Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1622/2000
af 24. juli 2000
om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles
markedsordning for vin, og om en EF-kodeks for ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
(EFT L 194 af 31.7.2000, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 2451/2000 af 7. november 2000 L 282 7 8.11.20002000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1622/2000
af 24. juli 2000
om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF)
nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin, og om en EF-kodeks
for ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om
den fælles markedsordning for vin (1), særlig artikel 42, 44, 45, 46 og 80, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Afsnit V , kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999 og flere bilag til
nævnte forordning indeholder generelle bestemmelser om ønologiske
fremgangsmåder og behandlingsmetoder og derudover henvisninger til
gennemførelsesbestemmelser, som skal vedtages af Kommissionen.
(2) Indtil vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1493/1999 var disse
bestemmelser spredt i en lang række forskellige EF-forordninger. Afhensyn til de erhvervsdrivende i EF og de myndigheder, der skalanvende EF-bestemmelserne, bør alle disse bestemmelser samles i en
kodeks for ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, og
forordningerne vedrørende dette emne ophæves, dvs. Kommissionensforordning (EØF) nr. 1618/70 (
2), Kommissionens forordning (EØF)
nr. 1972/78 (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 45/80 (4),
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2394/84 (5), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2751/86 (6), Kommissionens forordning (EØF)
nr. 305/86 (7), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1888/86 (8),
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2202/89 (9), Kommissionens
forordning (EØF) nr. 2240/89 (10), Kommissionens forordning (EØF)
nr. 3220/90 (11), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1477/1999 (12),
Kommissionens forordning (EF) nr. 586/93 (13), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 693/96 (14), Kommissionens forordning (EF)
nr. 3111/93 (15), senest ændret ved forordning (EF) nr. 693/98 (16),
og Kommissionens forordning (EF) nr. 1128/96 (17).
(3) Denne EF-kodeks bør indeholde de nugældende bestemmelser med de
tilpasninger, som de nye krav i forordning (EF) nr. 1493/1999nødvendiggør. Der bør dog foretages visse ændringer af nævntebestemmelser for at opnå en bedre sammenhæng og en forenkling og
for at råde bod på visse bestående lakuner, så der kan vedtages et
fuldstændigt EF-regelsæt på dette område. Nogle bestemmelser børogså præciseres for at opnå større retssikkerhed i forbindelse med
deres anvendelse.
(4) For at forenkle bestemmelserne på dette område bør der kun fastsættes
de gennemførelsesbestemmelser, som Rådet udtrykkeligt har anført i
nævnte forordning. Herudover skulle bestemmelserne i traktatens
artikel 28 ff. være tilstrækkelige til at sikre den fri bevægelighed forvinprodukter, for så vidt angår de ønologiske krav.
(5) Det bør endvidere præciseres, at denne kodeks ikke indebærer nogen
indskrænkning af de særlige bestemmelser, der er fastsat på andre!B
(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.
(2) EFT L 175 af 8.8.1970, s. 17.
(3) EFT L 226 af 17.8.1978, s. 11.
(4) EFT L 7 af 11.1.1980, s. 12.
(5) EFT L 224 af 21.8.1984, s. 8.
(6) EFT L 253 af 5.9.1986, s. 11.
(7) EFT L 38 af 13.2.1986, s. 13.
(8) EFT L 163 af 13.6.1986, s. 19.
(9) EFT L 209 af 21.7.1989, s. 31.
(10) EFT L 215 af 26.7.1989, s. 16.
(11) EFT L 308 af 8.11.1990, s. 22.
(12) EFT L 171 af 7.7.1999, s. 6.
(13) EFT L 61 af 13.3.1993, s. 39.
(14) EFT L 97 af 18.4.1996, s. 17.
(15) EFT L 278 af 11.11.1993, s. 48.
(16) EFT L 96 af 28.3.1998, s. 17.
(17) EFT L 150 af 25.6.1996, s. 13.2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 2
områder. Sådanne særlige bestemmelser kan bl.a. være fastsat eller
blive fastsat i fødevarelovgivningen.
(6) Artikel 42, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999 åbner mulighed for,
at der til fremstilling af de produkter, der er anført i nævnte artikel, kan
anvendes druer af andre sorter end dem, der i den klassificering, der er
opstillet efter artikel 19 i nævnte forordning, er opført som druesortertil persning, og deraf afledte produkter. Der bør opstilles en liste overde sorter, for hvilke der er fastsat sådanne undtagelser.
(7) På grundlag af bilag V til forordning (EØF) nr. 1493/1999 bør der
udarbejdes en liste over de kvalitetshedvine fra bestemte dyrknings-områder (khvbd), som der er tilladt særlige fremstillingsregler for. Forlettere at identificere produkterne og fremme samhandelen i EF bør
der henvises til den varebeskrivelse, der er fastlagt i EF-bestemmel-
serne eller eventuelt i de nationale bestemmelser.
(8) Der bør også på grundlag af bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999
fastsættes grænseværdier for anvendelsen af bestemte stoffer og
betingelser for anvendelsen af nogle af disse stoffer.
(9) Det er på baggrund af de på nuværende tidspunkt foreliggende
tekniske og videnskabelige oplysninger om tilsætning af lysozym,navnlig med hensyn til de kvalitative og hygiejnemæssige egenskaber
ved vine, der er behandlet med dette stof, ikke muligt at fastlægge
endelige grænseværdier for denne nye behandling. Der bør derfor iførste omgang ikke gives tilladelse til sådan behandling, og der børforetages yderligere forsøg i det kommende produktionsår.
(10) Ifølge artikel 44 i forordning (EØF) nr. 337/79 (
1), som ændret ved
forordning (EØF) nr. 3307/85 (2), skulle det maksimale indhold af
svovldioxid i andre vine end mousserende vine, hedvine og vissekvalitetsvine reduceres med 15 mg/l fra den 1. september 1986. For at
der ikke skulle opstå problemer med at afsætte vine som følge af denne
ændring af produktionsbestemmelserne, blev det tilladt også efterdenne dato til direkte konsum at afsætte vine med oprindelse i EF,bortset fra Portugal, fremstillet inden nævnte dato, og i en overgangs-
periode på ét år regnet fra nævnte dato, vine med oprindelse i
tredjelande eller Portugal, når det samlede indhold af svovldioxid er ioverensstemmelse med de EF-bestemmelser og i givet fald de spanskebestemmelser, der var gældende før den 1. september 1986. Denne
foranstaltning bør forlænges, da der stadig findes sådanne vine på
lager.
(11) Ifølge artikel 12 og 16 i forordning (EØF) nr. 358/79 (
3) skulle
maksimumsindholdet af svovldioxid i mousserende vine, mousserende
kvalitetsvine og mousserende kvalitetsvine fra bestemte dyrknings-
områder nedsættes med på 15 mg/l fra den 1. september 1986. Medhensyn til mousserende vine med oprindelse i EF , bortset fra Portugal,åbnedes der i artikel 22, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 358/79 mulighed
for at afsætte disse produkter, indtil lagrene var opbrugt, hvis de er
fremstillet i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 358/79 i densordlyd inden den 1. september 1986. Der bør fastsættes overgangs-
bestemmelser for importerede mousserende vine og mousserende vine
med oprindelse i Spanien og Portugal, der er fremstillet inden den1. september 1986, for at undgå afsætningsvanskeligheder for disseprodukter. Det bør tillades, at disse produkter kan udbydes i en
overgangsperiode efter denne dato, hvis deres totalindhold af
svovldioxid overholder de EF-bestemmelser, der var gældende indenden 1. september 1986.
(12) Maksimaumsindholdet af flygtig syre i vin er fastsat i afsnit B, punkt 1,
i bilag V til forordning (EØF) nr. 1493/1999. Der kan fastsættes
undtagelser for visse kvbd og visse bordvine, der benævnes ved engeografisk betegnelse, og for vine med et alkoholindhold på 13 % ellerderover. Nogle vine med oprindelse i Tyskland, Spanien, Frankrig,
Italien, Østrig og Det Forenede Kongerige henhørende under disse
kategorier har normalt som følge af særlige fremstillingsmetoder ogderes høje alkoholindhold et højere indhold af flygtig syre end det i
nævnte bilag V fastsatte. For at disse vine fortsat kan fremstilles efter
de traditionelle metoder, der giver dem deres karakteristiske egen-!B
(1) EFT L 54 af 5.3.1979, s. 1.
(2) EFT L 367 af 31.12.1985, s. 39.
(3) EFT L 54 af 5.3.1979, s. 130.2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 3
skaber, bør der fastsættes undtagelser fra afsnit B, punkt 1, i nævnte
bilag V .
(13) Efter afsnit D, punkt 3, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 bør
de vindyrkningsområder, hvor saccharose traditionelt er blevet tilsat i
overensstemmelse med de pr. 8. maj 1970 gældende regler, nærmereangives.
(14) Eftersom vindyrkningen er af begrænset omfang i Storhertugdømmet
Luxembourg, kan myndighederne foretage en systematisk analytiskkontrol af alle partier af produkter, der anvendes til vinfremstilling. Så
længe det forholder sig sådan, er det ikke absolut nødvendigt at kræve
anmeldelse af planlagt tilsætning.
(15) I afsnit G, punkt 5, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 er det
fastsat, at hver tilsætnings-, syrings- og afsyringsproces skal anmeldes
til myndighederne. Det samme gælder med hensyn til de mængdersukker, koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost,som de fysiske eller juridiske personer, der udfører processerne, ligger
inde med. Anmeldelserne skal gøre det muligt at føre kontrol med
nævnte processer. Derfor skal anmeldelserne sendes til myndighedernei den medlemsstat, på hvis område den pågældende proces foregår, og
de skal være så nøjagtige som muligt og være myndighederne i hænde
tidsnok til, at processen kan kontrolleres effektivt, når det drejer sig omforhøjelse af alkoholindholdet. Med hensyn til syring og afsyring er enefterfølgende kontrol tilstrækkelig. Derfor, og for at lette admini-
strationen, bør det tillades, at anmeldelserne, bortset fra den første i
produktionsåret, afgives ved ajourføring af fortegnelser, der regelmæs-sigt kontrolleres af myndighederne.
(16) I afsnit F , punkt 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 er der
fastsat en række bestemmelser for sødning af vin. Disse bestemmelservedrører navnlig bordvin. De gælder i første række for bordvine, menefter afsnit G, punkt 2, i bilag VI til samme forordning gælder de også
for kvbd.
(17) Sødning af vin må ikke medføre en yderligere tilsætning i forhold til
de grænseværdier, der er fastsat i afsnit C i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999. For at tage hensyn hertil, er der i afsnit F , punkt 1, ibilag V til samme forordning fastsat særlige bestemmelser. Endviderehar kontrolforanstaltninger vist sig at være ubetinget nødvendige for at
sikre, at de pågældende bestemmelser overholdes.
(18) For at gøre kontrollen mere effektiv bør sødning af vin kun finde sted i
produktionsleddet eller i et led, der ligger så tæt som muligt op ad
produktionen. Sødning af vin bør derfor begrænses til produktions- og
engroshandelsleddet.
(19) Kontrolorganet skal underrettes om den sødning, der agtes foretaget.
Med dette formål for øje bør det fastsættes, at enhver, der vil foretageen sødning, skriftligt anmelder dette til kontrolorganet. Dennefremgangsmåde kan dog lempes, hvis der i en virksomhed ofte eller
til stadighed foretages sødning.
(20) Formålet med anmeldelsen er at gøre det muligt at føre kontrol med
den pågældende proces. Det er derfor nødvendigt, at anmeldelserne
sendes til myndighederne i den medlemsstat, på hvis område den
pågældende proces foregår, at de er så nøjagtige som muligt, og at deer myndighederne i hænde inden processens påbegyndelse.
(21) For at kontrollen kan blive effektiv, er det nødvendigt, at der indgives
en anmeldelse for de mængder druemost og koncentreret druemost,som den pågældende ligger inde med inden sødningen. Denne
anmeldelse opfylder dog kun sit formål, hvis den kobles sammen
med en forpligtelse til at føre ind- og udgangsbøger over de produkter,der anvendes til sødningen.
(22) For at undgå, at der anvendes saccharose til sødning af hedvine, bør det
tillades, at der foruden koncentreret druemost også kan anvendesrektificeret koncentreret druemost.
(23) Forskæring er en gængs ønologisk fremgangsmåde, og af hensyn til de
mulige virkninger heraf er det nødvendigt at opstille bestemmelser forbrugen af denne fremgangsmåde, navnlig for at undgå misbrug.
(24) Forskæring er en blanding af vin eller most af forskellige oprindelser
eller forskellige kategorier.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 4
(25) I tilfælde af vin eller most fra samme vindyrkningszone i EF eller fra
samme produktionsområde i et tredjeland er det af stor betydning forhandelsværdien, at den geografiske oprindelse eller druesortenangives. Som forskæring bør derfor også betragtes blanding af vin
eller druemost, der kommer fra samme område, men fra forskellige
geografiske delområder inden for dette, og blanding af vin ogdruemost fremstillet af forskellige druesorter eller fra forskelligehøstår, når dette er angivet i beskrivelsen af den vare, som opnås ved
processen.
(26) Ifølge artikel 42, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er det i
princippet forbudt at forskære en hvid bordvin med en rød bordvin,men der gælder en undtagelse for de områder, hvor der har værettradition for denne fremgangsmåde.
(27) På grundlag af denne undtagelse bør der for Spanien fastsættes særlige
gennemførelsesbestemmelser, hvor der tages hensyn til strukturen
inden for vindyrkningen og forbrugernes holdning, som ændrer sig
langsomt.
(28) For at muligheden for at forskære hvide bordvine og røde bordvine
begrænses til Spanien, hvor den er nødvendig, må det sikres, at såledesfremstillede vine ikke afsættes til konsum uden for Spanien.
(29) Der bør gives medlemsstaterne mulighed for at tillade, at der i en
begrænset periode i forsøgsøjemed anvendes visse ønologiske
fremgangsmåder og behandlingsmetoder, der ikke er medtaget i
forordning (EF) nr. 1493/1999.
(30) Ifølge artikel 46, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal der
fastsættes analysemetoder, som gør det muligt at fastslå sammen-sætningen af de produkter, der er omfattet af artikel 1 i nævnteforordning, og regler, som gør det muligt at konstatere, om de
pågældende produkter har undergået en behandling, der er i strid med
de tilladte ønologiske fremgangsmåder.
(31) Afsnit J, punkt 1, i bilag VI til forordning (EF) nr. 1493/1999
indeholder bestemmelser om en analytisk undersøgelse, der mindstomfatter værdierne af de faktorer, der er nævnt i punkt 3 i detpågældende afsnit, og som er karakteristiske for den pågældende kvbd.
(32) Kontrollen med oplysningerne i dokumenterne for de pågældende
produkter nødvendiggør, at der indføres ensartede analysemetoder til
sikring af præcise og sammenlignelige oplysninger. Disse metoder børfølgelig være obligatoriske for alle handelstransaktioner og al kontrol.Under hensyn til nødvendigheden af kontrol og de begrænsede
muligheder i handelsleddet i så henseende bør der tillades et vist antal
forenklede fremgangsmåder, der muliggør en hurtig og tilstrækkeligtsikker bestemmelse af de faktorer, som ønskes konstateret.
(33) EF-analysemetoder for vin er fastsat ved Kommissionens forordning
(EØF) nr. 2676/90 (
1). Da de deri beskrevne metoder stadig er fuldt
gyldige, bør forordningen forblive i kraft, idet de almindelige metoder
dog med tiden ikke længere vil blive beskrevet.
(34) Ved artikel 80 i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der åbnet mulighed
for at vedtage overgangsforanstaltninger for at lette overgangen til de
ordninger, der er indført ved nævnte forordning. Denne mulighed børanvendes for at undgå betydelige tab for erhvervsdrivende, som ligger
inde med væsentlige lagre af de produkter, der er omhandlet i den
pågældende forordning.
(35) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin —!B
(1) EFT L 272 af 3.10.1990, s. 1.2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 5
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordnings anvendelsesområde
EF-bestemmelserne om ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
er fastsat i afsnit V , kapitel I, i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i bilagene til
nævnte forordning samt i denne kodeks, uden at dette dog indskrænker
anvendelsen af de generelle bestemmelser, der gælder for alle fødevarer.
Denne kodeks indeholder gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF)
nr. 1493/1999, navnlig for produkter bestemt til vinfremstilling (afsnit I) og dei EF tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder (afsnit II og
III).
AFSNIT I
FORSKRIFTER OM BESTEMTE DRUER OG DRUEMOST
Artikel 2
Anvendelse af druer af bestemte sorter
1. Vinfremstilling af druer af sorter, der udelukkende er klassificeret som
spisedruer, er forbudt.
2. Som en undtagelse fra artikel 42, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999
kan druer af de sorter, der er anført i bilag I til nærværende forordning, i EF
anvendes til fremstilling af de i ovennævnte bestemmelse anførte produkter.
Artikel 3
Anvendelse af visse produkter, der ikke har det foreskrevne naturlige
alkoholindhold til fremstilling af mousserende vin, mousserende vin tilsat
kulsyre eller perlevin tilsat kulsyre
De år, i hvilke produkter fra vindyrkningszone A og B, der som følge af
ugunstige vejrforhold ikke har det for den pågældende vindyrkningszonefastsatte naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, på de
betingelser, der er fastsat i artikel 44, stk. 3, i forordning (EF)
nr. 1493/1999, må anvendes til fremstilling af mousserende vin, mousserendevin tilsat kulsyre eller perlevin tilsat kulsyre, er anført i bilag II tilnærværende forordning.
Artikel 4
Anvendelse af druemost af bestemte druesorter til fremstilling af
aromatisk mousserende kvalitetsvin og mkvbd af aromatisk type samt
undtagelser fra denne anvendelse
1. Listen over de druesorter, hvoraf der efter afsnit I, punkt 3, litra a), i bilag
V til forordning (EF) nr. 1493/1999 og afsnit K, punkt 10, litra a), i bilag VI tilsamme forordning skal anvendes druemost eller delvis gæret druemost tilsammensætning af cuvée’en til fremstilling af aromatisk mousserende
kvalitetsvin og mkvbd af aromatisk type, er anført i del A i bilag III til
nærværende forordning.
2. De undtagelser, der er nævnt i afsnit I, punkt 3, litra a), i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 og afsnit K, punkt 10, litra a), i bilag VI tilsamme forordning, vedrørende druesorterne og produkterne til sammen-sætning af cuvée’en, er fastsat i del B i bilag III til nærværende forordning.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 6
AFSNIT II
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETO-
DER
KAPITEL I
GRÆNSEVÆRDIER OG BETINGELSER FOR ANVENDELSEN AF
VISSE TILLADTE STOFFER TIL ØNOLOGISKE FORMÅL
Artikel 5
Grænseværdier for visse stoffer
De tilladte stoffer til ønologiske formål, der er fastsat i bilag IV til forordning
(EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes inden for de grænseværdier, der eranført i bilag IV til nærværende forordning.
Artikel 6
Polyvinylpolypyrrolidon
Polyvinylpolypyrrolidon, der kan anvendes i medfør af punkt 1, litra p), og
punkt 3, litra y), i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun
anvendes, hvis stoffet opfylder de forskrifterne og renhedskriterierne i bilag Vtil nærværende forordning.
Artikel 7
Calciumtartrat
Calciumtartrat, der i medfør af punkt 3, litra v), i bilag IV til forordning (EF)
nr. 1493/1999 kan anvendes til at fremme udfældningen af vinsten, må kun
anvendes, hvis stoffet opfylder forskrifterne i bilag VI til nærværendeforordning.
Artikel 8
Vinsyre
Vinsyre, der i medfør af punkt 1, litra m), i bilag IV til forordning (EF)
nr. 1493/1999 og punkt 3, litra l), til samme forordning kan anvendes til
afsyring, må kun anvendes for produkter:
— der stammer fra vinstoksorterne Elbling og Riesling— der er fremstillet af druer høstet i følgende vindyrkningsområder i den
nordlige del af vinavlszone A:
— Ahr— Rheingau— Mittelrhein— Mosel-Saar-Ruwer— Nahe— Rheinhessen— Rheinpfalz— Moselle luxembourgeoise.
Artikel 9
Aleppofyrharpiks
Aleppofyrharpiks, der kan anvendes i medfør af punkt 1, litra n), i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes til fremstilling af
»retsina«-bordvin. Denne ønologiske fremgangsmåde må kun anvendes:
— på Grækenlands geografiske område
— i forbindelse med druemost fremstillet af druer, for hvilke sort,
produktionsområde og vinfremstillingsområde er blevet fastlagt i de
græske bestemmelser, der var gældende den 31. december 1980!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 7
— ved tilsætning af højst 1 000 g harpiks pr. hl af det anvendte produkt
inden gæringen eller, hvis det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumenikke udgør mere end en tredjedel af det totale alkoholindhold udtrykt ivolumen, under gæringen.
Hvis Grækenland ønsker at ændre de i andet led nævnte bestemmelser,
underrettes Kommissionen forudgående herom. Hvis Kommissionen ikkeinden to måneder fra en sådan underretning har reageret herpå, kan
Grækenland iværksætte de pågældende ændringer.
Artikel 10
Betaglucanase
Betaglucanase, der kan anvendes i medfør af punkt 1, litra j), og punkt 3,
litra m), i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes, hvisstoffet opfylder forskrifterne i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 11
Mælkesyrebakterier
Mælkesyrebakterier, der kan anvendes i medfør af punkt 1, litra q), og punkt 3,
litra z), i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes, hvis
bakterierne opfylder forskrifterne i bilag VIII til nærværende forordning.
Artikel 12
Ionbyttende harpikser
De ionbyttende harpikser, der kan anvendes i medfør af punkt 2, litra h), i
bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, er copolymerer af styren ellerdivinylbenzen indeholdende grupper af sulfonsyre eller ammonium. De skalopfylde bestemmelserne i Rådets direktiv 89/109/EØF af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om materialer og
genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler (
1), og de
bestemmelser, der på EF-plan og på nationalt plan er vedtaget til gennem-
førelse af dette direktiv. Ved kontrol baseret på den analysemetode, der er
anført i bilag IX til nærværende forordning, må de ionbyttende harpikser ihvert af de nævnte opløsningsmidler endvidere ikke afgive mere end 1 mg/1organisk stof. Ionbyttende harpikser regenereres ved hjælp af stoffer, der er
godkendt i forbindelse med fremstilling af levnedsmidler.
Ionbyttende harpikser må kun anvendes under kontrol af en ønolog eller en
tekniker og på anlæg, der er godkendt af myndighederne i den medlemsstat,
på hvis område disse harpikser anvendes. Myndighederne fastlægger de
godkendte ønologers og teknikeres opgaver og ansvar.
Artikel 13
Kaliumferrocyanid
Kaliumferrocyanid, der kan anvendes i medfør af punkt 3, litra p), i bilag IV
til forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes, hvis behandlingenudføres under kontrol af en ønolog eller en tekniker, der er godkendt af
myndighederne i den medlemsstat, på hvis område behandlingen udføres, og
for hvem omfanget af ansvaret i givet fald fastlægges af den pågældendemedlemsstat.
Vinen skal efter behandling med kaliumferrocyanid indeholde spor af jern.
Bestemmelserne for kontrol med anvendelsen af det produkt, der er
omhandlet i denne artikel, fastsættes af medlemsstaterne.!B
(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 38.2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 8
Artikel 14
Calciumphytat
Calciumphytat, der kan anvendes i medfør af punkt 3, litra p), i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes, hvis hver enkelt behandling
udføres under kontrol af en ønolog eller en tekniker, der er godkendt af
myndighederne i den medlemsstat, på hvis område behandlingerne udføres,og for hvem omfanget af ansvaret i givet fald fastlægges af den pågældende
medlemsstat.
Vinen skal efter behandlingen indeholde spor af jern.
Bestemmelserne for kontrol med anvendelsen af de produkter, der er
omhandlet i stk. 1, fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 15
DL-vinsyre
DL-vinsyre, der kan anvendes i medfør af punkt 3, litra s), i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1493/1999, må kun anvendes, hvis behandlingen udføresunder kontrol af en ønolog eller en tekniker, der er godkendt af
myndighederne i den medlemsstat, på hvis område behandlingen udføres,
og for hvem omfanget af ansvaret i givet fald fastlægges af den pågældendemedlemsstat.
Bestemmelserne for kontrol med anvendelsen af det produkt, der er
omhandlet i denne artikel, fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 16
Behandling med elektrodialyse
Behandling med elektrodialyse, der i medfør af punkt 4, litra b), i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1493/1999 kan foretages for at sikre vinens stabiliseringmed hensyn til vinsyreindholdet, må kun foretages, hvis den opfylderforskrifterne i bilag X til nærværende forordning. Behandlingen er forbeholdt
bordvin indtil den 31. juli 2001.
Artikel 17
Urease
Urease, der i medfør af punkt 4, litra c), i bilag IV til forordning (EF)
nr. 1493/1999 kan anvendes til at nedsætte urinstofindholdet i vin, må kunanvendes, hvis den opfylder de forskrifterne og renhedskriteriernei bilag XI til
nærværende forordning.
Artikel 18
Tilsætning af ilt
Tilsætning af ilt, der kan foretages i medfør af punkt 4, litra a), i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1493/1999, skal ske i form af ren luftformig ilt.
KAPITEL II
SÆRLIGE GRÆNSEVÆRDIER OG BETINGELSER
Artikel 19
Svovldioxidindhold
1. Ændringerne af listerne over vinene i afsnit A, punkt 2, i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 er anført i bilag XII til nærværende forordning.
2. Nedenstående vine kan, indtil lagrene er opbrugt, afsættes til direkte
konsum:
— vine med oprindelse i EF, bortset fra Portugal, fremstillet inden den
1. september 1986, med undtagelse af mousserende vin og hedvin
— vine med oprindelse i tredjelande eller Portugal, der er importeret til EF
inden den 1. september 1987, med undtagelse af mousserende vin oghedvin!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 9
hvis totale svovldioxidindhold ved vinens overgang til direkte konsum ikke
overstiger:
a) 175 mg/l for rødvin
b) 225 mg/l for hvidvin og rosévin
c) 225 mg/l for rødvin og 275 mg/l for hvidvin og rosévin, som en
undtagelse fra litra a) og b) for vin med et restsukkerindhold udtrykt i
invertsukker på 5 g/l eller derover.
