1972L0161 — DA — 01.01.1985 — 008.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 17. april 1972

om social og erhvervsmæssig vejledning og om faglige kvalifikationer hos de personer, som arbejder i landbruget

(72/161/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament, og

ud fra følgende betragtninger:

De mål for den fælles landbrugspolitik, som er nævnt i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a) og b) kan ikke nås uden en ændring af landbrugsstrukturerne;

denne ændring af strukturerne er et grundelement i udviklingen af den fælles landbrugspolitik; den bør derfor bygge på en opfattelse, som er rådende i Fællesskabet, og på fællesskabskriterier forskellighederne i årsagerne til og arten og vægten af de strukturelle problemer i landbruget kan kræve løsninger, som kan gøres forskellige efter områderne, og som kan tilpasses fra tid til anden; det er nødvendigt at medvirke ved den samlede økonomiske og sociale udvikling i hvert enkelt område; den bedste virkning kan opnås, hvis medlemsstaterne selv på grundlag af de opfattelser, som er rådende i Fællesskabet, og fællesskabskriterier kan iværksætte en fælles foranstaltning på grundlag af deres egne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, og hvis de silv, på de betingelser, som Fællesskabet har fastsat, bestemmer i hvilken udstrækning denne foranstaltning kan gøres mere intensiv eller koncentreret i visse områder;

omlægningen af landbrugsstrukturerne kan kun ske for så vidt et stort antal personer, som udøver landbrugsvirksomhed, foretager vidtgående ændringer med hensyn til arten af deres virksomhed;

det valg, som forudsættes før enhver ændring i karakteren af virksomheden inden for landbruget eller før enhver overgang til andre virksomhedssektorer, må træffes med fuldt kendskab til de eksisterende muligheder og til følgerne af dette valg;

dette valg er for tiden i talrige områder af Fællesmarkedet vanskeligt som følge af manglen på social og erhvervsmæssig vejledning på landbrugsområdet;

udviklingen og specialiseringen af landbruget kræver en betydelig højnelse af de almindelige, det tekniske og det økonomiske uddannelsesniveau hos den aktive landbrugsbefolkning, især i tilfælde af ændringer i driftsledelsen, i produktionen eller i afsætningsmetoderne, som er blevet påkrævet som følge af det tekniske fremskridt og markedets krav;

utilstrækkeligheden af de til rådighed stående midler for faglig uddannelse og videreuddannelse i adskillige områder hæmmer de bestræbelser, der skal gøres for, at landbrugsbedrifternes ledere kan blive virkelige ledere i moderne virksomheder, og for i det hele at sikre den faglige kvalifikation hos driftslederne, lønarbejderne og familiemedhjælperne inden for landbruget;

for at imødekomme behovene i et landbrug i udvikling bør de faglige uddannelses- og videreuddannelsescentrer fastlægge og tilpasse deres programmer samt niveauet og arten af kvalifikationerne hos lærerstaben efter mindstekriterier, som fastsættes af medlemsstaterne;

når personer, som arbejder i landbruget, må forlade denne sektor, er de i almindelighed nødt til at tilegne sig nye faglige kvalifikationer; det kan de kun, hvis der sikres dem en indtægt i den periode, de skal anvende til omskolingskurser;

alle de påtænkte foranstaltninger er af interesse for Fællesskabet og har til formål at virkeliggøre de mål, som er anført i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), herunder de strukturelle ændringer, som er nødvendige for, at det fælles marked kan fungere bedst muligt;

disse foranstaltninger udgør således en fælles foranstaltning efter artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 1 );

da Fællesskabet medvirker til finansieringen af denne fælles foranstaltning, bør det være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der af medlemsstaterne træffes til dens gennemførelse, bidrager til at virkeliggøre dens mål;

der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, ved hvilken der indføres et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den stående Landbrugsstrukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 i Rådets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugsstrukturpolitiken ( 2 );

denne fremgangsmåde indebærer endvidere for de finansielle aspekters vedkommende høring af EUGFL-Kometéen, som bestemt i artikel 11—15 i forordning (EØF) nr. 729/70;

at Parlamentet og Rådet bør en gang om året på grundlag af en rapport, som fremlægges af Kommissionen, kunne gennemgå resultaterne af Fællesskabets og af de nationale foranstaltninger, som er iværksat, for at kunne vurdere nødvendigheden af eventuelt at supplere eller tilpasse den indførte ordning,

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: