2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1782/2003
af 29. september 2003
om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om
fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr.2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr.
1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001
(EFT L 270 af 21.10.2003, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 583/2004 af 22. marts 2004 L 91 1 30.3.2004
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 94 af 31.3.2004, s. 70 (1782/2003)
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1782/2003
af 29. september 2003
om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks
ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteord-ninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr.2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/
2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999,
(EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001
INDHOLDSFORTEGNELSE
AFSNIT I ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER …
AFSNIT II ALMINDELIGE BESTEMMELSER …
Kapitel 1 Krydsoverensstemmelse …Kapitel 2 Graduering og finansiel disciplin …Kapitel 3 Bedriftsrådgivningssystem …Kapitel 4 Integreret forvaltnings- og kontrolsystem …
Kapitel 5 Andre almindelige bestemmelser …
AFSNIT III ENKELTBETALINGSORDNING …
Kapitel 1 Almindelige bestemmelser …Kapitel 2 Fastlæggelse af beløbet …Kapitel 3 Betalingsrettigheder …
Afdeling 1 Arealbaserede betalingsrettigheder …Afdeling 2 Betalingsrettigheder, der er underlagt særlige betin-
gelser …
Kapitel 4 Arealanvendelse under enkeltbetalingsordningen …
Afdeling 1 Arealanvendelse …Afdeling 2 Udtagningsrettigheder …
Kapitel 5 Regional og frivillig gennemførelse …
Afdeling 1 Regional gennemførelse …Afdeling 2 Delvis gennemførelse …Afdeling 3 Valgfri udelukkelser …Afdeling 4 Valgfri overgang …
AFSNIT IV ANDRE STØTTEORDNINGER …
Kapitel 1 Særlig kvalitetspræmie for hård hvede …Kapitel 2 Præmie for proteinafgrøder …Kapitel 3 Afgrødespecifik betaling for ris …Kapitel 4 Arealbetaling for nødder …Kapitel 5 Støtte til energiafgrøder …Kapitel 6 Støtte til stivelseskartofler …Kapitel 7 Mælkepræmie og tillægsbetalinger …Kapitel 8 Særlig regionalstøtte til markafgrøder …
Kapitel 9 Støtte til frø …
Kapitel 10 Arealstøtte til markafgrøder …Kapitel 11 Præmier for får og geder …2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 2
▼B
Kapitel 12 Betalinger for oksekød …
Kapitel 13 Støtte til bælgplanter …
AFSNIT V OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUT-
TENDE BESTEMMELSER …
BILAG I Liste over støtteordninger, der opfylder kriterierne i
artikel 1 …
BILAG II Nationale lofter omhandlet i artikel 12, stk. 2 …BILAG III Lovgivningsbestemte forvaltningskrav omhandlet i
artikel 3 og 4 …
BILAG IV Betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand
omhandlet i artikel 5 …
BILAG V Forenelige støtteordninger omhandlet i artikel 26 …BILAG VI Liste over direkte betalinger i forbindelse med
enkeltbetalingen omhandlet i artikel 33 …
BILAG VII Beregning af referencebeløbet omhandlet i artikel 37
…
BILAG VIII Nationale lofter omhandlet i artikel 41 …BILAG IX Liste over markafgrøder omhandlet i artikel 66 …BILAG X Traditionelle produktionsområder for hård hvede
omhandlet i artikel 74 …
BILAG XI Liste over arter omhandlet i artikel 99 …
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 36 og 37 og artikel 299, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der bør fastlægges fælles betingelser for direkte betalinger inden
for den fælles landbrugspolitiks forskellige indkomststøtteord-ninger.
(2) Fuldstændig udbetaling af den direkte støtte bør kædes sammenmed overholdelse af regler vedrørende landbrugsjord, landbrugs-produktion og landbrugsaktiviteter. Disse regler bør tjene til i de
fælles markedsordninger at inkorporere basisnormer for miljø,
fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd, landbrugernesarbejdssikkerhed og god landbrugs- og miljømæssig stand. Hvisdisse basisnormer ikke overholdes, bør medlemsstaterne helteller delvis inddrage den direkte støtte på grundlag af proportio-nale, objektive og graduerede kriterier. En sådan inddragelse bør2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) Udtalelse af 5.6.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
(2) EUT C 208 af 3.9.2003, s. 64.
(3) Udtalelse af 2.7.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
▼B
ikke berøre de sanktioner, der nu er fastlagt eller senere fast-
lægges ved andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen ellerden nationale lovgivning.
(3) For at undgå, at landbrugsarealer ikke længere bliver dyrket ogsikre, at de bevares i god landbrugs- og miljømæssig stand, bør
der fastlægges normer, uanset om der er et grundlag herfor i
medlemsstaternes bestemmelser. Der bør derfor fastlægges enfællesskabsramme, inden for hvilken medlemsstaterne kanindføre normer under hensyntagen til de pågældende områderssærlige karakteristika, herunder jordbunds- og klimaforhold og
eksisterende landbrugssystemer (arealanvendelse, vekseldrift,
landbrugspraksis) og landbrugsstrukturer.
(4) Da permanente græsarealer har en positiv miljøvirkning, bør der
indføres foranstaltninger for at fremme bevarelsen af de eksister-
ende permanente græsarealer og undgå en massiv omlægning tilagerjord.
(5) For at opnå en bedre balance mellem de politiske redskaber, derskal fremme bæredygtigt landbrug, og dem, der skal fremmeudviklingen af landdistrikterne, bør der indføres et system foren gradvis nedsættelse af de direkte betalinger på et tvungent
grundlag for hele Fællesskabet i årene 2005-2012. Alle direkte
betalinger ud over visse beløb bør nedsættes med en bestemtprocentsats hvert år. De sparede midler bør anvendes til at finan-siere foranstaltninger vedrørende landdistriktudvikling ogfordeles mellem medlemsstaterne efter objektive kriterier, somskal fastlægges. Det er dog hensigtsmæssigt at fastsætte, at en
vis procentdel af beløbene bør forblive i den medlemsstat, hvor
de er opstået. Medlemsstaterne kan indtil 2005 fortsat anvendeden nuværende graduering på frivilligt grundlag efter Rådetsforordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelseaf fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for
direkte støtte (
1).
(6) For at sikre, at beløbene til finansiering af den fælles landbrugs-
politik (udgiftsområde 1a) ligger under lofterne i de finansielle
overslag, er det hensigtsmæssigt at indføre en finansiel meka-
nisme til om nødvendigt at tilpasse de direkte betalinger. Derbør fastsættes en tilpasning af den direkte støtte, når prognoserneviser, at udgiftsområde 1a — med en sikkerhedsmargen på 300mio. EUR — overskrides i et givet år.
(7) På grund af de strukturtilpasninger, der følger af afskaffelsen afinterventionerne for rug, er det hensigtsmæssigt at fastætte over-
gangsforanstaltninger for visse rugproducerende regioner, som
finansieres med en del af de beløb, der fremkommer ved gradue-ringen.
(8) For at hjælpe landbrugerne med at leve op til normerne for etmoderne højkvalitetslandbrug er det nødvendigt, at medlemssta-terne indfører et omfattende system for rådgivning tilerhvervsmæssigt drevne bedrifter. Bedriftsrådgivningssystemetbør hjælpe landbrugerne med at blive mere bevidste om materi-
alestrømme og driftsprocesser i forbindelse med normerne for
miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd uden pånogen måde at gribe ind i deres forpligtelse til og ansvar for atoverholde disse normer.
(9) For at lette indførelsen af bedriftsrådgivningssystemet bør derfastsættes en frist for, hvornår medlemsstaterne skal haveoprettet systemet. Landbrugerne bør kunne indgå i systemet påfrivillig basis, idet de landbrugere, der modtager over et bestemt
beløb pr. år i direkte betalinger prioriteres. Da det drejer sig om
rådgivning til landbrugerne, bør de oplysninger, der opnås underrådgivningsarbejdet, behandles fortroligt bortset fra i tilfælde af2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 4
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 113. Ændret ved forordning (EF) nr. 1244/2001
(EFT L 173 af 27.6.2001, s. 1).
▼B
grove overtrædelser af fællesskabslovgivningen eller den natio-
nale lovgivning.
(10) Ifølge artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (
1) skal
medlemsstaterne træffe de fornødne foranstaltninger for at sikresig, at de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske
Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garanti-
sektionen, virkelig er blevet gennemført og gennemført påbehørig måde, og forebygge og forfølge uregelmæssigheder.
(11) For at forbedre forvaltnings- og kontrolmekanismernes effekti-
vitet og nytte er det nødvendigt at tilpasse det system, der er
indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27.november 1992 om et integreret system for forvaltning ogkontrol af visse EF-støtteordninger (
2), så det også kommer til at
omfatte enkeltbetalingsordningen, støtteordningerne for hård
hvede, proteinafgrøder, energiafgrøder, ris, kartoffelstivelse,
nødder, mælk, frø, bælgplanter og særlig regional støtte samtkontrol af anvendelsen af reglerne for krydsoverensstemmelse,graduering og bedriftsrådgivningssystemet. Der bør åbnesmulighed for senere at medtage andre støtteordninger.
(12) Af hensyn til en effektiv kontrol og for at undgå, at der indgivesflere støtteansøgninger til forskellige betalingsorganer i denenkelte medlemsstat, bør hver medlemsstat oprette et enhedssy-stem til registrering af identiteten af de landbrugere, derindgiver støtteansøgninger omfattet af det integrerede system.
(13) De forskellige komponenter i det integrerede system sigter moden mere effektiv forvaltning og kontrol. For fællesskabsord-ninger, der ikke er omfattet af denne forordning, bør
medlemsstaterne derfor kunne anvende systemet på den betin-
gelse, at de ikke på nogen måde handler i modstrid med depågældende bestemmelser.
(14) Som følge af systemets kompleksitet og de mange støtteansøg-
ninger, der skal behandles, er det af afgørende betydning at
anvende passende tekniske ressourcer og forvaltnings- ogkontrolmetoder. Det integrerede system bør derfor i hvermedlemsstat omfatte en elektronisk database, et system til iden-tificering af landbrugsparceller, støtteansøgninger fralandbrugerne, et harmoniseret kontrolsystem og for enkeltbeta-
lingsordningens vedkommende et system til identificering og
registrering af betalingsrettigheder.
(15) For at de indsamlede data kan behandles og anvendes til efter-
prøvning af støtteansøgninger, er det nødvendigt at oprette
ydedygtige elektroniske databaser, der især gør det muligt atforetage krydskontrol.
(16) Identificering af landbrugsparceller er et nøgleelement for en
korrekt anvendelse af de arealrelaterede ordninger. Erfaringerne
har vist, at de nuværende metoder er præget af visse mangler.Det bør derfor fastsættes, at der om nødvendigt skal oprettes etidentificeringssystem ved hjælp af telemåling.
(17) Af forenklingshensyn bør medlemsstaterne kunne fastsætte, atder indgives en enkelt ansøgning for flere støtteordninger, og atden årlige ansøgning erstattes af en stående ansøgning, der kunskal bekræftes hvert år.
(18) Medlemsstaterne bør kunne anvende beløb, der bliver tilrådighed som følge af betalingsnedsættelser ved graduering, tilvisse yderligere foranstaltninger i forbindelse med støtte tiludvikling af landdistrikterne i henhold til Rådets forordning(EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 495/2001 (EFT L 72 af 14.3.2001, s. 6).
▼B
landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond
for Landbruget (EUGFL) (1).
(19) Da det ikke kan forudses, hvilke beløb der bliver til rådighedsom følge af krydsoverensstemmelse, tilstrækkelig lang tid iforvejen til, at disse beløb kan anvendes til yderligere foranstalt-ninger i forbindelse med støtte til udvikling af landdistrikterne,bør de pågældende beløb krediteres EUGFL, Garantisektionen,med undtagelse af en vis procentdel, som medlemsstaterne bør
beholde.
(20) Betalingerne under Fællesskabets støtteordninger bør af de
kompetente nationale myndigheder foretages fuldstændigt tilmodtagerne, jf. dog de i denne forordning omhandlede nedsæt-telser, og inden for bestemte tidsfrister.
(21) Den fælles landbrugspolitiks støtteordninger omfatter direkteindkomststøtte særlig med henblik på at sikre landbrugerne enrimelig levestandard. Dette mål hænger nøje sammen med beva-relsen af landdistrikterne. For at undgå fejlfordeling affællesskabsmidlerne bør der ikke foretages støtteudbetalinger til
landbrugere, der kunstigt har skabt betingelser for sådanne beta-
linger.
(22) De fælles støtteordninger må tilpasses udviklingen, om nødven-digt inden for korte frister. Modtagerne kan derfor ikke regnemed, at støttebetingelserne forbliver uændrede, og bør væreforberedt på en eventuel revision af ordningerne i lyset af
markedsudviklingen.
(23) Som følge af de betydelige budgetvirkninger, støtten i form af
direkte betalinger har, og for bedre at vurdere fællesskabsordnin-gernes effekt bør disse underkastes en egentlig evaluering.
(24) En forøgelse af fællesskabslandbrugets konkurrenceevne ogfremme af fødevarekvaliteten og miljønormer indebærer nødven-digvis en nedgang i de institutionelle priser for landbrugsvarerog en stigning i produktionsomkostningerne for landbrugsbedrif-terne i Fællesskabet. For at nå disse mål og fremme et meremarkedsorienteret og bæredygtigt landbrug er det nødvendigt at
fuldføre overgangen fra produktionsstøtte til producentstøtte ved
indførelse af et system med afkoblet indkomststøtte til hverbedrift. Mens afkoblingen ikke vil medføre nogen ændring afde beløb, der faktisk udbetales til landbrugerne, vil den gøreindkomststøtten betydeligt mere effektiv. Enkeltbetalingen til enbedrift bør derfor gøres betinget af krydsoverensstemmelse med
kriterierne for miljø, fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevel-
færd og bevarelse af bedriften i god landbrugs- og miljømæssigstand.
(25) Et sådant system bør samle en række eksisterende direkte beta-linger, som en landbruger modtager under forskellige ordninger,
i en enkeltbetaling, der fastlægges på grundlag af tidligere rettig-
heder inden for en referenceperiode og tilpasses underhensyntagen til den fuldstændige gennemførelse af foranstaltnin-gerne indført i forbindelse med Agenda 2000 og ændringerne afstøttebeløbene fastlagt ved denne forordning.
(26) Da fordelene i form af administrativ forenkling vil blive større,hvis mange sektorer medtages, bør ordningen i første fase dækkealle produkter, der indgår i ordningen for markafgrøder, samtbælgplanter, frø, oksekød og får. De reviderede betalinger forris og hård hvede og betalingen i mælkesektoren, når reformener fuldt gennemført, bør også medtages i ordningen. Desuden
bør betalingerne for stivelseskartofler og tørret foder indgå i
ordningen, mens de separate betalinger til forarbejdningsindu-strien bør bevares.
(27) Der bør fastsættes særlige foranstaltninger for hamp for at sikre,at ulovlige afgrøder ikke kan skjules mellem afgrøder, der er2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 6
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.
▼B
berettigede til enkeltbetalingen, og den fælles markedsordning
for hamp dermed påvirkes ugunstigt. Der bør derfor kun ydesarealbetalinger for arealer tilsået med hampesorter, der frem-
byder visse garantier med hensyn til indhold af psykotrope
stoffer. Henvisningerne til de særlige foranstaltninger omhandleti Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 af 27. juli 2000 om denfælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduk-tion (
1) bør tilpasses tilsvarende.
(28) For at give landbrugerne frit valg med hensyn til, hvad der skalproduceres på deres jord, herunder produkter, for hvilke støttenfortsat er koblet, og derigennem øge markedsorienteringen, børenkeltbetalingen ikke være betinget af produktion af et specifiktprodukt. For at undgå konkurrenceforvridning bør nogleprodukter dog udelukkes fra produktion på støtteberettigede
arealer.
(29) Det beløb, landbrugeren er berettiget til under den nye ordning,
bør fastlægges under henvisning til de beløb, han har modtaget ien referenceperiode. For at der kan tages hensyn til særlige situa-tioner, bør der etableres en national reserve. Denne reserve bør
også kunne anvendes til at lette nye landbrugeres deltagelse i
ordningen. Enkeltbetalingen bør fastlægges på bedriftsniveau.
(30) Det samlede beløb, en bedrift er berettiget til, bør opdeles i dele(betalingsrettigheder) og kædes sammen med et bestemt antalstøtteberettigede hektar, som skal fastlægges, for at lette overdra-gelsen af præmierettigheder. For at undgå spekulative
overdragelser, der fører til akkumulering af betalingsrettigheder
uden et tilsvarende landbrugsgrundlag, bør det fastsættes, at derved ydelse af støtten skal være en forbindelse mellem rettighe-derne og et bestemt antal støtteberettigede hektar, og at der skalvære mulighed for at begrænse overdragelsen af rettigheder
inden for en region. Der bør fastsættes særlige bestemmelser
om støtte, der ikke direkte er knyttet til et areal, under hensyn-tagen til den særlige situation for fåre- og gedeavl.
(31) For at sikre, at støtten og rettighederne som helhed kan holdespå et niveau, der ikke overstiger de nuværende budgetgrænserpå fællesskabsplan eller nationalt plan og, hvis relevant, regio-
nalt plan, bør der fastsættes nationale lofter, der beregnes som
summen af alle midler, der i hver medlemsstat ydes til betalingaf støtte under de relevante støtteordninger i referenceperiodenog under hensyn til senere tilpasninger. Der bør anvendesproportionale nedsættelser, hvis loftet overskrides.
(32) For at bevare udtagningens fordele med hensyn til begrænsningaf udbuddet og samtidig styrke dens miljøfordele under det nyestøttesystem, bør udtagningsbetingelserne for agerjord fastholdes.
(33) For at opnå den fornødne smidighed til, at der kan tages hensyntil særlige situationer, bør medlemsstaterne have mulighed for atfastlægge en vis balance mellem individuelle betalingsrettigheder
og regionale eller nationale gennemsnit og mellem eksisterende
betalinger og enkeltbetalingen. Der bør være mulighed for ensærlig undtagelse fra forbuddet mod at dyrke frugt oggrøntsager, herunder spisekartofler, for at undgå, at produktionenafbrydes i forbindelse med regionalisering, og således at konkur-renceforvridning samtidig begrænses mest muligt. For at tage
hensyn til en medlemsstats særlige landbrugsmæssige forhold er
det endvidere hensigtsmæssigt at fastsætte, at en medlemsstatkan anmode om en overgangsordning til gennemførelse afenkeltbetalingsordningen, samtidig med at de budgetlofter, derer fastsat for enkeltbetalingsordningen, fortsat overholdes. I
tilfælde af alvorlig konkurrencefordrejning i overgangsperioden
og for at sikre overholdelse af Fællesskabets internationaleforpligtelser er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen kan træffe2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 7
(1) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 16. Ændret ved Kommissionens forordning (EF)
nr. 651/2002 (EFT L 101 af 17.4.2002, s. 3).
▼B
de nødvendige foranstaltninger til at imødegå sådanne situati-
oner.
(34) I tilfælde af frivillig gennemførelse eller gennemførelse i enovergangsperiode er det af hensyn til landbrugernes berettigedeforventninger hensigtsmæssigt at fastsætte en dato, inden hvilkenmedlemsstaterne skal træffe afgørelse om anvendelse af enkelt-
betalingsordningen. For at sikre fortsættelsen af de nuværende
ordninger bør der endvidere fastsættes nogle betingelser for rettil støtte, idet Kommissionen får beføjelse til at fastsættegennemførelsesbestemmelserne.
(35) For at produktionen af hård hvede kan bevare sin betydning i detraditionelle produktionsområder er det samtidig med en styr-kelse af støtten til hård hvede, der opfylder visseminimumskvalitetskrav, hensigtsmæssigt i en overgangsperiodeat nedsætte det nuværende særlige supplement for hård hvede i
traditionelle områder og at afskaffe den særlige støtte i etable-
rede områder. Kun produktion af hård hvede, der er egnet tilfremstilling af semulje- og pastaprodukter, bør være berettigettil denne støtte.
(36) For at styrke de proteinrige afgrøders betydning og give et inci-tament til forøgelse af produktionen heraf bør der ydes ensupplerende betaling til landbrugere, som producerer disseafgrøder. For at sikre en korrekt anvendelse af den nye ordningbør der fastlægges betingelser for støtteberettigelse. Der bør fast-
sættes et maksimalt garantiareal og anvendes proportionale
nedsættelser, hvis dette overskrides.
(37) For at produktionen af ris kan bevare sin betydning i de traditio-nelle produktionsområder bør der ydes en supplerende betaling
til risproducenter. For at sikre en korrekt anvendelse af den nye
ordning bør der fastlægges betingelser for støtteberettigelse. Derbør fastsættes nationale basisarealer og anvendes nedsættelser,hvis disse overskrides.
(38) Der bør indføres nye støtteordninger for nødder for at undgå, atnøddeproduktionen eventuelt ophører i de traditionelle områder,med de deraf følgende negative virkninger for miljøet og landdi-strikterne, herunder sociale og økonomiske virkninger. For atsikre en korrekt anvendelse af de nye ordninger bør der fast-
lægges betingelser for støtteberettigelse, herunder en
minimumstæthed for træer og en minimumsstørrelse for arealet.For at imødekomme særlige behov bør medlemsstaterne kunneyde en tillægsstøtte.
(39) For at undgå budgetoverskridelser bør der fastsættes et maksi-malt garantiareal og anvendes proportionale nedsættelser, hvisdette overskrides, dog kun i de medlemsstater, der overskriderderes areal. For at sikre en afbalanceret anvendelse i hele Fælles-skabet bør dette areal fordeles i forhold til medlemsstaternes
nøddeproduktionsarealer. Medlemsstaterne bør være ansvarlige
for fordelingen af arealerne på deres område. Arealer omfattetaf forbedringsplaner bør ikke være berettigede til støtte underden nye ordning, før planen er udløbet.
(40) For at udnytte de gode resultater af forbedringsplanerne vedudbudsgruppering kan medlemsstaterne gøre berettigelsen tilfællesskabsstøtte og national støtte betinget af medlemskab afproducentorganisationer. For at undgå afbrydelser må der sikresen gnidningsløs overgang til den nye ordning.
(41) Der ydes i øjeblikket støtte til energiafgrøder i kraft af mulig-heden for at dyrke industriafgrøder på udtagne arealer.Energiafgrøder tegner sig for den største nonfoodproduktion på
udtagne arealer. Der bør indføres en særlig støtte til energiaf-
grøder med det formål at øge kuldioxidsubstitutionen. Der børfastsættes et maksimalt garantiareal og anvendes proportionalenedsættelser, hvis dette overskrides. Ordningerne bør revideresefter en bestemt periode under hensyntagen til gennemførelsenaf Fællesskabets biobrændselsinitiativ.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼B
(42) For at bevare stivelsesproduktionen i de traditionelle produkti-
onsområder og anerkende kartoffelproduktionens rolle i den
agronomiske cyklus bør der ydes en supplerende betaling tilproducenter af stivelseskartofler. For så vidt som systemet forbetalinger til producenter af stivelseskartofler delvis skalmedtages i enkeltbetalingsordningen bør Rådets forordning (EF)nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produkti-
onen af kartoffelstivelse (
1) også ændres.
(43) Medtagelsen af markafgrøder samt oksekød og får udvider
enkeltbetalingsordningen til at omfatte præmier, som udbetales iregionerne i den yderste periferi og øerne i Det Ægæiske Hav,for at opnå en yderligere forenkling og undgå opretholdelse af
en retlig og administrativ ramme for et begrænset antal landbru-
gere i disse områder. For at bevare den rolle, som visseproduktionsformer spiller i disse regioner af Fællesskabet, erdet dog hensigtsmæssigt at fastsætte, at medlemsstaterne kanbeslutte, at de ikke behøver at medtage disse betalinger i enkelt-
betalingsordningen. Den samme mulighed bør gælde for de
supplerende betalinger i visse regioner i Sverige og Finlandsamt for frøstøtte. I disse tilfælde kræver videreførelsen af denuværende ordninger, at der fastsættes visse betingelser for rettil støtte, idet Kommissionen får beføjelse til at fastsættegennemførelsesbestemmelserne.
(44) For at lette overgangen mellem de nuværende ordninger forbetalinger for markafgrøder og husdyrpræmier og den nyeenkeltbetalingsordning er det hensigtsmæssigt at fastsætte vissetilpasninger af de nuværende direkte betalinger i disse sektorer.
(45) Landbruget på Azorerne er stærkt afhængigt af mælkeproduk-tion. Det er derfor tilrådeligt at videreføre og udvideforanstaltningerne i artikel 23 i Rådets forordning (EF) nr.1453/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visselandbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (
2)o gie n
periode på i alt seks produktionsår fra 1999/2000 at fastsætte en
undtagelse fra visse bestemmelser i den fælles markedsordning
for mælk og mejeriprodukter vedrørende begrænsning af produk-tionen for at tage hensyn til udviklingen af og vilkårene for denlokale produktion. Denne foranstaltning skulle i anvendelsespe-rioden gøre det muligt at fortsætte omstruktureringen af
sektoren på Azorerne uden at forstyrre markedet for mejeripro-
dukter, og uden at afgiftsordningen i Portugal og EF dervedpåvirkes i betydelig grad.
(46) Anvendelsen enkeltbetalingsordningen vil rent faktisk indebære,at programmet for omstilling fra markafgrøder til ekstensiv
husdyrproduktion på jorder i Portugal, jf. forordning (EF) nr.
1017/94 (
3), bliver overflødigt. Forordning (EF) nr. 1017/94 bør
derfor ophæves ved ikrafttrædelsen af enkeltbetalingsordningen.
(47) Som følge af ovennævnte ændringer og nye bestemmelser børRådets forordning (EØF) nr. 3508/92, (EF) nr. 1577/96 af 30.
juli 1996 om indførelse af en særlig støtte for visse bælg-
planter (
4) og (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse
af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (5)
ophæves. Forordning (EF) nr. 1259/1999 bør også ophæves,dog med undtagelse af nogle bestemmelser, der fastsættersærlige midlertidige og frivillige ordninger.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 9
(1) EFT L 197 af 30.7.1994, s. 4. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 962/2002 (EFT L 149 af 7.6.2002, s. 1).
(2) EFT L 198 af 21.7.2001, s. 26.
(3) EFT L 112 af 3.5.1994, s. 2. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2582/
2001 (EFT L 345 af 29.12.2001, s. 5).
(4) EFT L 206 af 16.8.1996, s. 4. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 811/
2000 (EFT L 100 af 20.4.2000, s. 1).
(5) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1038/
2001 (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 16).
▼B
(48) De særlige bestemmelser vedrørende direkte betalinger i Rådets
forordning (EØF) nr. 2358/71 af 26. oktober 1971 om den fælles
markedsordning for frø (1), nr. 2019/93 af 19. juli 1993 om
særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordelfor de mindre øer i Det Ægæiske Hav (
2), (EF) nr. 1254/1999 af
17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (3),
(EF) nr. 1452/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger
for visse landbrugsprodukter til fordel for de franske oversøiske
departementer (4), (EF) nr. 1454/2001 af 28. juni 2001 om
særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordelfor De Kanariske Øer (
5) og (EF) nr. 2529/2001 af 19. december
2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød (6) har
i realiteten mistet deres substans og bør derfor udgå.
(49) På tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden består Fælles-
skabet af femten medlemsstater. Da de nye medlemsstater ihenhold til tiltrædelsestraktaten af 2003 tiltræder den 1. maj2004, bør forordningen inden denne dato tilpasses efter procedu-
rerne i nævnte tiltrædelsestraktat, således at den kan finde
anvendelse på de nye medlemsstater.
(50) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denneforordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgø-relse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser,
der tillægges Kommissionen (
7)—
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter:
—►C1 fælles regler for direkte betalinger ◄under de af den fælles
landbrugspolitiks indkomststøtteordninger, der finansieres af Den
Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget
►C1 (EUGFL), Garantisektionen, opført i bilag 1, undtagen støtte-
ordningerne i forordning (EF) nr. 1257/1999 ◄
— en indkomststøtte til landbrugerne (i det følgende benævnt »enkelt-
betalingsordningen«)
— støtteordninger for landbrugere, som producerer hård hvede, protei-
nafgrøder, ris, nødder, energiafgrøder, stivelseskartofler, mælk, frø,
markafgrøder, fåre- og gedekød, oksekød og bælgsæd.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »landbruger« en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning
af fysiske eller juridiske personer — uanset hvilken retlig statussammenslutningen og dens medlemmer har i henhold til national2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 10
(1) EFT L 246 af 5.11.1971, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 154/
2002 (EFT L 25 af 29.1.2002, s. 18).
(2) EFT L 184 af 27.7.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 442/
2002 (EFT L 68 af 12.3.2002, s. 4).
(3) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/
2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).
(4) EFT L 198 af 21.7.2001, s. 11.
(5) EFT L 198 af 21.7.2001, s. 45. Senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 1922/2002 (EFT L 293 af 29.10.2002, s. 11).
(6) EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.
(7) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
▼B
ret — hvis bedrift befinder sig på Fællesskabets område som
omhandlet i traktatens artikel 299, og som udøver en landbrugsakti-vitet
b) »bedrift« alle de produktionsenheder, som landbrugeren driver, og
som befinder sig på en og samme medlemsstats område
c) »landbrugsaktivitet« produktion, avl eller dyrkning af landbrugspro-
dukter, herunder høst, malkning, opdræt af husdyr og hold af husdyrtil landbrugsformål, eller bevarelse af jorden i god landbrugs- ogmiljømæssig stand som fastlagt i henhold til artikel 5
d) »direkte betaling« en betaling ydet direkte til landbrugerne under en
af de i bilag I anførte indkomststøtteordninger
e) »betalinger i et givet kalenderår« eller »betalinger i referencepe-
rioden« betalinger, der er eller vil blive ydet for det eller depågældende år, herunder alle betalinger for andre perioder, derbegynder i det eller de pågældende kalenderår
f) »landbrugsprodukter« de produkter som er anført på listen i bilag I
til traktaten, herunder bomuld, men med undtagelse af fiskevarer.
AFSNIT II
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
KRYDSOVERENSSTEMMELSE
Artikel 3
Hovedkrav
1. Den landbruger, der modtager direkte betalinger, skal overholde
de lovgivningsbestemte forvaltningskrav, der er omhandlet i bilag III,efter den tidsplan, der er fastsat i dette bilag, og betingelserne for godlandbrugs- og miljømæssig stand som fastlagt i henhold til artikel 5.
2. Den kompetente nationale myndighed sørger for, at landbrugeren
får en liste over de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og de betin-
gelser for god landbrugs- og miljømæssig stand, der skal overholdes.
Artikel 4
Lovgivningsbestemte forvaltningskrav
1. De i bilag III omhandlede lovgivningsbestemte forvaltningskrav
fastlægges ved fællesskabslovgivning på følgende områder:
— folkesundhed, dyresundhed og plantesundhed
— miljø— dyrevelfærd.
2. I forbindelse med denne forordning anvendes de i bilag III anførte
retsakter med de til enhver tid vedtagne ændringer deraf og for så vidtangår direktiver, således som de er gennemført i medlemsstaterne.