Desuden kan følgende vine afsættes til direkte konsum i deres produktions-
land og til udførsel til tredjelande, indtil lagrene er opbrugt:
— vine med oprindelse i Spanien fremstillet inden den 1. september 1986,
hvis totale svovldioxidindhold ikke overstiger det indhold, der var fastsati de indtil denne dato gældende spanske bestemmelser
— vine med oprindelse i Portugal fremstillet inden den 1. januar 1991, hvis
totale svovldioxidindhold ikke overstiger det indhold, der var fastsat i deindtil denne dato gældende portugisiske bestemmelser.
3. Indtil lagrene er opbrugt, kan der til direkte konsum afsættes mous-
serende vine med oprindelse i tredjelande eller Portugal, der er importeret til
EF inden den 1. september 1987, og hvis totale svovldioxidindhold ikke
overstiger henholdsvis:
— 250 mg/l for mousserende vine
— 200 mg/l for mousserende kvalitetsvine.
Desuden kan følgende vine afsættes til direkte konsum i deres produktions-
land og til eksport til tredjelande, indtil lagrene er opbrugt:
— vine med oprindelse i Spanien fremstillet inden den 1. september 1986,
hvis totale svovldioxidindhold ikke overstiger det indhold, der var fastsat
i de indtil denne dato gældende spanske bestemmelser
— vine med oprindelse i Portugal fremstillet inden den 1. januar 1991, hvis
totale svovldioxidindhold ikke overstiger det indhold, der var fastsat i deindtil denne dato gældende portugisiske bestemmelser.
Artikel 20
Indhold af flygtig syre
De vine, for hvilke der gælder undtagelser fra maksimumsindholdet af flygtig
syre, jf. afsnit B, punkt 3, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999, er anførti bilag XIII til nærværende forordning.
Artikel 21
Anvendelse af calciumsulfat til bestemte hedvine
Undtagelserne i afsnit J, punkt 4, litra b), i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999 vedrørende anvendelsen af calciumsulfat gælder kun forfølgende spanske vine:
a) »vino generoso« som defineret i afsnit L, punkt 8, i bilag VI til
forordning (EF) nr. 1493/1999
b) »vino generoso de licor« som defineret i afsnit L, punkt 11, i bilag VI til
forordning (EF) nr. 1493/1999.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 10
AFSNIT II
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER
KAPITEL I
TILSÆTNING
Artikel 22
Tilladelse til tilsætning af saccharose
De vindyrkningsområder, hvor tilsætning af saccharose er tilladt i medfør af
afsnit D, punkt 3, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999, er følgende:
a) vindyrkningszone A
b) vindyrkningszone B
c) vindyrkningszone C, med undtagelse af vinarealerne i Italien, Græken-
land, Spanien, Portugal og i de franske departementer, der hører under
appeldomstolen i:
— Aix-en-Provence— Nîmes
— Montpellier
— Toulouse
— Agen
—P a u— Bordeaux
— Bastia.
Tilsætning ved tørsukring kan dog undtagelsesvis tillades af de nationale
myndigheder i de franske departementer, der er nævnt i foregående stykke.
Frankrig underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater omsådanne tilladelser.
Artikel 23
Tilsætning efter usædvanligt dårlige vejrforhold
De år, hvor en forhøjelse af alkoholindholdet udtrykt i volumen som
omhandlet i afsnit C, punkt 3, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 er
tilladt efter proceduren i artikel 75 i nævnte forordning som følge afusædvanligt dårlige vejrforhold, jf. punkt 4 i nævnte afsnit, er anført i bilag
XIV til nærværende forordning, i givet fald suppleret med vindyrkningszone,
geografisk område og sort.
Artikel 24
Tilsætning til cuvée’en til fremstilling af mousserende vin
I medfør af afsnit H, punkt 4, og afsnit I, punkt 5, i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999 og afsnit K, punkt 11, i bilag VI til samme forordning kan hver
medlemsstat tillade tilsætning til en cuvée på det sted, hvor den mousserendevin fremstilles, på betingelse af:
a) at ingen af cuvée’ens bestanddele allerede har været genstand for
tilsætning
b) at disse bestanddele udelukkende hidrører fra druer, der er høstet på dens
eget område
c) at tilsætningsprocessen gennemføres i én arbejdsgang
d) at følgende grænseværdier ikke overskrides:
— 3,5 % vol. for en cuvée, der er sammensat af bestanddele fra
vindyrkningszone A, forudsat at det naturlige alkoholindhold ienhver af cuvée’ens bestanddele er på mindst 5 % vol.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 11
— 2,5 % vol. for en cuvée, der er sammensat af bestanddele fra
vindyrkningszone B, forudsat at det naturlige alkoholindhold ienhver af cuvée’ens bestanddele er på mindst 6 % vol.
— 2 % vol. for en cuvée, der er sammensat af bestanddele fra
vindyrkningszone C I a), C I b), C II og C III, forudsat at det
naturlige alkoholindhold i enhver af cuvée’ens bestanddele mindst er
på henholdsvis 7,5 % vol., 8 % vol., 8,5 % vol. og 9 % vol.
Ovennævnte grænseværdier udelukker ikke anvendelse af artikel 44,
stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 for cuvée’er bestemt til
fremstilling af mousserende vin som omhandlet i punkt 15 i bilag I til
nævnte forordning.
e) at den anvendte metode består i tilsætning af saccharose, koncentreret
druemost eller rektificeret koncentreret druemost.
Artikel 25
Administrative bestemmelser om tilsætning
1. Den anmeldelse af forhøjelse af alkoholindholdet, der er omhandlet i
afsnit G, punkt 5, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999, indgives af de
fysiske eller juridiske personer, der foretager de pågældende behandlinger,inden udløbet af den tidsfrist og på de kontrolbetingelser, som fastsættes afmyndighederne i den medlemsstat, på hvis område behandlingen finder sted.
2. Den i stk. 1 omhandlede anmeldelse indgives skriftligt og skal indeholde
følgende oplysninger:
— anmelderens navn og adresse— stedet, hvor behandlingen foretages— dato og klokkeslæt for behandlingens påbegyndelse— betegnelsen for det produkt, der behandles— den proces, der anvendes ved behandlingen, og arten af det produkt, der
anvendes.
3. Medlemsstaterne kan dog tillade, at der til myndighederne indgives en
forudgående anmeldelse, som gælder for flere behandlinger eller for en
bestemt periode. En sådan anmeldelse kan kun godtages, hvis anmelderen
fører en fortegnelse over de enkelte tilsætninger, jf. stk. 6, og over de i stk. 2nævnte oplysninger.
4. Medlemsstaterne fastlægger de betingelser, på hvilke en anmelder, der på
grund af force majeure hindres i at foretage behandlingen på det i
anmeldelsen anførte tidspunkt, indgiver en ny anmeldelse til myndighederne,så der kan foretages fornøden kontrol.
Medlemsstaterne meddeler skriftligt Kommissionen disse bestemmelser.5. Den i stk. 1 omhandlede anmeldelse er ikke påkrævet i Storhertugdøm-
met Luxembourg.
6. Oplysningerne om behandlinger til forhøjelse af alkoholindholdet
indføres i fortegnelsen umiddelbart efter selve behandlingens afslutning, jf.
bestemmelserne vedtaget efter artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Hvis en forudgående anmeldelse, som vedrører flere behandlinger, ikke
indeholder dato og klokkeslæt for behandlingernes begyndelse, skal disse
oplysninger desuden indføres i fortegnelsen forud for hver behandling.
KAPITEL II
SYRING OG AFSYRING
Artikel 26
Administrative bestemmelser om syring og afsyring
1. Den anmeldelse af syring og afsyring, der er omhandlet i afsnit G,
punkt 5, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999, indgives af deerhvervsdrivende senest den anden dag efter, at den første behandling i et
produktionsår er blevet foretaget. Den gælder for alle behandlinger i
produktionsåret.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 12
2. Den i stk. 1 omhandlede anmeldelse indgives skriftligt og skal indeholde
følgende oplysninger:
— anmelderens navn og adresse
— behandlingens art
— stedet, hvor behandlingen er foretaget.
3. Oplysningerne om de enkelte behandlinger til syring og afsyring indføres
i fortegnelsen, jf. bestemmelserne vedtaget efter artikel 70 i forordning (EF)nr. 1493/1999.
KAPITEL III
FÆLLESBESTEMMELSER OM TILSÆTNING, SYRING OG AFSY -
RING
Artikel 27
Syring af og tilsætning til ét og samme produkt
De tilfælde, hvor syring af og tilsætning til ét og samme produkt som
defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 1493/1999, er tilladt, jf. afsnit E,punkt 7, i bilag V til samme forordning, besluttes efter proceduren i artikel 75
i forordning (EF) nr. 1493/1999 og er anført i bilag XV til nærværende
forordning.
Artikel 28
Generelle bestemmelser om tilsætning til og syring og afsyring af andre
produkter end vin
De behandlinger, der er omhandlet i afsnit G, punkt 1, i bilag V til forordning
(EF) nr. 1493/1999, skal foretages i én arbejdsgang. Medlemsstaterne kan dogfastsætte, at nogle af disse behandlinger kan foretages i flere arbejdsgange,
hvis en sådan fremgangsmåde giver en bedre slutprodukt. I så fald gælder de
grænseværdier, der er fastsat i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999, forden samlede proces.
Artikel 29
Undtagelse fra de frister, der er fastsat for tilsætning, syring og afsyring
Som en undtagelse fra de frister, der er fastsat i afsnit G, punkt 7, i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999, kan tilsætning, syring og afsyring foretagesinden udløbet af de frister, der er anført i bilag XVI til nærværende
forordning.
KAPITEL IV
SØDNING
Artikel 30
Tekniske bestemmelser om sødning
Sødning af bordvin og af kvbd er kun tilladt i produktions- og engros-
handelsleddet.
Artikel 31
Administrative bestemmelser om sødning
1. Fysiske og juridiske personer, der foretager sødning af vin, indgiver en
anmeldelse heraf til myndighederne i den medlemsstat, på hvis områdesødningen skal foregå.
2. Sådanne anmeldelser indgives skriftligt. De skal være myndighederne i
hænde mindst 48 timer før den dag, hvor sødningsprocessen påbegyndes.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 13
Hvis der i en virksomhed ofte eller til stadighed foretages sødning af vin, kan
medlemsstaterne tillade, at der til myndighederne indgives en anmeldelsevedrørende flere processer eller for en bestemt periode. En sådan anmeldelsekan kun godtages, hvis virksomheden fører en fortegnelse over de enkelte
sødningsprocesser og over de i stk. 3 nævnte oplysninger.
3. Anmeldelsen skal indeholde følgende oplysninger:a) ved sødning som omhandlet i afsnit F , punkt 1, litra a), i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit G, punkt 2, i bilag VI til samme
forordning:
i) mængde og totalt og faktisk alkoholindhold i den pågældende
bordvin eller kvbd
ii) mængde og totalt og faktisk alkoholindhold i den druemost, der skal
tilsættes
iii) totalt og faktisk alkoholindhold i den pågældende bordvin eller kvbd
efter sødningen.
b) ved sødning som omhandlet i afsnit F , punkt 1, litra b), i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 og i afsnit G, punkt 2, i bilag VI til samme
forordning:
i) mængde og totalt og faktisk alkoholindhold i den pågældende
bordvin eller kvbd
ii) mængde og totalt og faktisk alkoholindhold i druemosten eller
eventuelt mængde og angivelse af vægtfylden af den koncentrerede
druemost, der skal tilsættes
iii) totalt og faktisk alkoholindhold i den pågældende bordvin eller kvbd
efter sødningen.
4. De i stk. 1 anførte personer fører ind- og udgangsbøger over druemost og
koncentreret druemost, som de ligger inde med til sødning.
Artikel 32
Sødning af visse importerede vine
Sødning af importeret vin som omhandlet i afsnit F , punkt 3, i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 er undergivet betingelserne i artikel 30 og 31 inærværende forordning.
Artikel 33
Særlige bestemmelser om sødning af hedvine
1. Sødning på betingelserne i afsnit J, punkt 6, litra a), i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 er tilladt for »vino generoso de licor« somdefineret i afsnit L, punkt 11, i bilag VI til samme forordning.
2. Sødning på betingelserne i afsnit J, punkt 6, litra a), tredje led, i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999 er tilladt for khvbd »Madeira«.
