2003R1560 — DA — 09.02.2014 — 002.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1560/2003

af 2. september 2003

om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne ( 1 ), særlig artikel 15, stk. 5, artikel 17, stk. 3, artikel 18, stk. 3, artikel 19, stk. 3 og 5, artikel 20, stk. 1, 3 og 4, og artikel 22, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) En effektiv gennemførelse af forordning (EF) nr. 343/2003 kræver, at der fastsættes en række konkrete bestemmelser. Disse bestemmelser skal fastsættes klart for at lette samarbejdet mellem de myndigheder i medlemsstaterne, der har ansvaret for anvendelsen af forordningen, både med hensyn til fremsendelse og behandling af anmodninger om overtagelse og tilbagetagelse og med hensyn til anmodninger om oplysninger og gennemførelsen af overførsler. (2) For at sikre den størst mulige kontinuitet mellem konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater ( 2 ), som blev underskrevet i Dublin den 15. juni 1990, og forordning (EF) nr. 343/2003, som træder i stedet for den, skal denne forordning bygge på de fælles principper, lister og formularer, som er vedtaget af det udvalg, der blev nedsat ved konventionens artikel 18, idet der dog foretages de ændringer, som er nødvendige på grund af indførelsen af nye kriterier og ordlyden i visse bestemmelser og på grund af de indhøstede erfaringer. (3) Der skal tages behørigt hensyn til samspillet mellem de procedurer, der er indført ved forordning (EF) nr. 343/2003, og anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11. december 2000 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen ( 3 ). (4) Det er ønskeligt for både medlemsstaterne og de berørte asylansøgere, at der er en procedure til at finde en løsning i tilfælde af uoverensstemmelser mellem medlemsstater med hensyn til anvendelsen af den humanitære klausul i artikel 15 i forordning (EF) nr. 343/2003. (5) Oprettelsen af et elektronisk transmissionsnet med henblik på at lette gennemførelsen af forordning (EF) nr. 343/2003 kræver, at der indføres regler om både de tekniske standarder, der skal finde anvendelse, og den praktiske tilrettelæggelse af anvendelse af nettet. (6) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 4 ) finder anvendelse på den behandling af oplysninger, der sker i medfør af nærværende forordning, jf. artikel 21 i forordning (EF) nr. 343/2003. (7) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er forordning (EF) nr. 343/2003 ikke bindende for Danmark, og nærværende forordning er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark, før der er indgået en aftale, som gør det muligt for Danmark at deltage i forordning (EF) nr. 343/2003. (8) I medfør af artikel 4 i aftalen af 19. januar 2001 mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge ( 5 ), skal denne forordning anvendes fra samme tidspunkt af medlemsstaterne og af Island og Norge. I nærværende forordning og bilagene hertil forstås derfor ved »medlemsstaterne« tillige Island og Norge. (9) Nærværende forordning bør træde i kraft snarest muligt, så det bliver muligt at anvende forordning (EF) nr. 343/2003. (10) De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 27 i forordning (EF) nr. 343/2003 — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

PROCEDURER







KAPITEL I

UDARBEJDELSE AF ANMODNINGER

Artikel 1

Udarbejdelse af en anmodning om overtagelse

1. En anmodning om overtagelse fremsættes på en standardformular i overensstemmelse med modellen i bilag I. Formularen indeholder en række rubrikker, som altid skal udfyldes, idet de øvrige felter udfyldes alt efter, hvilke oplysninger der foreligger. Der kan anføres supplerende oplysninger i det dertil beregnede felt.

Anmodningen skal desuden indeholde:

a) kopi af alle beviselementer og indicier, på grundlag af hvilke det må antages, at den anmodede medlemsstat er ansvarlig for behandlingen af ansøgningen om asyl, eventuelt ledsaget af bemærkninger om, hvordan de er tilvejebragt, og/eller den bevisværdi, som den anmodende medlemsstat tillægger dem, med henvisning til den i artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 343/2003 omhandlede liste over beviser og indicier, som er medtaget i bilag II til nærværende forordning

b) kopi af eventuelle erklæringer, som asylansøgeren har afgivet skriftligt, eller som er optaget i en rapport.