Artikel 5
Betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand
1. Medlemsstaterne sikrer, at alle landbrugsarealer, især arealer, der
ikke længere anvendes til produktionsformål, bevares i god landbrugs-
og miljømæssig stand. Medlemsstaterne fastlægger på nationalt ellerregionalt plan minimumskrav for god landbrugs- og miljømæssig standpå grundlag af de rammer, der er opstillet i bilag IV, idet der tageshensyn til de pågældende områders særlige karakteristika, herunderjordbunds- og klimaforhold, eksisterende landbrugssystemer, arealan-
vendelse, vekseldrift, landbrugspraksis og landbrugsstrukturer. Dette
berører ikke de standarder for god landbrugspraksis, der anvendes iforbindelse med Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999, og foranstalt-ninger vedrørende miljøvenligt landbrug, der anvendes overreferenceniveauet for god landbrugspraksis.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 11
▼B
2. Medlemsstaterne sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer
på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2003, forbliver perma-nente græsarealer. ►
M1 De nye medlemsstater sikrer, at arealer, der
den 1. maj 2004 var permanente græsarealer, forbliver permanente
græsarealer. ◄
En medlemsstat kan imidlertid under behørigt begrundede omstændig-
heder fravige første afsnit, hvis den træffer forholdsregler til at hindreen betydelig nedgang i de samlede permanente græsarealer.
Første afsnit gælder ikke for permanente græsarealer, der skal tilplantes
med skov, hvis skovrejsningen er forenelig med miljøet, og medudelukkelse af beplantning med juletræer og hurtigtvoksende arter ikort omdrift.
Artikel 6
Betalingsnedsættelse eller -udelukkelse
1. Såfremt de lovgivningsbestemte forvaltningskrav eller betingel-
serne for god landbrugs- og miljømæssig stand ikke overholdes somfølge af en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives denenkelte landbruger, nedsættes eller annulleres de samlede direkte beta-
linger, der skal ydes i det kalenderår, hvor den manglende overholdelse
finder sted, efter anvendelse af artikel 10 og 11, i overensstemmelsemed gennemførelsesbestemmelserne fastsat i henhold til artikel 7.
2. Den i stk. 1 omhandlede nedsættelse eller udelukkelse anvendes
kun, hvis den manglende overholdelse vedrører:
a) en landbrugsaktivitet, eller
b) et landbrugsareal tilhørende bedriften, herunder parceller omfattet af
udtagning.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelser for nedsættelse eller udelukkelse
1. Gennemførelsesbestemmelserne for de i artikel 6 omhandlede
nedsættelser og udelukkelser fastsættes efter proceduren i artikel 144,
stk. 2. Der tages i den forbindelse hensyn til, hvor alvorlig, omfattende,varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og tilkriterierne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel.
2. I tilfælde af uagtsomhed kan nedsættelsesprocenten ikke overstige
5 % og for gentagen manglende overholdelse 15 %.
3. I tilfælde af forsætlig manglende overholdelse kan nedsættelses-
procenten i princippet ikke være mindre end 20 %, og den kan gå heltop til fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger og
gælde i et eller flere kalenderår.
4. I et enkelt kalenderår kan de samlede nedsættelser og udeluk-
kelser dog ikke overstige det samlede beløb omhandlet i artikel 6, stk.
1.
Artikel 8
Revision
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2007 en rapport om
anvendelsen af krydsoverensstemmelsesordningen, om nødvendigt
ledsaget af passende forslag især henblik på bl.a. at ændre listen over
lovgivningsbestemte forvaltningskrav i bilag III.
Artikel 9
Beløb fremkommet som følge af krydsoverensstemmelse
Det beløb, der fremkommer som følge af anvendelsen af dette kapitel,
krediteres EUGFL, Garantisektionen. Medlemsstaterne kan tilbageholde25 % af disse beløb.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 12
▼B
KAPITEL 2
GRADUERING OG FINANSIEL DISCIPLIN
Artikel 10
Graduering
1. Alle direkte betalinger, der i et givet kalenderår skal foretages til
en landbruger i en given medlemsstat, nedsættes for hvert år indtil
2012 med følgende procenter:
— 3 % i 2005
— 4 % i 2006— 5 % i 2007— 5 % i 2008— 5 % i 2009— 5 % i 2010— 5 % i 2011— 5 % i 2012.
2. De beløb, der følger af anvendelsen af de i stk. 1 fastsatte nedsæt-
telser efter fradrag af de samlede beløb omhandlet i bilag II, stilles tilrådighed som yderligere fællesskabsstøtte til foranstaltninger inden forprogrammeringen af landdistriktsudviklingen finansieret under EUGFL,
Garantisektionen, i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999.
3. Et beløb svarende til et procentpoint tildeles den medlemsstat,
hvor de tilsvarende beløb er fremkommet. De resterende beløb fordelesmellem de pågældende medlemsstater efter proceduren i artikel 144,stk. 2, på grundlag af følgende kriterier:
— landbrugsareal
— landbrugsbeskæftigelse— bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i købekraft.
En medlemsstat skal dog modtage mindst 80 % af de samlede beløb,
som gradueringen har medført i denne medlemsstat.
4. Hvis produktionen af rug i en medlemsstat gennemsnitligt
udgjorde over 5 % af dens samlede kornproduktion i perioden 2000-2002, og dens andel af Fællesskabets samlede rugproduktion udgjorde
over 50 % i samme periode, skal mindst 90 % af de beløb, som gradue-
ringen har medført i den pågældende medlemsstat, uanset andet afsnit istk. 3, omfordeles til denne medlemsstat i perioden til og med 2013.
Uden af det berører den mulighed, som er fastsat i artikel 69, skal
mindst 10 % af det beløb, der er tildelt den pågældende medlemsstat,i sådanne tilfælde være til rådighed for foranstaltninger som omhandlet
i stk. 2 i rugproducerende regioner.
I dette stykke forstås ved »korn« korn som omhandlet i bilag IX.5. Stk. 1 finder ikke anvendelse på direkte betalinger, som ydes til
landbrugere i de franske oversøiske departementer, på Azorerne ogMadeira, på De Kanariske Øer og på øerne i Det Ægæiske Hav.
Artikel 11
Finansiel disciplin
1. For at sikre, at de beløb til finansiering af den fælles landbrugs-
politik, som på nuværende tidspunkt henhører under udgiftsområde 1a
(markedsforanstaltninger og direkte støtte), ligger under de årlige lofteri afgørelsen truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes rege-ringer, forsamlet i Rådet den 18. november 2002, vedrørendekonklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 24.-25.oktober 2002, skal der fra 2007-budgettet fastsættes en tilpasning af de
direkte betalinger, når prognoserne viser, at de beløb, der er afsat under
udgiftsområde 1a, med en margen på 300 mio. EUR under de afsattebeløb og inden anvendelsen af den graduering, der er omhandlet iartikel 10, stk. 2, vil blive overskredet i et givet budgetår. Dette fore-griber ikke de finansielle overslag for 2007-2013.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 13
▼B
2. Efter et forslag fra Kommissionen, som senest forelægges den 31.
marts i det kalenderår, for hvilke de i stk. 1 omhandlede tilpasningerfinder anvendelse, fastsætter Rådet disse tilpasninger senest den 30.
juni i samme kalenderår.
Artikel 12
Tillægsstøtte
1. Der ydes en tillægsstøtte til de landbrugere, der modtager direkte
betalinger i henhold til denne forordning.
Tillægsstøtten skal svare til det beløb, der fremkommer ved anvendelse
af nedsættelsesprocenterne for det pågældende kalenderår i henhold til
artikel 10 på de første 5 000 EUR eller mindre i direkte betalinger.
2. De samlede tillægsstøttebeløb, der kan ydes i en medlemsstat i et
kalenderår, kan ikke overstige de i bilag II anførte lofter. Medlemssta-
terne foretager om nødvendigt en lineær procenttilpasning aftillægsstøtten for at sikre overholdelse af lofterne i bilag II.
3. De i artikel 10 omhandlede nedsættelser anvendes ikke for
tillægsstøtten.
4. Fra 2007-budgettet skal Kommissionen efter proceduren i artikel
144, stk. 2, tage lofterne i bilag II op til revision for at tage hensyn tilstrukturændringer på bedrifterne.
5. For de nye medlemsstater fastsættes de i stk. 2 nævnte lofter af
Kommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
Artikel 12a
Anvendelse over for de nye medlemsstater
1. Artikel 10 og 12 gælder for de nye medlemsstater først fra begyn-
delsen af det kalenderår, for hvilket niveauet for de direkte betalinger ide nye medlemsstater mindst svarer til niveauet for disse betalinger iFællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004.
2. Ved anvendelsen af planen for stigninger i artikel 143a på samt-
lige direkte betalinger i de nye medlemsstater gælder artikel 11 for denye medlemsstater først fra begyndelsen af det kalenderår, for hvilket
niveauet for de direkte betalinger i de nye medlemsstater mindst svarer
til niveauet for disse betalinger i Fællesskabet i dets sammensætningpr. 30. april 2004.
KAPITEL 3
BEDRIFTSRÅDGIVNINGSSYSTEM
Artikel 13
Bedriftsrådgivningssystem
1. Inden den 1. januar 2007 opretter medlemsstaterne et system for
rådgivning af landbrugerne om areal- og bedriftsforvaltning (i detfølgende benævnt »bedriftsrådgivningssystem«), der iværksættes af en
eller flere udpegede myndigheder eller af private organer.
2. Rådgivningsarbejdet skal mindst omfatte de lovgivningsbestemte
forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig
stand omhandlet i kapitel 1.
Artikel 14
Betingelser
1. Landbrugere kan deltage i bedriftsrådgivningssystemet på frivillig
basis.
2. Medlemsstaterne prioriterer landbrugere, der modtager mere end
15 000 EUR i direkte betalinger pr. år.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 14
▼M1
▼B
▼B
Artikel 15
De godkendte private organers og udpegede myndigheders forplig-
telser
Uden at det berører den nationale lovgivning om aktindsigt, sikrer
medlemsstaterne, at private organer og udpegede myndigheder somomhandlet i artikel 13 ikke videregiver personlige eller individuelle
oplysninger og data, de bliver bekendt med under deres rådgivningsar-
bejde, til andre end den landbruger, der driver den pågældende bedrift,medmindre det drejer sig om uregelmæssigheder eller overtrædelser, dekonstaterer under deres arbejde, og som efter fællesskabslovgivningeneller den nationale lovgivning er omfattet af en forpligtelse til at under-rette en offentlig myndighed, særlig i tilfælde af strafferetlige
overtrædelser.
Artikel 16
Revision
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2010 en rapport om
anvendelsen af bedriftsrådgivningssystemet, om nødvendigt ledsaget afpassende forslag med henblik på at gøre det obligatorisk.
KAPITEL 4
INTEGRERET FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEM
Artikel 17
Anvendelsesområde
Hver medlemsstat opretter et integreret forvaltnings- og kontrolsystem,
i det følgende benævnt »det integrerede system«.
Det integrerede system anvendes for de støtteordninger, der er
omhandlet i afsnit III og IV i denne forordning og artikel 2a i forord-
ning (EF) nr. 1259/1999.
Det anvendes også i det fornødne omfang for forvaltningen og
kontrollen af de regler, der er fastsat i kapitel 1, 2 og 3.
Artikel 18
Det integrerede systems elementer
1. Det integrerede system omfatter følgende elementer:
a) en elektronisk database
b) et system til identificering af landbrugsparceller
c) et system til identificering og registrering af betalingsrettigheder
som omhandlet i artikel 21
d) støtteansøgninger
e) et integreret kontrolsystem
f) et enkeltsystem til registrering af identiteten af hver landbruger, der
indgiver en støtteansøgning.
2. Ved anvendelse af artikel 67, 68, 69, 70 og 71 skal det integre-
rede system omfatte et system til identifikation og registrering af dyr,som er oprettet i overensstemmelse med direktiv 92/102/EØF (
1)o g
forordning (EF) nr. 1760/2000 (2).
Artikel 19
Elektronisk database
1. I den elektroniske database registreres for hver landbrugsbedrift
oplysningerne fra støtteansøgningerne.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 15
(1) EFT L 355 af 15.12.1992, s. 32. Ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
(2) EFT L 204 af 11.8.2000, s. 1.
▼B
Databasen skal bl.a. muliggøre, at der straks hos medlemsstatens
kompetente myndighed kan foretages direkte søgning på oplysningernefor kalender- og/eller produktionsårene fra 2000.
2. Medlemsstaterne kan oprette decentrale databaser, forudsat at
baserne og de administrative procedurer for registrering af og adgangtil dataene udformes ensartet i hele medlemsstaten og er indbyrdeskompatible, så der kan foretages krydskontrol.
Artikel 20
System til identificering af landbrugsparceller
Systemet til identificering af landbrugsparceller oprettes på grundlag af
kort eller matrikeldokumenter eller andre kartografiske referencer. Der
anvendes elektroniske geografiske informationssystemteknikker, her-under fortrinsvis luft- eller rumortobilleder, med en ensartet standard,der sikrer en nøjagtighed, som mindst svarer til kartografi i skalaen1:10 000.
Artikel 21
System til identificering og registrering af betalingsrettigheder
1. Systemet til identificering og registrering af betalingsrettigheder
oprettes således, at efterprøvning af rettigheder og krydskontrol medstøtteansøgningerne og systemet til identificering af landbrugsparcellerer mulig.
2. Systemet skal muliggøre, at der straks hos medlemsstatens
kompetente myndighed kan foretages direkte søgning på oplysningerne
for mindst de seneste tre på hinanden følgende kalenderår og/ellerproduktionsår.
Artikel 22
Støtteansøgninger
1. For de direkte betalinger omfattet af det integrerede system
indgiver landbrugeren hvert år en ansøgning, der skal indeholde
følgende oplysninger, for så vidt som de er relevante:
— alle bedriftens landbrugsparceller
— betalingsrettighedernes antal og beløb— andre oplysninger fastsat i denne forordning eller af den pågæl-
dende medlemsstat.
2. Medlemsstaten kan beslutte, at støtteansøgningen kun skal
omfatte de ændringer, der er indtrådt siden indgivelsen af støtteansøg-
ningen for det foregående år. Medlemsstaten udsender fortrykteskemaer baseret på arealerne fastlagt det foregående år og leverergrafisk materiale, der angiver de pågældende arealers beliggenhed.
3. Medlemsstaten kan beslutte, at der indgives en enkelt støtteansøg-
ning for alle eller flere af de støtteordninger, der er anført i bilag I,
eller andre støtteordninger.
Artikel 23
Efterprøvning af støtteberettigelsesbetingelser
1. Medlemsstaterne foretager en administrativ kontrol af støtteansøg-
ningerne, herunder en efterprøvning af det støtteberettigede areal og detilsvarende betalingsrettigheder.
2. Den administrative kontrol suppleres med et system for kontrol på
stedet for at efterprøve støtteberettigelsen. Til dette formål opstiller
medlemsstaterne en stikprøveplan for landbrugsbedrifterne.
Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker til udførelse af
kontrollen på stedet af landbrugsparcellerne.
3. Medlemsstaterne udpeger en myndighed, der er ansvarlig for at
koordinere kontrollen i henhold til dette kapitel.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 16
▼B
Såfremt medlemsstaterne delegerer dele af det arbejde, der skal udføres
i medfør af dette kapitel, til specialiserede organer eller virksomheder,skal den udpegede myndighed fortsat styre arbejdet og bære ansvaret
for det.
Artikel 24
Nedsættelser og udelukkelser
1. Såfremt det konstateres, at landbrugeren ikke opfylder betingel-
serne for at være berettiget til støtten som omhandlet i denne
forordning eller artikel 2a i forordning (EF) nr. 1259/1999, anvendesder helt eller delvis nedsættelser eller udelukkelser, som fastsættes efterproceduren i artikel 144, stk. 2, i nærværende forordning, for den beta-ling, der er ydet eller skal ydes, og for hvilken
støtteberettigelsesbetingelserne ikke er opfyldt, hvilket i øvrigt ikke
berører nedsættelserne og udelukkelserne omhandlet i denne forord-nings artikel 6.
2. Nedsættelsesprocenten gradueres efter, hvor alvorlig, omfattende,
varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og kan gå
helt op til fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et
eller flere kalenderår.
Artikel 25
Kontrol af krydsoverensstemmelse
1. Medlemsstaterne foretager kontrol på stedet for at efterprøve, om
landbrugeren overholder forpligtelserne omhandlet i kapitel 1.
2. Medlemsstaterne kan anvende deres eksisterende forvaltnings- og
kontrolsystemer til at sikre overholdelsen af de lovgivningsbestemteforvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig
stand omhandlet i kapitel 1.
Disse systemer, herunder særlig systemet til identificering og registre-
ring af dyr oprettet i overensstemmelse med direktiv 92/102/EØF ogforordning (EF) nr. 1760/2000, skal være forenelige, jf. artikel 26 inærværende forordning, med det integrerede system.
Artikel 26
Forenelighed
Med henblik på anvendelsen af de i bilag V anførte støtteordninger
sikrer medlemsstaterne, at de herfor gældende forvaltnings- og kontrol-
procedurer er forenelige med det integrerede system på følgende
punkter:
a) den elektroniske database
b) systemerne til identificering af landbrugsparceller
c) administrativ kontrol.
Disse systemer skal følgelig være indrettet til uden problemer eller
konflikter at tillade, at de fungerer sammen, eller at der udvekslesdata mellem dem.
Med henblik på anvendelsen af andre fællesskabs- eller nationale støt-
teordninger end de i bilag V anførte kan medlemsstaterne i deres
forvaltnings- og kontrolprocedurer indbygge en eller flere af det inte-grerede systems komponenter.
Artikel 27
Information og kontrol
1. Kommissionen holdes regelmæssigt informeret om anvendelsen af
det integrerede system.
Den tilrettelægger udvekslinger af synspunkter med medlemsstaterne
herom.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 17
▼B
2. Efter rettidig underretning af de pågældende kompetente myndig-
heder kan dertil bemyndigede repræsentanter udpeget afKommissionen:
— foretage enhver undersøgelse eller kontrol af de foranstaltninger,
der er truffet til oprettelse og implementering af det integreredesystem
— foretage kontrol hos de i artikel 23, stk. 3, omhandlede specialise-
rede organer og virksomheder.
Repræsentanter for den pågældende medlemsstat kan deltage i disse
kontrolforanstaltninger. Ovennævnte kontrolbeføjelser berører ikkeanvendelsen af nationale bestemmelser, hvorefter visse handlinger kun
kan udføres af embedsmænd, der er særligt udpeget efter den nationale
lovgivning. De af Kommissionen udpegede bemyndigede repræsen-tanter deltager navnlig ikke i besøg i hjemmet hos eller officielleforhør af mistænkte efter medlemsstatens nationale lovgivning. De hardog adgang til de således opnåede oplysninger.
3. Uden at dette i øvrigt indskrænker medlemsstaternes ansvar for
det integrerede systems iværksættelse og anvendelse, kan Kommission-en henvende sig til personer eller organer, der er specialiserede på
området, for at fremme oprettelsen, overvågningen og udnyttelsen af
det integrerede system, især for at yde teknisk rådgivning til de kompe-tente myndigheder i medlemsstaterne på disse myndighedersanmodning.
KAPITEL 5
ANDRE ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 28
Betaling
1. Hvor intet andet er bestemt i denne forordning, foretages betalin-
gerne under de i bilag I anførte støtteordninger med det fulde beløb tilmodtagerne.
2. Betalingerne foretages én gang årligt i perioden fra 1. december
til 30. juni i det følgende kalenderår.
Imidlertid skal den i artikel 12 omhandlede tillægsstøtte udbetales
inden den 30. september i det kalenderår, der følger efter det pågæl-dende kalenderår.
3. Uanset stk. 2 og efter proceduren i artikel 144, stk. 2, kan
Kommissionen
a) forlænge udbetalingsperioden for de betalinger, der er omhandlet i
artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22.september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedt-stoffer (
1)
b) muliggøre udbetaling af forskud
c) bemyndige medlemsstaterne til afhængigt af budgetsituationen inden
den 1. december at udbetale forskud i regioner, hvor landbrugerne
på grund af usædvanlige forhold har alvorlige økonomiske vanske-
ligheder,
— på indtil 50 % af betalingerne
eller
— på indtil 80 % af betalingerne, hvis udbetaling af forskud alle-
rede er muliggjort.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 18
(1) EFT L 172 af 30.9.1966, s. 3025. Senest ændret ved forordning (EF) nr.
1513/2001 (EFT L 201 af 26.7.2001, s. 4).
▼B
Artikel 29
Betalingsbegrænsning
Uden at det berører eventuelle særlige bestemmelser i de enkelte støt-
teordninger, foretages der ingen betaling til modtagere, om hvem detkonstateres, at de kunstigt har skabt betingelser for modtagelse afsådanne betalinger for at få en fordel i strid med den pågældende støt-teordnings mål.
Artikel 30
Revision
Støtteordningerne anført i bilag I anvendes under hensyntagen til den
revision, der til enhver tid kan foretages på baggrund af markedsudvik-lingen og budgetsituationen.
Artikel 31
Evaluering
For at måle deres effektivitet underkastes betalingerne under de i bilag
I anførte støtteordninger en evaluering med henblik på vurdering afderes effekt i forhold til målene og analyse af deres virkninger for de
relevante markeder.
Artikel 32
Interventioner under forordning (EF) nr. 1258/1999
De i bilag I anførte støtteordninger betragtes som en intervention som
omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 2, stk. 2, i forordning
(EF) nr. 1258/1999.
AFSNIT III
ENKELTBETALINGSORDNING
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 33
Støtteberettigelse
1. Landbrugerne har adgang til enkeltbetalingsordningen, hvis de
a) har opnået en betaling i den i artikel 38 omhandlede referencepe-
riode under mindst én af de i bilag VI anførte støtteordninger, eller
b) har fået overdraget hele eller en del af bedriften ved arv eller
forskud på arv fra en landbruger, der opfyldte betingelserne i litra
a), eller
c) har opnået en betalingsrettighed fra den nationale reserve eller ved
overdragelse.
2. Hvis en landbruger, der har opnået en direkte betaling i reference-
perioden, ændrer sin retlige status eller benævnelse inden for denneperiode eller senest den 31. december i året forud for det år, hvorenkeltbetalingsordningen anvendes, skal han have adgang til enkeltbe-
talingsordningen på samme vilkår som den landbruger, der oprindelig
drev bedriften.
3. Hvis der sker bedriftssammenlægninger inden for referencepe-
rioden eller senest den 31. december i året forud for det år, hvorenkeltbetalingsordningen anvendes, skal den landbruger, der driver
den nye bedrift, have adgang til enkeltbetalingsordningen på samme
vilkår som de landbrugere, der drev de oprindelige bedrifter.
Hvis der sker opdelinger af bedrifter inden for referenceperioden eller
senest den 31. december i året forud for det år, hvor enkeltbetalingsord-ningen anvendes, skal de landbrugere, der driver bedrifterne, have pro2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 19
▼B
rata adgang til enkeltbetalingsordningen på samme vilkår som den
landbruger, der drev den oprindelige bedrift.
Artikel 34
Ansøgning
1. I det første år, hvor enkeltbetalingsordningen anvendes, sender
medlemsstatens kompetente myndighed de i artikel 33, stk. 1, litra a),
omhandlede landbrugere et ansøgningsskema med angivelse af:
a) det i kapitel 2 omhandlede beløb (i det følgende benævnt »referen-
cebeløbet«)
b) det i artikel 43 omhandlede antal hektar
c) antallet og værdien af betalingsrettigheder pr. hektar som defineret i
kapitel 3.
2. Landbrugerne ansøger om at blive omfattet af enkeltbetalingsord-
ningen inden en dato, som fastsættes af medlemsstaterne, dog senest
den 15. maj.
Kommissionen kan dog efter fremgangsmåden i artikel 144, stk. 2,
tillade, at datoen den 15. maj udsættes i visse områder, hvor ekstraor-dinære klimaforhold bevirker, at de normale datoer ikke kan anvendes.
3. Med undtagelse af force majeure og usædvanlige omstændigheder
i henhold til artikel 40, stk. 4, tildeles de landbrugere, der er omhandleti artikel 33, stk. 1, litra a) og b), og andre landbrugere, som opnår beta-lingsrettigheder fra den nationale reserve, ikke nogen rettigheder, hvisde ikke ansøger om at blive omfattet af enkeltbetalingsordningen senest
den 15. maj i det første år, hvor enkeltbetalingsordningen anvendes.
De beløb, der svarer til ikke-tildelte rettigheder, overgår til den i artikel
42 omhandlede nationale reserve og kan omfordeles fra en dato, derfastsættes af medlemsstaten, dog senest den 15. august i det første år,hvor enkeltbetalingsordningen anvendes.
Artikel 35
Dobbeltkrav
Det areal svarende til antallet af støtteberettigede hektar, jf. definiti-
onen i artikel 44, stk. 2, som der indgives en enkeltbetalingsansøgning
for, kan være omfattet af en ansøgning om enhver anden direkte beta-ling samt om enhver anden form for støtte, der ikke er omfattet afdenne forordning, medmindre der træffes anden afgørelse.
Artikel 36
Betaling
1. Støtten under enkeltbetalingsordningen udbetales for betalingsret-
tigheder som defineret i kapitel 3 med et tilsvarende antalstøtteberettigede hektar som defineret i artikel 44, stk. 2.
2. Medlemsstaterne kan beslutte at kombinere betalingerne under
enkeltbetalingsordningen med betalinger under andre støtteordninger.
KAPITEL 2
FASTLÆGGELSE AF BELØBET
Artikel 37
Beregning af referencebeløbet
1. Referencebeløbet er et treårigt gennemsnit af det samlede beløb
af de betalinger, landbrugeren har modtaget under de i bilag VI anførte
støtteordninger, beregnet og tilpasset ifølge bilag VII, i hvert kalen-derår i den i artikel 38 omhandlede referenceperiode.
2. Hvis en landbruger har indledt en landbrugsaktivitet inden for
referenceperioden, baseres gennemsnittet, uanset stk. 1, på de beta-2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 20
▼B
linger, han modtog i det eller de kalenderår, i hvilke han udøvede land-
brugsaktiviteten.
Artikel 38
Referenceperiode
Referenceperioden omfatter kalenderårene 2000, 2001 og 2002.
Artikel 39
Anvendelse af graduering og krydsoverensstemmelse som
omhandlet i forordning (EF) nr. 1259/1999
Ved anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 1259/1999 i refe-
renceperioden er de i bilag VII omhandlede beløb dem, der ville væreblevet ydet inden anvendelsen af nævnte artikler.
Artikel 40
Nødsituationer
1. Uanset artikel 37 har en landbruger, hvis produktion i reference-
perioden har været ugunstigt ramt af force majeure-forhold eller
usædvanlige omstændigheder, der er indtrådt før eller i referencepe-
rioden, ret til at anmode om, at referencebeløbet beregnes på basis afdet eller de kalenderår i referenceperioden, hvor force majeure-forhol-dene eller de usædvanlige omstændigheder ikke gjorde sig gældende.
2. Hvis force majeure-forholdene eller usædvanlige omstændigheder
har gjort sig gældende i hele referenceperioden, beregner medlems-staten referencebeløbet på grundlag af perioden 1997-1999. Stk. 1finder i så fald tilsvarende anvendelse.
3. Tilfælde af force majeure-forhold eller usædvanlige omstændig-
heder, med tilfredsstillende relevante beviser for den kompetente
myndighed, indberettes skriftligt af den pågældende landbruger tilmyndigheden inden for den frist, som hver enkelt medlemsstat fast-sætter.
4. Den kompetente myndighed anerkender force majeure-forhold
eller usædvanlige omstændigheder i f.eks. følgende tilfælde:
a) landbrugeren afgår ved døden
b) landbrugerens langvarige uarbejdsdygtighed
c) der indtræffer en alvorlig naturkatastrofe, der i væsentlig grad
berører bedriftens landbrugsareal
d) ødelæggelse af stalde på bedriften ved ulykkestilfælde
e) en epizooti berører hele landbrugerens besætning eller del af denne.
5. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse på landbrugere, der i
referenceperioden var omfattet af forpligtelser til miljøvenligt landbrug,
jf. forordning (EØF) nr. 2078/92 (
1) og (EF) nr. 1257/1999.
Hvis forpligtelserne omfattede både referenceperioden og den i stk. 2
omhandlede periode, fastlægger medlemsstaterne efter objektive krite-rier og således, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og
markeds- og konkurrenceforvridning undgås, et referencebeløb i over-
ensstemmelse med de nærmere vilkår, der fastlægges afKommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
Artikel 41
Loft
1. Summen af referencebeløbene må for hver medlemsstat ikke
overstige det nationale loft fastsat i bilag VIII.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 21
(1) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85. Ophævet ved forordning (EF) nr. 1257/1999
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).
▼B
2. Den enkelte medlemsstat foretager om nødvendigt en lineær
procentvis nedsættelse af referencebeløbene for at sikre, at dens loftoverholdes.
Artikel 42
National reserve
1. Medlemsstaterne foretager efter en eventuel nedsættelse i henhold
til artikel 41, stk. 2, en lineær procentvis nedsættelse af referencebelø-
bene for at oprette en national reserve. Denne nedsættelse kan højstudgøre 3 %.
2. Den nationale reserve omfatter desuden forskellen mellem loftet
fastsat i bilag VIII og summen af de referencebeløb, der skal ydes til
landbrugerne under enkeltbetalingsordningen inden den i stk. 1, andet
punktum, omhandlede nedsættelse.
3. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til en priori-
teret tildeling af referencebeløb til landbrugere, der indleder deres
landbrugsaktivitet efter den 31. december 2002 eller i 2002 men uden
at modtage direkte betalinger det år, efter objektive kriterier og således,at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og markeds- og konkur-renceforvridning undgås.
4. På vilkår, der fastlægges af Kommissionen efter proceduren i
artikel 144, stk. 2, anvender medlemsstaterne den nationale reserve til
fastlæggelse af referencebeløb for landbrugere, der befinder sig i ensærlig situation, efter objektive kriterier og således, at der sikres lige-behandling af landbrugerne, og markeds- og konkurrenceforvridningundgås.
5. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til efter
objektive kriterier og således, at der sikres ligebehandling af landbru-gerne, og markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at fastlæggereferencebeløb for landbrugere i områder, der er omfattet af omstruktu-rerings- og/eller udviklingsprogrammer vedrørende en eller anden form
for offentlig intervention, for at undgå, at landbrugsarealer ikke
længere bliver dyrket, og/eller for at kompensere for særlige ulemperfor landbrugerne i disse områder.
6. Ved anvendelsen af stk. 3, 4 og 5 kan medlemsstaterne øge
værdien pr. enhed, inden for rammerne af det regionale gennemsnit af
værdien af rettighederne, og/eller øge antallet af rettigheder, der tildeles
landbrugerne.
7. Medlemsstaterne foretager lineære nedsættelser af rettighederne,
hvis deres nationale reserve ikke giver tilstrækkelig dækning af de
tilfælde, der er omhandlet i stk. 3 og 4.
8. Bortset fra overdragelse ved arv eller forskud på arv og uanset
artikel 46 kan rettigheder, der er fastlagt ved anvendelse af den natio-nale reserve, ikke overdrages i en periode på fem år, der løber fratildelingen af disse rettigheder.