KAPITEL V
FORSKÆRING
Artikel 34
Definitioner
1. Ved forskæring som omhandlet i artikel 46, stk. 2, litra b), i forordning
(EF) nr. 1493/1999 forstås: blanding af vin eller most fra:
a) forskellige lande
b) forskellige vindyrkningszoner i EF , jf. bilag III til forordning (EF)
nr. 1493/1999, eller forskellige produktionsområder i et tredjeland
c) samme vindyrkningszone i EF eller samme produktionsområde i et
tredjeland, men
— af forskellig geografisk oprindelse
— af forskellige druesorter!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 14
— fra forskellige produktionsår,
hvis angivelserne vedrørende de i foregående led omhandlede enkelt-
heder er givet eller skal gives i beskrivelsen af det pågældende produkt,eller
d) forskellige kategorier vin eller most.2. Følgende vin- og mostkategorier betragtes som forskellige:— rødvin, hvidvin og most eller vin, hvoraf en af disse vinkategorier kan
produceres
— bordvin, kvbd og most eller vin, hvoraf en af disse vinkategorier kan
produceres.
Ved anvendelsen af dette stykke betragtes rosévin som rødvin.3. Følgende betragtes ikke som forskæring:a) tilsætning af koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret
druemost med henblik på at forøge det naturlige alkoholindhold i detpågældende produkt
b) sødning
— af bordvin— af en kvbd, hvis sødemidlet er fremstillet i det bestemte dyrknings-
område, som det har navn efter, eller består af rektificeret
koncentreret druemost
c) fremstilling af en kvbd ved en traditionel fremgangsmåde som omhandlet
i afsnit D, punkt 2, i bilag VI til forordning (EF) nr. 1493/1999.
Artikel 35
Generelle bestemmelser om forskæring
1. Det er forbudt at blande og forskære:
— bordvine med hinanden, eller— vine egnet til fremstilling af bordvin med hinanden eller med bordvin,
eller
— forskellige kvbd med hinanden,hvis en af bestanddelene ikke er i overensstemmelse med forordning (EF)
nr. 1493/1999 eller nærværende forordning.
2. En blanding af friske druer, druemost, delvis gæret druemost eller ung
ikke-færdiggæret vin — hvor et af disse produkter ikke har alle de kendetegn,
som kræves til fremstilling af vin, som er egnet til fremstilling af bordvin,
eller af bordvin — med produkter, af hvilke sådan vin kan fremstilles, ellermed bordvin, kan hverken resultere i en vin egnet til fremstilling af bordvineller i en bordvin.
3. Ved forskæring anses, med forbehold af bestemmelserne i nedenstående
stykker, som bordvin alene sådanne produkter, der fremstilles ved forskæring
af bordvine indbyrdes og af bordvine med vine egnede til fremstilling afbordvin, hvis de pågældende egnede vines naturlige totale alkoholindholdikke overstiger 17 % vol.
4. Uden at det i øvrigt berører artikel 44, stk. 7, i forordning (EF)
nr. 1493/1999 og artikel 36 i nærværende forordning kan der ved forskæring
af en vin egnet til fremstilling af bordvin med:
a) en bordvin kun fremstilles en bordvin, hvis den pågældende forskæring
finder sted i den vindyrkningszone, hvor den til fremstilling af bordvin
egnede vin er blevet produceret
b) en anden vin egnet til fremstilling af bordvin kun fremstilles en bordvin,
hvis:
— denne anden vin, der er egnet til fremstilling af bordvin, er
produceret i samme vindyrkningszone
— forskæringen finder sted i samme vindyrkningszone.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 15
5. Det er forbudt at forskære druemost eller bordvin, som har været
genstand for den ønologiske fremgangsmåde, der er omhandlet i punkt 1,litra n), i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, med en druemost ellervin, som ikke har været genstand for denne ønologiske fremgangsmåde.
Artikel 36
Særlige bestemmelser om forskæring af hvidvin og rødvin i Spanien
1. Efter artikel 42, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er forskæring af
en vin, der er egnet til fremstilling af hvid bordvin, eller af en hvid bordvin
med en vin, der er egnet til fremstilling af rød bordvin, eller med en rød
bordvin tilladt på Spaniens område indtil den 31. juli 2005 på betingelse af, atdet fremstillede produkt har en rød bordvins kendetegn.
2. Spanske røde bordvine og rosé-bordvine må kun indgå i samhandelen
med de øvrige medlemsstater eller eksporteres til tredjelande, hvis de ikke erfremstillet ved en forskæring som omhandlet i stk. 1.
3. Med henblik på anvendelsen af stk. 2 attesterer det af Spaniens udpegede
organ de spanske røde bordvines og rosé-bordvines oprindelse ved et stempeli den rubrik, der er forbeholdt officielle bemærkninger i det dokument, der erforeskrevet i artikel 70 i forordning (EF) nr. 1493/1999, efter følgende
oplysning »vin, der ikke er fremstillet ved forskæring af hvidvin/rødvin«.
KAPITEL VI
TILSÆTNING AF ANDRE PRODUKTER
Artikel 37
Tilsætning af destillat til hedvin og visse khvbd
Kendetegnene for de vindestillater og destillater af tørrede druer, som i
medfør af afsnit J, punkt 2, litra a), nr. i), andet led, i bilag V til forordning
(EF) nr. 1493/1999 kan tilsættes hedvin og visse khvbd, er fastsat i bilag XVIItil nærværende forordning.
Artikel 38
Tilsætning af andre produkter og anvendelse af druemost ved fremstilling
af visse khvbd
1. Listen over de khvbd, til hvis fremstilling der efter afsnit J, punkt 1, i
bilag VI til forordning (EF) nr. 1493/1999 anvendes druemost eller en
blanding heraf med vin, er anført i del A i bilag XVIII til nærværende
forordning.
2. Listen over de khvbd, til hvilke det er tilladt at tilsætte de produkter, der
er nævnt i afsnit J, punkt 2, litra b), i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999,er anført i del B i bilag XVIII til nærværende forordning.
Artikel 39
Tilsætning af alkohol til perlevin
Efter artikel 42, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 må tilsætning af
alkohol til perlevin ikke medføre, at det totale alkoholindhold i perlevin,udtrykt i volumen, forøges med mere end 0,5 % vol. Alkohol må kun tilsættes
i form af ekspeditionslikør, og kun hvis der er tale om en metode, der er tilladt
efter de gældende bestemmelser i producentmedlemsstaten, og Kommissionenog de øvrige medlemsstater har fået meddelelse om disse bestemmelser.
KAPITEL VII
VISSE BETINGELSER VEDRØRENDE LAGRING
Artikel 40
Lagring af visse hedvine
Lagring på de betingelser, der er foreskrevet i afsnit J, punkt 6, litra c), i bilag
V til forordning (EF) nr. 1493/1999, er tilladt for khvbd »Madeira«.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 16
AFSNIT III
ANVENDELSE AF NYE ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER I
FORSØGSØJEMED
Artikel 41
Generelle regler
1. De enkelte medlemsstater kan i forsøgsøjemed som omhandlet i
artikel 46, stk. 2, litra f), i forordning (EF) nr. 1493/1999 for en periode påhøjst tre år tillade anvendelse af visse ønologiske fremgangsmåder eller
behandlingsmetoder, der ikke er tilladt i forordning (EF) nr. 1493/1999 eller i
nærværende forordning, hvis:
— de pågældende fremgangsmåder eller behandlingsmetoder opfylder
betingelserne i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999
— de mængder, der gøres til genstand for de pågældende fremgangsmåder
eller behandlingsmetoder, højst andrager 50 000 hl pr. år og pr. forsøg
— de derved fremstillede produkter ikke sendes uden for den medlemsstat,
på hvis område forsøget er gennemført
— den pågældende medlemsstat ved forsøgets begyndelse underretter
Kommissionen og de øvrige medlemsstater om betingelserne for hver
tilladelse.
Et forsøg omfatter den eller de processer, der indgår i et forskningsprojekt,
som skal være nøje defineret og beskrevet i én forsøgsprotokol.
2. Inden udløbet af den periode, der er omhandlet i stk. 1, sender den
pågældende medlemsstat Kommissionen en meddelelse om det tilladte forsøg.
Den underretter de øvrige medlemsstater om forsøgsresultaterne. Den
pågældende medlemsstat kan i givet fald afhængigt af resultaterne indgiveen anmodning til Kommissionen om tilladelse til at fortsætte forsøget,eventuelt med en større mængde end ved det første forsøg, for en ny periode
på højst tre år. Medlemsstaten indsender den fornødne dokumentation til
støtte for anmodningen.
3. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF)
nr. 1493/1999 afgørelse om den anmodning, der er omhandlet i stk. 2.
Samtidig kan Kommissionen afgøre, om forsøget kan fortsættes i andre
medlemsstater på samme betingelser.
4. Efter at have indsamlet alle oplysninger om det pågældende forsøg
forelægger Kommissionen i givet fald ved udløbet af den i stk. 1 eller stk. 2omhandlede periode Rådet et forslag med henblik på en endelig godkendelse
af den ønologiske fremgangsmåde eller behandlingsmetode, som forsøget har
vedrørt.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Vine fremstillet før den 1. august 2000
Vine, der er fremstillet før den 1. august 2000, kan udbydes og leveres til
direkte konsum efter denne dato, forudsat at de er i overensstemmelse med de
EF-bestemmelser eller nationale bestemmelser, der var gældende inden denne
dato.
Artikel 43
Betingelser for destillation, omsætning og anvendelse af produkter, der
ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1493/1999 eller med
nærværende forordning
1. Produkter, som efter artikel 45, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999
ikke må udbydes eller leveres til direkte konsum, skal destrueres. Medlems-staterne kan dog tillade, at visse produkter, som de selv fastsætter
kendetegnene for, kan anvendes på destillerier eller eddikefabrikker eller til
industrielt brug.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 17
2. Sådanne produkter må ikke uden gyldig grund opbevares af en producent
eller en handlende og må kun omsættes, hvis de er bestemt til et destilleri, eneddikefabrik, en virksomhed, som anvender dem til industriformål eller tilindustriprodukter, eller et bortskaffelsesanlæg.
3. Medlemsstaterne kan med henblik på en bedre identificering af vine som
omhandlet i foregående stykke lade disse tilsætte denatureringsmidler eller
indikatorer. De kan også, hvis der foreligger en rimelig begrundelse, forbyde
de i stk. 1 omhandlede anvendelser og lade produkterne bortskaffe.
Artikel 44
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 1618/70, (EØF) nr. 1972/78, (EØF) nr. 2394/84,
(EØF) nr. 305/86, (EØF) nr. 1888/86, (EØF) nr. 2202/89, (EØF) nr. 2240/89,(EØF) nr. 3220/90, (EF) nr. 3111/93 og (EF) nr. 1128/96 ophæves.
2. Forordning (EØF) nr. 2676/90 anvendes for produkter omfattet af
forordning (EF) nr. 1493/1999. Bestemmelserne i kapitel 1, punkt 5, kapitel 3,punkt 5, kapitel 5, punkt 3.2, kapitel 12. punkt 3, kapitel 16, punkt 3, kapitel
18, punkt 3, kapitel 23, punkt 3, kapitel 25, punkt 2.3, kapitel 26, punkt 3,
kapitel 27, punkt 3, kapitel 30, punkt 3, kapitel 37, punkt 3, og kapitel 40,punkt 1.4, bilaget til forordning (EØF) nr. 2676/90 ophæves fra den 1. august2001.
