1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2408/92
af 23. juli 1992
om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet
(EFT L 240 af 24.8.1992, s. 8)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentetsog Rådetsforordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2408/92
af 23. juli 1992
om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fælles-
skabet
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2.
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
og ud fra følgende betragtninger:
Det er vigtigt at fastlægge en luftfartspolitik for det indre marked i
løbet af perioden indtil den 31. december 1992, jf. Traktatensartikel 8A;
det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
Rådetsbes lutning 87/602/EØF af 14. december 1987 om deling af
passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellemmedlemsstaterne samt om luftfartsselskabers adgang til at deltage i
ruteflyvning mellem medlemsstaterne (
4) og Rådetsforordning (EØF)
nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltagei ruteflyvning inden for Fællesskabet samt om deling af passagerkapa-citeten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellemmedlemsstaterne (
5) udgør de første skridt med henblik på gennem-
førelsen af det indre marked hvad angår luftfartsselskabers adgang til
at deltage i ruteflyvning inden for Fællesskabet;
ifølge forordning (EØF) nr. 2343/90 skal Rådet træffe afgørelse om
revision af denne forordning senest den 30. juni 1992;
Rådet besluttede ved forordning (EØF) nr. 2343/90 at vedtage regler
om ruteflyvningstilladelser til iværksættelse senest den 1. juli 1992;
Rådet besluttede ved forordning (EØF) nr. 2343/90 at ophæve kapaci-
tetsbegrænsninger mellem medlemsstaterne senest den 1. januar 1993;
i Rådetsforordning (EØF) nr. 2343/90 bekræftedesdet, at cabotagetra-
fikrettigheder er en integrerende del af det indre marked;
en ordning vedrørende udvidet samarbejde om anvendelsen af luft-
havnen i Gibraltar blev vedtaget i London den 2. december 1987 af
Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige i form af en fælles
erklæring fra de to landes udenrigsministre; denne ordning er endnuikke iværksat;
lufttrafiksystemet på de græske øer og på de Atlanterhavsøer, der udgør
den autonome region Acorerne, er på nuværende tidspunkt ikketilstrækkeligt udviklet, og lufthavnene på disse øer bør derfor midlerti-digt undtages fra forordningens anvendelsesområde;
det er nødvendigt at afskaffe restriktionerne med hensyn til udpegning
af flere luftfartsselskaber og til femte frihedsrettighed og gradvis atindføre cabotagerettigheder for at stimulere udviklingen af Fællesska-bets luftfartssektor og forbedre servicen for brugerne;
det er nødvendigt at indføre særlige bestemmelser, som skal gælde
under visse omstændigheder, for forpligtelse til offentlig tjeneste, som1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 258 af 4. 10. 1991, s. 10.
(2) EFT nr. C 125 af 18. 5. 1992, s. 146.
(3) EFT nr. C 169 af 6. 7. 1992, s. 15.
(4) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1987, s. 19.
(5) EFT nr. L 217 af 11. 8. 1990, s. 8.
▼B
er nødvendig for at opretholde passende trafikflyvning til nationale
områder;
det er nødvendigt at indføre særlige bestemmelser for ny trafikflyvning
mellem regionale lufthavne;
af hensyn til planlægningen af luftfarten er det nødvendigt at give
medlemsstaterne ret til at fastsætte ikke-diskriminerende regler om
fordeling af lufttrafikken mellem lufthavne inden for samme lufthavns-
system;
udøvelsen af trafikrettigheder skal ske uden forskelsbehandling og i
overensstemmelse med operationelle regler om sikkerhed, miljøbeskyt-
telse og betingelserne for adgang til lufthavne;
i betragtning af overbelastnings- og miljøproblemer er det nødvendigt
at give mulighed for at indføre visse begrænsninger i udøvelsen aftrafikrettigheder;
i betragtning af konkurrencesituationen på markedet bør de er træffes
foranstaltninger for at forhindre urimelige økonomiske virkninger forluftfartsselskaberne;
det er nødvendigt at specificere medlemsstaternes og luftfartsselska-
bernespligter med hens yn til at tilvejebringe de nødvendige
oplysninger;
det er hensigtmæssigt at sikre en identisk vurdering og evaluering af
adgangen til markedet for samme type trafikflyvning;
det er hensigtmæssigt, at alle spørgsmål vedrørende markedsadgang
behandlesi s amme forordning;
denne forordning træder delvisi s tedet for forordning (EØF) nr. 2343/
90 og Rådetsforordning (EØF) nr. 294/91 af 4. februar 1991 om fragt-
flyvning mellem medlemsstaterne (
1)—
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler adgang til ruter inden for Fælles-
skabet, både for ruteflyvning og for charterflyvning.
