2004D0453 — DA — 07.04.2006 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS BESLUTNING af 29. april 2004 om gennemførelse af Rådets direktiv 91/67/EØF for så vidt angår foranstaltninger mod visse sygdomme hos akvakulturdyr (meddelt under nummer K(2004) 1679) (EØS-relevant tekst) (2004/453/EF) (EFT L 202, 7.6.2004, p.4)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 29. april 2004

om gennemførelse af Rådets direktiv 91/67/EØF for så vidt angår foranstaltninger mod visse sygdomme hos akvakulturdyr

(meddelt under nummer K(2004) 1679)

(EØS-relevant tekst)

(2004/453/EF)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter ( 1 ), særlig artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 1, andet afsnit, og artikel 13, stk. 2, under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked ( 2 ), særlig artikel 10, og ud fra følgende betragtninger: (1) En medlemsstat, der vurderer, at hele eller dele af dens område er fri for en eller flere af de sygdomme, der er nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF, kan i henhold til direktivets artikel 13 fremlægge dokumentation for Kommissionen til støtte for påstanden om sygdomsfrihed med anmodning om at få tildelt status som sygdomsfri. Danmark, Finland, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige har indgivet sådanne anmodninger til Kommissionen. (2) En medlemsstat, der opstiller et bekæmpelsesprogram med henblik på udryddelse af en eller flere af de sygdomme, der er nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF, kan i henhold til direktivets artikel 12 forelægge Kommissionen programmet med henblik på godkendelse heraf. Finland, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige har forelagt sådanne programmer for Kommissionen. (3) I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 706/73 af 12. marts 1973 om de fællesskabsbestemmelser, der skal finde anvendelse på Kanaløerne og øen Man for samhandel med hensyn til landbrugsvarer ( 3 ), gælder veterinærbestemmelserne for disse øer på de samme betingelser som i Det Forenede Kongerige for produkter, der indføres til øerne eller udføres fra dem til EF. (4) Det er nødvendigt at fastsætte de krav, medlemsstaterne skal opfylde for at kunne blive erklæret sygdomsfri, samt de kriterier, medlemsstaterne skal anvende i deres programmer for bekæmpelse og udryddelse. Det er ligeledes nødvendigt at fastsætte supplerende garantier, som skal overholdes ved indførsel af visse fiskearter i sygdomsfri zoner og zoner, der er omfattet af programmerne for bekæmpelse og udryddelse. Der bør i denne forbindelse tages hensyn til anbefalingerne fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE)). (5) Danmark har fremlagt dokumentation for frihed for forårsviræmi hos karper (SVC) og bør derfor betragtes som fri for denne sygdom. (6) Finland har fremlagt dokumentation for frihed for SVC for hele landets område samt for frihed for Gyrodactylus salaris og infektiøs pankreasnekrose (IPN) for dele af dets område. De pågældende områder bør derfor betragtes som fri for disse sygdomme. Finland har desuden fremlagt et program for bekæmpelse og udryddelse af bakteriel nyresygdom (BKD), som skal anvendes på det finske fastland. Dette program bør godkendes med henblik på udryddelse af sygdommen og opnåelse af status som sygdomsfri. (7) Irland har fremlagt dokumentation for frihed for SVC, BKD og Gyrodactylus salaris for hele landets område og bør derfor betragtes som fri for disse sygdomme. (8) Sverige har fremlagt dokumentation for frihed for SVC og IPN for hele landets område og bør derfor betragtes som fri for disse sygdomme. Sverige har desuden fremlagt et program for bekæmpelse og udryddelse af BKD, som skal anvendes på det svenske fastland. Dette program bør godkendes med henblik på udryddelse af sygdommen og opnåelse af status som sygdomsfri. (9) Det Forenede Kongerige har fremlagt dokumentation for frihed for Gyrodactylus salaris for hele landets område samt for frihed for IPN, BKD og SVC for dele af dets område. De pågældende områder bør derfor betragtes som fri for disse sygdomme. Det Forenede Kongerige har desuden fremlagt programmer for bekæmpelse og udryddelse af SVC og BKD, som skal anvendes i andre af landets områder. Disse programmer bør godkendes med henblik på udryddelse af sygdommene og opnåelse af status som sygdomsfri. (10) De supplerende garantier, der kræves i henhold til denne beslutning, bør efter tre år tages op til revision på grundlag af de erfaringer, der er gjort med indsatsen for at bekæmpe og udrydde de pågældende sygdomme, samt udviklingen af alternative bekæmpelsesmidler såsom vacciner. (11) Der er ved Kommissionens beslutning 93/44/EØF ( 4 ) fastsat supplerende garantier med hensyn til SVC for visse fiskearter, der forsendes til Det Forenede Kongerige, Isle of Man og Guernsey. Beslutning 93/44/EØF bør ophæves og erstattes af nærværende beslutning. (12) Kommissionens beslutning 2003/513/EF ( 5 ) blev vedtaget af sikkerhedshensyn med henblik på at beskytte visse områder i EF mod indslæbning af Gyrodactylus salaris. De pågældende foranstaltninger har været gældende siden 1996 og er af en sådan art, at der ikke er tale om sikkerhedsforanstaltninger, men supplerende garantier. Beslutning 2003/513/EF bør derfor også ophæves og erstattes af nærværende beslutning. (13) De i beslutning 93/44/EØF og 2003/513/EF fastsatte garantier bør ajourføres i overensstemmelse med den nuværende videnskabelige viden og de seneste anbefalinger fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE)). (14) De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:







