1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B KOMMISSIONENSFORORDNING(EØF)Nr.536/93
af9.marts1993
omgennemførelsesbestemmelserfortillægsafgiftenpåmælkogmejeriprodukter
(EFT L 57 af 10.3.1993, s. 12)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1756/93 af 30. juni 1993 L 161 48 2.7.1993
►M2 Kommissionens forordning (EF) nr. 470/94 af 2. marts 1994 L 59 5 3.3.1994
►M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 82/96 af 22. januar 1996 L 17 1 23.1.1996
►M4 Kommissionens forordning (EF) nr. 2186/96 af 14. november 1996 L 292 6 15.11.1996
►M5 Kommissionens forordning (EF) nr. 1001/98 af 13. maj 1998 L 142 22 14.5.1998
►M6 Kommissionens forordning (EF) nr. 1255/98 af 17. juni 1998 L 173 14 18.6.1998
NB:I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s.1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
KOMMISSIONENSFORORDNING(EØF)Nr.536/93
af9.marts1993
om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og
mejeriprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28.
december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (
1),
særlig artikel 11,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28.
december 1992 om den regningsenhed og de omregningskurser, der skalanvendes i den fælles landbrugspolitik (
2), særlig artikel 1, og
ud fra følgende betragtninger:Tillægsafgiftsordningen for mælk og mejeriprodukter er ved forordning
(EØF) nr. 3950/92 blevet videreført for yderligere syv tolvmånederspe-rioder, der begynder den 1. april 1993; forordningen ophæver ogerstatter de tidligere bestemmelser om tillægsafgiften; der bør derfor
fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 3950/
92, og de bestemmelser, Kommissionen havde fastsat for den foregåendeordning, bør ophæves;
nærværende forordning indeholder de bestemmelser, der er nødvendige
for den endelige udregning af den afgift, producenten skal betale,endvidere bestemmelser, der skal sikre en rettidig afgiftsbetaling;endelig indeholder forordningen kontrolbestemmelser, så det kan
efterprøves, om afgiften opkræves korrekt;
det er nødvendigt at fastlægge de kendetegn, der betragtes som
repræsentative for mælken, og navnlig må det fastsættes, hvorledes
fedtindholdet indgår i beregningen af det endelige beløb for de leverende
mængder; beregningen sker ud fra et referencefedtindhold, som bør væredet pr. 31. marts 1993 fastlagte indhold, da denne dato gælder som datofor den individuelle referencemængde, fedtindholdet er knyttet til; derbør gælde særlige bestemmelser, hvis referencemængden for leveringer
forhøjes eller fastlægges ved omlægning af en referencemængde for
direkte salg; erfaringer viser, at der bør fastlægges detaljeredebestemmelser for det tilfælde, hvor en mælkeproducent begynder sinvirksomhed;
det bør fastslås, at individuelle korrektioner i nedadgående retning, der
skyldes den leverede mælks fedtindhold, i intet tilfælde kan betyde, at enmængde, der overstiger den samlede garantimængde i en medlemsstat,kan fritages for afgiftsbetaling;
erfaringen viser, at der er forekommet betydelige forsinkelser i
fremsendelsen af oplysningerne om indsamling og direkte salg og i
afgiftsbetalingen, hvilket har hindret, at ordningen har kunnet blive fuldt
effektiv; der bør tages fornødent hensyn til disse erfaringer i form afstrenge krav om frister for formidling af oplysninger og for betaling, ogkravene bør være forbundet med sanktioner;
ifølge artikel 2, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3950/92 skal Kommis-
sionen fastlægge kriterierne for, hvornår prioriterede kategorier afproducenter kan få tilbagebetalt afgifter, hvis medlemsstaten har fundetdet hensigtsmæssigt ikke at foretage fuld genuddeling af uudnyttede
mængder på sit område; kun hvis disse kriterier ikke finder fuld
anvendelse i en medlemsstat, kan denne efter tilladelse fra og i forståelsemed Kommissionen anvende andre kriterier;
ifølge forordning (EØF) nr. 3950/92 er opkøberen det centrale led i
ordningens korrekte gennemførelse; det er derfor vigtigt, at den enkelte1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 2
(1) EFT nr. L 405 af 31. 12. 1992, s. 1.
