til de gennemsnitlige markedspriser,der er konstateret. Ved licitationerne skal der sikres lige adgang for alleinteresserede. Licitationerne åbnes på grundlag af licitationsbetingelser,
der i givet fald skal fastsættes under hensyntagen til handelsstruktu-
rerne.
8. Efter proceduren i artikel 43:
— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af
produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb
— træffes der beslutning om licitationernes åbning eller genåbning og
om deres suspension i det i stk. 4, andet led, nævnte tilfælde
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den i stk. 6 nævnte forhøjelse
— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig
de bestemmelser, der tager sigte på at forebygge en nedadgåendetendens i markedspriserne
— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:
— åbning af de i stk. 5 nævnte interventioner samt om suspension
heraf, hvis en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke
længere er opfyldt
— suspension af de i stk. 4, første led, nævnte opkøb.
Artikel 48
1. Indtil den 30. juni 2002 kan det besluttes at yde støtte til privat
oplagring af de i artikel 26, stk. 3, nævnte produkter.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 28
▼B
2. Gennemførelsesbestemmelserne for støtte til privat oplagring
vedtages, og ydelsen af støtte til privat oplagring besluttes af Kommis-sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 49
1. Forordning (EØF) nr. 805/68, (EØF) nr. 989/68, (EØF) nr. 98/69
og (EØF) nr. 1892/87 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 805/68 betragtes som
henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelsemed sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 50
Efter proceduren i artikel 43 vedtager Kommissionen:
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra
ordningen i forordning (EØF) nr. 805/68 til ordningen i nærværende
forordning
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke prak-
tiske problemer. Sådanne foranstaltninger kan — i behørigt
begrundede tilfælde — afvige fra visse dele af nærværende forord-ning.
Artikel 51
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 2000, bortset fra artikel 18, der
anvendes fra denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 29
▼M1
BILAG I
SÆRLIG PRÆMIE
Regionale lofter i medlemsstaterne i henhold til artikel 4, stk. 4, i forord-
ning (EF) nr. 1254/1999
Belgien 235149
Danmark277110
Tyskland 1 782700
Grækenland 143134
Spanien 713 999(1)
Frankrig 1754 732(2)
Irland 1 077458
Italien 598746
Luxembourg 18962
Nederlandene 157932
Østrig 423400
Portugal 175 075(3)
Finland 250000
Sverige 250000
Det Forenede Kongerige 1419 811(4)
(1) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1454/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for DeKanariske Øer og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1601/92 (Poseican) (se side
45 i denne EFT).
(
2) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1452/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for defranske oversøiske departementer og om ændring af direktiv 72/462/EØF og om ophæ-velse af forordning (EØF) nr. 525/77 og (EØF) nr. 3763/91 (Poseidom) (se side 11 idenne EFT).
(
3) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1453/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel forAzorerne og Madeira og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1600/92 (Poseima) (seside 26 i denne EFT).
Ekstensiveringsprogrammet i Rådets forordning (EF) nr. 1017/94 af 26. april 1994 om
omstilling af arealer fra markafgrøder til ekstensiv husdyrproduktion i Portugal (EFT L112 af 3.5.1994, s. 2) ikke indbefattet. Forordningen er senest ændret ved forordning(EF) nr. 1461/95 (EFT L 144 af 28.6.1995, s. 4).
(
4) Dette loft forhøjes midlertidigt med 100 000 dyr til 1519 811 dyr, indtil der vil kunne
udføres levende dyr på under seks måneder.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 30
▼M1
BILAG II
AMMEKOPRÆMIE
Nationale lofter omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1254/
1999 gældende fra 1. januar 2000
Belgien 394253
Danmark112932
Tyskland 639535
Grækenland 138005
Spanien (1) 1 441539
Frankrig (2) 3 779866
Irland 1 102620
Italien 621611
Luxembourg 18537Nederlandene 63236
Østrig 325000
Portugal (
3) 277539
Finland 55000
Sverige 155000
Det Forenede Kongerige 1 699511
(1) Det specifikke loft i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1454/2001 og den specifikke
reserve i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1017/94 ikke indbefattet.
(2) Det specifikke loft i artikel 9, stk. 4, litra b), i forordning (EF) nr. 1452/2001 ikke
indbefattet.
