1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/51/EØF
af 18. juni 1992
om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv
89/48/EØF
(EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 17 af 25.1.1995, s. 20 (92/51)
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/51/EØF
af 18. juni 1992
om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddan-
nelser til supplering af direktiv 89/48/EØF
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
underhenvisningtilTraktatenomOprettelseafDetEuropæiskeØkono-miske Fællesskab, særlig artikel 49, artikel 57, stk. 1, og artikel 66,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1), i samarbejde med
Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
1)IhenholdtilTraktatensartikel8Aindebærerdetindremarkedet
område uden indre grænser, og fjernelse af hindringerne for denfrie bevægelighed for personer og tjenesteydelser mellemmedlemsstaterneer,ioverensstemmelsemedTraktatensartikel3,litrac),etafFællesskabetsmål;detteindebærerformedlemssta-ternesstatsborgere,atdebl.a.harrettilatudøveeterhvervsomselvstændingellerlønmodtagerienandenmedlemsstatendden,hvori de har opnået deres erhvervsmæssige kvalifikationer;
2)forsåvidtangårerhverv,forhvisudøvelseFællesskabetikkeharfastsat et obligatorisk minimumskvalifikationsniveau, harmedlemsstaterne fortsat ret til at fastsætte et sådant niveau medhenblik på at sikre kvaliteten af denne virksomhed på deresområde; en medlemsstat kan dog ikke uden at tilsidesætte deforpligtelser, der påhviler den i henhold til Traktatens artikel 5,48, 52 og 59, pålægge en EF-statsborger at erhverve kvalifikati-oner, som medlemsstaten sædvanligvis indskrænker sig til atfastsætte under henvisning til de kvalifikationer, der erhvervesindenforrammerneafstatensegetnationaleuddannelsessystem,når den pågældende allerede helt eller delvis har erhvervet dissekvalifikationerienandenmedlemsstat;deværtslande,ihvilkeetbestemt erhverv er lovreguleret, skal derfor tage hensyn til dekvalifikationer, der er erhvervet i en anden medlemsstat, ogvurdere, om de svarer til de kvalifikationer, som landet selvkræver;
3)Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelseaf en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbe-viser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelserafmindsttreårsvarighed(
4)bidragertilatletteoverholdelsenaf
disse forpligtelser, men direktivet omfatter kun videregåendeuddannelser;
4)for at lette adgangen til at udøve enhver form for erhvervsvirk-somhed,somiværtslandetergjortbetingetaf,atvedkommendehar gennemgået en uddannelse på et bestemt niveau, bør derindføres en anden generel ordning, som supplerer den førsteordning;
5)den supplerende generelle ordning skal baseres på de sammeprincipper og med de nødvendige ændringer følge de sammeregler som den oprindelige generelle ordning;
(1) EFT nr. C 263 af 16. 10. 1989, s. 1, og EFT nr. C 217 af 1. 9. 1990, s.
4.
(2) EFT nr. C 149 af 18. 6. 1990, s. 149, og EFT nr. C 150 af 15. 6. 1992.
(3) EFT nr. C 75 af 26. 3. 1990, s. 11.
(4) EFT nr. L 19 af 24. 1. 1989, s. 16.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 3
▼B
6)dette direktiv finder ikke anvendelse på lovregulerede erhverv,
som er omfattet af særlige direktiver, der først og fremmestindførergensidiganerkendelseafuddannelsesforløb,dergennem-føres inden påbegyndelse af arbejdslivet;
7)endvidere finder det heller ikke anvendelse på erhverv, som eromfattet, af særlige direktiver, der først og fremmest indføreranerkendelse af faglig kunnen, som er baseret på erfaringeropnået i en anden medlemsstat; nogle af disse direktiver finderudelukkende anvendelse på beskæftigelse som selvstændigerhvervsdrivende; for at undgå, at en beskæftigelse falder indunder nærværende direktivs anvendelsesområde, hvis der er taleom lønnet beskæftigelse, således at samme beskæftigelse falderind under forskellige retlige ordninger for anerkendelse, alt efterom den udøves af lønmodtagere eller selvstændige, må dissedirektiver gøres gældende for personer, der udøver den pågæl-dende beskæftigelse som lønmodtagere;
8)den supplerende generelle ordning berører ikke anvendelsen afTraktatens artikel 48, stk. 4, og artikel 55;
9)denne supplerende ordning skal gælde for de uddannelsesni-veauer, som ikke er omfattet af den oprindelige generelleordning, nemlig de øvrige videregående uddannelser og tilsva-rendeuddannelsersamtuddannelsesvarendetilenlangellerkortuddannelse på sekundærtrinnet, eventuelt suppleret med enerhvervsuddannelse eller erhvervspraktik;
10)når der ved udøvelse af et lovreguleret erhverv i et værtslandkræves enten en meget kort uddannelse eller visse personligeegenskaber eller blot en generel uddannelse kan dette direktivsnormale ordninger for anerkendelse være uforholdsmæssigttunge; der bør indføres en forenklet ordning med henblik påsådanne tilfælde;
11)der skal endvidere tages hensyn til, at Det Forenede Kongerigeserhvervsuddannelsessystem har en særlig karakter, idet detpåhviler »National Framework of Vocational Qualifications« atfastsættestandarderfordefagligeniveauerforsamtligeerhvervs-mæssige aktiviteter;
12)ivissemedlemsstaterfindesderrelativtfålovreguleredeerhverv;der findes imidlertid i nogle tilfælde uddannelser, som er speci-fiktrettetmodudøvelseafdeikke-lovreguleredeerhverv,oghvisstruktur og niveau fastlægges eller kontrolleres af den pågæl-dendemedlemsstatskompetentemyndigheder;dettegiversammegaranti som inden for rammerne af et lovreguleret erhverv;
13)det bør overlades til de kompetente myndigheder i værtslandet ioverensstemmelse med de relevante bestemmelser i EF-retten atfastsætte de nødvendige gennemførelsesbestemmelser for afvik-lingen af prøvetiden og egnethedsprøven;
14)dadensupplerendegenerelleordningomfattertouddannelsesni-veauer, og den oprindelige generelle ordning omfatter et tredjeuddannelsesniveau, skal det i førstnævnte ordning fastsættes,hvorvidtogpåhvilkevilkårenperson,somharenuddannelsepåetbestemtniveau,ienandenmedlemsstatkanudøveeterhverv,hvor der stilles lovregulerede kvalifikationskrav på et andetniveau;
15)for udøvelsen af visse erhverv kræver nogle medlemsstater, atden pågældende er i besiddelse af et eksamensbevis som defi-neret i direktiv 89/48/EØF, mens andre medlemsstater for desamme erhverv kræver, at der er gennemgået en erhvervsuddan-nelse af indbyrdes forskellig struktur; visse uddannelser, der erstruktureret således, at der ikke udstedes et eksamensbevis somdefineret i dette direktiv for dem, har ikke desto mindre ettilsvarendefagligtniveau,ogsætterdenpågældendeistandtilatopnåenstillingmedtilsvarendeansvarogopgaver;disseuddan-nelser bør derfor sidestilles med uddannelser, for hvilke derudstedes eksamensbevis; på grund af de pågældende uddannel-sersvidtforskelligekarakterkandettekunske,vedatdeopføres
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 4
▼B
påenliste;meddennesidestillingvildetigivetfaldblivemuligt
at indføre én anerkendelsesordning for disse uddannelser oguddannelser, der er omfattet af direktiv 89/48/EØF; visse lovre-gulerede uddannelser bør ligeledes ved hjælp af en anden listesidestilles med uddannelser, for hvilke der udstedes eksamens-bevis;
16)på baggrund af den stadige udvikling i erhvervsuddannelsernesstrukturer bør der fastsættes en fremgangsmåde for ændring aflisterne;
17)eftersom den supplerende generelle ordning omfatter erhverv,hvisudøvelseerbetingetafenerhvervsuddannelsepåsekundær-trinnet og i højere grad kræver manuelle færdigheder, bør denneordning ligeledes indebære anerkendelse af disse kvalifikationer,selv om de udelukkende er opnået ved erhvervserfaring i enmedlemsstat, som ikke har lovreguleret disse erhverv;
18)den her omhandlede generelle ordning sigter ligesom den førstegenerelle ordning mod at fjerne hindringerne for adgang til atoptageogudøvelovreguleredeerhverv;selvomdetarbejde,derer udført i henhold til Rådets beslutning 85/368/EØF af 16. juli1985 om sammenlignelighed af de ved erhvervsuddannelse iEF-medlemsstaterneopnåedekvalifikationer(
1),ikkesigtedemod
at ophæve de juridiske hindringer for fri bevægelighed, menhavde et andet formål, nemlig at gøre arbejdsmarkedet meregennemsigtigt, vil det i givet fald kunne udnyttes i gennem-førelsen af dette direktiv, navnlig hvor der er tale om fremskaf-felse af oplysninger om en erhvervsuddannelses fag og disci-pliner, indhold og varighed;