(2) EFT nr. L 387 af 31. 12. 1992, s. 1.
▼B
medlemsstat godkender opkøbere, der udøver deres virksomhed på dens
område;
medlemsstatene bør kunne foretage relevant kontrol efterfølgende, så de
kan efterprøve, hvorvidt og i hvilket omfang afgiften er blevet opkrævetifølge bestemmelserne; kontrollen bør mindst omfatte et bestemt antal
transaktioner, som bør fastlægges;
Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter har ikke afgivet
udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved beregning af den tillægsafgift, der er fastsat ved forordning (EØF)
nr. 3950/92, gælder følgende:
1) Ved mængder mælk eller mælkeækvivalenter, der i en medlemsstat
er afsat efter artikel 2, stk. 1, i forordning, forstås enhver mængde
mælk eller mælkækvivalenter, som forlader en bedrift på medlems-
statens område.
Mængder, som en producent afstår til behandling eller forarbejdning i
henhold til en kontrakt om lønforarbejdning, betragtes som enleverance.
2) Der anvendes følgende ækvivalenter:
— 1 kg fløde =26,3 kg mælk × flødens fedtindhold i %
100
— 1 kg smør = 22,5 kg mælk.
For ost og alle andre mejeriprodukter kan medlemsstaterne enten
fastsætte ækvivalenterne under hensyntagen til de pågældendeostetypers eller andre mejeriprodukters indhold af tørstof og fedteller fastsætte mængderne af mælkeækvivalenter skønsmæssigt ud fraproducentens antal malkekøer og en for besætningen repræsentativgennemsnitlig mælkeydelse pr. ko.
Kan producenten overfor myndighederne bevise, hvilke mængder der
er anvendt til fremstilling af de pågældende produkter, anvender
medlemsstaten dette bevis i stedet for ovennævnte ækvivalenter.
3) I forbindelse med leverancer af helt eller delvis skummet mælk skal
producenten over for myndighederne bevise, at mælkefedtet er blevetbogført med henblik på afgiftens beregning. Kan dette ikke bevises,bogføres sådanne leverancer som sødmælk ved afgiftsberegningen.
4) Som indikativpris anvendes den pris, der gælder den sidste dag i den
pågældende tolvmånedersperiode.
Artikel 2
1. De kendetegn ved mælken, herunder fedtstoffet, der betragtes som
repræsentative efter artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3950/92, er dem,der gælder for den individuelle referencemængde, som er til rådighed pr.31. marts 1993.
I tilfælde af ændring af den individuelle referencemængde gælder
følgende bestemmelser:
a) mælkens repræsentative fedtindhold opretholdes uændret, hvis der
tildeles yderligere referencemængder fra den nationale reserve
b) hvis referencemængden for leverancer forhøjes eller etableres i
medfør af artikel 4, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92, fastsættesdet repræsentative fedtindhold, der er knyttet til den reference-mængde, som er omregnet til leverancer, til 3,8 %.1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 3
▼M1
▼B
▼M2
▼M2
Imidlertid opretholdes det repræsentative fedtindhold for reference-
mængden for leverancer uændret, hvis producenten fremlægger enfor myndighederne tilfredsstillende begrundelse herfor
c) ved anvendelse af artikel 6 og 7 og artikel 8, tredje, fjerde og femte
led, i forordning (EØF) nr. 3950/92 overdrages det repræsentativefedtindhold sammen med den referencemængde, som det er knyttettil
d) i de i litra b), første afsnit, og litra c) nævnte tilfælde er det
repræsentative fedtindhold, der fremkommer, lig med gennemsnittetaf det oprindelige repræsentative indhold og det overdragne elleromregnede indhold, vægtet med den oprindelige referencemængdeog den overdragne eller omregnede
e) for producenter, der har en referencemængde hidrørende fuldstændigt
fra den nationale reserve, og som har begyndt deres virksomhed efterden 1. april 1992, er mælkens repræsentative fedtindhold detgennemsnitlige fedtindhold i den mælk, der leveres de første tolvmåneder af deres virksomhed. Hvis det repræsentative fedtindhold
overstiger det nationale gennemsnitlige fedtindhold i den mælk, der
er indsamlet i medlemsstaten i den tolvmånedersperiode, der erreferenceperiode, og i hvilken de har begyndt deres virksomhed:
— kan de pågældende producenter ikke drage fordel af den negative
korrektion, der er fastsat i stk. 2, andet led, medmindre de
fremlægger bevis for det modsatte
— fastsættes, hvis artikel 6 og 7 og artikel 8, fjerde og femte led, i
forordning (EØF) nr. 3950/92 anvendes, det repræsentative
fedtindhold, der er knyttet til den overdragne referencemængde,
til samme størrelse som ovennævnte nationale gennemsnitligeindhold.