2. Anvendelsen af denne forordning på Gibraltar lufthavn foregriber
ikke henholdsvis Kongeriget Spaniens og Det Forende Kongeriges
retlige holdning til den bestående uoverensstemmelse med hensyn tilsuveræniteten over det område, lufthavnen er beliggende på.
3. Anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning på Gibraltar
lufthavn suspenderes, indtil den ordning, der er fastlagt i den fælles
erklæring af 2. december 1987 fra udenrigsministrene for Kongeriget
Spanien og Det Forenede Kongerige, er iværksat, Kongeriget Spaniensog Det Forenede Kongerigesregeringer underretter Rådet herom pådenne dato.
4. Lufthavnene på de græske øer og på de Atlanterhavsøer, som
udgør den autonome region Acorerne, undtagesindtil den 30. juni1993 fra forordningens anvendelsesområde. Medmindre Rådet påforslag af Kommissionen træffer anden afgørelse, gælder denne undta-gelse i en yderligere periode på fem år og kan herefter forlænges iendnu fem år.
Artikel 2
I denne forordning forstås ved:
a) »luftfartsselskab«, et lufttrafikforetagende med en gyldig licens
b) »EF-luftfartsselskab«, et luftfartsselskab med en gyldig licens
udstedt af en medlemsstat i overensstemmelse med Rådets forord-1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 3
(1) EFT nr. L 36 af 8. 2. 1991, s. 1.
▼B
ning (EØF) nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser
til luftfartsselskaber (1)
c) »trafikflyvning«, en flyvning eller en række flyvninger med trans-
port af passagerer, fragt og/eller post mod vederlag og/ellerlejeafgift
d) »ruteflyvning«, en række flyvninger, der har samtlige følgende
kendetegn:
i) de gennemføres med luftfartøjer til transport af passagerer, fragt
og/eller post mod vederlag, således at der for hver flyvning
udbydes pladser til salg på individuel basis til offentligheden(enten direkte hos luftfartsselskabet eller hos dets autoriseredebureauer)
ii) de gennemføresmellem de s amme to eller flere lufthavne:
1) enten i henhold til en offentliggjort fartplan, eller
2) med en sådan regelmæssighed eller hyppighed, at der tyde-
ligt er tale om en systematisk række flyvninger
e) »flyvning«, en afgang fra en nærmere angivet lufthavn til en
nærmere angivet betemmelseslufthavn
f) »trafikrettighed«, et luftfartsselskabs ret til at transportere passa-
gerer, fragt og/eller post i trafikflyvning mellem to EF-lufthavne
g) »seat only-salg«, et luftfartsselskabs eller dets autoriserede
bureauerseller en chartrerss alg direkte til offentligheden afpladser, uden anden form for tjenesteydelse, såsom indkvartering,inkluderet
h) »berørt(e) medlemsstat(er)«, de(n) medlemsstat(er), mellem hvilke
eller inden for hvilken der drivestrafikflyvning
i) »involveret medlemstat/involverede medlemsstater«, den (de)
berørte medlemsstat(er) og den (de) medlemsstat(er), hvori det
(de) luftfartsselskab(er), der driver trafikflyvning, har licens
j) »registreringsstat«, den medlemsstat, hvor den i litra b) nævnte
licenser uds tedt
k) »lufthavn«, et område inden for en medlemsstat, der er åben for
erhvervsmæssig lufttransport
l) »regional lufthavn«, enhver anden lufthavn end dem, der er opført i
bilag I som kategori 1-lufthavne
m) »lufthavnssystem«, to eller flere lufthavne, der udgør en enhed,
som trafikmæssigt dækker samme by eller bygruppe, jf. bilag II
n) »kapacitet«, det antal sæder, der udbydes til publikum på en rute-
flyvning i et givet tidsrum
o) »forpligtelse til offentlig tjeneste«, et luftfartsselskabs forpligtelse
til på enhver rute, hvortil det har fået udstedt licens af en medlems-stat, at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre driften ioverensstemmelse med sådanne fastsatte krav med hensyn til konti-nuitet, regelmæssighed, kapacitet og prisfastsættelse, som selskabet
ikke ville have påtaget sig, hvis det alene skulle tilgodese sine
kommercielle interesser.