19)de faglige organisationer og undervisnings- eller erhvervsuddan-nelsesinstitutionerne skal i givet fald høres eller på passende visinddrages i beslutningsprocessen;
20)en ordning af denne art, der ligesom den oprindelige ordningbidrager til at befæste den europæiske borgers ret til at udnyttesine erhvervsmæssige kundskaber i en hvilken som helstmedlemsstat, vil øge og samtidig befæste hans ret til også aterhverve sådanne kundskaber dér, hvor han måtte ønske det;
21)begge ordninger bør, når de har været anvendt i en vis periode,underkastesennærmerevurderingafdereseffektivitet,foratderbl.a. kan tages stilling til, i hvilket omfang de kan forbedres —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Definitioner
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
a)»eksamensbevis« : ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne
beviser under ét,
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
erudpegetioverensstemmelsemeddennestatsloveelleradmi-nistrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået
i) entenenpost-gymasialuddannelse,dogbortsetfraden,derer
nævntiartikel1,litraa),andetled,idirektiv89/48/EØF,afmindstetårsvarighedelleraftilsvarendevarighedpådeltid,hvortil et af adgangskravene som den generelle regel ergennemførelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet,
(1) EFT nr. L 199 af 31. 7. 1985, s. 56.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 5
▼B
der er adgangsgivende til universiteter og højere lærea-nstalter,samtdenerhvervsmæssigeuddannelse,dereventueltkræves ud over denne post-gymnasiale uddannelse
ii) eller en af de uddannelser, der er anført i bilag C, og
— hvorafdetfremgår,atindehaverenbesidderdeerhvervsmæssige
kvalifikationer, der er påkrævet for at få adgang til et lovregu-lereterhvervidenpågældendemedlemsstatellertilatudøvedet,
såfremtdenuddannelse,somdettebeviserudstedtfor,overvejende
har fundet sted i Fællesskabet eller uden for Fællesskabet på enuddannelsesinstitution, hvor der gives undervisning i overensstem-melse med en medlemsstats love og administrative bestemmelserellersåfremtindehaverenharenerhvervserfaringaftreårsvarighedattesteretafdenmedlemsstat,somharanerkendtetuddannelsesbevisudstedt i et tredjeland.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmedeteksamensbevissomdefineretiførsteafsnit,såfremtderertaleombeviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet, og idenne medlemsstat anerkendes af en kompetent myndighed somværende på tilsvarende niveau, og såfremt der i den pågældendemedlemsstattildissebevisererknyttetdesammerettighedervedrø-rende adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv
b)»certifikat«: ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne beviser
under ét,
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
erudpegetioverensstemmelsemeddennestatsloveelleradmi-nistrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløb på sekundærtrinnet har gennemført:
enten et andet, eventuelt erhvervsrettet, uddannelsesforløb end
dem,derernævntunderlitraa),ienuddannelsesinstitutionellerienvirksomhed,ellervekselvisienuddannelsesinstitutionogenvirksomhed og i givet fald suppleret med den praktiske uddan-nelse eller med den erhvervspraktik, der kræves ud over detpågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den periode med erhvervs-
praktik,derkrævesudoverdetpågældendeuddannelsesforløbpåsekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-trinnet i givet fald har gennemført,
enten et, eventuelt erhvervsrettet, uddannelsesforløb som
omhandlet i andet led
ellerdenpraktiskeuddannelseellerperiodemederhvervspraktik,
derkrævesudoverdetpågældendetekniskeellererhvervsfagligeuddannelsesforløb på sekundærtrinnet, og
— hvorafdetfremgår,atindehaverenbesidderdeerhvervsmæssige
kvalifikationer, der er påkrævet for at få adgang til et lovregu-lereterhvervidenpågældendemedlemsstatellertilatudøvedet,
såfremtdenuddannelse,somdettebeviserudstedtfor,overvejende
har fundet sted i Fællesskabet eller uden for Fællesskabet på enuddannelsesinstitution, hvor der gives undervisning i overensstem-melse med en medlemsstats love og administrative bestemmelser,eller såfremt indehaveren har en erhvervserfaring af to års varighedattesteretafdenmedlemsstat,somharanerkendtetuddannelsesbevisudstedt i et tredjeland.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmedet certifikat som defineret i første afsnit, såfremt der er tale ombeviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet og idenne medlemsstat anerkendes af en kompetent myndighed somværende på tilsvarende niveau, og såfremt der i den pågældendemedlemsstattildissebevisererknyttetdesammerettighedervedrø-rende adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 6
▼B
c)»kursusbevis« : ethvert bevis
— for gennemførelsen af en uddannelse, som ikke indgår i en
helhed, der udgør et eksamensbevis efter direktiv 89/48/EØFeller et eksamensbevis eller certifikat efter nærværende direktiv,eller
— somerudstedtefterenvurderingafansøgerenspersonligekvali-
teter, egnethed eller kundskaber, som en myndighed, der erudpeget i overensstemmelse med en medlemsstats love elleradministrative bestemmelser, anser for at være væsentlige forudøvelsen af et erhverv, uden at der kræves bevis for forud-gående uddannelse
d)»værtsland«: den medlemsstat, hvori en EF-statsborger ansøger om
tilladelse til at udøve et lovreguleret erhverv, og som ikke er denstat,ihvilkendenpågældendeerhvervedesitellersineuddannelses-bevis(er) eller sit kursusbevis eller først udøvede det pågældendeerhverv
e)»lovreguleret erhverv« :denellerdesamledelovreguleredeerhvervs-
mæssige former for virksomhed, der udgør dette erhverv i enmedlemsstat
f)»lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed« : erhvervsmæssig virk-
somhed eller en form deraf, når der enten direkte eller indirekteifølgeloveelleradministrativebestemmelserkrævesetuddannelses-bevis eller kursusbevis for i en medlemsstat at optage eller udøvedennevirksomhedellerenformderaf.Somenformforudøvelseaflovreguleret erhvervsmæssig virksomhed betragtes blandt andet:
— udøvelse af en aktivitet under anvendelse af en faglig titel,
såfremt anvendelse af den pågældende titel er forbeholdtpersoner,dereribesiddelseafdetuddannelsesbevisellerkursus-bevis, der kræves i henhold til love eller administrative bestem-melser
— udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed inden for sundhedssek-
toren, i det omfang vederlag og/eller refusion for denne virk-somhed i henhold til medlemsstatens sociale sikringsordning erbetingetaf,atdenpågældendeeribesiddelseafetuddannelses-bevis eller kursusbevis.
Nårførsteafsnitikkefinderanvendelse,sidestillesmedenlovregu-
leret erhvervsmæssig virksomhed en erhvervsmæssig virksomhed,udøvetafmedlemmerneafensammenslutningellerenorganisation,somisærhartilformålatfremmeogopretholdeethøjtniveauindenfor den pågældende erhvervsgren, og som med henblik på virkelig-gørelsenafdennemålsætningafenmedlemsstateranerkendtunderen særlig form og:
— udsteder et uddannelsesbevis til sine medlemmer
— sikrer,atdeoverholderdefagligeregler,somdenharfastsat,og— giver dem ret til at anvende en faglig titel eller en forkortelse
eller at opnå en stilling svarende til dette uddannelsesbevis.
Når en medlemsstat anerkender en sammenslutning eller en organi-
sation, der opfylder de i andet afsnit anførte betingelser på den isamme afsnit anførte måde, giver den meddelelse herom tilKommissionen
g)»lovreguleret uddannelse« : enhver uddannelse:
— som er specifikt rettet mod udøvelse af et bestemt erhverv, og
— sombestårafetuddannelsesforløb,omfornødentsuppleretmed
en erhvervsuddannelse, en praktisk uddannelse eller erhvervs-praktik, hvis struktur og niveau er fastlagt ved denne medlems-stats love eller administrative bestemmelser, eller som eromfattet af en kontrol eller godkendelse foretaget af denmyndighed, der er udpeget med henblik herpå
h)»erhvervserfaring« : faktisk og lovmæssig udøvelse af et bestemt
erhverv i den medlemsstat
i)»prøvetid«: udøvelse af et lovreguleret erhverv, der finder sted i
værtslandet på en kvalificeret fagmands ansvar og eventuelt erledsaget af en supplerende uddannelse. Prøvetiden afsluttes med en
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 7
▼B
bedømmelse. Bestemmelserne for prøvetid og bedømmelse heraf
fastsættes af de kompetente myndigheder i værtslandet.