Artikel 45
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. august 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 18
BILAG I
Liste over druesorter, hvis druer som en undtagelse fra artikel 42, stk. 5, i
forordning (EF) nr. 1493/1999 må anvendes til fremstilling af de i nævnte
bestemmelse anførte produkter
(artikel 2 i denne forordning)
(p.m.)!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 19
BILAG II
År, i hvilke de produkter fra vindyrkningszone A og B, der ikke har det
minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, der er fastsat i forordning (EF)nr. 1493/1999, må anvendes til fremstilling af mousserende vin, mousserende vin
tilsat kulsyre eller perlevin tilsat kulsyre
(artikel 3 i denne forordning)
(p.m.)!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 20
BILAG III
A. Liste over de druesorter, hvis druer kan anvendes til sammensætning af
cuvée’en til fremstilling af aromatisk mousserende kvalitetsvin og mkvbd af
aromatisk type
(artikel 4 i denne forordning)
Aleatico N
Ασύρτικ/omikron( Asírtiko)
Bourboulenc BBrachetto NClairette BColombard BFreisa N
Gamay N
Gewürztraminer RsGirò NΓλυκερύθρα( Glikeríthra)
HuxelrebeMacabeu BAlle malmsey-sorter
Mauzac, hvid og rosé
Monica NΜ/omikronσ/khi/omikron íλρ/omikron( Moschofílero)
Müller-Thurgau BAlle muscat-sorterParellada B
Perle B
Piquepoul BPoulsardProseccoΡ/omikronδíτης( Roditis)
Scheurebe
Torbato
B. Undtagelser som omhandlet i afsnit I, punkt 3, litra a), i bilag V til forordning
(EF) nr. 1493/1999 og afsnit K, punkt 10, litra a), i bilag VI til samme forordningvedrørende sammensætningen af cuvée’en til fremstilling af aromatisk mousse-
rende kvalitetsvin og mkvbd af aromatisk type
Som undtagelse fra afsnit K, punkt 10, litra a), i bilag VI kan en mkvbd af aromatisk
type fremstilles ved til sammensætningen af cuvée’en at anvende vin fremstillet af drueraf sorten »Prosecco« høstet i følgende bestemte dyrkningsområder med oprindelses-
betegnelse: »Conegliano-Valdobbiadene« og »Montello e Colli Asolani«.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 21
BILAG IV
Grænseværdier for visse stoffer
(artikel 5 i denne forordning)
Ved brug af de stoffer, der er nævnt i bilag IV til forordning (EF) nr. 1493/1999, gælder foruden de i nævnt bilag anførte
betingelser følgende grænseværdier:
StofferBrug i forbindelse med friske druer, druemost,
delvis gæret druemost, delvis gæret druemost
af let tørrede druer, koncentreret druemost
samt ung ikke-færdiggæret vinBrug i forbindelse med delvis gæret druemost
bestemt til direkte konsum i denne tilstand,
vin egnet til fremstilling af bordvin, bordvin,
mousserende vin, mousserende vin tilsat
kulsyre, perlevin, perlevin tilsat kulsyre,
hedvin og kvbd
Anvendelse af gærskorpepræparater 40 g/hl 40 g/hl
Kulsyre (1) Maksimalt indhold i den behandlede vin:
2 g/l
L-ascorbinsyre (1) 150 mg/l
Citronsyre (1) Endeligt indhold i den behandlede vin: 1
g/l
Metavinsyre 100 mg/lKobbersulfat 1 g/hl på betingelse af, at det behandlede
produkt ikke har et kobberindhold på over1 mg/l
Kul til ønologisk brug 100 g tørstof/hl 100 g tørstof/hlNæringssalte, diammoniumfosfat eller
ammoniumsulfat0,3 g/l (udtrykt i salt) (
2) 0,3 g/l (udtrykt i salt) ved fremstilling af
mousserende vin
Ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit 0,2 g/l (udtrykt i salt) (2)
Vækstfremmende stoffer, thiamin i form
af thiamin-hydrochlorid0,6 mg/l (udtrykt i thiamin) 0,6 mg/l (udtrykt i thiamin) ved frem-
stilling af mousserende vin
Polyvinylpolypyrrolidon 80 g/hl 80 g/hlCalciumtartrat 200 g/hlCalciumphytat 8 g/hl
(
1)Renhedskriterierne for dette stof er dem, der er omhandlet i Kommissionens direktiv 96/77/EF af 2. december 1996 om specifikke
renhedskriterier for andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer (EFT L 339 af 30.12.1996, s. 1), senest ændret
ved direktiv 98/86/EF (EFT L 334 af 9.12.1998, s. 1).
(2)Disse stoffer kan også anvendes sammen med en samlet grænseværdi på 0,3 g/l, uden at dette dog tilsidesætter ovennævnte grænseværdi på0,2 g/l.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 22
BILAG V
Forskrifter og renhedskriterier for polyvinylpolypyrrolidon
(artikel 6 i denne forordning)
Produktet polyvinylpolypyrrolidon (pvpp), hvis anvendelse er angivet i punkt 1, litra p),
og punkt 3, litra y), i bilag IV til forordning (EØF) nr. 1493/1999, er en polymer: poly[1-(2-oxo-1-pyrolidinethylen)], statisk krydsbundet.
Det fremstilles ved polymerisering af N-vinyl-2-pyrrolidon i tilstedeværelse af en
katalysator i form af natriumhydroxid eller N,N’-divinylimidazolidon.
EGENSKABER
Let pulver, hvidt eller flødefarvet.
Uopløseligt i vand og organiske opløsningsmidler.
Uopløseligt i base og stærk mineralsk syre.
PRØVER
1. TØRRINGSTAB
Mindre end 5 % under følgende betingelser:
2 g PVPP anbringes i en 70 mm Ø kvartsdigel. Tørres i 6 timer i varmeskab ved
100-105 °C. Afkøles i en ekssikkator og vejes.
NB:Alle nedennævnte fastsatte grænser er tilbageført til det tørrede produkt.
2. ASKE
Vægt af aske mindre end 0,5 % under følgende betingelser:
Resten fra punkt 1 foraskes fuldstændigt ved en temperatur, der ikke overstiger
500-550 °C, og vejes.
3. ARSEN
Mindre end 2 ppm under følgende betingelser:
Prøveforberedelse:
Indsæt 0,5 g PVPP i en rundbundet kolbe af borsilicatglas, lagt på en hulplade
med halsen holdt skråt. Tilsæt 5 ml ren svovlsyre (analyseren) og 10 ml ren
salpetersyre (analyseren) og varm langsomt op. Når blandingen begynder atblive brun, tilsættes en lille mængde salpetersyre, samtidig med at opvarm-ningen fortsættes. Gentag operationen indtil væsken forbliver farveløs, ogkolben fyldes med hvide dampe af SO
3. Afkøl, tilsæt 10 ml vand og opvarm på
ny, indtil hvide dampe atter ses, for at fjerne nitrøse dampe. Gentag operationenyderligere to gange. Efter tredje gang koges blandingen et øjeblik, afkøles og
fortyndes til 40 ml med vand.
Reagenser (analyserene)
1) Fortyndet arsenopløsning (100 mg As/l)
Afvej nøjagtigt 0,132 g arsentrioxid, som i forvejen er tørret ved 100 °C,
og hæld stoffet i en 500 ml konisk kolbe. Tilsæt 3 ml vandignatriumhydroxid og 20 ml vand. Omrør indtil opløsning. Neutraliser
arsenopløsningen med 15 ml fortyndet svovlsyre 10 % (w/w), og tilsæt
mættet bromvand (R) indtil blivende gulfarvning af fri brom (teoretisk7 ml). Bringes op til kogepunktet for at fjerne bromoverskuddet, overførblandingen til en udmålt målekolbe på 1 000 ml og fyld op til stregenmed destilleret vand.
2) Fortyndet arsenopløsning (1 mg As/l)
Lav følgende blanding:
Koncentreret arsenopløsning (100
mg As/l):10 ml!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 23
Fyld op me destilleret vand til: 1 000 ml
1 ml af denne opløsning inde-
holder 0,001 mg arsen.
3) Blyacetatbomuld
Læg noget absorberende vat ned i en 5 % blyacetatopløsning (w/v) tilsat
1 % eddikesyre. Lad vattet dryppe af og lad det tørre i fri luft.
Opbevares i en tæt, lukket flaske.
4) Absorberende vat tørret ved 100 °C
Opbevares i en tæt, lukket flaske.
5) Papir med kviksølv(I)-bromid
I et rektangulært fad hældes en 5 % opløsning af kviksølv(I)-bromid i
alkohol. I denne opløsning neddyppes hvidt filterpapir, 80 g/m2, der er
klippet i stykker på 15 × 22 cm og foldet på midten. Lad papiret dryppeaf og lad det tørre i mørke over en tråd, som ikke må være af metal. Klippapiret af 1 cm under folden samt 1 cm over bundkanten. Klip papiret
ud i små firkanter på 15 × 15 mm. Opbevares i en tæt, lukket flaske, der
er omviklet med sort papir.
6) Tinchloridopløsning
Behandl 20 g kold, analyseren tingranulat med 100 ml ren saltsyre med
massefylde på 1,19. Opbevares lufttæt over metallisk tin i en kolbe medventilprop.
7) Kaliumjodidopløsning
Kaliumjodid: 10 g
Fyld op med destilleret vand til: 100 ml
8) Salpetersyre til undersøgelse af arsen (analyseren)
Syre med massefylde på 1,38 ved 20 °C indeholdende 61,5-65,5 %
salpetersyre (HNO
3). Den må ikke efterlade mere end 0,0001 %
bundfald. Den må ikke indeholde bly, som kan afsløres med dithizon, oghøjst indeholde 1 ppm chlorationer, 2 ppm sulfationer, 2 ppmorthophosphationer og 10 ppb arsen.
9) Svovlsyre til undersøgelse af arsen (analyseren)
Syre med massefylde 1,831-1,835 ved 20 °C, indeholdende mindst 95 %
svovlsyre (H
2SO4). Den må ikke efterlade mere end 0,0005 % bundfald.
Den må højst indeholde 2 ppm tungmetaller, 1 ppm jern, 1 ppmchlorationer, 1 ppm nitrationer, 5 ppm ammoniumioner og 20 ppb arsen.
10) Svovlsyreopløsning 20 % (v/v) (36 g H
2SO4pr. 100 ml)
Lav følgende blanding:
Ren svovlsyre (analyseren): 200 ml
Fyld op med destilleret vand til: 1 000 ml
11) Platineret zink, Ren, arsenfri zink, som granulat eller i stænger
Zinken platineres ved at sætte den i et bægerglas og dække den med en
50 ppm platinchloridopløsning. Efter 2 timers behandling skylleszinken med destilleret vand, og den platinerede zink aftørres med et
flerlags trækpapir. Lad det tørre og opbevar det derefter i en tør flaske.
Det skal kontrolleres, at 5 g af denne zink, placeret i det nedenfor
beskrevne apparat, sammen med 4,5 ml ren svovlsyre fortyndet til 40 mlmed vand, hvortil man derefter tilsætter to dråber tinchlorid samt 5 ml10 % kaliumjodidopløsning, ikke giver nogen plet på kviksølv(I)-bromidpapiret efter mindst 2 timer. Ligeledes skal man kontrollere, at 1µg arsen, anvendt som beskrevet nedenfor, giver en betydelig plet.
Apparaturbeskrivelse
Anvend en 90-100 ml kolbe, der er lukket med en glasprop forsynet med et
glasrør, der er 6 mm Ø indvendig og 90 mm langt. Rørets nederste del er spidsetog forsynet med et sidehul (til forebyggelse af stødkogning). Den øverste del
afsluttes med en slebet flade, vinkelret på rørets længderetning. Et andet glasrør
med samme indvendige diameter og 30 mm langt, afsluttet med samme typeslebne flade som ovennævnte, kan tilsluttes det første rør og holdes på plads vedhjælp af to spiralfjedre eller to gummiringe.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 24
Fremgangsmåde
Anbring i udgangsrøret ved A en prop af tørt absorberende vat og derefter en
blyacetat-vatprop.
Sæt ved punkt B et stykke papir med kviksølv(I)-bromid mellem glasrørene og
forbind de to rør.
I kolben hældes ovennævnte 40 ml svovlsyre, to dråber tinchloridopløsning og 5
ml kaliumjodidopløsning. Vent 15 minutter. Tilsæt 5 g platinzink og prop
omgående kolben til med det i forvejen samlede glasrør.
Lad reaktionen fortsætte, indtil den er færdig (mindst 2 timer). Afmonter
apparatet og dyp kviksølv(I)-bromidpapiret i 10 ml Kaliumjodidopløsning i en1/2 time og omryst af og til. Skyl grundigt og lad det tørre.
Den brune eller gule plet skal være usynlig eller svagere end den, man kan opnå
ved en parallelprøve, der udføres med 1 ml arsenopløsning à 1 g/ml, tilsat 4,5ml ren svovlsyre og fortyndet til 40 ml med vand, hvori man derefter tilsætter todråber tinchloridopløsning samt 5 ml 10 % kaliumjodidopløsning.
4. TUNGMETALLER
Udtrykt i bly, mindre end 20 ppm, under følgende betingelser:
Opløs asken efter vejningen i 1 ml ren saltsyre og 10 ml destilleret vand. Varm
op for at fremskynde opløsningen. Der fyldes op til 20 ml med destilleret vand.1 ml af denne opløsning indeholder mineralstofferne fra 0,10 g PVPP .
Hæld 10 ml af denne askeopløsning i et 160 × 16 mm reagensglas, med 2 ml 4 %
analyseren natriumfluoridopløsning, 0,5 ml analyseren ammoniumhydroxid, 3ml vand, 0,5 ml analyseren eddikesyre og 2 ml mættet vandig svovl-brinteopløsning.
Der må ikke dannes bundfald. Hvis der opstår brunfarvning, skal den være
svagere end den, som påvises af følgende kontrolprøve:
I et 160 × 16 mm reagensglas hældes 2 ml af en opløsning, som indeholder 0,01
g bly (Pb) pr. l (10 mg/l), 15 ml vand, 0,5 ml 4 % natriumfluorid (m/v), 0,5 mlanalyseren eddikesyre og 2 ml mættet, vandig svovlbrinte. Reagensglassetindeholder 20 g bly.
NB:Ved denne koncentration bundfældes blysulfid kun i edikkesurt miljø. Man
kunne opnå bundfældning med kun 0,05 ml saltsyre pr. 15 ml, men dennekoncentration er i praksis for vanskelig at styre nøjagtigt.
Ved at erstatte de nævnte 0,5 ml eddikesyre med 0,5 ml saltsyre ville man kun
bundfælde kobber, kviksølv osv.
Jern, som kan være tilstede, normalt som jern (III)-forbindelser, oxiderer
svovlbrinte og giver et svovlbundfald, som skjuler det kolloide bundfald afblysulfid. I tilstedeværelse af 0,5 ml natriumfluorid oxiderer jern kun langsomtsvovlbrinte.
Denne dosis er tilstrækkelig til at kompleksbinde 1 mg jern (III). Hvis der
findes mere jern, forøges mængden af natriumfluorid.
Produkter, som indeholder calcium, skal filtreres efter tilsætningen af fluorid.