Artikel 3
1. Medmindre andet følger af denne forordning, tillader den (de)
berørte medlemsstat(er) EF-luftfartsselskaber at udøve trafikrettighederpå ruter inden for Fællesskabet.
2. Uanset stk. 1 har en medlemsstat indtil 1. april 1997 ikke pligt til
at give EF-luftfartsselskaber, der har fået udstedt licens af en anden
medlemsstat, cabotagetrafikrettigheder på sit område, medmindre:
i) trafikrettighederne udøvespå en forbindels e, der udgør og indgår i
fartplanen som en forlængelse af en forbindelse fra eller som en1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 4
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
første delstrækning af en forbindelse til luftfartsselskabets registre-
ringsstat
ii) luftfartsselskabet på cabotageforbindelsen højst anvender 50 % af
sin sæsonbestemte kapacitet på den forbindelse, som cabotagefor-
bindelsen er en forlængelse eller første delstrækning af.
3. Et luftfartsselskab, der driver cabotageflyvning i overensstem-
melse med stk. 2, skal efter anmodning give den (de) involveredemedlemsstat(er) alle nødvendige oplysninger til gennemførelse afnævnte stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstat uden forskelsbehandling på
grundlag af ejerskabets nationalitet og luftfartsselskabets identitet,
hvad enten luftfartsselskabet er indehaver af eller ansøger om licenspå de pågældende ruter, indtil 1. april 1997 regulere adgangen tilenkelte ruter på sit område for luftfartsselskaber, den har godkendt ioverensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2407/92, når den ikke iøvrigt tilsidesætter fællesskabsretten, herunder navnlig konkurrencereg-
lerne.
Artikel 4
1. a) En medlemsstat kan efter konsultationer med de øvrige berørte
medlemsstater og efter at have orienteret Kommissionen og deluftfartsselskaber, der beflyver ruten, indføre forpligtelse tiloffentlig tjeneste for så vidt angår ruteflyvning til en lufthavn iet yderområde eller et udviklingsområde på dens område eller
på en rute med ringe trafik til en regional lufthavn på dens
område, hvis ruten betragtes som vital for den økonomiskeudvikling i det område, hvor lufthavnen er beliggende, i detomfang det er nødvendigt for at sikre passende ruteflyvning påruten i overensstemmelse med fastsatte krav med hensyn til
kontinuitet, regelmæssighed, kapacitet og prifsfastsættelse, som
luftfartsselskaberne ikke ville have påtaget sig, hvis de aleneskulle tilgodese deres kommercielle interesser. Kommissionenoffentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende , hvor der
foreligger forpligtelse til sådan offentlig tjeneste.
b) Om ruteflyvningen på en rute er passende, vurderes af medlems-
staterne på grundlag af:
i) almene hensyn
ii) muligheden for at anvende andre transportformer, navnlig
hvor det drejer sig om ø-områder, og disse transportformers
evne til at opfylde det pågældende transportbehof
iii) de flybilletpriser og vilkår, der kan tilbydes brugerne
iv) den samlede virkning af indsatsen fra alle luftfartsselskaber,
der beflyver eller agter at beflyve ruten.
c) I tilfælde, hvor der ikke med andre transportformer kan sikres
passende, regelmæssig forbindelse, kan de berørte medlemsstater
lade forpligtelsen til offentlig tjeneste omfatte et krav om, at et
luftfartsselskab, der agter at beflyve ruten, stiller garanti for, atdet vil gøre dette i en bestemt, nærmere fastsat periode i overens-stemmelse med de øvrige vilkår for forpligtelsen til offentligtjeneste.
d) Hvis intet luftfartsselskab har påbegyndt eller står for at
påbegynde ruteflyvning på en rute i overensstemmelse med denforpligtelse til offentlig tjeneste, der gælder for ruten, kanmedlemsstaten begrænse adgangen til denne rute til blot ét luft-
fartsselskab i en periode på indtil tre år, hvorefter situationen
vurderes på ny. Retten til at drive sådan flyvning skal udbydes ioffentligt udbud, enten for en rute eller for et rutenet, til alle EF-luftfartsselskaber, som er berettiget til at drive sådan trafikflyv-ning.