Den prøveansattes status i værtslandet, navnlig for så vidt angår
opholdsret,forpligtelser,socialerettighederogydelser,godtgørelserog vederlag, fastsættes af værtslandets kompetente myndigheder ioverensstemmelse med gældende EF-ret
j)»egnethedsprøve« : en kontrol udelukkende af ansøgerens faglige
kundskaber,somforetagesafværtslandetskompetentemyndigheder,og hvis formål er at vurdere ansøgerens egnethed til at udøve etlovreguleret erhverv i dette land.
Medhenblikpådennekontrolopstillerdekompetentemyndigheder
en liste over de fag, der på grundlag af en sammenligning mellemden uddannelse, der kræves i den pågældende medlemsstat, og denuddannelse,somansøgerenharfået,ikkeeromfattetafdetellerdeuddannelsesbeviser, som ansøgeren fremlægger. Disse fag kanomfatte såvel teoretiske kundskaber som praktiske færdigheder, derkræves for udøvelsen af erhvervet.
Ved egnethedsprøven skal der tages hensyn til det forhold, at ansø-
geren i hjemlandet eller det seneste opholdsland er en kvalificeretfagmand. Prøven skal vedrøre fag, som vælges blandt dem, der eropført på den i andet afsnit nævnte liste, og hvortil kendskab er envæsentligforudsætningfor,atansøgerenkanudøvedetpågældendeerhverv i værtslandet. De nærmere betingelser for egnethedsprøvenfastsættes af værtslandets kompetente myndigheder.
Den status, der i værtslandet tilkommer den ansøger, der ønsker at
forberede sig til egnethedsprøven i det pågældende land, fastsættesafdekompetentemyndighederidettelandioverensstemmelsemedgældende EF-ret.
KAPITEL II
Anvendelsesområde
Artikel 2
DettedirektivgælderforenhverEF-statsborger,derønskeratudøveet
lovreguleret erhverv som selvstændig eller lønmodtager i et værtsland.
Dette direktiv gælder hverken for de erhverv, der er omfattet af et
særligt direktiv, hvorved der mellem medlemsstaterne indføres engensidig anerkendelse af eksamensbeviser, eller for de erhverv, der eromfattet af et af de i bilag A anførte direktiver.
De i bilag B anførte direktiver skal gøres gældende for udøvelsen af
lønnet beskæftigelse af den art, som er omfattet af disse direktiver.
KAPITEL III
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et eksamens-bevis i henhold til nærværende direktiv eller i henhold til direktiv
89/48/EØF
Artikel 3
Når der i værtslandet kræves et eksamensbevis som defineret i dette
direktiv eller i direktiv 89/48/EØF for at optage eller udøve et bestemtlovregulereterhverv,kandenkompetentemyndighedikke-medmindreandet er fastsat i direktiv 89/48/EØF - under henvisning til manglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem,dergælderforlandetsegnestatsborgere,
a) såfremtansøgereneribesiddelseafeteksamensbevissomdefineret
idettedirektivellerdirektiv89/48/EØF,somienandenmedlemsstaterforeskrevetsombetingelseforadgangtildératoptageellerudøvedet samme erhverv, og som er opnået i en medlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhvervimindsttoårellerientilsvarendeperiodepådeltidiløbetaf de forudgående ti år i en anden medlemsstat, hvor dette erhverv
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 8
▼B
ikkeerhverkenlovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel1, litra f), første afsnit, i dette direktiv eller i henhold til artikel 1,litra c), og artikel 1, litra d), første afsnit, i direktiv 89/48/EØF, ogden pågældende er i besidddelse af et eller flere uddannelsebeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
erudpegetioverensstemmelsemeddennestatsloveelleradmi-nistrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse, dog bortset fra den,derernævntiartikel1,litraa),andetled,idirektiv89/48/EØF,af mindst et års varighed eller af tilsvarende varighed på deltid,hvortiletafadgangskravenesomdengenerelleregelergennem-førelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, der eradgangsgivendetiluniversiteteroghøjerelæreanstalter,samtdeneventuelleerhvervsmæssigeuddannelse,derindgåridennepost-gymnasiale uddannelse, eller
— som attesterer lovreguleret uddannelse, jf. bilag D, og— som har forberedt ham til at udøve det pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevisfor en lovreguleret uddannelse.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmeddet i første afsnit omhandlede uddannelsesbevis, såfremt der er taleombeviserforenuddannelse,derharfundetstediFællesskabetogaf denne medlemsstat anerkendes som værende på tilsvarendeniveau,påbetingelseaf,atdenneanerkendelseerblevetmeddeltdeøvrige medlemsstater og Kommissionen.
Uanset stk. 1 er værtslandet ikke forpligtet til at anvende denne
artikel, når der i dette kræves et eksamensbevis som defineret idirektiv89/48/EØFforatoptageellerudøveetbestemtlovregulereterhverv,ognårenafbetingelserneforudstedelseafdetteeksamens-bevis er gennemførelse med positivt resultat af en post-gymnasialuddannelse af en varighed på over fire år.
Artikel 4
1. Artikel 3 er ikke til hinder for, at værtslandet ligeledes af ansø-
geren kræver:
a) at han beviser, at han har erhvervserfaring, når varigheden af den
uddannelse, som han i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a) og b),dokumenterer at have gennemgået, er mindst et år kortere end denuddannelsestid, der kræves i værtslandet. Kravene til længden aferhvervserfaringen må i så fald ikke overstige:
— det dobbelte af den manglende uddannelsestid, når denne
vedrører en post-gymnasial uddannelse og/eller en praktiskuddannelse,dergennemføresundertilsynafdenpraktiklærerogafsluttes med en eksamen
— den manglende uddannelsestid, når denne vedrører erhvervs-
praktik,dergennemføresmedstøttefraenkvalificeretfagmand.
For så vidt angår eksamensbeviser i henhold til artikel 1, litra a),
andet afsnit, fastsættes varigheden af denne uddannelse, der aner-kendes som værende på samme niveau, på grundlag af den uddan-nelse, der er defineret i artikel 1, litra a), første afsnit.
Vedanvendelsenafnærværendelitraskaldertageshensyntildeni
artikel 3, stk. 1, litra b), omhandlede erhvervserfaring.
Længden af den krævede erhvervserfaring må under ingen omstæn-
digheder overstige fire år.
Derkanimidlertidikkekræveserhvervserfaringafenansøger,derer
ibesiddelseafeteksamensbevisforetpost-gymnasialtuddannelses-forløb som omhandlet i artikel 1, litra a), andet led, eller et eksa-mensbevissomdefineretiartikel1,litraa),idirektiv89/48/EØF,ogsom ønsker at udøve sit erhverv i en medlemsstat, ►
C1hvor der
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 9
▼B
kræves et eksamensbevis for et af de uddannelsesforløb der eromhandlet i bilag C ◄
b) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetreår,eller
går op til en egnethedsprøve:
— nårdenuddannelse,hanihenholdtilartikel3,stk.1,litraa)og
b),harfået,omfatterteoretiskeog/ellerpraktiskefagellerdisci-pliner, der er væsentligt forskellige fra dem, der er omfattet afdet eksamensbevis som defineret i nærværende direktiv eller idirektiv 89/48/EØF, som er foreskrevet i værtslandet, eller
— når det lovregulerede erhver v - i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, stk. 1, litra a ) - i værtslandet omfatter en eller flere
former for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikkeforekommer i det lovregulerede erhverv i ansøgerens hjemlandellersenesteopholdsland,ogdenneforskelerkarakteriseretvedensærliguddannelse,somkrævesiværtslandet,ogsomomfatterteoretiske og/eller praktiske fag eller discipliner, der er væsent-ligt forskellige fra dem, der er omfattet af det af ansøgerenfremlagte eksamensbevis som defineret i nærværende direktiveller i direktiv 89/48/EØF, eller
— når det lovregulerede erhver v - i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, stk. 1, litra b ) - i værtslandet omfatter en eller flere
former for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikkeforekommerideterhverv,somansøgerenharudøvetisithjem-landellersenesteopholdsland,ogdenneforskelerkarakteriseretved en særlig uddannelse, der kræves i værtslandet, og somomfatter teoretiske og/eller praktiske fag eller discipliner, der ervæsentligt forskellige fra dem, der er omfattet af det eller de afansøgeren fremlagte uddannelsesbeviser.