5. TOTALT KVÆLSTOF
Indhold på 11-12,8 % under følgende betingelser:
Apparatur
A. Apparatet består af:
1) 1 stk. 1 l kolbe A i borosilikatglas som kogekolbe, forsynet med
en tragt med spærrehane til fyldningen. Kan opvarmes med gas
eller el.
2) En forlænger C, som anvendes til opsamlingen af den udtømte
væskerest, der kommer fra absorptionskolben B.
3) En 500 ml absorptionskolbe B med skrå hals. Indgangsrøret
skal nå ned til den laveste del af ballonen. Afgangsrøret er påsat
et sprøjtfang og danner den øverste del af absorptionskolben. Entilføjet tragt med spærrehane muliggør indførelse af væsken,som skal behandles, og den alkaliske lud.
4) En 30-40 cm lodretstående svaler afsluttet i en kugle med spids
fatning.
5) En 250 ml konisk kolbe til opsamling af destillatet.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 25
B. Oval 300 ml destillationskolbe med lang hals til mineraliseringen.
Nødvendige produkter
Ren svovlsyre
Mineraliseringskatalysator30 % natriumhydroxid (m/m)40 % ren borsyreopløsning (m/v)Saltsyreopløsning 0,1 NBlandet indikator: bromcresolgrønt og methylrødt.Kogekolben fyldes med vand, som er gjort svagt surt med 0,1 % svovlsyre.
Denne væske skal før hver analyse koges med åben udluftningshane P for at
fjerne CO
2.
Fremgangsmåde
Afvej nøjagtigt 0,20 g PVPP i destillationskolben. Tilsæt 2 g mineraliserings-
katalysator og 15 ml ren svovlsyre.
Opvarm på flamme, mens glashalsen holdes i skrå stilling, indtil opløsningen
bliver farveløs og glassets vægge fri for foraskede stoffer.
Efter nedkøling fortyndes med 50 ml vand og afkøles. Tilsæt denne væske til
absorptionskolben B ved hjælp af tragten E. Tilsæt derefter 40-50 ml 30 %natriumhydroxid for at opnå øjeblikkelig basisk reaktion og dampdestiller dendannede ammoniak over 5 ml borsyreopløsning, som i forvejen er anbragt i den
koniske modtagerkolbe sammen med 10 ml vand og med spidsen af røret under
væskeoverfladen. Der tilsættes 1-2 dråber blandet indikator og opsamles 70-100ml destillat.
Destillatet titreres med 0,1 N saltsyreopløsning, indtil indikatoren slår om til
rosa-violet.
1 ml 0,1 N saltsyreopløsning svarer til 1,4 mg kvælstof.
Apparat til vanddampdestillation af ammoniak
(efter Parnas og Wagner)
Hanerne P og E kan erstattes med en plasticforbindelse med Mohr-
klemme.
6. OPLØSELIGHED I V ANDIGT MILJØ
Mindre end 0,5 % under følgende betingelser:
Overfør 10 g PVPP til en 200 ml kolbe, som i forvejen indeholder 100 ml
destilleret vand. Omrør blandingen og lad den stå i 24 timer. Filtrer på 2,5 µ
skærmfilter og derefter på 0,8 µ filter. Remanensens vægt skal, efter at filtratet
er inddampet til tørhed, være lavere end 50 mg.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 26
7. OPLØSELIGHED I SURT OG ALKOHOLISK MILJØ
Mindre end 1 % under følgende betingelser:
Overfør 1 g PVPP til en kolbe, som indeholder 500 ml af følgende blanding:
Eddikesyre 3 g
Ethanol 10 ml
Fyld op med destilleret vand til 100 ml
Lad stofferne være i kontakt i 24 timer. Filtrer på 2,5 µ skærmfilter og derefter
på 0,8 µ filter. Filtratet koncentreres på vandbad. Til slut inddampes påvandbadet i en i forvejen vejet 70 mm Ø kvartsdigel. Remanensen efterinddampningen må højst veje 10 mg under hensyntagen til en eventuel rest frainddampning af eddikesyreethanolblandingen på 500 ml.
8. VIRKNING AF PVPP I FORHOLD TIL ABSORPTION AF PHENOLDERI-
VATER
Den under følgende betingelser fundne aktivitets effekt skal være 30 % eller
derover.
A. Reagenser
1) 0,1 N natriumhydroxidopløsning
2) Saltsyreopløsning 0,1 N
(13,81 g salicylsyre opløst i 500 ml metanol og fortyndet i 1 l
vand).
B. Fremgangsmåde
1) 2-3 g PVPP afvejes i en 250 ml Erlenmeyer-kolbe, og vægten
W noteres med en nøjagtighed på 0,001 g.
2) Beregn tørstofindholdet i prøven og noter indholdet i procent, P ,
med en decimals nøjagtighed.
3) Tilsæt væsken 0,1 N salicylsyreopløsning efter følgende
formel:
43 × W × P = antal ml, der skal tilsættes.
4) Kolben lukkes og omrystes i 5 minutter.5) Hæld ved 25 °C blandingen i en tragt med filter monteret på et
Buchner-rør forbundet til en 250 ml kolbe. Sæt vakuum på,indtil der opnås filtrat nok til udtagning af 50 ml (filtratet skalvære klart).
6) 50 ml filtrat udtages med pipette og overføres til en 250 ml
Erlenmeyer-kolbe.
7) Bestem ækvivalenspunktet med 0,1 N natriumhydroxidopløs-
ning og phenolphtalein, og volumen Vs noteres.
8) Titrer på samme måde 50 ml salicylsyreopløsning (kontrol-
prøve), og volumen Vb noteres.
C. Beregning
% aktivitet
Vb Vs
Vb100
NB:
Alle de i punkt 2 til 8 nævnte grænser er tilbageført til det tørrede produkt.
9. FRI N-VINYLPYRROLIDON — MÅ IKKE OVERSTIGE 0,1 %
Fremgangsmåde
4,0 g prøve opslæmmes i 30 ml vand, omrystes i 15 minutter og hældes i en 250
ml konisk kolbe igennem et filter med frittet glasplade på 9-15 µm (type G4).Afvask denne rest med 100 ml vand, tilsæt 500 mg natriumacetat til de samlede
filtrater og tildryp 0,1 N jod indtil vedvarende jodfarvning. Tilsæt endnu 3 ml
0,1 N jod, lad blandingen hvile i 10 minutter, og fjern overskydende jod med 0,1N natriumhyposulfit. Tilsæt 3 ml stivelse (prøvemateriale) indtil begyndende!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 27
farveskift. Der laves en blindprøve. Jodforbruget må ikke overstige 0,72 ml,
hvilket svarer til maks. 0,1 % vinylpyrrolidon.
10. FRI N,N’-DIVINYLIMIDAZOLIDON — MÅ IKKE OVERSTIGE 2 MG/KG
Princip
Kvantitativ bestemmelse ved hjælp af gaskromatografi på kapillarsøjle af den
frie N,N’-divinylimidazolidon ekstraheret fra den uopløselige PVP med etopløsningsmiddel (acetone).
Intern standardopløsning
Opløs 100 mg heptansyrenitril (nitril af ønanthsyre), der er vejet med en
nøjagtighed på 0,1 mg, i 500 ml acetone.
Forberedelse af prøven
Vej 2-2,5 g polymer med en nøjagtighed på 0,2 mg i en 50 ml Erlenmeyer-
kolbe. Tilsæt med pipette 5 ml intern standardopløsning og 20 ml acetone.Blandingen omrystes i 4 timer og skal derefter hvile og stabilisere sig i 15 timer.
Overfladevæsken analyseres ved gaskromatografi.
Standardopløsning
Vej 25 mg N,N’-divinylimidazolidon med en nøjagtighed på 0,2 mg, hæld det i
en kolbe og fyld op til 100 ml med acetone. 2 ml af denne opløsning overføresmed pipette til en anden 50 ml målekolbe, som fyldes op til 50 ml med acetone.
Overfør 2 ml af denne nye opløsning i en anden kolbe, tilsæt 5 ml af den
ovenfor beskrevne interne standardopløsning og fyld op til 25 ml med acetone.
Betingelser for gaskromatografi
— Søjle »DB-Wax« (smeltet silicium) kapillar (kryds-
bundet Carbowax - 20 M), længde 30 m,indvendig diameter 0,25 mm, filmtykkelse
0,5µm.
— Programmeret tempera-
turskala:140-240 °C, 4 °C/minut.
— Injektor: Splitinjektor, 220 °C.
Splitudstrømning 30 ml/minut
— Detektor: Termoelektronisk detektor (optimeret efter
fabrikantens instruktioner), 250 °C.
— Drivgas Helium, ved 1 bar (overtryk).— Injiceret mængde 1 µl af prøveopløsningens overfladevæske
eller af standardopløsningen.
Princip
Pålidelig bestemmelse af standardfaktoren for de specifikke analysebetingelser
ved hjælp af gentagne injektioner af standardopløsningen. Analyse af prøven.Indhold af N,N’-divinylimidazolidon i uopløselig PVPP må ikke være over0,1 %.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 28
Beregning af standardfaktoren
fWD ASt
WSt AD
WD = anvendt mængde N,N’-divinylimidazolidon (mg)
WSt = mængde intern standardopløsning (mg)
ASt = toparealet for den interne standardopløsning
AD = toparealet for N,N’-divinylimidazolidon.
Beregning af N,N’-divinylimidazolidonindhold
CD1 000 ƒA D WSt
AStWSmg kg
CD = koncentration af N,N’-divinylimidazolidon (mg/kg)
f = standardfaktorA
D = toparealet for N,N’-divinylimidazolidon
WSt = mængde intern standardopløsning tilsat prøven (mg)
ASt = toparealet for den interne standardopløsning
WS = anvendt prøvemængde (g).!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 29
BILAG VI
Forskrifter for calciumtartrat
(artikel 7 i denne forordning)
ANVENDELSESOMRÅDE
Calciumtartrat tilsættes til vin som teknisk hjælpestof for at fremme udfældningen af
vinsten og for at bidrage til en stabilisering af vinens vinsyreindhold gennem enmindskelse af den endelige koncentration af natriumhydrogentartrat og af calcium-tartrat.
FORSKRIFTER
— den maksimale dosis er fastsat i bilag IV til denne forordning
— i forbindelse med tilsætningen af kalciumtartrat foretages omrøring og afkøling af
vinen, hvorefter de dannede krystaller fjernes ved fysiske processer.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 30
BILAG VII
Forskrifter for betaglucanase
(artikel 10 i denne forordning)
1. International kode for betaglucanaser: E.C. 3-2-1-58.
2. Betaglucanhydrolase (der nedbryder glucan i Botrytis cinerea ).
3. Oprindelse: Trichoderma harzianum .
4. Anvendelsesområde: nedbrydning af betaglucaner i vin, bl.a. i vin af druer med
Botrytis cinerea
5. Maksimumsdosis: 3 g enzympræparat med 25 % total organisk tørstof (TOS) pr.
hektoliter.
6. Specifikationer for kemisk og mikrobiologisk renhed:
Tørringstab Under 10 %
Tungmetaller Under 30 ppmPb Under 10 ppmAs Under 3 ppmColiforme i alt: Ingen
Escherichia coli Ingen i en prøve på 25 g
Salmonella spp: Ingen i en prøve på 25 g
Aerobe kim i alt Under 5 x 10
4kim/g!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 31
BILAG VIII
Mælkesyrebakterier
(artikel 11 i denne forordning)
FORSKRIFTER
Mælkesyrebakterierne, hvis anvendelse er fastsat i punkt 1, litra q), og punkt 3, litra z), i
bilag IV til forordning (EØF) nr. 1493/1999, skal høre til slægterne Leuconostoc,
Lactobacillus og/eller Pediococcus . De skal kunne omdanne æblesyren fra vin eller
druesaft til mælkesyre uden at forårsage smagsfejl. De skal være isoleret fra druer,
druesaft, vin eller produkter, der er fremstillet af druer. Navnet på deres art og slægt,
samt deres stamme skal fremgå af mærkningen ligesom oprindelsen og udvælgeren afdenne stamme.
Udførelse af genteknologi på mælkesyrebakterier kræver en særlig tilladelse.
FORM
De anvendes enten i væskeform eller i frossen tilstand, og/eller i pulverform opnået ved
frysetørring som renkultur eller som sammensat kultur.
IMMOBILISEREDE BAKTERIER
Bærestoffet til fremstilling af immobiliserede mælkesyrebakterier skal være inert og
godkendt til anvendelse i vinfremstilling.
KONTROL
Kemisk kontrol:
Samme krav for de undersøgte stoffer som for andre ønologiske præparater, specielt for
tungmetaller.
Mikrobiologisk kontrol:
— indholdet af formeringsdygtige mælkesyrebakterier skal være 10
8/g eller 107/ml
eller derover
— indholdet af mælkesyrebakterier af anden art end de ovenfor nævnte stammer skal
være mindre end 0,01 % af det totale antal formeringsdygtige mælkesyrebakterier
— indholdet af aerobe bakterier skal være mindre end 103 pr. g pulver eller pr. ml
— det totale indhold af gær skal være mindre end 103 pr. g pulver eller pr. ml— indholdet af skimmel skal være mindre end 103 pr. g pulver eller pr. ml.