Uanset artikel 45, stk. 1, overføres rettigheder, der ikke er blevet
udnyttet inden for hvert år i femårsperioden, straks til den nationalereserve.
9. Ved salg eller forpagtning i mindst seks år af bedriften eller en
del af denne eller præmierettigheder inden for referenceperioden ellersenest den 29. september 2003 kan en del af de rettigheder, dertilkommer sælgeren eller bortforpagteren, uanset artikel 33 og 43, over-føres til den nationale reserve på vilkår, der fastlægges afKommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 22
▼B
KAPITEL 3
BETALINGSRETTIGHEDER
Afdeling 1
Arealbaserede betalingsrettigheder
Artikel 43
Fastlæggelse af betalingsrettigheder
1. Uden at det berører artikel 48 modtager en landbruger en beta-
lingsrettighed pr. hektar, der beregnes ved at dividere referencebeløbetmed et treårigt gennemsnit af det samlede antal hektar, der i reference-
perioden har givet ret til de i bilag VI anførte direkte betalinger.
Det samlede antal betalingsrettigheder skal svare til ovennævnte
gennemsnitlige antal hektar.
I det tilfælde, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, skal det samlede
antal betalingsrettigheder svare til det gennemsnitlige antal hektar iden periode, der er lagt til grund for fastlæggelsen af referencebelø-bene,►
C1 og artikel 42, stk. 8, finder anvendelse for disse
betalingsrettigheder. ◄
2. Det i stk. 1 omhandlede antal hektar omfatter desuden:
a) for den i bilag VII anførte støtte til kartoffelstivelse, tørret foder og
frø, antallet af hektar, for hvilke der er modtaget støtte for produk-tionen i referenceperioden, som beregnet i bilag VII, punkt B, D ogF
b) hele foderarealet i referenceperioden.
3. Ved anvendelsen af stk. 2, litra b), forstås ved »foderareal« det
areal på bedriften, der i hele kalenderåret i overensstemmelse medartikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 (
1) var til
rådighed til opdræt af dyr, herunder arealer, der udnyttes i fællesskab,og arealer, hvor der dyrkes blandede afgrøder. Foderarealet omfatter
ikke:
— bygninger, skove, damme og veje
— arealer anvendt til andre afgrøder, der er berettigede til fællesskabs-
støtte, eller til permanente afgrøder eller gartneriafgrøder
— arealer, der er omfattet af støtteordningen for landbrugere, der
producerer visse markafgrøder, anvendes i forbindelse med støtte-
ordningen for tørret foder eller er omfattet af en national ordningeller en fællesskabsordning for udtagning af landbrugsarealer.
4. Betalingsrettighederne pr. hektar ændres ikke, medmindre andet
bestemmes.
Artikel 44
Anvendelse af betalingsrettigheder
1. Enhver betalingsrettighed ledsaget af en støtteberettiget hektar
giver ret til betaling af det ved betalingsrettigheden fastsatte beløb.
2. Ved »støtteberettiget hektar« forstås ethvert landbrugsareal på
bedriften, der er udlagt som agerjord og permanente græsarealer,undtagen arealer med permanente afgrøder eller skov, eller somanvendes til ikke-landbrugsaktiviteter.
3. Landbrugeren afgiver en erklæring vedrørende de parceller, der
svarer til den støtteberettigede hektar, som ledsager en betalingsret-tighed. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 23
(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 af 11. december 2001 om
gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og
kontrol af visse EF-støtteordninger, der indførtes ved Rådets forordning
(EØF) nr. 3508/92 (EFT L 327 af 12.12.2001, s. 11). Ændret ved forordning
(EF) nr. 2550/2001 (EFT L 341 af 22.12.2001, s. 105).
▼B
omstændigheder, skal disse parceller være til landbrugerens rådighed i
en periode på mindst 10 måneder, som løber fra en dato, der fastsættesaf medlemsstaterne, dog tidligst fra den 1. september i det kalenderår,
der går forud for det år, hvor der er indgivet ansøgning om deltagelse i
enkeltbetalingsordningen.
4. Medlemsstater kan under behørigt begrundede omstændigheder
bemyndige landbrugeren til at ændre sin erklæring, såfremt han over-
holder antallet af hektar svarende til sine betalingsrettigheder ogbetingelserne for ydelse af enkeltbetaling for det pågældende areal.
Artikel 45
Uudnyttede betalingsrettigheder
1. Enhver betalingsrettighed, der ikke er udnyttet i en periode på tre
år, overføres til den nationale reserve.
2. Uudnyttede betalingsrettigheder overføres dog ikke til den natio-
nale reserve i tilfælde af force majeure-forhold og usædvanligeomstændigheder som omhandlet i artikel 40, stk. 4.
Artikel 46
Overdragelse af betalingsrettigheder
1. Bortset fra overdragelse ved arv eller forskud på arv, kan beta-
lingsrettigheder kun overdrages til en anden landbruger, der eretableret i samme medlemsstat.
Ved arv eller forskud på arv kan betalingsrettighederne dog også kun
anvendes i den medlemsstat, hvor de er fastlagt.
En medlemsstat kan beslutte, at betalingsrettigheder kun kan over-
drages eller anvendes i en og samme region.
2. Betalingsrettigheder kan overdrages ved salg eller en hvilken som
helst anden endelig overdragelse med eller uden jord. Forpagtning eller
tilsvarende transaktioner tillades derimod kun, hvis der sammen med
betalingsrettighederne overdrages et tilsvarende antal støtteberettigedehektar.
Bortset fra tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder,
jf. artikel 40, stk. 4, kan en landbruger først overdrage sine betalings-
rettigheder uden jord, når han i overensstemmelse med artikel 44 haranvendt mindst 80 % af sine betalingsrettigheder i mindst et kalen-derår, eller når han frivilligt har overdraget alle debetalingsrettigheder, som han ikke har anvendt inden for enkeltbeta-lingsordningens første anvendelsesår, til den nationale reserve.
3. Ved salg af betalingsrettigheder med eller uden jord kan
medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelleprincipper beslutte, at en del af de solgte betalingsrettigheder skal
overgå til den nationale reserve, eller at deres enhedsværdi nedsættes
til fordel for den nationale reserve efter kriterier, der fastsættes afKommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
Afdeling 2
Betalingsrettigheder, der er underlagt særlige betin-
gelser
Artikel 47
Betalinger, der giver ret til betalingsrettigheder, som er underlagt
særlige betingelser
1. Uanset artikel 43 og 44 medregnes følgende beløb, der er et
resultat af betalinger ydet i referenceperioden, i referencebeløbet påbetingelserne fastsat i artikel 48 og bilag VII, punkt C:
a) sæsonpræmie i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1254/1999
b) slagtepræmie i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1254/19992003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 24
▼B
c) særlig handyrpræmie for kvæg og ammekopræmie, når landbrugeren
var fritaget for belægningsgradkravet i henhold til artikel 12, stk. 1,i forordning (EF) nr. 1254/1999 og forudsat, at landbrugeren ikke
ansøgte om ekstensiveringsbeløb i henhold til samme forordnings
artikel 13
d) supplerende betalinger i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr.
1254/1999, såfremt de er udbetalt som tillæg til støtten omhandlet idenne artikels litra a), b) og c)
e) støtte under støtteordningen for får og geder:
— i kalenderårene 2000 og 2001 i henhold til artikel 5 i forordning
(EF) nr. 2467/98 og artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1323/90 (
1)
— i kalenderåret 2002 i henhold til artikel 4, artikel 5, artikel 11,
stk. 1, og artikel 11, stk. 2, første, andet og fjerde led, i forord-ning (EF) nr. 2529/2001.
2. Uanset artikel 33, 43 og 44 indregnes beløbene for mælkepræ-
mien og de tillægsbetalinger, der er omhandlet i artikel 95 og 96, ogsom skal ydes i 2007, fra 2007 i enkeltbetalingsordningen på de betin-gelser, der er fastsat i artikel 48, 49 og 50.
Artikel 48
Fastlæggelse af de betalingsrettigheder, der er underlagt særlige
betingelser
Hvis en landbruger er tildelt de betalinger, der er omhandlet i artikel
47, uden at have nogen hektar som omhandlet i artikel 43 i reference-perioden, eller rettigheden pr. hektar resulterer i et beløb på mere end5 000 EUR, har landbrugeren ret til henholdsvis:
a) en betalingsrettighed, der er lig med det referencebeløb, der svarer
til de direkte betalinger, han er tildelt i den treårige gennemsnitspe-riode
b) en betalingsrettighed for hver 5 000 EUR eller en brøkdel af refe-
rencebeløbet svarende til de direkte betalinger, han er tildelt i dentreårige gennemsnitsperiode.
Artikel 49
Betingelser
1. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder de øvrige
bestemmelser i dette afsnit for de betalingsrettigheder, der er underlagt
særlige betingelser.
2. Uanset artikel 36, stk. 1, og artikel 44, stk. 1, tillader medlems-
staten, at en landbruger med betalingsrettigheder, som vedkommendeikke havde hektar til i referenceperioden, fraviger forpligtelsen til at
have et antal støtteberettigede hektar svarende antallet af rettigheder,
hvis den pågældende opretholder mindst 50 % af den landbrugsakti-vitet, der blev udøvet i referenceperioden, udtrykt i storkreaturer.
Hvis betalingsrettighederne overdrages, kan modtageren kun nyde godt
af denne fravigelse, hvis samtlige betalingsrettigheder, der er omfattet
af fravigelsen, overdrages.
3. De betalingsrettigheder, der fastlægges i henhold til artikel 48,
ændres ikke.
Artikel 50
Mælkepræmie og tillægsbetalinger
1. Med forbehold af artikel 48 og uanset artikel 37 og 43, modtager
en landbruger et supplerende beløb for hver rettighed, der beregnes vedat dividere de beløb, der skal ydes i henhold til artikel 95 og 96, med2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 25
(1) EFT L 132 af 23.5.1990, s. 17. Ophævet ved forordning (EF) nr. 2529/2001
(EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3).
▼B
det antal rettigheder, han ejer i 2007, undtagen for udtagningsrettig-
heder.
Enhedsværdien af hver betalingsrettighed, som han ejer i 2007, sættes
op med det supplerende beløb.
2. Hvis han ikke ejer nogen betalingsrettigheder, anvendes artikel 48
og 49 tilsvarende. Med henblik på anvendelsen af artikel 48 forstås i så
fald ved »hektar« de støtteberettigede hektar, landbrugeren ejer i 2007.
KAPITEL 4
AREALANVENDELSE UNDER ENKELTBETALINGSORD-
NINGEN
Afdeling 1
Arealanvendelse
Artikel 51
Anvendelse af jorden til landbrugsformål
Landbrugerne kan anvende de parceller, der er afgivet erklæring om i
henhold til artikel 44, stk. 3, til enhver landbrugsaktivitet bortset fra
permanente afgrøder og bortset fra fremstilling af de produkter, der er
nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28.oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (
1),
artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og
grøntsager (
2) og andre kartofler end kartofler bestemt til fremstilling
af kartoffelstivelse, som der ydes støtte til i henhold til artikel 93 inærværende forordning.
Artikel 52
Produktion af hamp
1. Ved produktion af hamp henhørende under KN-kode 5302 10 00
må de anvendte sorter ikke have et indhold af tetrahydrocannabinol påover 0,2 %, og produktionen skal være omfattet af en kontrakt eller ettilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1673/2000. Medlemsstaterne fastlægger et system for efterprøvning af
indholdet af tetrahydrocannabinol i de dyrkede afgrøder på mindst
30 % af de arealer, hvor der dyrkes hamp til fiberproduktion, og forhvilke kontrakten er indgået eller tilsagnet givet. Hvis en medlemsstatindfører et system med forudgående godkendelse af dyrkningen, erminimum dog 20 %.
2. Efter proceduren i artikel 144, stk. 2, gøres ydelsen af betalinger
betinget af, at der anvendes certificeret frø af bestemte sorter, og at der
foretages anmeldelse af de arealer, hvor der dyrkes hamp til fiberpro-
duktion.
Afdeling 2
Udtagningsrettigheder
Artikel 53
Fastlæggelse af udtagningsrettigheder
1. Såfremt en landbruger i referenceperioden var forpligtet til at
udtage en del af jorden på sin bedrift i henhold til artikel 6, stk. 1, i
forordning (EF) nr. 1251/1999, medregnes det treårige gennemsnitligebeløb, der svarer til det obligatoriske udtagningsbeløb beregnet og2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 26
(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 47/2003 (EFT L 7 af 11.1.2003, s. 64).
(2) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29. Senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 453/2002 (EFT L 72 af 14.3.2002, s. 9).
▼B
tilpasset ifølge bilag VII, og det treårige gennemsnitlige antal obligato-
riske udtagningshektar uanset artikel 37 og 43 i nærværende forordningikke i fastlæggelsen af de rettigheder, der er omhandlet i artikel 43.
2. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde modtager landbrugeren en
rettighed pr. hektar (i det følgende benævnt »udtagningsrettighed«),der beregnes ved at dividere det treårige gennemsnitlige udtagnings-
beløb med det treårige gennemsnitlige antal udtagningshektar, som
omhandlet i stk. 1.
Det samlede antal udtagningsrettigheder skal svare til det gennemsnit-
lige antal obligatoriske udtagningshektar.
Artikel 54
Anvendelse af udtagningsrettigheder
1. Enhver udtagningsrettighed ledsaget af en hektar, der er berettiget
til en udtagningsrettighed, giver ret til betaling af det beløb, der er
fastsat i udtagningsrettigheden.
2. Uanset artikel 44, stk. 2, forstås ved »hektar berettiget til en
udtagningsrettighed« ethvert landbrugsareal på bedriften, der er udlagt
som agerjord, bortset fra arealer, der på datoen for ansøgningerne omarealstøtte for 2003 var arealer med permanente afgrøder eller skov,eller som anvendtes til ikke-landbrugsaktiviteter eller som permanentegræsarealer. ►
M1 For de nye medlemsstater betragtes henvisninger til
datoen for ansøgninger om arealstøtte for 2003 som henvisninger til
den 30. juni 2003. ◄
Som følge af en ansøgning indgivet efter den 28. juni 1995 kan
følgende arealer imidlertid regnes for udtaget:
— arealer, der er udtaget i henhold til artikel 22, 23 og 24 i forordning
(EF) nr. 1257/1999, og som hverken anvendes til landbrugsformåleller til andre lukrative formål end dem, der accepteres for andenjord udtaget i henhold til denne forordning, eller
— arealer, der er tilplantet med skov i henhold til artikel 31 i forord-
ning (EF) nr. 1257/1999.
3. Landbrugerne udtager fra produktionen de hektar, som er beret-
tiget til en udtagningsrettighed.
4. De udtagne arealer skal have en størrelse på mindst 0,1 ha og
være mindst 10 meter brede. Medlemsstaterne kan af behørigt begrun-dede miljømæssige årsager acceptere en mindstebredde på mindst 5
meter og en størrelse på mindst 0,05 ha.
5. Medlemsstaterne kan på betingelser, der fastlægges efter proce-
duren i artikel 144, stk. 2, fastsætte undtagelser fra stk. 2, første
afsnit, i nærværende artikel, såfremt de træffer foranstaltninger til at
undgå enhver betydelige forøgelse af det samlede landbrugsareal, derer berettiget til udtagningsrettigheder.
6. Uanset artikel 36, stk. 1, og artikel 44, stk. 1, skal der ansøges om
udtagningsrettigheder før enhver anden rettighed.
7. Udtagningsforpligtelsen gælder fortsat for udtagningsrettigheder,
der overdrages.
Artikel 55
Udtagningsfritagelse
En landbruger er ikke omfattet af den i artikel 54 omhandlede udtag-
ningsforpligtelse, hvis
a) hele hans bedrift for den samlede produktions vedkommende drives
i overensstemmelse med de forpligtelser, der er fastsat i Rådets2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 27
▼B
forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk
produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse herafpå landbrugsprodukter og levnedsmidler (
1)
b) det udtagne areal anvendes til materialer til fremstilling inden for
Fællesskabet af produkter, der ikke primært er bestemt til konsum
eller foder, forudsat at der anvendes effektive kontrolsystemer.
Artikel 56
Anvendelse af udtagne arealer
1. Den udtagne jord skal bevares i god landbrugs- og miljømæssig
stand som omhandlet i artikel 5.
Den må uanset artikel 55 ikke anvendes til landbrugsformål, og der må
ikke på den produceres nogen afgrøde til kommercielle formål.
2. Den må indgå i omdriften.
3. Hvis den mængde biprodukter til konsum eller foderbrug, der
sandsynligvis fremkommer ved dyrkning af oliefrø på udtagne arealer
efter artikel 55, litra b), på grundlag af de forventede mængder, der er
omfattet af kontrakter, der er indgået med landbrugerne, vil overstigeen million tons om året udtrykt i sojamelækvivalenter, nedsættes denforventede mængde, der kan anvendes efter hver kontrakt til konsumeller foderbrug, for at begrænse denne mængde til en million tons.
4. Medlemsstaterne bemyndiges til at udbetale national støtte på op
til 50 % af de udgifter, der er forbundet med overgang til flerårigeafgrøder til biomasseproduktion på udtagne arealer.
Artikel 57
Anvendelse af øvrige bestemmelser
Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, finder de øvrige bestem-
melser i dette afsnit anvendelse på udtagningsrettighederne.
KAPITEL 5
REGIONAL OG FRIVILLIG GENNEMFØRELSE
Afdeling 1
Regional gennemførelse
Artikel 58
Regional tildeling af det i artikel 41 omhandlede loft
1. En medlemsstat kan senest den 1. august 2004 beslutte at anvende
den i kapitel 1-4 omhandlede enkeltbetalingsordning på regionalt plan
på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling.
2. Medlemsstaterne definerer regionerne efter objektive kriterier.
Medlemsstater med under tre millioner støtteberettigede hektar kan
betragtes som én enkelt region.
3. Medlemsstaten fordeler det i artikel 41 omhandlede loft mellem
regionerne på grundlag af objektive kriterier.
Artikel 59
Regional gennemførelse af enkeltbetalingsordningen
1. I behørigt begrundede tilfælde og efter objektive kriterier kan
medlemsstaterne fordele det samlede beløb, som det regionale loft, der
fastsættes i henhold til artikel 58, udgør, eller en del heraf, mellem alle
de landbrugere, hvis bedrifter er beliggende i den pågældende region,2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 28
(1) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 806/203 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).
▼B
herunder de landbrugere, som ikke opfylder de kriterier for at være
støtteberettiget, der omhandles i artikel 33.
2. Hvis det samlede beløb, som det regionale loft udgør, fordeles,
skal landbrugerne have rettigheder, hvis enhedsværdi beregnes ved at
dividere det regionale loft, der fastsættes i henhold til artikel 58, medantallet af støtteberettigede hektar i den i artikel 44, stk. 2, anvendtebetydning, fastlagt på regionalt niveau.
3. Hvis det samlede beløb, som det regionale loft udgør, fordeles
delvis, skal landbrugerne have rettigheder, hvis enhedsværdi beregnes
ved at dividere den tilsvarende del af det regionale loft, der fastsættes
i henhold til artikel 58, med antallet af støtteberettigede hektar i den iartikel 44, stk. 2, anvendte betydning, fastlagt på regionalt niveau.
Hvis landbrugeren også er berettiget til rettigheder, der beregnes på
grundlag af den resterende del af det regionale loft, skal den regionaleenhedsværdi af hver af landbrugerens rettigheder med undtagelse afudtagningsrettigheder forøges med et beløb svarende til referencebe-
løbet divideret med antallet af rettigheder i henhold til stk. 4.
Artikel 48 og 49 finder tilsvarende anvendelse.4. Antallet af rettigheder pr. landbruger skal svare til det antal
hektar, han anmelder inden for enkeltbetalingsordningens første anven-delsesår i overensstemmelse med artikel 44, stk. 2, med undtagelse afforce majeure og usædvanlige omstændigheder i henhold til artikel 40,stk. 4.
Artikel 60
Arealanvendelse
1. Benytter en medlemsstat valgmuligheden i artikel 59, kan land-
brugerne som en undtagelse fra artikel 51 og i henhold tilbestemmelserne i nærværende artikel også anvende de parceller, der eromfattet af erklæringen i artikel 44, stk. 3, til produktion af deprodukter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96 og andre kartofler
end kartofler bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse, som der ydes
støtte til i henhold til artikel 93 i nærværende forordning, bortset fravedvarende afgrøder.
2. Medlemsstaten fastsætter det antal hektar, der kan anvendes i
henhold til stk. 1, ved efter objektive kriterier at underopdele detgennemsnitlige antal hektar, der er anvendt til produktion af de
produkter, der er nævnt i stk. 1, på nationalt plan i treårsperioden
2000-2002 i de regioner, der er defineret i henhold til artikel 58, stk.2. Det gennemsnitlige antal hektar på nationalt plan og det gennemsnit-lige antallet af hektar på regionalt plan fastsættes af Kommissionenefter proceduren i artikel 144, stk. 2, på grundlag af de oplysninger,medlemsstaterne indsender.
3. Inden for den grænse, der fastsættes for den pågældende region i
henhold til stk. 2, skal en landbruger kunne benytte valgmuligheden istk. 1:
a) inden for det antal hektar, han har anvendt til produktion af de
produkter, der er nævnt i stk. 1 i 2003
b) ved tilsvarende anvendelse af artikel 40 og artikel 42, stk. 4, inden
for et antal hektar, der skal fastsættes efter objektive kriterier ogsåledes, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og markeds-og konkurrenceforvridning undgås.
4. Inden for det tilbageværende antal hektar, der er til rådighed efter
anvendelsen af stk. 3, har landbrugerne tilladelse til at producere de
produkter, der er omhandlet i stk. 1, på et andet antal hektar end det
antal, der er omfattet af stk. 3, inden for det antal hektar, de anvendertil produktion af de produkter, der er nævnt i stk. 1, i 2004 og/eller2005, og landbrugere, der allerede i 2004 har produceret de pågæl-dende produkter inden for det antal hektar, der blev anvendt i 2004,skal i den forbindelse have fortrinsret.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 29
▼B
Ved anvendelse af artikel 71 erstattes årstallene 2004 og 2005 af
henholdsvis året forud for året for anvendelsen af enkeltbetalingsord-ningen og året for selve anvendelsen.
5. Til fastsættelsen af de individuelle grænser, der er nævnt i stk. 3
og 4, skal medlemsstaten anvende landbrugerens individuelle data, når
sådanne foreligger, eller anden dokumentation fra landbrugeren, som
den finder tilfredsstillende.
6. Det antal hektar, der er givet tilladelse til i henhold til stk. 3 og 4,
må under ingen omstændigheder være større end antallet af støtteberet-
tigede hektar, jf. artikel 44, stk. 2, som landbrugeren har afgiveterklæring om i enkeltbetalingsordningens første anvendelsesår.
7. Tilladelsen skal i den pågældende region anvendes sammen med
den tilsvarende betalingsrettighed.
8. Kommissionen forelægger senest i 2007 Rådet en rapport, om
nødvendigt ledsaget af passende forslag, om de eventuelle følger, sommedlemsstaternes anvendelse af denne artikel har haft for markeds- ogstrukturudviklingen.
Artikel 61
Græsarealer
Anvendes artikel 59, kan medlemsstaterne også på grundlag af objek-
tive kriterier og inden for rammerne af det regionale loft eller en del
heraf fastsætte forskellige enhedsværdier for de rettigheder, der skal
tildeles de i artikel 59, stk. 1, omhandlede landbrugere, for så vidtangår hektar, der på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2003var udlagt som græsareal, og for enhver anden støtteberettiget hektareller subsidiært for hektar, der på datoen for ansøgningerne om areal-
støtte for 2003 var ►
C1 permanente græsarealer ◄, og for enhver
anden støtteberettiget hektar.
Artikel 62
Mælkepræmie og tillægsbetalinger
Uanset artikel 47, stk. 2, kan en medlemsstat beslutte, at beløbene for
mælkepræmien og de tillægsbetalinger, der er omhandlet i artikel 95 og96,►
C1 indregnes på nationalt eller regionalt plan helt eller delvis i
enkeltbetalingsordningen ◄fra 2005. Rettigheder fastlagt i medfør af
dette stykke ændres i overensstemmelse hermed.
Referencebeløbet for disse betalinger skal svare til de beløb, der ydes i
henhold til artikel 95 og 96 beregnet på grundlag af de individuelle
referencemængder for mælk, som er til rådighed på bedriften den 31.
marts i det år, hvor disse betalinger helt eller delvist indregnes i enkelt-betalingsordningen.
Artikel 48, 49 og 50 finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 63
Vilkår for rettigheder fastlagt i medfør af denne afdeling
1. Anvendes artikel 59, kan rettigheder fastlagt i medfør af denne
afdeling kun overdrages eller anvendes inden for samme region ellermellem regioner, for hvilke der er fastlagt samme rettigheder pr.hektar.
2. Anvendes artikel 59, modtager enhver landbruger i den berørte
region, uanset artikel 53 udtagningsrettigheder.
Antallet af udtagningsrettigheder fastsættes ved at multiplicere en
landbrugers støtteberettigede arealer, jf. artikel 54, stk. 2, som angiveti enkeltbetalingsordningens første anvendelsesår, med en udtagnings-sats.
Udtagningssatsen beregnes ved at multiplicere grundsatsen for obliga-
torisk udtagning på 10 % med forholdet i den pågældende regionmellem det areal, for hvilket der i referenceperioden er blevet udbetalt2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 30
▼B
de i bilag VI omhandlede arealbetalinger for markafgrøder, og de støt-
teberettigede arealer, jf. artikel 54, stk. 2, i referenceperioden.
Værdien af udtagningsrettighederne er den regionale værdi af betalings-
rettigheder som fastsat i medfør af artikel 59, stk. 2, eller eventueltartikel 59, stk. 3, første afsnit.
Landbrugere er ikke berettiget til udtagningsrettigheder, hvis de angiver
mindre end det antal hektar, jf. artikel 54, stk. 2, der vil være nødven-digt til at producere et antal tons svarende til 92 tons korn, jf. bilag IX,på grundlag af et udbytte, der fastsættes i medfør af regionaliserings-
planen i den pågældende region i året forud for
enkeltbetalingsordningens anvendelsesår, divideret med det i tredjeafsnit i nærværende stykke omhandlede forhold.
3. Uanset artikel 43, stk. 4, og artikel 49, stk. 3, kan medlemssta-
terne i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle princippersenest den 1. august 2004 også beslutte, at de rettigheder, der fast-lægges i medfør af denne afdeling, ændres gradvis i trin, der er fastsatpå forhånd, og efter objektive kriterier.
4. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling gælder de øvrige
bestemmelser i dette afsnit.
Afdeling 2
Delvis gennemførelse
Artikel 64
Generelle bestemmelser
1. En medlemsstat kan senest den 1. august 2004 beslutte at anvende
den i kapitel 1-4 omhandlede enkeltbetalingsordning på nationalt ellerregionalt plan på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling.
2. Kommissionen fastsætter efter hver enkelt medlemsstats valg efter
proceduren i artikel 144, stk. 2, et loft for hver af de direkte betalinger,der er omhandlet i henholdsvis artikel 66, 67, 68 og 69.
Loftet skal svare til andelen af de enkelte typer direkte betalinger under
de nationale lofter, der er omhandlet i artikel 41, og multipliceres medde procentsatser for nedsættelse, som medlemsstaterne anvender i
henhold til artikel 66, 67, 68 og 69.
De fastsatte lofters samlede beløb trækkes fra de nationale lofter, der er
omhandlet i artikel 41, efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
3. Senest to år efter, at samtlige medlemsstater har gennemført
enkeltbetalingsordningen, eller senest den 31. december 2009 fore-lægger Kommissionen Rådet en rapport, der om nødvendigt ledsagesaf relevante forslag, vedrørende de følger, som det vil kunne få for
markeds- og strukturudviklingen, at medlemsstaterne gennemfører de
valgmuligheder, der gives i afdeling 2 og 3.
Artikel 65
Fastlæggelse af rettigheder i medfør af denne afdeling
1. For så vidt angår de rettigheder, der skal tildeles landbrugerne,
nedsættes den andel af referencebeløbet, der hidrører fra hver af dedirekte betalinger, der er omhandlet i artikel 66, 67, 68 og 69, med enprocentsats, der fastsættes af medlemsstaterne inden for begrænsnin-gerne i artikel 66, 67, 68 og 69, efter eventuelle nedsættelser ihenhold til artikel 41.
2. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder de øvrige
bestemmelser i dette afsnit for de rettigheder, der fastlægges for denresterende del af referencebeløbet.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 31
▼B
Artikel 66
Betalinger i forbindelse med markafgrøder
Medlemsstaterne kan ved betalinger i forbindelse med markafgrøder
a) tilbageholde op til 25 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel
41, der svarer til de i bilag VI omhandlede arealbetalinger for mark-afgrøder, undtagen det obligatoriske udtagningsbeløb.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse
med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasis
en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes pr. hektar til landbrugere, der produ-
cerer de i bilag IX anførte markafgrøder, og i medlemsstater hvormajs ikke er en traditionel afgrøde, græsensilage, med højst 25 %af de i bilag VI omhandlede hektarbetalinger, som skal ydes på debetingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 10.
eller alternativt
b) tilbageholde op til 40 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel
41, der svarer til det i bilag VI omhandlede supplement for hård
hvede.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse
med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasisen supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes pr. hektar til landbrugere, der produ-
cerer den i bilag IX anførte hårde hvede, med højst 40 % af det
supplement pr. ha for hård hvede, der er omhandlet i bilag VI, og
som ydes eller skal ydes på de betingelser, der er angivet i afsnitIV, kapitel 10.
Artikel 67
Betalinger i forbindelse med får og geder
Medlemsstaterne kan tilbageholde op til 50 % af den del af de natio-
nale lofter, jf. artikel 41, der svarer til de betalinger for får og geder,der er nævnt i bilag VI.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse
med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasisen supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der opdrætter får og
geder, med højst 50 % af de betalinger i forbindelse med får og geder,der er nævnt i bilag VI, og som skal ydes på de betingelser, der erangivet i afsnit IV, kapitel 11.
Artikel 68
Betalinger i forbindelse med oksekød
1. Medlemsstaterne kan ved betalinger i forbindelse med oksekød
tilbageholde op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel41, der svarer til den i bilag VI omhandlede slagtepræmie for kalve.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse
med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasisen supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til slagtning af kalve med højst 100 %
af den slagtepræmie for kalve, der er nævnt i bilag VI, og som skalydes på de betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 12.
2. Medlemsstaterne kan også
a) i) tilbageholde op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf.
artikel 41, der svarer til den i bilag VI omhandlede ammeko-
præmie.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstem-
melse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstatpå årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 32
▼B
Den supplerende betaling ydes til opretholdelse af ammekohold
med højst 100 % af den ammekopræmie, der er nævnt i bilagVI, og som skal ydes på de betingelser, der er angivet i afsnit
IV, kapitel 12.
og
ii) tilbageholde op til 40 % af den del af de nationale lofter, jf.
artikel 41, der svarer til den i bilag VI omhandlede slagtepræmiefor tamkvæg, bortset fra kalve.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstem-
melse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstatpå årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til slagtning af tamkvæg, bortset
fra kalve med højst 40 % af den slagtepræmie for tamkvæg,bortset fra kalve, der er nævnt i bilag VI, og som skal ydes påde betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 12.