Gørværtslandetbrugafdeniførsteafsnitnævntemulighed,skaldet
give ansøgeren ret til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve.Haretværtsland,hvoriderkræveseteksamensbevissomdefineretidirektiv89/48/EØFellerinærværendedirektiv,tilhensigtatindførefravigelser af ansøgerens ret til selv at vælge, finder fremgangs-måden i artikel 14 anvendelse.
Uanset foregående afsnit kan værtslandet forbeholde sig ret til at
vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve, når
— der er tale om erhverv, for hvis udøvelse det er nødvendigt at
have nøje kendskab til national ret, og i forbindelse med hvilkerådgivning og/eller bistand med hensyn til national ret indgårsom et væsentligt og fast element, eller
— der i værtslandet for at optage eller udøve erhvervet kræves et
eksamensbevissomdefineretidirektiv89/48/EØF,ognårenafbetingelserne for udstedelse af dette eksamensbevis er gennem-førelse med positivt resultat af en post-gymnasial uddannelse afen varighed på over tre år eller af en tilsvarende varighed pådeltid, og ansøgeren er i besiddelse enten af et eksamensbevissomdefineretinærværendedirektivellerafetellerflereuddan-nelsesbevisersomomhandletiartikel3,stk.1,litrab),inærvæ-rende direktiv, og som ikke er omfattet af artikel 3, stk. 1, litrab), i direktiv 89/48/EØF.
2. Værtslandetkandogikkeanvendebestemmelserneistk.1,litraa)
og b), kumulativt.
KAPITEL IV
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et eksamens-bevis, og ansøgeren er i besiddelse af et certifikat eller et tilsvarende
uddannelsesbevis
Artikel 5
Nårderiværtslandetkræveseteksamensbevisforatoptageellerudøve
et bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem, der gælder for landets egne statsborgere,
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 10
▼B
a) såfremt ansøgeren er i besiddelse af det certifikat, som i en anden
medlemsstat er foreskrevet som betingelse for adgang til dér atoptage eller udøve det samme erhverv, og som er opnået i enmedlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhvervitoåriløbetafdeforudgåendetiårienandenmedlemsstat,hvordetteerhvervikkeerlovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel1,litraf),førsteafsnit,ogdenpågældendeeribesiddelseaf et eller flere uddannelsesbeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
erudpegetioverensstemmelsemeddennestatsloveelleradmi-nistrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløb på sekundærtrinnet har fuldført
enten et andet alment eller erhvervsrettet uddannelsesforløb end
dem, der er omhandlet i litra a), og som har fundet sted i enuddannelsesinstitution eller i en virksomhed eller vekselvis i enuddannelsesinstitution og en virksomhed, i givet fald suppleretmed den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktik, der eren integrerende del af det pågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende uddannelsesforløbpå sekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-trinnet i givet fald har fuldført
entenetalmentellererhvervsrettetuddannelsesforløbsomnævnt
i andet led,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende tekniske ellererhvervsfaglige uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, og
— som har forberedt denne til at udøve det pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevisfor en lovreguleret uddannelse.
Værtslandetkanimidlertidkræve,atansøgerengennemgårenprøvetid,
der dog ikke må overstige tre år, eller går op til en egnethedsprøve.Værtslandet skal give ansøgeren ret til at vælge mellem prøvetid ogegnethedsprøve.
Har værtslandet til hensigt at fravige ansøgerens ret til selv at vælge,
finder fremgangsmåden i artikel 14 anvendelse.
KAPITEL V
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et certifikat
Artikel 6
Når der i værtslandet kræves et certifikat for at optage eller udøve et
bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem, der gælder for landets egne statsborgere:
a) såfremtansøgereneribesiddelseafeteksamensbevissomdefineret
i nærværende direktiv eller i direktiv 89/48/EØF eller det certifikat,som i en anden medlemsstat er foreskrevet som betingelse foradgang til dér at optage eller udøve det samme erhverv, og som eropnået i en medlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhverv i to år eller i en tilsvarende periode på deltid i løbet af deforudgåendetiårienandenmedlemsstat,hvordetteerhvervikkeerlovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel1,litraf),første
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 11
▼B
afsnit, og den pågældende er i besiddelse af et eller flere uddannel-
sesbeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
erudpegetioverensstemmelsemeddennestatsloveelleradmi-nistrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse, dog bortset fra den,derernævntiartikel1,litraa),andetled,idirektiv89/48/EØF,af mindst et års varighed eller af tilsvarende varighed på deltid,hvortiletafadgangskravenesomdengenerelleregelergennem-førelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, der eradgangsgivendetiluniversiteteroghøjerelæreanstalter,samtdeneventuelle erhvervsmæssigge uddannelse, der indgår i dennepostgymnasiale uddannelse, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløb på sekundærtrinnet har fuldført
enten et andet alment eller erhvervsrettet uddannelsesforløb end
dem, der er omhandlet i litra a), og som har fundet sted i enuddannelsesinstitution eller i en virksomhed eller vekselvis i enuddannelsesinstitution og en virksomhed, i givet fald suppleretmed den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktik, der eren integrerende del af det pågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende uddannelsesforløbpå sekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-trinnet i givet fald har fuldført
entenetalmentellererhvervsrettetuddannelsesforløbsomnævnt
i tredje led,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende tekniske ellererhvervsfaglige uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, og
— som har forberedt ham til at udøve det pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevisfor en lovreguleret uddannelse
c) såfremt ansøgeren, uden at være i besiddelse af hverken et eksa-
mensbevis, et certifikat eller et uddannelsesbevis, som defineret iartikel3,stk.1,litrab),elleridenneartikelslitrab),påfuldtidsbasishar udøvet det pågældende erhverv i en anden medlemsstat, hvordette erhverv ikke er lovreguleret i henhold til artikel 1, litra e), ogartikel 1, litra f), første afsnit, i tre år i træk eller i en tilsvarendeperiode på deltid i løbet af de forudgående ti år.
Ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne beviser under ét, som er
udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat, sidestilles meddet i stk. 1, litra b), omhandlede uddannelsesbevis, såfremt der er taleom beviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet og afdenne medlemsstat anerkendes som værende på tilsvarende niveau, påbetingelse af at denne anerkendelse er blevet meddelt de øvrigemedlemsstater og Kommissionen.
Artikel 7
Artikel 6 er ikke til hinder for, at værtslandet ligeledes af ansøgeren
kræver:
a) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetoår,eller
går op til en egnethedsprøve, når den uddannelse, han ►
C1i
henhold til artikel 6, stk. 1, litra a) eller b), ◄har fået, omfatter
teoretiske og/eller praktiske fag eller discipliner, der er væsentligtforskellige fra dem, der er omfattet af det certifikat, som er fore-skrevetiværtslandet,ellernårdererforskelleideaktivitetsområder,for hvilke der af værtslandet kræves en særlig uddannelse, deromfatter teoretiske og/eller praktiske fag eller discipliner, der er
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 12
▼B
væsentligt forskellige fra dem, der er omfattet af det uddannelses-
bevis, der indehaves af ansøgeren.
Gørværtslandetbrugafdennemulighed,skaldetgiveansøgerenret
til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve. Har et værtsland,hvori der kræves certifikat, til hensigt at fravige ansøgerens ret tilselv at vælge, finder fremgangsmåden i artikel 14 anvendelse
b) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetoår,eller
gåroptilenegnethedsprøve,såfremthanidetiartikel6,stk.1,litrac),omhandledetilfældehverkeneribesiddelseafeteksamensbevis,et certifikat eller et uddannelsesbevis. Værtslandet kan forbeholdesig ret til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve.
