2008R0820 — DA — 30.06.2009 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 820/2008 af 8. august 2008 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (EØS-relevant tekst) (EFT L 221, 19.8.2008, p.8)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 820/2008

af 8. august 2008

om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed

(EØS-relevant tekst)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart ( 1 ), særlig artikel 4, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til forordning (EF) nr. 2320/2002, artikel 4, stk. 2, skal Kommissionen, når det er nødvendigt, vedtage foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed i hele Fællesskabet. Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2003 af 4. april 2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed ( 2 ) var den første retsakt, der fastlagde sådanne foranstaltninger. (2) Forordning (EF) nr. 622/2003 er blevet ændret 14 gange, siden den blev vedtaget. Af klarheds- og rationaliseringshensyn bør alle ændringerne konsolideres i en ny forordning. (3) De gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages af Kommissionen i medfør af artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002, er i henhold til forordningens artikel 8, stk. 1, hemmelige og offentliggøres ikke, når de vedrører ydelseskriterier og godkendelsesprøver for udstyr, detaljerede procedurer, der indeholder følsomme oplysninger, eller detaljerede kriterier for undtagelser fra sikkerhedsforanstaltningerne. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 622/2003 fastsætter desuden, at gennemførelsesforanstaltningerne i forordningens bilag er hemmelige og ikke må offentliggøres, og at de kun er tilgængelige for personer, som bemyndiges dertil af en medlemsstat eller Kommissionen. Ifølge senere ændringer af forordning (EF) nr. 622/2003 gælder denne bestemmelse også for disse ændringer. (4) For at øge åbenheden omkring de gennemførelsesforanstaltninger, der hidtil er vedtaget i medfør af artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002, har Kommissionen gennemgået foranstaltningerne i bilaget til forordning (EF) nr. 622/2003, som ændret, i lyset af de kriterier, der er fastlagt i artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2320/2002. Denne gennemgang har vist, at mange af disse foranstaltninger ikke længere behøver hemmeligholdes, at de derfor bør offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. (5) Det er dog fortsat nødvendigt at hemmeligholde visse foranstaltninger, hvis offentliggørelse kan gøre det lettere at omgå foranstaltningerne og udføre ulovlige handlinger. Dette gælder navnlig foranstaltninger såsom visse detaljerede procedurer, og undtagelser herfra, for screening af køretøjer, før de får adgang til security-beskyttede områder, flysikkerhedseftersyn og undersøgelse af passagerer, behandling af uregerlige passagerer, screening af uledsaget indskrevet bagage og indskrevet bagage ved hjælp af EDS (Explosive Detection Systems) og kontrol af fragt og post, samt de tekniske specifikationer for screeningudstyr. Sådanne foranstaltninger bør vedtages særskilt ved en beslutning rettet til medlemsstaterne. (6) Det bør tillades, at der skelnes mellem lufthavnene ud fra en lokal risikovurdering. Kommissionen bør derfor underrettes om lufthavne, der betragtes som mindre risikoudsatte. (7) Det bør også tillades, at gennemførelsesforanstaltningerne varierer efter lufttrafiktype. Kommissionen bør underrettes, når der træffes supplerende foranstaltninger for at sikre et ensartet sikkerhedsniveau. (8) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Civil Luftfartssikkerhed — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Formål

Denne forordning fastsætter foranstaltninger for gennemførelse og teknisk tilpasning af de grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed, der skal indarbejdes i de nationale sikkerhedsprogrammer for civil luftfart.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

— »nationalt sikkerhedsprogram for civil luftfart«: de regler, fremgangsmåder og procedurer, medlemsstaterne vedtager i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2320/2002 for at sikre den civile luftfartssikkerhed på deres territorium

— »kompetent myndighed«:, den nationale myndighed, en medlemsstat udpeger i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002 til at forestå samordning og overvågning af gennemførelsen af dens nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart.

Artikel 3

De i artikel 1 omtalte foranstaltninger findes i bilaget.

Artikel 4

Nye tekniske metoder og processer

1. Medlemsstaterne kan tillade brug af en teknisk metode eller proces til sikkerhedskontrol, der adskiller sig fra dem, der er fastlagt i bilaget, forudsat at:

a) metoden eller processen anvendes med det formål at evaluere en ny måde at udføre den pågældende sikkerhedskontrol på, og at

b) det ikke har en negativ indflydelse på luftfartssikkerheden som helhed.

2. En medlemsstat, der har til hensigt at tillade brug af en ny metode eller proces, underretter mindst fire måneder før den planlagte indførelse skriftligt Kommissionen og de øvrige medlemsstater om denne nye metode eller proces, og gør i den forbindelse rede for, hvordan det garanteres, at anvendelsen af den nye metode eller proces opfylder kravet i stk. 1, litra b). Anmeldelsen skal også indeholde detaljerede oplysninger om, hvor metoden eller processen vil blive anvendt, og hvor lang en evalueringsperiode der er planlagt.

3. Hvis Kommissionen giver medlemsstaten et positivt svar, eller hvis medlemsstaten ikke modtager noget svar inden for tre måneder efter, at den skriftlige anmeldelse er modtaget, kan medlemsstaten tillade, at den nye metode eller proces indføres.