2. Ved udarbejdelsen af den endelige opgørelse over afgiften for den
enkelte producent, jf. artikel 3, sammenlignes det gennemsnitligefedtindhold i den mælk og/eller de mælkeækvivalenter, han har leveret,
med det repræsentative indhold, han råder over:
— hvis der konstateres en positiv afvigelse, forhøjelse den leverede
mængde mælk eller mælkeækvivalenter med 0,18 % pr. 0,1 gyderligere fedtstof pr. kg mælk
— hvis der konstateres en negativ afvigelse, nedsættes den leverede
mængde mælk eller mælkeækvivalenter med 0,18 % pr. 0,1 g mindrefedtstof pr. kg mælk.
Udtrykkes den leverede mælkemængde i liter, multipliceres justeringen
på 0,18 % pr. 0,1 g fedtstof med koefficienten 0,971.
3. Hvis indsamlingen i en medlemsstat overstiger indsamlingen
korrigeret efter stk. 2, skal der erlægges tillægsafgift for forskellen
mellem indsamlingen og de samlede garantileverancer, som medlems-
staten råder over.
Artikel 3
1. Ved udgangen af hver af de perioder, der er nævnt i artikel 1 i
forordning (EØF) nr. 3950/92, udfærdiger opkøberen for hver produ-
centen en opgørelse, der for den referencemængde og det repræsentativefedtindhold, som sidstnævnte råder over, viser mængde og fedtindholdfor den mælk og/eller de mælkeækvivalenter, han har leveret i løbet afperioden.
Er der tale om et skudår, nedsættes mængden af mælk eller
mælkeækvivalenter med en tresindstyvendedel af de mængder, der er
leveret i februar og marts.
2. Inden den 15. maj hvert år meddeler opkøberen medlemsstatens
myndigheder en oversigt over de opgørelser, der er udfærdiget for deenkelte producenter, eller, hvis medlemsstaten har besluttet det, densamlede mængde, mængden justeret ifølge artikel 2, stk. 2, og detgennemsnitlige fedtindhold for den mælk og/eller de mælkeævkviva-lenter, disse producenter har leveret ham, og det angives, hvilken sum af1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 4
▼B
▼B
individuelle referencemængder og hvilket gennemsnitligt repræsentativt
fedtindhold producenterne råder over.
Hvis fristen overskrides, skal opkøberen betale en bøde, der beregnes
således:
— hvis den i første afsnit omhandlede meddelelse foretages inden den
1. juni, er sanktionen lig med det skyldige afgiftsbeløb for en
overskridelse svarende til 0,1 % af de mængder mælk og
mælkeækvivalent, som producenterne har leveret ham. Sanktionenmå ikke være lavere end 500 ECU eller over 20 000 ECU;
— hvis den i første afsnit omhandlede meddelelse foretages efter den
31. maj, men inden den 16. juni, er sanktionen lig med det skyldige
afgiftsbeløb for en overskridelse svarende til 0,2 % af de mængdermælk og mælkeækvivalent, som producenterne har leveret ham.Sanktionen må ikke være lavere end 1 000 ECU eller over 40 000ECU;
— hvis den i første afsnit omhandlede meddelelse foretages efter den
15. juni, men inden den 1. juli, er sanktionen lig med det skyldigeafgiftsbeløb for en overskridelse svarende til 0,3 % af de mængdermælk og mælkeækvivalent, som producenterne har leveret ham.
Sanktionen må ikke være lavere end 1 500 ECU eller over 60 000
ECU;
— hvis den i første afsnit omhandlede meddelelse foretages inden den
1. juli, er sanktionen lig med sanktionen i tredje led, forhøjet med et
beløb lig med 3 % af sidstnævnte sanktion for hver kalenderdags
forsinkelse fra den 1. juli. Sanktionen må ikke være over 100 000ECU.