KAPITEL VI
Særlige ordninger for anerkendelse af andre kvalifikationer
Artikel 8
Nårderiværtslandetkrævesetkursusbevisforatoptageellerudøveet
bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem, der gælder for landets egne statsborgere,
a) såfremt ansøgeren er i besiddelse af et kursusbevis, som i en anden
medlemsstat er foreskrevet som betingelse for adgang til dér atoptage eller udøve samme erhverv, og som er opnået i en andenmedlemsstat, eller
b) hvis ansøgeren kan dokumentere at have kvalifikationer erhvervet i
andre medlemsstater
som giver tilsvarende sikkerhed, navnlig inden for sundhed, sikkerhed,
miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse, som dem, der er foreskrevetved lov eller administrative bestemmelser i værtslandet.
Kan ansøgeren ikke dokumentere at have et sådant bevis eller sådanne
kvalifikationer, gælder værtslandets love og administrative bestem-melser.
Artikel 9
Når der i værtslandet for at optage eller udøve et lovreguleret erhverv
kun stilles krav om besiddelse af et uddannelsesbevis, der attesterergenerel uddannelse på primært eller sekundært uddannelsesniveau, kandenkompetentemyndighedikkeunderhenvisningtilmanglendekvali-fikationer nægte en EF-statsborger adgang til at optage eller udøvesådant erhverv på samme vilkår som dem, der gælder for landets egnestatsborgere, såfremt ansøgeren er indehaver af et uddannelsesbevis påtilsvarende niveau udstedt i en anden medlemsstat.
Dette uddannelsesbevis skal i den pågældende medlemsstat være
udstedtafenkompetentmyndighed,dererudpegetioverensstemmelsemed denne stats love eller administrative bestemmelser.
KAPITEL VII
Andre foranstaltninger med henblik på at lette den faktiskeudøvelse af etableringsretten, den frie udveksling af tjenesteydelser
og lønmodtagernes frie bevægelighed
Artikel 10
1. Den kompetente myndighed i et værtsland, der gør adgang til et
lovreguleret erhverv betinget af, at ansøgeren fremlægger attest forhæderlighed,vandelsattestellerbevisfor,athanikkeerunderkonkurs,og som kan suspendere eller inddrage retten til udøvelse af et sådanterhvervitilfældeafgrovforsømmelseellerskødesløshediudøvelsenafdenpågældendevirksomhedellerovertrædelseafstraffeloven,skalsomtilstrækkeligtbevisforstatsborgerefraandremedlemsstater,derønskeratudøvedetteerhvervpådetsområde,godkendededokumenter,dererudstedtafdekompetentemyndighederidenmedlemsstat,dererhjem-
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 13
▼B
land eller seneste opholdsland, og hvoraf det fremgår, at disse krav er
opfyldt.
Hvis de dokumenter, der er omhandlet i første afsnit, ikke udstedes af
de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er hjemland ellersenesteopholdsland,erstattesdeafenunderedafgiveterklæringeller-i de medlemsstater, hvor sådan edsaflæggelse ikke anvendes - af enhøjtideligerklæringafgivetafdenpågældendeforenkompetentretsligeller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar eller etstatsanerkendt fagligt organ, som udsteder en attestation med bekræf-telse af denne ed eller højtidelige erklæring.
2. Kræverdenkompetentemyndighediværtslandetafstatsborgerei
dettelanddokumentationforfysiskogpsykisksundhedsombetingelsefor adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv, skal den somtilstrækkeligtbevisherforgodkendefremlæggelseafdetdokument,derkræves i den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland.
Såfremt den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i
forbindelse med adgang til eller udøvelse af det pågældende erhvervikke kræver dokumentation af denne art, godkender værtslandet, atstatsborgerefradenmedlemsstat,dererhjemlandellersenesteopholds-land, fremlægger en af en kompetent myndighed i denne stat udstedtattestation, der svarer til attestationerne i værtslandet.
3. Denkompetentemyndighediværtslandetkankræve,atdedoku-
menter og attester, der er omhandlet i stk. 1 og 2, ved fremlæggelsenhøjst er tre måneder gamle.
4. Hvisdenkompetentemyndighediværtslandetsombetingelsefor
adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv kræver af landetsstatsborgere, at de aflægger ed eller afgiver en højtidelig erklæring, ogkan denne ed eller denne erklæring på grund af sin udformning ikkebruges af statsborgere fra de andre medlemsstater, skal myndighedendrage omsorg for, at en passende og dækkende udformning kan fore-lægges for de pågældende.
Artikel 11
1. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at EF-stats-
borgere, som opfylder betingelserne for dér i landet at få adgang til atoptage og udøve et lovreguleret erhverv, har ret til at benytte denfaglige titel i værtslandet, der svarer til det pågældende erhverv.
2. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at EF-stats-
borgere, som opfylder betingelserne for dér i landet at få adgang til atoptageogudøveenlovregulereterhvervsmæssigvirksomhed,harrettilatbenyttehjemlandetsellerdetsenesteopholdslandsretmæssigetitelogeventuelt en forkortelse heraf på det pågældende lands sprog. Vært-slandet kan foreskrive, at denne titel skal efterfølges af navn på ogbeliggenhed for den institution eller den eksamenskommission, der hartildelt den.
3. Hvis et erhverv i værtslandet er reguleret af en sammenslutning
eller organisation som omhandlet i artikel 1, litra f), kan medlemssta-ternes statsborgere kun anvende den faglige titel eller forkortelse, somdenne sammenslutning eller organisation giver ret til, såfremt de frem-læggerbevispåmedlemskabafnævntesammenslutningellerorganisa-tion.
Gør sammenslutningen eller organisationen opnåelse af medlemskab
betingetafvissekvalifikationer,kandennebetingelseforsåvidtangårstatsborgerefraandremedlemsstater,dereribesiddelseafeteksamens-bevisihenholdtilartikel1,litraa),etcertifikatihenholdtilartikel1,litrab),elleretuddannelsesbevisihenholdtilartikel3,stk.1,litrab),ellerartikel5,stk.1,litrab),ellerartikel9,kungøresgældendepådevilkår, der er fastsat i dette direktiv, særlig artikel 3, 4 og 5.
Artikel 12
1. Værtslandetaccepterersomdokumentationfor,atdeiartikel3til
9 nævnte betingelser er opfyldt, de dokumenter, som medlemsstaterneskompetentemyndighederharudstedt,ogsomvedkommendeskalfrem-
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 14
▼B
lægge til støtte for sin ansøgning om tilladelse til at udøve det pågæl-dende erhverv.
2. Behandlingen af en ansøgning om tilladelse til at udøve et lovre-
guleret erhverv skal afsluttes så hurtigt som muligt, og resultatet skalmeddeles ved en begrundet beslutning truffet af værtslandets kompe-tentemyndighedsenestfiremånederefter,atsamtligeaktervedrørendeden pågældende er fremlagt. Beslutningen eller manglende beslutningkan appelleres i henhold til nationale retsregler.
KAPITEL VIII
Fremgangsmåden ved koordinering
Artikel 13
1. Medlemsstaterneudpegerindenfordenfrist,dererfastsatiartikel
17, de kompetente myndigheder, der er bemyndiget til at modtageansøgningerne og træffe de beslutninger, der er omhandlet i dettedirektiv.DegiverdeøvrigemedlemsstaterogKommissionenunderret-ning herom.
2. Hvermedlemsstatudpegerenkoordinatorfordeistk.1omhand-
lede myndigheders virksomhed og giver de øvrige medlemsstater ogKommissionen underretning herom. Koordinatoren har til opgave atsørge for en ensartet gennemførelse af dette direktiv inden for alle deberørte erhverv. Koordinatoren er medlem af den koordinationsgruppe,der er nedsat under Kommissionen i henhold til direktiv 89/48/EØF,artikel 9, stk. 2.
Den koordinationsgruppe, der er nedsat i henhold til nævnte artikel 9,
stk. 2, har også til opgave
— at lette iværksættelsen af nærværende direktiv
— atindsamleallerelevanteoplysningeromdirektivetsgennemførelse
i medlemsstaterne, navnlig oplysninger til brug ved opstillingen afenvejledendefortegnelseoverlovreguleredeerhvervogoplysningerom afvigelser mellem de kvalifikationer, der meddeles i medlems-staterne, således at disses kompetente myndigheder lettere kanvurdere eventuelle væsentlige forskelle.
Kommissionen kan høre gruppen om eventuelle ændringer i den
indførte ordning.