Artikel 1

Betingelser for, at et område kan betragtes som sygdomsfrit

De betingelser, der skal være opfyldt, for at et område kan betragtes som fri for en eller flere af de sygdomme, der er nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF, er indeholdt i kapitel I i bilag I til denne beslutning.

Artikel 2

Områder, der betragtes som sygdomsfri

De områder, der er nævnt i kapitel II i bilag I til denne beslutning, betragtes som fri for de sygdomme, der er nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF.

Artikel 3

Kriterier for programmer for bekæmpelse og udryddelse

De kriterier, medlemsstaterne skal anvende i programmer for bekæmpelse og udryddelse af en eller flere af de sygdomme, der er nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF, er indeholdt i kapitel I i bilag II til denne beslutning.

Artikel 4

Godkendelse af programmer for bekæmpelse og udryddelse

Programmerne for bekæmpelse og udryddelse for de områder, der er nævnt i kapitel II i bilag II til denne beslutning, godkendes.

Artikel 5

Supplerende garantier

1. Levende akvakulturfisk samt æg og mælke herfra, der føres ind i de områder, der er nævnt i kapitel II i bilag I eller i kapitel II i bilag II, skal opfylde de garantier, herunder paknings- og mærkningsgarantierne og de særlige supplerende betingelser, der er fastsat i sundhedscertifikatet, som er udarbejdet i henhold til standardsundhedscertifikatet i bilag III under hensyntagen til de forklarende bemærkninger i bilag IV.

2. Betingelserne i stk. 1 finder ikke anvendelse på æg, der føres ind i de områder, der er nævnt i kapitel II i bilag I eller i kapitel II i bilag II, med henblik på konsum.

3. De supplerende garantier opretholdes, når betingelserne i bilag V er opfyldt.

Artikel 6

Transport

Levende akvakulturfisk samt æg og mælke herfra, der føres ind i de områder, der er nævnt i kapitel II i bilag I eller i kapitel II i bilag II, skal transporteres under forhold, der ikke ændrer deres sundhedsstatus og ikke indebærer en risiko for forringelse af sundhedsstatussen på bestemmelsesstedet.

Artikel 7

Ophævelse

Beslutning 93/44/EØF og 2003/513/EF ophæves.

Artikel 8

Revision

Kommissionen tager senest den 30. april 2007 de i denne beslutning fastsatte supplerende garantier op til revision. Der skal ved revisionen tages hensyn til de erfaringer, der er gjort med indsatsen for at bekæmpe og udrydde de pågældende sygdomme, samt udviklingen af alternative bekæmpelsesmidler såsom vacciner.

Artikel 9

Adressater

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

Status som sygdomsfri

Kapitel I

Betingelser for opnåelse af status som sygdomsfri

A. Sygdomsfrit land

En medlemsstat betragtes som fri for en sygdom, hvis den ikke har forekomst af nogen af de modtagelige arter, eller hvis den opfylder betingelserne i punkt 1 eller 2 nedenfor.

En medlemsstat, der deler afvandingsområde med en eller flere andre medlemsstater, kan kun erklæres sygdomsfrit land, hvis alle fælles afvandingsområder er erklæret sygdomsfrie zoner i begge medlemsstater.

1. En medlemsstat, hvor der i mindst de sidste 25 år ikke er konstateret forekomst af sygdommen, til trods for at de gældende forhold har været befordrende for, at de kliniske tegn på sygdommen kunne vise sig, kan betragtes som sygdomsfri, under forudsætning af at følgende betingelser er opfyldt: 1.1. Grundlæggende sikkerhedskrav i forhold til sygdommen er til stadighed blevet opfyldt i mindst de sidste ti år. De grundlæggende sikkerhedskrav i forhold til sygdommen skal som et minimum indebære følgende: a) Det er obligatorisk at anmelde sygdommen, herunder også mistanke herom, til myndighederne. b) Der anvendes i det pågældende land et system for tidlig påvisning, som sikrer hurtig opdagelse af tegn på forekomst af en sygdom, nye sygdomssituationer eller uforklarlig dødelighed hos akvatiske dyr i akvakulturvirksomheder eller i naturen samt hurtig indberetning af hændelsen til myndighederne med henblik på så hurtigt som muligt at få indledt diagnostiske undersøgelser, og som gør det muligt for myndighederne at træffe effektive foranstaltninger til sygdomsundersøgelse og -indberetning og omfatter adgang til laboratorier, der kan diagnosticere og skelne mellem de pågældende sygdomme, og uddannelse af dyrlæger eller fiskesundhedsspecialister i påvisning og indberetning af usædvanlige sygdomstilfælde. Systemet for tidlig påvisning skal som et minimum være kendetegnet ved følgende: i) Der er blandt personalet på blandt andet akvakulturvirksomheder og i tilvirkningsleddet en generel opmærksomhed om de karakteristiske tegn på de anførte sygdomme. ii) Der er dyrlæger eller specialister i akvatiske dyrs sundhed, som er uddannet i at påvise og indberette mistænkelige sygdomstilfælde. iii) Myndighederne kan hurtigt iværksætte effektive sygdomsundersøgelser. iv) Myndighederne har adgang til laboratorier, der kan påvise de anførte og nye sygdomme og skelne dem fra andre sygdomme. 1.2. Infektioner vides ikke at være udbredt i vildtlevende populationer. 1.3. Der gælder betingelser for handel og import, som skal forhindre indslæbning af sygdommen i den pågældende medlemsstat.

2. En medlemsstat, hvor det seneste kendte kliniske tilfælde er konstateret inden for de sidste 25 år, eller hvor status med hensyn til infektioner inden gennemførelsen af målrettet overvågning har været ukendt, for eksempel fordi de gældende forhold ikke har været befordrende for, at de kliniske tegn på sygdommen kunne vise sig, kan betragtes som sygdomsfri, under forudsætning af at den opfylder følgende betingelser: 2.1. Den opfylder de grundlæggende sikkerhedskrav, der er omhandlet i punkt 1.1. 2.2. Der er i mindst de sidste to år gennemført målrettet overvågning i akvakulturvirksomheder, der holder en eller flere modtagelige arter, uden at sygdomsagenset er blevet påvist. Er der i det pågældende land områder, hvor overvågning i akvakulturvirksomheder alene ikke giver tilstrækkelige epidemiologiske data (hvor antallet af akvakulturvirksomheder er begrænset), men hvor der findes vildtlevende populationer af en eller flere af de modtagelige arter, skal disse vildtlevende populationer være omfattet af den målrettede overvågning. De anvendte prøveudtagningsmetoder og prøvestørrelser skal mindst svare til dem, der er fastlagt i Kommissionens beslutning 2001/183/EF eller i de relevante kapitler i OIE's International Aquatic Animal Health Code og OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals. De diagnostiske metoder skal mindst svare til dem, der er fastlagt i de relevante kapitler i OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals.

B. Sygdomsfri zone

Der kan oprettes en sygdomsfri zone i en medlemsstat, som er inficeret eller har ukendt status med hensyn til en sygdom, hvis ingen af de modtagelige arter forekommer i den pågældende zone, eller hvis zonen opfylder de betingelser, der er omhandlet i punkt 1 eller 2 nedenfor.

En sygdomsfri zone omfatter ét eller flere afvandingsområder i deres helhed fra vandløbenes udspring til havet eller en del af et afvandingsområde fra kilderne til en naturlig eller kunstig forhindring, der standser fiskenes vandring opad fra de lavereliggende dele af vandløbet. Sådanne zoner skal være klart afgrænsede og indtegnet på et kort over det pågældende lands område af landets myndigheder.

Såfremt et afvandingsområde strækker sig over mere end én medlemsstat, kan det kun erklæres for sygdomsfri zone, hvis nedenfor beskrevne betingelser er opfyldt for alle dele af zonen. Begge de pågældende medlemsstater skal ansøge om godkendelse af zonen.

1. En zone, hvor der i mindst de sidste 25 år ikke er konstateret forekomst af sygdommen, til trods for at de gældende forhold har været befordrende for, at de kliniske tegn på sygdommen kunne vise sig, kan betragtes som sygdomsfri, under forudsætning af at den opfylder følgende betingelser: 1.1. Grundlæggende sikkerhedskrav i forhold til sygdommen er til stadighed blevet opfyldt i mindst de sidste ti år. De grundlæggende sikkerhedskrav i forhold til sygdommen skal som et minimum indebære følgende: a) Det er obligatorisk at anmelde sygdommen, herunder også mistanke herom, til myndighederne. b) Der anvendes i det pågældende land et system for tidlig påvisning, som sikrer hurtig opdagelse af tegn på forekomst af en sygdom, nye sygdomssituationer eller uforklarlig dødelighed hos akvatiske dyr i akvakulturvirksomheder eller i naturen samt hurtig indberetning af hændelsen til myndighederne med henblik på så hurtigt som muligt at få indledt diagnostiske undersøgelser, og som gør det muligt for myndighederne at træffe effektive foranstaltninger til sygdomsundersøgelse og -indberetning og omfatter adgang til laboratorier, der kan diagnosticere og skelne mellem de pågældende sygdomme, og uddannelse af dyrlæger eller fiskesundhedsspecialister i påvisning og indberetning af usædvanlige sygdomstilfælde. Systemet for tidlig påvisning skal som et minimum være kendetegnet ved følgende: i) Der er blandt personalet på blandt andet akvakulturvirksomheder og i tilvirkningsleddet en generel opmærksomhed om de karakteristiske tegn på de anførte sygdomme. ii) Der er dyrlæger eller specialister i akvatiske dyrs sundhed, som er uddannet i at påvise og indberette mistænkelige sygdomstilfælde. iii) Myndighederne kan hurtigt iværksætte effektive sygdomsundersøgelser. iv) Myndighederne har adgang til laboratorier, der kan påvise de anførte og nye sygdomme og skelne dem fra andre sygdomme. 1.2. Infektioner vides ikke at være udbredt i vildtlevende populationer. 1.3. Der gælder betingelser for handel og import, som skal forhindre indslæbning af sygdommen i den pågældende zone.

2. En zone, hvor det seneste kendte kliniske tilfælde er konstateret inden for de sidste 25 år, eller hvor status med hensyn til infektioner inden gennemførelsen af målrettet overvågning har været ukendt, for eksempel fordi de gældende forhold ikke har været befordrende for, at de kliniske tegn på sygdommen kunne vise sig, kan betragtes som sygdomsfri, under forudsætning af at den opfylder følgende betingelser: 2.1. Den opfylder de grundlæggende sikkerhedskrav, der er omhandlet i punkt 1.1. 2.2. Der er i mindst de sidste to år gennemført målrettet overvågning i akvakulturvirksomheder, der holder en eller flere modtagelige arter, uden at sygdomsagenset er blevet påvist. Giver overvågningen i akvakulturvirksomheder alene ikke tilstrækkelige epidemiologiske data (hvor antallet af akvakulturvirksomheder er begrænset), men der findes vildtlevende populationer af en eller flere af de modtagelige arter, skal disse vildtlevende populationer være omfattet af den målrettede overvågning. De anvendte prøveudtagningsmetoder og prøvestørrelser skal mindst svare til dem, der er fastlagt i beslutning 2001/183/EF eller i de relevante kapitler i OIE's International Aquatic Animal Health Code og OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals. De diagnostiske metoder skal mindst svare til dem, der er fastlagt i de relevante kapitler i OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals.

▼M1

Kapitel II

Områder med godkendt status som fri for visse sygdomme nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til Rådets direktiv 91/67/EØF







Sygdom Medlemsstat Område eller dele af område Forårsviræmi hos karper (SVC) Danmark Hele landet Finland Hele landet — Vuoksis afvandingsområde betragtes som stødpudezone Irland Hele landet Sverige Hele landet Det Forenede Kongerige Nordirland, Isle of Man, Jersey og Guernsey Bakteriel nyresygdom (BKD) Irland Hele landet Det Forenede Kongerige Nordirland, Isle of Man og Jersey Infektiøs pankreasnekrose (IPN) Finland De finske indlandsområder — Vuoksis og Kemijokis afvandingsområder betragtes som stødpudezoner Sverige De svenske indlandsområder Det Forenede Kongerige Isle of Man Gyrodactylus salaris-infektioner Finland Tenojokis og Näätämönjokis afvandingsområder — afvandingsområderne for Paatsjoki, Luttojoki og Uutuanjoki betragtes som stødpudezoner Irland Hele landet Det Forenede Kongerige Storbritannien, Nordirland, Isle of Man, Jersey og Guernsey

▼B









BILAG II

Programmer for bekæmpelse og udryddelse

Kapitel I

Minimumskriterier for programmer for bekæmpelse og udryddelse af visse sygdomme nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF

A. De kriterier, en medlemsstat som et minimum skal anvende i et godkendt bekæmpelses- og udryddelsesprogram, er som følger:

1. Det skal være obligatorisk at anmelde sygdommen, herunder også mistanke herom, til myndighederne.

2. Der skal i det pågældende land anvendes et system for tidlig påvisning, som sikrer hurtig opdagelse af tegn på forekomst af den pågældende sygdom hos akvatiske dyr i akvakulturvirksomheder eller i naturen samt hurtig indberetning af hændelsen til myndighederne med henblik på så hurtigt som muligt at få indledt diagnostiske undersøgelser, og som gør det muligt for myndighederne at træffe effektive foranstaltninger til sygdomsundersøgelse og -indberetning og omfatter adgang til laboratorier, der kan diagnosticere og skelne mellem de pågældende sygdomme, og uddannelse af dyrlæger eller fiskesundhedsspecialister i påvisning og indberetning af usædvanlige sygdomstilfælde. Systemet for tidlig påvisning skal som et minimum være kendetegnet ved følgende: 2.1. Der er blandt personalet på blandt andet akvakulturvirksomheder og i tilvirkningsleddet en generel opmærksomhed om de karakteristiske tegn på de anførte sygdomme. 2.2. Der er dyrlæger eller specialister i akvatiske dyrs sundhed, som er uddannet i at påvise og indberette mistænkelige sygdomstilfælde. 2.3. Myndighederne kan hurtigt iværksætte effektive sygdomsundersøgelser. 2.4. Myndighederne har adgang til laboratorier, der kan påvise den pågældende sygdom og skelne den fra andre sygdomme.

3. Der skal gælde betingelser for handel og import, som skal forhindre indslæbning af sygdommen i den pågældende medlemsstat.

4. Der skal gennemføres målrettet overvågning i akvakulturvirksomheder, der holder en eller flere modtagelige arter. Er der i det pågældende land områder, hvor overvågning i akvakulturvirksomheder alene ikke giver tilstrækkelige epidemiologiske data (hvor antallet af akvakulturvirksomheder er begrænset), men hvor der findes vildtlevende populationer af en eller flere af de modtagelige arter, skal disse vildtlevende populationer være omfattet af den målrettede overvågning. De anvendte prøveudtagningsmetoder og prøvestørrelser skal mindst svare til dem, der er fastlagt i Kommissionens wAquatic Animal Health Code og OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals. De diagnostiske metoder skal mindst svare til dem, der er fastlagt i de relevante kapitler i OIE's Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals.

5. Bekæmpelses- og udryddelsesprogrammet skal fortsættes, indtil betingelserne i bilag I er opfyldt, og medlemsstaten eller dele af den kan betragtes som fri for sygdommen.

6. woplysninger om antallet af henholdsvis mistænkte og bekræftede tilfælde, antallet af brug og steder, der er omfattet af restriktioner, antallet af ophævede restriktioner og resultaterne af aktiv overvågning gennemført i det foregående kalenderår, jf. følgende skema:



Medlemsstat og sygdom Antal mistænkte tilfælde Antal bekræftede tilfælde Antal brug og steder, der er omfattet af restriktioner Antal ophævede restriktioner Hvor mange brug og fisk/(del)bestande er der udtaget prøver fra? Hvor mange vilde fisk/(del)bestande er der udtaget prøver fra, og hvilke afvandingsområder stammer disse fra? Prøveresultat

B. Ved mistanke om sygdomstilfælde sørger medlemsstatens officielle tjeneste for, at der træffes følgende foranstaltninger:

1. Der udtages passende prøver, som undersøges for forekomst af det pågældende patogen.

2. Indtil resultatet af undersøgelsen i punkt 1 foreligger, sætter myndighederne bruget under officielt tilsyn, ligesom de nødvendige forholdsregler træffes, og fisk kan kun forlade det berørte brug med forudgående tilladelse fra den officielle tjeneste.

3. Hvis den i punkt 1 omtalte undersøgelse viser forekomst af et patogen eller kliniske sygdomstegn, gennemfører den officielle tjeneste en epizootisk undersøgelse for at fastslå, hvad der kan have været årsag til kontamineringen, og for at afgøre, hvorvidt fisk har forladt bruget i den periode, der ligger forud for konstateringen af det mistænkte tilfælde.

4. Hvis den epizootiske undersøgelse viser, at sygdommen er slæbt ind i ét eller flere brug eller ikke-lukkede vandområder, finder bestemmelserne i punkt 1 anvendelse i disse områder, ligesom 4.1. alle brug, der ligger i det samme afvandingsområde eller kystområde, sættes under officielt tilsyn 4.2. ingen fisk, æg eller mælke forlader disse brug uden forudgående tilladelse fra den officielle tjeneste.

5. Er der tale om vidtstrakte afvandingsområder eller kystområder, kan den officielle tjeneste beslutte at begrænse disse forholdsregler til et mindre vidtstrakt område i nærheden af det brug, der er mistænkt for at være inficeret, såfremt den vurderer, at dette område giver optimale garantier for, at sygdommen ikke vil spredes.

C. Bekræftes sygdommen, sørger medlemsstaten for følgende:

1. Der indføres omgående restriktioner for bruget eller stedet med de inficerede fisk, ligesom der ikke må udsættes levende fisk i bruget/på stedet eller flyttes fisk fra bruget uden forudgående tilladelse fra den pågældende medlemsstats officielle tjeneste.

2. Restriktionerne opretholdes, inden sygdommen er udryddet i overensstemmelse med betingelserne i punkt 2.1 eller 2.2 nedenfor: 2.1. Øjeblikkelig fjernelse af alle fisk, omfattende: a) Slagtning af alle levende fisk under tilsyn af den officielle tjeneste eller, hvis der er tale om fisk, som har nået handelsstørrelse og ikke udviser kliniske sygdomstegn, slagtning under tilsyn af den officielle tjeneste med henblik på afsætning eller forarbejdning til konsum. I sidstnævnte tilfælde sikrer den officielle tjeneste, at fiskene slagtes og renses omgående, og at dette sker under forhold, der forhindrer spredning af patogener. Medlemsstaterne kan i hvert enkelt tilfælde under hensyntagen til risikoen for, at sygdommen spredes til andre brug eller til vildtlevende populationer, tillade, at fisk, som endnu ikke har nået handelsstørrelse, holdes på bruget, indtil de har nået markedsstørrelse. b) Udtagning af drift (og om nødvendigt desinficering) af det pågældende brug eller sted i en passende periode efter fjernelse, under hensyntagen til afsnit 1.7 i den seneste udgave af OIE's International Aquatic Animal Health Code. 2.2. Forbedringsforanstaltninger med henblik på at fjerne infektion ved hjælp af omhyggelig styring af inficerede brug eller steder, omfattende: a) Fjernelse og destruktion af døde fisk og fisk, der udviser kliniske sygdomstegn, høst af fisk, der ikke udviser kliniske sygdomstegn, indtil hver enkelt sygdomsramt epidemiologisk enhed på det pågældende sted er blevet tømt for fisk og desinficeret, eller b) fjernelse og destruktion af døde fisk og fisk, der udviser kliniske sygdomstegn, hvis der er tale om steder, hvis beskaffenhed kan umuliggøre fjernelse og/eller desinficering (f.eks. flodsystemer eller meget store søer).

3. Medlemsstatens myndigheder kan, for at sikre, at sygdommen hurtigt udryddes på de inficerede steder, give tilladelse til, at fisk, der ikke udviser kliniske sygdomstegn, under myndighedernes tilsyn transporteres til andre brug eller områder i den pågældende medlemsstat, der ikke har status som sygdomsfri eller et godkendt bekæmpelses- og udryddelsesprogram.

4. Fisk, der fjernes og bortskaffes i overensstemmelse med punkt 2.1 og 2.2, skal bortskaffes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1774/2002.

5. Fisk, der bruges til fornyelse af en bestand, skal komme fra bestande, der er attesteret som værende sygdomsfri.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at forhindre, at sygdommen spredes til andre opdrættede fisk eller vilde bestande.

▼M1

Kapitel II

Områder med godkendte programmer for bekæmpelse og udryddelse af visse sygdomme nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til Rådets direktiv 91/67/EØF







Sygdom Medlemsstat Område eller dele af område Forårsviræmi hos karper (SVC) Det Forenede Kongerige Områderne i Storbritannien Bakteriel nyresygdom (BKD Finland De finske indlandsområder Sverige De svenske indlandsområder Det Forenede Kongerige Områderne i Storbritannien Infektiøs pankreasnekrose (IPN) Sverige De svenske kystområder

▼B









BILAG III









BILAG IV

Bemærkninger til transportdokument og mærkning







a) Oprindelsesmedlemsstatens myndigheder udsteder transportdokumenter som vist i bilag I til denne beslutning under hensyntagen til arterne i sendingen og bestemmelsesstedets status. b) Originalen af hvert transportdokument skal bestå af et enkelt ark med tryk på begge sider, eller det skal, hvis der kræves mere end ét ark, være udformet således, at alle de nødvendige sider udgør et sammenhængende hele. Det skal øverst til højre på hver side være mærket »Original« og være forsynet med et særligt kodenummer, som udstedes af myndighederne. Alle transportdokumentets sider skal være nummereret — (sidetal) af (samlet sidetal). c) Originalen af transportdokumentet og de etiketter, der er henvist til i modellen til transportdokumentet, skal udfærdiges på mindst ét af de officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten. Medlemsstaterne kan dog tillade andre sprog, eventuelt vedlagt en officiel oversættelse. d) Originalen af transportdokumentet skal på dagen for sendingens pålæsning forsynes med et officielt stempel og underskrives af en officiel inspektør, der er udpeget af myndighederne. I den forbindelse sørger oprindelsesmedlemsstatens myndigheder for, at der følges samme principper for udfærdigelse af certifikatet som dem, der er fastsat i Rådets direktiv 96/93/EF. Underskriftens farve skal afvige fra påtrykkets farve. Det samme gælder stemplet, medmindre det er et prægestempel. e) Hvis certifikatet vedhæftes yderligere sider med henblik på identifikation af varerne i sendingen, skal disse sider betragtes som en del af det originale certifikat, og hver af disse sider forsynes med den udstedende officielle inspektørs underskrift og stempel. f) Det originale transportcertifikat skal ledsage sendingen til bestemmelsesstedet. g) Transportdokumentet er gyldigt i 10 dage fra udstedelsesdatoen. Ved transport med skib forlænges dette tidsrum med sørejsens varighed. h) De akvatiske dyr samt deres æg og mælke må ikke transporteres sammen med andre akvatiske dyr eller deres æg og mælke, som har lavere sundhedsstatus. De må i det hele taget ikke transporteres under forhold, der ændrer deres sundhedsstatus eller indebærer en risiko for forringelse af sundhedsstatussen på bestemmelsesstedet.









BILAG V

Minimumskriterier for opretholdelse af supplerende garantier med hensyn til visse sygdomme nævnt i liste III i kolonne 1 i bilag A til direktiv 91/67/EØF, jf. artikel 12 og 13 i direktiv 91/67/EØF

A. For at opretholde fastsatte supplerende garantier skal medlemsstater som et minimum opfylde følgende kriterier:

1. Det skal være obligatorisk at anmelde sygdommen, herunder også mistanke herom, til myndighederne.

2. Alle brug, hvor der holdes arter, som er modtagelige for den sygdom, for hvilken en medlemsstat har opnået status som sygdomsfri, skal være under myndighedernes tilsyn.

3. Der skal i det pågældende land anvendes et system for tidlig påvisning, som sikrer hurtig opdagelse af tegn på forekomst af den pågældende sygdom hos akvatiske dyr i akvakulturvirksomheder eller i naturen samt hurtig indberetning af hændelsen til myndighederne med henblik på så hurtigt som muligt at få indledt diagnostiske undersøgelser, og som gør det muligt for myndighederne at træffe effektive foranstaltninger til sygdomsundersøgelse og -indberetning og omfatter adgang til laboratorier, der kan diagnosticere og skelne mellem de pågældende sygdomme, og uddannelse af dyrlæger eller fiskesundhedsspecialister i påvisning og indberetning af usædvanlige sygdomstilfælde. Systemet for tidlig påvisning skal som et minimum være kendetegnet ved følgende: 3.1. Der er blandt personalet på blandt andet akvakulturvirksomheder og i tilvirkningsleddet en generel opmærksomhed om de karakteristiske tegn på de anførte sygdomme. 3.2. Der er dyrlæger eller specialister i akvatiske dyrs sundhed, som er uddannet i at påvise og indberette mistænkelige sygdomstilfælde. 3.3. Myndighederne kan hurtigt iværksætte effektive sygdomsundersøgelser. 3.4. Myndighederne har adgang til laboratorier, der kan påvise den pågældende sygdom og skelne den fra andre sygdomme.

4. Der skal gælde betingelser for handel og import samt for forvaltningen af vilde bestande af modtagelige fiskearter, som skal forhindre indslæbning af den pågældende sygdom i den pågældende medlemsstat eller i dele af denne, som er omfattet af denne beslutning. Fisk fra kystzoner må ikke føres ind i indlandszoner, medmindre bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder giver tilladelse hertil.

▼M1

5. I medlemsstater, hvor kun nogle områder er erklæret sygdomsfri, jf. kapitel II i bilag I, dvs. ikke hele medlemsstatens område, skal der i overensstemmelse med kapitel I, afsnit A, punkt 4, i bilag II opretholdes målrettet overvågning i de områder, der er erklæret sygdomsfri. Det Forenede Kongerige kan dog ophøre med målrettet overvågning i Nordirland vedrørende sygdomme, som Nordirland er blevet erklæret fri for, forudsat at hele Irlands område er erklæret fri for samme sygdomme, jf. kapitel II i bilag I.

▼B

6. Levende akvakulturfisk samt æg og mælke herfra, der føres ind i de områder, der er nævnt i kapitel II i bilag I eller i kapitel II i bilag II, skal transporteres under forhold, der ikke ændrer deres sundhedsstatus og ikke indebærer en risiko for forringelse af sundhedsstatussen på bestemmelsesstedet. Fiskene, æggene eller mælken skal transporteres i vand, der betragtes som fri for den pågældende sygdom, da det er hentet fra oprindelsesbrugets/-stedets vandkilde, og udskiftning af vand under transporten må kun ske på steder, der er godkendt af bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder, eventuelt i samarbejde med oprindelsesmedlemsstatens myndigheder.

7. Der må ikke vaccineres mod den pågældende sygdom.

8. Hvert år skal der inden den 1. maj indsendes en rapport til Kommissionen med oplysninger om antallet af henholdsvis mistænkte og bekræftede tilfælde, antallet af brug og steder, der er omfattet af restriktioner, antallet af ophævede restriktioner og resultaterne af aktiv overvågning gennemført i det foregående kalenderår, jf. følgende skema:



Medlemsstat og sygdom Antal mistænkte tilfælde Antal bekræftede tilfælde Antal brug og steder, der er omfattet af restriktioner Antal ophævede restriktioner Hvor mange brug og fisk/(del)bestande er der udtaget prøver fra? Hvor mange vilde fisk/(del)bestande er der udtaget prøver fra, og hvilke afvandingsområder stammer disse fra? Prøveresultat

B. Ved mistanke om sygdomstilfælde sørger medlemsstatens officielle tjeneste for, at der træffes følgende foranstaltninger:

1. Der udtages passende prøver, som undersøges for forekomst af det pågældende patogen.

2. Indtil resultatet af undersøgelsen i punkt 1 foreligger, sætter myndighederne bruget under officielt tilsyn, ligesom de nødvendige forholdsregler træffes, og fisk kan kun forlade det berørte brug med forudgående tilladelse fra den officielle tjeneste.

3. Hvis den i punkt 1 omtalte undersøgelse viser forekomst af et patogen eller kliniske sygdomstegn, gennemfører den officielle tjeneste en epizootisk undersøgelse for at fastslå, hvad der kan have været årsag til kontamineringen, og for at afgøre, hvorvidt fisk har forladt bruget i den periode, der ligger forud for konstateringen af det mistænkte tilfælde.

4. Hvis den epizootiske undersøgelse viser, at sygdommen er slæbt ind i ét eller flere brug eller ikke-lukkede vandområder, finder bestemmelserne i punkt 1 anvendelse i disse områder, ligesom 4.1. alle brug, der ligger i det samme afvandingsområde eller kystområde, sættes under officielt tilsyn 4.2. ingen fisk, æg eller mælke forlader disse brug uden forudgående tilladelse fra den officielle tjeneste.

5. Er der tale om vidtstrakte afvandingsområder eller kystområder, kan den officielle tjeneste beslutte at begrænse disse forholdsregler til et mindre vidtstrakt område i nærheden af det brug, der er mistænkt for at være inficeret, såfremt den vurderer, at dette område giver optimale garantier for, at sygdommen ikke vil spredes.

C. Bekræftes sygdommen, sørger medlemsstaten for følgende:

1. Der indføres omgående restriktioner for bruget eller stedet med de inficerede fisk, ligesom der ikke må udsættes levende fisk i bruget/på stedet eller flyttes fisk fra bruget uden forudgående tilladelse fra den pågældende medlemsstats officielle tjeneste.

2. Restriktionerne opretholdes, inden sygdommen er udryddet i overensstemmelse med betingelserne i punkt 2.1 eller 2.2 nedenfor: 2.1. Øjeblikkelig fjernelse af alle fisk fra et brug, omfattende: a) Slagtning af alle levende fisk under tilsyn af den officielle tjeneste eller, hvis der er tale om fisk, som har nået handelsstørrelse og ikke udviser kliniske sygdomstegn, slagtning under tilsyn af den officielle tjeneste med henblik på afsætning eller forarbejdning til konsum. I sidstnævnte tilfælde sikrer den officielle tjeneste, at fiskene slagtes og renses omgående, og at dette sker under forhold, der forhindrer spredning af patogener. Medlemsstaterne kan i hvert enkelt tilfælde under hensyntagen til risikoen for, at sygdommen spredes til andre brug eller til vildtlevende populationer, tillade, at fisk, som endnu ikke har nået handelsstørrelse, holdes på bruget, indtil de har nået markedsstørrelse. b) Udtagning af drift og om nødvendigt desinficering af det pågældende brug eller sted i en passende periode efter fjernelse, under hensyntagen til afsnit 1.7 i den seneste udgave af OIE's International Aquatic Animal Health Code. 2.2. Forbedringsforanstaltninger med henblik på at fjerne infektion ved hjælp af omhyggelig styring af inficerede brug eller vandområder, omfattende: a) Fjernelse og destruktion af døde fisk og fisk, der udviser kliniske sygdomstegn, høst af fisk, der ikke udviser kliniske sygdomstegn, indtil hver enkelt sygdomsramt epidemiologisk enhed på det pågældende sted er blevet tømt for fisk og desinficeret, eller b) fjernelse og destruktion af døde fisk og fisk, der udviser kliniske sygdomstegn, hvis der er tale om steder, hvis beskaffenhed kan umuliggøre fjernelse og/eller desinficering (f.eks. flodsystemer eller meget store søer).

3. Medlemsstatens myndigheder kan, for at sikre, at sygdommen hurtigt udryddes på de inficerede steder, give tilladelse til, at fisk, der ikke udviser kliniske sygdomstegn, under myndighedernes tilsyn transporteres til andre brug eller områder i den pågældende medlemsstat, der ikke har status som sygdomsfri eller et godkendt bekæmpelses- og udryddelsesprogram.

4. Fisk, der fjernes og bortskaffes i overensstemmelse med punkt 2.1 og 2.2, skal bortskaffes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1774/2002.

5. Fisk, der bruges til fornyelse af en bestand, skal komme fra bestande, der er attesteret som værende sygdomsfri.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at forhindre, at sygdommen spredes til andre opdrættede fisk eller vilde bestande.

7. Når medlemsstaten har udryddet sygdommen fra et indlandsbrug, jf. afsnit C, punkt 2.1, og de nødvendige epizootiske undersøgelser i henhold til afsnit B, punkt 3, lader slutte, at sygdommen ikke har spredt sig til andre brug eller vildtlevende populationer, indrømmes der på ny status som sygdomsfri med øjeblikkelig virkning. I modsat fald kan status som sygdomsfri kun opnås, når betingelserne i bilag I er opfyldt.