1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 18. december 1975
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers forankring i motordrevne
køretøjer
(76/115/EØF)
(EFT L 24 af 30.1.1976, s. 6)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 81/575/EØF af 20. juli 1981 L 209 30 29.7.1981
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 18. december 1975
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers
forankring i motordrevne køretøjer
(76/115/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, vedrører bl.a. sikkerhedsse-lernes forankring;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller i stedet forderes nuværende forskrifter — gennemfører ensartede bestemmelsernavnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelse i overens-stemmelse med Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 omtilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motor-drevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
3) kan anvendes for enhver
type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende kabinens indre, betjeningsorganernes
udformning, taget, ryglænene og bagsiden af sæderne er fatsat i direktiv74/60/EØF (
4); fælles forskrifter vedrørende den indvendige indretning
med henblik på styreapparatets opførsel ved sammenstød er fastsat idirektiv 74/297/EØF (
5); fælles forskrifter vedrørende sædernes
modstandsdygtighed og forankring er fastsat i direktiv 74/408/EØF (6);
de øvrige forskrifter angående den indvendige indretning vil senereblive udstedt især for så vidt angår sikkerhedsseler, nakkestøtter ogidentifikation af betjeningsorganerne;
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne
køretøjer omfatter en anerkendelse medlemsstaterne imellem af denkontrol, der udføres i hver af dem, på grundlag af fælles forskrifter; forat et sådant system skal kunne fungere tilfredsstillende, må disseforskrifter anvendes af alle medlemsstater fra samme dato —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv finder anvendelse på forankring i motordrevne køretøjer
af sikkerhedsseler til fremadrettede sæder bestemt for voksne personer.
▼M1
Artikel 2
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer i klasse
M og N (defineret i bilag I til direktiv 70/156/EØF), der er bestemt til
(1)E F Tn r .C5a f8 .1 . 1975, s. 41.
(2) EFT nr. C 47 af 27. 2. 1975, s. 45.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.
(5) EFT nr. L 165 af 20. 6. 1974, s. 16.
(6) EFT nr. L 221 af 12. 8. 1974, s. 1.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 3
▼M1
færdsel på vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktiv bestemtmaksimalhastighed på mere end 25 km/t.
▼
B
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national typegodkendelse af køretøjer på grund af sikkerhedsselernesforankring, såfremt forankringen svarer til forskrifterne i bilag I, III ogIV.
Artikel 4
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering, ibrug-
tagning eller anvendelse af køretøjer på grund af sikkerhedsselernesforankring, såfremt forankringen er i overensstemmelse med forskrif-terne i bilag I, III og IV.
Artikel 5
Den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse, træffer de nødven-
dige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver ændring i enbestanddel eller et karakteristikum, der omhandles i bilag I, punkt 1.1.De kompetente myndigheder i denne medlemsstat afgør, om denændrede køretøjstype skal underkastes nye prøver og en ny prøverap-port udarbejdes. Fremgår det af prøverne, at dette direktivs forskrifterikke er overholdt, kan ændringen ikke godkendes.
Artikel 6
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagenes forskrifter til
de tekniske fremskridt, vedtages i overensstemmelse med denprocedure, der er fastlagt i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. oktober
1976 de nødvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv ogunderretter straks Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra og med den 1. januar 1977.2. Efter meddelelsen af dette direktiv underretter medlemsstaterne
desuden Kommissionen om alle udkast til administrativt eller ved lovfastsatte bestemmelser, som de påtænker at udstede på det af dettedirektiv omfattede område, i så god tid, at Kommissionen kan fremsættesine bemærkninger hertil.
Artikel 8
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 4
▼B
BILAG I
DEFINITIONER, BEGÆRING OM EØF-STANDARDTYPEGODKEN-
DELSE, EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE, SPECIFIKATIONER,AFPRØVNINGER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE,
INSTRUKTIONER
1. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås ved:
1.1. »Køretøjstype« med hensyn til sikkerhedsselernes forankring, køre-
tøjer, som ikke er væsentligt forskellige, navnlig med hensyn til:Dimensioner, former og materialer af de dele af køretøjets stel ellersædets opbygning eller enhver anden del af køretøjet, hvortil forank-ringerne fæstnes.
1.2. »Forankringer« , de dele af køretøjets stel eller sædets opbygning eller
enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne fastgøres.
1.3. »Sikkerhedssele« eller»sele«, et arrangement af gjorde med lukkebe-
slag, justeringsanordning og befæstigelsesbeslag, der kan fastgøres i etkøretøj, og udformet således at det reducerer risikoen for kvæstelserfor brugeren i tilfælde af kollision eller pludselig reduktion af køretø-jets hastighed, idet det begrænser kroppens bevægelsesmuligheder.Dette arrangement betegnes under et som et »sæt«, idet denne beteg-nelse også dækker enhver anordning på selen, der virker energiabsor-berende, og retractorer.
1.4. »Selestyr« , anordning, der ændrer gjordens stilling i overensstemmelse
med bærerens stilling.
1.5. »Effektiv forankring« , det sted, der tjener til, for hver dels vedkom-
mende, at bestemme sikkerhedsselens vinkel i forhold til bæreren, somfastsat i punkt 4.4; det vil sige det sted, hvortil en sele skulle værefæstnet for at give samme stilling som sikkerhedsselen har under brug— uanset om det er den faktiske forankring — afhængigt af sikker-hedsselens form og den måde, hvorpå den er fastgjort til forankringen.
For eksempel:
1.5.1. Hvis der på sikkerhedsselen er et fast stykke, der er fæstnet til den
nedre forankring, og som enten sidder fast eller kan dreje frit, er deneffektive forankring, uanset sædets indstilling, det punkt, hvor gjordener fastgjort til det fast stykke.
1.5.2. Hvis der bruges et selestyr på selve køretøjet eller på sædet, anses den
effektive forankring for at være midtpunktet af selestyret dér, hvorgjorden går fra mod bæreren, gjorden skal følge en ret linje mellemden effektive forankring og bæreren.
1.5.3. Hvis selen går direkte fra bæreren til en retractor, der er fastgjort til
køretøjet eller sædet uden et selestyr som mellemled, anses den effek-tive forankring for at være skæringspunktet mellem oprulningsrullensakse og gjordens midterplan på rullen.
1.6. »Sæde«, en anordning med sin montering, uanset om den indgår som
del af køretøjets opbygning eller ej, der udgør en siddeplads til envoksen person, idet betegnelsen dækker såvel et enkelt sæde som dendel af et udelt sæde, der svarer til én siddeplads.
1.7. »Udelt sæde« , en anordning, komplet med beslag, der tjener som
siddeplads for mindst to voksne personer.
1.8. »Sammenhængende sæder« , enten et sæde af den udelte type eller
adskilte sæder, der er monteret side om side (det vil sige fastgjort påen sådan måde, at et af sædernes forreste forankringer flugter med etandet sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sigmellem dettes forankringer), og som frembyder siddeplads til en ellerflere voksne personer.
1.9. »Klapsæde« , et hjælpe-sæde, beregnet til lejlighedsvis anvendelse og
som normalt er slået op.
1.10. »Sædetype« , en kategori af sæder, der ikke udviser væsentlige
indbyrdes forskelle på følgende punkter:
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 5
▼B
1.10.1. Sædernes opbygning, udformning, mål og materiale.
1.10.2. Indstillingssystemernes og alle låsesystemernes type og mål.1.10.3. Type og dimensioner for selernes forankring på sæder og de berørte
dele af køretøjets stel.
1.11. »Sædets forankring« , det system, hvormed hele sædet er fastgjort til
køretøjets stel, herunder de berørte dele af køretøjets stel.