3. Medlemsstaternetræfferforanstaltningermedhenblikpåattilveje-
bringedenødvendigeoplysningeromanerkendelseafeksamensbeviserog certifikater samt de andre betingelser for adgang til et lovregulereterhverv inden for rammerne af dette direktiv. De kan til udførelsen afdenne opgave lade sig bistå af de eksisterende informationsnet, og igivet fald de relevante faglige sammenslutninger eller organisationer.Kommissionentagerdeinitiativer,derernødvendigeforatsikreudbyg-ning og koordinering af fremsendelsen af de nødvendige oplysninger.
KAPITEL IX
Undtagelsesprocedurer vedrørende valg mellem prøvetid og egne-
thedsprøve
Artikel 14
1. Har en medlemsstat i medfør af artikel 4, stk. 1, litra b), andet
afsnit,andetpunktum,ellerartikel5,stk.3,ellerartikel7,litraa),andetafsnit, andet punktum, til hensigt ikke at lade ansøgere vælge mellemprøvetid og egnethedsprøve, skal den straks sende et udkast til denpågældende forskrift til Kommissionen. Samtidig skal den meddeleKommissionen grundene til, at det er nødvendigt at indføre en sådanforskrift.
Kommissionenunderretterstraksdeøvrigemedlemsstateromudkastet;
den kan desuden høre den i artikel 13, stk. 2, omhandlede koordinati-onsgruppe om dette udkast.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 15
▼B
2. Ud over Kommissionens og de øvrige medlemsstaters mulighedfor at indgive bemærkninger til udkastet kan medlemsstaten kunvedtage forskriften, hvis Kommissionen ikke inden for en frist på tremåneder har rejst indsigelse mod den ved en besluining.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen skal
medlemsstaterne straks fremsende den endelige ordlyd af en forskrift,der følger af anvendelsen af denne artikel.
KAPITEL X
Fremgangsmåden med ændring af bilag C og D
Artikel 15
1. ListerneoveruddannelserneibilagCogDvilkunneændresefter
enbegrundetanmodningfradenberørtemedlemsstattilKommissionen.Med anmodningen skal følge alle nødvendige oplysninger, herundernavnligderelevantenationaleretsforskrifter.Denmedlemsstat,derharfremsat anmodningen, underretter ligeledes de andre medlemsstater.
2. Kommissionen ser nærmere på den pågældende uddannelse samt
på de uddannelser, der kræves i de andre medlemsstater. Den under-søger navnlig, om eksamensbeviset for den pågældende uddannelsegiver indehaveren:
— et erhvervsuddannelsesniveau, der svarer til niveauet for den post-
gymnasiale uddannelse, der er nævnt i artikel 1, litra a), førsteafsnit, andet led, punkt i), samt
— tilsvarende ansvar og opgaver.
3. Kommissionenbiståsafetudvalg,derbestårafrepræsentanterfor
medlemsstaterne,ogsomharKommissionesrepræsentantsomformand.
4. Kommissions repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger,derskaltræffes.Udvalgetafgiverenudtalelseomdetteudkastindenforenfrist,somformandenkanfastsætteunderhensyntil,hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med detflertal,dererfastsatiTraktatensartikel148,stk.2,forvedtagelseafdeafgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsen-tanterneformedlemsstaterne,denvægt,dererfastlagtinævnteartikel.Formanden deltager ikke i afstemningen.
5. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anven-
delse.Hvisdeikkeerioverensstemmelsemeddenafudvalgetafgivneudtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disseforanstaltninger.IsåfaldudsætterKommissionengennemførelsenafdeforanstaltninger, den har truffet afgørelse om, i to måneder.
6. Rådetkanmedkvalificeretflertaltræffeenandenafgørelseinden
for det tidsrum, der er nævnt i stk. 5.
7. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat om sin
afgørelse og offentliggør i givet fald den således ændrede liste i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
KAPITEL XI
Andre bestemmelser
Artikel 16
Efterdeniartikel17fastsattedatoskalmedlemsstaternehvertandetår
fremsendeenrapporttilKommissionenomanvendelsenafdenindførteordning.
Denne rapport skal ud over almindelige bemærkninger også indeholde
en statistisk oversigt over de afgørelser, der er truffet, samt en beskri-velse af større problemer, som anvendelsen af dette direktiv harmedført.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 16
▼B
Artikel 17
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelserforatefterkommedettedirektivindenden18.juni1994.De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationaleretsforskrifter,somdeudstederpådetområde,dereromfattetaf dette direktiv.
Artikel 18
Senest fem år efter den dato, der er fastsat i artikel 17, forelægger
Kommissionen en beretning for Europa-Parlamentet, Rådet og DetØkonomiske og Sociale Udvalg om gennemførelsen af dette direktiv.
Kommissionenskal,nårdenharforetagetalledenødvendigekonsultati-
oner, fremlægge sine konklusioner vedrørende eventuelle nødvendigeændringer af dette direktiv. Samtidig forelægger Kommissionen i givetfaldforslagtilforbedringafdebeståenderetsforskriftermeddetformålat lette den frie bevægelighed, etableringsretten og den frie udvekslingaf tjenesteydelser.
Artikel 19
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 17
▼B
BILAG A
Oversigt over direktiver som omhandlet i artikel 2, stk. 2
1) 64/429/EØF(1)
Rådetsdirektivaf7.juli1964omgennemførelseafetableringsfrihedogfri
udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed inden forde be- og forarbejdende erhverv under CITI-hovedgrupperne 23 til 40(industri og håndværk)
64/427/EØF(
2)
Rådetsdirektivaf7.Juli1964omdenærmereovergangsforanstaltningerfor
selvstændig erhvervsvirksomhed inden for de be- og forarbejdende erhvervunder CITI-hovedgrupperne 23 til 40 (industri og håndværk)
2) 68/365/EØF(
3)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhedindenfornærings-ognydelsesmiddelindustrienogfremstillingenafdrikke-varer (CITI-hovedgrupperne 20 og 21)
68/366/EØF(
4)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ningerforselvstændigerhvervsvirksomhedindenfornærings-ognydelses-middelindustrien og fremstillingen af drikkevarer (CITI-hovedgrupperne 20og 21)
3) 64/223/EØF(
5)
Rådets direktiv af 25. februar 1964 om gennemførelse af etableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for virksomhed inden for engroshan-delen
64/224/EØF(
6)
Rådets direktiv af 25. februar 1964 om gennemførelse af etableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for formidlervirksomhed inden forhandel, industri og håndværk
64/222/EØF(
7)
Rådets direktiv af 25. februar 1964 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger inden for følgende erhvervsområder: engroshandel og formidlervirk-somhed inden for handel, industri og håndværk
4) 68/363/EØF(
8)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhedinden for detailhandelen (ex CITI-gruppe 612)
68/364/EØF(
9)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for detailhandelen (exCITI-gruppe 612)
5) 70/522/EØF(
10)
Rådets direktiv af 30. november 1970 om gennemførelsen af etablerings-
frihed og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirk-somhed inden for engroshandelen med kul og for formidlervirksomhedinden for kulsektoren (ex CITI-gruppe 6112)
70/523/EØF(
11)
Rådets direktiv af 30. november 1970 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for engroshandelen medkul, og for formidlervirksomhed inden for kulsektoren (ex CITI-gruppe6112)
(1) EFT nr. 117 af 23. 7. 1964, s. 1880/64.
(2) EFT nr. 117 af 23. 7. 1964, s. 1863/64. Ændret ved direktiv 69/77/EØF (EFT nr. L
59 af 10. 3. 1969, s. 8).
(3) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 9.
(4) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 12.
(5) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 863/64.
(6) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 869/64.
(7) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 857/64.
(8) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 1.
(9) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 6.
(10) EFT nr. L 267 af 10. 12. 1970, s. 14.
