Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2316/1999
af 22. oktober 1999
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om indførelse af en
støtteordning for producenter af visse markafgrøder
(EFT L 280 af 30.10.1999, s. 43)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 1454/2000 af 3. juli 2000 L 163 28 4.7.2000
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 328 af 23.12.2000, s. 55 (2316/1999)1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2316/1999
af 22. oktober 1999
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr.
1251/1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse
markafgrøder
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
—
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj
1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse
markafgrøder (1), særlig artikel 9, og
ud fra følgende betragtninger:(1) Forordning (EF) nr. 1251/1999 har afløst den støtteordning for
producenter af visse markafgrøder, der blev fastsat ved Rådets
forordning (EØF) nr. 1765/92 (
2) senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1624/98 (3); som følge af ændringer i forbindelse med den
nye ordning og på grundlag af erfaringen bør gennemførelses-
bestemmelserne til arealstøtteordningen harmoniseres og i visse
tilfælde forenkles; af klarhedshensyn bør bestemmelserne i de
særlige forordninger, som tidligere gjaldt for ordningens forskel-
lige aspekter, omarbejdes og samles i én enkelt retsakt; det drejer
sig om følgende forordninger:
forordning (EØF) nr. 2467/92 (4), ændret ved forordning (EØF) nr.
3738/92 (5), (EØF) nr. 2836/93 (6), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1503/97 (7), (EF) nr. 762/94 (8), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1981/98 (9), (EF) nr. 1098/94 (10), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1945/1999 (11), (EF) nr.
1237/95 (12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2017/97 (13),
(EF) nr. 658/96 (14), senest ændret ved forordning (EF) nr.
610/1999 (15), og (EF) nr. 1577/98 (16);
(2) den arealstøtte, der omhandles i forordning (EF) nr. 1251/1999,
bør begrænses til en række nærmere bestemte arealer; der bør kun
kunne indgives én enkelt arealstøtteansøgning for et areal i samme
produktionsår; der bør ikke ydes arealstøtte for et areal, der er
omfattet af en ansøgning om arealstøtte under en anden fælles
markedsordning i samme produktionsår; der bør dog kunne ydes
arealstøtte for afgrøder, hvortil der tildeles støtte under et
program, som henhører under EF’ s struktur- eller miljøpolitik;
(3) i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1251/1999 er det fastlagt, hvilke
arealer der er støtteberettigede; i artiklen er der dog fastsat en
række undtagelser, der skal administreres af medlemsstaterne, og
som ikke må svække effektiviteten af de bestemmelser, der er
fastsat i forordning (EF) nr. 1251/1999; for at dette kan undgås,!B
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1.
(2) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 12.
(3) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 3.
(4) EFT L 246 af 27.8.1992, s. 11.
(5) EFT L 380 af 24.12.1992, s. 24.
(6) EFT L 260 af 19.10.1993, s. 3.
(7) EFT L 202 af 30.7.1997, s. 48.
(8) EFT L 90 af 7.4.1994, s. 8.
(9) EFT L 256 af 19.9.1998, s. 8.
(10) EFT L 121 af 12.5.1994, s. 12.
(11) EFT L 241 af 11.9.1999, s. 14.
(12) EFT L 121 af 1.6.1995, s. 29.
(13) EFT L 284 af 16.10.1997, s. 36.
(14) EFT L 91 af 12.4.1996, s. 46.
(15) EFT L 75 af 20.3.1999, s. 24.
(16) EFT L 206 af 23.7.1998, s. 17.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 2
bør der fastsættes passende foranstaltninger, så det samlede
støtteberettigede areal forbliver af samme størrelse, eller en
væsentlig udvidelse heraf hindres; visse flerårige afgrøder bør
derfor betragtes, som om de indgår i omdriften; områder, der er
omfattet af omstruktureringsprogrammer, bør også kunne komme
i betragtning med henblik på arealstøtte; det bør defineres, hvad
der forstås ved begreberne omstrukturering, væsentlig udvidelse
af landbrugsarealet og forpligtelse til udskiftning af støtteberet-
tigede og ikke-støtteberettigede arealer;
(4) det bør undgås, at arealer tilsås med det ene formål at opnå
arealstøtte; der bør specificeres visse betingelser for såning og
pasning af afgrøder navnlig for så vidt angår oliefrø, protein-
afgrøder, hørfrø og hård hvede; for at tage hensyn til de forskellige
dyrkningsmetoder i EF, bør de lokale normer respekteres;
(5) for at EF’ s politik for kvalitetsforbedring kan blive videreført, bør
retten til at modtage støtte for raps- og rybsfrø begrænses til
ansøgere, som har anvendt frø af bestemte sorter og kvaliteter; for
at opnå sammenhæng og af forenklings- og forvaltningshensyn
bør de støtteberettigede sorter bestemmes på grundlag af den
fælles sortsliste over landbrugsplantearter; der er fastlagt ved
Rådets direktiv 70/457/EØF (1), senest ændret ved direktiv
98/96/EF (2); af hensyn til klarheden og kontinuiteten bør
henvisningen til de under den tidligere ordning støtteberettigede
sorter dog opretholdes for produktionsåret 2000/1; EF’ s glukosi-
nolat- og erucasyrestandarder for raps- og rybsfrø bør præciseres,
og det bør fastsættes, hvilke test der anvendes til at måle
frøprøvers indhold af glukosinolat og erucasyre; ordningen for
sammensatte sorter af raps og rybs og visse andre frøkategorier
bør præciseres; det er nødvendigt at fastsætte, hvilke sorter af
solsikkefrø der betragtes som solsikkefrø til direkte konsum;
(6) medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan
fastsætte et basisareal for græsensilage; det bør defineres, hvad
der forstås ved græsensilage;
(7) det bør fastlægges, hvilke standarder der gælder for sødlupin, og
hvilke test der skal anvendes til at afgøre, hvorvidt frøene i en
lupinprøve er søde;
(8) i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1251/1999 udbetales
der et supplement til arealstøtten til producenter af hård hvede i de
traditionelle produktionsregioner for et maksimalt garantiareal for
hver medlemsstat; dette maksimumsareal kan fordeles på pro-
duktionsregioner; for at undgå opsplitning af produktionsregio-
nerne og for at overholde princippet om forholdsmæssighed ved
anvendelsen af eventuelle sanktioner i forbindelse med overskri-
delser bør der fastlægges en de minimis-regel for disse regioners
størrelse; nogle medlemsstater har fået tildelt arealer, der er
berettiget til særlig støtte for hård hvede i ikke-traditionelle
områder; det bør derfor fastsættes, hvilke regioner i medlems-
staterne det drejer sig om; der skal i henhold til forordning (EF) nr.
1251/1999 anvendes certificeret sædekorn af hård hvede; der bør
træffes særlige foranstaltninger for at sikre denne anvendelse; der
bør fastsættes en minimumsmængde og en overgangsperiode for at
nå op på denne mængde, således at det undgås, at der opstår
forsyningsvanskeligheder og forstyrrelser på markedet for certi-
ficeret sædekorn; af hensyn til landbrugets forskelligartethed
medlemsstaterne imellem og regionerne imellem i de enkelte
medlemsstater bør det overlades til de berørte medlemsstater at
fastsætte denne mængde og fastlægge eventuelle overgangsfor-
anstaltninger;
(9) i henhold til forordning (EF) nr. 1251/1999 skal arealstøtte-
ordningen anvendes i forbindelse med et system med regionale
basisarealer; for at sikre den nødvendige gennemskuelighed og en
harmonisk forvaltning af de nævnte arealer bør det for hver!B
(1) EFT L 225 af 12.10.1970, s. 1.
(2) EFT L 25 af 1.2.1999, s. 27.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 3
medlemsstat fastsættes, hvor mange hektar der er berettigede til
arealstøtte, og hvorledes de er fordelt;
(10) i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1251/1999 kan der i
regionaliseringsplanerne skelnes mellem vandede og ikke-van-
dede arealer; det bør defineres, hvad der forstås ved vanding; et
særskilt basisareal for majs kan også fastlægges; i nogle
medlemsstater kan dette areal især vedrøre majs til ensilering;
ifølge sagens natur udtrykkes udbyttet af majs til ensilering ikke i
tons pr. ha; det udbytte, der finder anvendelse i dette tilfælde, bør
derfor fastlægges nærmere; medlemsstaterne bør have mulighed
for at definere udbyttet for majs til ensilering i forhold til udbyttet
af sammenlignelige markafgrøder i den pågældende region;
(11) de arealer der skal tages i betragtning ved vurderingen af, med
hvor stor en procentdel basisarealet eventuelt er overskredet, samt
de nærmere regler for fastlæggelsen af nævnte procentdel bør
præciseres; når der fastlægges et særskilt basisareal for majs,
vandede arealer eller græsensilage, bør der fastsættes særlige
regler for, hvilke arealer der skal tages i betragtning ved
beregningen af den eventuelle overskridelse af det pågældende
basisareal; reglerne for fastsættelsen af den eventuelle overskri-
delse af basisarealet bør sikre, at basisarealet altid overholdes; det
bør også fastsættes, hvordan den procentuelle overskridelse af de
maksimale garantiarealer for hård hvede skal beregnes;
(12) for at undgå, at komplicerede regionaliseringsplaner medfører
faktiske udbytter, der overstiger referenceudbytterne mærkbart,
skal arealstøtten ifølge forordning (EØF) nr. 1251/1999 justeres
det følgende produktionsår i forhold til overskridelsen af det
gennemsnitsudbytte, der følger af regionaliseringsplanerne; oplys-
ningerne til beregning af den eventuelle overskridelse af
referenceudbytterne bør foreligge i tide; den procedure, der skal
følges ved beregning af overskridelserne, samt de referenceud-
bytter, der følger af de regionaliseringsplaner, som udarbejdes
efter kriterierne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1251/1999, bør
fastlægges;
(13) for at opnå den arealstøtte, som omhandles i artikel 2 i forordning
(EF) nr. 1251/1999, er producenten forpligtet til at udtage en del
af arealet på sin bedrift af produktionen; for at sikre, at
jordudtagningen bidrager til en bedre markedsligevægt, bør der
fastsættes gennemførelsesbestemmelser, der kan gøre udtagningen
tilstrækkelig effektiv og opretholde sammenhængen med hele den
ordning, der er fastlagt ved forordning (EF) nr. 1251/1999; uden at
andre arealer end dem, der er nævnt i forordningens artikel 7,
udelukkes definitivt, bør det fastsættes, at de arealer, der tages i
betragtning i forbindelse med jordudtagningen, svarer til dem, der
er blevet taget i betragtning ved beregningen af det regionale
basisareal; kan det endvidere bidrage til ordningens effektivitet, at
der udtages sammenhængende mindstearealer; der bør ligeledes
fastsættes bestemmelser om miljøbeskyttelse, pleje og anvendelse
af de udtagne arealer; ifølge forordning (EF) nr. 1251/1999 er
producenter, hvis ansøgninger ikke overstiger en produktion
svarende til 92 tons korn, fritaget for udtagningsforpligtelsen;
metoden til at beregne produktionsgrænsen på 92 tons korn bør
fastlægges nærmere; af hensyn til klarheden bør der fastsættes
bestemmelser for de tilfælde, hvor udtagningsforpligtelsen ikke
overholdes;
(14) den mindsteperiode, i hvilken arealerne skal forblive ude af
produktion, bør dække en periode, der svarer til vækstperioden for
de markafgrøder, der er omhandlet i forordning (EF) nr.
1251/1999; for at tage hensyn til visse særlige forhold bør der
dog åbnes mulighed for at anvende de udtagne arealer inden
udløbet af mindsteperioden for jordudtagning;
(15) der bør indføres en ordning, der garanterer en mindstebetaling til
de landbrugere, der forpligter sig til at udtage bestemte arealer for
en periode, der ikke overstiger fem produktionsår; det bør!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 4
fastsættes, hvilke justeringer og sanktioner der gælder i forbin-
delse med ordningen;
(16) Rådets forordning (EØF) nr. 3653/90 af 11. december 1990 om
overgangsbestemmelser for den fælles markedsordning for korn
og ris i Portugal (1), ændret ved Kommissionens forordning (EØF)
nr. 1664/95 (2), indeholder bestemmelser om direkte hektarstøtte i
Portugal for bestemte kornarter i en overgangsperiode; ifølge
artikel 6, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999 kan denne støtte
kun tages i betragtning ved beregningen af godtgørelsen for
jordudtagningsforpligtelsen;
(17) i henhold til artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1251/1999 skal
producenter af korn, olie- og proteinafgrøder have sået senest den
31. maj; i visse tilfælde kan såningen udsættes til efter den 31. maj
på grund af vejrforholdene; fristen for såning og indsendelse af
ansøgninger bør udskydes for bestemte afgrøder og i bestemte
områder; de forlængede såfrister må dog ikke gøre støtteordningen
mindre effektiv eller svække den kontrolordning, der er indført
ved Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 (3), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1036/1999 (4);
(18) for at sikre de virksomheder, som forarbejder sukkermajs, en
regelmæssig forsyning produktionsåret igennem, bør producen-
terne kunne foretage såningen over en længere periode; den
endelige sådato for sukkermajs bør derfor fastsættes til den 15.
juni;
(19) ifølge artikel 10, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1251/1999 kan
medlemsstaterne, hvis der er fare for, at det nationale reference-
areal overskrides i væsentlig grad, begrænse det areal, for hvilket
individuelle producenter kan ansøge om den særlige arealstøtte for
oliefrø; denne begrænsning bør fastsættes efter objektive kriterier
og udtrykkes som en procentdel af producenternes støtteberetti-
gede areal; begrænsningen kan differentieres afhængigt af de
regionale basisarealer; producenterne. bør underrettes om en
sådan begrænsning inden en bestemt dato, og inden såningen af
oliefrø påbegyndes; hvis en producent ansøger om særlig
arealstøtte for oliefrø for et areal, der overstiger den fastsatte
begrænsning, bør det overskydende areal ikke tages i betragtning;
det kan derfor blive nødvendigt at reducere det areal, for hvilket
producenten kan modtage arealstøtte i forbindelse med jordud-
tagning;
(20) for at arealstøtten kan blive udbetalt korrekt for et produktionsår,
er det nødvendigt, at der udarbejdes statistikker over anvendelsen
af arealstøtteordningen for et givet produktionsår; for at der kan
udarbejdes EF-budgetoverslag, skal der foreligge foreløbige tal
senest den 15. september i det igangværende produktionsår; der
bør også fastsættes en dato for meddelelse af den eventuelle
definitive overskridelse; der bør i tide foreligge oplysninger om de
tal, der er lagt til grund for beregningerne af de eventuelle
overskridelser af basisarealerne og de maksimale garantiarealer
for hård hvede og deres eventuelle fordeling på delbasisarealer
eller regioner;
(21) ordningen i forordning (EF) nr. 1251/1999 anvendes fra pro-
duktionsåret 2000/1; for at producenterne kan foretage udsåning
og eventuel udtagning og indgive deres ansøgning om arealstøtte
for det nævnte produktionsår på grundlag af gennemførelses-
bestemmelserne til den nye ordning, bør nærværende forordning
træde i kraft på tidspunktet for offentliggørelsen i De Europæiske
Fællesskabers Tidende ;
(22) Forvaltningskomitéen for Korn har ikke afgivet udtalelse inden for
den af formanden fastsatte frist —!B
(1) EFT L 362 af 27.12.1990, s. 28.