Hvis Kommissionen ikke er overbevist om, at den planlagte nye metode eller proces giver tilstrækkelig garanti for, at luftfartssikkerheden som helhed opretholdes i Fællesskabet, underretter den medlemsstaten herom senest tre måneder efter at have modtaget den i stk. 2 nævnte anmeldelse og forklarer, hvilke betænkeligheder den har. I sådanne tilfælde giver den pågældende medlemsstat ikke tilladelse til at tage metoden eller processen i brug, før den har opnået Kommissionens accept.

4. Evalueringsperioden for en teknisk metode eller proces kan normalt ikke overstige 18 måneder. Dog kan denne evalueringsperiode forlænges af Kommissionen med op til 12 måneder på betingelse af, at medlemsstaten forelægger en fyldestgørende begrundelse for forlængelsen.

5. Den relevante myndighed i medlemsstaten forelægger mindst én gang hver sjette måned i løbet af evalueringsperioden en statusrapport om evalueringen for Kommissionen. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater om indholdet af statusrapporten.

6. Evalueringsperioden kan under ingen omstændigheder overstige 30 måneder.

Artikel 5

Anmeldelse

Medlemsstaterne underretter skriftligt Kommissionen om alle lufthavne, for hvis vedkommende de har benyttet sig af muligheden i punkt a) eller punkt c) i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2320/2002.

Artikel 6

Kompenserende foranstaltninger

Medlemsstaterne underretter skriftligt Kommissionen om kompenserende foranstaltninger, der træffes i henhold til punkt 4.2 i bilaget til forordning (EF) 2320/2002.

Artikel 7

Forordning (EF) nr. 622/2003 ophæves.

Artikel 8

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Forordningen er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG ( 3 )

1. DEFINITIONER

Foruden de definitioner, der er anført i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002, anvendes følgende definitioner:

1.1. »A.C.A.M.S« (Access Control and Alarm Monitoring System): et overvågningssystem til adgangskontrol og -alarmering, som elektronisk kontrollerer adgangen via døre, gates eller andre adgangspunkter, der direkte eller indirekte giver adgang til security-beskyttede områder, og som alarmerer de relevante myndigheder ved uautoriseret adgang

1.2. »lufthavnsbruger«: enhver fysisk eller juridisk person, der ad luftvejen transporterer passagerer, post og/eller fragt fra eller til den pågældende lufthavn som fastsat i artikel 2 i Rådets direktiv 96/67/EF ( 4 ):

1.3. »ground handling-ydelser«: tjenesteydelser som tilbydes lufthavnsbrugerne, jf. bilaget til direktiv 96/67/EF.

1.4. »luftfartsselskab«: en lufttransportvirksomhed med gyldig koncession, som foretager lufttransporter.

1.5. »servicepanel«: en adgangsdør uden på luftfartøjet beregnet til levering af flyserviceydelser, herunder vand, toiletservice og strøm samt andre servicerum, som er forsynet med udvendige nedklappelige paneler.

1.6. »ubenyttet luftfartøj«: et luftfartøj, som enten er parkeret i mere end 12 timer eller som ikke overvåges tilstrækkeligt til at opdage uautoriseret adgang.

2. SIKKERHED I LUFTHAVNE

2.1. Krav til planlægning af lufthavne

Ingen bestemmelser i denne forordning.

2.2. Adgangskontrol

2.2.1. Security-beskyttede områder og andre airside-områder

1. Den kompetente myndighed sikrer, at adgangen til security-beskyttede områder kontrolleres. Hvor ikke-security-beskyttede airside-områder støder op til og giver mulighed for adgang til security-beskyttede områder, skal der afgrænses og kontrolleres tilstrækkeligt til at opdage uautoriseret adgang og iværksætte passende forholdsregler.

2. Den myndighed, som godkender adgangen til security-beskyttede områder sikrer, at alt personale med adgang til disse områder medvirker til gennemførelse af strenge adgangskontrolforholdsregler. Disse forholdsregler skal omfatte: a) at personale med lufthavns-id-kort, der giver adgang til security-beskyttede områder, skal være fortrolige med lufthavnens og andre godkendte ikke-lufthavnsudstedte id-kort og vide, hvor disse er gyldige adgangshjemmel til security-beskyttede områder b) at personale skal standse eller indberette alle personer i security-beskyttede områder til de relevante/kompetente myndigheder, hvis disse personer ikke synligt bærer et gyldigt id-kort c) at personale skal standse eller indberette alle uautoriserede køretøjer, som observeres i det security-beskyttede område, til de relevante/kompetente myndigheder.

3. Den kompetente myndighed sikrer i det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart, at lufthavns-id-kort, som giver adgang til security-beskyttede områder, kontrolleres som følger: a) lufthavns-id-kort skal begrænse personalets adgang til kun at omfatte de områder, hvor det er nødvendigt af hensyn til udøvelsen af deres funktion b) ved ophør eller ændring af ansættelsesforholdet, skal medarbejderens lufthavns-id-kort returneres til lufthavnsmyndighederne og destrueres c) id-kortets indehaver skal øjeblikkeligt meddele arbejdsgiveren og den udstedende myndighed, hvis lufthavns-id-kortet bortkommer eller stjæles. Efter en sådan meddelelse skal lufthavns-id-kortet straks spærres.

4. Den kompetente myndighed sikrer, at adgangsdøre, som kun anvendes ved passageraflæsning, og som giver mulighed for adgang til rampeområder eller security-beskyttede områder, kun er åbne i den periode, hvor passagererne går fra borde.

5. Checksteder skal være beskyttet af vagter eller passende overvågningsudstyr for at afskrække og forhindre overtrædelse af sikkerhedsbestemmelserne ved sikkerhedskontrollen og for at beskytte det personale, der gennemfører screeningen.

6. Materialer, der opbevares i security-beskyttede områder og andre airside-områder, og som benyttes i forbindelse med check-in af passagerer og bagage, skal være beskyttet eller under konstant overvågning for at forhindre uautoriseret adgang. Kasserede materialer skal tilintetgøres for at sikre, at de ikke anvendes af uautoriserede personer. Afgangskontrolsystemer og check-in-systemer i lufthavne skal kontrolleres, så uautoriseret adgang til systemerne forhindres. Benyttelse af selv-check-in og relevante internetmuligheder, der stilles til rådighed for passagererne, betragtes som autoriseret adgang til sådanne materialer eller systemer.

2.2.2. Terminalområder

Kravene i punkt 2.2.1.6 gælder også for terminalområder, der er åbne for offentligheden.

2.2.3. Andre områder med offentlig adgang

Ingen bestemmelser i denne forordning.

2.3. Screening af personale, medførte genstande og køretøjer

2.3.1. Screening af personale og medførte genstande

Sikkerhedspersonalet kan nægte ethvert medlem af personalet, der er i besiddelse af en genstand, som giver anledning til bekymring, adgang til et security-beskyttet område.

2.3.2. Screening af køretøjer

1. Køretøjer skal undersøges for forbudte genstande og uautoriserede personer.

2. Føreren og eventuelle passagerer må ikke opholde sig i køretøjet, mens det undersøges

2.3.3. Sikkerhedsprocedurer for forsyninger af væsker og sikrede forseglingsposer

Generelle bestemmelser

1. Som »forsyninger af væsker« anses væsker, der sælges i butikker, som befinder sig enten i et airside-område beliggende efter det punkt, hvor boardingpassene kontrolleres, eller i et security-beskyttet område, fra de modtages første gang på airside, til de leveres til sådanne butikker.

2. Som »forsyninger af sikrede forseglingsposer« anses poser, som ved forsegling er sikret mod genåbning, og som er bestemt til brug i butikker, der befinder sig i et airside-område beliggende efter det punkt, hvor boardingpassene kontrolleres, fra de modtages første gang på airside, til de anvendes endeligt.

Kontrol af forsyninger

Ingen bestemmelser i denne forordning.

Kendt leverandør

Ingen bestemmelser i denne forordning.

Sikrede forseglingsposer

3. Leverancer af sikrede forseglingsposer leveres i sikret og forseglet emballage til butikker, som befinder sig i et airside-område beliggende efter det punkt, hvor boardingpassene kontrolleres.

4. Efter modtagelsen i sådanne butikker, og til de anvendes endeligt, skal leverancer af sikrede forseglingsposer beskyttes mod uautoriseret adgang.

2.4. Forebyggende sikkerhedsforanstaltninger

Ingen bestemmelser i denne forordning.

3. FLYSIKKERHED

3.1. Forebyggende sikkerhedsforanstaltninger til sikring af luftfartøjer

Luftfartsselskabet skal sikre, at det personale, som udfører flysikkerhedseftersyn og flysikkerhedscheck, er fortroligt med den type luftfartøj, som undersøges, og har gennemgået en passende uddannelse med henblik på udførelsen af sådanne aktiviteter.

3.1.1. Flysikkerhedscheck

Efter gennemførelsen af flysikkerhedschecket, skal luftfartsselskabet opbevare en rapport for udført check i enten 24 timer eller den samlede flyvetid, hvis denne er længere.

3.1.2. Flysikkerhedseftersyn

1. Efter gennemførelsen af flysikkerhedseftersynet, skal luftfartsselskabet opbevare en rapport for udført eftersyn i enten 24 timer eller den samlede flyvetid, hvis denne er længere.

2. Flysikkerhedseftersynet gennemføres, medens luftfartøjets kabine er tom.

3.2. Beskyttelse af luftfartøjer

Luftfartsselskabet har ansvaret for beskyttelse af luftfartøjet.

4. PASSAGERER OG HÅNDBAGAGE

4.1. Screening af passagerer

4.1.1. Forbudte genstande

1. Det er forbudt for passagerer at medbringe følgende genstande i det security-beskyttede område og i et luftfartøjs kabine: a) Skydevåben og lignende genstande Genstande, der kan, eller ser ud til at kunne, affyre et projektil eller forårsage personskade, herunder: — Alle skydevåben (pistoler, revolvere, rifler, haglgeværer mv.) — Kopier og efterligninger af skydevåben — Komponenter til skydevåben (bortset fra teleskopiske sigteinstrumenter og andet sigteudstyr) — Luftpistoler, luftrifler og softguns — Signalpistoler — Startpistoler — Legetøjspistoler/-geværer af alle typer — Luftpistoler, der affyrer stålkugler — Industrielle bolt- og sømpistoler — Armbrøste — Slangebøsser — Harpungeværer — Instrumenter til human aflivning af dyr — Elektrochokapparater, f.eks. elektriske kvægstave, selvforsvarsvåben (tasers) — Lightere, der er udformet som skydevåben. b) Spidse/skarpe våben og genstande Spidse eller skarpe genstande, der kan forårsage personskade, herunder: — Økser af enhver art — Pile, herunder kastepile — Klatrejern — Harpuner og spyd — Isøkser og issyle — Skøjter — Låsbare knive og enhåndsbetjente foldeknive, uanset klingens længde — Knive, herunder ceremonielle knive, med klinger på mere end 6 cm, lavet af metal eller andet materiale, der er stærkt nok til, at kniven kan bruges som et våben. — Flækkeknive — Macheter — Barberknive og barberblade (bortset fra barberknive, hvor bladene er indesluttet i en kassette) — Sabler, sværd og kårdestokke — Skalpeller — Sakse med blade på over 6 cm — Ski- og vandrestave — Kastestjerner — Værktøj, der kan anvendes som et spidst eller skarpt våben, f.eks. bor og borehoveder, hobbyknive og lign., multiværktøjsknive, save, skruetrækkere, brækjern, hammere, tænger, skruenøgler, blæselamper c) Stumpe redskaber Stumpe redskaber, der kan forårsage personskade, herunder: — Baseball- og softballbat — Køller og stave — af hårdt eller fleksibelt materiale — f.eks. totenschlægere, knipler, politistave, gummiknipler — Cricketbat — Golfkøller — Hockeystave — Lacrossestave — Kajakpagajer og kanopadleårer — Skateboards — Billiard-, snooker- og poolkøer — Fiskestænger — Kampsportudstyr f.eks. knojern, køller, gummiknipler, »rice flails«, »num chucks«, »kubatons«, »kubasaunts« d) Eksplosivstoffer og brændbare stoffer Eksplosivstoffer eller stærkt brændbare stoffer, der udgør en risiko for passagerernes og flybesætningens sundhed eller for luftfartøjers og ejendeles sikkerhed, herunder: — Ammunition — Fænghætter — Detonatorer og lunter/spræng- og tændsnore/brandrør — Eksplosivstoffer og genstande, som kan anvendes til/i bombelignende genstande — Kopier eller efterligninger af eksplosivstoffer eller genstande, som kan anvendes til/i bombelignende genstande — Miner og andre militære sprængstoffer — Granater af alle typer — Gas og gasbeholdere, f.eks. butan, propan, acetylen, ilt — i stor mængde. — Fyrværkeri, alle former for signalblus og andre pyrotekniske artikler (herunder bordbomber og knaldhætter til legetøjspistoler) — Andre tændstikker end sikkerhedstændstikker — Røgbomber — Brændbart flydende brændstof, f.eks. benzin, diesel, lightervæske, alkohol, ethanol. — Aerosolspraymaling — Terpentin og fortyndervæske — Alkoholholdige drikkevarer på over 70 % vol. (140 proof) e) Kemiske og toksiske stoffer Kemiske eller toksiske stoffer, der udgør en risiko for passagerernes og flybesætningens sundhed eller for luftfartøjers og ejendeles sikkerhed, herunder: — Syrer og baser, f.eks. væskeholdige batterier — Ætsende eller blegende stoffer, f.eks. kviksølv, klor — Lammende eller bedøvende spray, f.eks. mace, peberspray, tåregas — Radioaktivt materiale, f.eks. medicinske isotoper eller isotoper til industriel brug — Gift — Smitsomme eller farlige biologiske stoffer, f.eks. inficeret blod, bakterier og virus — Materiale, der kan antænde eller forbrænde spontant. — Brandslukkere f) Væsker Væsker, medmindre de er i individuelle beholdere på højst 100 milliliter eller tilsvarende, der medbringes i en gennemsigtig, genlukkelig plasticpose/-taske, som rummer højst 1 liter. Der skal være god plads til indholdet i posen, som skal være fuldstændig lukket. Væsker omfatter gelé, pasta, lotioner, blandinger af væske og faste stoffer og indholdet af trykbeholdere, f.eks. tandpasta, hårgelé, drikkevarer, suppe, sirup, parfume, barberskum, aerosoler og andre produkter med lignende konsistens. Der kan gøres undtagelse fra denne regel, hvis væsken: 1) skal bruges undervejs i luftfartøjet og enten er nødvendig til medicinske formål eller er et nødvendigt led i en særlig diæt, herunder babymad. Passageren skal på anmodning kunne forelægge bevis for den pågældende væskes ægthed, eller 2) er købt inden for et airside-område beliggende efter det punkt, hvor boardingpassene kontrolleres, i en butik, som er undergivet godkendte sikkerhedsprocedurer som led i lufthavnens sikkerhedsprogram, forudsat at væsken er pakket ind i en sikret forseglingspose, der er forsynet med et tydeligt bevis for, at væsken er købt samme dag i den pågældende lufthavn, eller 3) er købt i en butik i det security-beskyttede område, som er undergivet godkendte sikkerhedsprocedurer som led i lufthavnens sikkerhedsprogram, eller 4) er købt i en anden EF-lufthavn, forudsat at væsken er pakket ind i en sikret forseglingspose, der er forsynet med et tydeligt bevis for, at væsken er købt samme dag i den pågældende lufthavn, eller 5) er købt om bord i et EF-luftfartsselskabs fly, forudsat at væsken er pakket ind i en sikret forseglingspose, der er forsynet med et tydeligt bevis for, at væsken er købt samme dag i den pågældende lufthavn, eller 6) er købt i en butik, som befinder sig enten i et airside-område beliggende efter det punkt, hvor boardingpassene kontrolleres, eller i et security-beskyttet område i en lufthavn i et tredjeland, der er nævnt i tillæg 1. Kommissionen kan efter den procedure, der henvises til i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002, beslutte at optage en lufthavn i et tredjeland i tillæg 1, når følgende betingelser er opfyldt: — tredjelandet har hidtil haft et godt samarbejde med Fællesskabet og dets medlemsstater, og — Kommissionen har efter verifikation anerkendt, at: — a) tredjelandet anvender tilfredsstillende normer for luftfartssikkerhed, og b) der anvendes sikkerhedsforanstaltninger i lufthavnen svarende til dem, der er beskrevet i afsnit 2.3.3 i dette bilag og afsnit 2.3.3 i bilaget til Kommissionens beslutning af 8. august 2008 ( 5 ), og c) lufthavnen anvender Organisationen for International Civil Luftfarts anbefalede retningslinjer for sikkerhedskontrol, hvad angår screening af væsker, geler og aerosoler, jf. brev af 1. december 2006 (Reference: AS 8/11-06/100 Fortroligt) og brev af 30. marts 2007 (Reference: AS 8/11-07/26 Fortroligt) eller, hvad angår sikrede forseglingsposer, tilsvarende specifikationer, og d) den sikrede forseglingspose, som væsken er anbragt i, er forsynet med et tydeligt bevis for, at købet er foretaget på airside i tredjelandslufthavnen inden for de foregående seksogtredive timer.