Udbuddet offentliggøresi De Europæiske Fællesskabers Tidende ,
og fristen for afgivelse af bud må tidligst ligge en måned efteroffentliggørelsesdatoen. Bud fra luftfartsselskaber skal straksmeddeles de andre berørte stater og Kommissionen.1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 5
▼B
e) Offentligt udbud og en senere kontrakt skal bl.a. omfatte
følgende punkter:
i) de krav, der er knyttet til forpligtelsen til offentlig tjeneste
ii) regler vedrørende ændring af kontrakten og dennesophør,
navnlig for at tage hensyn til uforudsete ændringer
iii) kontraktensgyldigheds periode
iv) sanktioner ved manglende opfyldelse af kontrakten.
f) Udvælgelsen blandt buddene skal finde sted snarest muligt under
hensyn til, om ydelsen er passende, herunder de priser og betin-gelser, der kan tilbydes brugerne, og udgifterne til en eventuelkompensation fra de(n) berørte medlemsstat(er).
g) Uanset litra f) skal der forløbe en periode på to måneder efter
datoen for afgivelse af bud, før der foretages nogen udvælgelse,for at give den (de) øvrige medlemsstat(er) mulighed for at frem-
sætte bemærkninger.
h) En medlemsstat kan yde et luftfartsselskab, som er blevet udvalgt
i henhold til litra f), godtgørelse for udgifterne til dets opfyldelse
af de krav, der er knyttet til forpligtelse til offentlig tjeneste ihenhold til dette stykke; der tages ved godtgørelsen hensyn tiludgifter og indtægter i forbindelse med ydelsen.
i) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at afgørelser, der træffes i medfør af denne artikel, effektivtog navnlig snarest muligt kan tages op til fornyet behandling itilfælde af, at sådanne afgørelser har krænket fællesskabsretten
eller nationale regler til gennemførelse heraf.
j) Når der gælder forpligtelse til offentlig tjeneste i overensstem-
melse med litra a) og c), må luftfartsselskaberne kun tilbyde
seat only-salg, hvis den pågældende trafikflyvning opfylder allekrav i forbindelse med forpligtelsen til offentlig tjeneste. Er dettilfældet, betragtesflyvningen s om ruteflyvning.
k) Litra d) finder ikke anvendelse, hvis en anden berørt medlemsstat
foreslår en tilfredsstillende alternativ måde at opfylde denneforpligtelse til offentlig tjenest på.
2. Stk. 1, litra d), gælder ikke for ruter, hvor andre transportformer
giver mulighed for at sikre en passende, regelmæssig forbindelse meden tilbudt kapacitet på mere end 30 000 sæder pr. år.
3. Komissionen foretager på anmodning af en medlemsstat, som
mener, at udviklingen på en rute begrænses i urimelig grad af bestem-
melserne i stk. 1, eller på eget initiativ en undersøgelse og træfferinden to måneder efter modtagelsen af anmodningen på grundlag afalle relevante faktorer beslutning om, hvorvidt stk. 1 fortsat skal gældefor den pågældende rute.
4. Kommissionen meddeler Rådet og medlemsstaterne sin beslut-
ning. Enhver medlemsstat kan forelægge Kommissionens beslutningfor Rådet inden for en måned. Rådet kan med kvalificeret flertal træffeanden afgørelse inden for en måned.
Artikel 5
På indenrigsruter, for hvilke der på tidspunktet for forordningens ikraft-
træden gælder enekoncession i henhold til lov eller kontrakt, og hvorpassende, regelmæssig forbindelse ikke kan sikres med nogen anden
transportform, kan denne koncession videreføres indtil udløbsdatoen
eller i tre år, alt efter hvilket tidspunkt der kommer først.
Artikel 6
1. Uanset artikel 3 kan en medlemsstat, hvis et af de luftfartssel-
skaber, som den har udstedt licens til, har påbegyndt ruteflyvning med
passagerer med luftfartøjer med en kapacitet på højst 80 sæder på enny rute mellem regionale lufthavne, hvor kapaciteten ikke ligger over30 000 sæder pr. år, nægte et andet luftfartsselskab at drive ruteflyv-ning på denne rute i en periode på to år, medmindre ruten beflyvesmed luftfartøjer med en kapacitet på højst 80 sæder, eller den beflyves1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 6
▼B
på en sådan måde, at der højst er 80 sæder til salg mellem de to pågæl-
dende lufthavne på hver flyvning.
1. Artikel 4, stk. 3 og 4, anvendes i forbindelse med stk. 1 i nærvæ-
rende artikel.
Artikel 7
Ved trafikflyvning skal de(n) berørte medlemsstat(er) give de enkelte
EF-luftfartsselskaber tilladelse til at kombinere flyvninger og anvendedet samme rutenummer.
Artikel 8
1. Denne forordning berører ikke en medlemsstats ret til at fastlægge
fordelingen af trafikken på de enkelte lufthavne inden for et lufthavns-
system, når det sker uden forskelsbehandling på grundlag afluftfartsselskabets nationalitet eller identitet.
2. Udøvelse af trafikrettigheder er underkastet offentliggjorte fælles-
skabsbestemmelser samt nationale, regionale eller lokale bestemmelser
om drift i henseende til sikkerhed og miljøbeskyttelse samt tildeling af
afgangs- og ankomsttidspunkter.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ under-
søger Kommissionen anvendelsen af stk. 1 og 2 og træffer inden enmåned efter modtagelsen af anmodningen efter høring af det i artikel11 omhandlede udvalg beslutning om, hvorvidt medlemsstaten kan
fortsætte med at anvende de foranstaltninger, der er truffet. Kommis-
sionen meddeler Rådet og medlemsstaterne sin beslutning.
4. Enhver medlemsstat kan forelægge Kommissionens beslutning for
Rådet inden for en måned. Rådet kan med kvalificeret flertal træffeanden afgørelse inden for en måned, når ekstraordinære forhold gør
sig gældende.
5. Når en medlemsstat beslutter at oprette et nyt lufthavnssystem
eller at ændre et eksisterende system, underretter den de andremedlemsstater og Kommissionen herom. Efter at have kontrolleret, atlufthavnene udgør en enhed, der trafikmæssigt dækker samme by ellerbygruppe, offentliggør Kommissionen et revideret bilag II i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 9
1. Når der er tale om alvorlige overbelastnings- og/eller miljøpro-
blemer, kan den ansvarlige medlemsstat under overholdelse af denneartikel indføre betingelser for, begrænse eller nægte udøvelsen af trafik-rettigheder, navnlig når et tilfredsstillende serviceniveau kan nås med
andre transportformer.
2. Foranstaltninger, som en medlemsstat træffer i overensstemmelse
med stk. 1:
— må ikke føre til forskelsbehandling på grundlag af luftfartsselska-
betsnationalitet eller identitet
— skal have en begrænset gyldighedsperiode, der ikke må overstige tre
år, hvorefter de skal tages op til fornyet overvejelse
— må ikke på urimelig måde berøre denne forordningsmåls ætninger— må ikke føre til urimelig konkurrenceforvridning mellem luftfarts-
selskaberne
— må ikke være mere restriktive, end hvad der er nødvendigt til
løsning af problemerne.
3. Når en medlemsstat finder, at en foranstaltning som omhandlet i
stk. 1 er nødvendig, skal den mindst tre måneder inden foranstaltnin-
gens ikrafttræden underrette de andre medlemsstater og Kommissionen
samt give passende begrundelse for den. Foranstaltningen kan iværk-sættes, medmindre den inden en måned efter modtagelsen afunderretningen anfægtes af en berørt medlemsstat, eller Kommissionentager den op til yderligere undersøgelse i henhold til stk. 4.1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 7
▼B
4. På anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ undersøger
Kommissionen de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger. Hvis Kommis-sionen en måned efter modtagelse af underretning i henhold til stk. 3
tager foranstaltningen op til undersøgelse, skal den samtidig meddele,
om foranstaltningen, helt eller delvis, kan iværksættes i undersøgelses-perioden, idet der herved især skal ses på muligheden for uopretteligevirkninger. Efter høring af det i artikel 10 omhandlede udvalg tagerKommissionen en måned efter modtagelsen af alle nødvendige oplys-
ninger stilling til, om foranstaltningen er relevant og i
overensstemmelse med denne forordning og ikke strider mod fælle-skabsretten i øvrigt. Kommissionen meddeler Rådet ogmedlemsstaterne sin beslutning. Indtil denne foreligger, kan Kommis-sionen indføre midlertidige forholdsregler herunder hel eller delvissuspension af foranstaltningen, hvorved der især skal ses på mulig-
heden for uoprettelige virkninger.
5. Uanset stk. 3 og 4 kan en medlemsstat træffe de nødvendige
foranstaltninger for at løse et pludseligt opstået kortvarigt problem,forudsat at foranstaltningerne er i overensstemmelse med stk. 2.Kommissionen og medlemsstaten/medlemsstaterne underrettes straks
om sådanne foranstaltninger med passende begrundelse. Hvis de
problemer, der nødvendiggør foranstaltningerne, fortsat gør siggældende i mere end 14 dage, skal medlemsstaten underrette Kommis-sionen og de øvrige medlemsstater herom og kan efter aftale medKommissionen forlænge foranstaltningerne i flere perioder på indtil 14dage hver. På anmodning af de(n) involverede medlemsstat(er) eller på
eget initiativ kan Kommissionen suspendere foranstaltningerne, hvis de
ikke opfylder kravene i stk. 1 og 2, eller hvis de på anden måde er imodstrid med fællesskabsretten.
6. Enhver medlemsstat kan forelægge Kommissionens beslutning i
henhold til stk. 4 og 5 for Rådet inden for en måned. Rådet kan med
kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for en måned, når
ekstraordinære forhold gør sig gældende.
7. Når en afgørelse truffet af en medlemsstat i overensstemmelse
med denne artikel begrænser et EF-luftfartsselskabs virksomhed på enrute inden for Fællesskabet, skal samme betingelser eller begræns-ninger gælde for alle EF-luftfartsselskaber på samme rute. Når
afgørelsen medfører afslag på ny eller supplerende trafikflyvning, skal
alle anmodninger fra EF-luftfartsselskaber om ny eller supplerendetrafikflyvning på ruten behandlespå s amme måde.
8. Med forbehold af artikel 8, stk. 1, og medmindre den anden
involverede medlemsstat/de andre involverede medlemsstater er indfor-stået hermed, kan en medlemsstat ikke give et luftfartsselskab tilladelse
til:
a) at etablere ny trafikflyvning, eller
b) at øge hyppigheden af eksisterende trafikflyvning
mellem en bestemt lufthavn på sit område og en anden medlemsstat, så
længe et luftfartsselskab, der har fået udstedt licens af denne andenmedlemsstat, på grundlag af bestemmelserne om tildeling af ankomst-og afgangstidspunkter i henhold til artikel 8, stk. 2, ikke har fået tilla-delse til at etablere ny trafikflyvning eller til at øge hyppigheden afeksisterende trafikflyvning til den pågældende lufthavn, indtil Rådet
har vedtaget en forordning om en adfærdskodeks for tildeling af
ankomst- og afgangstidspunkter med udgangspunkt i det generelleprincip om ikke-forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, ogindtil en sådan forordning er trådt i kraft.
Artikel 10
1. Kapacitetsbegrænsninger finder ikke anvendelse i trafikflyvning,
der er omfattet af forordningen, jf. dog artikel 8 og 9 og bestemmel-
serne i nærværende artikel.
2. Når bestemmelserne i stk. 1 har påført luftfartsselskab(er), som
har fået udstedt licens af en medlemsstat, alvorlig økonomisk skade,tager Kommissionen på anmodning af denne medlemsstat situationenop til vurdering og træffer på grundlag af alle relevante faktorer, her-1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 8
▼B
under markedsforholdene, navnlig om der foreligger en situation, hvor
medlemsstatens luftfartsselskaber ikke har rimelige muligheder for atkonkurrere effektivt på markedet, samt de(t) pågældende luftfartssel-
skab(ers) økonomiske situation og den faktiske kapacitetsudnyttelse,
beslutning om, hvorvidt kapaciteten for ruteflyvning til og fra dennestat bør stabiliseres i en begrænset periode.