(2) EFT L 158 af 8.7.1995, s. 13.
(3) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1.
(4) EFT L 127 af 21.5.1999, s. 4.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 5
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Berettigelse til arealstøtte
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 1
1. Arealstøtten efter forordning (EF) nr. 1251/1999 tildeles på de
betingelser, der er fastsat i nærværende forordning.
2. Der må kun indsendes én enkelt ansøgning om arealstøtte for en
mark for det samme produktionsår.
3. Der ydes ikke arealstøtte for en mark, som i samme produktionsår er
omfattet af en ansøgning om hektarstøtte, der er indsendt under en
ordning, der finansieres i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets
forordning (EF) nr. 1258/1999 (1), og som gælder andre markafgrøder
end dem, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1251/1999.
Artikel 2
1. Ved anvendelsen af artikel 7 i forordning (EF) nr. 1251/1999 gælder
definitionerne af græsarealer uden for omdrift, flerårige kulturer,
flerårige markafgrøder og omstruktureringsprogram i nærværende for-
ordnings bilag I.
2. Arealer, der har været omfattet af en af de støtteordninger, som er
fastsat i afsnit 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91 (2) eller Rådets
forordning (EØF) nr. 3766/91 (3) eller når det gælder Finland og Sverige,
har været udtaget i medfør af en national jordudtagningsordning,
betragtes som berettigede til arealstøtte.
3. De arealer, der erklæres for nye støtteberettigede arealer af
medlemsstaterne i forbindelse med et omstruktureringsprogram, må
højst være 5 % større end de arealer, der erklæres for nye ikke-
støtteberettigede arealer i forbindelse med samme program. Ved
vurderingen af forøgelsen af arealerne lades følgende dog ude af
betragtning:
a) i de nye tyske delstater: 2 500 ha, der var omfattet af omstruktu-
rering af landbrugsjord i perioden 1. januar til 30. juni 1992, og som
anvendtes til dyrkning af markafgrøder til 1993-høsten
b) resten af de arealer, der er omfattet af de planer for rydning af
vinmarker for produktionsåret 1991/92, der blev godkendt inden den
31. december 1991 i henhold til Rådets forordning (EØF) nr.
1442/88 (4) og Rådets forordning (EØF) nr. 2239/86 (5), og som er
blevet gennemført inden udløbet af de frister, der er fastsat ved
samme forordninger.
4. Medlemsstaterne må i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF)
nr. 1251/1999 hverken midlertidigt eller varigt forøge deres samlede
støtteberettigede areal med mere end 0,1 % af det samlede basisareal.
Medlemsstaterne sender hvert år Kommissionen en liste over de
tilladelser, de har givet i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF)
nr. 1251/1999, med angivelse af antal bedrifter, tilsvarende arealer og
begrundelse.!B
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 218 af 6.8.1991, s. 1.
(3) EFT L 356 af 24.12.1991, s. 17.
(4) EFT L 132 af 28.5.1988, s. 3.
(5) EFT L 196 af 18.7.1986, s. 1.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 6
I særlige tilfælde, der skal være behørigt begrundet, kan det i første afsnit
omhandlede maksimum tages op til revision efter proceduren i artikel 23
i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (1).
5. De tilfælde, der er nævnt i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr.
1251/1999, er tilfælde, hvor producenten kan give relevante og objektive
grunde til, at ikke-støtteberettigede arealer skal udskiftes med støttebe-
rettigede arealer på bedriften, og medlemsstaten har kontrolleret, at der
ikke er noget andet til hinder for udskiftningen, især miljørisici.
Udskiftningen må under ingen omstændigheder forøge det samlede
støtteberettigede areal på bedriften. Medlemsstaterne fastsætter en
ordning med forudgående meddelelse om og godkendelse af sådanne
udskiftninger.
Medlemsstaterne forelægger senest den 31. maj hvert år Kommissionen
en plan med en liste over de kriterier, på grundlag af hvilke
udskiftningerne er blevet godkendt, samt bevis for, at det samlede
støtteberettigede areal ikke er blevet øget som følge af udskiftningerne.
Artikel 3
1. Arealstøtten for markafgrøder udbetales kun for arealer:
a) der ligger i regioner, som medlemsstaten har erklæret klimatisk og
landbrugsmæssigt velegnet til dyrkning af markafgrøder. Medlems-
staterne kan bestemme, at en region ikke er egnet til dyrkning af
bestemte markafgrøder
b) der er helt tilsået efter de lokale normer. Hvis korn udsås i blanding
med olie- eller proteinafgrøder, eller hvis olieafgrøder udsås i
blanding med proteinafgrøder, betales det laveste beløb som
arealstøtte
c) hvor afgrøden passes i hvert fald indtil blomstringens/skridningens
begyndelse under normale vækstvilkår. Oliefrø, proteinafgrøder,
oliehør og hård hvede skal desuden passes efter de lokale normer i
hvert fald indtil den 30. juni inden det pågældende produktionsår,
medmindre de er blevet høstet ved fuld modenhed inden nævnte
dato. Proteinafgrøder må først høstes, når de er grønmodne
d) hvis det samlede areal, som er anført i ansøgningen, udgør mindst
0,3 ha, og hver mark mindst er af den minimumsstørrelse, som
medlemsstaten har fastsat for den pågældende region.
2. Hvis en producents støtteberettigede arealer ligger i flere pro-
duktionsregioner, er det beliggenheden, der er afgørende for, hvilket
beløb der skal udbetales for de enkelte arealer, som indgår i ansøgningen.
3. De medlemsstater, der anvender en særskilt ordning for majs i en
region, hvor majs især er beregnet til ensilering, kan for alle majsarealer i
den pågældende region anvende det udbytte, der gælder for foderkorn i
regionen.
AFDELING 2
Særlige bestemmelser for visse markafgrøder
Artikel 4
1. Inden der udbetales støtte, iværksætter medlemsstaterne en kvali-
tetspolitik for raps- og rybsfrø ved at begrænse retten til arealstøtte til de
arealer, som er tilsået med certificeret frø af dobbeltlave raps- og
rybssorter, der er anmeldt og optaget som sådanne i den fælles sortsliste
over landbrugsplantearter, der er fastlagt ved direktiv 70/457/EØF. Ved
dobbeltlave sorter forstås sorter, der giver frø med et glukosinolatindhold
på højst 25 µmol/g ved et vandindhold på 9 %, bestemt i over-
ensstemmelse med EN ISO 9167-1:1995-metoden, og et erucasyreind-
hold på højst 2 % af det samlede fedtsyreindhold, bestemt i over-
ensstemmelse med EN ISO 5508:1995-metoden.!B
(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 7
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne udvide retten til arealstøtte for
arealer tilsået med raps eller rybs til at omfatte en eller flere af følgende
frøkategorier:
a) certificeret frø af dobbeltlave sammensatte sorter, hvis bestanddele
er anmeldt og optaget eventuelt med angivelsen dobbeltlav i den
fælles sortsliste over landbrugsplantearter
b) frø, som er fremkommet ved høst på den samme bedrift efter såning
af certificeret frø af en af de dobbeltlave sorter, som ifølge
analyseresultaterne af en repræsentativ prøve udtaget af en
repræsentant for de nationale myndigheder har et glukosinolat-
indhold på højst 18,0 µmol/g frø ved et vandindhold på 9 %
c) frø af sorter, som før såningen er registreret med henblik på
inspektion og kontrol med det formål at producere en afgrøde, der er
beregnet til anvendelse som forædlingsmateriale, præbasisfrø,
basisfrø eller certificeret frø til udsæd eller til forsknings- og
forsøgsformål med henblik på afgørelse af, om frøet kan optages
som dobbeltlav sort på medlemsstatens nationale sortsliste og siden
hen på den fælles sortsliste
d) certificeret frø af sorterne »Bienvenu« og »Jet Neuf«, for hvilke der
før såning er indgået en dyrkningskontrakt mellem producent og
køber, som er blevet specielt godkendt hertil af medlemsstatens
myndighed, med henblik på at producere frø, der anvendes til
fremstilling af olie beregnet til særlige ernæringsformål
e) frø af sorter med et erucasyreindhold på over 40 % af det samlede
fedtsyreindhold, for hvilke der før såning er indgået en dyrknings-
kontrakt med en godkendt første køber, og som er bestemt til
produktion af en afgrøde, der enten skal anvendes til et bestemt
nonfoodformål eller til udsæd med henblik på produktion af en sådan
afgrøde.
3. Hvis en medlemsstat betragter de i stk. 2, litra b), omhandlede frø
som støtteberettigede, tager den alle nødvendige skridt til at sikre, at det
kan fastslås, at frøet opfylder de gældende krav inden såning.
Glukosinolatindholdet kan bestemmes efter EN ISO 9167-1: 1995(x)-
metoden eller efter EN ISO 9167-2:1997-metoden. EN ISO 9167-1:
1995-metoden er den eneste metode, der kan anvendes til at bilægge
uenighed om glukosinolatindholdet.
4. Arealer, der er tilsået med certificerede frø af de sorter og
sammensatte sorter, som er nævnt i bilag II til forordning (EF) nr.
658/96, er også arealstøtteberettigede for produktionsåret 2000/1.
5. De sorter solsikkefrø, der i forbindelse med artikel 10, stk. 9, i
forordning (EF) nr. 1251/1999 betragtes som solsikkefrø til direkte
konsum, er anført i bilag II.
Artikel 5
Ved sødlupiner forstås de sorter af lupin, der giver frø, som ikke
indeholder over 5 % bitre frø. Indholdet af bitre frø beregnes ved hjælp af
den test, der er anført i bilag III.
Artikel 6
1. Ved anvendelsen af artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1251/1999
modtager producenterne af hård hvede i de områder, der er nævnt i bilag
II til nævnte forordning, maksimalt supplementet til arealstøtten for det
antal hektar, som er omfattet af det maksimale garantiareal, der er anført
i bilag III til nævnte forordning.
Med henblik på bilag II til forordning (EF) nr. 1251/1999 omfatter det
østrigske Pannonien de områder, der er nævnt i bilag IV til nærværende
forordning.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 8
2. Ved fordeling af det maksimale garantiareal på de produktions-
områder og produktionsregioner, der er nævnt i artikel 5, stk. 3, i
forordning (EØF) nr. 1251/1999 gælder følgende bestemmelser:
a) De berørte medlemsstater kan, hvis en produktionsregions areal er
på under 500 ha, lægge denne sammen med en tilgrænsende
produktionsregion.
b) Italien kan tage hensyn til arealer, hvor der traditionelt dyrkes hård
hvede, og som var omfattet af den femårige jordudtagning i perioden
1993-1997.
c) De berørte medlemsstater underretter senest I5. september i
produktionsåret forud for det år, for hvilket der ansøges om
arealstøtte, producenterne og Kommissionen om fordelingen af det
maksimale garantiareal.
3. Den særlige støtte, der er nævnt i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF)
nr. 1251/1999, ydes i de områder, der er nævnt i bilag V til nærværende
forordning, maksimalt for det antal hektar, der er anført i bilag IV til
forordning (EF) nr. 1251/1999 for alle marker, hvor der dyrkes hård
hvede, og som er berettiget til den arealstøtte for markafgrøder, der er
nævnt i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1251/1999.
4. Med henblik på ydelse af den støtte for hård hvede, der er nævnt i
stk. 1 og 3, skal den ansøgning om arealstøtte, der er omhandlet i artikel
4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 (1), indeholde alle
nødvendige oplysninger til identificering af de marker, der er tilsået med
hård hvede, og desuden være ledsaget af bevis for, at der er anvendt
certificeret sædekorn.
Ansøgningen om støtte for hård hvede er betinget af:
a) at der indgives en ansøgning om arealstøtte for et tilsvarende antal
hektar med hård hvede
b) at der anvendes certificeret sædekorn i overensstemmelse med
Rådets direktiv 66/402/EØF (2).
5. Medlemsstaterne fastsætter den minimumsmængde certificeret
sædekorn, der skal anvendes i henhold til almindelig dyrkningspraksis
i den pågældende medlemsstat.
Denne mængde kan nås i løbet af den overgangsperiode på højst tre år,
som begyndte den 1. juli 1998, i overensstemmelse med de særlige
foranstaltninger, som medlemsstaterne meddelte Kommissionen senest
den 30. juni 1998.
6. Supplementet og den særlige støtte for hård hvede udbetales
samtidigt med arealstøtten.
Artikel 7
1. Ved anvendelsen af artikel 1, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1251/1999
forstås ved græsensilage dyrkning af et areal, der hovedsagelig er tilsået
med græsser, og som høstes mindst en gang om året i våd stand med
henblik på konservering i lukket miljø ved anaerob fermentering af
produktet.
2. Denne forordnings bestemmelser gælder for græsensilage undtagen
den blomstringsbetingelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra c).
3. Producenterne i de medlemsstater, der har fastsat et særlig areal for
græsensilage, jf. bilag VI, er berettigede til arealstøtte for græsensilage.!B
(1) EFT L 391 af 31.12.1992, s. 36.
(2) EFT 125 af 11.7.1966, s. 2309/66.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 9
KAPITEL II
Basisarealer og referenceudbytter
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 8
De basisarealer, der er nævnt i artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr.
1251/1999, fastsættes som angivet i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 9
1. Er der i henhold til artikel 3, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1251/1999
fastsat forskellige udbytter i regionaliseringsplanen for vandede og
ikke-vandede arealer, fastsætter medlemsstaterne regler, så det kan
bestemmes, om et areal er vandet i løbet af et produktionsår. Reglerne
skal omfatte:
a) en liste over de markafgrøder, for hvilke der kan udbetales arealstøtte
beregnet på grundlag af satsen for vandet udbytte
b) en beskrivelse af det vandingsudstyr, som landbrugeren skal råde
over; dette skal stå i forhold til de arealer, der skal vandes, og gøre
det muligt at tilføre de vandmængder, der er nødvendige for at sikre
planternes normale udvikling i hele vækstperioden.
c) en angivelse af vandingsperioden.
2. Stk. 1 anvendes ikke, hvis vanding er et historisk kendetegn ved
markerne, der gør det muligt at skelne dem fra andre og registrere dem,
som f.eks. produktionsregionerne »Regadio« i Spanien.
AFDELING 2
Overskridelse af arealerne
Artikel 10
1. Med henblik på konstatering af en eventuel overskridelse af det
regionale basisareal, jf. artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999,
tager medlemsstatens myndigheder hensyn til det regionale basisareal,
der er fastsat i bilag VI, og til summen af de arealer, for hvilke der er
ansøgt om arealstøtte for de enkelte afgrøder, herunder den dermed
forbundne obligatoriske jordudtagning. Frivillig jordudtagning henregnes
til andre arealer end vandede arealer, andre arealer end majsarealer
og/eller andre arealer end græsensilagearealer.
2. Når summen af de arealer, for hvilke der er indgivet støtteansøg-
ninger, skal fastslås, tages der ikke hensyn til de ansøgninger eller den
del af ansøgningerne, der ved den administrative kontrol viser sig at være
klart uberettigede.
Ansøgningerne medregnes i givet fald med det areal, der reelt er
konstateret i forbindelse med kontrollen på stedet i henhold til artikel 6 i
forordning (EØF) nr. 3887/92.
3. Summen af arealer, for hvilke der er ansøgt om støtte, justeret i
henhold til stk. 2, forhøjes med de arealer, som er tilsået med
markafgrøder som defineret i forordning (EF) nr. 1251/1999, og som
er brugt som begrundelse for en ansøgning om støtte i henhold til Rådets
forordning (EF) nr. 1254/1999 (1).
4. Overskridelsesprocenten fastlægges efter skemaet i bilag VII.!B
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 10
Artikel 11
1. Med henblik på konstatering af en eventuel overskridelse af det
maksimale garantiareal for hård hvede, der er berettiget til supplement til
arealstøtten, tager medlemsstatens myndigheder hensyn til det maksi-
male garantiareal, der er fastsat i bilag III til forordning (EF) m.
1251/1999 eventuelt fordelt på regioner, og til summen af de arealer, for
hvilke der er ansøgt om supplement til arealstøtten for hård hvede,
justeret i henhold til nærværende forordnings artikel 10, stk. 2, og
eventuelt reduceret som følge af anvendelsen af artikel 2, stk. 4, i
forordning (EF) nr. 1251/1999.
2. Stk. 1 gælder med henblik på konstatering af en eventuel overskri-
delse af det maksimale garantiareal, der er berettiget til den særlige støtte
for hård hvede, jf. bilag IV til forordning (EF) nr. 1251/1999.
Artikel 12
1. Konstateres der en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel
10 og 11, beregner medlemsstaten senest den 31. oktober i det
igangværende produktionsår den definitive overskridelsesprocent med
to decimaler.
2. Den definitive procentsats anvendes til beregning af, hvor meget det
støtteberettigede areal skal reduceres forholdsmæssigt med henblik på:
a) arealstøtten, jf. artikel 2, stk. 4, første afsnit, i forordning (EF) nr.
1251/1999
b) supplementet og den særlige støtte for hård hvede, jf. artikel 2, stk. 4,
første afsnit, i forordning (EF) nr. 1251/1999.
Artikel 13
Ved anvendelsen af artikel 2, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1251/1999
bestemmer og meddeler medlemsstaterne senest den 15. september i det
produktionsår, for hvilket der ansøges om arealstøtte, Kommissionen
følgende:
a) det nationale basisareal, som skal underopdeles
b) de kriterier, på grundlag af hvilke medlemsstaten har fastlagt
delbasisarealerne
c) delbasisarealerne (antal, navn og areal)
d) de nærmere regler for koncentration af foranstaltninger i tilfælde af
overskridelse.
AFDELING 3
Overskridelse af referenceudbyttet
Artikel 14
Ved anvendelse af artikel 3, stk. 7, i forordning (EØF) nr. 1251/1999 er
de oversigter over alle støtteansøgninger og dertil svarende udbytter dem,
som medlemsstaterne meddeler i henhold til nærværende forordnings
artikel 26.
I den forbindelse er referenceudbytterne dem, der er fastsat i bilag VIII
til nærværende forordning.
Artikel 15
Ved beregning af det gennemsnitlige udbytte, der følger af støtteansøg-
ningerne for et givet produktionsår, gælder følgende:
a) Arealer medregnes efter en eventuel forholdsmæssig nedsættelse, jf.
artikel 2, stk. 4, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1251/1999.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 11
b) Arealer med oliefrø, hvortil der ydes støtte på grundlag af det
historiske regionale udbytte for olieafgrøder for produktionsårene
2000/1 og 2001/2, medregnes på grundlag af regionens gennemsnit-
lige kornudbytte.
c) Arealerne med markafgrøder, der er anmeldt som foderarealer under
præmieordningen for kvæg og får, medregnes på grundlag af
regionens gennemsnitlige ikke-vandede kornudbytte.
Artikel 16
Kommissionen foretager efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF)
nr. 1766/92 inden den 31. maj hvert år en sammenlignende undersøgelse
af de oplysninger, der er nævnt i artikel 14 og 15, og fastsætter de
fornødne korrektionskoefficienter.
Artikel 17
De koefficienter, der er nævnt i artikel 16, anvendes på al arealstøtte i
den pågældende medlemsstat eller region med basisareal, med und-
tagelse af supplementet til arealstøtten og den særlige støtte for hård
hvede.
KAPITEL III
Jordudtagning
Artikel 18
Ved »jordudtagning« forstås den omstændighed, at et areal, der det
foregående år opfyldte et af nedennævnte kriterier, tages ud af
produktion:
a) Arealet blev dyrket med henblik på høst.
b) Arealet var taget ud af produktion i medfør af forordning (EØF) nr.
1765/92 eller forordning (EF) nr. 1251/1999.
c) Arealet blev ikke anvendt til produktion af markafgrøder, og var
heller ikke tilplantet med skov i henhold til henholdsvis Rådets
forordning (EØF) nr. 2078/92 (1) eller Rådets forordning (EØF) nr.
2080/92 (2) eller i henhold til artikel 22, 23, 24 og 31 i Rådets
forordning (EF) nr. 1257/1999 (3).
Artikel 19
1. Et areal, der udtages af produktionen i henhold til dette kapitel, skal
være et sammenhængende jordstykke på mindst 0,3 ha med en bredde på
mindst 20 m.
Medlemsstaterne kan tage følgende i betragtning:
a) mindre arealer, hvis der er tale om hele marker med varige
afgrænsninger som f.eks. mure, hegn og vandløb
b) hele marker med en bredde på under 20 m, hvis de ligger i regioner,
hvor marker traditionelt opdeles således
c) marker med en bredde på mindst 10 m, der ligger langs permanente
vandløb eller søer, hvis de underkastes særlig kontrol, navnlig med
henblik på at beskytte miljøet.!B
(1) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85.
(2) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 96.
(3) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 12
2. De udtagne arealer skal forblive ude af produktion i en periode, der
senest begynder den 15. januar og tidligst slutter den 31. august.
Medlemsstaterne fastsætter dog de betingelser, hvorunder producenterne
kan bemyndiges til fra den 15. juli at foretage såning med henblik på høst
det følgende år, samt betingelserne for, at der kan tillades græsning fra
den 15. juli i de medlemsstater, hvor græsningsskifte er en tradition.
3. De udtagne arealer må ikke anvendes til nogen anden form for
landbrugsproduktion end den i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr.
1251/1999 fastsatte eller gøres til genstand for indtægtsgivende
udnyttelse, der er uforenelig med dyrkning af markafgrøder.
4. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger, der er i overensstemmelse
med de udtagne arealers særlige beskaffenhed, til pleje af dem og
beskyttelse af miljøet. Sådanne foranstaltninger kan også gælde
plantedækket; i så fald skal disse foranstaltninger forhindre, at
plantedækket kan anvendes til produktion af frø eller på nogen måde
anvendes til landbrugsformål inden den 31. august eller indtil den
førstkommende 15. januar give anledning til en vegetabilsk produktion,
der er bestemt til afsætning.
5. Bestemmelserne i stk. 3 og 4 gælder ikke for arealer, der er udtaget
eller tilplantet med skov i henhold til artikel 22, 23, 24 og 31 i forordning
(EF) nr. 1257/1999, og som henregnes under jordudtagningsforpligtel-
sen, hvis de er uforenelige med miljø- eller skovrejsningskravene i disse
artikler.
Artikel 20
1. Med henblik på anvendelsen af artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr.
1251/1999 kan medlemsstaterne udbetale støtte for arealer, der
"C1udtages 3for en flerårig periode på højst fem år.
2. Med forbehold af artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999 og
enhver senere forhøjelse af det grundbeløb, som er fastsat i artikel 4, stk.
3, i forordning (EF) nr. 1251/1999, modtager de producenter, der
forpligter sig til at udtage de samme marker i den i stk. 1 nævnte periode,
for denne periode arealstøtte beregnet på grundlag af grundbeløbet og
udbytterne i den regionaliseringsplan, der var gældende på det tidspunkt,
hvor forpligtelsen blev indgået.