1.12. »Indstillingsanordning« , den anordning, der gør det muligt at indstille
sædet eller dets bestanddele, således at det passer til den siddendelegemsform. Denne indstillingsanordning kan navnlig muliggøre:
1.12.1. En længdeindstilling.1.12.2. En højdeindstilling.1.12.3. En vinkelindstilling.1.13. »Forskydningsanordning« , en anordning, der gør det muligt at fore-
tage en vinkel- eller længdeforskydning af sædet eller dets bestand-dele, uden nogen fast mellemstilling, for at lette passagerernes adgangtil køretøjet.
1.14. »Spærreanordning« , en anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og
dele deraf i enhver brugsstilling, og som omfatter mekanismer tillåsning af ryglænet i forhold til sædet og af sædet i forhold tilkøretøjet.
2. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE
2.1. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse af en køretøjstype med
hensyn til sikkerhedsselernes forankring indgives af køretøjets fabri-kant eller hans repræsentant.
2.2. Den skal ledsages af de nedenfor nævnte dokumenter i 3 eksemplarer
og med følgende angivelser:
2.2.1. Tegninger over hele køretøjets stel i en passende målestok, der angiver
forankringernes placering, og detailtegninger over forankringerne ogden steldel, de er fastgjort til.
2.2.2. Angivelse af arten af materialer, der kan have indflydelse på forank-
ringernes modstandsdygtighed.
2.2.3. Teknisk beskrivelse af forankringerne.2.2.4. For forankringer, der er fastgjort til sædeopbygningen, vedlægges en
detaljeret beskrivelse af køretøjstypen for så vidt angår sæderneskonstruktion, deres forankring og deres indstillings- og spærreanord-ninger.
2.2.5. Tegninger af sæderne, af deres forankring til køretøjet og af deres
indstillings- og spærreanordninger, i passende målestok og tilstrække-ligt detaljerede.
2.3. Fabrikanten skal til rådighed for prøveanstalten stille enten et køretøj,
der er repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller de dele afkøretøjet, der af den prøveanstalt, der foretager godkendelsesafprøv-ningerne, betragtes som væsentlige for afprøvning af forankringerne.
3. EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE
3.1. Et skema i overensstemmelse med den i bilag II anførte model
vedlægges EØF-standardtypegodkendelsen.
4. SPECIFIKATIONER
4.1. Betegnelser (se bilag III)
4.1.1. H-punktet er et referencepunkt bestemt efter den i bilag IV til direktiv
74/60/EØF anførte fremgangsmåde.
4.1.2. Referencelinjen er en ret linje, der går gennem midtpunktet af forbin-
delseslinjen mellem hofteleddene og nakkeleddet på den prøvedukke,
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 6
▼B
der er gengivet i bilag IV til direktiv 74/60/EØF, og som svarer til en
voksen mand af middelstørrelse.
4.1.3. Punkterne L1ogL2er de nedre effektive forankringer.
4.1.4. Punkt C er et punkt på den lodrette linje gennem H og 450 mm over
dette punkt.
4.1.5. Vinklerne α1ogα2er de vinkler, der dannes af et vandret plan gennen
H og planer gennem H og henholdsvis L1ogL2vinkelret på det
lodrette midterplan i køretøjets længderetning.
4.1.6. S er afstanden i mm mellem den øvre effektive forankring og et
referenceplan P parallelt med køretøjets lodrette midterplan i længde-retningen og defineret på følgende måde:
4.1.6.1. Hvis siddepositionen er tilstrækkelig defineret ved sædets form, er
planet P lig sædets lodrette midterplan.
4.1.6.2. I mangel af en tilstrækkelig definition af siddepositionen:4.1.6.2.1. Førerens referenceplan P er parallelt med køretøjets lodrette midter-
plan og går lodret gennem rattets centrum, idet rattet, hvis det kanindstilles, er i midterstillingen.
4.1.6.2.2. Forsædepassagerens referenceplan P er symmetrisk med førerens.4.1.6.2.3. Referenceplanet P for en af de bageste yderpladser er det af fabri-
kanten opgivne på betingelse af, at følgende grænser for afstanden Amellem køretøjets midterplan og referenceplanet overholdes:
A≥200 mm hvis bagsædet fra fabrikantens side kun er beregnet til 2
passagerer,
A≥300 mm hvis bagsædet er beregnet til 2 eller 3 passagerer.
4.2. Almindelige specifikationer
4.2.1. Forankringere bør være udformet, konstrueret og anbragt på en sådan
måde, at de:
4.2.1.1. Tillader anbringelse af en egnet sikkerhedssele, idet forankringerne til
de forreste pladser i siderne bør tillade anbringelse af sikkerhedsselermed retractor og en forbindelsesgjord til sidestolpen under særligthensyn til karakteristika for forankringernes modstandsdygtighed, medmindre fabrikanten leverer køretøjet udstyret med andre typer sikker-hedsseler med retractorer. Hvis forankringerne kun passer til vissetyper sikkerhedsseler, bør disses udformning angives på det i punkt 3.1nævnte skema.
4.2.1.2. Reducerer risikoen for, at selen glider, når den bæres korrekt, til et
minimum.
4.2.1.3. Reducerer risikoen for beskadigelse af gjorden ved kontakt med de
fremspringende dele af køretøjets stel eller sædets opbygning til etminimum.
4.2.2. Når det drejer sig om forankringsbeslag, der kan have én position for
at tillade passagerer at stige ind i køretøjet og en anden for at fastholdedem, skal disse specifikationer anvendes på forankringsbeslag i fast-holdelsespositionen.
4.3. Fastsat mindste antal forankringer
▼
M1
4.3.1. Ved de forreste pladser i køretøjer af klasse M1ogM2, for så vidt som
deres tilladte totalvægt ikke overstiger 3 500 kg, bortset fra køretøjermed særlige ståpladser, samt køretøjer af klasse N
1,N2ogN3skal
forefindes to nedre forankringer og en øvre. Ved de forreste pladser imidten anses to nedre forankringer dog som tilstrækkeligt, hvis vind-spejlet ligger uden for den i bilag II til direktiv 74/60/EØF defineredereferencezone. For så vidt angår forankringerne, betragtes vindspejletsom en del af referencezonen, hvis det kan komme i statisk kontaktmed afprøvningsanordningen efter den i samme bilag beskrevnemetode.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 7
▼M1
4.3.2. Ved de øvrige pladser ved siderne i køretøjer af klasse M1skal
forefindes to nedre forankringer og en øvre.
4.3.3. Ved alle de øvrige pladser i køretøjer af klasse M1og for så vidt angår
køretøjer af de øvrige i punkt 4.3.1. nævnte klasser skal der ved alleandre ubeskyttede pladser være mindst tonedre fo rankringer.
Til definition af en beskyttet plads kaldes det område et beskyttet
område, som findes foran et sæde og som begrænses:
— af to vandrette planer, hvoraf det ene går igennem »H«-punktet og
det andet 400 mm ovenover;
— af to lodrette længdeplaner, der er symmetrisk beliggende i forhold
til »H«-punktet, og hvis indbyrdes afstand er 400 mm;
— bagtil af et lodret tværplan 1,30 m fra »H«-punktet.
I et vilkårlig lodret tværplan anvendes betegnelsen beskyttelseszone
for en uafbrudt flade af en sådan art, at der, hvis en kugle med endiameter på 165 mm projiceres i vandret længderetning gennem etvilkårligt punkt i zonen og gennem kuglens centrum, ikke i det beskyt-tede område er nogen åbning, som kuglen kan passere igennem.
En plads kaldes beskyttet, hvis beskyttelseszonerne inden for det
beskyttede område har en samlet overflade på mindst 800 cm
2.
4.3.4. For alle klapsæder og for alle andre sæder, som ikke er omhandlet i
punkt 4.3.1., 4.3.2. og 4.3.3., i et vilkårligt køretøj, foreskrives derikke forankringer. Hvis imidlertid køretøjet har forankringer tilsådanne sæder, skal de pågældende forankringer være i overensstem-melse med bestemmelserne i dette direktiv.
▼
B
4.4. Anbringelse af sikkerhedsselernes forankringer
4.4.1. Anbringelsen af den i punkt 4.3 fastsatte forankring skal opfylde
følgende krav:
4.4.2. Almindeligt
4.4.2.1. Forankringerne til en og samme sele kan enten alle monteres på
køretøjets stel eller sædets opbygning, på enhver anden del af køre-tøjet, eller monteres fordelt på disse anbringelsesmuligheder.
4.4.2.2. To naboseler kan fastgøres til samme forankring, såfremt prøveforsk-
rifterne er opfyldt.
4.4.2.3. Ved udelte sæder med forankringer til mindst to siddepladser skal de
nedre forankringer enten indgå i selve sædet eller monteres på køretø-jets stel. Samme forskrifter gælder for de øvre forankringer.
4.4.3. De nedre effektive forankringers placering
4.4.3.1. Vinklerne α
1ogα2skal være mellem 30 °og8 0 °ved alle sædets
normale kørestillinger. Hvis der for forsædernes vedkommende ikkefindes nogen sædeindstilling, eller hvis forankringerne er anbragt påselve sædet, skal vinklerne α
1ogα2være 60 °±1 0 °.
4.4.3.2. For bagsædernes vedkommende kan vinklerne α1ogα2være mindre
end det i punkt 4.4.3.1 angivne minimum, dog ikke mindre end 20 °.
4.4.3.3. Afstanden mellem de tolo drette planer, der er parallelle med køretø-
jets midterplan i længderetningen, og som går gennem hver af de tonedre effektive forankringer L
1ogL2, må for samme sele ikke være
mindre end 350 mm.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 8
▼B
Punkterne L1ogL2skal befinde sig på hver sin side af sædets
midterplan i længderetningen og i en afstand af mindst 120 mm fradette.
4.4.4. De øvre effektive forankringers placering
4.4.4.1. Såfremt der er anvendt et selestyr eller en lignende anordning, og
denne berører den øvre effektive forankrings position, bestemmesdenne udfra forankringens stilling, når gjordens midterlinje i længde-retningen går gennem punket J, som er defineret af punktet H ogfølgende tre linjeafsnit:
HZ: Afsnit af referencelinjen, der opad fra punktet H måler 530 mm;ZX: Afsnit af vinkelret linje på køretøjets lodrette midterplan, og
som fra punkte t Z i retning af forankringen måler 120 mm;
XJ: Afsnit af en fremadrettet linje vinkelret på det af HZ og ZX
definerede plan, og som fra punktet X måler 60 mm.
4.4.4.2. Hvis den øvre effektive forankring er anbragt bagved et plan gennem
referencelinjen, der står vinkelret på sædets midterplan i længderet-ningen, skal den befinde sig under et plan, FN, der står vinkelret påsædets midterplan i længderetningen, og som danner en vinkel på 65 °
med referencelinjen. For bagsædernes vedkommende kan denne vinkelvære på 60 °. Planet FN er anbragt således, at det skærer reference-
linjen i et punkt D, således at DH = 315 mm + 1,6 S.
Hvis den øvre effektive forankring er anbragt i eller foran et plan
gennem referencelinjen, der står vinkelret på sædets midterplan i læng-deretningen, skal den befinde sig under planet F
1N1, der står vinkelret
på sædets midterplan i længderetningen og danner en vinkel på 65 °
med referencelinjen. For bagsædernes vedkommende kan denne vinkelvære på 60 °. Planet F
1N1er anbragt således, at det skærer reference-
linjen i et punkt D’, således at D’H = 315 mm + 1,8 S.
4.4.4.3. Hvis den øvre effektive forankring er anbragt bagved et plan gennem
referencelinjen, som står vinkelret på sædets midterplan i længderet-ningen, skal den befinde sig bagved et plan FK, der står vinkelret påsædets midterplan i længderetningen, og som skærer referencelinjen ipunktet B i en vinkel på 120 °, således at BH = 260 mm + 1,2 S.
Hvis den øvre effektive forankring er anbragt foran eller i et plan
gennem referencelinjen, som står vinkelret på sædets midterplan ilængderetningen, skal den befinde sig bagved et plan F
1K1, der står
vinkelret på sædets midterplan i længderetningen og skærer reference-linjen i en vinkel på 120
oi punktet B’, således at B’H = 260 mm + S.
4.4.4.4. S må ikke være mindre end 140 mm.4.4.4.5. Den øvre effektive forankring skal anbringes bag et lodret plan
vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen, og som gårgennem punktet H som angivet i bilag III.
4.4.4.6. Den øvre effektive forankring skal anbringes oven over et vandret plan
gennem punktet C.
4.4.4.7. Indtil den 1. januar 1979 kan den øvre effektive forankring, uanset
forskrifterne i punkt 4.4.4.6, monteres inden for et område begrænsetaf det vandrette plan CY og planet CM, der står vinkelret på køretøjetsmidterplan i længderetningen og danner en vinkel på 20 °med planet
CY, såfremt køretøjets form ikke tillader nævnte forankrings anbrin-gelse oven over planet CY. Ryglænet må ikke være lavere endafstanden til det vandrette plan gennem C, og der skal monteres enholdeanordning, der kan hindre gjorden i at glide ned fra skulderen.Hvis afprøvningen udføres efter forskrifterne i punkt 5, skal gjordensstøttepunkt på ryglænet ligge over planet CM.
4.5. Dimensioner af forankringsbeslagenes boltehuller
4.5.1. Forankringsbeslagene skal have et gevindskåret boltehul på 11,11 mm
(7/16 tomme) 20 UNF 2 B.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 9
▼B
5. AFPRØVNING
5.1. Almindeligt
5.1.1. Forudsat at forskrifterne fra punkt 5.2 er opfyldt og i henhold til
fabrikantens anmodning:
5.1.1.1. kan afprøvningerne foretages enten på et køretøjs rammekonstruktion
eller på et fuldt færdigt køretøj,
5.1.1.2. uanset om vinduer og døre et monterede, lukkede eller åbne,5.1.1.3. ethvert element, der hører til køretøjstypen, og som kan virke afsti-
vende på køretøjets stel, kan være monteret.
5.1.2. Sæderne skal være monteret og anbragt i den kørsels- eller brugsstil-
ling, der af den prøveanstalt, som foretager godkendelsesafprøvnin-gerne, anses for at være den ugunstigste med hensyn til modstands-dygtighed. Sædernes stilling skal angives i prøverapporten. Ryglænetsvinkel i forhold til sædet, hvis det er indstilleligt, skal bestemmes somspecificeret i punkt 2.2 i bilag IV til direktiv 74/60/EØF.
5.2. Fastgørelse af køretøjet
5.2.1. Den metode, der anvendes til fastgørelse af køretøjet under afprøv-
ningen, må ikke bevirke, at forankringerne eller forankringsområderneforstærkes, eller at stellets normale deformering formindskes.
5.2.2. En fastgørelsesanordning anses for tilfredsstillende, når den ikke
påvirker en zone, der strækker sig over hele stellets bredde og, hvisstellet eller køretøjet er blokeret eller fastgjort foran, i en afstand afmindst 500 mm fra den forankring, der afprøves, og hvis det erfastgjort bagtil, mindst 300 mm fra forankringen.
5.2.3. Det tilrådes at lade stellet hvile på støtter, som er anbragt tilnærmel-
sesvis lodret under hjulakslerne, eller hvis dette ikke er muligt, underophængningspunkterne.
5.3. Afprøvningsmetoder, almindeligt
5.3.1. Alle forankringer for samme gruppe sæder bør afprøves samtidig.
5.3.2. Trækkraften skal være fremadrettet i en vinkel af 10 °+5 °over
vandret i et plan parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen.
5.3.3. Belastningen skal ske i et så kort tidsrum som muligt. Forankringerne
skal modstå den specificerede belastning i mindst 0,2 sek.
5.3.4. De trækanordninger, der skal anvendes ved de under punkt 5.4 beskr-
evne afprøvninger, er beskrevet i bilag IV.
5.3.5. Forankringerne til pladser, der har øvre forankringer, skal underkastes
afprøvninger under følgende forhold:
5.3.5.1. Forreste pladser i siderne:
Forankringerne skal underkastes de i punkt 5.4.1 nævnte afprøvninger,
under hvilke de påvirkes ved hjælp af en anordning, der har sammegeometri som en trepunktsikkerhedssele omfattende retracter ogforbindelsesgjord eller selestyr ved den øvre forankring, såvel som deni punkt 5.4.3 foreskrevne afprøvning, efter hvilken belastningerneoverføres til de to nedre forankringer ved hjælp af en anordning, derhar samme geometri som en hoftesele. De to afprøvninger kan påkonstruktørens begæring udføres på to forskellige stel.
5.3.5.1.1. Hvis retractoren ikke er fæstnet til den ydre nedre forankring, eller
hvis retractoren er fæstnet til den øvre seleforankring, skal den nedreseleforankring også underkastes den i punkt 5.4.3 foreskrevne afprøv-ning.
5.3.5.1.2. I de i punkt 5.3.5.1.1 nævnte tilfælde kan de i punkt 5.4.1 og 5.4.3
foreskrevne afprøvninger på konstruktørens begæring udføres på toforskellige stel.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 10
▼B
5.3.5.2. Bageste pladser i siderne og alle midterpladser:
Forankringerne underkastes de under punkt 5.4.2 nævnte afprøvninger,
under hvilke disse forankringer påvirkes ved hjælp af en anordning,der har samme geometri som en trepunktsele uden retractor, og denunder punkt 5.4.3 nævnte afprøvning, under hvilke de nedre forank-ringer påvirkes ved hjælp af en anordning, der har samme geometrisom en hoftesele. De to afprøvninger kan på fabrikantens begæringudføres på to forskellige konstruktioner.
5.3.5.3. Når en fabrikant leverer sit køretøj monteret med sikkerhedsseler med
retractorer, skal de tilsvarende forankringer uanset forskrifterne i punkt5.3.5.1 og 5.3.5.2 underkastes en afprøvning, under hvilken depåvirkes ved hjælp af en anordning med samme geometri som desikkerhedsseler, forankringerne skal godkendes til.
5.3.6. Når de bageste pladser ved siderne og midterpladserne ikke er forsynet
med øvre forankringer, skal de nedre forankringer underkastes den ipunkt 5.4.3 nævnte afprøvning, under hvilken de påvirkes af en anord-ning med samme geometri som en hoftesele.
5.3.7. Hvis køretøjet er beregnet til andre anordninger, som forhindrer
selerne i at blive forbundet direkte til forankringerne uden ruller ellerlignende som mellemled, eller som nødvendiggør forankringer ud overde i punkt 4.3 nævnte, skal sikkerhedsselen eller et arrangement afkabler, ruller osv., der er repræsentativt for sikkerhedsseleudstyret,forbindes til forankringerne med en sådan anordning i køretøjet, ogforankringerne skal underkastes afprøvninger i overensstemmelse medde i punkt 5.4 nævnte, alt efter omstændighederne.
5.3.8. Der kan benyttes en anden afprøvningsmetode end den i punkt 5.3.
foreskrevne, men i så tilfælde skal dens ligeværdighed godtgøres.
5.4. Særlige afprøvningsmetoder
5.4.1. Afprøvningnår der er tale om en 3-punktsele med retractor, der har
en forbindelsesgjord til sidestolpe fæstnet til den øvre forankring
5.4.1.1. En trisse eller et forbindelseskabel eller en forbindelsesgjord, der er
specielt tilpasset til at overføre den kraft, der kommer fra trækmeka-nismen, eller den forbindelsesgjord, fabrikanten har stillet til rådighed,monteres på øvre forankring.
5.4.1.2. En afprøvningsbelastning på 1 350 daN ± 20 daN anbringes på træk-
mekanismen (se bilag IV, fig. 2), der er forbundet med forankringsbe-slagene til samme sele ved hjælp af en anordning med sammegeometri som en sådan seles øvre torsogjord.
5.4.1.3. Samtidig anbringes en trækkraft på 1 350daN ± 20 daN på en trækan-
ordning (se bilag IV, fig. 1) forbundet med de to nedre forankringer.
5.4.2. Afprøvningnår der er tale om en 3-punktsele uden retractor eller med
retractor ved øvre forankring
5.4.2.1. En afprøvningsbelastning på 1 350 daN ± 20 daN anbringes på en
trækanordning (se bilag V, fig. 2) forbundet med øvre forankring ogden modstående nedre forankring til samme sele; hvis fabrikanten harleveret en retractor til den øvre forankring, benyttes denne.
5.4.2.2. Samtidig hermed påvirkes en trækanordning forbundet med de to
nedre forankringer (se bilag IV, fig. 1) med en trækkraft på 1 350 daN± 20 daN.
5.4.3. Afprøvningnår der er tale om en hoftesele
En forsøgsbelastning på 2 225 daN ± 20 daN anbringes på en trækan-
ordning (se bilag IV, fig. 1), der er forbundet til de to nedre forank-ringer.
5.4.4. Afprøvninger når forankringsbeslagene alle sidder på de dele, der
indgår i sædets konstruktion eller er fordelt på køretøjets konstruktionogsædets konstruktion
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 11
▼B
5.4.4.1. Alt efter omstændighederne udføres de i punkterne 5.4.1, 5.4.2 og
5.4.3 specificerede afprøvninger, idet der for hvert sæde og for hvergruppe af sæder tilføjes den nedenfor angivne supplerende belastning.
5.4.4.2. Foruden de i punkterne 5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3 angivne belastninger
påvirker man sædets konstruktion med en vandret kraft i længderet-ningen gennem sædets tyngdepunkt lig med 20 gange hele sædetsvægt.
5.5. Afprøvningsresultater
5.5.1. Alle forankringer skal kunne holde til den i punkterne 5.3 og 5.4
fastsatte afprøvning. Der kan tillades en varig deformering, herunder etdelvist brud, af en forankring eller i det område, der omgiver den,såfremt den foreskrevne kraft er opretholdt i den fastsatte tid. Underafprøvningen skal minimumsafstandene mellem de i punkt 4.4.3.3nævnte nedre forankringer og de i punkterne 4.4.4.6 og 4.4.4.7gentagne krav vedrørende de øvre effektive forankringer overholdes.
5.5.2. I et køretøj med 2 døre skal forskydnings- og spærreanordningerne,
der gør det muligt for bagsædepassagererne at stige ud af køretøjet,kunne betjenes med hånden, efter at trækkraftens påvirkning er ophørt.
5.5.3. Efter afprøvningerne opmåles enhver beskadigelse af forankringerne
og af de konstruktionsdele, der har været udsat for belastning underafprøvningerne.
6. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
6.1. Med henblik på at efterprøve overensstemmelsen med den godkendte
type foretages kontrol ved et tilstrækkeligt stort antal stikprøver afseriefremstillede køretøjer.
6.2. Som almindelig regel indskrænker disse efterprøvninger sig til opmå-
ling. Hvis det imidlertid er nødvendigt, underkastes køretøjerneafprøvningerne i henhold til punkt 5 herover.
7. VEJLEDNING
For hvert køretøj i overensstemmelse med den godkendte type skal
fabrikanten klart angive i brugsvejledningen for køretøjet:
— forankringernes placering,
— hvilken type sikkerhedsseler forankringerne er beregnet til.
1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 12
▼B
BILAG II

1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 13
▼B

1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 14
▼B
BILAG III
DE EFFEKTIVE FORANKRINGERS MONTERINGSZONER

1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 15
▼B
BILAG IV
TRÆKKRAFTSANORDNINGER
Fig. 1

1976L0115 — DA — 23.07.1981 — 001.001 — 16
▼B
Fig. 2