1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M1 RÅDETS DIREKTIV
af 10. september 1984
om vildledende og sammenlignende reklame ◄
(EFT L 250 af 19.9.1984, s. 17)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997 L 290 18 23.10.1997
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 2
▼B
▼M1
RÅDETS DIREKTIV
af 10. september 1984
om vildledende og sammenlignende reklame
▼B
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (3),
og
ud fra følgende betragtninger:De for tiden gældende retsforskrifter vedrørende vildledende reklame er
vidt forskellige i de forskellige medlemsstater; da reklame rækker udover de enkelte medlemsstaters grænser, indvirker den direkte på fælles-markedets oprettelse og funktion;
vildledende reklame kan medføre, at konkurrencen inden for fællesmar-
kedet forvrides;
uanset om reklame fører til indgåelse af en kontrakt eller ej, påvirker
den forbrugernes økonomiske situation;
vildledende reklame kan foranledige forbrugerne til at træffe ufordelag-
tige afgørelser ved erhvervelse af varer og anden ejendom, eller vedanvendelse af tjenesteydelser, og de indbyrdes forskelle i medlemssta-ternes retsforskrifter medfører i mange tilfælde ikke blot en utilstræk-kelig beskyttelse af forbrugerne, men hæmmer også gennemførelsen afreklamekampagner ud over de nationale grænser og indvirker således påde frie varebevægelser og den frie udveksling af tjenesteydelser;
i Det europæiske økonomiske Fællesskabs andet program for en politik
vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (
4)forudses der en række
hensigtsmæssige foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne modvildledende og illoyal reklame;
det er af interesse for offentligheden i almindelighed, såvel som for
forbrugerne og alle, der i fællesmarkedet i indbyrdes konkurrenceudøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivendeeller udøver et liberalt erhverv, at der i første række foretages enharmonisering af de nationale bestemmelser om vildledende reklame ogderefter i en senere fase tages stilling til illoyal reklame og, om nødven-digt, sammenlignende reklame, på grundlag af passende forslag fraKommissionen;
med henblik herpå bør der opstilles objektive mindstekriterier til
bedømmelse af, om en reklame er vildledende;
de retsforskrifter, der skal vedtages af medlemsstaterne mod vildledende
reklame, må være fyldestgørende og effektive;
de personer og organisationer, der i henhold til medlemsstaternes
lovgivning har retlig interesse heri, bør have mulighed for at gribe indover for vildledende reklame ved at indbringe en sag for en domstoleller for en administrativ myndighed, som har kompetence til at træffeafgørelse om klager eller indlede retsforfølgning;
(1) EFT nr. C 70 af 21. 3. 1978, s. 4.
(2) EFT nr. C 140 af 5. 6. 1979, s. 23.
(3) EFT nr. C 171 af 9. 7. 1979, s. 43.
(4) EFT nr. C 133 af 3. 6. 1981, s. 1.
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 3
▼B
hver enkelt medlemsstat afgør selv, om en domstol eller en admini-
strativ myndighed skal have beføjelse til forudgående at kunne krævesagen forelagt en anden eksisterende klageinstans;
domstolene eller de administrative myndigheder skal have beføjelse til
at påbyde eller gennemføre, at vildledende reklame bringes til ophør;
det kan i visse tilfælde være hensigtsmæssigt at forbyde en vildledende
reklame, endnu før den når ud til offentligheden; dette indebærer dog påingen måde, at medlemsstaterne skal indføre regler med krav om syste-matisk, forudgående kontrol med reklame;
der skal vedtages en bestemmelse om fremskyndet procedure, der gør
det muligt at vedtage foranstaltninger med foreløbig eller endelig virk-ning;
det kan være ønskeligt at kræve offentliggørelse af afgørelser fra
domstole eller administrative myndigheder eller berigtigelser for atimødegå eventuelle eftervirkninger af vildledende reklame;
de administrative myndigheder skal være uvildige, og udøvelsen af
deres beføjelser kunne underkastes retslig prøvelse;
frivillig kontrol udøvet af uafhængige organer til imødegåelse af vildle-
dende reklame kan forhindre, at sager indbringes til administrativ ellerretslig behandling, og bør derfor fremmes;
annoncøren skal med passende midler kunne bevise rigtigheden af de
faktiske forhold, der gøres gældende i hans reklame, og det kan i givetfald af domstolen eller den administrative myndighed pålægges ham atgøre dette;
dette direktiv må ikke være til hinder for, at medlemsstaterne opret-
holder eller vedtager bestemmelser med henblik på at sikre en merevidtgående beskyttelse af forbrugerne, af personer, der udøver virk-somhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøveret liberalt erhverv, samt af offentligheden i almindelighed —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
▼M1
Artikel 1
Formålet med dette direktiv er at beskytte forbrugerne, personer, der
udøver virksomhed som handlende, håndværkere eller industridrivende,eller som udøver et liberalt erhverv, samt offentligheden i almindelighedmod vildledende reklame og urimelige følger heraf og at fastsætte, påhvilke betingelser sammenlignende reklame anses for tilladt.