2. En passager kan fritages fra bestemmelserne i punkt 4.1.1.1, forudsat at: a) den kompetente myndighed er blevet underrettet på forhånd og har godkendt, at genstanden(e) medbringes, og b) luftfartøjets kaptajn er blevet underrettet om passageren og de(n) forbudte genstand(e), som vedkommende medbringer. Om nødvendigt anbringes de(n) forbudte genstand(e) under sikre forhold.

3. Listen over forbudte genstande, som anført i punkt 4.1.1.1, og oplysninger om undtagelserne herfra gøres tilgængelige for offentligheden.

4. Den kompetente myndighed kan forbyde andre genstande end dem, der er omfattet af punkt 4.1.1.1. Den kompetente myndighed skal gøre en rimelig indsats for at informere passagererne om sådanne yderligere forbud, før de har overstået check-in-proceduren for indskrevet bagage.

5. Medmindre det er forbudt i henhold til punkt 5.2.3.1, kan genstande, som er omfattet af punkt 4.1.1.1 eller 4.1.1.4, medbringes i indskrevet bagage, forudsat at passagererne ikke har uovervåget adgang til denne bagage fra det tidspunkt, hvor bagagen tjekkes ind, til det tidspunkt, hvor den afhentes på ankomststedet.

6. Sikkerhedspersonalet kan nægte passagerer, der er i besiddelse af en genstand, som ikke er omfattet af punkt 4.1.1.3, men som giver anledning til bekymring, adgang til et security-beskyttet område og til et luftfartøjs kabine.

4.1.2. Kalibrering af metaldetektorkarme

Ingen bestemmelser i denne forordning.

4.1.3. Screening af passagerer med begrænset mobilitet

Ingen bestemmelser i denne forordning.

4.1.4. Sikkerhedsforanstaltninger over for potentielt uregerlige passagerer

1. Der skal indføres specifikke sikkerhedsforanstaltninger for lufttransport af følgende kategorier af potentielt uregerlige passagerer: a) Udviste personer: — personer, som lovligt er indrejst i en medlemsstat med myndighedernes samtykke, eller som er indrejst ulovligt i en medlemsstat, og som senere formelt beordres af myndighederne til at forlade medlemsstaten. b) Afviste personer: — personer, som ved indrejsen afvises af de kompetente myndigheder, og som transporteres tilbage til den stat, de kom fra, eller til enhver anden stat, hvor de ikke afvises. c) Personer i politiets varetægt: — personer, der enten er i arrest eller er dømt af en domstol, og som skal transporteres.

2. De kompetente myndigheder skal skriftligt og i tilstrækkelig god tid meddele det pågældende luftfartsselskab, hvornår de forventer at tage potentielt uregerlige passagerer med om bord.