Eller alternativt
b) i) tilbageholde op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf.
artikel 41, der svarer til den i bilag VI omhandlede slagtepræmiefor tamkvæg, bortset fra kalve.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstem-
melse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstatpå årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til slagtning af tamkvæg, bortset
fra kalve, med højst 100 % af den slagtepræmie for tamkvæg,bortset fra kalve, der er nævnt i bilag VI, og som skal ydes påde betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 12.
eller alternativt
ii) tilbageholde op til 75 % af den del af de nationale lofter, jf.
artikel 41, der svarer til den i bilag VI omhandlede særlige
handyrspræmie.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstem-
melse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat
på årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling er på højst op til 75 % af den særlige
præmie for handyr, der er nævnt i bilag VI, og som skal ydes på
de betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 12.
Artikel 69
Valgfri gennemførelse for særlige typer landbrug og kvalitetspro-
duktion
Medlemsstaterne kan tilbageholde op til 10 % af den del af de natio-
nale lofter, jf. artikel 41, der svarer til hver sektor, som er nævnt ibilag VI. I forbindelse med markafgrøder, oksekød og fåre- og gedekød
tages der hensyn til denne tilbageholdelse ved anvendelsen af de
maksimumsprocenter, der er fastsat i henholdsvis artikel 66, 67 og 68.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse
med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasisen supplerende betaling til landbrugerne i den eller de sektor(er), derer berørt af tilbageholdelsen.
Den supplerende betaling ydes for særlige typer landbrug, som er
vigtige for miljøbeskyttelsen eller -forbedringen eller for at forbedrekvalitet og markedsføring af landbrugsprodukter, på betingelser derskal fastlægges af Kommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 33
▼B
Afdeling 3
Valgfri udelukkelser
Artikel 70
Valgfri udelukkelse af nogle direkte betalinger
1. En medlemsstat kan senest den 1. august 2004 beslutte fra enkelt-
betalingsordningen at udelukke:
a) en eller flere af de direkte betalinger, der ydes i referenceperioden i
henhold til:
— artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999
— artikel 3 i forordning (EF) nr. 2358/71.
I så fald finder artikel 64 og 65 tilsvarende anvendelse
b) alle andre direkte betalinger i bilag VI, der ydes i referenceperioden
til landbrugere i de franske oversøiske departementer, Azorerne ogMadeira, De Kanariske Øer og De Ægæiske Øer, og de direkte beta-linger, der ydes i referenceperioden i henhold til
— artikel 6 i forordning (EØF) nr. 2019/93
— artikel 9 i forordning (EF) nr. 1452/2001— artikel 13 og artikel 22, stk. 2-6, i forordning (EF) nr. 1453/2001— artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 1454/2001.
2. Med forbehold af artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2019/93,
artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1452/2001, artikel 13, stk. 2, ogartikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1453/2001 og artikel 5, stk. 2, i
forordning (EF) nr. 1454/2001 foretager medlemsstaterne de i nærvæ-
rende artikels stk. 1 nævnte direkte betalinger inden for de lofter, derfastsættes i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2, og på de betin-gelser, der fastsættes i henholdsvis afsnit IV, kapitel 3, 6 og 7-13 inærværende forordning, artikel 6 i forordning (EØF) nr. 2019/93,artikel 9 i forordning (EF) nr. 1452/2001, artikel 13 og artikel 22, stk.
2-4, i forordning (EF) nr. 1453/2001 og artikel 5 i forordning (EF) nr.
1454/2001.
Det samlede beløb for de fastsatte lofter fratrækkes de nationale lofter,
der er nævnt i artikel 41, efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
Afdeling 4
Valgfri overgang
Artikel 71
Valgfri overgangsperiode
1. Hvis særlige landbrugsbetingelser gør det berettiget, kan en
medlemsstat senest den 1. august 2004 beslutte at anvende enkeltbeta-
lingsordningen efter en overgangsperiode, der udløber enten den 31.
december 2005 eller den 31. december 2006.
Hvis den pågældende medlemsstat beslutter at anvende enkeltbetalings-
ordningen inden overgangsperiodens udløb, træffer den afgørelseherom senest den 1. august i kalenderåret forud for det kalenderår,
hvor enkeltbetalingsordningen skal finde anvendelse.
2. Med forbehold af artikel 70, stk. 2, anvender den pågældende
medlemsstat i overgangsperioden de direkte betalinger, der er nævnt ibilag VI, på de betingelser, der fastsættes i henholdsvis afsnit IV,kapitel 3, 6 og 7-13 i nærværende forordning, artikel 6 i forordning(EØF) nr. 2019/93, artikel 9 i forordning (EF) nr. 1452/2001, artikel
13 og artikel 22, stk. 2-4, i forordning (EF) nr. 1453/2001 og artikel 5
i forordning (EF) nr. 1454/2001, og inden for budgetlofter, der svarertil den del, som disse direkte betalinger udgør af det nationale loft, jf.artikel 41, og som fastsættes af Kommissionen efter proceduren iartikel 144, stk. 2, for hver af de direkte betalinger.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 34
▼B
I forbindelse med betalingen for tørret foder yder medlemsstaterne
støtte på betingelser, der skal fastlægges efter proceduren i artikel144, stk. 2, inden for nævnte budgetgrænser.
3. Enkeltbetalingsordningen anvendes fra den 1. januar i kalen-
deråret efter det kalenderår, hvor overgangsperioden udløber.
I så fald træffer den berørte medlemsstat de afgørelser, der er nævnt i
artikel 58, stk. 1, artikel 63, stk. 3, artikel 64, stk. 1, og artikel 70senest den 1. august 2005 eller alternativt 2006 alt efter den frist, derfastsættes i henhold til stk. 1 i nærværende artikel.
4. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 144, stk. 2, de
nødvendige foranstaltninger, hvis anvendelsen af denne overgangspe-riode forårsager alvorlige konkurrenceforvridninger påfællesskabsmarkedet, og for at sikre overholdelsen af Fællesskabets
internationale forpligtelser.
KAPITEL 6
GENNEMFØRELSE I DE NYE MEDLEMSSTATER
Artikel 71a
1. Medmindre andet er fastsat i dette kapitel, finder bestemmelserne
i dette afsnit anvendelse over for de nye medlemsstater.
Artikel 33, 34, 37, 38, 39, artikel 40, stk. 1, 2, 3 og 5, artikel 41, 42,
43, 47 til 50, 53 og 58-63 finder ikke anvendelse.
2. Enhver ny medlemsstat, der anvender enkeltbetalingsordningen,
træffer de i artikel 64, stk. 1, og artikel 71, stk. 1, omhandlede beslut-
ninger inden den 1. august i det år, der går forud for det år, hvor denvil anvende enkeltbetalingsordningen for første gang.
Artikel 71b
Ansøgning om støtte
1. Landbrugerne ansøger om støtte efter enkeltbetalingsordningen
inden en dato, der fastsættes af de nye medlemsstater, men senest den
15. maj.
2. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige
omstændigheder, jf. artikel 40, stk. 4, får landbrugere ikke tildelt rettig-
heder, hvis de ikke ansøger om at blive omfattet afenkeltbetalingsordningen inden den 15. maj i det første år af enkeltbe-talingsordningens anvendelse.
3. De beløb, der svarer til de rettigheder, som ikke er tildelt, tilbage-
føres til den nationale reserve, der omhandles i artikel 71d, og kantildeles på ny.
Artikel 71c
Loft
De lofter, der gælder i de nye medlemsstater, er opført i bilag VIIIa.
Artikel 71d
National reserve
1. Hver af de nye medlemsstater foretager en lineær procentuel
nedsættelse af sit nationale loft for at oprette en national reserve.Denne nedsættelse må uanset anvendelsen af artikel 71b, stk. 3, højstvære på 3 %.
2. De nye medlemsstater anvender den nationale reserve til tildeling
af betalingsrettigheder efter objektive kriterier og på en sådan måde, atder sikres lige behandling af landbrugerne og undgås markeds- ogkonkurrenceforvridninger, til landbrugere, der befinder sig i en særlig2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 35
▼M1
▼M1
situation, som Kommissionen skal definere efter proceduren i artikel
144, stk. 2.
3. I det første år af enkeltbetalingsordningens anvendelse kan de nye
medlemsstater anvende den nationale reserve til tildeling af betalings-
rettigheder efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikreslige behandling af landbrugerne og undgås markeds- og konkurrence-forvridninger, til landbrugere i specifikke sektorer, der befinder sig ien særlig situation som følge af overgangen til enkeltbetalingsord-
ningen. Sådanne betalingsrettigheder fordeles efter regler, som
Kommissionen skal fastlægge efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
4. I medfør af stk. 2 og 3 kan nye medlemsstater forhøje enhedsvær-
dien af rettighederne med op til 5 000 EUR og/eller det antalrettigheder, der er tildelt landbrugerne.
5. De nye medlemsstater foretager lineære nedsættelser af rettighe-
derne, når deres nationale reserve ikke er tilstrækkeligt stor til at
tilgodese de tilfælde, der er nævnt i stk. 2 og 3.
6. Uanset artikel 46 må de rettigheder, der er fastlagt ved hjælp af
den nationale reserve, ikke overdrages i en periode på fem år fra tilde-lingen, medmindre der er tale om overdragelse ved arv eller forskud på
arv.
Uanset artikel 45, stk. 1, skal rettigheder, der ikke er blevet udnyttet i
hvert år i femårsperioden, straks tilbageføres til den nationale reserve.
Artikel 71e
Regional fordeling af loftet i henhold til artikel 71c
1. De nye medlemsstater anvender enkeltbetalingsordningen på regi-
onalt plan.
2. De nye medlemsstater fastlægger regionerne efter objektive krite-
rier.
Nye medlemsstater med under 3 mio. støtteberettigede hektar kan
betragtes som en enkelt region.
3. Hver af de nye medlemsstater opdeler sit nationale loft i henhold
til artikel 71c mellem regionerne efter objektive kriterier efter en even-
tuel nedsættelse i henhold til artikel 71d.
Artikel 71f
Regionalisering af enkeltbetalingsordningen
1. Alle landbrugere, hvis bedrifter ligger i en given region, tildeles
rettigheder, hvis enhedsværdi beregnes ved, at det regionale loft, derfastlægges i henhold til artikel 71e, divideres med det antal støtteberet-
tigede hektar, jf. artikel 44, stk. 2, der fastlægges på regionalt plan.
2. Antallet af rettigheder pr. landbruger er lig med det antal hektar,
som landbrugeren anmelder i henhold til artikel 44, stk. 2, i det førsteår af enkeltbetalingsordningens anvendelse, medmindre der er tale omforce majeure eller særlige omstændigheder, jf. artikel 40, stk. 4.
3. Betalingsrettighederne pr. hektar ændres ikke, medmindre andet
bestemmes.
Artikel 71g
Arealanvendelse
1. Landbrugerne kan som en undtagelse fra artikel 51 og i henhold
til bestemmelserne i nærværende artikel også anvende de parceller, derer omfattet af erklæringen i artikel 44, stk. 3, til produktion af de2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 36
▼M1
produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/
96 (1) og artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96 (2), og andre
kartofler end kartofler bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse, som
der ydes støtte til i henhold til artikel 93 i nærværende forordning,
bortset fra vedvarende afgrøder.
2. De nye medlemsstater fastsætter det antal hektar, der kan
anvendes i henhold til stk. 1, ved efter objektive kriterier at underop-dele det gennemsnitlige antal hektar, der blev anvendt til produktionaf de i stk. 1 nævnte produkter på nationalt plan i treårsperioden
2000–2002, på de regioner, der er fastlagt i henhold til artikel 71e,
stk. 2. Det gennemsnitlige antal hektar på nationalt plan og antallet afhektar på regionalt plan fastsættes af Kommissionen efter proceduren iartikel 144, stk. 2, på grundlag af de oplysninger, de nye medlemsstaterindsender.
3. Inden for den grænse, der fastsættes for den pågældende region i
henhold til stk. 2, skal en landbruger kunne benytte valgmuligheden i
stk. 1:
a) inden for det antal hektar, han har anvendt til produktion af de i stk.
1 nævnte produkter i 2003
b) uanset artikel 71a, stk. 1, andet afsnit, ved tilsvarende anvendelse af
artikel 40 og artikel 42, stk. 4, inden for et antal hektar, der skal
fastsættes efter objektive kriterier og således, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og markeds- og konkurrenceforvrid-ninger undgås.
4. Inden for det tilbageværende antal hektar, der er til rådighed efter
anvendelsen af stk. 3, har landbrugerne tilladelse til at producere de
produkter, der er omhandlet i stk. 1, på et andet antal hektar end det
antal, der er omfattet af stk. 3, inden for det antal hektar, de anvendertil produktion af de i stk. 1 nævnte produkter i 2004 og/eller 2005, oglandbrugere, der allerede i 2004 producerede de pågældende produkterinden for det antal hektar, der blev anvendt i 2004, skal i den forbin-
delse have fortrinsret.
Ved anvendelse af artikel 71 eller artikel 143b erstattes årstallene 2004
og 2005 af henholdsvis året forud for året for enkeltbetalingsordningensanvendelse og året for selve anvendelsen.
5. Til fastsættelsen af de individuelle grænser, der er nævnt i stk. 3
og 4, anvender de nye medlemsstater landbrugerens individuelle data,når sådanne data foreligger, eller anden dokumentation fra landbru-
geren, som de finder tilfredsstillende.
6. Det antal hektar, der er givet tilladelse til i henhold til stk. 3 og 4,
må under ingen omstændigheder være større end antallet af støtteberet-tigede hektar, jf. artikel 44, stk. 2, som landbrugeren har anmeldt ienkeltbetalingsordningens første anvendelsesår.
7. Tilladelsen skal i den pågældende region anvendes sammen med
den tilsvarende betalingsrettighed.
8. Den i artikel 60 omhandlede rapport skal også vedrøre gennem-
førelsen i de nye medlemsstater.
Artikel 71h
Græsarealer
De nye medlemsstater kan også efter objektive kriterier og inden for
rammerne af det regionale loft eller en del heraf fastsætte forskelligeenhedsværdier for de rettigheder, der skal tildeles de i artikel 71f, stk.1, omhandlede landbrugere, for så vidt angår hektar, der er udlagt somgræsareal og identificeret som sådant pr. 30. juni 2003, og for enhver
anden støtteberettiget hektar eller subsidiært for hektar, der er perma-
nente græsarealer og identificeret som sådanne pr. 30. juni 2003, ogfor enhver anden støtteberettiget hektar.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 37
(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.
(2) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.
▼M1
Artikel 71i
Mælkepræmier og tillægsbetalinger
Fra og med 2007 inkluderes de beløb, der følger af mælkepræmien og
tillægsbetalingerne i henhold til artikel 95 og 96, og som skal ydes i2007, i enkeltbetalingsordningen.
De nye medlemsstater kan dog beslutte, at de beløb, der følger af
mælkepræmierne og tillægsbetalingerne i henhold til artikel 95 og 96,
helt eller delvis skal indgå i enkeltbetalingsordningen fra 2005. Rettig-heder, der er fastlagt i henhold til dette stykke, ændres ioverensstemmelse hermed.
Det beløb, der anvendes til fastlæggelse af rettigheder til disse beta-
linger, skal svare til de beløb, der skal ydes i henhold til artikel 95 og
96, beregnet på grundlag af den individuelle referencemængde for
mælk, der er til rådighed på bedriften den 31. marts i det år, hvor dissebetalinger helt eller delvis optages i enkeltbetalingsordningen.
Uanset artikel 71a, stk. 1, finder artikel 48, 49 og 50 tilsvarende anven-
delse.
Artikel 71j
Udtagningsrettigheder
1. Landbrugerne modtager en del af deres betalingsrettigheder i
form at udtagningsrettigheder.
2. Antallet af udtagningsrettigheder fastlægges ved, at landbrugerens
støtteberettigede areal i henhold til artikel 54, stk. 2, som anmeldes ienkeltbetalingsordningens første anvendelsesår, multipliceres med den
gældende udtagningssats.
Udtagningssatsen beregnes ved, at basissatsen for obligatorisk udtag-
ning på 10 % multipliceres med det forhold, der i den pågældenderegion består mellem det regionale basisareal eller de regionale basisa-realer i henhold til artikel 101, stk. 3, og det støtteberettigede areal ihenhold til artikel 54, stk. 2.
3. Værdien af udtagningsrettighederne svarer til den regionale værdi
for betalingsrettigheder som fastlagt i henhold til artikel 71f, stk. 1.
4. Stk. 1-3 gælder ikke for landbrugere, der anmelder et mindre
antal hektar i henhold til artikel 54, stk. 2, end det antal, som ville
kræves til produktion af et antal tons, der modsvarer 92 tons korn ihenhold til bilag IX på grundlag af referenceudbyttet i henhold til bilagXIb, der gælder for den nye medlemsstat, hvor bedriften ligger, divi-deret med det i stk. 2, andet afsnit, nævnte forhold.
Artikel 71k
Betingelser gældende for rettigheder
1. Uanset artikel 46, stk. 1, må rettigheder, der fastlægges i henhold
til dette kapitel, kun overdrages inden for samme region eller mellemregioner, når rettighederne pr. hektar er de samme.
2. Senest den 1. august i det år, der går forud for enkeltbetalingsord-
ningens første anvendelsesår, kan de nye medlemsstater også under
iagttagelse af det generelle princip i fællesskabslovgivningen beslutte,at rettigheder, der fastlægges i henhold til dette kapitel, gradvis skalændres i en på forhånd fastlagt takt og efter objektive kriterier.
Artikel 71l
Fakultativ gennemførelse
1. Kapitel 5, afdeling 2, 3 og 4, finder anvendelse over for de nye
medlemsstater på de i denne artikel fastsatte betingelser. Afdeling 4gælder dog ikke for nye medlemsstater, der anvender den generellearealbetalingsordning i henhold til artikel 143b.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 38
▼M1
2. Henvisninger i kapitel 5, afdeling 2 og 3, til artikel 41, navnlig
vedrørende de nationale lofter, betragtes som henvisninger til artikel71c.
3. Den i artikel 64, stk. 3, nævnte rapport skal indbefatte de alterna-
tiver, der er fastsat i dette kapitel.
AFSNIT IV
ANDRE STØTTEORDNINGER
KAPITEL 1
SÆRLIG KVALITETSPRÆMIE FOR HÅRD HVEDE
Artikel 72
Anvendelsesområde
Der ydes støtte til landbrugere, der producerer hård hvede henhørende
under KN-kode 1001 10 00 på de i dette kapitel fastsatte betingelser.
Artikel 73
Beløb og støtteberettigelse
1. Støtten udgør 40 EUR pr. hektar.
2. Betalingerne ydes på betingelse af, at der anvendes visse
mængder certificeret frø af sorter, der i produktionsområdet anerkendessom værende af høj kvalitet til produktion af semulje eller pasta.
Artikel 74
Arealer
1. Støtten ydes for nationale basisarealer i de traditionelle produkti-
onsområder, der er anført i bilag X.
Basisarealerne er følgende:
Grækenland 617 000 ha
Spanien 594 000 haFrankrig 208 000 haItalien 1 646 000 haCypern 6 183 haUngarn 2 500 haØstrig 7 000 haPortugal 118 000 ha
2. En medlemsstat kan underinddele sit basisareal i delbasisarealer
efter objektive kriterier.
Artikel 75
Overskridelse af arealet
1. Såfremt der ansøges om støtte for et areal, der er større end basi-
sarealet, nedsættes det areal pr. landbruger, for hvilket der ansøges omstøtte, proportionalt det pågældende år.
2. Hvis en medlemsstat underinddeler sit basisareal i delbasisarealer,
finder nedsættelsen i stk. 1 kun anvendelse på landbrugere i delbasisa-realer, i det omfang deres grænse er overskredet. Denne nedsættelseskal foretages, når de arealer i delbasisarealerne, som ikke har nået2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 39
▼B
▼M1
▼B
▼B
deres grænse, i den pågældende medlemsstat er blevet omfordelt til
delbasisarealer, hvor disse grænser er blevet overskredet.
KAPITEL 2
PRÆMIE FOR PROTEINAFGRØDER
Artikel 76
Anvendelsesområde
Der ydes støtte til landbrugere, som producerer proteinafgrøder på de i
dette kapitel fastsatte betingelser.
Proteinafgrøder omfatter:
— ærter henhørende under KN-kode 0713 10
— valskbønner og hestebønner henhørende under KN-kode 0713 50— sødlupiner henhørende under KN-kode ex 1209 29 50.
Artikel 77
Beløb og støtteberettigelse
Støtten udgør 55,57 EUR pr. ha proteinafgrøder høstet efter, at de er
grønmodne.
Afgrøder, der dyrkes på fuldt tilsåede arealer og i overensstemmelse
med lokale normer, men som ikke når at blive grønmodne som følge
af usædvanlige vejrforhold, der anerkendes af den pågældendemedlemsstat, forbliver dog støtteberettigede, såfremt de pågældendearealer ikke anvendes til andre formål indtil dette vækststadium.
Artikel 78
Areal
1. Der fastsættes et maksimalt garantiareal på 1 600 000 ha, som der
kan ydes støtte for.
2. Såfremt der ansøges om støtte for et areal, der er større end det
maksimale garantiareal, nedsættes det areal pr. landbruger, for hvilketder ansøges om støtte, proportionalt det pågældende år efter procedureni artikel 144, stk. 2.
KAPITEL 3
AFGRØDESPECIFIK BETALING FOR RIS
Artikel 79
Anvendelsesområde
Der ydes støtte til landbrugere, som producerer ris henhørende under
KN-kode 1006 10 på de i dette kapitel fastsatte betingelser.
Artikel 80
Beløb og støtteberettigelse
1. Støtten ydes pr. hektar jord tilsået med ris og på den betingelse, at
afgrøden bevares indtil mindst blomstringens begyndelse undernormale vækstbetingelser.
Afgrøder, der dyrkes på fuldt tilsåede arealer og i overensstemmelse
med lokale normer, men som ikke når blomstringsstadiet som følge afusædvanlige vejrforhold, der anerkendes af den pågældende medlems-stat, forbliver dog støtteberettigede, såfremt de pågældende arealer ikkeanvendes til andre formål indtil dette vækststadium.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 40
▼M1
▼B
▼M1
2. Støtten fastsættes til følgende beløb efter udbytterne i de pågæl-
dende medlemsstater:
Produktionsåret 2004/
05 og i tilfælde af
anvendelse af artikel
71
(EUR/ha)Produktionsåret 2005/
06 og fremefter
(EUR/ha)
Grækenland 1 323,96 561,00
Spanien 1 123,95 476,25
Frankrig:
— det europæiske område 971,73 411,75
— Fransk Guyana 1 329,27 563,25
Italien 1 069,08 453,00
Ungarn 548,70 232,50
Portugal 1 070,85 453,75
Artikel 81
Arealer
Der fastsættes et nationalt basisareal for hver producentmedlemsstat.
For Frankrig fastsættes der dog to basisarealer. Basisarealerne er
følgende:
Grækenland 20 333 ha
Spanien 104 973 haFrankrig:— det europæiske område 19 050 ha— Fransk Guyana 4 190 haItalien 219 588 haUngarn 3 222 haPortugal 24 667 ha
En medlemsstat kan underinddele sit eller sine basisarealer i delbasisa-
realer efter objektive kriterier.
Artikel 82
Overskridelse af arealerne
1. Såfremt det areal, hvorpå der dyrkes ris i en medlemsstat, i et
givet år overstiger det i artikel 80 anførte basisareal, nedsættes det arealpr. landbruger, for hvilket der ansøges om støtte, proportionelt i detpågældende år.
2. Hvis en medlemsstat underinddeler sit basisareal eller -arealer i
delbasisarealer, finder nedsættelsen i stk. 1 kun anvendelse på landbru-gere i delbasisarealer, i det omfang deres grænse er overskredet. Dennenedsættelse skal foretages, når de arealer i delbasisarealerne, som ikkehar nået deres grænse, i den pågældende medlemsstat er blevet omfor-delt til delbasisarealer, hvor disse grænser er blevet overskredet.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 41
▼B
▼B
KAPITEL 4
AREALBETALING FOR NØDDER
Artikel 83
Fællesskabsstøtte
1. Der ydes fællesskabsstøtte til landbrugere, der producerer nødder,
på de i dette kapitel fastsatte betingelser.
Nødder omfatter:
— mandler henhørende under KN-kode 0802 11 og 0802 12
— hasselnødder henhørende under KN-kode 0802 21 og 0802 22— valnødder henhørende under KN-kode 0802 31 og 0802 32— pistacienødder henhørende under KN-kode 0802 50
— johannesbrød henhørende under KN-kode 1212 10 10.
2. Medlemsstaterne kan differentiere støtten efter produkt eller ved
at øge eller mindske de nationale garantiarealer (i det følgende benævnt
»NGA«), jf. artikel 84, stk. 3. I hver medlemsstat må det samlede støt-
tebeløb, som ydes i et givet år, dog ikke overstige det loft, der erfastsat i artikel 84, stk. 1.
Artikel 84
Arealer
1. En medlemsstat yder EF-støtte inden for et loft, som beregnes ved
at multiplicere antallet af hektar NGA som fastsat i stk. 3 med detgennemsnitlige støttebeløb på 120,75 EUR.
2. Der fastsættes et maksimalt garantiareal på 812 400 ha.
3. Det i stk. 2 omhandlede maksimale garantiareal fordeles på
følgende NGA:
Nationale garantiarealer (NGA)
Belgien 100 ha
Tyskland 1 500 haGrækenland 41 100 haSpanien 568 200 haFrankrig 17 300 haItalien 130 100 haCypern 5 100 haLuxembourg 100 haUngarn 2 900 haNederlandene 100 haØstrig 100 haPolen 1 000 haPortugal 41 300 haSlovenien 300 haSlovakiet 3 100 haDet Forenede
Kongerige100 ha
4. En medlemsstat kan underinddele sit NGA i underarealer efter
objektive kriterier, særlig på regionalt niveau eller i forhold til produk-tionen.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 42
▼M1
▼B
Artikel 85
Overskridelse af delbasisarealer
Hvis en medlemsstat underinddeler sit NGA i delbasisarealer, og et
eller flere delbasisarealer overskrides, nedsættes det areal pr. land-
bruger, for hvilket der ansøges om fællesskabsstøtte, proportionelt idet pågældende år for landbrugere i delbasisarealet, såfremt deresgrænse er overskredet. Nedsættelsen skal foretages, når de arealer idelbasisarealet, som ikke har nået deres grænse, i den pågældendemedlemsstat er blevet omfordelt til delbasisarealer, hvor disse grænser
er blevet overskredet.
Artikel 86
Støtteberettigelsesbetingelser
1. Udbetalingen af fællesskabsstøtten er betinget af især en mindste
arealstørrelse og trætæthed.
2. Arealer omfattet af forbedringsplaner som omhandlet i artikel 14b
i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den fællesmarkedsordning for frugt og grøntsager (
1) bliver berettigede til støtte
under denne ordning den 1. januar året efter det år, i hvilket forbed-
ringsplanen udløb.
3. Medlemsstaterne kan gøre ydelsen af fællesskabsstøtte betinget
af, at landbrugerne er medlem af en producentorganisation, der er aner-kendt efter artikel 11 eller 14 i forordning (EF) nr. 2200/96.
4. Hvis bestemmelsen i stk. 3 anvendes, kan medlemsstaterne
beslutte, at udbetalingen af støtten i stk. 1 skal ske til en producent-
organisation på medlemmernes vegne. Det støttebeløb, som
producentorganisationen modtager, udbetales til medlemmerne.Medlemsstaterne kan dog tillade, at en producentorganisation somkompensation for de tjenester, der ydes medlemmerne, fratrækker højst1 % i EF-støtten.
Artikel 87
National støtte
1. Medlemsstaterne kan som supplement til fællesskabsstøtten yde
national støtte indtil et maksimumsbeløb på 120,75 EUR pr. ha pr. år.
2. Den nationale støtte kan kun ydes for arealer, der modtager
fællesskabsstøtte.
3. Medlemsstaterne kan gøre ydelsen af national støtte betinget af, at
landbrugerne er medlem af en producentorganisation, der er anerkendtefter artikel 11 eller 14 i forordning (EF) nr. 2200/96.
KAPITEL 5
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
Artikel 88
Støtte
Der ydes en støtte på 45 EUR pr. ha pr. år for arealer, der er tilsået
med energiafgrøder, som anvendes på de i dette kapitel fastsatte betin-gelser.
Ved »energiafgrøder« forstås afgrøder, der i hovedsagen leveres til
produktion af følgende energiprodukter:
— produkter, der anses for biobrændstoffer, og som opregnes i artikel
2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 43
(1) EFT L 118 af 20.5.1972, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 1363/95 (EFT L 132 af 16.6.1995. s. 8).
▼B
maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre
fornyelige brændstoffer til transport (1)
— elektrisk og termisk energi produceret på grundlag af biomasse.
Artikel 89
Arealer
1. Der fastsættes et maksimalt garantiareal på 1 500 000 ha, som der
kan ydes støtte for.
2. Såfremt det areal, for hvilket der ansøges om støtte, overstiger det
maksimale garantiareal, foretages der efter proceduren i artikel 144,stk. 2, det pågældende år en proportional nedsættelse af det areal pr.
landbruger, for hvilket der ansøges om støtte.
Artikel 90
Betingelser for støtteberettigelse
Der ydes kun støtte for arealer, hvor produktionen er omfattet af en
kontrakt mellem landbrugeren og forarbejdningsindustrien, medmindrelandbrugeren selv foretager forarbejdningen på bedriften.
Arealer, for hvilke der er ansøgt om en energiafgrødeordning, kan ikke
medregnes som udtaget med henblik på udtagningsforpligtelsen iartikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1251/1999 og i artikel 54, stk.2, artikel 63, stk. 2, artikel 71j og artikel 107, stk. 1, i denne forord-
ning.
Artikel 91
Revision af listen over energiafgrøder
Der kan tilføjes eller fjernes produkter i artikel 87 efter proceduren i
artikel 144, stk. 2.
Artikel 92
Revision af energiafgrødeordningen
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2006 Rådet en
rapport om gennemførelsen af ordningen, eventuelt ledsaget af forslag
under hensyntagen til gennemførelsen af EU-biobrændstofinitiativet.
KAPITEL 6
STØTTE TIL STIVELSESKARTOFLER
Artikel 93
Støtte
Der fastsættes en støtte til landbrugere, som producerer kartofler
bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse. Støttebeløbet gælder for
den mængde kartofler, der er nødvendig til fremstilling af en ton
stivelse. Det udgør
— 110,54 EUR for produktionsåret 2004/2005 og i tilfælde af anven-
delse af artikel 71
— 66,32 EUR fra produktionsåret 2005/2006 og frem.
Støttebeløbet tilpasses efter kartoflernes stivelsesindhold.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 44
(1) EUT L 123 af 17.5.2003, s. 42.▼M1
▼B
▼M1
Artikel 94
Betingelser
Støtten udbetales kun for den mængde kartofler, der er omfattet af en
dyrkningskontrakt mellem kartoffelproducenten og stivelsesfabrikanteninden for den kvote, virksomheden har fået tildelt, jf. artikel 2, stk. 2eller 4, i forordning (EF) nr. 1868/94.