3. Hvis en producent i sin ansøgning om arealstøtte udtrykkeligt
annullerer sin forpligtelse inden udgangen af den i stk. 1 omhandlede
periode, skal han tilbagebetale et beløb svarende til 5 % af den
arealstøtte, der er betalt for det foregående produktionsår for de arealer,
der er unddraget forpligtelsen, multipliceret med det antal år, han ikke
opfylder sin oprindelige forpligtelse.
4. En producent, der har valgt ordningen i stk. 2, kan annullere sin
forpligtelse, uden at den i stk. 3 omhandlede sanktion finder anvendelse:
a) hvis han beslutter at udtage eller tilplante de pågældende arealer med
skov som led i en af de ordninger, der er omhandlet i artikel 22, 23,
24 og 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999
b) i særlige tilfælde, der godkendes af medlemsstaten, hvor der
uafhængigt af producentens vilje indtræder en ændring af bedriftens
struktur, f.eks. ved jordfordeling.
5. Hvis det areal, der udtages i forbindelse med denne artikel, i
forpligtelsesperioden som følge af en ændring af bedriftens struktur når
op over det procentuelle loft, medlemsstaterne havde fastsat i henhold til
artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1251/1999, på det tidspunkt, hvor
producenten indgik sin forpligtelse, justeres de arealer, der er omfattet af
forpligtelsen, under hensyntagen til nævnte loft,
Artikel 21
1. Hvis den angivne jordudtagning er mindre end det areal, der svarer
til den for det pågældende produktionsår fastsatte obligatoriske
udtagningsprocent, beregnes det areal, for hvilket der kan ydes
arealstøtte til producenter af markafgrøder, der er omfattet af jordud-!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 13
tagningsforpligtelsen på grundlag af den angivne jordudtagning og i
forhold til de forskellige afgrøder, herunder græsensilage; dette areal kan
ikke nedsættes til et areal, som er mindre end det, der er nødvendigt for
at producere 92 tons korn, jf. artikel 6, stk. 7, i forordning (EF) nr.
1251/1999.
2. Den i stk. 1 nævnte kornproduktion beregnes ud fra det udbytte, der
anvendes til at udbetale støtten. Har medlemsstaten valgt at anvende det
historiske regionale udbytte for oliefrø, multipliceres dette med 1,95.
Artikel 22
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999
forhøjes arealstøtten for obligatorisk jordudtagning for Portugals
vedkommende med de beløb, der er anført i bilag IX til nærværende
forordning. Beløbene finansieres i overensstemmelse med artikel 5 i
forordning (EØF) nr. 3653/90.
Artikel 23
1. Den i forordning (EØF) nr. 3887/92 omhandlede ansøgning om
arealstøtte opdeles på regioner efter artikel 3 i forordning (EF) nr.
1251/1999.
2. En ansøgning om arealstøtte i en given produktionsregion skal
modsvares af en jordudtagningserklæring for mindst det samme antal
dyrkede hektar i samme produktionsregion.
3. Der kan indrømmes undtagelser fra stk. 2 efter objektive kriterier,
som fastlægges af medlemsstaten.
4. Uanset stk. 2 kan den obligatoriske jordudtagning i forbindelse med
en ansøgning om arealstøtte:
a) i Spanien for en bedrift, der ligger i en såkaldt »secano«- eller
»regadio« -produktionsregion, helt eller delvis foretages i »seca-
no«-regionen
b) helt eller delvis foretages i en anden produktionsregion, såfremt de
arealer, der skal udtages, ligger i produktionsregioner, som ligger op
til de regioner, hvor de dyrkede arealer er beliggende.
5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 skal det areal, der skal udtages,
justeres for at tage hensyn til forskellen mellem de udbytter, der lægges
til grund for jordudtagningsstøtten for de pågældende regioner.
Anvendelsen af nærværende stykke må dog ikke medføre en formind-
skelse af det antal hektar, der skal udtages for at overholde jordud-
tagningsforpligtelsen.
KAPITEL IV
Særlige bestemmelser
Artikel 24
Uanset artikel 8, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1251/1999 kan medlems-
staterne udsætte fristen for tilsåning til senest den 15. juni for de
afgrøder, der er nævnt i bilag X, i områder, der skal defineres af de
pågældende medlemsstater, og som ligger i de regioner, som er anført i
nævnte bilag.
Hvis den forlængede frist for tilsåning vedrører alle markafgrøder, kan
medlemsstaterne også udsætte fristen for indsendelse af arealstøttean-
søgninger for producenterne i de pågældende områder indtil senest den
15. juni eller indtil fristen for tilsåning, hvis denne udløber forinden.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 14
Artikel 25
1. Den begrænsning, der er nævnt i artikel 10, stk. 7, i forordning (EF)
nr. 1251/1999, fastsættes under hensyntagen til det nationale reference-
areal og det samlede støtteberettigede areal med markafgrøder samt med
det formål at undgå, at det dyrkede areal bliver så stort, at det medfører
overdrevne nedsættelser af den afgrødespecifikke arealstøtte for oliefrø.
2. Begrænsningen og kriterierne for fastsættelse heraf meddeles
Kommissionen hurtigst muligt og senest den 31. juli i det produktionsår,
der går forud for det produktionsår, for hvilket der ansøges om
arealstøtte.
3. For at afgøre, om en producent er berettiget til arealstøtte,
undersøger myndighederne, om producentens støtteansøgning overholder
begrænsningen. Arealer, som overstiger begrænsningen, og for hvilke
producenten har anmodet om den afgrødespecifikke arealstøtte for
oliefrø, tages ikke i betragtning.
4. Hvis udelukkelsen af et areal i henhold til stk. 3 medfører, at en
producents udtagne areal kommer til at overstige den begrænsning, der er
nævnt i artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1251/1999, og som
anvendes i den pågældende medlemsstat, reduceres det udtagne areal,
som producenten har ansøgt om arealstøtte for, til den fastsatte
begrænsning.
5. Arealer i producenters ansøgninger om arealstøtte, der i henhold til
stk. 3 og 4 ikke kan tages i betragtning, tages heller ikke i betragtning
ved anvendelsen af artikel 2, stk. 4 og 6, i forordning (EF) nr. 1251/1999.
KAPITEL V
Afsluttende bestemmelser
Artikel 26
Meddelelser
1. Medlemsstaterne tilsender efter følgende tidsplan Kommissionen de
oplysninger, der er specificeret i de skemaer, der er beskrevet i bilag XI, i
det standardformat, der er vist sammesteds, for de enkelte produktions-
regioner, for de enkelte basisarealer og for medlemsstaten som helhed:
a) senest den 15. september i det igangværende produktionsår: de tal,
der er fremkommet på basis af den indtil da gennemførte kontrol
b) senest den 31. oktober i det samme produktionsår: de definitive tal
svarende til dem, der er anvendt ved beregningen af den definitive
overskridelsesprocent, jf. artikel 12
c) senest den 15. februar i det samme produktionsår: de endelige tal
svarende til de arealer, der faktisk er udbetalt støtte for, med fradrag
af de arealnedsættelser, der er omhandlet i artikel 9 i forordning
(EØF) nr. 3887/92.
2. Konstateres der en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel
10 og 11, meddeler medlemsstaten snarest muligt og under alle
omstændigheder senest den 31. oktober i det igangværende produktions-
år Kommissionen den definitive overskridelsesprocent. De data, der er
lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et
basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VII.
3. Såfremt overskridelsen fordeles i overensstemmelse med artikel
2, stk. 6, og artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1251/1999, meddeler
medlemsstaten Kommissionen denne fordeling senest den 31. oktober.