▼
B
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1. Reklame: enhver form for tilkendegivelse i forbindelse med
udøvelse af virksomhed som handlende, håndværker eller industri-drivende eller udøvelse af et liberalt erhverv, som har til formål atfremme afsætningen af varer eller tjenesteydelser, herunder fastejendom, rettigheder og forpligtelser.
2. Vildledende reklame: enhver reklame, som på nogen måde,
herunder dens udformning, skaber eller er egnet til at skabe eturigtigt indtryk hos de personer, den er rettet til eller når ud til, ogsom på grund af sin vildledende karakter kan antages at påvirkederes økonomiske adfærd, eller som af disse grunde skader eller eregnet til at skade en konkurrent.
▼
M1
2a) »sammenlignende reklame«: reklame, som direkte eller indirekte
henviser til en konkurrent eller til varer eller tjenesteydelser, somudbydes af en konkurrent
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 4
▼B
3. Person: enhver fysisk eller juridisk person.
Artikel 3
Ved afgørelsen af, hvorvidt en reklame er vildledende, skal der tages
hensyn til alle dens bestanddele, og især til oplysninger vedrørende:
a) egenskaberne ved varerne eller tjenesteydelserne, såsom det omfang,
i hvilket de står til rådighed, deres beskaffenhed, udførelse ogsammensætning, måden og tidspunktet for fremstilling eller ydelse,deres hensigtsmæssighed, anvendelsesmuligheder, mængde, specifi-kationer, geografiske eller handelsmæssige oprindelse eller de resul-tater, som kan forventes opnået ved brugen, eller resultaterne af ogde vigtigste karakteristika ved afprøvning eller kontrol af varerneeller tjenesteydelserne;
b) prisen eller den måde, hvorpå prisen beregnes, samt betingelserne
for levering af varerne og erlæggelse af tjenesteydelserne;
c) annoncørens status, egenskaber og rettigheder, såsom hans identitet
og formue, hans kvalifikationer og immaterielle rettigheder eller deham tilkendte prisbelønninger og udmærkelser.
▼
M1
Artikel 3a
1. Sammenlignende reklame er tilladt, for så vidt angår sammenlig-
ningen, når følgende betingelser er opfyldt:
a) reklamen er ikke vildledende i henhold til artikel 2, nr. 2, artikel 3
og artikel 7, stk. 1
b) den sammenligner varer eller tjenesteydelser, der opfylder samme
behov eller tjener samme formål
c) den er objektiv og sammenligner en eller flere konkrete og relevante
egenskaber, der kan dokumenteres, og som er repræsentative fordisse varer eller tjenesteydelser, herunder prisen
d) den skaber ikke forveksling på markedet mellem annoncøren og en
konkurrent eller mellem annoncørens og en konkurrents varemærker,firmanavne, andre karakteristiske kendetegn, varer eller tjeneste-ydelser
e) den bringer ikke en konkurrents varemærker, firmanavne, andre
karakteristiske kendetegn, varer, tjenesteydelser, aktiviteter ellersituation i miskredit eller udsætter dem for nedvurdering
f) for produkter med oprindelsesbetegnelse vedrører den i hvert enkelt
tilfælde produkter med samme betegnelse
g) den drager ikke utilbørligt fordel af den anseelse, der er knyttet til en
konkurrents varemærke, firmanavn eller andre karakteristiske kende-tegn, eller af konkurrerende produkters oprindelsesbetegnelser
h) reklamen fremstiller ikke en vare eller tjenesteydelse som en imita-
tion eller en kopi af en vare eller tjenesteydelse, der er dækket af etbeskyttet varemærke eller firmanavn.
2. I enhver sammenlignende reklame vedrørende særtilbud skal det
klart og utvetydigt angives, hvornår perioden for tilbuddet slutter, eller,efter omstændighederne, at særtilbuddet kun gælder, så længe de pågæl-dende varer og tjenesteydelser er til rådighed, og hvis særtilbuddetendnu ikke gælder, hvornår perioden for den særlige pris eller for andresærlige betingelser begynder.
▼
B
Artikel 4
▼M1
1. Medlemsstaterne påser, at der i forbrugernes, konkurrenternes ogoffentlighedens interesse findes tilstrækkelige og effektive midler tilbekæmpelse af vildledende reklame og til at sikre, at bestemmelserneom sammenlignende reklame overholdes.
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 5
▼M1
Disse midler skal omfatte retsforskrifter, hvorefter personer eller organi-
sationer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning har en legitiminteresse i at få vildledende reklame forbudt eller at regulere sammen-lignende reklame, får adgang til:
a) at indbringe en sag for retten i anledning af sådan reklame og/eller
b) at indbringe sådan reklame for en administrativ myndighed, som har
kompetence til enten at træffe afgørelse om klager eller at indledepassende retsforfølgning.
▼
B
Den enkelte medlemsstat afgør selv, hvilke af disse muligheder der skalstå til rådighed, og om domstolene eller de administrative myndighederskal have beføjelse til forudgående at kunne kræve sagen forelagt enanden eksisterende klageinstans, herunder en sådan som omhandlet iartikel 5.
2. Inden for rammerne af de i stk. 1 omhandlede retsforskrifter skal
medlemsstaterne tillægge domstolene eller de administrative myndig-heder beføjelse til, hvis de finder, at sådanne foranstaltninger er nødven-dige under hensyn til alle berørte interesser og navnlig offentlighedensinteresse,
▼
M1
— at påbyde ophør med vildledende reklame eller ikke tilladt sammen-
lignende reklame eller at indlede passende retsforfølgning for at fåpåbudt ophør med sådan reklame, eller
— dersom den pågældende vildledende reklame eller ikke tilladte
sammenlignende reklame endnu ikke er nået ud til offentligheden,men dens offentliggørelse er umiddelbart forestående, at forbydedenne offentliggørelse eller indlede passende retsforfølgning for atfå den forbudt,
▼
B
også selv om der ikke er ført bevis for, at der faktisk er lidt tab eller
skade, eller at der er tale om fortsæt eller uagtsomhed fra annoncørensside.
Medlemsstaterne træffer ligeledes bestemmelse om, at de i første afsnit
omhandlede foranstaltninger kan træffes som led i en fremskyndetprocedure:
— enten med foreløbig virkning
— eller med endelig virkning,
idet det tilkommer hver medlemsstat at afgøre, hvilken af disse to
muligheder, den vil vælge.
▼
M1
Endvidere kan medlemsstaterne med henblik på at fjerne eftervirknin-
gerne af vildledende reklame eller ikke tilladt sammenlignende reklame,hvis ophør er påbudt ved en endelig afgørelse, tillægge domstolene ellerde administrative myndigheder beføjelse til:
▼
B
— at kræve denne afgørelse offentliggjort, enten i sin helhed eller i
uddrag og i en form, som domstolen eller myndighederne finderpassende;
— yderligere at kræve, at der offentliggøres en berigtigelse.
3. De i stk. 1 omhandlede administrative myndigheder skal:
a) være sammensat på en sådan måde, at deres upartiskhed ikke kan
drages i tvivl,
b) have sådanne beføjelser, at de, når de træffer afgørelse i sager,
effektivt kan overvåge og gennemtvinge overholdelsen af deresafgørelser, og
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 6
▼B
c) i almindelighed begrunde deres afgørelser.
Når de i stk. 2 omhandlede beføjelser udelukkende udøves af en admini-
strativ myndighed, skal dens afgørelser altid, begrundes. Desuden skalder i dette tilfælde fastlægges en procedure, således at enhver uret-mæssig eller utilbørlig udøvelse af den administrative myndigheds befø-jelser eller enhver uretmæssig eller utilbørlig undladelse af at udøvedisse beføjelser kan underkastes retslig prøvelse.
▼
M1
Artikel 5
Dette direktiv er ikke til hinder for, at frivillig kontrol med vildledende
eller sammenlignende reklame, som medlemsstaterne kan tilskynde til,kan udøves af uafhængige organer, ligesom en klage kan indbringes forsådanne organer af de i artikel 4 omhandlede personer og organisati-oner, såfremt der ud over de i nævnte artikel omhandlede retslige elleradministrative procedurer er mulighed for at indbringe sagen forsådanne organer.
▼
B
Artikel 6
Medlemsstaterne tillægger domstolene eller de administrative myndig-
heder beføjelse til under civile eller administrative procedurer somomhandlet i artikel 4:
▼
M1
a) at kræve, at annoncøren fremlægger beviser for rigtigheden af de
faktiske forhold, der gøres gældende i reklamen, såfremt et sådantkrav, under hensyn til de legitime interesser hos annoncøren ogenhver anden part i sagen, synes hensigtsmæssigt under hensyn tilomstændighederne i det pågældende tilfælde, og, når der er tale omsammenlignende reklame, at kræve, at annoncøren fremlægger dissebeviser inden for kort tid; og
▼
B
b) at anse sådanne faktiske forhold for urigtige, såfremt de beviser, der
kræves i henhold til litra a), ikke fremlægges eller af domstolen ellerden administrative myndighed skønnes utilstrækkelige.
▼
M1
Artikel 7
1. Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne opret-
holder eller vedtager bestemmelser for vildledende reklame med henblikpå at sikre en mere vidtgående beskyttelse af forbrugerne, af personer,der udøver virksomhed som handlende, håndværkere eller industridri-vende, eller som udøver et liberalt erhverv, samt af offentligheden ialmindelighed.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på sammenlignende reklame, for så
vidt angår sammenligningen.
3 Bestemmelserne i dette direktiv gælder med forbehold af fælles-
skabsbestemmelserne om reklame for specifikke produkter og/ellertjenesteydelser eller af begrænsninger eller forbud vedrørende reklame ispecifikke medier.
4. Direktivets bestemmelser om sammenlignende reklame forpligter
ikke de medlemsstater, der under overholdelse af traktatens bestem-melser opretholder eller indfører forbud mod reklame for visse varereller tjenesteydelser, til at tillade sammenlignende reklame for dissevarer eller tjenesteydelser, uanset om forbuddet er pålagt direkte eller afet organ eller en organisation, der i henhold til medlemsstaternes lovgiv-ning har ansvaret for at regulere udøvelsen af virksomhed som hand-lende, håndværker eller industridrivende eller udøvelsen af et liberalterhverv. Når sådanne forbud er begrænset til specifikke medier, gælderdirektivet for de medier, der ikke er omfattet af disse forbud.
1984L0450 — DA — 12.11.1997 — 001.001 — 7
▼M1
5. Intet i dette direktiv forhindrer medlemsstaterne i under overhol-delse af traktatens bestemmelser at opretholde eller indføre forbud modeller begrænsninger i brugen af sammenligninger i reklame for tjeneste-ydelser inden for liberale erhverv, uanset om disse forbud pålæggesdirekte eller af et organ eller en organisation, der i henhold til medlems-staternes lovgivning har ansvaret for at regulere udøvelsen af et liberalterhverv.
▼
B
Artikel 8
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efter-
komme dette direktiv senest den 1. oktober 1986. De underretter straksKommissionen herom.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til alle de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv.
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.