KAPITEL 7
MÆLKEPRÆMIE OG TILLÆGSBETALINGER
Artikel 95
Mælkepræmie
1. Fra 2004 til 2007 har mælkeproducenterne ret til en mælke-
præmie. Den ydes pr. kalenderår, pr. bedrift og pr. ton individuelreferencemængde, der er berettiget til præmie, og som er til rådighedpå bedriften.
2. Uanset stk. 3 og nedsættelser, der følger af anvendelsen af stk. 4,
multipliceres den individuelle referencemængde for mælk, der er tilrådighed på bedriften den 31. marts i det pågældende kalenderår,udtrykt i tons med:
— 8,15 EUR/t for kalenderåret 2004
— 16,31 EUR/t for kalenderåret 2005— 24,49 EUR/t for kalenderåret 2006 og 2007, og
ved anvendelse af artikel 70 for de derpå følgende kalenderår.3. Individuelle referencemængder, der midlertidigt er blevet overført
i henhold til artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28.
december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (
1) eller
artikel 16 i forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 omindførelse af en afgift i mejerisektoren (
2) den 31. marts i det pågæl-
dende kalenderår, anses for at være til rådighed på modtagerens
bedrift for dette kalenderår.
4. Ved anvendelsen af stk. 2 gælder følgende: Hvis summen af alle
individuelle referencemængder i en medlemsstat den 31. marts i etkalenderår overstiger summen af de tilsvarende samlede mængder fortolvmånedersperioden 1999/2000 i den pågældende medlemsstat i
henhold til bilag I til forordning (EØF) nr. 3950/92, træffer den pågæl-
dende medlemsstat på grundlag af objektive kriterier de nødvendigeforanstaltninger til at nedsætte de individuelle referencemængder, derer berettiget til præmie på sit område for det pågældende kalenderår ioverensstemmelse hermed.
Artikel 96
Tillægsbetalinger
1. Fra 2004 til 2007 yder medlemsstaterne hvert år tillægsbetalinger
til producenterne på deres område inden for de årlige samlede beløb,der er anført i stk. 2. Disse betalinger foretages efter objektive kriterierog på en sådan måde, at der sikres lige behandling af producenterne, og
markedsforstyrrelser og konkurrenceforvridninger undgås. Endvidere
må sådanne betalinger ikke være forbundet med udsving i markedspri-serne.
Præmiesupplementer må kun ydes som et tillægsbeløb til præmien i
henhold til artikel 95, stk. 2.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 45
(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 572/2003 (EUT L 82 af 29.3.2003, s. 20).
(2) Se side 123 i denne EUT.▼B
▼B
2. Tillægsbetalinger: samlede beløb udtrykt i mio. EUR:
2004 20052006 og
2007 (1)
Belgien 12,12 24,30 36,45
Danmark 16,31 32,70 49,05
Tyskland 101,99 204,53 306,79
Grækenland 2,31 4,63 6,94
Spanien 20,38 40,86 61,29Frankrig 88,70 177,89 266,84
Irland 19,20 38,50 57,76
Italien 36,34 72,89 109,33
Luxembourg 0,98 1,97 2,96
Nederlandene 40,53 81,29 121,93
Østrig 10,06 20,18 30,27
Portugal 6,85 13,74 20,62
Finland 8,81 17,66 26,49
Sverige 12,09 24,24 36,37
Det Forenede Kongerige 53,40 107,09 160,64
(1) Og ved anvendelse af artikel 70 for de derpå følgende kalenderår.
Artikel 97
Definitioner
Med henblik på dette kapitel finder definitionen af »producent« i
artikel 5 i forordning (EF) nr. 1788/2003 anvendelse.
KAPITEL 8
SÆRLIG REGIONALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
Artikel 98
Støtte
Hvis artikel 70 finder anvendelse, skal der i Finland og i Sverige nord
for 62. breddegrad, og i nogle tilstødende områder med tilsvarende
klimatiske forhold, der gør det særlig vanskeligt at drive landbrug, tillandbrugere, der producerer korn, oliefrø, hørfrø og hør og hampbestemt til fiberproduktion, ydes en særlig støtte på 24 EUR/t multipli-ceret med det udbytte, der er fastlagt i regionaliseringsplanen for denpågældende region, inden for et loft, som fastsættes af Kommissionen
i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2, svarende til den andel, som
denne støtte udgør af det loft, der er omhandlet i artikel 41.
Hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte
loft, reduceres støtten pr. landbruger forholdsmæssigt i det pågældende
år.
KAPITEL 9
STØTTE TIL FRØ
Artikel 99
Støtte
1. Finder artikel 70 anvendelse, yder medlemsstaterne hvert år den i
bilag XI fastsatte støtte til produktionen af basisfrø eller certificerede
frø af en eller flere af de arter, der er anført i bilag XI.
2. Anvendes det areal, der er godkendt til certificering, og for
hvilket der ansøges om støtte til frø, også til at ansøge om støtte efter2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 46
▼B
enkeltbetalingsordningen, reduceres støtten til frø, bortset fra frø af de
arter, der er anført i bilag XI, nr. 1 og 2, med det støttebeløb, der efterenkeltbetalingsordningen vil blive ydet for det pågældende areal i et
givet år, idet støtten til frø dog ikke kan blive mindre end nul.
3. Den støtte, som der ansøges om, må ikke overstige et loft, som
fastsættes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2,
svarende til den andel, som frøstøtten for den pågældende art udgør af
det nationale loft, der er omhandlet i artikel 41. For de nye medlems-stater svarer dette loft dog til de beløb, der er anført i bilag XIa.
Når den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte
loft, reduceres støtten pr. landbruger forholdsmæssigt i det pågældendeår.
4. De forskellige arter af Cannabis, som der kan udbetales støtte til i
henhold til denne artikel, fastlægges efter proceduren i artikel 144, stk.2.
KAPITEL 10
AREALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
Artikel 100
Anvendelsesområde og definitioner
1. Finder artikel 66 anvendelse, yder medlemsstaterne på de vilkår,
der fastlægges i dette kapitel, medmindre andet er bestemt, landbru-gere, der producerer markafgrøder, den støtte, som den pågældende
medlemsstat vælger i overensstemmelse med nævnte artikel.
2. Med henblik på dette kapitel:
— løber produktionsåret fra 1. juli til 30. juni
— forstås der ved »markafgrøder« dem, som er anført i bilag IX.
3. I medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan
græsensilage gøres berettiget til arealstøtte for markafgrøder på sammevilkår som dem, der gælder for markafgrøder.
Artikel 101
Basisarealer
Arealbetalingen fastsættes pr. hektar og differentieres regionalt.Arealbetalingen ydes for det areal, hvor der dyrkes markafgrøder, eller
som er udtaget i overensstemmelse med artikel 107, og som ikke over-stiger det regionale basisareals eller de regionale basisarealers samledeantal hektar som fastsat i bilag VI til Kommissionens forordning (EF)nr. 2316/1999 (
1) under hensyntagen til anvendelsen af forordning (EF)
nr. 1017/94.
Det eller de regionale basisarealer i de nye medlemsstater fastsættes
dog af Kommissionen efter proceduren i artikel 144, stk. 2, og indenfor de nationale basisarealer, der er opført i bilag XIb.
En region betyder i denne forbindelse en medlemsstat eller en region i
medlemsstaten, alt efter den pågældende medlemsstats valg. Finderartikel 66 anvendelse, reduceres det eller de areal(er), der er fastsat ibilag VI i forordning (EF) nr. 2316/1999, med det antal hektar, der2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 47
(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 af 22. oktober 1999 om
gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om
indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (EFT
L 280 af 30.10.1999, s. 43). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1035/
2003 (EUT L 150 af 18.6.2003, s. 24).▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
svarer til udtagningsrettighederne i henhold til artikel 53 og artikel 63,
stk. 2 i nærværende forordning, i den pågældende region.
Artikel 102
Overskridelse af basisarealer og lofter
1. Hvis det samlede areal, for hvilket der ansøges om betaling under
ordningen for markafgrøder, herunder det under ordningen udtagne
areal, hvis artikel 71 finder anvendelse, overstiger basisarealet, fore-
tages der en forholdsmæssig nedsættelse af den enkelte landbrugersstøtteberettigede areal for alle de betalinger, der i den pågældenderegion i samme produktionsår ►
C1 ydes i henhold til dette kapitel. ◄
2. Summen af betalinger, som der ansøges om, må ikke overstige
det loft, som fastsættes af Kommissionen i overensstemmelse medartikel 64, stk. 2. Hvis den samlede støtte, som der ansøges om, over-stiger det fastsatte loft, reduceres støtten pr. landbruger
forholdsmæssigt i det pågældende år.
3. Hvis artikel 71 finder anvendelse, medtages arealer, for hvilke der
ikke ansøges om betaling efter nærværende kapitel, men som anvendes
som grundlag for en ansøgning om støtte i henhold til kapitel 12, også
ved beregningen af det samlede areal, for hvilket der er ansøgt ombetaling.
4. Hvis en medlemsstat lader græsensilage omfatte af arealbeta-
lingen for markafgrøder, fastlægges der et særskilt basisareal. Hvisbasisarealet for markafgrøder ikke nås i løbet af et produktionsår, kande resterende hektar for samme produktionsår udloddes til det tilsva-rende basisareal.
5. Hvis en medlemsstat har valgt at fastlægge et eller flere nationale
basisarealer, kan den underopdele hvert af disse i delbasisarealer pågrundlag af objektive kriterier, der skal fastlægges af medlemsstaten.
Med henblik på dette stykke skal basisarealerne »Secano« og
»Regadío« betragtes som nationale basisarealer.
Hvis et nationalt basisareal overskrides, kan den pågældende medlems-
stat efter objektive kriterier helt eller delvis koncentrere deforanstaltninger, der finder anvendelse ifølge stk. 1, på de delbasisa-realer, for hvilke der er konstateret en overskridelse.
Medlemsstater, der har valgt at anvende den mulighed, der er nævnt i
dette stykke, underretter senest den 15. september landbrugerne og
Kommissionen om deres valg og om de nærmere bestemmelser for
anvendelsen.
Artikel 103
Regionaliseringsplan
Den regionaliseringsplan, som fastlægges af medlemsstaterne i henhold
til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1251/1999, finder anvendelse.
Alternativt gælder det for nye medlemsstater, der anvender den gene-
relle arealbetalingsordning, jf. artikel 143b, i 2004 og vælger at
anvende artikel 66, at regionaliseringsplanen fastlægges efter objektive
kriterier senest den 1. august i den generelle arealbetalingsordningssidste anvendelsesår. I disse tilfælde må de samlede regionale basisa-realer og det vejede gennemsnitlige referenceudbytte i regionerne ikkeoverskride lofterne over det nationale basisareal og referenceudbytte i
bilag XIb.
De pågældende medlemsstater kan på anmodning fra Kommissionen
eller på eget initiativ revidere regionaliseringsplanen på grundlag afobjektive kriterier.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 48
▼M1
▼B
▼B
Artikel 104
Grundbeløb
1. Arealbetalingen beregnes ved at multiplicere grundbeløbet pr. ton
med det gennemsnitlige kornudbytte, der er fastsat i regionaliserings-planen for den pågældende region.
2. Den i stk. 1 nævnte beregning foretages ved anvendelse af det
gennemsnitlige kornudbytte. Hvis majs behandles særskilt, anvendes»majsudbyttet« dog for majs og udbyttet for »andre kornarter endmajs« for korn, oliefrø og hørfrø samt hør og hamp bestemt til fiber-
produktion.
3. Grundbeløbet for markafgrøder og, hvis artikel 71 finder anven-
delse, for arealudtagning fastsættes til 63,00 EUR/t for produktionsåret2005/2006 og fremefter.
Artikel 105
Supplement for hård hvede
1. Der udbetales et supplement til arealbetalingen på
— 291 EUR/ha for produktionsåret 2005/06
— 285 EUR/ha for produktionsåret 2006/07 og fremefter
for det areal, hvor der dyrkes hård hvede i de traditionelle produktions-
regioner, der er nævnt i bilag X, under iagttagelse af følgende lofter:
Grækenland 617 000 ha
Spanien 594 000 haFrankrig 208 000 haItalien 1 646 000 haCypern 6 183 haUngarn 2 500 haØstrig 7 000 haPortugal 118 000 ha.
2. Hvis summen af de arealer, for hvilke der ansøges om supplement
til arealbetalingen, i et produktionsår overstiger det loft, der er anførtovenfor, foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det areal pr.landbruger, som supplementet kan betales for.
Medlemsstaterne kan dog under iagttagelse af de i stk. 1 fastsatte lofter
pr. medlemsstat fordele de i nævnte stykke anførte arealer mellem deproduktionsområder, der er anført i bilag X, eller for EF i detssammensætning pr. 30. april 2004 om nødvendigt mellem produktions-regionerne som omhandlet i regionaliseringsplanen efter produktionen
af hård hvede i perioden 1993–1997. Hvis i dette tilfælde summen af
de arealer i en region, for hvilke der ansøges om et supplement tilarealbetalingen, i et produktionsår overstiger det tilsvarende regionaleloft, foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det areal pr. land-bruger, som supplementet kan betales for. Nedsættelsen foretages, nårder inden for en medlemsstat er foretaget en omfordeling af arealer
fra regioner, som ikke har nået deres regionale loft, til regioner, som
har overskredet dette loft.
3. I andre regioner end de i bilag X nævnte med en veletableret
produktion af hård hvede ydes der en særlig støtte på 46 EUR/ha for
produktionsåret 2005/06 for et areal på højst følgende antal hektar:
Tyskland 10 000 ha
Spanien 4 000 haFrankrig 50 000 ha2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 49
▼M1
▼M1
Italien 4 000 ha
Ungarn 4 305 haSlovakiet 4 717 haDet Forenede
Kongerige5 000 ha.
Artikel 106
Hør og hamp
For så vidt angår hør og hamp bestemt til fiberproduktion foretages
arealbetalingen først — afhængigt af omstændighederne — nårkontrakten er indgået, eller der er givet tilsagn, jf. artikel 2, stk. 1, iforordning (EF) nr. 1673/2000.
For hamp bestemt til fiberproduktion foretages arealbetalingen også
under de vilkår, som fastlægges i artikel 52.
Artikel 107
Udtagning
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse, er landbrugere, der ansøger om
arealbetaling, forpligtet til at udtage en del af arealet på deres bedrift afproduktionen, og får en godtgørelse for denne forpligtelse.
2. Udtagningsforpligtelsen for den enkelte landbruger, der ansøger
om arealbetaling, fastsættes som en andel af det areal med markaf-grøder, for hvilket vedkommende har indgivet ansøgning, og denneandel udtages i henhold til dette kapitel.
Grundsatsen for den obligatoriske udtagningsforpligtelse fastsættes til
10 % for produktionsårene 2005/2006 og 2006/2007.
3. Det udtagne areal kan anvendes til
— produktion af materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter,
som ikke direkte er bestemt til konsum eller foderbrug, forudsat der
anvendes effektive kontrolsystemer
— dyrkning af bælgplanteafgrøder på en landbrugsbedrift, der for hele
produktionens vedkommende drives i overensstemmelse medkravene i forordning (EØF) nr. 2092/91.
Medlemsstaterne bemyndiges til at udbetale national støtte på op til
50 % procent af de udgifter, der er forbundet med overgang til flerårigeafgrøder til biomasseproduktion på udtagne arealer.
4. Den mængde af biprodukter til konsum eller foderbrug, der vil
kunne opstå ved dyrkning af oliefrø på arealer, der er udtaget efter
stk. 3, første led, skal tages i betragtning for så vidt angår overhol-delsen af grænsen på 1 mio. metriske tons, jf. artikel 56, stk. 3.
5. Hvis der er fastsat forskellige udbytter for vandede og ikke-
vandede arealer, finder betalingen for udtagning af ikke-vandede
arealer anvendelse.
6. Landbrugere kan få udtagningsbetalingen for frivillig udtagning af
arealer, der overstiger deres forpligtelse. Medlemsstaterne skal tillade
landmændene at udtage op til mindst 10 % af det areal med markaf-
grøder, for hvilket der indgives ansøgning, og som udtages i henholdtil denne artikel. En medlemsstat kan fastsætte højere procentsatser,der er afpasset efter de særlige forhold og sikrer en tilstrækkelig udnyt-telse af landbrugsarealerne. Hvis artikel 65 finder anvendelse, finderdette stykke anvendelse efter detaljerede regler, som Kommissionen
skal vedtage efter fremgangsmåden i artikel 144, stk. 2.
7. Landbrugere, der ansøger om betaling for et areal, der ikke er
større end det areal, der på grundlag af de for den pågældende regionfastlagte udbytter er nødvendigt til produktion af 92 tons korn, er ikke2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 50
▼B
▼B
omfattet af udtagningsforpligtelsen. Bestemmelserne i stk. 6 finder
anvendelse på disse landbrugere.
8. Uanset artikel 108 kan arealer:
— der udtages med henblik på miljøvenligt landbrug (artikel 22-24 i
Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999, og som hverken anvendestil landbrugsformål eller med gevinst for øje til et andet formål
end dem, der er tilladt for andre udtagne arealer i henhold til denne
forordning, eller
— der skovrejses med henblik på skovrejsning (artikel 31 i forordning
(EF) nr. 1257/1999)
som følge af en ansøgning, der er indgivet efter den 28. juni 1995,
medregnes ved det jordudtagningskrav, der er omhandlet i stk. 1, optil den grænse pr. bedrift, som den pågældende medlemsstat måttehave fastsat. Der må kun fastsættes en sådan grænse i det omfang, det
er nødvendigt for at undgå, at en uforholdsmæssig stor del af det dispo-
nible fællesskabsbudget for den pågældende ordning koncentreres omet lille antal bedrifter.
For disse arealer ydes den i artikel 104 nævnte arealbetaling ikke, og
støtten i henhold til artikel 24, stk. 1, eller artikel 31, stk. 1, andetled, i forordning (EF) nr. 1257/1999 begrænses til et beløb, som højst
er lig med arealbetalingerne for udtagning som anført i artikel 104 i
nærværende forordning.
Medlemsstaterne kan beslutte ikke at lade ordningen i dette afsnit
gælde for en ny ansøger i en region, hvor der er stadig risiko for enbetydelig overskridelse af det regionale basisareal.
9. De udtagne arealer skal have en størrelse på mindst 0,1 ha og
være mindst 10 meter brede. Medlemsstaterne kan af behørigt begrun-
dede miljømæssige årsager acceptere en bredde på mindst 5 meter ogen størrelse på mindst 0,05 ha.
Artikel 108
Støtteberettigede arealer
Ansøgninger om betalinger kan ikke indgives for arealer, der på den
dato, der er fastsat for ansøgningerne om arealstøtte for 2003, varpermanente græsarealer, anvendtes til flerårige afgrøder eller henlåsom skovarealer eller arealer med ikke landbrugsmæssig udnyttelse.
For de nye medlemsstater kan ansøgninger om betalinger ikke indgives
for arealer, der pr. 30. juni 2003 var permanente græsarealer, anvendtes
til flerårige afgrøder eller henlå som skovarealer eller arealer med ikke
landbrugsmæssig udnyttelse.
Medlemsstaterne kan på betingelser, der skal fastlægges nærmere efter
proceduren i artikel 144, stk. 2, fravige stk. 1 eller 2 i denne artikelunder forudsætning af, at de træffer foranstaltninger til at undgå, atsådanne undtagelser medfører en betydelig forøgelse af det samlede
støtteberettigede landbrugsareal.
Artikel 109
Såning og ansøgning
For at kunne opnå arealbetalingen skal landbrugeren senest den 31. maj
forud for høsten have sået frøene og senest den 15. maj have indgiveten ansøgning.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 51
▼M1
▼B
▼B
Artikel 110
Gennemførelsesbestemmelser
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proce-
duren i artikel 144, stk. 2, især gennemførelsesbestemmelsernevedrørende:
— fastlæggelse og forvaltning af basisarealer
— udarbejdelse af produktionsregionaliseringsplaner
— græsensilage— ydelse af arealbetalingen
— det minimumsareal, der kan ydes betaling for; i disse bestemmelser
skal der især tages hensyn til kravene vedrørende overvågning og til
den effektivitet, der tilstræbes med den pågældende ordning
— hård hvede; fastlæggelse af betingelserne for at opnå supplement til
arealbetalingen og betingelserne for at opnå den særlige støtte, og
navnlig bestemmelserne vedrørende hvilke regioner der kan kommei betragtning
— jordudtagning, navnlig for så vidt angår artikel 107, stk. 3; i disse
bestemmelser skal det fastlægges, hvilke foderbælgplantefrø dermå dyrkes på udtagne arealer, og de kan for så vidt angår førsteafsnit, første led, i dette stykke også omhandle dyrkning af afgrøderuden betaling.
Efter samme procedure kan Kommissionen
— enten gøre betalingerne betinget af, at der anvendes
i) særlige frø
ii) certificerede frø af hård hvede samt hør og hamp bestemt til
fiberproduktion
iii) bestemte sorter oliefrø, hård hvede, hørfrø samt hør og hamp
bestemt til fiberproduktion
— eller give medlemsstaterne mulighed for at opstille sådanne betin-
gelser for ydelse af betalinger
— tillade, at de i artikel 109 nævnte datoer kan ændres for visse zoner,
hvor særlige klimaforhold bevirker, at de normale datoer ikke kan
anvendes.
KAPITEL 11
PRÆMIER FOR FÅR OG GEDER
Artikel 111
Anvendelsesområde
Hvis artikel 66 finder anvendelse, yder medlemsstaterne hvert år
præmier eller tillægsbetalinger til landbrugere, der opdrætter får oggeder på de betingelser, der fastlægges i dette kapitel, medmindre andeter fastsat.
Artikel 112
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a) »moderfår«: hunfår, der har læmmet mindst én gang, eller som er
mindst et år
b) »moderged«: hunged, der har læmmet mindst én gang, eller som er
mindst et år.
Artikel 113
Præmie for moderfår og geder
1. En landbruger, som holder moderfår på sin bedrift, kan efter
ansøgning få udbetalt en præmie herfor (moderfårspræmie).2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 52
▼B
2. En landbruger, som holder modergeder på sin bedrift, kan efter
ansøgning få udbetalt en præmie herfor (gedepræmie). Denne præmieydes til landbrugere i bestemte områder, hvor produktionen opfylder
følgende to kriterier:
a) gedeopdrættet tager hovedsagelig sigte på gedekødsproduktion
b) der anvendes samme teknik til opdræt af geder og får.
Der udarbejdes en liste over sådanne områder efter proceduren i artikel
144, stk. 2.
3. Moderfårspræmien og gedepræmien ydes i form af en årlig beta-
ling pr. støtteberettiget dyr, kalenderår og landbruger inden for
individuelle lofter. Medlemsstaten fastsætter den nedre grænse for det
antal dyr, der kræves for en præmieansøgning. Den nedre grænse måikke være under 10 eller over 50.
4. Præmien for hvert moderfår er på 21 EUR. For landbrugere, der
afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter, er præmien pr. moderfår
dog 16,8 EUR.
5. Præmien for hver moderged er på 16,8 EUR.
Artikel 114
Tillægspræmie
1. Der udbetales en tillægspræmie til landbrugere i områder, hvor
fåre- eller gedehold udgør en traditionel aktivitet eller bidrager væsent-ligt til økonomien i landdistrikterne. Medlemsstaterne fastlægger disseområder. Under alle omstændigheder ydes tillægspræmien kun til land-brugere, hvis bedrift for mindst 50 % af det udnyttede landbrugsareals
vedkommende er beliggende i ugunstigt stillede områder som fastlagt i
forordning (EF) nr. 1257/1999.
2. Tillægspræmien ydes også til landbrugere, der foretager græs-
ningsskifte, forudsat at
a) mindst 90 % af de dyr, som der ansøges om præmie for, græsser i
mindst 90 på hinanden følgende dage i et støtteberettiget områdefastlagt i medfør af stk. 1, og
b) bedriftens hjemsted er beliggende i et veldefineret geografisk
område, hvor det af medlemsstaten er godtgjort, at græsningsskifteer i overensstemmelse med traditionel praksis for fåre- eller gedeop-
dræt, samt at disse dyrevandringer er nødvendige, fordi der ikke er
tilstrækkeligt med foder i den periode, hvor græsningsskiftet findersted.
3. Tillægspræmien er på 7 EUR pr. moderfår og pr. moderged.
Tillægspræmien ydes på samme betingelser som dem, der er fastsatfor moderfårspræmien og gedepræmien.
Artikel 115
Fælles bestemmelser
1. Præmien udbetales til landbrugere på grundlag af det antal
moderfår og/eller -geder, der holdes på bedriften i en minimumspe-
riode, der fastsættes efter proceduren i artikel 144, stk. 2.
2. Når der træder en forordning i kraft med nye regler for identifika-
tion og registrering af får og geder, skal et dyr identificeres ogregistreres efter disse regler for at blive præmieberettiget.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 53
▼B
Artikel 116
Individuelle lofter
1. Den 1. januar 2005 er en landbrugers individuelle loft, som
omhandlet i artikel 113, stk. 3, lig med det antal præmierettigheder,den pågældende rådede over den 31. december 2004 ifølge de relevanteEF-regler.
2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at summen af præmierettigheder på deres område ikke overstigerde nationale lofter, der er anført stk. 4, og at de nationale reserver, derer nævnt i artikel 118, kan bibeholdes.
Når bortses fra de tilfælde, hvor artikel 143b finder anvendelse, tildeler
de nye medlemsstater producenterne individuelle lofter og opretter de
nationale reserver på grundlag af det samlede antal præmierettigheder,der er forbeholdt hver af disse nye medlemsstater i henhold til stk. 4,senest et år efter tiltrædelsesdatoen.
Efter ophøret af enkeltbetalingsordningens anvendelsesperiode, jf.
artikel 143b, og når artikel 67 finder anvendelse, skal tildelingen af de
individuelle lofter til producenter og oprettelsen af de nationale
reserver, jf. andet afsnit, ske inden udløbet af enkeltordningens førsteanvendelsesår.
3. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til en foran-
staltning truffet efter stk. 2, bortfalder.
4. Følgende lofter finder anvendelse:
Medlemsstat Rettigheder (× 1 000)
Belgien 70
Den Tjekkiske Republik 66,733
Danmark 104
Tyskland 2 432
Estland 48
Grækenland 11 023
Spanien 19 580
Frankrig 7 842
Irland 4 956
Italien 9 575
Cypern 472,401
Letland 18,437
Litauen 17,304
Luxembourg 4
Ungarn 1 146
Malta 8,485
Nederlandene 930
Østrig 206
Polen 335,88Portugal (*) 2 690
Slovenien 84,909
Slovakiet 305,756
Finland 802003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 54
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
Medlemsstat Rettigheder (× 1 000)
Sverige 180
Det Forenede Kongerige 19 492
I alt 81 667,905
(*) Skal justeres, når forordning (EF) nr. 1017/1994 udløber.
Artikel 117
Overdragelse af præmierettigheder
1. Når en landbruger sælger eller på anden måde overdrager sin
bedrift, kan han overføre alle sine præmierettigheder til den, der over-tager bedriften.
2. En landbruger kan også overføre alle eller en del af sine rettig-
heder til andre landbrugere uden at overdrage sin bedrift.
I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af
bedriften overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige
15 %, uden godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat,hvor bedriften er beliggende, til gratis omfordeling.
Medlemsstaterne kan erhverve præmierettigheder fra landbrugere, der
frivilligt går med til helt eller delvist at overføre deres rettigheder.Betalingen til de pågældende landbrugere for erhvervelsen af sådanne
rettigheder kan i dette tilfælde foretages enten over de nationale
budgetter eller efter artikel 119, stk. 2, femte led.
Medlemsstaterne kan, uanset stk. 1 og under behørigt begrundede
omstændigheder, fastsætte, at overførelsen af rettigheder i forbindelsemed salg eller anden overdragelse af en bedrift sker via den nationale
reserve.
3. Medlemsstaterne kan træffe de nødvendige foranstaltninger for at
undgå, at præmierettigheder flyttes væk fra følsomme områder ellerregioner, hvor fårehold er særligt vigtig for den lokale økonomi.
4. Medlemsstaterne kan inden en dato, som de skal fastlægge
nærmere, tillade midlertidige overførsler af den del af præmierettighe-
derne, som den landbruger, der råder over dem, ikke selv skal bruge.
Artikel 118
National reserve
1. Medlemsstaterne skal have en national reserve af præmierettig-
heder.
2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 117, stk. 2,
eller andre EF-bestemmelser, lægges til den nationale reserve.
3. Medlemsstaterne kan inden for rammerne af deres nationale
reserver udlodde præmierettigheder til landbrugere. Ved udlodningenhar navnlig nytilkomne, yngre landbrugere og andre prioriterede land-brugere forrang.
Artikel 119
Supplerende betalinger
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse, foretager medlemsstaterne
supplerende betalinger på årsbasis på indtil de globale beløb, der er
nævnt i stk. 3 i nærværende artikel.
Medlemsstaterne kan supplere de globale beløb, der er nævnt i stk. 3,
ved at nedsætte de beløb, der kan udbetales i medfør af artikel 113.Den nedsættelse af beløbene, der kan anvendes regionalt, må ikke over-stige en euro.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 55
▼B
▼B
Betalingerne finder sted på årsbasis efter objektive kriterier, herunder
navnlig de relevante produktionsstrukturer og -betingelser, og på ensådan måde, at der sikres lige behandling af producenterne og undgå
forvridning af markeds- og konkurrencevilkårene. Desuden må disse
betalinger ikke være knyttet til udsving i markedspriserne. De kan fore-tages på regional basis.
2. Betalingerne kan navnlig omfatte følgende:
— betalinger til landbrugere, der anvender særlige produktionstyper,
især med hensyn til kvalitet, som har betydning for den lokale
økonomi eller for miljøbeskyttelsen
— supplering af de præmier som er fastsat i artikel 113. De supple-
rende betalinger kan finde sted på sådanne betingelser med hensyntil belægningsgrad, som medlemsstaterne måtte fastsætte i overens-stemmelse med lokale vilkår
— støtte til omstrukturering af landbrugernes bedrifter eller udvikling
af producentorganisationer
— arealbetalinger til landbrugere, som ydes pr. ha foderareal, som
landbrugerne kan udnytte i løbet af det pågældende kalenderår, ogfor hvilket der ikke søges om støtte for samme år i henhold til støt-teordningen for landbrugere, der producerer visse markafgrøder,
støtteordningen for tørret foder eller fællesskabsstøtteordninger for
andre flerårige kulturer eller gartnerikulturer
— betalinger til landbrugere, som frivilligt overfører deres rettigheder i
henhold til artikel 117, stk. 2
— støtte til forbedring og rationalisering af forarbejdning og afsætning
af fåre- og gedekød.
3. Følgende samlede beløb finder anvendelse:
(udtrykt i tusind euro)
Belgien 64
Den Tjekkiske Republik 71
Danmark 79
Tyskland 1 793Estland 51Grækenland 8 767Spanien 18 827
Frankrig 7 083
Irland 4 875Italien 6 920Cypern 441
Letland 19
Litauen 18Luxembourg 4Ungarn 1 212
Malta 9
Nederlandene 743Østrig 1852003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 56
▼M1
▼M1
(udtrykt i tusind euro)
Polen 355
Portugal 2 275Slovenien 86Slovakiet 323Finland 61
Sverige 162
Det Forenede Kongerige 20 162
4. I de nye medlemsstater anvendes de samlede beløb i overensstem-
melse med planen for stigninger i artikel 143a.
Artikel 120
Lofter
Summen af beløbene for hver præmie eller supplerende betaling, som
der ansøges om, må ikke overstige det loft, som fastsættes af Kommis-sionen i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2.
Hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte
loft, reduceres støtten pr. landbruger forholdsmæssigt i det pågældendeår.
KAPITEL 12
BETALINGER FOR OKSEKØD
Artikel 121
Anvendelsesområde
Hvis artikel 68 finder anvendelse, yder medlemsstaterne på de vilkår,
der fastlægges i dette kapitel, den eller de former for støtte, som denpågældende medlemsstat vælger i overensstemmelse med nævnteartikel, medmindre andet er fastsat.
Artikel 122
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a) »region«: en medlemsstat eller en region inden for en medlemsstat
efter den pågældende medlemsstats valg
b) »tyr«: et ikke-kastreret handyr
c) »stud«: et kastreret handyr
d) »ammeko«: en ko, der tilhører en kødrace eller er fremkommet ved
krydsning med en sådan race, og som indgår i en besætning, der er
beregnet til opdræt af kalve til kødproduktion
e) »kvie«: et hundyr på mindst otte måneder, som endnu ikke har
kælvet.
Artikel 123
Særlig præmie
1. En landbruger, som på sin bedrift holder handyr, kan efter ansøg-
ning herom få udbetalt en særlig præmie. Præmien ydes i form af enårlig præmie pr. kalenderår og pr. bedrift inden for regionale lofter forhøjst 90 dyr i hver af de i stk. 2 nævnte aldersgrupper.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 57
▼B
▼B
2. Den særlige præmie ydes højst:
a) én gang i dyrets levetid, efter at det har nået en alder på ni måneder,
når der er tale om tyre, eller
b) to gange i dyrets levetid, når der er tale om stude:
— første gang, når det er ni måneder gammelt
— anden gang, efter at det har nået en alder på 21 måneder.
3. For at der kan udbetales særlig præmie:
a) skal hvert dyr, for hvilket der ansøges om præmie, være holdt af
landbrugeren til opfedning i en periode, som skal fastlæggesnærmere
b) skal der for hvert dyr, indtil det slagtes eller udføres, være udstedt et
pas efter artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF)nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for iden-tifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød ogoksekødsprodukter (
1) med alle relevante oplysninger om dets
præmiestatus, eller, hvis et sådant pas ikke foreligger, et tilsvarende
administrativt dokument.
4. Når det samlede antal tyre i alderen fra ni måneder og stude i
alderen fra ni måneder til 20 måneder, for hvilke der ansøges ompræmie, og som opfylder betingelserne for ydelse af den særligepræmie, i en region overstiger det regionale loft, der er nævnt i stk. 8,
foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det samlede antal
præmieberettigede dyr efter stk. 2, litra a) og b), pr. landbruger fordet pågældende år.
I denne artikel forstås ved »regionalt loft« det antal dyr, der i en region
og i et kalenderår kan modtage den særlige præmie.
5. Uanset stk. 1 og 4 kan medlemsstaterne:
— på grundlag af objektive kriterier, som er led i en politik for udvik-
ling af landdistrikterne, og kun på betingelse af, at de tager hensyntil både miljømæssige og beskæftigelsesmæssige aspekter, ændreeller ophæve loftet på 90 dyr pr. bedrift og aldersgruppe, og
— når de udøver denne beføjelse, beslutte at anvende stk. 4 på en
sådan måde, at de når op på de nedsættelser, der er nødvendige forat overholde det gældende regionale loft, uden at de bringer dissenedsættelser i anvendelse over for små landbrugere, som ikke har
indgivet ansøgning om den særlige præmie i det pågældende år for
mere end et mindsteantal af dyr, som den pågældende medlemsstatfastsætter.
6. Medlemsstaterne kan vedtage, at den særlige præmie ydes ved
dyrets slagtning. I så fald erstattes alderskriteriet i stk. 2, litra a), afen slagtet vægt på mindst 185 kg for tyre.
Præmien udbetales eller tilbagebetales til landbrugerne.Det Forenede Kongerige bemyndiges til at anvende en anden ordning
for ydelse af den særlige præmie i Nordirland end i resten af sit
område.
7. Præmiebeløbet fastsættes til:
a) 210 EUR for hver præmieberettiget tyr
b) 150 EUR for hver præmieberettiget stud og aldersgruppe.
8. Følgende regionale lofter finder anvendelse:
Belgien 235 149
Den Tjekkiske Republik 244 349
Danmark 277 110
Tyskland 1 782 7002003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 58
(1) EFT L 204 af 11.8.2000, s. 1.▼M1
▼M1
Estland 18 800
Grækenland 143 134
Spanien 713 999 (*)
Frankrig 1 754 732 (**)
Irland 1 077 458
Italien 598 746
Cypern 12 000
Letland 70 200
Litauen 150 000
Luxembourg 18 962
Ungarn 94 620
Malta 3 201
Nederlandene 157 932
Østrig 373 400
Polen 926 000
Portugal 175 075 (***) (****)
Slovenien 92 276Slovakiet 78 348
Finland 250 000
Sverige 250 000
Det Forenede Kongerige 1 419 811 (*****)
(*) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1454/2001.
(**) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1452/2001.
(***) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1453/2001.(****) Skal justeres, når forordning (EF) nr. 1017/94 udløber.
(*****) Dette loft forhøjes midlertidigt med 100 000 til 1 519 811, indtil levende dyr
under seks måneder kan eksporteres.
Artikel 124
Sæsonpræmie
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse og antallet af stude i en
medlemsstat:
a) der slagtes i et givet år, overstiger 60 % af de samlede årlige slagt-
ninger af handyr
b) der slagtes i perioden fra 1. september til 30. november i et givet år,
overstiger 35 % af de samlede årlige slagtninger af stude
kan landbrugerne efter ansøgning herom få udbetalt en tillægspræmie
til den særlige præmie (sæsonpræmie). Hvis begge de ovenfor nævnteudløsende satser nås i Irland eller i Nordirland, anvendes præmien dogsåvel i Irland som i Nordirland.
Ved anvendelse af denne artikel på Det Forenede Kongerige betragtes
Nordirland som en særskilt enhed.
2. Denne præmie fastsættes til:
— 72,45 EUR pr. dyr, der slagtes i de første 15 uger i et givet år
— 54,34 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 16 og uge 17 i et givet år
— 36,23 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 18 til uge 21 i et givet år, og
— 18,11 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 22 og uge 23 i et givet år.
3. Hvis den i stk. 1, litra b), nævnte sats under hensyn til næstsidste
punktum ikke nås, kan de medlemsstater, hvis landbrugere tidligere harmodtaget sæsonpræmien, beslutte at yde denne præmie til en sats på60 % af de beløb, der er fastsat i stk. 2.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 59
▼B
▼B
I så fald
a) kan den pågældende medlemsstat beslutte kun at yde denne præmie
i de første to eller tre af ovennævnte perioder
b) skal den pågældende medlemsstat sikre, at foranstaltningen bliver
finansielt neutral i det samme regnskabsår ved tilsvarende atnedsætte:
— den særlige præmie, der ydes for stude i anden aldersgruppe i
denne medlemsstat, og/eller
— de supplerende betalinger, der finder sted efter afdeling 2 og skal
underrette Kommissionen om den foranstaltning, der er anvendt
med henblik på nedsættelse.
Ved anvendelse af denne foranstaltning betragtes Irland og Nordirland
som en enkelt enhed i forbindelse med beregningen af den i stk. 1, litra
a), nævnte sats og dermed udbetalingen af præmien.
4. For at det kan fastslås, om de i denne artikel nævnte procentsatser
er blevet overskredet, tages der hensyn til de slagtninger, der er fore-
taget i løbet af det år, der ligger to år forud for det år, hvor detpræmieberettigede dyr blev slagtet.
Artikel 125
Ammekopræmie
1. Landbrugere, der holder ammekøer på deres bedrift, kan efter
ansøgning herom få udbetalt en præmie for ammekohold (ammeko-præmie). Præmien ydes i form af en årlig præmie pr. landbruger indenfor individuelle lofter.
2. Ammekopræmien ydes til enhver landbruger:
a) som ikke leverer mælk eller mejeriprodukter fra deres bedrift i 12
måneder fra datoen for ansøgningens indgivelse.
Direkte salg af mælk eller mejeriprodukter fra bedrift til forbruger
er dog ikke til hinder for ydelse af præmien
b) som leverer mælk eller mejeriprodukter, hvis samlede individuelle
referencemængde i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr.
3950/92, ikke overstiger 120 000 kg. Medlemsstaterne kan dog pågrundlag af objektive kriterier, som de fastlægger, beslutte at ændreeller ophæve dette kvantitative loft,
forudsat at landbrugeren i mindst seks på hinanden følgende måneder
fra datoen for ansøgningens indgivelse har holdt et antal ammekøersvarende til mindst 60 % og et antal kvier svarende til højst 40 % afdet antal, der er ansøgt om præmie for.
For at fastslå antallet af præmieberettigede dyr efter første afsnit, litra
a) og b), fastslås det på grundlag af præmiemodtagerens individuellereferencemængde, jf. artikel 95, stk. 2, og den gennemsnitlige mælke-
ydelse, om køerne hører til en ammekobesætning eller en
malkekvægsbesætning.
3. Landbrugernes ret til præmie begrænses af anvendelsen af et indi-
viduelt loft som omhandlet i artikel 126.
4. Præmien for hvert præmieberettiget dyr udgør 200 EUR.
5. Hvis artikel 68, litra a), nr. i), finder anvendelse, kan medlemssta-
terne yde en supplerende national ammekopræmie på op til 50 EUR pr.dyr, forudsat at dette ikke giver anledning til forskelsbehandling af
opdrætterne i den pågældende medlemsstat.
For bedrifter beliggende i en region som defineret i artikel 3 og 6 i
Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse
af generelle bestemmelser for strukturfondene (
1) finansieres de første
24,15 EUR pr. dyr af denne supplerende præmie af Den Europæiske2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 60
(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1105/
2003 (EUT L 158 af 27.6.2003, s. 3).
▼B
Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisekti-
onen.
For bedrifter beliggende på hele en medlemsstats område finansierer
EUGFL, Garantisektionen, hele den supplerende præmie, hvis amme-
køerne i den pågældende medlemsstat udgør mindst 30 % af detsamlede antal køer, og hvis mindst 30 % af de slagtede handyr tilhørerkropsbygningsklasse S og E. Enhver overskridelse af disse procents-atser fastsættes på grundlag af gennemsnittet af de to år, der går forudfor det år, for hvilket præmien ydes.
6. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer,
og som tilhører en besætning, hvor der opdrættes kalve med henblikpå kødproduktion.
Artikel 126
Individuelle lofter for ammekøer
1. Hver landbruger, der producerer ammekøer, ydes støtte inden for
grænsen af de individuelle lofter, der er fastsat i medfør af artikel 7 i
forordning (EF) nr. 1254/1999 eller stk. 2, andet afsnit.
2. Medlemsstaterne tager de fornødne skridt til at sikre, at summen
af præmierettigheder på deres område ikke overstiger de nationalelofter, der er anført i stk. 5, og at de nationale reserver, der er nævnt iartikel 128, kan opretholdes.
Når bortses fra de tilfælde, hvor artikel 143b finder anvendelse, tildeler
de nye medlemsstater producenterne individuelle lofter og opretter de
nationale reserver på grundlag af det samlede antal præmierettigheder,
der er forbeholdt hver af disse medlemsstater i henhold til stk. 5, senestet år efter tiltrædelsesdatoen.
Efter ophøret af enkeltbetalingsordningens anvendelsesperiode, jf.
artikel 143b, og når artikel 68, stk. 2, litra a), nr. i), finder anvendelse,skal tildelingen af de individuelle lofter til producenter og oprettelsen
af de nationale reserver, jf. andet afsnit, ske inden udløbet af enkeltord-
ningens første anvendelsesår.
3. Hvis den i stk. 2 nævnte tilpasning kræver en nedsættelse af land-
brugernes individuelle lofter, foretages nedsættelsen uden godtgørelseog fastlægges på grundlag af objektive kriterier, herunder navnlig
— landbrugernes udnyttelse af deres individuelle lofter i de tre refe-
renceår forud for 2000
— iværksættelse af et investerings- eller ekstensiveringsprogram i
oksekødssektoren
— særlige naturbetingede forhold eller anvendelse af sanktioner, der
medfører, at præmien ikke udbetales eller udbetales med et nedsatbeløb i mindst et referenceår
— andre exceptionelle forhold, der har til følge, at betalingerne for
mindst et referenceår ikke svarer til den faktiske situation i det fore-gående år.
4. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til foranstalt-
ningen i stk. 2, bortfalder.
5. Følgende nationale lofter finder anvendelse:
Belgien 394 253
Den Tjekkiske Republik (*) 90 300
Danmark 112 932
Tyskland 639 535Estland (*) 13 416
Grækenland 138 0052003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 61
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
Spanien (**) 1 441 539
Frankrig (***) 3 779 866
Irland 1 102 620
Italien 621 611
Cypern (*) 500
Letland (*) 19 368
Litauen (*) 47 232
Luxembourg 18 537
Ungarn (*) 117 000
Malta (*) 454
Nederlandene 63 236
Østrig 375 000
Polen (*) 325 581
Portugal (****) (*****) 416 539
Slovenien (*) 86 384
Slovakiet (*) 28 080
Finland 55 000Sverige 155 000
Det Forenede Kongerige 1 699 511
(*) gældende fra tiltrædelsesdatoen.
(**) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1454/2001.
(***) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1452/2001.
(****) Med forbehold af de særlige regler i forordning (EF) nr. 1453/2001.
(*****) Skal, når gyldigheden af forordning (EF) nr. 1017/94 udløber, forhøjes med de
præmier, der følger af anvendelsen af nævnte forordning i 2003 og 2004.
Artikel 127
Overførsel af ammekopræmierettigheder
1. Når en landbruger sælger eller på anden måde overdrager sin
bedrift, kan han overføre alle sine ammekopræmierettigheder til den,der overtager bedriften. Han kan også overføre alle eller en del af sinerettigheder til andre landbrugere uden at overdrage sin bedrift.
I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af
bedriften overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige
15 %, uden godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat,hvor bedriften er beliggende, til gratis omfordeling.
2. Medlemsstaterne:
a) træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre, at præmierettig-
heder overføres til områder, som ligger uden for følsomme områdereller regioner, hvor oksekødsproduktionen er særlig vigtig for denlokale økonomi
b) kan foreskrive, enten at overførsel af rettigheder uden overdragelse
af bedriften skal ske direkte mellem landbrugerne, eller at den skalske via den nationale reserve.
3. Medlemsstaterne kan inden en dato, som skal fastlægges
nærmere, tillade midlertidige overførsler af en del af præmierettighe-derne, som den landbruger, der råder over dem, ikke selv anvender.
Artikel 128
National reserve af ammekopræmierettigheder
1. Hver medlemsstat skal opretholde en national reserve af ammeko-
præmierettigheder.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 62
▼B
▼B
2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 127, stk. 1,
eller andre fællesskabsbestemmelser, lægges til den nationale reserve,jf. dog artikel 126, stk. 4.
3. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserve til inden for
rammerne af denne reserve navnlig at tildele præmierettigheder tilnytilkommende landbrugere, yngre landbrugere og andre landbrugeremed forrang.
Artikel 129
Kvier
1. Uanset artikel 125, stk. 3, kan medlemsstater, hvor over 60 % af
ammekøerne og kvierne holdes i bjergområder som defineret i artikel18 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999, beslutte at forvalte amme-kopræmien til kvier uafhængigt af ammekopræmien til ammekøerinden for grænserne af et separat nationalt loft, som den pågældende
medlemsstat fastsætter.
Et sådant separat nationalt loft må ikke overstige 40 % af det nationale
loft i den pågældende medlemsstat, som er fastsat i artikel 126, stk. 5.Dette nationale loft nedsættes med et beløb svarende til det separate
nationale loft. Når det samlede antal kvier i en medlemsstat, som
udøver beføjelsen i henhold til dette stykke, for hvilke der er indgivetansøgning, og som opfylder betingelserne for ydelse af ammekopræ-mien, overstiger det separate nationale loft, nedsættes antallet afstøtteberettigede kvier pr. landbruger i det pågældende år forholdsmæs-sigt.
2. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer.
Artikel 130
Slagtepræmie
1. En landbruger, der holder kvæg på sin bedrift, kan efter ansøg-
ning opfylde betingelserne for ydelse af slagtepræmie. Denne ydes
inden for nationale lofter, som skal fastsættes, ved slagtning af præmi-
eberettigede dyr eller ved udførsel af dem til et tredjeland.
Der kan ydes slagtepræmie til følgende:
a) tyre, stude, køer og kvier fra en alder på otte måneder
b) kalve på mere end en og under otte måneder og med en slagtet vægt
på højst 185 kg,
forudsat at landbrugeren har holdt dem i en nærmere bestemt periode.
2. Præmiebeløbet udgør:
a) 80 EUR pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra a)
b) 50 EUR pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra b).
3. De i stk. 1 omhandlede nationale lofter fastsættes for hver
medlemsstat og separat for de to grupper dyr i litra a) og b) i stk. 1.
Hvert loft skal svare til det antal dyr i de to grupper, der blev slagtet iden pågældende medlemsstat i 1995, hvortil lægges de dyr, der isamme år blev udført til tredjelande ifølge oplysninger fra Eurostateller andre offentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for 1995,som Kommissionen har accepteret.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 63
▼M1
For de nye medlemsstater gælder de nationale lofter i nedenstående
tabel.
Tyre, stude, køer og kvierKalve på mere end én og
under otte måneder og med
en slagtet vægt op til 185 kg
Den Tjekkiske Republik 483 382 27 380
Estland 107 813 30 000
Cypern 21 000 —
Letland 124 320 53 280
Litauen 367 484 244 200
Ungarn 141 559 94 439
Malta 6 002 17
Polen 1 815 430 839 518
Slovenien 161 137 35 852
Slovakiet 204 062 62 841
4. Når det samlede antal dyr i en given medlemsstat, for hvilke der
er indgivet ansøgning for en af de to dyregrupper i stk. 1, litra a) eller
b), og som opfylder betingelserne for ydelse af slagtepræmien, over-
stiger det nationale loft for denne gruppe, nedsættes antallet af allepræmieberettigede dyr i denne gruppe pr. landbruger i det pågældendeår forholdsmæssigt.
Artikel 131
Belægningsgrad
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse, er det samlede antal dyr, for
hvilke der kan ydes særlig præmie og ammekopræmie, begrænset afanvendelsen af en belægningsgrad på bedriften på 2 storkreaturer (SK)
pr. hektar og kalenderår. Belægningsgraden er på 1,8 SK fra 1. januar
2003. Denne belægningsgrad udtrykkes som antallet af SK pr. grovfo-derenhed, der anvendes til foder til bedriftens dyr. En landbrugerfritages dog for anvendelsen af belægningsgraden, hvis det antal dyrpå bedriften, der skal tages i betragtning ved fastlæggelse af belæg-ningsgraden, ikke overstiger 15 SK.
2. Ved fastlæggelse af belægningsgraden på bedriften medregnes
følgende:
a) de handyr, ammekøer og kvier, får og/eller geder, for hvilke der er
indgivet præmieansøgninger, og de malkekøer, der er nødvendige tilproduktion af den samlede referencemængde mælk, som er tildelt
landbrugeren. Det således opgjorte antal dyr omregnes til SK efter
følgende omregningstabel:
Handyr og kvier på over 24 måneder, ammekøer,
malkekøer1,0 SK
Handyr og kvier fra 6 måneder til 24 måneder 0,6 SK
Får 0,15 SK
Geder 0,15 SK
b) foderarealet, som er det areal på bedriften, der i hele kalenderåret er
til rådighed til kvæg-, fåre- og/eller gedehold. I dette arealmedregnes ikke:
— bygninger, skove, damme og veje
— arealer, der anvendes til andre produktioner, som er omfattet af
ordninger med fællesskabsstøtte, eller som anvendes til flerårigekulturer eller gartnerikulturer, bortset fra ►
C1 permanente2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 64
▼B
▼B
græsarealer ◄, for hvilke der foretages arealbetalinger i henhold
til artikel 136, eller i givet fald artikel 96
— arealer, der er omfattet af støtteordningen for landbrugere, der
producerer visse markafgrøder, anvendes i forbindelse med støt-
teordningen for tørret foder eller er omfattet af en nationalordning eller en fællesskabsordning for udtagning af landbrugs-arealer.
Foderarealet omfatter arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer,
hvor der dyrkes blandede afgrøder.
Artikel 132
Ekstensiveringsbeløb
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse, kan landbrugere, som får udbe-
talt særlig præmie og/eller ammekopræmie, få udbetalt etekstensiveringsbeløb.
2. Ekstensiveringsbeløbet udgør 100 EUR for hver særlige præmie
og ammekopræmie, der ydes, forudsat at belægningsgraden på
bedriften i det pågældende kalenderår ikke overstiger 1,4 SK pr. ha.
Medlemsstaterne kan dog beslutte at yde ekstensiveringsbeløbet på 40
EUR ved en belægningsgrad på 1,4 SK pr. ha eller derover, men ikkeover 1,8 SK pr. ha, og 80 EUR ved en belægningsgrad på mindre end
1,4 SK pr. ha.
3. Ved anvendelsen af stk. 2 gælder følgende:
a) uanset artikel 131, stk. 2, litra a), bestemmes bedriftens belægnings-
grad ved at tage hensyn til de handyr, køer og kvier, der holdes på
bedriften i det pågældende kalenderår, og til de får og/eller geder,
for hvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalen-derår. Antallet af dyr omregnes til SK ved hjælp afomregningstabellen i artikel 131, stk. 2, litra a)
b) med forbehold af artikel 131, stk. 2, litra b), tredje led, betragtes
arealer, der anvendes til produktion af markafgrøder som definereti bilag IX, ikke som »foderareal«
c) ved beregning af belægningsgraden skal det foderareal, der tages
hensyn til, bestå af mindst 50 % græsarealer.
»Græsareal« defineres af medlemsstaterne. Denne definition skal
mindst omfatte det kriterium, at græsarealer er arealer, som ifølgelokale driftsmetoder er anerkendt som værende bestemt til græsningfor kvæg og/eller får. Dette udelukker dog ikke blandet brug af dissearealer (græsareal, hø, græsensilage) i løbet af samme år.
4. Med forbehold af belægningsgraden i stk. 2 kan landbrugere i
medlemsstater, hvor mere end 50 % af mælken produceres i bjerg-områder som defineret i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1257/1999, oghvis bedrifter er beliggende i sådanne områder, modtage ekstensiverin-gsbeløb efter stk. 2 for malkekøer, der holdes på disse områder.
5. Efter proceduren i artikel 144, stk. 2, tilpasser Kommissionen om
nødvendigt de i stk. 2 i nærværende artikel nævnte beløb, navnligunder hensyntagen til antallet af dyr, som beløbet kunne udbetales fori det foregående kalenderår.
Artikel 133
Supplerende betalinger
1. Hvis artikel 71 finder anvendelse, foretager medlemsstaterne
supplerende betalinger på årsbasis til landbrugerne på deres område
for de globale beløb, der er anført i stk. 3 i nærværende artikel. Disse
betalinger finder sted efter objektive kriterier, herunder bl.a. de rele-vante produktionsstrukturer og -betingelser, og navnlig på en sådanmåde, at der sikres lige behandling af landbrugerne, og forvridning afmarkeds- og konkurrencevilkårene undgås. Desuden må disse beta-linger ikke være knyttet til udsving i markedspriserne.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 65
▼B
2. Supplerende betalinger kan finde sted i form af betalinger pr. dyr
og/eller arealbetalinger.
3. Følgende globale beløb finder anvendelse:
(udtrykt i mio. euro)
Belgien 39,4
Den Tjekkiske Republik 8,776017
Danmark 11,8
Tyskland 88,4
Estland 1,13451
Grækenland 3,8
Spanien 33,1
Frankrig 93,4Irland 31,4
Italien 65,6
Cypern 0,308945
Letland 1,33068
Litauen 4,942267
Luxembourg 3,4
Ungarn 2,936076
Malta 0,0637
Nederlandene 25,3
Østrig 12,0
Polen 27,3
Portugal 6,2
Slovenien 2,964780
Slovakiet 4,500535
Finland 6,2
Sverige 9,2
Det Forenede Kongerige 63,8
Artikel 134
Betalinger pr. dyr
1. Betalinger pr. dyr foretages for:
a) handyr
b) ammekøer
c) malkekøer
d) kvier.
2. Betalingerne pr. dyr kan ydes som supplerende beløb pr. slagt-
epræmieenhed som fastsat i artikel 130, bortset fra kalve. I de øvrigetilfælde finder betalingerne pr. dyr sted:
a) på de særlige betingelser i artikel 135
b) på specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad, som
medlemsstaterne fastsætter.
3. De specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad fast-
sættes:
— på grundlag af foderarealet, jf. artikel 131, stk. 2, litra b), dog med
undtagelse af de arealer, der er omfattet af arealbetalinger i henholdtil artikel 1362003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 66
▼M1
▼B
▼B
— under hensyntagen navnlig til den pågældende produktionstypes
indvirkning på miljøet, den miljømæssige følsomhed af de jorder,der anvendes til opdræt af kvæg, og de foranstaltninger, der er
iværksat for at stabilisere eller forbedre disse jorders miljømæssige
situation.
Artikel 135
Betingelser for betaling pr. dyr
1. Betaling pr. dyr for handyr kan for hvert kalenderår kun ydes for
et bestemt antal dyr i en medlemsstat:
— svarende til den pågældende medlemsstats regionale loft i artikel
123, stk. 8, eller
— svarende til antallet af handyr, hvortil der blev ydet præmie i 1997,
eller
— svarende til det gennemsnitlige antal slagtninger af handyr i årene
1997, 1998 og 1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andreoffentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for disse år, somKommissionen har accepteret, eller
— for de nye medlemsstater: svarende til lofterne i artikel 123, stk. 8,
eller svarende til det gennemsnitlige antal slagtninger af handyr i
årene 2001, 2002 og 2003 ifølge oplysninger fra Eurostat ellerandre offentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for disse år,som Kommissionen har accepteret.
Medlemsstaterne kan også fastsætte et maksimalt antal handyr pr.
bedrift på nationalt eller regionalt grundlag.
Kun handyr fra en alder på otte måneder kan komme i betragtning.
Hvis betalingen pr. dyr sker på slagtetidspunktet, kan medlemsstaterne
beslutte at lade denne betingelse erstatte af en slagtet vægt på mindst
180 kg.
2. Betaling pr. dyr for ammekøer og kvier, som er berettiget til
ammekopræmie i henhold til artikel 125, stk. 4, og artikel 129, kankun ydes som et supplerende beløb pr. ammekopræmieenhed somfastsat i artikel 125, stk. 4.
3. Betaling pr. dyr for malkekøer kan kun ydes som beløb pr. ton
præmieberettiget referencemængde, som er til rådighed på bedriften,og som skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 95, stk. 2.
Artikel 134, stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse.4. Betaling pr. dyr for andre kvier end de i stk. 2 omhandlede kan
pr. medlemsstat og pr. kalenderår kun ydes for et antal kvier svarendetil det gennemsnitlige antal slagtninger af kvier i årene 1997, 1998 og
1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte, offici-
elle statistiske oplysninger for disse år, som Kommissionen haraccepteret. ►
M1 For de nye medlemsstater er referenceårene 2001,
2002 og 2003. ◄
Artikel 136
Arealbetalinger
1. Der foretages arealbetalinger pr. ha ►C1 permanent
græsareal ◄:
a) som landbrugerne kan udnytte i løbet af det pågældende kalenderår
b) som ikke udnyttes for at opfylde de specifikke betingelser med
hensyn til belægningsgrad, der er nævnt i artikel 134, stk. 3, og
c) for hvilket der ikke ansøges om støtte i henhold til støtteordningen
for landbrugere, der producerer visse markafgrøder, i henhold tilstøtteordningen for tørret foder og i henhold til fællesskabsstøtteord-ninger for andre flerårige kulturer eller gartnerikulturer for sammeår.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 67
▼M1
▼B
▼B
2.►C1 Det permanente græsareal ◄i en region, for hvilken der
kan foretages arealbetalinger, må ikke overstige det relevante regionalebasisareal.
De regionale basisarealer fastsættes af medlemsstaterne som det
gennemsnitlige antal ha ►
C1 permanent græsareal ◄, der kunne
bruges til opdræt af kvæg i årene 1995, 1996 og 1997. ►M1 For de
nye medlemsstater er referenceårene 1999, 2000 og 2001. ◄
3. Arealbetalingen pr. hektar, herunder i givet fald arealbetalinger i
henhold til artikel 96, må ikke overstige 350 EUR.
Artikel 136a
Betingelserne for gennemførelse i de nye medlemsstater
I de nye medlemsstater anvendes de globale beløb i henhold til artikel
133, stk. 3, og arealbetalingen pr. hektar på højst 350 EUR i henhold til
artikel 136, stk. 3, i overensstemmelse med planen for stigninger iartikel 143a.
Artikel 137
Fremsendelse af oplysninger
Alle ændringer i nationale ordninger for supplerende betalinger
meddeles Kommissionen senest en måned efter vedtagelsen.
Artikel 138
Fælles bestemmelser
Direkte betalinger efter dette kapitel er betinget af, at dyrene er identi-
ficeret og registreret i henhold til forordning (EF) nr. 1760/2000.
Artikel 139
Loft
Summen af hver direkte betaling, der ansøges om efter dette kapitel,
må ikke overstige et loft, som Kommissionen fastsætter i overensstem-
melse med artikel 64, stk. 2, svarende til den andel, som hver af disse
direkte betalinger udgør af loftet i artikel 41. ►
M1 For de nye
medlemsstater skal det loft, som Kommissionen fastsætter i overens-stemmelse med artikel 64, stk. 2, dog svare til hver af de pågældendedirekte betalingers andel af det loft, der omhandles i artikel 71c. ◄
Når den samlede støtte, der ansøges om, overstiger det fastsatte loft,
nedsættes støtten pr. landbruger proportionelt det pågældende år.
Artikel 140
Stoffer, der er forbudt i henhold til direktiv 96/22/EF
1. Hvis restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til
Rådets direktiv 96/22/EF (
1) eller restkoncentrationer af stoffer, der er
tilladt i henhold til nævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, i
henhold til de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF (2)
påvises i et dyr, der tilhører en landbrugers kvægbesætning, eller hviset ikke-tilladt stof eller produkt eller et stof eller et produkt, der er2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 68
(1) Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af
visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af β-agonister i
husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/
299/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3).
(2) Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger,
der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende
dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/
EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s.
10). Ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s.
1).▼M1
▼B
▼B
tilladt i henhold til direktiv 96/22/EF, men som opbevares ulovligt,
bliver fundet i en hvilken som helst form på landbrugerens bedrift,udelukkes den pågældende landbruger for det kalenderår, hvor påvis-
ningen er sket, fra at modtage de beløb, der er fastsat i dette kapitel.