Artikel 27
Medlemsstaterne vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at
anvende denne forordning, og giver Kommissionen meddelelse om dem
senest en måned efter, at de er vedtaget eller ændret.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 15
Artikel 28
Forordning (EØF) nr. 2467/92, (EØF) nr. 2836/93, (EF) nr. 762/94, (EF)
nr. 1098/94, (EF) nr. 1237/95, (EF) nr. 658/96 og (EF) nr. 1577/98
ophæves med virkning fra den 1. juli 2000.
Henvisninger til de ophævede forordninger læses som henvisninger til
nærværende forordning.
Artikel 29
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes for støtten til producenter af visse markafgrøder for
produktionsåret 2000/1 og de efterfølgende produktionsår.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 16
BILAG I
(artikel 2, stk. 1)
DEFINITIONER
1. Græsarealer uden for omdrift
Arealer, der ikke indgår i omdriften, og som vedvarende (fem år og
derover) anvendes til græsproduktion, uanset om arealerne er tilsåede eller
naturlige.
2. Flerårige kulturer
Kulturer uden for omdriften (bortset fra vedvarende græs), der beslag-
lægger arealerne i fem år og derover og giver gentagne høstudbytter,
undtagen flerårige markafgrøder.
3. Flerårige markafgrøder
KN-kode
0709 10 00 Artiskokker
0709 20 00 Asparges
ex 0709 90 90 Rabarber
0810 20 Hindbær, brombær, morbær, og loganbær
0810 30 Ribs, solbær og stikkelsbær
0810 40 Tranebær, blåbær og andre frugter af slægten Vacci-
nium
4. Omstruktureringsprogram
En offentligt pålagt ændring af en bedrifts struktur og/eller støtteberetti-
gede areal.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 17
BILAG II
(artikel 4, stk. 5)
SORTER AF SOLSIKKEFRØ, DER BETRAGTES SOM SOLSIKKEFRØ
TIL DIREKTE KONSUM
Agripro 3450
Agrosur
Dahlgren D-131 (Toma)Dahlgren D-151Dahlgren D-171
Dahlgren D-181
Dahlgren 954Dahlgren D-1950Dahlgren D-1998
Diset
Hagen Seed SG 9011Hagen Seed SG 9054Hagen Seed SG 9211
Interstate (IS)8004
KelisurRoyal Hybrid 381Royal Hybrid 2141
Royal Hybrid 3801
Royal Hybrid 3831Royal Hybrid 4381RRC 995
RRC 2211
RRC 2232RRC 4211SIGCO 826
SIGCO 828
SIGCO 829SIGCO 830SIGCO 954
SIGCO 964
SIGCO 974SIGCO 995Toma
Triumph 660C
Triumph 505C+Triumph 520CTriumph 515C
USDA Hybrid 924!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 18
BILAG III
(artikel 5)
TEST FOR BITTERSTOF I LUPIN
Der udtages en stikprøve bestående af 200 frø fra en prøveudtagning på 1 kg for
hvert parti på højst 20 tons.
Testen omfatter kun en kvalitativ påvisning af bitre frø i prøven. Homogenitets-
tolerancen for frøene skal være 1:100. Som testmetode kan anvendes kornsnits-metoden efter von Sengbusch (1942), Ivanov og Smirnov (1932) og Eggebrecht(1949). De tørre eller kvældede frø skæres over på tværs. Frøhalvdelene anbringes
i en si og nedsænkes 10 sekunder i en jodopløsning, hvorpå de skylles i 5 sekunder
med vand. De bitre frøs snitflade vil da udvise en brun misfarvning, mens frø medlavt alkaloidindhold forbliver gule.
Ved fremstillingen af jodopløsningen opløses 14 g kaliumiodid i så lidt vand som
muligt, og der tilsættes 10 g jod og vand op til 1 000 cm
3. Opløsningen skal henstå
en uge inden brug. Den skal opbevares i brune flasker. Denne stamopløsning skalfortyndes 3 til 5 gange før anvendelsen.!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 19
BILAG IV
(artikel 6, stk. 1, andet afsnit)
OMRÅDER I ØSTRIG, HVOR SUPPLEMENTET FOR HÅRD HVEDE
KAN YDES
Pannonien
1. Gebiete der Bezirksbauernkammern
2046 Atzenbrugg
2054 Baden
2062 Bruck/Leitha2089 Ebreichsdorf2101 Gänserndorf
2241 Hollabrunn
2275 Kirchberg/Wagram2305 Korneuburg2321 Laa/Thaya
2330 Langenlois
2364 Marchfeld2399 Mistelbach2402 Mödling
2470 Poysdorf
2500 Ravelsbach2518 Retz2551 Schwechat
2585 Tulln
2623 Wiener Neustadt2631 Wolkersdorf2658 Zistersdorf
2. Gebiete der Bezirksreferate
3018 Neusiedl/See
3026 Eisenstadt
3034 Mattersburg
3042 Oberpullendorf
3. Gebiete der Landwirtschaftskammer
1007 Wien!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 20
BILAG V
(artikel 6, stk. 3)
OMRÅDER, HVOR DEN SÆRLIGE STØTTE FOR HÅRD HVEDE KAN
YDES
TYSKLAND
Kreise und Kreisfreie Städte
Baden-Württemberg
Stadt Stuttgart, Ludwigsburg, Rems-Murr-Kreis, Stadt Heilbronn, Heilbronn,
Hohenlohekreis, Main-Tauber-Kreis, Stadt Karlsruhe, Karlsruhe, Stadt Baden-
Baden, Rastatt, Stadt Heidelberg, Stadt Mannheim, Rhein-Neckar-Kreis, StadtPforzheim, Enzkreis, Ortenaukreis
Bayern
Stadt Ingolstadt, Dachau, Eichstätt, Freising, Fürstenfeldbrück, Neuburg-Schro-
benhausen, Pfaffenhofen a.d.Ilm, Kelheim, Stadt Ansbach, Ansbach, Neustadt-
Bad Winsheim, Stadt Aschaffenburg, Aschaffenburg, Bad Kissingen, Rhön-
Grabfeld, Haßberge, Kitzingen, Main-Spessart, Stadt Schweinfurt, Schweinfurt,Stadt Würzburg, Würzburg
Rheinland-Pfalz
Ahrweiler, Stadt Koblenz, Mayen-Koblenz, Bad Kreuznach, Rhein-Lahn-Kreis,
Westerwald-Kreis, Bernkastel-Wittlich, Bitburg-Prüm, Daun, Trier-Saarburg,
Stadt Trier, Stadt Frankenthal, Landau i.d.P ., Ludwigshafen, Mainz, Neustadt/
Weinstrasse, Speyer, Worms, Alzey-Worms, Bad Dürkheim, Donnersbergkreis,Germersheim, Südliche Weinstraße, Ludwigshafen, Mainz-Bingen
Hessen
Stadt Frankfurt/Main, Wiesbaden, Bergstraße, Stadt Darmstadt, Darmstadt-Die-
burg, Groß-Gerau, Hochtaunuskreis, Main-Kinzig-Kreis, Main-Taunus-Kreis,
Stadt Offenbach, Offenbach, Rheingau-Taunus-Kreis, Wetteraukreis, Lahn-Dill-
Kreis, Limburg-Weilburg
Saarland
Stadt Saarbrücken, Merzig-Wadern, Neunkirchen, Saarlouis, Sankt Wendel
Sachsen
Mittweida, Muldentalkreis
Sachsen-Anhalt
Bernburg, Köthen, Burgenlandkreis, Mansfelder Land, Merseburg-Querfurt,
Saalkreis, Sangerhausen, Aschersleben-Straßfurt, Halberstadt, Jerichower Land,Quedlinburg, Schönebeck
Thüringen
Unstrut-Hainich-Kreis, Kyffhäuserkreis, Gotha, Sömmerda, Hildburghausen,
Stadt Weimar, Weimarer Land, Altenburger Land, Stadt Erfurt
SP ANIEN
Comarcas Agrícolas
Almazán (SO), Bajo Aragón (TE), Campiña (GU), Campo de Gómara (SO),
Centro (AB), El Cerrato (P), Hoya de Huesca (HU), La Montaña (A), Las Vegas
(M), Logrosán (CC), Monegros (HU), Noroeste (MU), Requena-Utiel (V), Rioja