(11) EFT nr. L 267 af 10. 12. 1970, s. 18.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 18
▼B
6) 74/557/EØF(1)
Rådetsdirektivaf4.juni1974omgennemførelseafetableringsfrihedogfri
udveksling af tjenesteydelser for selvstændig virksomhed og formidlervirk-somhed inden for handel med og distribution af giftige stoffer
74/556/EØF(
2)
Rådets direktiv af 4. juni 1974 om de nærmere regler for overgangsforan-
staltninger for virksomhed inden for handel med og distribution af giftigestoffer og virksomhed, der medfører erhvervsmæssig anvendelse af dissestoffer, herunder formidlervirksomhed
7) 68/367/EØF(
3)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhedinden for personlige tjenesteydelser (ex CITI-hovedgruppe 85):
1. Restaurations- og udskænkningsvirksomhed (CITI-gruppe 852)2. Hotel- og campingpladsvirksomhed (CITI-gruppe 853)
68/368/EØF(
4)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ningerforselvstændigerhvervsvirksomhedindenfordepersonligetjeneste-ydelser (ex CITI-hovedgruppe 85):
1. Restaurations- og udskænkningsvirksomhed (CITI-gruppe 852)2. Hotel- og campingpladsvirksomhed (CITI-gruppe 853)
8) 77/92/EØF(
5)
Rådetsdirektivaf13.december1976omforanstaltningermedhenblikpåat
lette den faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling aftjenesteydelserindenforvirksomhedsomforsikringsagentellerforsikrings-mægler (ex CITI-gruppe 630), herunder navnlig overgangsforanstaltningerfor disse former for virksomhed
9) 82/470/EØF(
6)
Rådets direktiv af 29. juni 1982 om foranstaltninger til fremme af den
faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjeneste-ydelservedselvstændigvirksomhedindenforrejsebureauvirksomhed(CITI-gruppe 718) og inden for pakhus og oplagringsvirksomhed (CITI-gruppe720)
10) 82/489/EØF(
7)
Rådets direktiv af 19. juli 1982 om foranstaltninger, der for frisører skal
lette den faktiske udøvelse af etableringsretten og den frie udveksling aftjenesteydelser
11) 75/368/EØF(
8)
Rådetsdirektivaf16.juni1975omforanstaltninger,dertilsigteratfremme
deneffektiveudøvelseafetableringsfrihedenogdenfriudvekslingaftjene-steydelserindenforforskelligeformerforvirksomhed(exCITI-hovedgrup-perne01-85),herundernavnligovergangsforanstaltningerfornævnteformerfor virksomhed
12) 75/369/EØF(
9)
Rådets direktiv af 16. juni 1975 om foranstaltninger, der skal fremme den
faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjeneste-ydelser inden for erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted, herundernavnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed
Bemærkning
Detskalbemærkes,atderimedførafakternevedrørendeDanmarks,Irlandsog
DetForenedeKongeriges(EFTnr.L73af27.3.1972),Grækenlands(EFTnr.L291 af 19. 11. 1979) samt Spaniens og Portugals tiltrædelse (EFT nr. L 302 af15. 11. 1985) er foretaget tilføjelser til nogle af de nævnte direktiver.
(1) EFT nr. L 307 af 18. 11. 1974, s. 5.
(2) EFT nr. L 307 af 18. 11. 1974, s. 1.
(3) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 16.
(4) EFT nr. L 260 af 22. 10. 1968, s. 19.
(5) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 14.
(6) EFT nr. L 213 af 21. 7. 1982, s. 1.
(7) EFT nr. L 218 af 27. 7. 1982, s. 24.
(8) EFT nr. L 167 af 30. 6. 1975, s. 22.
(9) EFT nr. L 167 af 30. 6. 1975, s. 29.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 19
▼B
BILAG B
Oversigt over direktiver nævnt i artikel 2, stk. 3
Svarertildedirektiver,derernævntunderpunkt1ti l7ibilagAmedundtagelse
af direktiv 74/556/EØF, som er nævnt under punkt 6.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 20
▼B
BILAG C
LISTE OVER UDDANNELSER MED SÆRLIG STRUKTUR, DER ER
OMHANDLET I ARTIKEL 1, LITRA a), FØRSTE AFSNIT, ANDET LED,
PUNKT II)
1.De paramedicinske og socialpædagogiske uddannelser
I Tysklandfølgende uddannelser:
— pædiatrisk sygeplejerske (Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenp-
fleger)
— fysioterapeut (Krankengymnast(in))— ergoterapeut (Beschäftigungs- und Arbeitstherapeut(in))— talepædagog (Logopäde/Logopädin)— ortoptist (Orthoptist(in))— statsanerkendt pædagog (Staatlich anerkannte(r) Erzieher(in))— statsanerkendt sundhedspædagog (Staatlich anerkannte(r) Heilpäda-
goge(-in))
I Italienfølgende uddannelser:
— tandtekniker (odontotecnico)
— optiker (ottico)— fodterapeut (podologo)
I Luxembourgfølgende uddannelser:
— tekniskassistent(radiologi)(assistante(e)techniquemédical(e)enradio-
logie)
— teknisklaboratorieassistent(assistant(e)techniquemédical(e)delabora-
toire)
— psykiatrisk sygeplejerske (infirmier(ière) psychiatrique)— teknisk assistent (kirurgi) (assistant(e) technique médicale(e) en
chirurgie)
— pædiatrisk sygeplejerske (infirmier(ière) puériculteur(trice))— narkosesygeplejerske (infirmier(ière) anesthésiste)— eksamineret massør (masseur(euse) diplômé(e))— pædagog (éducateur(trice))
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på mindst 13 år, herunder— entenmindsttreårserhvervsuddannelsepåenfagskole,afsluttetmeden
eksamen og eventuelt suppleret med en specialisering af et eller to årsvarighed, afsluttet med en eksamen
— eller mindst 2 år på en fagskole, afsluttet med en eksamen, og
suppleret med mindst seks måneders erhvervspraktik eller mindst seksmåneders praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirksomhed
— ellermindsttoårpåenfagskole,afsluttetmedeneksamen,ogsuppleret
med mindst et års erhvervspraktik eller mindst et års praktisk uddan-nelse i en godkendt praktikvirksomhed.
2.Mesteruddannelser (Mester/Meister/Maître) der svarer til uddannelser
inden for håndværksmæssig virksomhed, der ikke er omfattet af direk-tiverne i bilag A.
I Danmarkfølgende uddannelser:
— optometristdersvarertiletsamletuddannelsesforløbpå14år,heraffemårserhvervs-
uddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på 2 år på en fagskole ogen praktisk uddannelse på 2 år i en virksomhed; uddannelsen afsluttesmedenanerkendteksamenihåndværksvirksomhed,dergiverrettilmester-titlen.
— ortopædimekaniker
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 12 år, heraf 3 års
erhvervsuddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på år på enfagskoleogenpraktiskuddannelsepåtreårienvirksomhed;uddannelsen
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 21
▼B
afsluttes med en anerkendt eksamen i håndværksvirksomhed, der giver ret
til mestertitlen.
— ortopædiskomager
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 13 år, heraf 4 års
erhvervsuddannelse fordelt på en teoretisk uddannelse på to år på enfagskoleogenpraktiskuddannelsepå2 årienvirksomhed;uddannelsenafsluttes med en anerkendt eksamen i håndværksvirksomhed, der giver rettil mestertitlen.
I Tysklandfølgende uddannelser:
— optiker (Augenoptiker)
— tandtekniker (Zahntechniker)— bandagist (Bandagist)— audiologiassistent (Hörgeräte-Akustiker)— ortopædimekaniker (Orthopädiemechaniker)— ortopædisk håndskomager (Orthopädieschuhmacher)
I Luxembourgfølgende uddannelser:
— optiker (opticien)
— tandtekniker (mécanicien dentaire)— audiologiassistent (audioprothésiste)— ortopædimekaniker-bandagist (mécanicien orthopédiste-bandagiste)— ortopædisk håndskomager (orthopédiste-cordonnier)
dersvarertiletsamletuddannelsesforløbpå14år,herunderenuddannelse
på mindst fem år, der er gennemgået som led i en struktureret uddannelse,der er foregået dels i en virksomhed, dels på en fagskole, og som afsluttesmedeneksamen,derkrævesbeståetforatkunneudøveselvstændighånd-værks-virksomhed eller for som lønmodtager at opnå en stilling med ettilsvarende ansvar.