I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en
udelukkelsesperiode på indtil fem år regnet fra det år, hvor det pågæl-dende gentagelsestilfælde blev konstateret.
2. Hvis dyrenes ejer eller den, der er ansvarlig for dyrene, lægger
hindringer i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtag-ninger, der er nødvendige for gennemførelsen, hvis de nationaleovervågningsplaner for restkoncentrationer, eller når undersøgelserne
og kontrollen som omhandlet i direktiv 96/23/EF gennemføres, finder
sanktionerne i stk. 1 i nærværende artikel anvendelse.
KAPITEL 13
STØTTE TIL BÆLGPLANTER
Artikel 141
Anvendelsesområde
Hvis artikel 71 finder anvendelse, yder de pågældende medlemsstater
støtte for produktion af følgende bælgplanter:
a) linser, undtagen til udsæd, henhørende under KN-kode 0713 40 00
b) kikærter, undtagen til udsæd, henhørende under KN-kode
0713 20 00
c) vikker af arterne Vicia sativa L. og Vicia ervilla Willd., henhørende
under KN-kode ex 0713 90 90 (i andre tilfælde).
Artikel 142
Støtte
1. Støtten ydes for produktionen af de i artikel 141 omhandlede
bælgplanter for hvert produktionsår. Dette begynder den 1. juli ogslutter den 30. juni.
En mark, hvortil der ansøges om hektarstøtte inden for rammerne af en
ordning, som finansieres i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i forord-ning (EF) nr. 1258/1999 er udelukket fra at modtage den støtte, der eromhandlet i nærværende forordning.
2. Støttebeløbet fastsættes pr. ha tilsået og høstet areal til 181 EUR/
ha, jf. dog bestemmelserne i artikel 143.
Artikel 143
Loft
Den samlede støtte, der ansøges om, må ikke overstige et loft, som
Kommissionen fastsætter i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2,svarende til den andel, som betalingerne til bælgplantearealet som
anført i bilag VI udgør af det nationale loft i artikel 41. For de nye
medlemsstater skal det loft, som Kommissionen fastsætter i overens-stemmelse med artikel 64, stk. 2, dog svare til den andel, sombetalingerne til bælgplantearealet som anført i bilag VI udgør af detnationale loft i artikel 71c.
Når den samlede støtte, der ansøges om, overstiger det fastsatte loft,
nedsættes støtten pr. landbruger proportionalt det pågældende år.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 69
▼M1
▼B
AFSNIT V
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM-
MELSER
Artikel 144
Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Beta-
linger, der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har
Kommissionens repræsentant som formand.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en
måned.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 145
Gennemførelsesbestemmelser
Der fastsættes gennemførelsesbestemmelser til denne forordning efter
proceduren i artikel 144, stk. 2. De omfatter især:
a) gennemførelsesbestemmelser for oprettelsen af et bedriftsrådgiv-
ningssystem
b) gennemførelsesbestemmelser for fastlæggelse af kriterierne for
tildeling af beløb, der bliver til rådighed ved anvendelse af gradue-ring
c) gennemførelsesbestemmelser for ydelsen af den i denne forordning
omhandlede støtte, herunder støtteberettigelsesbetingelser, ansøg-
ningsdatoer og betalings- og kontrolbestemmelser, samt kontrol og
konstatering af støtterettigheder, herunder eventuel nødvendigudveksling af data med medlemsstaterne, og konstatering af over-skridelse af basisarealerne eller de maksimale garantiarealer samtgennemførelsesbestemmelser for inddragelse og omfordeling afuudnyttede præmierettigheder fastlagt i medfør af kapitel 11 og 12
d) for så vidt angår enkeltbetalingsordningen, gennemførelsesbestem-
melser vedrørende især etablering af den nationale reserve,
overdragelse af rettigheder, definition af permanente afgrøder,
græsningsarealer, landbrugsarealer og permanente græsarealer,mulighederne i kapitel 5 og 6 i afsnit III og listen over de afgrøder,der er tilladt på de udtagne arealer, samt gennemførelsesbestem-melser vedrørende overholdelse af det aftalememorandum mellem
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede
Stater om olieafgrøder inden for rammerne af GATT, der blevgodkendt ved afgørelse 93/355/EØF. (
1)
e) for så vidt angår hård hvede, gennemførelsesbestemmelser vedrø-
rende mængderne af certificeret frø og kvalitetsnormer for sorterne
f) for så vidt angår energiafgrøder, gennemførelsesbestemmelser
vedrørende definition af afgrøder, der er omfattet af ordningen,mindstekrav til kontrakten, foranstaltninger til kontrol af den forar-bejdede mængde og forarbejdning på bedriften
g) for så vidt angår hamp bestemt til fiberproduktion, gennemførelses-
bestemmelser vedrørende de særlige kontrolforanstaltninger og
metoder til bestemmelse af tetrahydrocannabinolniveauet, herunderordninger for kontrakterne, og vedrørende forpligtelsen omhandlet iartikel 52
h) sådanne ændringer til bilag I, som måtte blive nødvendige under
hensyntagen til kriterierne fastsat i artikel 12003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 70
(1) EFT L 147 af 18.6.1993, s. 25.▼M1
▼B
▼M1
i) sådanne ændringer til bilag II, VI, VII, IX, X og XI, som måtte
blive nødvendige under hensyntagen til især ny fællesskabslovgiv-ning, og for så vidt angår bilag VIII og bilag VIIIa i tilfælde af
anvendelse af henholdsvis artikel 62 og artikel 71i og, i givet fald
på grundlag af de oplysninger, medlemsstaterne giver i forbindelsemed den del af referencebeløbene, der svarer til betalingerne formarkafgrøder, samt beløbene for selve lofterne, der skal forhøjesalt efter forskellen mellem det areal, der faktisk er fastlagt, og det
areal, for hvilket der blev betalt præmier for markafgrøder i 2000
og 2001 i henhold til artikel 9, stk. 2 og 3, i Kommissionensforordning (EØF) nr. 3887/92 (
1), inden for basisarealerne (eller
det maksimale garantiareal for hård hvede) og under hensyntagentil det gennemsnitlige nationale udbytte, der anvendes ved beregn-ingen i bilag VIII
j) grundtrækkene i systemet til identificering af landbrugsparceller og
definition heraf
k) eventuelle ændringer af støtteansøgningen og fritagelse fra kravet
om indgivelse af en støtteansøgning
l) regler om, hvilke oplysninger støtteansøgningerne mindst skal inde-
holde
m) regler om administrativ kontrol og kontrol på stedet og kontrol ved
telemåling
n) regler om anvendelse af betalingsnedsættelser og -udelukkelser i
tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i artikel 3 og
24, herunder tilfælde af manglende anvendelse af nedsættelser og
udelukkelser
o) sådanne ændringer til bilag V, som måtte blive nødvendige under
hensyntagen til kriterierne i artikel 26
p) meddelelser mellem medlemsstaterne og Kommissionen
q) foranstaltninger, der er nødvendige og behørigt begrundede, med
henblik på i en nødsituation at løse praktiske og specifikkeproblemer, herunder vedrørende gennemførelse af afsnit II, kapitel4, og afsnit III, kapitel 5 og 6. Sådanne foranstaltninger kanomfatte undtagelser fra visse dele af denne forordning, dog kun i
det absolut nødvendige omfang og tidsrum.
Artikel 146
Fremsendelse af oplysninger til Kommissionen
Medlemsstaterne underretter i detaljer Kommissionen om de foranstalt-
ninger, de træffer til gennemførelse af denne forordning, herunder
særlig foranstaltningerne vedrørende artikel 5, 13, 42, 58, 71d og 71e.
Artikel 147
Ændringer i forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001,
(EF) nr. 1453/2001 og (EF) nr. 1454/2001
1) Artikel 6 i forordning (EØF) nr. 2019/93 affattes således:
»Artikel 6
1. I tilfælde af anvendelse af udelukkelsen i artikel 70 i Rådets
forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæg-
gelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for
direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for land-brugere (*) forelægger Grækenland Kommissionen et program forstøtte til opretholdelse af traditionelle aktiviteter i forbindelse medoksekødsproduktionen samt fåre- og gedekødsproduktionen i detomfang, det er nødvendigt for forbruget på små øer i Ægæerhavet.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 71
(1) EFT L 327 af 12.12.2001, s. 11.▼B
▼M1
▼B
▼B
Programmet udarbejdes og gennemføres af de kompetente myndig-
heder, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Fællesskabet finansierer programmet op til et årligt beløb
svarende til summen af de præmier, der reelt er betalt i 2003 i
medfør af forordning (EF) nr. 1254/1999 (**), nærværende forord-
ning og forordning (EF) nr. 2529/2001 (***) for producenter, derer etableret på små øer i Ægæerhavet.
Kommissionen forhøjer dette beløb for at tage hensyn til udvik-
lingen af den lokale produktion. Det årlige beløb må imidlertidunder ingen omstændigheder overskride summen af lofterne for2003 for oksekødspræmier i medfør af forordning (EF) nr. 2019/93multipliceret med de grundlæggende og supplerende præmier og
betalinger i 2003 og summen af alle de præmierettigheder, som
producenter, der er etableret på små øer i Ægæerhavet, er i besid-delse af pr. 30. juni 2003 i medfør af forordning (EF) nr. 2529/2001, og den relevante del af den nationale reserve multipliceretmed præmierne og betalingerne i 2003.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne,
godkender og ændrer programmet samt fastsætter og forhøjer
beløbet i stk. 2, første afsnit, efter proceduren i artikel 144, stk. 2,
i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen kan efter sammeprocedure revidere grænsen i stk. 2, andet afsnit.
4. De græske myndigheder fremlægger hvert år inden den 15.
april en rapport om programmets gennemførelse.
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1.
(**) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning
(EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).
(***) EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.«
2) Artikel 9 i forordning (EF) nr. 1452/2001 affattes således:
»Artikel 9
1. I tilfælde af anvendelse af udelukkelsen i artikel 70 i Rådets
forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæg-gelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for
direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for land-
brugere (*) forelægger Frankrig Kommissionen programmer forstøtte til opretholdelse af traditionelle aktiviteter i forbindelse medoksekødsproduktionen samt fåre- og gedekødsproduktionen ogforanstaltninger til forbedring af produktkvaliteten i det omfang,
det er nødvendigt for forbruget i de franske oversøiske departe-
menter.
Programmerne udarbejdes og gennemføres af de kompetente
myndigheder, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Fællesskabet finansierer programmerne op til et årligt beløb
svarende til summen af de præmier, der reelt er betalt i 2003 imedfør af forordning (EF) nr. 1254/1999 (**), nærværende forord-ning og forordning (EF) nr. 2529/2001 (***) for producenter, derer etableret i de franske oversøiske departementer.
Kommissionen forhøjer dette beløb for at tage hensyn til udvik-
lingen af den lokale produktion. Det årlige beløb må imidlertid
under ingen omstændigheder overskride summen af lofterne for
2003 for oksekødspræmier i medfør af forordning (EF) nr. 1452/2001 multipliceret med de grundlæggende og supplerende præmierog betalinger i 2003 og summen af alle de præmierettigheder, somproducenter, der er etableret i de franske oversøiske departementer,er i besiddelse af pr. 30. juni 2003 i medfør af forordning (EF) nr.
2529/2001, og den relevante del af den nationale reserve multipli-
ceret med præmierne og betalingerne i 2003.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne,
godkender og ændrer programmerne samt fastsætter og forhøjerbeløbet i stk. 2, første afsnit, efter proceduren i artikel 144, stk. 2,i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen kan efter sammeprocedure revidere grænsen i stk. 2, andet afsnit.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 72
▼B
4. De franske myndigheder fremlægger hvert år inden den 15.
april en rapport om programmernes gennemførelse.
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1.
(**) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning
(EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).
(***) EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.«
3) Forordning (EF) nr. 1453/2001 ændres således:
a) Artikel 13 affattes således:
»Artikel 13
1. I tilfælde af anvendelse af udelukkelsen i artikel 70 i
Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks
ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteord-
ninger for landbrugere (*) forelægger Portugal Kommissionen etprogram for støtte til opretholdelse af traditionelle aktiviteter iforbindelse med oksekødsproduktionen samt fåre- og gedekøds-produktionen og foranstaltninger til at forbedreproduktkvaliteten i det omfang, det er nødvendigt for forbruget
på Madeira.
Programmet udarbejdes og gennemføres af de kompetente
myndigheder, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Fællesskabet finansierer programmet op til et årligt beløb
svarende til summen af de præmier, der reelt er betalt i 2003 i
medfør af forordning (EF) nr. 1254/1999 (**), nærværendeforordning og forordning (EF) nr. 2529/2001 (***) for produ-center, der er etableret på Madeira.
Kommissionen forhøjer dette beløb for at tage hensyn til udvik-
lingen af den lokale produktion. Det årlige beløb må imidlertidunder ingen omstændigheder overskride summen af lofterne for2003 for oksekødspræmier i medfør af nærværende forordning
multipliceret med de grundlæggende og supplerende præmier og
betalinger i 2003 og summen af alle de præmierettigheder, somproducenter, der er etableret på Madeira, er i besiddelse af pr.30. juni 2003 i medfør af forordning (EF) nr. 2529/2001, ogden relevante del af den nationale reserve multipliceret medpræmierne og betalingerne i 2003.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne,
godkender og ændrer programmet samt fastsætter og forhøjer
beløbet i stk. 2, første afsnit, efter proceduren i artikel 144, stk.
2, i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen kan eftersamme procedure revidere grænsen i stk. 2, andet afsnit.
4. De portugisiske myndigheder fremlægger hvert år inden
den 15. april en rapport om programmets gennemførelse.
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, S. 1.
(**) EFT L 160 af 26.6.1999, S. 21. Senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, S. 1).
(***) EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.«
b) Artikel 22, stk. 2-5, affattes således:
»2. I tilfælde af anvendelse af udelukkelsen i artikel 70 i
forordning (EF) nr. 1782/2003 forelægger Portugal Kommission-en et program for støtte til opretholdelse af traditionelle
aktiviteter i forbindelse med oksekødsproduktionen samt fåre-
og gedekødsproduktionen og foranstaltninger til forbedring afproduktkvaliteten.
Programmet udarbejdes og gennemføres af de kompetente
myndigheder, der er udpeget af medlemsstaten.
3. Fællesskabet finansierer programmet op til et årligt beløb
svarende til summen af de præmier, der reelt er betalt i 2003 imedfør af forordning (EF) nr. 1254/1999, nærværende forordningog forordning (EF) nr. 2529/2001 for producenter, der er etab-leret på Azorerne.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 73
▼B
Kommissionen forhøjer dette beløb for at tage hensyn til udvik-
lingen af den lokale produktion. Det årlige beløb må imidlertidunder ingen omstændigheder overskride summen af lofterne for
2003 for oksekødspræmier i medfør af nærværende forordning
multipliceret med de grundlæggende og supplerende præmier ogbetalinger i 2003 og summen af alle de præmierettigheder, somproducenter, der er etableret på Azorerne, er i besiddelse af pr.30. juni 2003 i medfør af forordning (EF) nr. 2529/2001 og
forordning (EF) nr. 1254/1999 for så vidt angår ammekopræmier,
samt de relevante dele af de nationale reserver deraf multipliceretmed præmierne og betalingerne i 2003.
Hvis artikel 68, litra a), nr. i), i forordning (EF) nr. 1782/2003
finder anvendelse, kan de portugisiske myndigheder forhøjeloftet for ammekøer for Azorerne ved at overføre rettighedernetil ammekopræmier fra det nationale loft. I så fald skal det tilsva-rende beløb overføres fra det loft, der er fastsat i henhold tilartikel 67, litra a), nr. i), til det loft, der er nævnt i andet afsnit
i nærværende stykke.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne,
godkender og ændrer programmet samt fastsætter og forhøjer
beløbet i stk. 3, første afsnit, efter proceduren i artikel 144, stk.
2, i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen kan eftersamme procedure revidere grænsen i stk. 2, andet afsnit.
5. De portugisiske myndigheder fremlægger hvert år inden
den 15. april en rapport om programmets gennemførelse.<«
c) Artikel 22, stk. 6, ophæves.
d) Artikel 23 affattes således:
»Artikel 23
I en overgangsperiode fra produktionsåret 1999/2000 til produk-
tionsåret 2004/2005 og med henblik på at fordele tillægsafgiftenmellem de producenter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, andetpunktum, i forordning (EØF) nr. 3950/92 (*), anses kun de
producenter, jf. definitionen i artikel 9, litra c), i nævnte forord-
ning, der er etableret og producerer på Azorerne, og sommarkedsfører de mængder, der overskrider deres reference-mængde, som er forhøjet med den sats, der er fastsat i henholdtil tredje afsnit i nærværende artikel, for at have bidraget til over-skridelsen.
Tillægsafgiften opkræves for de mængder, som overstiger refe-
rencemængden, der således er forhøjet efter omfordeling mellemde i første afsnit nævnte producenter og i forhold til den referen-
cemængde, som hver producent råder over, af de mængder, der
ligger inden for den margen, der følger af denne forhøjelse, ogsom ikke udnyttes.
Satsen i første afsnit svarer til forholdet mellem mængderne på
henholdsvis 73 000 tons for perioden fra produktionsåret 1999/2000 til produktionsåret 2003/2004 og 61 500 tons for produkti-onsåret 2004/2005 og summen af de referencemængder, der erdisponible på bedriften pr. 31. marts 2000. Den anvendes kun
for den enkelte producent for de referencemængder, denne
rådede over pr. 31. marts 2000.
(*) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Senest ændret ved Kommis-
sionens forordning (EF) nr. 572/2003 (EUT L 82 af29.3.2003, s. 20).«
4) Forordning (EF) nr. 1454/2001 ændres således:
a) Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
1. Hvis den udelukkelse, der er omhandlet i artikel 70 i
Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiksordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteord-ninger for landbrugere (*), anvendes, forelægger SpanienKommissionen et program for støtte til opretholdelse af traditio-2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 74
▼B
nelle aktiviteter i forbindelse med oksekødsproduktionen samt
fåre- og gedekødsproduktionen og foranstaltninger til forbedringaf produktkvaliteten i det omfang, det er nødvendigt for
forbruget på De Kanariske Øer.
Programmet udarbejdes og gennemføres af de kompetente
myndigheder, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Fællesskabet finansierer programmet med et årligt beløb
svarende til summen af de præmier, der reelt er betalt i 2003 imedfør af forordning (EF) nr. 1254/1999 (**), nærværendeforordning og forordning (EF) nr. 2529/2001 (***) for produ-center, der er etableret på De Kanariske Øer.
Kommissionen forhøjer dette beløb for at tage hensyn til udvik-
lingen af den lokale produktion. Det årlige beløb må imidlertidunder ingen omstændigheder overskride summen af lofterne for2003 for oksekødspræmier i medfør af forordning (EF) nr.1454/2001 multipliceret med de grundlæggende og supplerende
præmier og betalinger i 2003 og summen af alle de præmierettig-
heder, som producenter, der er etableret på De Kanariske Øer, eri besiddelse af pr. 30. juni 2003 i medfør af forordning (EF) nr.2529/2001, og den relevante del af den nationale reserve multi-pliceret med præmierne og betalingerne i 2003.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne,
godkender og ændrer programmet samt fastsætter og forhøjerbeløbet i stk. 2, første afsnit, efter proceduren i artikel 144, stk.2, i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen kan eftersamme procedure revidere grænsen i stk. 2, andet afsnit.
4. De spanske myndigheder fremlægger hvert år inden den 15.
april en rapport om programmets gennemførelse.
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1.
(**) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).
(***) EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.«
b) Artikel 6 i forordning (EF) nr. 1454/2001 ophæves.
Artikel 148
Ændringer i forordning (EF) nr. 1868/94
Forordning (EF) nr. 1868/94 ændres således:1) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
Minimumsprisen for kartofler til fremstilling af kartoffelstivelse
fastsættes til 178,31 EUR/t fra og med produktionsåret 2004/2005.
Denne pris gælder for den mængde kartofler, leveret til virksom-
heden, der er nødvendige til fremstilling af en ton stivelse.
Minimumsprisen tilpasses efter kartoflernes stivelsesindhold.«
2) Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
Der ydes en præmie på 22,25 EUR pr. ton produceret stivelse til
virksomheder, der fremstiller kartoffelstivelse, for kartoffelstivelses-mængden inden for den kvote, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2,
forudsat at de har betalt kartoffelproducenterne minimumsprisen i
artikel 4a for alle de kartofler, der er nødvendige til fremstilling afstivelse inden for denne kvote.«
3) Artikel 7 affattes således:
»Artikel 7
Denne forordnings bestemmelser gælder ikke for produktion af
kartoffelstivelse, der foretages af bedrifter, som ikke er underlagtartikel 2, stk. 2, og som indkøber kartofler, hvortil der ikke ydesden betaling, der er omhandlet i artikel 92 i Rådets forordning(EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 75
▼B
regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og
om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (*).
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1«
Artikel 149
Ændringer i forordning (EF) nr. 1251/1999
Forordning (EF) nr. 1251/1999 ændres således:1) I artikel 4, stk. 3, affattes første led således:
»for proteinafgrøder:
— 63 EUR/t fra produktionsåret 2004/2005«.
2) I artikel 4, stk. 4, ændres beløbet »19 EUR/t« til »24 EUR/t«.3) I artikel 5
a) affattes stk. 1 således:
»Der udbetales et supplement til arealbetalingen på 313 EUR/ha
for produktionsåret 2004/2005 for det areal, hvor der dyrkes hård
hvede i de traditionelle produktionsregioner, der er nævnt i bilag
II, op til de lofter, der er fastsat i bilag III.«
b) affattes stk. 4 således:
»I andre regioner end de i bilag II nævnte med en veletableret
produktion af hård hvede ydes der en særlig støtte på 93 EUR/ha for produktionsåret 2004/2005 for et areal på højst det antal
ha, der er angivet i bilag IV.«
Artikel 150
Ændringer i forordning (EF) nr. 1254/1999
Forordning (EF) nr. 1254/1999 ændres således:1) I artikel 10, stk. 1, andet afsnit, ændres satsen »20 %« til »40 %«.
2) I bilag I, tabellen om den særlige præmie, ændres tallet for Østrig til
»373 400«.
3) I bilag II, tabellen om ammekopræmien, ændres tallene for Østrig
og Portugal til henholdsvis »375 000« og »416 539«.
Artikel 151
Ændringer i forordning (EF) nr. 1673/2000
Forordning (EF) nr. 1673/2000 ændres således:1) Artikel 1 ændres således:
a) Stk. 2, litra a), affattes således:
»a) »landbruger« en landbruger som defineret i artikel 2, litra a),
i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september
2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles land-
brugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelseaf visse støtteordninger for landbrugere (*).
(*) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1.«
b) I stk. 3 ændres »forordning (EF) nr. 1251/1999« til »artikel 52 i
forordning (EF) nr. 1782/2003«.
2) I artikel 5, stk. 2, første og andet led, ændres »artikel 5a i forord-
ning (EF) nr. 1251/1999« til »artikel 52 i forordning (EF) nr. 1782/2003«.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 76
▼B
Artikel 152
Ændringer i andre forordninger
Følgende bestemmelser udgår:
a) artikel 3 i forordning (EØF) nr. 2358/71
b) artikel 3-25 i forordning (EF) nr. 1254/1999
c) artikel 3-11 i forordning (EF) nr. 2529/2001.
Artikel 153
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 3508/92 ophæves. Den anvendes dog fortsat
på ansøgninger om direkte betalinger for kalenderårene før 2005.
2. Forordning (EF) nr. 1017/94 ophæves fra den 1. januar 2005.3. Forordning (EF) nr. 1577/96 og forordning (EF) nr. 1251/1999
ophæves. De finder dog anvendelse i produktionsåret 2004/2005.
4. Forordning (EF) nr. 1259/1999 ophæves pr. 1. maj 2004. Dog
anvendes artikel 2a og 11 i forordning (EF) nr. 1259/1999 samt medhenblik på anvendelsen af disse artikler bilaget til nævnte forordningfortsat indtil den 31. december 2005. Desuden anvendes artikel 3, 4, 5og, med henblik på anvendelsen af disse artikler, bilaget til forordning(EF) nr. 1259/1999 indtil den 31. december 2004.
5. Henvisninger til de ophævede forordninger tolkes som henvis-
ninger til nærværende forordning.
Artikel 154
Overgangsbestemmelser for den forenklede ordning
Såfremt en medlemsstat anvender den forenklede ordning omhandlet i
artikel 2a i forordning (EF) nr. 1259/1999, gælder følgende bestem-
melser:
a) 2003 er det sidste år, hvor deltagerne kan indgive nye ansøgninger
b) deltagerne modtager indtil 2005 fortsat det beløb, der er fastlagt
under den forenklede ordning
c) denne forordnings afsnit II, kapitel 1 og 2, gælder ikke for de beløb,
der ydes under den forenklede ordning, mens deltagelsen i den varer
d) landbrugere, der deltager i den forenklede ordning, er ikke beretti-
gede til at ansøge om enkeltbetalingen, så længe de deltager i denforenklede ordning. Hvis der ansøges om enkeltbetalingsordningen,medregnes det beløb, der ydes under den forenklede ordning, i refe-rencebeløbet omhandlet i denne forordnings artikel 37, og det
beregnes og tilpasses i overensstemmelse med denne forordnings
afsnit III, kapitel 2.
Artikel 154a
Overgangsordninger for de nye medlemsstater
1. Hvis overgangsforanstaltninger er nødvendige for at lette over-
gangen fra den generelle arealbetalingsordning tilenkeltbetalingsordningen og andre støtteordninger i henhold til afsnitIII og IV for de nye medlemsstater, vedtages disse foranstaltningerefter proceduren i artikel 144, stk. 2.
2. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger kan vedtages i en periode, der
begynder den 1. maj 2004 og udløber den 30. juni 2009, og deresanvendelse er begrænset til dette tidsrum. På forslag af Kommissionenkan Rådet med kvalificeret flertal forlænge denne periode.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 77
▼M1
▼B
Artikel 155
Andre overgangsbestemmelser
►C1 Yderligere foranstaltninger til lettelse af overgangen fra ordnin-
gerne fastsat i de i artikel 152 og 153 omhandlede forordninger til
ordningerne fastsat ved denne forordning, særlig ordningerne vedrø-
rende anvendelsen af artikel 4 og 5 og bilaget til forordning (EF) nr.1259/1999 og artikel 6 i forordning (EF) nr. 1251/1999,og fra bestem-melserne vedrørende forbedringsplanerne omhandlet i forordning(EØF) nr. 1035/72 til ordningerne omhandlet i artikel 83-87 i nærvæ-rende forordning, kan fastsættes efter den i artikel 144, stk. 2, i
nærværende forordning omhandlede procedure. ◄De forordninger og
artikler, der henvises til i artikel 152 og 153, finder fortsat anvendelsemed henblik på fastsættelsen af de referencebeløb, der er omhandlet ibilag VII.
Artikel 156
Ikrafttræden og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentlig-
gørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den anvendes fra dagen for ikrafttrædelsen med følgende undta-
gelser:
a) Afsnit II, kapitel 4 og 5, anvendes på ansøgninger om betalinger for
kalenderåret 2005 og frem. Artikel 28, stk. 2, anvendes dog på
ansøgninger om betalinger i henhold til afsnit IV, kapitel 1-7, fraden 1. januar 2004.
b) Afsnit IV, kapitel 1, 2, 3 og 6, og artikel 149 anvendes fra produk-
tionsåret 2004/2005.
c) Afsnit IV, kapitel 4, 5 og 7, og artikel 150 anvendes fra den 1.
januar 2004.
d) Afsnit II, kapitel 1, artikel 20, afsnit III og afsnit IV, kapitel 8, 10,
11, 12 og 13, og artikel 147 anvendes fra den 1. januar 2005,undtagen artikel 147, nr. 3), litra d), der anvendes fra den 1. april2003.
e) Afsnit IV, kapitel 9, anvendes fra produktionsåret 2005/2006.
f) Artikel 151 og 152 anvendes fra den 1. januar 2005 med undtagelse
af artikel 152, litra a), som anvendes fra produktionsåret 2005/2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 78
▼B
BILAG I
►C1 Liste over direkte betalinger omhandlet i artikel 1 ◄
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Enkeltbetaling Titel III dieser Verordnung Afkoblet betaling (se bilag
VI) (*)
Hård hvede Afsnit IV, kapitel 1, i denne
forordningArealstøtte (kvalitetspræmie)
Proteinafgrøder Afsnit IV, kapitel 2, i denne
forordningArealstøtte
Ris Afsnit IV, kapitel 3, i denne
forordningArealstøtte
Nødder Afsnit IV, kapitel 4, i denne
forordningArealstøtte
Energiafgrøder Afsnit IV, kapitel 5, i denne
forordningArealstøtte
Stivelseskartofler Afsnit IV, kapitel 6, i denne
forordningProduktionsstøtte
Mælk og mejeriprodukter Afsnit IV, kapitel 7, i denne
forordningMælkepræmie og tillægsbeta-
linger
Markafgrøder i Finland og i
visse områder af SverigeAfsnit IV, kapitel 8, i denne
forordning (**) (*****)Særlig regional støtte for mark-
afgrøder
Frø Afsnit IV, kapitel 9, i denne
forordning (**) (*****)Produktionsstøtte
Markafgrøder Afsnit IV, kapitel 10, i denne
forordning (***) (*****)Arealstøtte, herunder betalinger
for udtagning og græsensilage,
supplerende beløb (**), supple-
ment og særlig støtte for hård
hvede
Får og geder Afsnit IV, kapitel 11 i denne
forordning (***) (*****)Moderfårspræmie og gede-
præmie, supplerende præmie og
visse supplerende betalinger
Oksekød Afsnit IV, kapitel 12, i denne
forordning (*****)Særlig præmie (***), sæson-
præmie, ammekopræmie (her-
under for kvier og den
supplerende nationale ammeko-
præmie, når denne medfinan-
sieres) (***), slagt-
epræmie (***), ekstensiverin-
gsstøtte, supplerende betalinger
Bælgplanter Afsnit IV, kapitel 13, i denne
forordning (*****)Arealstøtte
Særlige typer landbrug og
kvalitetsproduktionArtikel 69 i denne forord-
ning (****)
Tørret foder Artikel 71, stk. 2, andet afsnit,
i denne forordning (*****)
Ordning for mindre landbrugere Artikel 2a Forordning (EF) nr.