Baja (LO), Segría (L), Sierra Rioja Baja (LO), Sur (V A), Suroeste y Valle deGuadalentín (MU), Trujillo (CC), Urgel (L), Valle de Ayora (V)
FRANKRIG
Départements
Aisne, Aube, Charente, Charente-Maritime, Cher, Deux-Sèvres, Essonne, Eure,
Eure-et-Loir, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loiret, Lot-et-Garonne, Maine-et-Loire, Marne, Nièvre, Orne, Sarthe, Seine-et-Marne, Vendée, Vienne, Y onne,Yvelines!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 21
ITALIEN
Provinsen
Alessandria, Bologna, Brescia, Cremona, Ferrara, Forlì, Gorizia, Lodi, Mantova,
Milano, Modena, Padova, Parma, Pavia, Piacenza, Pordenone, Ravenna, Reggio
Emilia, Rimini, Rovigo, Torino, Treviso, Udine, Venezia, Vercelli, Verona,Vicenza
DET FORENEDE KONGERIGE
England!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 22
BILAG VI
(artikel 8)
BASISAREALER
(1 000 ha)
Region Alle afgrøder Heraf majs Heraf græsensilage
BELGIEN
I alt 478,6
Zone I 97,0
DANMARK 2 018,0TYSKLAND 10 155,6 (
3) 540,3 (3)
Schleswig-Holstein 505,6
Hamburg 5,1
Niedersachsen 1 424,4
Bremen 1,8
Nordrhein-Westfalen 948,3
Rheinland-Pfalz 368,4
Hessen 461,2 "C1
3
Baden-Württemberg 735,4 "C1122,13
Bayern 1 775,9 "C1418,23
Saarland 36,5
Berlin 2,9
Brandenburg 888,5
Mecklenburg-V orpommern 967,9
Sachsen 598,8
Sachsen-Anhalt 880,7
Thüringen 554,2
GRÆKENLAND
Zone I 1 396,3 218,0
Zone II 95,4 4,1
SP ANIEN
Regadío 1 371,1 403,4
Secano 7 848,6
FRANKRIG
I alt 13 526,0
Basisareal for majs 613,8 (2)
Vandet basisareal 1 209,7 (2)
IRLAND 345,5 0,2!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 23
(1 000 ha)
Region Alle afgrøder Heraf majs Heraf græsensilage
ITALIEN 5 801,2 1 200,0
LUXEMBOURG 42,8NEDERLANDENE
Region I 226,5 44,4
Region II 210,0 163,9
ØSTRIG 1 203,0
PORTUGAL
Azorerne 9,7
Madeira:
— Regadío 0,31 0,29
— andre områder 0,30
Fastlandet:
— Regadío 293,4 221,4
— andre områder 711,1
FINLAND 1 591,0 200,0
SVERIGE 1 737,0 130,0DET FORENEDE KONGERIGE
England 3 794,6 33,2 (
1)
Skotland 551,6
Nordirland 52,9 1,2 (1)
Wales 61,4
(1) Undtagen sukkermajs.
(2) Herunder 284 000 ha vandede majsarealer.
(3) I tilfælde af anvendelse af artikel 2, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1251/1999.!B
!M1
!B
!M1
!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 24
BILAG VII
(artikel 10, stk. 4)
!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 25
BILAG VIII
(artikel 14, stk. 2)
REFERENCEUDBYTTER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 3, STK. 7,
I FORORDNING (EF) Nr. 1251/1999
Belgien 6,24
Danmark 5,22
Tyskland 5,66 (1)
— Schleswig-Holstein 6,81
— Hamburg 6,01
— Niedersachsen 5,33
— Bremen 5,34
— Nordrhein-Westfalen 5,81
— Hessen 5,50
— Rheinland-Pfalz 4,78
— Baden-Württemberg 5,48
— Bayern 5,94
— Saarland 4,38
— Berlin 4,52
— Brandenburg 4,54
— Mecklenburg-V orpommern 5,45
— Sachsen 6,23
— Sachsen-Anhalt 6,14
— Thüringen 6,13
Grækenland 3,39
Spanien 2,9
Frankrig 6,02
Irland 6,08
Italien 3,9
Luxembourg 4,26
Nederlandene 6,66
Portugal 2,90
Det Forenede Kongerige 5,83
Østrig 5,27
Sverige 4,02
Finland 2,82
(1) I tilfælde af anvendelse af artikel 2, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1251/1999.!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 26
BILAG IX
(artikel 22)
SUPPLERENDE STØTTE FOR JORDUDTAGNING I PORTUGAL
(EUR)
Produktionsår 2000/1 2001/2 2002/3
Supplerende støtte 9,64 6,57 3,41!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 27
BILAG X
(artikel 24, stk. 1)
Tilsåning senest den 15. juni
Afgrøde Medlemsstat Region
Alle afgrøder Finland Hele området
Sverige Hele området
Sukkermajs Alle medlemsstater Hele området!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 28
BILAG XI
(artikel 26, stk. 1)
OPLYSNINGER, DER SKAL SENDES TIL KOMMISSIONEN
Oplysningerne indsendes i form af en række oversigter efter følgende model:
— en første gruppe oversigter med oplysningerne for hver produktionsregion, jf.
artikel 3 i forordning (EF) nr. 1251/1999
— en anden gruppe oversigter med oplysninger for hver region, for hvilken der
er fastsat basisareal, jf. bilag VI til nærværende forordning
— en enkelt oversigt med en sammenfatning af oplysningerne for hver
medlemsstat.
Oversigterne indsendes både som udskrift og på databærer.
Formler for arealer: 5 = 1 + 2 + 3 + 4
1 0=7+8+9
14 = 15 + 16
19 = 5 + 10 + 11 +12 +13 + 14 + 18
Bemærkninger Hver oversigt skal indeholde en angivelse af den pågældende
region.
Udbyttet er det udbytte, som anvendes ved beregningen af arealstøtten i henhold
til forordning (EF) nr. 1251/1999.
Sondringen mellem »vandet« og »ikke-vandet« skal kun foretages i blandede
regioner. I så fald gælder:
d=e+fj=k+1
Linje 1 omfatter kun hård hvede, for hvilken der ydes supplement til støtten efter
artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1251/1999.
Linje 2 omfatter kun hård hvede, for hvilken der ydes supplement til støtten efter
artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1251/1999.
Linje 17 omfatter kun arealer, der er udtaget eller tilplantet med skov efter artikel
22, 23, 24 og 31 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999, og som henregnes under
det markafgrødeareal, der er udtaget efter artikel 6, stk. 8, i forordning (EF) nr.
1251/92.
Linje 18 svarer til de arealer, der er nævnt i artikel 12, stk. 2, litra b), tredje led i
forordning (EF) nr. 1251/1999.
Oplysningerne skal ligeledes indsendes for producenter, der ikke ansøger om
hektarstøtte i forbindelse med støtteordningen for visse markafgrøder (forordning(EF) nr. 1251/1999). Disse oplysninger anføres i kolonne »m« og »n« under»Andet«, og de vedrører hovedsageligt de markafgrøder, der er anmeldt som
foderarealer for oksekøds- og fårekødspræmien.
Linje 21 omfatter arealer, der er udtaget til nonfoodafgrøder, og som der ikke ydes
støtte til efter gennemførelsesbestemmelserne i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF)
nr. 1251/1999 (f.eks. sukkerroer, jordskokker og cikorierod).!
B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 29
!B1999R2316 — DA — 11.07.2000 — 001.002 — 30