(3) Det specifikke loft i artikel 13, stk. 3, og artikel 22, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1453/
2001 ikke indbefattet.1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 31
▼B
BILAG III
Omregningstabel for storkreaturer (SK) i henhold til artikel 12 og 13
Handyr og kvier på over 24 måneder, ammekøer, malkekøer 1,0 SK
Handyr og kvier fra 6 måneder til 24 måneder 0,6 SK
Får 0,15 SK
Geder 0,15 SK1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 32
▼B
BILAG IV
SUPPLERENDE BETALINGER
Globale beløb i henhold til artikel 14
(mio. EUR)
2000 20012002 og
følgende år
Belgien 13,1 26,3 39,4
Danmark3,9 7,9 11,8
Tyskland 29,5 58,9 88,4
Grækenland 1,3 2,5 3,8Spanien 11,0 22,1 33,1
Frankrig 31,1 62,3 93,4
Irland 10,5 20,9 31,4
Italien 21,9 43,7 65,6
Luxembourg 1,1 2,3 3,4
Nederlandene 8,4 16,9 25,3
Østrig 4,0 8,0 12,0
Portugal 2,1 4,1 6,2
Finland 2,1 4,1 6,2
Sverige 3,1 6,1 9,2
Det Forenede Kongerige 21,3 42,5 63,81999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 33
▼B
BILAG V
SAMMENLIGNINGSSTABEL
Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 4 —
Artikel 4a, første og andet led Artikel 3, litra a) og b)
Artikel 4b, stk. 1 Artikel 4, stk. 1
Artikel 4b, stk. 2, første afsnit Artikel 4, stk. 2Artikel 4b, stk. 2, andet afsnit Artikel 4, stk. 3, litra a)
Artikel 4b, stk. 3, tredje afsnit, litra a) Artikel 3, litra c)
Artikel 4b, stk. 3, litra a) —
Artikel 4b, stk. 4 —
Artikel 4b, stk. 5 Artikel 4, stk. 6
Artikel 4b, stk. 7, litra a) —
Artikel 4b, stk. 8 Artikel 4, stk. 8Artikel 4c, stk. 1, andet afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 1, tredje afsnit Artikel 5, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4c, stk. 2, andet afsnit Artikel 5, stk. 2
Artikel 4c, stk. 2, tredje afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 3, tredje afsnit Artikel 5, stk. 3, tredje afsnitArtikel 4c, stk. 4 Artikel 5, stk. 5
Artikel 4d, stk. 1, første punktum Artikel 6, stk. 1, første punktum
Artikel 4d, stk. 1, litra a) —
Artikel 4d, stk. 2, første punktum Artikel 6, stk. 3
Artikel 4d, stk. 3, litra a) —
Artikel 4d, stk. 5 Artikel 6, stk. 2, litra a)
Artikel 4d, stk. 6, første afsnit Artikel 6, stk. 2, litra b), første punktumArtikel 4d, stk. 6, andet til fjerde afsnit —
Artikel 4d, stk. 6, femte afsnit Artikel 6, stk. 2, andet afsnit
Artikel 4d, stk. 8, andet led Artikel 6, stk. 7
Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, første punktum Artikel 8, stk. 1, første afsnit
Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, andet punktum Artikel 8, stk. 4, andet afsnit, andet ledArtikel 4e, stk. 1d, andet afsnit Artikel 8, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4e, stk. 2 Artikel 8, stk. 2
Artikel 4e, stk. 3 Artikel 8, stk. 3
Artikel 4e, stk. 4 —
Artikel 4e, stk. 5 Artikel 8, stk. 4, første og andet afsnit, første led
Artikel 4f, stk. 4, andet afsnit, første og andet led Artikel 9, stk. 4, første og andet afsnit
Artikel 4g, stk. 3 Artikel 12, stk. 2Artikel 4g, stk. 4, litra a) —
Artikel 4g, stk. 5 Artikel 12, stk. 3
Artikel 4i —
Artikel 4j, stk. 1-3 Artikel 23, stk. 1-3
Artikel 4k —
Artikel 4l Artikel 25
Artikel 5 —1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 34
▼B
Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning
Artikel 6, stk. 1 Artikel 47, stk. 2
Artikel 6, stk. 2 Artikel 47, stk. 3
Artikel 6, stk. 3 Artikel 47, stk. 4
Artikel 6, stk. 4 Artikel 47, stk. 5
Artikel 6, stk. 5 Artikel 47, stk. 6
Artikel 6, stk. 6 Artikel 47, stk. 7
Artikel 6, stk. 7 Artikel 47, stk. 8
Artikel 6a —
Artikel 7 —
Artikel 8 Artikel 48
Artikel 9 Artikel 29Artikel 10 Artikel 30
Artikel 11 Artikel 31
Artikel 12, stk. 1, andet afsnit Artikel 32, stk. 1, andet afsnit
Artikel 12, stk. 2-4 Artikel 32, stk. 2-4
Artikel 13, stk. 1-3 Artikel 33, stk. 1-3
Artikel 13, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 33, stk. 4, første og andet afsnit
Artikel 13, stk. 5-12 Artikel 33, stk. 5-12
Artikel 14 Artikel 34
Artikel 15 Artikel 35
Artikel 16 Artikel 36
Artikel 22 —
Artikel 22a, stk. 1 Artikel 38, stk. 1
Artikel 22a, stk. 2 —
Artikel 22a, stk. 3 Artikel 38, stk. 2
Artikel 23 Artikel 39
Artikel 24 Artikel 40
Artikel 25 Artikel 41
Artikel 26, stk. 1 Artikel 42
Artikel 26, stk. 2 —Artikel 27 Artikel 43
Artikel 28 Artikel 44
Artikel 29 —
Artikel 30 Artikel 45
Artikel 30a —
Artikel 31 Artikel 46
Artikel 32 —
Artikel 33 —
Bilag —
Bilag II —1999R1254 — DA — 01.01.2002 — 003.001 — 35