Er den mængde mælk og mælkeækvivalent, der er leveret opkøberen pr.
tolvmånedersperiode, lavere end 100 000 kg, nedsættes de i de tre førsteled omhandlede minimumssanktioner henholdsvis til 100, 200 og 300ECU.
3. Medlemsstaten kan beslutte, at myndighederne underretter køberen
om, hvilket afgiftsbeløb han skal erlægge, efter at myndighederneeventuelt, afhængigt af medlemsstatens beslutning, har genuddelt en delaf eller alle de uudnyttede referencemængder enten direkte til de
pågældende producenter eller til opkøberne med henblik på fordeling
mellem de pågældende producenter.
4. Inden den 1. september hvert år indbetaler den afgiftspligtige
opkøber det beløb, der skal erlægges, til det kompetente organ efterregler, som medlemsstaten fastsætter.
Hvis betalingsfristen overskrides, påløber der for de skyldige beløb en
årlig rente efter en rentesats, som medlemsstaten fastsætter, og som ikkemå være lavere end den rentesats, medlemsstaten anvender vedinddrivning af uberettiget udbetalte beløb.
Artikel 4
1. For direkte salg afgiver producenten ved udgangen af hver af de
perioder, der er nævnt i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 3950/92, ensammenfattende erklæring om mængden af mælk og/eller andremejeriprodukter, udspecificeret på produkt, der er solgt direkte tilkonsum og/eller til grossister, modningslagre eller detailhandlere.
Er der tale om et skudår, nedsættes mængden af mælk eller
mælkeækvivalenter med en tresindstyvendedel af de mængder, der ersolgt direkte i februar og marts, eller med en trehundredeogseksogtre-
sindstyvendedel af de mængder, der er solgt direkte i den pågældende
tolvmånedersperiode.
2. Producenten indgiver sin erklæring til medlemsstatens myndig-
heder inden den 15. maj hvert år.
Hvis fristen overskrides, skal producenten betale afgiften for de samlede
mængder mælk og mælkeækvivalenter, han har solgt direkte, og som1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 5
▼M5
▼B
▼M4
▼M4
overstiger den referencemængde, han råder over, eller, hvis der ikke er
tale om nogen overskridelse, et beløb svarende til afgiften vedoverskridelse af den referencemængde, han råder over, med 0,1 %.
Sanktionen udgør dog mindst 20 og højst 1 000 ECU.
Er erklæringen ikke indgivet den 1. juli, anvendes bestemmelserne i
artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92 vd udløbet af en frist på
30 dage efter, at medlemsstaten har fremsat sit betalingskrav over for
producenten.
3. Medlemsstaten kan beslutte, at myndigheder underretter produ-
centen om, hvilket afgiftsbeløb han skal erlægge, efter at myndighederne
eventuelt, afhængigt af medlemsstatens beslutning, har genuddelt en delaf eller alle de uudnyttede referencemængder til de pågældendeproducenter.
4. Inden den 1. september hvert år indbetaler producenten det beløb,
han skal erlægge, til det kompetente organ efter regler, sommedlemsstaten fastsætter.
Hvis betalingsfristen overskrides, påløber der for de skyldige beløb en
årlig rente efter en rentesats, som medlemsstaten fastsætter, og som ikkemå være lavere end den rente, medlemsstaten anvendes ved inddrivningaf uberettiget udbetalte beløb.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne fastlægger i påkommende tilfælde de prioriterede
kategorier af producenter, der er nævnt i artikel 2, stk. 4, i forordning(EØF) nr. 3950/92, på grundlag af et eller flere af følgende objektivekriterier efter nedenstående prioritetsorden:
a) formel vedkendelse fra myndighederne i medlemsstaten af, at
tillægsafgiften helt eller delvis er blevet opkrævet uberettiget
b) bedriftens geografiske beliggenhed og først og fremmest bjerg-
områder, jf. artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 75/268/EØF (
1)
c) den maksimale belægningsgrad for bedrifter med ekstensiv animalsk
produktion
d) størrelsen af overskridelsen af den individuelle referencemængde
e) størrelsen af den referencemængde, som producenten råder over.
Hvis der for en periode fortsat er disponible finansieringsmuligheder
efter anvendelsen af ovenstående kriterier, fastsætter medlemsstaten i
samråd med Kommissionen yderligere objektive kriterier.