3. Kommissionen meddeler Rådet og medlemsstaterne sin beslut-
ning. Enhver medlemsstat kan forelægge Kommissionens beslutningfor Rådet inden for en måned. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe
anden afgørelse inden for en måned, når ekstraordinære forhold gør sig
gældende.
Artikel 11
1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Udvalget rådgiver Kommissionen om gennemførelsen af artikel 9
og 10.
3. Desuden kan Kommissionen høre udvalget om alle andre
spørgsmål vedrørende forordningens gennemførelse.
4. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 3 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennesartikel 8.
5. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 12
1. For at løse sine opgaver i medfør af denne forordning kan
Kommissionen indhente alle nødvendige oplysninger fra de berørtemedlemsstater, som også skal sørge for at tilvejebringe oplysninger frade luftfartsselskaber, som de har udstedt licens til.
2. Hvis de ønskede oplysninger ikke forelægges inden for den tids-
frist, der er fastsat af Kommissionen, eller hvis de er ufuldstændige,
fremsætter Kommissionen ved beslutning rettet til den berørte
medlemsstat krav om, at oplysningerne skal forelægges. I beslutningenpræciseres det, hvilke oplysninger der kræves, og der fastsættes enpassende tidsfrist, inden for hvilken de skal forelægges.
Artikel 13
Kommissionen offentliggør en rapport om anvendelsen af denne
forordning inden den 1. april 1994 og derefter med regelmæssigemellemrum.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennem-
førelsen af denne forordning.
2. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfør af denne forord-
ning, er undergivet tavshedspligt.
Artikel 15
Forordning (EØF) nr. 2343/90 og forordning (EØF) nr. 294/91 ophæves
herved, bortset fra artikel 2, litra e), nr. ii), i forordning (EØF) nr.2343/90 og dennesbilag I, s om fortolket i bilag III til nærværendeforordning, og bortset fra artikel 2, litra b), i og bilaget til forordning(EØF) nr. 294/91.1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 9
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
Artikel 16
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 10
▼B
BILAG I
Fortegnelse over kategori 1-lufthavne
BELGIEN: Bruxelles-Zaventem
DANMARK: Københavns lufthavnssystem
TYSKLAND: Frankfurt-Rhein/Main
Düsseldorf-Lohausen
München
Berlins lufthavnssystem
SPANIEN: Palma-Mallorca
Madrid-BarajasMalaga
LasPalmas
GRÆKENLAND: Athen-Hellinikon
Thessaloniki-Macedonia
FRANKRIG: Paris' lufthavnssystemIRLAND: DublinITALIEN: Roms lufthavnssystem
Milanos lufthavnssystem
NEDERLANDENE: Amsterdam-Schiphol
PORTUGAL: Lissabon
Faro
DET FORENEDE KONGERIGE: Londons lufthavnssystem
Luton
ØSTRIG: Wien
FINLAND: Helsinki-Vantaa — Helsingfors Vanda
SVERIGE: Stockholms lufthavnssystem1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 11
▼A1
▼B
BILAG II
Liste over lufthavnssystemer
DANMARK: København-Kastrup/Roskilde
TYSKLAND: Berlin-Tegel/Schönefeld/Tempelhof
FRANKRIG: Paris-Charles de Gaulle/Orly/Le Bourget
Lyon-Bron/Satolas
ITALIEN: Roma-Fiumicino/Ciampino
Milano-Linate/Malpensa/Bergamo (Orio al
Serio)
Venezia-Tessera/Treviso
DET FORENEDE KONGERIGE: London-Heathrow/Gatwick/Stansted
SVERIGE: Stockholm-Arlanda/Bromma1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 12
▼A1
▼B
BILAG III
Fortolkning ad artikel 15
På de i bilag I til forordning (EØF) nr. 2343/90 angivne betingelser skal luft-
fartsselskabet Scanair, der er opbygget og organiseret nøjagtigt som
Scandinavian Airlines System, betragtes på samme måde som dette.1992R2408 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 13