TILSÆTNINGSSTOFFER
De anvendte tilsætningsstoffer til forberedelse af mælkesyrebakteriekulturer eller til
deres reaktivering skal være stoffer, der er tilladt til anvendelse i næringsmidler, og skalanføres i mærkningen.
FREMSTILLINGSDATO
Udgangsdatoen fra produktionsstedet skal fremgå af mærkningen.
ANVENDELSE
Fremgangsmåden eller reaktiveringsmetoden skal meddeles af fabrikanten.
KONSER VERING
Konserveringsbetingelserne skal tydeligt fremgå af mærkningen.
ANAL YTISKE METODER
— mælkesyrebakterier på substrat A (1), B (2) eller C (3) efter den metode for
anvendelse af stammen, som er anbefalet af fabrikanten
— aerobe bakterier: substrat Bacto-Agar— gær: substrat Malt-Wickerham
— skimmel: substrat Malt-Wickerham eller Czapeck.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 32
Substrat A
Gærekstrakt 5 g
Kødekstrakt 10 gTryptisk pepton 15 g
Natriumacetat 5 g
Ammoniumacetat 2 gTween 80 1 gMnSO
4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Glucose 20 gDestilleret vand, op til: 1 000 ml
pH 5,4
Substrat B
Tomatsaft 250 Ml
Gærekstrakt Difco 5 g
Pepton 5 g
L-æblesyre 3 gTween 80 1 dråbeMnSO
4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Destilleret vand, op til: 1 000 mlpH 4,8
Substrat C
Glucose 5 g
Trypton Difco 2 gPepton Difco 5 gLeverekstrakt 1 g
Tween 80 0,05 g
Tomatsaft, fortyndet 4,2 gange, filtreret på Whatman nr. 1 1 000 mlpH 5,5!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 33
BILAG IX
Bestemmelse af ionbyttende harpiksers tab af organisk stof
(artikel 12 i denne forordning)
1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE
Bestemmelse af ionbyttende harpiksers tab af organisk stof.
2. DEFINITIONER
Ionbyttende harpiksers tab af organisk stof. Tabet bestemmes efter den nedenfor
beskrevne metode.
3. PRINCIP
Ekstraktionsvæsker hældes gennem klargjorte harpikser, og det ekstraherede
organiske stof bestemmes gravimetrisk.
4. REAGENSER
Alle reagenser skal være af analytisk kvalitet.
Ekstraktionsvæsker:
4.1. Destilleret vand eller afioniseret vand af tilsvarende renhedsgrad.
4.2. Ethanol, 15 % v/v, klargøres ved at blande 15 dele absolut ethanol (efter
rumfang) med 85 dele vand (efter rumfang) (4.1).
4.3. Eddikesyre, 5 % m/m, klargøres ved at blande 5 dele (efter vægt)
iseddikesyre med 95 dele (efter vægt) vand (4.1).
5. APP ARATUR
5.1. Kromatografiske ionbytterkolonner
5.2. Cylindriske måleglas, kapacitet 2 l.
5.3. Inddampningsdigler, der kan tåle opvarmning til 850 °C i muffelovn.
5.4. Tørreovn, termostatstyret til 105 °C ± 2 °C.
5.5. Muffelovn, termostatstyret til 850 °C ± 25 °C.
5.6. Analysevægt med en nøjagtighed på 0,1 mg.
5.7. Inddampningsapparat, varmeplade eller IR-inddampningsapparat.
6. FREMGANGSMÅDE
6.1. Den ionbyttende harpiks, der skal prøves, vaskes og behandles efter
fabrikantens anvisning på, hvordan den skal klargøres, inden den
anvendes i forbindelse med levnedsmidler, derefter hældes 50 ml afharpiksen i tre forskellige kromatografiske ionbytterkolonner (5.1).
6.2. Ved anionbytterharpikser: De tre ekstraktionsvæsker (4.1, 4.2 og 4.3)
hældes i hver sin klargjorte kolonne (6.1) med en strømningshastighedpå 350-450 ml/h. Den første liter fra alle tre kolonner kasseres, og defølgende to liter opsamles i måleglas (5.2). Ved kationsbytterharpikser:
Kun de to ekstraktionsvæsker 4.1 og 4.2 hældes gennem de klargjorte
kolonner.
6.3. De tre eluater inddampes over varmeplade eller IR-inddampnings-
apparat (5.7) i hver sin inddampningsdigel (5.3), som forud rengøres ogvejes (m0). Derefter anbringes de tre digler i ovn (5.4) og tørres tilkonstant vægt (ml).
6.4. Når den konstante vægt (6.3) er registreret, anbringes inddampnings-
diglen i muffelovn (5.5), hvor indholdet foraskes til konstant vægt (m2).
6.5. Beregn det ekstraherede organiske stof (7.1). Hvis resultatet er over 1
mg/1 udføres en blindprøve på reagenserne, og indholdet af detekstraherede organiske stof beregnes på ny.
For at finde vægten m3 og m4 i henholdsvis punkt 6.3 og 6.4 udføres
blindprøven ved at gentage punkt 6.3 og 6.4, men med to lekstraktionsvæske.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 34
7. ANGIVELSE AF RESULTATERNE
7.1. Formler og beregning af resultater.
Den fra de ionbyttende harpikser ekstraherede mængde organisk stof,
angivet i mg/l findes ved:
500 (ml – m2)
hvor m1 og m2 angives i g.
Den fra de ionbyttende harpikser ekstraherede og korrigerede mængde
organisk stof angivet i mg/1 findes ved:
500 (ml – m2 – m3 + m4)
hvor m1, m2 m3 og m4 angives i g.
7.2. Forskellen mellem resultaterne af to parallelle bestemmelser, der
udføres på den samme harpiksprøve, må ikke overstige 0,2 mg/l.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 35
BILAG X
Forskrifter for behandling med elektrodialyse
(artikel 15 i denne forordning)
Formålet med denne behandling er at sikre vinens stabilisering for så vidt angår
kaliumhydrogentartrat og calciumtartrat (og andre calciumsalte) ved fjernelse afoverskydende ioner i vinen under indflydelse af et elektrisk felt ved hjælp af
membraner, der kun er permeable for anioner, og membraner, der kun er permeable for
kationer.
1. BESTEMMELSER VEDRØRENDE MEMBRANERNE
1.1. Membranerne skal være anbragt skiftevis i et system af typen
»filterpresse« eller ethvert andet egnet system, som adskiller denvæske, der behandles (vin), fra spildevandet.
1.2. De kationpermeable membraner skal kun lade kationer passere, navnlig
K+ og Ca++.
1.3. De anionpermeable membraner skal kun lade anioner passere, navnlig
vinsyreanioner.
1.4. Membranerne må ikke give anledning til overdreven ændring af vinens
fysisk-kemiske egenskaber og organoleptiske egenskaber. De skalopfylde følgende betingelser:
— de skal være fremstillet i overensstemmelse med god fremstil-
lingspraksis af stoffer, der er tilladt til fremstilling af de
plastmaterialer, bestemt til at komme i berøring med levneds-
midler, der er anført i bilag II til Kommissionens direktiv 90/128/EØF af 23. februar 1990 (
1)
— brugeren af elektrodialyseinstallationen skal godtgøre at de
anvendte membraner er dem, der har de ovenfor beskrevnekarakteristika, og at udskiftninger er blevet foretaget af specia-liseret personale
— de må ikke frigive noget stof i mængder, der medfører fare for
menneskers sundhed eller skader levnedsmidlernes smag eller lugt,og de skal opfylde kriterierne i direktiv 90/128/EØF
— ved anvendelsen må der ikke forekomme indbyrdes påvirkning af
membranens og vinens bestanddele, der vil kunne give anledning
til dannelse i det behandlede produkt af nye forbindelser, som kanhave toksikologisk virkning.
Stabiliteten af nye elektrodialysemembraner fastslås ved hjælp af en
simulator, der simulerer vinens fysisk-kemiske sammensætning, med
henblik på undersøgelse af eventuel migration af visse stoffer fraelektrodialysemembranerne.
Den anbefalede forsøgsmetode er følgende:
Simulatoren er en vandig alkoholopløsning, der er indstillet til vinens
pH og ledningsevne. Den har følgende sammensætning:
— absolut ethanol: 11 l— kaliumhydrogentartrat: 380 g— kaliumchlorid: 60 g— koncentreret svovlsyre: 5 ml— destilleret vand: op til 100 l.
Denne opløsning anvendes til forsøg med vandring i lukket kredsløb i et
elektrodialyseapparat under spænding (1 volt/celle) i et omfang af 50 l/m
2anion- og kationmembraner, indtil opløsningen er demineraliseret
med 50 %. Spildevandskredsløbet fyldes indledningsvis med en 5 g/lkaliumchloridopløsning. De vandrende stoffer bestemmes både isimulatoren og i elektrodialysespildevandet.
De organiske molekyler, der indgår i membranens sammensætning og
som vil kunne vandre over i den behandlede opløsning, bestemmes. Derforetages en særlig bestemmelse for hver af disse bestanddele af et
godkendt laboratorium. Simulatorens indhold skal være lavere end 50
µg/l for alle bestemte forbindelser.!
B
(1) EFT L 75 af 21.3.1990, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/91/EF (EFT L 330
af 4.12.1999, s. 41).2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 36
Generelt gælder de almindelige regler for kontrol af materialer, der
kommer i berøring med levnedsmidler, for membranerne.
2. BESTEMMELSER VEDRØRENDE ANVENDELSEN AF MEMBRANERNE
Det membranpar, der anvendes til behandlingen med henblik på stabilisering af
vinens indhold af vinsyre ved elektrodialyse, defineres på en sådan måde, at
følgende betingelser er opfyldt:
— formindskelsen af vinens pH-indhold overstiger ikke 0,3 pH-enheder
— formindskelsen af det flygtige syreindhold er mindre end 0,12 g/l (2
milliækvivalenter udtrykt som eddikesyre)
— behandlingen med elektrodialyse påvirker ikke vinens ikke-ionbestand-
dele, navnlig polyphenoler og polysaccharider
— diffusionen af små molekyler såsom ethanol begrænses og medfører ikke
en formindskelse af vinens alkoholindhold på over 0,1 % vol.
— opbevaringen og rensningen af membranerne skal foregå ved hjælp af
anerkendte teknikker med stoffer, hvis anvendelse er godkendt til
tilberedning af levnedsmidler
— membranerne mærkes for at muliggøre kontrol af, at de er anbragt skiftevis
— det anvendte materiel styres af en kommando- og kontrolmekanisme, som
tager hensyn til hver enkelt vins ustabilitet, således at kun overskuddet afkaliumhydrogentartrat og calciumsalte fjernes
— behandlingen sker under ansvar af en ønolog eller kvalificeret tekniker.
Denne behandling skal indføres i den fortegnelse, der er omhandlet i artikel 70,
stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 37
BILAG XI
Forskrifter for urease
(artikel 17 i denne forordning)
1. International kode for urease: EC nr. 3-5-1-5, CAS nr. 9002-13-5.
2. Aktivitet: urease (aktiv i surt miljø) nedbryder urinstof til ammoniak og
kuldioxid. Aktiviteten er mindst 5 enheder/mg, hvor 1 enhed defineres som denenzymmængde, der frigør 1 µmol NH
3pr. minut ved 37 °C ved en
urinstofkoncentration på 5 g/l (pH 4).
3. Oprindelse: Lactobacillus fermentum
4. Anvendelsesområde: nedbrydning af urinstof i vin, som skal modnes i længere
tid, hvis den oprindelige urinstofkoncentration er over 1 mg/l.
5. Maksimumsdosis: 75 mg enzympræparat pr. liter behandlet vin med højst 375
ureaseenheder pr. liter vin. Ved behandlingens slutning skal enhver resterende
enzymaktivitet fjernes ved filtrering af vinen (porediameter under 1 µm).