3. Den skriftlige meddelelse til luftfartsselskabet og til luftfartøjschefen skal indeholde følgende oplysninger: — personens identitet — begrundelse for transporten — navn og titel på eventuel eskorte — en risikovurdering fra de kompetente myndigheder (herunder begrundelsen for eskorte eller ingen eskorte) — om nødvendigt forudgående disposition af sæderne, og — hvilken type dokumentation, der foreligger.

4. Der iværksættes særlige sikkerhedsforanstaltninger for uregerlige passagerer. Uregerlige passagerer er personer, som om bord på et civilt luftfartøj fra det øjeblik, hvor luftfartøjets dør lukkes før afgangen og til det øjeblik, hvor døren åbnes efter landingen, foretager en af følgende handlinger: — voldelige overfald, skræmmende, truende eller groft uforsvarlig adfærd, som forstyrrer god ro og orden, eller bringer andre personer eller disses ejendele i fare — voldelige overfald, skræmmende, truende eller forstyrrende adfærd over for et besætningsmedlem, som hindrer den pågældende i at udføre sine pligter eller forringer vedkommendes mulighed for at udføre sine pligter — groft uforsvarlig adfærd over for eller beskadigelse af et luftfartøj, dets udstyr eller tilknyttede anlæg og udstyr, som forstyrrer god ro og orden og bringer luftfartøjets eller de ombordværendes sikkerhed i fare — videregivelse af oplysninger, som man ved er forkerte, og som bringer et luftfartøjs sikkerhed i fare under flyvningen — manglende adlydelse af legitime ordrer og instruktioner, der gives med henblik på sikker, ordentlig eller effektiv afvikling af driften.

5. Personer i politiets varetægt skal altid have en eskorte.

4.2. Adskillelse af passagerer

Hvis en del af de terminalfaciliteter, der ligger mellem checkstederne og ombordstigningsområdet, er blevet anvendt af ankommende passagerer, som ikke er screenet i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2320/2002, skal dette område gennemsøges, før ombordstigning påbegyndes for screenede passagerer for at sikre, at der ikke er efterladt nogen forbudte genstande i området.

4.3. Screening af håndbagage

1. Alle væsker forelægges til kontrol ved screeningpunkterne.

2. Bærbare computere og andre større elektriske artikler tages ud af håndbagagen inden screeningen og undersøges særskilt.

3. Passagerernes frakker og andet overtøj screenes som et særskilt stykke håndbagage.

4.3.1. Screening af håndbagage med højopløsningsrøntgenudstyr med indbygget og aktiveret trusselsbilledprojektion (TIP)

Ingen bestemmelser i denne forordning.

4.4. Screening af diplomater

Ingen bestemmelser i denne forordning.

5. INDSKREVET BAGAGE

5.1. Sammenkædning af indskrevet bagage

Ingen bestemmelser i denne forordning.

5.2. Screening af indskrevet bagage

5.2.1. Ledsaget indskrevet bagage

1. Luftfartsselskabet skal sikre, at enhver passager rejser med samme luftfartøj som vedkommendes indskrevne bagage. Hvis dette ikke er tilfældet, skal den indskrevne bagage anses for at være uledsaget bagage.

2. Den ansvarlige myndighed skal i sit nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart medtage detaljerede procedurer for, hvordan screening-standarden sikres, hvis screening-udstyret er ude af drift.

5.2.2. Uledsaget indskrevet bagage

Et luftfartsselskab, som accepterer uledsaget indskrevet bagage fra et andet luftfartsselskab, skal sørge for at få en skriftlig bekræftelse på, at de forebyggende sikkerhedsforanstaltninger, som er beskrevet i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002, blev gennemført for den pågældende bagage, før den blev accepteret.

5.2.3. Genstande, som det er forbudt at medbringe i indskrevet bagage

1. Følgende genstande må ikke medbringes i indskreven bagage: — Eksplosivstoffer, herunder detonatorer, lunter/spræng- og tændsnore/brandrør, granater og miner — Gasser, herunder propan og butan — Brændbare væsker, herunder benzin og metanol — Brændbare faste stoffer og reaktive stoffer, herunder magnesium, ildtændere, fyrværkeri og signalblus — Iltende og oxiderende stoffer og organiske peroxider, herunder blegemidler og reparationssæt til bilkarrosserier — Toksiske eller smitsomme stoffer, herunder rottegift og inficeret blod — Radioaktivt materiale, herunder medicinske isotoper og isotoper til industriel brug — Ætsende stoffer, herunder kviksølv og bilbatterier — Komponenter fra brændstofsystemer, der har indeholdt brændstof.

2. Listen over forbudte genstande, som anført i punkt 5.2.3.1, gøres tilgængelig for offentligheden hos luftfartsselskabernes agenturer og ad andre passende kanaler

3. Den kompetente myndighed kan forbyde andre genstande end dem, der er omfattet af punkt 5.2.3.1. Den kompetente myndighed skal gøre en rimelig indsats for at informere passagererne om sådanne yderligere forbud.

4. Sikkerhedspersonalet kan nægte at transportere indskrevet bagage, der indeholder en genstand, som ikke er omfattet af punkt 5.2.3.1, men som giver anledning til bekymring.

5.2.4. Screening af indskrevet bagage ved hjælp af EDS (Explosive Detection Systems)

Ingen bestemmelser i denne forordning.

5.2.5. Screening af ledsaget indskrevet bagage med konventionelt røntgenudstyr med indbygget og aktiveret trusselsbilledprojektion (TIP)

Ingen bestemmelser i denne forordning.

5.3. Beskyttelse af indskrevet bagage

1. Adgangen til bagagesorterings- og opbevaringsområder skal være begrænset til det personale, som er nødt til at have adgang til området af driftshensyn. Dette omfatter blandt andet personer, som medvirker til af- og -pålæsning, samt beskyttelse af indskreven bagage, og personer, som den kompetente myndighed har godkendt til at få adgang til bagagesorterings- og opbevaringsområder.

2. Passagerer kan få adgang til deres egen screenede indskrevne bagage, hvis det er nødvendigt, forudsat at de hele tiden er under opsyn for at sikre, at der ikke er nogen forbudte genstande, a) som anbringes i den indskrevne bagage, eller b) som fjernes fra den indskrevne bagage og medbringes i luftfartøjet eller i et security-beskyttet område.

6. FRAGT, KURERPOST OG EKSPRESPAKKER

6.1. Anvendelse

I denne forordning forstås ved:

»registreret afsender«: en afsender, hvis forsendelser kan identificeres positivt til transport med rene fragtfly, jf. punkt 6.5 i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002.

6.2. Sikkerhedsgodkendte fragtagenters kvalifikationer

Udpegning, godkendelse eller registrering

6.2.1. Medlemsstaterne sørger for, at følgende procedure følges, når den kompetente myndighed udpeger, godkender eller registrerer en fragtagent som sikkerhedsgodkendt fragtagent: a) Fragtagenten ansøger den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor virksomheden er beliggende, om status som sikkerhedsgodkendt fragtagent. Ansøgeren forelægger myndigheden et sikkerhedsprogram. I programmet beskrives, hvilke metoder og procedurer fragtagenten skal følge for at opfylde kravene i denne forordning og det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart i den medlemsstat, hvor virksomheden er beliggende. Det beskrives ligeledes i programmet, hvordan fragtagenten selv overvåger, at disse metoder og procedurer overholdes. Ansøgeren indgiver også en skriftlig erklæring, hvori vedkommende forpligter sig til at opretholde de sikkerhedsnormer, der er fastlagt i sikkerhedsprogrammet, og straks underrette myndigheden om eventuelle ændringer i programmet. Denne erklæring skal være underskrevet af fragtagentens juridiske repræsentant eller af den person, der er ansvarlig for sikkerheden. b) Myndigheden gennemgår sikkerhedsprogrammet for at sikre, at sikkerhedsforanstaltningerne i programmet opfylder de fastlagte normer. Myndigheden gennemfører derefter en kontrol i ansøgerens lokaler for at vurdere, om ansøgeren er i stand til at opfylde kravene i denne forordning og i det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart i den medlemsstat, hvor lokalerne er beliggende. c) Hvis myndigheden finder de oplysninger, der forelægges i henhold til punkt a) og b), tilfredsstillende, kan den udpege, godkende eller registrere fragtagenten som sikkerhedsgodkendt fragtagent. Denne procedure finder anvendelse senest fra den 1. marts 2008.

6.2.2. En inspektion, som myndigheden foretager i den sikkerhedsgodkendte fragtagents lokaler, kan betragtes som en kontrol i henhold til punkt 6.2.1.b.

6.2.3. Hvis myndigheden mener, at den sikkerhedsgodkendte fragtagent ikke længere er i stand til at opfylde kravene i denne forordning og det nationale sikkerhedsprogram for civil luftfart, kan den ophæve fragtagentens status som sikkerhedsgodkendt fragtagent.

6.3. Sikkerhedskontrol

6.3.1. Når fragtagenter eller luftfartsselskaber screener fragt i henhold til punkt 6.3.1.b i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002, skal de: a) anvende de midler eller metoder, der giver størst sandsynlighed for, at forbudte genstande opdages, idet der tages hensyn til forsendelsens art, og b) sørge for, at de midler eller metoder, der anvendes, er af en standard, der er tilstrækkelig høj til at sikre, at der ikke er forbudte genstande skjult i fragten.

6.3.2. Den kompetente myndighed underretter Kommissionen om alle andre midler, jf. punkt 6.3.1.b.iv i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002, som den tillader til screening af fragt.

6.4. Kriterier for en kendt afsender

6.4.1. Erklæringen fra den kendte afsender, jf. punkt 6.4.1.b i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002, skal udfærdiges skriftligt én gang om året i en nationalt standardiseret form. Erklæringen skal omfatte en bekræftelse af, at forsendelserne ikke indeholder forbudte genstande, jf. punkt iv) og v) i tillægget og punkt 6.4.1.c.i i bilaget til forordning (EF) nr. 2320/2002. Den kendte afsender påtager sig det fulde ansvar for sin erklæring.