3.Maritime erhverv
a) Maritim sejlads
I Danmarkfølgende uddannelser:— skibsfører
— overstyrmand— enestyrmand, vagthavende styrmand— vagthavende styrmand— maskinchef— 1. maskinmester— 1. maskinmester/vagthavende maskinmester
I Tysklandfølgende uddannelser:— skibsfører (Kapitän AM)
— skibsfører (Kapitän AK)— styrmand (Nautischer Schiffsoffizier AMW)— styrmand (Nautischer Schiffsoffizier AKW)— maskinmester (niveau C) (Schiffsbetriebstechniker CT - Leiter von
Maschinenanlagen)
— maskinist (niveau C) - maskinchef (Schiffsmaschinist CMa - Leiter
von Maschinenanlagen)
— maskinmester (niveau C) (Schiffsbetriebstechniker CTW)— maskinist (niveau C) - eneste maskinofficer (Schiffsmachinist
CMaW - Technischer Alleinoffizier)
I Italienfølgende uddannelser:— styrmand (ufficiale di coperta)
— maskinmester (ufficiale di macchina)
I Nederlandenefølgende uddannelser:
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 22
▼B
— styrmandikystfart(medsupplement)(stuurmankleinehandelsvaart
(met aanvulling))
— motormand (diploma motordrijver)
der svarer til følgende uddannelser— iDanmarkniårsfolkeskoleefterfulgtafenerhvervsfagliggrundud-
dannelse og/eller fartstid på mellem 17 og 36 måneder, som
— fordenvagthavendestyrmandsuppleresmedetårsvideregående
erhvervsuddannelse
— fordeøvrigesuppleresmedtreårsvideregåendeerhvervsuddan-
nelse
— iTysklandetsamletuddannelsesforløbpåmellem14og18år,heraf
entreårsgrundlæggendeerhvervsuddannelseogétårsfartstid,efter-fulgtafenvideregåendeerhvervsuddannelsepåettiltoåreventueltsuppleret med en erhvervspraktikperiode i navigation på 2 år
— i Italien et samlet uddannelsesforløb på 13 år, heraf mindst fem års
erhvervsuddannelse, afsluttet med en eksamen, og i givet faldsuppleret med en praktikperiode
— iNederlandeneetuddannelsesforløbpå14år,herafmindsttoårien
fagskole, suppleret med en praktikperiode på 12 måneder.
Disse uddannelser anerkendes inden for rammerne af den internationale
STCW-konvention (den internationale konvention om uddannelse afsøfarende, om sønæring og om vagthold, 1978).
b) Havfiskeri
I Tysklandfølgende uddannelser:— skibsfører/fiskeri (Kapitän BG/Fischerei)
— skibsfører/fiskeri (Kapitän BK/Fischerei)— styrmand/fiskeri (Nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei)— styrmand/fiskeri (Nautischer Schiffsoffizier BKW/Fischerei)
I Nederlandenefølgende uddannelser:— styrmand/maskinist V (stuurman werktuigkundige V)
— maskinist IV, fiskeri (werktuigkundige IV visvaart)— styrmand IV, fiskeri (stuurman IV visvaart)— styrmand/maskinist VI (stuurman werktuigkundige VI)
der svarer til følgende uddannelser— iTysklandetsamletuddannelsesforløbpåmellem14og18år,heraf
entreårsgrundlæggendeerhvervsuddannelseogétårsfartstid,efter-fulgtafenvideregåendeerhvervsuddannelseogétårsfartstid,efter-fulgtafenvideregåendeerhvervsuddannelsepåettiltoåreventueltsuppleret med en erhvervspraktikperiode i navigation på to år
— i Nederlandene et uddannelsesforløb på mellem 13 og 15 år, heraf
mindst to år i en fagskole suppleret med en praktikperiode på tolvmåneder.
Disse uddannelser er anerkendt inden for rammerne af Torremolinos-
konventionen(deninternationalekonventionomfiskefartøjerssikkerhed,1977).
4.Tekniske erhverv
I Italienfølgende uddannelser:
— landmåler (geometra)
— landbrugskonsulent (perito agrario)— bogholder og handelskonsulent (ragioniere) og (perito commerciale)— arbejdskonsulenter (consulente del lavoro)
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på det tekniske sekundærtrin på
mindst 13 år, heraf otte års obligatorisk skolegang efterfulgt af fem årsskolegang på sekundærtrinnet, hvoraf de tre er koncentreret om det pågæl-dende fag, afsluttet med en teknisk studentereksamen, suppleret
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 23
▼B
— for så vidt angår uddannelsen som landmåler
enten med et praktikophold på mindst to år i en virksomhedeller med fem års faglig erfaring
— for så vidt angår landbrugskonsulenter, bogholdere, handelskonsu-
lenterogarbejdskonsulentermedfuldførelsenafetpraktikopholdpåmindst to år
efterfulgt af en statskontrolleret eksamen.
I Nederlandeneuddannelse til
— foged (gerechtsdeurwaarder)dersvarertiletsamletalmentogerhvervsrettetuddannelsesforløbpå19år,
heraf otte års obligatorisk skolegang efterfulgt af otte års skolegang påsekundærtrinnet (de fire med teknisk undervisning), der afsluttes med enstatskontrolleret eksamen og suppleres med tre års teoretisk og praktiskuddannelse rettet mod udøvelsen af erhvervet.
5.Uddannelser i Det Forenede Kongerige, der er godkendt som National
Vocational Qualifications eller som Scottish Vocational Qualifications
Følgende uddannelser:
— videnskabeligmedarbejdervedmedicinsklaboratorium(MedicalLabo-
ratory Scientific Officer)
— mineelektroingeniør (Mine Electrical Engineer)— minemaskiningeniør (Mine Mechanical Engineer)— autoriseret socialrådgiver (psykiske sygdomme) (Approved Social
Worker - Mental Health)
— tilsynsværge (Probation Officer)— tandterapeut (Dental Therapist)— tandhygiejneekspert (Dental Hygienist)— ordinerende optiker (Dispensing Optician)— assisterende mineingeniør (Mine Deputy)— kurator (Insolvency Practitioner)— autoriseret notar i ejendomsoverdragelsessager (Licensed Conveyancer)— ortopædisk bandagist (Prosthetist)— førstestyrmand på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger (First
Mate - Freight/Passenger ships - Unrestricted)
— andenstyrmand på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger
(Second Mate - Freight/Passenger ships - Unrestricted)
— tredjestyrmandpåfragt-ogpassagerskibe-ingenbegrænsninger(Third
Mate - Freight/Passenger ships - Unrestricted)
— dæksofficer på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger (Deck
Officer - Freight/Passenger ships - Unrestricted)
— maskinofficerpåfragt-ogpassagerskibe-ubegrænsetområde(Engineer
Officer - Freight/Passenger ships - Unlimited Trading Area)
— varemærkekonsulent (Trade Mark Agent)
derførerfremtildekvalifikationer,derergodkendtsom»NationalVocati-
onalQualifications«(NVQ),godkendtelleranerkendtsomværendeligestil-ledeaftheNationalCouncilforVocationalQualifications,ellergodkendtiSkotlandsom»ScottishVocationalQualifications«,ogsomliggerpåniveau3 og 4 i Det Forenede Kongeriges National Framework of VocationalQualifications.
For disse niveauer gælder følgende definitioner:
—niveau 3:Kompetence med hensyn til en bred vifte af forskellige
arbejdsaktiviteter, der udføres i en lang række forskellige sammen-hænge,oghvorafdeflesteerkomplekseogikke-rutinemæssige.Derertale om en betydelig grad af ansvar og selvstændighed, ligesom der imange tilfælde stilles krav om tilsyn med eller ledelse af andre.
—niveau 4:Kompetence med hensyn til en bred vifte af komplekse,
tekniske eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang rækkeforskellige sammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar ogselvstændighed. Der er ofte tale om ansvar for andres arbejde og forfordeling af midler.
1992L0051 — DA — 07.07.1992 — 000.001 — 24
▼B
BILAG D
Liste over uddannelser med særlig struktur, der er omhandlet i artikel 3,
litra b), første afsnit, tredje led
I Det Forenede Kongerige
De lovregulerede uddannelser, som fører frem til de kvalifikationer, der er
godkendt som »National Vocational Qualifications (NVQ) af the NationalCouncil for Vocational Qualifications« eller godkendt i Skotland som »ScottishVocational Qualifications«, og som ligger på niveau 3 o g4iDe tForenede
Kongeriges National Framework of Vocational Qualifications.
For disse niveauer gælder følgende definitioner:
—niveau 3:Kompetencemedhensyntilenbredvifteafforskelligearbejdsak-
tiviteter,derudføresienlangrækkeforskelligesammenhænge,oghvorafdeflesteerkomplekseogikke-rutinemæssige.Derertaleomenbetydeliggradaf ansvar og selvstændighed, ligesom der i mange tilfælde stilles krav omtilsyn med eller ledelse af andre.
—niveau 4:Kompetencemedhensyntilenbredvifteafkomplekse,tekniske
eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang række forskelligesammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar og selvstændighed.Der er ofte tale om ansvar for andres arbejde og for fordeling af midler.