6. Specifikationer for kemisk og mikrobiologisk renhed:
Tørringstab Under 10 %
Tungmetaller Under 30 ppmPb Under 10 ppmAs Under 2 ppmColiforme i alt: IngenSalmonella spp: Ingen i en prøve på 25 g
Aerobe kim i alt Under 5 x 10
4kim/g
Urease til behandling af vin skal produceres på tilsvarende betingelser som den
urease, som Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav udtalelse omden 10. december 1998.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 38
BILAG XII
Undtagelser vedrørende indholdet af svovldioxid
(artikel 19 i denne forordning)
Som supplement til del A i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/1999 forhøjes
det maksimale svovldioxidindhold, for så vidt angår vin med et restsukkerind-hold udtrykt i invertsukker på 5 g/l eller derover, til:
a) 300 mg/l for:
— hvid kvbd, der er berettiget til den kontrollerede oprindelsesbeteg-
nelse »Gaillac«
— kvbd, der er berettiget til den kontrollerede oprindelsesbetegnelse
»Alto Adige« og »Trentino«, og som benævnes »passito« og/eller»vendemmia tardiva«
— kvbd »Moscato di Pantelleria naturale« og »Moscato di Pantelleria«
— bordvine med nedenstående geografiske betegnelser, hvis det totale
alkoholindhold udtrykt i volumen er højere end 15 % vol., ogrestsukkerindholdet er på over 45 g/l:
— Vin de pays de Franche Comté— Vin de pays des coteaux de l’Auxois
— Vin de pays de Saône-et-Loire
— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche— Vin de pays des collines rhodaniennes
— Vin de pays du comté Tolosan
— Vin de pays des côtes de Gascogne— Vin de pays du Gers
— Vin de pays du Lot
— Vin de pays des côtes du Tarn— Vin de pays de Corrèze
— Vin de pays de l’île de Beauté
— Vin de pays d’Oc— Vin de pays des côtes de Thau
— Vin de pays des coteaux de Murviel
b) 400 mg/l for:
— hvid kvbd, der er berettiget til de kontrollerede oprindelsesbetegnelser
Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du Layon efterfulgt oprindel-seskommunens navn, Coteaux du Layon efterfulgt af navnet Chaume,Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic Bilh, Alsace et Alsace grandcru efterfulgt af betegnelsen »vendanges tardives« eller »sélection degrains nobles«
— hedvin af overmodne druer og af let tørrede druer med oprindelse i
Grækenland med et restsukkerindhold udtrykt i invertsukker på 45 g/leller derover, der er berettiget til oprindelsesbetegnelserne Sámos(Σάµ/omikronς), Rhodos (Ρ/omikronacuteδ/omikronς), Patra (Πάτρα), Río Pátra (Ρί/omikronΠατρών),
Kefallinía (Κεφαλληνία), Límnos (Λήµν/omikronς), Sitía (Σητεία),
Santoríni (Σαντ/omikronρίνη), Neméa (Νεµέα), Dafnés (∆αφνές).!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 39
BILAG XIII
Indhold af flygtig syre
Som en undtagelse fra afsnit B, punkt 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/
1999 fastsættes maksimumsindholdet af flygtig syre:
a) for tyske vine til:
30 milliækvivalenter/l for kvbd, som opfylder betingelserne for at kunne
betegnes som »Eiswein« eller »Beerenauslese«
35 milliækvivalenter/l for kvbd, som opfylder betingelserne for at kunne
betegnes som »Trockenbeerenauslese«
b) for franske vine til:
25 milliækvivalenter/l: for følgende kvbd:
— Barsac
— Cadillac— Cérons— Loupiac— Monbazillac— Sainte-Croix-Du-Mont— Sauternes— Anjou-Coteaux de la Loire— Bonnezeaux— Coteaux de l’Aubance— Coteaux de Layon— Coteaux du Layon, efterfulgt af navnet på oprindelseskommunen— Coteaux du Layon, efterfulgt af betegnelsen »Chaume«— Quarts de Chaume— Coteaux de Saumur— Jurançon
— Pacherenc du Vic-Bilh
— Alsace og Alsace grand cru, der betegnes og præsenteres med
benævnelsen »vendanges tardives« eller »sélection de grains nobles«
— Arbois, efterfulgt af betegnelsen »vin de paille«
— Côtes du Jura, efterfulgt af betegnelsen »vin de paille«
— L ’Etoile, efterfulgt af betegnelsen »vin de paille«— Hermitage, efterfulgt af betegnelsen »vin de paille«for bordvine med nedenstående geografiske betegnelser, hvis det totale
alkoholindhold udtrykt i volumen er højere end 15 % vol., og
restsukkerindholdet er på over 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois
— Vin de pays de Saône-et-Loire— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche— Vin de pays des collines rhodaniennes— Vin de pays du comté Tolosan— Vin de pays des côtes de Gascogne— Vin de pays du Gers— Vin de pays du Lot— Vin de pays des côtes du Tarn— Vin de pays de Corrèze— Vin de pays de l’Ile de Beauté!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 40
— Vin de pays d’Oc
— Vin de pays des côtes de Thau
— Vin de pays des coteaux de Murvielfor følgende khvbd, der betegnes og præsenteres med benævnelsen »vin
doux naturel«:
— Banyuls
— Banyuls rancio— Banyuls grand cru
— Banyuls grand cru rancio
— Frontignan— Grand Roussillon
— Grand Roussillon rancio
— Maury— Maury rancio
— Muscat de Beaumes-de-Venise
— Muscat de Frontignan— Muscat de Lunel
— Muscat de Mireval
— Muscat de Saint-Jean-de-Minervois— Rasteau
— Rasteau rancio
— Rivesaltes— Rivesaltes rancio
— Vin de Frontigan
c) for italienske vine:
til 25 milliækvivalenter/l for:
— khvbd »Marsala«
— kvbd »Moscato di Pantelleria naturale«, »Moscato di Pantelleria« og
»Malvasia delle Lipari«
— kvbd og khvbd, som opfylder betingelserne for at kunne betegnes som
»vin santo«, »passito«, »liquoroso« og/eller »vendemmia tardiva«
— bordvine, som opfylder betingelserne for at kunne betegnes som »vin
santo«, »passito«, »liquoroso« og/eller »vendemmia tardiva«
— bordvine, der er fremstillet af sorten »Vernaccia di Oristano B« høstet
på Sardinien, og som opfylder betingelserne for at kunne betegnes
»Vernaccia di Sardegna«
d) for østrigske vine til:
— 30 milliækvivalenter/l for kvbd, som opfylder betingelserne for at
kunne betegnes som »Beerenauslese« eller »Eiswein«
— 40 milliækvivalenter/l for kvbd, som opfylder betingelserne for at
kunne betegnes som »Ausbruch«, »Trockenbeerenauslese« eller»Strohwein«
e) for vine med oprindelse i Det Forenede Kongerige til:
25 milliækvivalenter/l for kvbd, der betegnes og præsenteres med
benævnelsen »botrytis« eller noget dertil svarende, »noble late harvested«
eller »special late harvested« eller »noble harvest«, og som opfylderbetingelserne for anvendelsen af en sådan betegnelse.
f) for vine med oprindelse i Spanien til:
25 milliækvivalenter/l for kvbd, som opfylder betingelserne for at kunne
betegnes som »vendimia tardía«.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 41
BILAG XIV
Tilsætning efter usædvanligt dårlige vejrforhold
(artikel 23 i denne forordning)
ÅrVin-
dyrk-
ningszo-
neGeografisk område Sort (evt.)
1. 2000 A England, Wales Auxerrois, Chardonnay, Ehrenfelser, Faber,
Huxelrebe, Kerner, Pinot blanc, Pinot gris,Pinot noir, Riesling, Schonburger, Scheurebe,Seyval blanc og Wurzer!B
!M12000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 42
BILAG XV
Tilfælde, hvor syring af og tilsætning til ét og samme produkt er tilladt
(artikel 27 i denne forordning)
(p. m.)!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 43
BILAG XVI
Datoer, inden hvilke tilsætning, syring og afsyring som følge af ugunstige
vejrforhold kan foretages
(artikel 29 i denne forordning)
(p. m.)!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 44
BILAG XVII
Kendetegnene for de vindestillater og destillater af tørrede druer, som må tilsættes
hedvin og visse khvbd
(artikel 37 i denne forordning)
1. Organoleptiske egenskaber Ingen påviselig smag, som ikke hid-
rører fra råvaren
2. Alkoholindhold udtrykt i volumen
minimumsindhold 52 % vol.
maksimumsindhold 86 % vol.
3. Samlet indhold af flygtige stoffer, bortset fra ethanol
og methanolMindst 125 g/hl alkohol (100 % vol.)
4. Maksimumsindhold af methanol 5200 g/hl alkohol (100 % vol.)!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 45
BILAG XVIII
Liste over de khvbd, for hvis fremstilling der gælder særlige regler
A. LISTE OVER KHVBD, TIL HVIS FREMSTILLING DER ANVENDES
DRUEMOST ELLER EN BLANDING AF DRUEMOST MED VIN
(artikel 38, stk. 1, i denne forordning)
GRÆKENLAND
Σάµ/omikronς ( Sámos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Πατρών ( muskatvin fra Pátra), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρί/omikronυ
Πατρών ( muskatvin fra Río ved Pátra), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( muskatvin fra
Kefallinía),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( muskatvin fra Rhódos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ
(muskatvin fra Lémnos), Σητεία ( Sitía),Νεµέα ( Neméa),Σαντ/omikronρίνη ( Santoríni),
∆αφνές ( Dafnés),Μαυρ/omikronδάφνη Κεφαλληνίας ( mavrodáfni fra Kefallinía) og
Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών( mavrodáfni fra Pátra).
SP ANIEN
KhvbdProduktets betegnelse som fastlagt i EF’ s eller
medlemsstatens bestemmelser
Alicante Moscatel de Alicante
Vino dulce
Cariñena Vino dulceJerez-Xérès-Sherry Pedro Ximénez
Moscatel
Montilla-Moriles Pedro XiménezPriorato Vino dulceTarragona Vino dulceValencia Moscatel de Valencia
Vino dulce
ITALIEN
Cannonau di Sardegna, Giró di Cagliara, Malvasia di Bosa, Malvasia di Cagliari,
Marsala, Monica di Cagliara, Moscato di Cagliara, Moscato di Sorso-Sennori, Moscato
di Trani, Nasco di Cagliari, Oltrepó Pavese moscato, San Martino della Battaglia,Trentino og Vesuvio Lacrima Christi.
B. LISTE OVER KHVBD, HVIS FREMSTILLING INDEBÆRER TILSÆTNING AF
DE PRODUKTER, DER ER NÆVNT I PUNKT J, NR. 2, LITRA B), I BILAG V TIL
FORORDNING (EF) NR. 1493/1999
(artikel 38, stk. 2, i denne forordning)
1. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af alkohol af vin eller
af tørrede druer, og hvis alkoholindhold er på mindst 95% vol. og højst 96%vol.
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. ii), første led, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/
1999)
GRÆKENLAND
Σάµ/omikronς( Sámos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΠατρών( muskatvin fra Pátra), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΡί/omikronυ
Πατρών( muskatvin fra Río ved Pátra), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΚεφαλληνίας( muskatvin
fra Kefallinía), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( muskatvin fra Rhódos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς
Λήµν/omikronυ ( muskatvin fra Lémnos), Σητεία ( Sitía),Σαντ/omikronρίνη ( Santoríni),
∆αφνές ( Dafnés),Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( mavrodáfni fra Pátra) og
Μαυρ/omikronδάφνηΚεφαλληνίας( mavrodáfni fra Kefallinía).
SP ANIEN
Contado de Huelva, Jerez-Hérès-Sherry, Manzanilla-Sanlúcar de Barrameda,
Málaga, Montilla-Moriles og Rueda.!
B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 46
2. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af vinbrændevin eller
brændevin af presserester fra vindruer, og hvis alkoholindhold er på mindst52% vol. og højst 86% vol.
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. ii), andet led, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/
1999)
GRÆKENLAND
Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών( Mavrodáfni fra Pátra), Μαυρ/omikronδάφνηΚεφαλληνίας
(Mavrodáfni fra Kefallinía), Σητεία ( Sitía),Σαντ/omikronρίνη ( Santoríni),∆αφνές
(Dafnés),Νεµέα( Neméa).
FRANKRIG
Pineau des Charentes eller Pineau charentais, Floc de Gascogne og Macvin du
Jura.
3. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af brændevin af
tørrede druer, og hvis alkoholindhold er på mindst 52% vol. , men under
94,5% vol.
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. ii), tredje led, i bilag V til forordning (EF) nr. 1493/
1999)
GRÆKENLAND
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodáfni fra Pátra) og Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodáfni fra Kefallinía).
4. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af delvis gæret
druemost af let tørrede druer
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. iii), første led, i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999)
SP ANIEN
KhvbdProduktets betegnelse som fastlagt i EF’ s eller
medlemsstatens bestemmelser
Jerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Málaga Vino dulceMontilla-Moriles Vino generoso de licor
ITALIEN
Aleativo di Gradoli, Giro di Cagliari, Malvasia delle Lipari, Malvasia di
Cagliari og Moscato passito di Pantelleria.
5. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af koncentreret
druemost, der er fremstillet ved direkte opvarmning, og som bortset fra dennebehandling svarer til definitionen af koncentreret druemost
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. iii), andet led, i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999)
SP ANIEN
KhvbdProduktets betegnelse som fastlagt i EF’ s eller
medlemsstatens bestemmelser
Alicante
Condado de Huelva Vino generoso de licorJerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licorMálaga Vino dulceMontilla-Moriles Vino generoso de licorNavarra Moscatel!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 47
ITALIEN
Marsala
6. Liste over khvbd, hvis fremstilling indebærer tilsætning af koncentreret
druemost
(Afsnit J, punkt 2, litra b), nr. iii), tredje led, i bilag V til forordning (EF)
nr. 1493/1999)
SP ANIEN
KhvbdProduktets betegnelse som fastlagt i EF’ s eller
medlemsstatens bestemmelser
Málaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino dulceTarragona Vino dulce
ITALIEN
Oltrepó Pavese Moscato, Marsala og Moscato di Trani.!B2000R1622 — DA — 11.11.2000 — 001.001 — 48