1259/1999Overgangsarealstøtte til land-
brugere, der modtager mindre
end 1 250 EUR
Olivenolie Forordning nr. 136/66/EØF
Artikel 5, stk. 1Produktionsstøtte
Silkeorme Forordning (EØF) nr. 845/72
Artikel 1Støtte til fremme af avl
Bananer Forordning (EØF) nr. 404/93
Artikel 12Produktionsstøtte
Tørrede druer Forordning (EF) nr. 2201/96
Artikel 7, stk. 1Arealstøtte
Tobak Forordning (EØF) nr. 2075/92
Artikel 3Produktionsstøtte2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 79
▼B
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Humle Forordning (EØF) nr. 1696/
71Artikel 12
Forordning (EF) nr. 1098/98Arealstøtte
Kun betalinger for midlertidigt
ophør
POSEIDOM Artikel 9 (**) (*****), artikel
12, stk. 2, og artikel 16
Forordning (EF) nr. 1452/
2001Sektor: oksekød; sukker; grøn
vanille
POSEIMA Artikel 13 (**) (*****), 16,
artikel 17 og artikel 28, stk. 1,
artikel 21, artikel 22, stk. 2-
4 (**) (*****) og stk. 7,
artikel 27 og 29 og artikel 30,
stk. 1, 2 og 4 Forordning (EF)
nr. 1453/2001Sektor: oksekød; mælk;
kartofler; sukker; vidjer; ananas;
tobak, læggekartofler, cikorie
og te
POSEICAN Forordning (EF) nr. 1454/
2001 Artikel 5 (**) (*****), 9
og 14Sektor: oksekød, fåre- og
gedekød, kartofler
De Ægæiske Øer Forordning (EØF) nr. 2019/93
Artikel 6 (**) (*****), 8, 11
og 12Sektor: oksekød; kartofler;
oliven; honning
(*) Fra 1. januar 2005 eller senere, hvis artikel 71 finder anvendelse. For 2004 eller senere, hvis artikel 71
finder anvendelse, er de direkte betalinger i bilag VI omfattet af bilag I, med undtagelse af tørret foder.
(**) Ved anvendelse af artikel 70.
(***) Ved anvendelse af artikel 66, 67 og 68.
(****) Ved anvendelse af artikel 69.(*****) Ved anvendelse af artikel 71.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 80
▼B
BILAG II
Nationale lofter omhandlet i artikel 12, stk. 2
(mio. EUR)
Medlemsstat 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012
Belgien 4,7 6,2 7,7 7,7 7,7 7,7 7,7 7,7
Danmark 7,7 10,3 12,9 12,9 12,9 12,9 12,9 12,9Tyskland 40,4 54,6 68,3 68,3 68,3 68,3 68,3 68,3Grækenland 40,4 53,9 67,4 67,4 67,4 67,4 67,4 67,4
Spanien 55,1 74,3 92,9 92,9 92,9 92,9 92,9 92,9
Frankrig 51,4 68,7 85,9 85,9 85,9 85,9 85,9 85,9Irland 15,3 20,4 25,5 25,5 25,5 25,5 25,5 25,5Italien 62,3 83,7 104,6 104,6 104,6 104,6 104,6 104,6
Luxembourg 0,2 0,3 0,4 0,4 0,4 0,4 0,4 0,4
Nederlandene 6,8 9,2 11,5 11,5 11,5 11,5 11,5 11,5Østrig 12,4 17,1 21,3 21,3 21,3 21,3 21,3 21,3Portugal 11,3 15,4 19,2 19,2 19,2 19,2 19,2 19,2
Finland 8,0 10,8 13,6 13,6 13,6 13,6 13,6 13,6
Sverige 6,6 8,8 11,0 11,0 11,0 11,0 11,0 11,0Det Forenede
Kongerige17,7 23,6 29,5 29,5 29,5 29,5 29,5 29,52003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 81
▼B
BILAG III
Lovgivningsbestemte forvaltningskrav omhandlet i artikel 3 og 4
A. Gælder fra 1. januar 2005
Miljø
1. Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde
fugle (EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1)Artikel 3, artikel 4,
stk. 1, 2 og 4, samt
artikel 5, 7 og 8
2. Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af
grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer (EFT
L 20 af 26.1.1980, s. 43)Artikel 4 og 5
3. Rådets direktiv 86/278/EØF af 12. juni 1986 om beskyttelse af
miljøet, navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af
slam fra rensningsanlæg (EFT L 181 af 4.7.1986, s. 6)Artikel 3
4. Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af
vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra land-
bruget (EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1)Artikel 4 og 5
5. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af natur-
typer samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7)Artikel 6, 13, 15, og
artikel 22, litra b)
Folkesundhed og dyresundhed
Identifikation og registrering af dyr
6. Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992 om identifikation
og registrering af dyr (EFT L 355 af 5.12.1992, s. 32)Artikel 3, 4 og 5
7. Kommissionens forordning (EF) nr. 2629/97 af 29. december 1997
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 820/
97 for så vidt angår øremærker, bedriftslister og pas i forbindelse
med ordningen for identifikation og registrering af kvæg (EFT 354 af
30.12.1997, s. 19)Artikel 6 og 8
8. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17.
juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registre-
ring af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og
om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (EFT L 204 af11.8.2000, s. 1)Artikel 4 og 7
B. Gælder fra 1. januar 2006
Folkesundhed, dyre- og plantesundhed
9. Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af
plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1)Artikel 3
10. Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anven-
delse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af
beta-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/
EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3)Artikel 3, 4, 5 og 7
11. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28.
januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen,
om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om
procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, s.1)Artikel 14 og 15,
artikel 17, stk. 1, samt
artikel 18, 19 og 20
12. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22.
maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med
og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier
(EFT L 147 af 31.5.2001, s. 1)Artikel 7, 11, 12, 13
og 152003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 82
▼B
Anmeldelse af sygdomme
13. Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1995 om fællesskabs-
foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge (EFT L 315
af 26.11.1985, s. 11)Artikel 3
14. Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle
fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme
samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin
(EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69)Artikel 3
15. Rådets direktiv 2000/75/EF af 20. november 2000 om vedtagelse af
specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltninger til bekæmpelse
og udryddelse af bluetongue hos får (EFT L 327 af 22.12.2000, s.
74)Artikel 3
C. Gælder fra 1. januar 2007
Dyrevelfærd
16. Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af
mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve (EFT L 340 af
11.12.1991, s. 28)Artikel 3 og 4
17. Rådets direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af
mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (EFT L 340 af
11.12.1991, s. 33)(EFT L 340 af 11.12.1991, s. 33)Artikel 3 og artikel 4,
stk. 1
18. Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der
holdes til landbrugsformål (EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23)Artikel 42003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 83
▼B
BILAG IV
Betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand omhandlet i artikel 5
Problem Normer
Jorderosion:
Beskytte jorden ved passende foran-
staltninger— Minimumsjorddække
— Minimumsarealforvaltning, der
afspejler lokalitetsbestemt stand
— Bevarelse af terrasser
Jordens indhold af organiske stoffer:
Bevare jordens indhold af organiske
stoffer ved passende praksis— Normer for vekseldrift, hvis rele-
vant
— Forvaltning af stubmarker
Jordens struktur:
Bevare jordens struktur ved passende
foranstaltninger— Passende anvendelse af maskiner
Minimumsniveau for vedligeholdelse:
Sikre et minimum af vedligeholdelse
og undgå forringelse af levesteder— Minimumsbelægningsgrader for
dyr og/eller passende systemer
— Beskyttelse af permanente græsa-
realer
— Bevarelse af landskabstræk— Undgå, at uønsket vegetation
spreder sig til landbrugsjord2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 84
▼B
BILAG V
Forenelige støtteordninger omhandlet i artikel 26
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Tørrede druer Forordning (EF) nr. 2201/96 Artikel 7 stk. 1 Areal-relateret støtte
Tobak Forordning (EØF) nr. 2075/92 Artikel 3 Produktionsstøtte
Humle Forordning (EØF) nr. 1696/71 Artikel 12
Forordning (EF) nr. 1098/98Areal-relateret støtte
Betalinger for midlerti-
digt ophør og rydning
Miljøvenligt landbrug Afsnit II, kapitel VI (artikel 22-24), og artikel
55, stk. 3Forordning (EF) nr. 1257/1999Areal-relateret støtte
Skovbrug Forordning (EF) nr. 1257/1999 Artikel 31 og
artikel 55, stk. 3Areal-relateret støtte
Ugunstigt stillede
områder og områder
med miljørestriktionerForordning (EF) nr. 1257/1999 Afsnit II,
kapitel V (artikel 13-21), og artikel 55, stk. 3Areal-relateret støtte
Olivenolie Forordning nr. 136/66/EØF Artikel 5, stk. 1 Produktionsstøtte
Bomuld Forordning (EF) nr. 1554/95 Artikel 8 Produktionsstøtte
Tørret foder Forordning (EF) nr. 603/95 Artikel 10 og 11 Produktionsstøtte
Citrusfrugter til forar-
bejdningForordning (EF) nr. 2202/96 Artikel 1 Produktionsstøtte
Tomater til forarbejd-
ningForordning (EF) nr 2201/96 Artikel 2 Produktionsstøtte
Vin Forordning (EF) nr. 1493/1999 Artikel 11-15 Omstruktureringsstøtte2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 85
▼B
BILAG VI
Liste over direkte betalinger i forbindelse med enkeltbetalingen omhandlet i artikel 33
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Markafgrøder Forordning (EF) nr. 1251/1999
Artikel 2, 4 og 5Arealstøtte, herunder betalinger for
udtagning og græsensilage, supple-
rende beløb (1), supplement og særlig
støtte for hård hvede
Kartoffelstivelse Forordning (EØF) nr. 1766/92
Artikel 8, stk. 2Betalinger til landbrugere, der produ-
cerer kartofler til fremstilling af
kartoffelstivelse
Bælgplanter Forordning (EF) nr. 1577/96 Artikel
1Arealstøtte
Ris Forordning (EF) nr. 3072/95 Artikel
6Arealstøtte
Frø (1) Forordning (EØF) nr. 2358/71
Artikel 3Produktionsstøtte
Oksekød Forordning (EF) nr. 1254/1999
Artikel 4, 5, 6, 10, 11, 13 og 14Særlig præmie, sæsonpræmie, amme-
kopræmie (herunder for kvier og densupplerende nationale ammekopræmie,
når denne medfinansieres), slagt-
epræmie, ekstensiveringsstøtte, supple-
rende betalinger
Mælk og mejeri-
produkterAfsnit IV, kapitel 7, i denne forord-
ningMælkepræmie og tillægsbetalinger (
2)
Får og geder Forordning (EF) nr. 2467/98 Artikel
5 Forordning (EØF) nr. 1323/90
Artikel 1 Forordning (EF) nr. 2529/
2001 Artikel 4 og 5 og artikel 11,
stk. 1 og stk. 2, første, andet og
fjerde ledModerfårspræmie og gedepræmie,
supplerende præmie og visse supple-
rende betalinger
POSEIDOM (1) Forordning (EF) nr. 1452/2001
Artikel 9, stk. 1, litra a) og b)Sektor: oksekød
POSEIMA (1) Forordning (EF) nr. 1453/2001
Artikel 13, stk. 2 og 3, og artikel 22,
stk. 2 og 3Sektor: oksekød
POSEICAN (1) Forordning (EF) nr. 1454/2001
Artikel 5, stk. 2 og 3, og artikel 6,
stk. 1 og 2Sektor: oksekød; får og geder
De Ægæiske
Øer (1)Forordning (EØF) nr. 2019/93
Artikel 6, stk. 2 og 3Sektor: oksekød
Tørret foder Forordning (EØF) nr. 603/95 Artikel
3Betaling for forarbejdede produkter
(ifølge bilag VII, punkt D, i denne
forordning)
(1) Undtagen ved anvendelse af artikel 70.
(2) Fra 2007 undtagen ved anvendelse af artikel 62.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 86
▼B
BILAG VII
Beregning af referencebeløbet omhandlet i artikel 37
A. Arealstøtte
1. Når en landbruger har modtaget arealstøtte, multipliceres det antal hektar,
afrundet til to decimaler, som en sådan betaling blev ydet for i hvert år i
referenceperioden, med følgende beløb:
1.1. For korn, herunder hård hvede, oliefrø, proteinafgrøder, hørfrø, spindhør og
-hamp, græsensilage og udtagne arealer:
— 63 EUR/t multipliceret med udbyttet i henhold til artikel 4, stk. 2, i
forordning (EF) nr. 1251/1999, der er fastlagt i regionaliseringsplanen
for kalenderåret 2002 for den pågældende region.
Dette punkt gælder, uden at de bestemmelser, medlemsstaterne fastsætter i
henhold til artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1251/1999, derved tilsi-
desættes.
Uanset artikel 38 beregnes gennemsnittet for hør og hamp på grundlag af
det antal hektar, for hvilket der blev ydet betaling i kalenderårene 2001 og
2002.
1.2. For ris:
— 102 EUR/t multipliceret med følgende gennemsnitsudbytter:
Medlemsstater Udbytter (t/ha)
Spanien 6,35
Frankrig
— det europæiske område 5,49
— Fransk Guyana 7,51
Grækenland 7,48
Italien 6,04
Portugal 6,05
1.3. For bælgplanter:
— for linser og kikærter 181 EUR/ha
— for vikker henholdsvis 175,02 EUR/ha i 2000, 176,60 EUR/ha i 2001
og 150,52 EUR/ha i 2002.
2. Når en landbruger har modtaget supplementet eller den særlige støtte for
hård hvede, multipliceres det antal hektar, afrundet til to decimaler, som
en sådan betaling blev ydet for i hvert år i referenceperioden, med følgende
beløb:
I de områder, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 1251/1999 og i
bilag IV til forordning (EF) nr. 2316/1999:
— 291 EUR/ha, når det gælder den enkeltbetaling, der skal ydes for kalen-
deråret 2005
— 285 EUR/ha, når det gælder den enkeltbetaling, der skal ydes for kalen-
deråret 2006 og efterfølgende kalenderår.
I de områder, der er opført i bilag V til forordning (EF) nr. 2316/1999:
— 46 EUR/ha, når det gælder den enkeltbetaling, der skal ydes for kalen-
deråret 2005.
3. Ved anvendelsen af de foregående punkter er »antal hektar« det bestemte
antal hektar, som svarer til hver af de forskellige typer arealstøtte i bilag
VI til denne forordning, som opfylder alle betingelser i bestemmelserne
for støtteudbetaling, under hensyntagen til anvendelsen af artikel 2, stk. 4,
og artikel 5 i forordning (EF) nr. 1251/1999. Beløbet pr. hektar bliver, når
det gælder ris, uanset artikel 6, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 3072/95,
nedsat proportionalt, hvis risarealerne i en medlemsstat i referenceperioden
oversteg medlemsstatens garanterede maksimumsareal for denne periode.
B. Betaling for kartoffelstivelse
Når en landbruger har modtaget en betaling for kartoffelstivelse, beregnes
beløbet ved, at det antal tons, som en sådan betaling blev ydet for i hvert år i2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 87
▼B
referenceperioden, multipliceres med 44,22 EUR/t kartoffelstivelse. Medlemssta-
terne beregner det antal hektar, der skal indgå i beregningen af enkeltbetalingen,
proportionalt med antallet af tons produceret kartoffelstivelse, som støtten i
henhold til artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1766/92 blev ydet for i hvert
år i referenceperioden, og inden for grænserne af et basisareal, der fastsættes af
Kommissionen på grundlag af det af medlemsstaterne meddelte antal hektar,
som var omfattet af en dyrkningskontrakt i referenceperioden.
C. Husdyrpræmier og supplerende betalinger
Når en landbruger har modtaget husdyrpræmier og/eller supplerende betalinger,
beregnes beløbet ved, at antallet af dyr, for hvilke det vides, at en sådan betaling
blev ydet i hvert år i referenceperioden, multipliceres med de beløb pr. dyr, der
er fastlagt for kalenderåret 2002 ved de tilsvarende artikler i henhold til bilag
VI, under hensyntagen til anvendelsen af artikel 4, stk. 4, artikel 7, stk. 2, og
artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1254/1999 eller artikel 8, stk. 3, i forord-
ning (EF) nr. 2529/2001.
Som en undtagelse fra artikel 38 skal gennemsnittet beregnes på grundlag af det
antal dyr, for hvilke der er ydet betaling i kalenderåret 2002, for så vidt angår
tillægsbetalinger for får og geder, der ydes på grundlag af artikel 11, stk. 2,
første, andet og fjerde led, i forordning (EF) nr. 2529/2001.
Der tages dog ikke hensyn til betalingerne i henhold til artikel 4, stk. 2, andet
afsnit, i forordning (EF) nr. 1254/1999.
Finder artikel 32, stk. 11 og 12, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999
og artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1458/2001 anvendelse, må
uanset artikel 38 det antal dyr, som en sådan betaling blev ydet for i det år,
hvor sådanne foranstaltninger fandt anvendelse, og som lægges til grund ved be-
regningen af referencebeløbet, desuden ikke være større end det gennemsnitlige
antal dyr, som der blev ydet betaling for i det eller de år, hvor sådanne foran-
staltninger ikke fandt anvendelse.
D. Tørret foder
Når en landbruger har leveret foder i henhold til en kontrakt som omhandlet i
artikel 9, litra c), i forordning (EF) nr. 603/95 eller forelagt en erklæring om
arealstørrelse i henhold til artikel 10 i den samme forordning, beregner
medlemsstaterne det beløb, der skal indgå i referencebeløbet, proportionalt med
det antal tons produceret tørret foder, som støtten i henhold til artikel 3 i nævnte
forordning blev ydet for i hvert år i referenceperioden, og inden for følgende
øvre grænser udtrykt i mio. EUR:
MedlemsstatLoft for foder, der er
forarbejdet til produkter i
henhold til artikel 3, stk.
2, i forordning (EF) nr.
603/95 (kunsttørret
foder)Loft for foder, der er
forarbejdet til produkter i
henhold til artikel 3, stk.
3, i forordning (EF) nr.
603/95 (soltørret foder)Loft i alt
BLØU 0,049 0,049
Danmark 5,424 5,424
Tyskland 11,888 11,888
Grækenland 1,101 1,101
Spanien 42,124 1,951 44,075
Frankrig 41,155 0,069 41,224
Irland 0,166 0,166
Italien 17,999 1,586 19,585
Nederlandene 6,804 6,804
Østrig 0,070 0,070
Portugal 0,102 0,020 0,122
Finland 0,019 0,019
Sverige 0,232 0,232
Det Forenede
Kongerige1,950 1,950
Medlemsstaterne beregner det antal hektar, der skal indgå i beregningen af refe-
rencebeløbene, proportionalt med det antal tons produceret tørret foder, som
støtten i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 603/95 blev ydet for i hvert2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 88
▼B
år i referenceperioden, og inden for grænserne af et basisareal, der fastsættes af
Kommissionen på grundlag af det af medlemsstaterne meddelte antal hektar, der
var omfattet af en dyrkningskontrakt eller en erklæring om arealstørrelse i refe-
renceperioden.
E. Regional støtte
I de pågældende regioner skal følgende beløb indgå i beregningen af reference-
beløbet:
— 24 EUR/t multipliceret med de udbytter, der er lagt til grund for arealbeta-
lingerne for korn, oliefrø, hørfrø og spindhør og -hamp i regionerne i
henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999
— beløbet pr. dyr i henhold til artikel 9, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF)
nr. 1452/2001, artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 22, stk. 2 og 3, i forordning
(EF) nr. 1453/2001 og artikel 5, stk. 2 og 3, og artikel 6, stk. 1, og 2, i
forordning (EF) nr. 1454/2001 multipliceret med det antal dyr, som en
sådan betaling blev ydet for i 2002
— beløbet pr. dyr i henhold til artikel 6, stk. 2 og 3, i forordning (EØF) nr.
2019/93 multipliceret med det antal dyr, som en sådan betaling blev ydet
for i 2002.
F. Frøstøtte
Når en landbruger har modtaget produktionsstøtte for frø, beregnes beløbet ved,
at det antal tons, som en sådan betaling blev ydet for i hvert år i referencepe-
rioden, multipliceres med det beløb pr. ton, der er fastsat i henhold til artikel 3 i
forordning (EØF) nr. 2358/71. Medlemsstaterne beregner det antal hektar, der
skal indgå i beregningen af enkeltbetalingen, proportionalt med det areal, der
er godkendt til certificering, og som støtten i henhold til artikel 3 i forordning
(EØF) nr. 2358/71 blev ydet for i hvert år i referenceperioden og inden for
grænserne af et basisareal, der fastsættes af Kommissionen på grundlag af det
samlede areal, der er godkendt til certificering som meddelt til Kommissionen i
overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 3083/73. Dette samlede areal
omfatter ikke jord, der er godkendt til certificering af ris ( Oryza sativa L.), spelt
(Triticum spelta L.), samt fibre og oliehør ( Linum usitatissimum L.) og hamp
(Cannabis sativa L.), og som allerede er afsat til markafgrøder.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 89
▼B
BILAG VIII
Nationale lofter omhandlet i artikel 41
(mio. EUR)
Medlemsstat 2005 20062007
og følgende år
Belgien 411 411 528
Danmark 838 838 996Tyskland 4 479 4 479 5 468
Grækenland 837 834 856
Spanien 3 244 3 240 3 438Frankrig 7 199 7 195 8 055Irland 1 136 1 136 1 322
Italien 2 539 2 530 2 882
Luxembourg 27 27 37Nederlandene 386 386 779Østrig 613 613 711Portugal 452 452 518
Finland 467 467 552
Sverige 612 612 729Det Forenede Konge-
rige3 350 3 350 3 8682003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 90
▼M1
BILAG VIIIa
Nationale lofter i henhold til artikel 71c
Lofterne er beregnet under hensyntagen til planen for stigninger i henhold til artikel 143a, hvorfor det
ikke er noget krav, at de skal nedsættes.
(mio. euro)
KalenderårDen
Tjek-
kiske
Repu-
blikEstlan-
dCypernLetlan-
dLitaue-
nUngar-
nMalta PolenSlove-
nienSlova-
kiet
2005 227,9 23,4 8,9 33,9 92,0 350,8 0,67 724,3 35,5 97,6
2006 265,7 27,3 10,4 39,6 107,3 408,7 0,78 845,0 41,4 113,6
2007 342,4 40,4 13,9 55,6 146,9 495,1 1,59 1 098,8 55,5 144,5
2008 427,8 50,5 17,4 69,5 183,6 618,5 1,99 1 373,4 69,4 180,5
2009 513,2 60,5 20,9 83,4 220,3 741,9 2,38 1 648,0 83,3 216,6
2010 598,5 70,6 24,4 97,3 257,0 865,2 2,78 1 922,5 97,2 252,6
2011 683,9 80,7 27,8 111,2 293,7 988,6 3,18 2 197,1 111,0 288,6
2012 769,3 90,8 31,3 125,1 330,4 1 111,9 3,57 2 471,7 124,9 324,6efterføl-
gende år854,6 100,9 34,8 139,0 367,1 1 235,3 3,97 2 746,3 138,8 360,62003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 91
▼B
BILAG IX
Liste over markafgrøder omhandlet i artikel 66
KN-kode Varebeskrivelse
I. KORNSORTER
1001 10 00 Hård hvede
1001 90 Anden hvede og blandsæd end hård hvede
1002 00 00 Rug
1003 00 Byg1004 00 00 Havre
1005 Majs
1007 00 Sorghum
1008 Boghvede, hirse og kanariefrø; andre kornsorter
0709 90 60 Sukkermajs
II. OLIEHOLDIGE FRØ
1201 00 Sojabønner
ex 1205 00 Rybsfrø
ex 1206 00 10 Solsikkefrø
III. PROTEINAFGRØDER
0713 10 Ærter
0713 50 Hestebønner
ex 1209 29 50 Sødlupin
IV. HØR
ex 1204 00 Oliefrø ( Linum usitatissimum L.)
ex 5301 10 00 Hør, rå eller rødnet, til fiberproduktion ( Linum
usitatissimum L.)
V. HAMP
ex 5302 10 00 Hamp, rå eller rødnet, til fiberproduktion
(Cannabis sativa L.)2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 92
▼B
BILAG X
Traditionelle produktionsområder for hård hvede omhandlet i artikel 74
GRÆKENLAND
»Nomoi« (præfekturer) i følgende regioner:Midtgrækenland
Peloponnes
De Joniske Øer
ThessaliaMakedoniaDe Ægæiske ØerThraki
SPANIEN
ProvinserAlmería
BadajozBurgos
Cádiz
CórdobaGranadaHuelvaJaén
Málaga
NavarraSalamancaSevilla
Toledo
ZamoraZaragoza
ØSTRIG
Pannonien:
1.Gebiete der Bezirksbauernkammern
2046 Tullnerfeld-Klosterneuburg
2054 Baden
2062 Bruck/Leitha-Schwechat2089 Baden2101 Gänserndorf
2241 Hollabrunn
2275 Tullnerfeld-Klosterneuburg2305 Korneuburg2321 Mistelbach2330 Krems/Donau
2364 Gänserndorf
2399 Mistelbach2402 Mödling2470 Mistelbach
2500 Hollabrunn
2518 Hollabrunn2551 Bruck/Leitha-Schwechat2577 Korneuburg2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 93
▼B
2585 Tullnersfeld-Klosterneuburg
2623 Wr. Neustadt
2631 Mistelbach
2658 Gänserndorf
2.Gebiete der Bezirksreferate
3018 Neusiedl/See
3026 Eisenstadt3034 Mattersburg
3042 Oberpullendorf
3.Gebiete der Landwirtschaftskammer
1007 Wien
FRANKRIG
Regioner
Midi-Pyrénées
Provence-Alpes-Côte d'Azur
Languedoc-Roussillon
Departementer (*)
Ardèche
Drôme
ITALIEN
RegionerAbruzzo
Basilicata
Calabria
Campagnia
Latium
MarcheMolise
Umbria
Puglia
Sardegna
Sicilia
Toscana
PORTUGAL
Distrikter
Santarém
Lisabon
Setúbal
Portalegre
ÉvoraBeja
Faro.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 94
(*) Hvert af disse departementer kan knyttes til en af ovennævnte regioner.
▼M1
CYPERN
UNGARN
RegionerDél Dunamenti síkság
Dél-DunántúlKözép-Alföld
Mezőföld
Berettyo-K őrös-Maros vidéke
Györi medence
Hajdúság.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 95
▼B
BILAG XI
Liste over arter omhandlet i artikel 99
(EUR/100 kg)
KN-kode Varebeskrivelse Støttebeløb
1. CERES
1001 90 10 Triticum spelta L. 14,37
1006 10 10 Oryza sativa L. (1)
— Langkornede arter med en kornlængde på over
6,0 mm og et forhold mellem kornlængde og -bredde
på mindst 317,27
— Andre arter med en kornlængde på over, under eller
lig med 6,0 mm og et forhold mellem kornlængde og
-bredde på under 314,85
2. OLEAGINEAE
ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (spindhør) 28,38
ex 1204 00 10 Linum usitatissimum L. (oliehør) 22,46
ex 1207 99 10 Cannabis sativa L. (2) (arter med et indhold af tetra-
hydrocannabinol på højst 0,2 %)20,53
3. GRAMINEAE
ex 1209 29 10 Agrostis canina L. 75,95
ex 1209 29 10 Agrostis gigantea Roth. 75,95
ex 1209 29 10 Agrostis stolonifera L. 75,95
ex 1209 29 10 Agrostis capillaris L. 75,95
ex 1209 29 80 Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J.S. og K.B.
Prest.67,14
ex 1209 29 10 Dactylis glomerata L. 52,77
ex 1209 23 80 Festuca arundinacea Schreb. 58,93
ex 1209 23 80 Festuca ovina L. 43,59
1209 23 11 Festuca pratensis Huds. 43,59
1209 23 15 Festuca rubra L. 36,83
ex 1209 29 80 Festulolium 32,36
1209 25 10 Lolium multiflorum Lam. 21,13
1209 25 90 Lolium perenne L. 30,99
ex 1209 29 80 Lolium x boucheanum Kunth 21,13
ex 1209 29 80 Phleum Bertolinii (DC) 50,96
1209 26 00 Phleum pratense L. 83,56
ex 1209 29 80 Poa nemoralis L. 38,88
1209 24 00 Poa pratensis L. 38,52
ex 1209 29 10 Poa palustris og Poa trivialis L. 38,88
4. LEGUMINOSAE
ex 1209 29 80 Hedysarum coronarium L. 36,47
ex 1209 29 80 Medicago lupulina L. 31,88
ex 1209 21 00 Medicago sativa L. (økotype) 22,10
ex 1209 21 00 Medicago sativa L. (sorter) 36,59
ex 1209 29 80 Onobrichis viciifolia Scop. 20,04
ex 0713 10 10 Pisum sativum L. (partim) (Foderært) 0
ex 1209 22 80 Trifolium alexandrinum L. 45,76
ex 1209 22 80 Trifolium hybridum L. 45,892003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 96
▼B
(EUR/100 kg)
KN-kode Varebeskrivelse Støttebeløb
ex 1209 22 80 Trifolium incarnatum L. 45,76
1209 22 10 Trifolium pratense L. 53,49
ex 1209 22 80 Trifolium repens L. 75,11
ex 1209 22 80 Trifolium repens L. var. giganteum 70,76
ex 1209 22 80 Trifolium resupinatum L. 45,76
ex 0713 50 10 Vicia faba L. (partim) (Hestebønne) 0
ex 1209 29 10 Vicia sativa L. 30,67
ex 1209 29 10 Vicia villosa Roth. 24,03
(1) Kornene i sleben ris måles efter følgende metode:
i) der udtages en repræsentativ prøve af partiet
ii) prøven sigtes, så at der kun er hele korn tilbage, herunder umodne korn
iii) der foretages to målinger, begge gange af 100 korn, og gennemsnittet beregnes
iv) resultatet udtrykkes i mm afrundet til en decimal.
(2) En arts indhold af tetrahydrocannabinol (THC) bestemmes ved analyse af en prøve tørret til konstant vægt.
Vægten af THC i forhold til prøvens vægt må højst være 0,2 % hvad angår støtten. Prøven består af den øverstetredjedel af et repræsentativt antal afblomstrede planter, der er tilfældigt udvalgt, og hvis stilke og frø er fjernet.2003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 97
▼M1
BILAG XIa
Lofter over støtte til oliefrø i de nye medlemsstater, jf. artikel 99, stk. 3
(mio. euro)
KalenderårDen
Tjek-
kiske
Repu-
blikEstlan-
dCypernLetlan-
dLitaue-
nUngar-
nMalta PolenSlove-
nienSlova-
kiet
2005 0,87 0,04 0,03 0,10 0,10 0,78 0,03 0,56 0,08 0,04
2006 1,02 0,04 0,03 0,12 0,12 0,90 0,03 0,65 0,10 0,04
2007 1,17 0,05 0,04 0,14 0,14 1,03 0,04 0,74 0,11 0,05
2008 1,46 0,06 0,05 0,17 0,17 1,29 0,05 0,93 0,14 0,06
2009 1,75 0,07 0,06 0,21 0,21 1,55 0,06 1,11 0,17 0,07
2010 2,04 0,08 0,07 0,24 0,24 1,81 0,07 1,30 0,19 0,08
2011 2,33 0,10 0,08 0,28 0,28 2,07 0,08 1,48 0,22 0,09
2012 2,62 0,11 0,09 0,31 0,31 2,33 0,09 1,67 0,25 0,11
efterføl-
gende år2,91 0,12 0,10 0,35 0,35 2,59 0,10 1,85 0,28 0,122003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 98
▼M1
Bilag XIb
Nationale basisarealer med markafgrøder og referenceudbytter i de nye
medlemsstater, jf. artikel 101 og 103
Basisareal
(ha)Referenceudbytter
(t/ha)
Den Tjekkiske Republik 2 253 598 4,20
Estland 362 827 2,40
Cypern 79 004 2,30
Letland 443 580 2,50
Litauen 1 146 633 2,70
Ungarn 3 487 792 4,73
Malta 4 565 2,02
Polen 9 454 671 3,00
Slovenien 125 171 5,27
Slovakiet 1 003 453 4,062003R1782 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 99