2. Medlemsstaterne træffer supperende foranstaltninger til at sikre, at
EF-afgiften betales inden udløbet af den fastsatte frist.
Hvis det af det dokument, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2776/88 (2), og som medlems-
staterne sender til Kommissionen hver måned, fremgår, at fristen ikke erblevet overholdt, nedsætter Kommissionen forskuddene på konteringenaf landbrugsudgifterne i forhold til det beløb, der skal betales, ellerskønnet over dette beløb.
Medlemsstaterne trækker renter, der er betalt i henhold til artikel 3, stk.
4, og artikel 4, stk. 4, fra udgifterne til mælkesektoren.
Artikel 6
Referencemængder, der ikke eller ikke længere er individuelt tildelt,
overføres til den nationale reserve, er er nævnt i artikel 5 i forordning
(EØF) nr. 3950/92. Referencemængderne for henholdsvis leverancer ogdirekte salg bogføres særskilt.1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 6
(1) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. L 249 af 8. 9. 1988, s. 9.▼B
▼B
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne kontrolforanstaltinger til at
sikre, at tillægsafgiften opkræves for de afsatte mængder mælk ogmælkeækvivalenter, der overstiger den ene eller den anden af demængder, der er nævnt i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 3950/92. Med
henblik herpå gælder følgende:
a) en opkøber i en medlemsstat skal være godkendt af medlemsstaten.
En opkøber kan kun godkendes, hvis følgende betingelser er opfyldt:
— han skal godtgøre, at han er handlende ifølge medlemsstatens
lovgivning
— han skal i medlemsstaten råde over lokaler, hvor myndighederne
har adgang til lagerregnskab, registre og andre papirer som nævnti litra c)
— han skal forpligte sig til løbende ajourføring af lagerregnskab,
registre og andre papirer som nævnt i litra c)
— han skal forpligte sig til at indgive de erklæringer, der er nævnt i
artikel 3, stk. 2, til medlemsstatens myndigheder.
Godkendelsen tilbagekaldes, hvis ovenstående betingelser ikke
opfyldes; den tilbagekaldes, hvis opkøberen mere end én gang hatundladt at opfylde en af de øvrige forpligtelser, som er fastsat iforordning (EØF) nr. 3950/92 og i nærværende forordning
b) producenten skal sikre sig, at den opkøber, han leverer til, er
godkendt
c) opkøberne opbevarer i mindst tre år følgende materiale, så det kan
stilles til rådighed for medlemsstatens myndigheder:dels et lager-regnskab pr. tolvmånedersperiode med oplysning for hver producentom hans navn og adresse, hans referencemængde ved begyndelsen og
ved udgangen af hver periode samt de mængder mælk eller
mælkeækvivalenter, han har leveret pr. måned eller pr. fireuger-speriode, samt det repræsentative og det gennemsnitlige fedtindholdfor disse leverancer, dels forretningspapirer, korrespondance og andreoplysninger, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89 (
1), som gør det
muligt at kontrollere lagerregnskabet
d) opkøberen er ansvarlig for, at de samlede mængder mælk og/eller
andre mejeriprodukter, han har fået leveret, bogføres ifølge tillægsaf-giftsordningen; han opbevarer derfor i mindst tre år følgendemateriale, så det kan stilles til rådighed for medlemsstatensmyndigheder:fortegnelsen over de opkøbere og virksomheder for
behandling eller forarbejdning af mælk eller andre mejeriprodukter,
som har leveret ham mælk eller andre mejeriprodukter, ogoplysninger om den månedlige leverance fra hver leverandør
e) ved indsamling på bedrifterne skal mælken og/eller de andre
mejeriprodukter ledsages af et dokument, som viser den enkelte
leverance. Endvidere skal opkøberen i mindst tre år opbevare
oplysninger, som gør det muligt at spore den enkelte leverance
f) producenter, der råder over en referencemængde for direkte salg,
opbevarer i mindst tre år følgende materiale, for at det kan stilles tilrådighed for medlemsstatens myndigheder:dels et lagerregnskab pr.tolvmånedersperiode med angivelse pr. produkt af den månedlige
mængde mælk og/eller mejeriprodukter, der er solgt direkte til
konsum og/eller til grossister, modningslagre eller detailhandlere,dels registret over de dyr på bedriften, han anvender til mælkproduk-tion, jf. artikel 4, stk. 1, Rådets i direktiv 92/102/EØF (
2), samt bilag,
der kan gøre det muligt at kontrollere lagerregnskabet.
2. Medlemsstaterne træffer yderligere foranstaltninger med henblik
på:
— kontrol af fuldstændigt eller delvist ophør med mælkeproduktionen
og/eller frigivelse af referencemængden efter artikel 8 i forordning(EØF) nr. 3950/92, når de pågældende bestemmelser anvendes1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 7
(1) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 18.
(2) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32.
▼B
— underretning af de berørte om de strafferetlige eller administrative
sanktioner, de udsætter sig for, hvis bestemmelserne i forordning(EØF) nr. 3950/92 og i nærværende forordning ikke overholdes.
3. Medlemsstaten kontrollerer konkret, at bogføringen af de afsatte
mængder mælk og mælkeækvivalenter er nøjagtig, og den gennemfører i
dette øjemed kontrol af mælketransporterne under indsamlingen i
bedrifterne og navnlig kontrol på stedet:
a) hos opkøberne:af de i artikel 3, stk. 1, nævnte opgørelser,
lagerregnskabets sandsynlighed og de i stk. 1, litra c) og d), nævnteforsyninger, for så vidt angår forretningspapirer og andre oplys-ninger, der dokumenterer anvendelsen af de indsamlede mængdermælk og mælkeækvivalenter
b) hos producenter, der råder over en referencemængde for direkte salg:
af sandsynligheden af den i artikel 4, stk. 1, nævnte erklæring, og af
det i stk. 1, litra f), nævnte lagerregnskab.
Medlemsstaten fastlægger kontrollen på grundlag af en risikoanalyse.
Antallet af kontroltilfælde kan for et enkelt år ikke være lavere end:
— 40 % af opkøberne, for så vidt angår litra a)
— 5 % af antallet af berørte producenter, for så vidt angår litra b).
Artikel 8
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
— de foranstaltninger, de har vedtaget for at sikre anvendelsen af
forordning (EØF) nr. 3950/92 og nærværende forordning, samteventuelle ændringer af disse foranstaltninger senest en måned efterderes vedtagelse
— deres beslutning og begrundelsen herfor, hvis de anvender artikel 6,
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92
— inden den 1. marts hvert år, hvilke mængder der er blevet overdraget
efter artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 3950/92
— inden den 1. september hvert år, skemaet i bilaget i udfyldt stand.
Overskrides denne frist, tilbageholder Kommissionen et skønsmæs-
sigt beløb i forskuddet på de bogførte landbrungsudgifter.
I tilfælde af ændring af oplysningerne, bl.a. efter den i artikel 7
fastsatte kontrol, meddeles Kommissionen en ajourføring inden den1. december, den 1. marts og den 1. juli hvert år
— resultaterne af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 8,
første og andet led, i forordning (EØF) nr. 3950/92, og de fornødneoplysninger til en evaluering.
Artikel 9
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1546/88 (
1) ophæves.
Den anvendes dog fortsat for at sikre, af forpligtelserne for tillægsaf-
giftsordningen gennemførelse for niende og eventuelt tidligere perioder
opfyldes.
For at bevare kontinuiteten i de nationale foranstaltninger, der sikrer, at
tillægsafgiftsordningen overholdes, kan henvisninger til artikel 5c i
Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (2), til Rådets forordning (EØF) nr.
857/84 (3) eller til forordning (EØF) nr. 1546/88 som overgangs-
foranstaltning betragtes som henvisninger til forordning (EØF) nr.3950/92 og til nærværende forordning.1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 8
(1) EFT nr. L 139 af 4. 6. 1988, s. 12.
(2) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13.
(3) EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 13.▼M3
▼B
▼B
Artikel 10
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den tolvmånedersperiode, der begynder den 1. april
1993.
Hvis en medlemsstat har administrative vanskeligheder, kan den dog
udskyde anvendelsen af artikel 7, stk. 1, litra a), b) og e), indtil den 31.december 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 9
▼M3
BILAG
1993R0536 — DA — 25.06.1998 — 006.001 — 10