6.4.2. Hvis en forsendelse indeholder forbudte genstande, skal den kendte afsender altid bekræfte skriftligt over for den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet, at forsendelsen indeholder sådanne genstande.

6.4.3. Hvis den kendte afsender ikke længere kan opfylde sine forpligtelser, ophæver den kompetente myndighed eller den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller det luftfartsselskab, der har ansvaret for valideringen, afsenderens status som kendt afsender.

6.5. Transport med rene fragtfly

6.5.1. Medlemsstaterne sørger for, at følgende procedure følges, når en sikkerhedsgodkendt fragtagent eller et luftfartsselskab udpeger en virksomhed som registreret afsender: a) Virksomheden forelægger en underskrevet forpligtelseserklæring om at den: — bekræfter, at den har modtaget nationale security-instrukser vedrørende bygninger, personale og transport — sikrer, at de nationale security-instrukser formidles til det personale, der arbejder i virksomhedens lokaler — opbevarer luftfragt sikkert, indtil det overdrages til den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet — accepterer, at forsendelser kan underkastes sikkerhedskontrol, herunder screening,, og — accepterer, at den kompetente myndighed foretager uanmeldte inspektioner i den registrerede afsenders lokaler for at undersøge, om de nationale instrukser overholdes. Virksomheden skal udpege mindst én person til at varetage ansvaret for sikkerheden i virksomhedens lokaler og skal meddele den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet denne persons navn og kontaktoplysninger. b) Den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet skal indhente følgende oplysninger om virksomheden: — virksomhedsoplysninger, herunder en autentisk adresse — virksomhedens art — kontaktoplysninger, herunder for den eller de person(er), der er ansvarlig(e) for sikkerheden — CVR-nummer, og — bankkonto. c) Hvis den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet finder de oplysninger, der forelægges i henhold til punkt a) og b), tilfredsstillende, kan virksomheden udpeges som registreret afsender.

6.5.2. Den sikkerhedsgodkendte fragtagent eller luftfartsselskabet skal føre en database over de oplysninger, der henvises til i punkt 6.5.1.b. Denne database skal stilles til rådighed for den kompetente myndighed med henblik på inspektion.

6.5.3. Hvis en sikkerhedsgodkendt fragtagent eller et luftfartsselskab mener, at den registrerede afsender ikke længere er i stand til at overholde de nationale instrukser, ophæves afsenderens status som registreret afsender.

7. POST

Ingen bestemmelser i denne forordning.

8. LUFTFARTSSELSKABERS POST OG MATERIALER

Ingen bestemmelser i denne forordning.

9. LUFTFARTSSELSKABERS CATERING, FORRÅD OG FORSYNINGER

Ingen bestemmelser i denne forordning.

10. LUFTFARTSSELSKABERS RENGØRING, FORRÅD OG FORSYNINGER

Ingen bestemmelser i denne forordning.

11. GENERAL AVIATION

Ingen bestemmelser i denne forordning.

12. ANSÆTTELSE OG UDDANNELSE AF PERSONALE

12.1. Nationale sikkerhedsuddannelsesprogrammer

De nationale sikkerhedsuddannelsesprogrammer skal omfatte uddannelseskrav vedrørende håndtering af uregerlige passagerer.

12.2. Sikkerhedspersonale

12.2.1. De sikkerhedsansvarlige hos luftfartsselskaber og i lufthavne

1. Den kompetente myndighed skal sikre, at hver lufthavn og hvert luftfartsselskab i Fællesskabet har en tilstrækkelig kvalificeret sikkerhedsledelse. Den kompetente myndighed skal sikre, at der er en sikkerhedsledelse af tilstrækkelig størrelse. Ledere, som er ansvarlige for overholdelsen af sikkerhedsbestemmelserne hos luftfartsselskaberne eller i lufthavne, skal have de nødvendige kvalifikationer, kendskab og erfaringer, som mindst skal omfatte: a) erfaring inden for luftfartssikkerhedsoperationer, eller b) erfaring fra andre security-relaterede områder, f.eks. politi, militær eller andet, og c) certificering eller tilsvarende godkendelse fra den kompetente myndighed, og d) viden inden for følgende områder: — sikkerhedssystemer og adgangskontrol — sikkerhed på jorden og under flyvning — våben og forbudte genstande — indsigt i terrorisme.

12.3. Andet personale

Ingen bestemmelser i denne forordning.

13. TEKNISKE SPECIFIKATIONER FOR SCREENINGUDSTYR

Ingen bestemmelser i denne forordning.









Tillæg 1

Lufthavn(e), hvorfra der afgår fly til lufthavne i Fællesskabet:

— Singapore (SIN) lufthavn

— Kroatien: — Dubrovnik (DBV) lufthavn Rijeka (RJK) lufthavn Pula (PUY) lufthavn Split (SPU) lufthavn Zadar (ZAD) lufthavn Zagreb (ZAG) lufthavn

▼M1

— Republikken Korea: — Seoul Incheon (ICN) lufthavn Pusan Gimhae (PUS) lufthavn.