2. Når anmodningen sker på grundlag af et positivt resultat (»hit«), som er fremsendt af Eurodacs centrale enhed i medfør af artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2725/2000 efter sammenligning af asylansøgerens fingeraftryk med fingeraftryk, der tidligere er optaget og videregivet til den centrale enhed i medfør af artikel 8 i den nævnte forordning, og som er blevet kontrolleret i medfør af artikel 4, stk. 6, i samme forordning, skal anmodningen også indeholde oplysningerne fra den centrale enhed.

▼M2

2a. Når anmodningen sker på grundlag af et positivt resultat (»hit«), som er fremsendt af visuminformationssystemet (VIS) i medfør af artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 ( 6 ) efter sammenligning af fingeraftryk for den person, der søger om international beskyttelse, med fingeraftryk, der tidligere er optaget og videregivet til VIS i medfør af artikel 9 i den nævnte forordning, og som er blevet kontrolleret i medfør af artikel 21 i samme forordning, skal anmodningen også indeholde oplysningerne fra VIS.

▼B

3. Når den anmodende medlemsstat anmoder om et hurtigt svar i henhold til artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 343/2003 skal anmodningen indeholde oplysninger om omstændighederne i forbindelse med asylansøgningen samt de retlige og faktiske grunde til, at et hurtigt svar er nødvendigt.

▼M2

Artikel 2

Udarbejdelse af en anmodning om tilbagetagelse

En anmodning om tilbagetagelse fremsættes på en standardformular i overensstemmelse med modellen i bilag III, hvori der angives, hvilken type anmodning der er tale om, hvad der er begrundelsen for anmodningen, og hvilke bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 ( 7 ) den fremsættes under henvisning til.

Anmodningen skal endvidere, når det er relevant, indeholde:

a) kopi af alle beviselementer og indicier, på grundlag af hvilke det må antages, at den anmodede medlemsstat er ansvarlig for behandlingen af ansøgningen om international beskyttelse, eventuelt med bemærkninger om, hvordan de er tilvejebragt, og den bevisværdi, som den anmodende medlemsstat tillægger dem, med henvisning til den i artikel 22, stk. 3, i forordning (EU) nr. 604/2013 omhandlede liste over beviselementer og indicier, som er medtaget i bilag II til denne forordning

b) det positive resultat (»hit«), som Eurodacs centrale enhed har videregivet i medfør af artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2725/2000 efter at have sammenlignet fingeraftryk for den person, der søger om international beskyttelse, med fingeraftryk, der tidligere er optaget og videregivet til den centrale enhed i medfør af artikel 4, stk. 1 og 2, i den nævnte forordning, idet det positive resultat er blevet kontrolleret i medfør af artikel 4, stk. 6, i samme forordning.

▼B







KAPITEL II

REAKTION PÅ EN ANMODNING

Artikel 3

Behandling af en anmodning om overtagelse

1. De retlige og faktiske argumenter, der er anført i anmodningen, gennemgås på baggrund af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 343/2003 og listerne over beviselementer og indicier i bilag II til denne forordning.

2. Uanset hvilke kriterier og bestemmelser i forordning (EF) nr. 343/2003, der påberåbes i anmodningen, foretager den anmodede medlemsstat inden for de frister, der er fastsat i forordningens artikel 18, stk. 1 og 6, omhyggeligt og objektivt og under hensyntagen til alle de oplysninger, som direkte eller indirekte er til rådighed for den, en kontrol af, om dens ansvar for behandlingen af ansøgningen er godtgjort. Hvis den anmodede stats kontrol viser, at den er ansvarlig på grundlag af mindst et af kriterierne i forordning (EF) nr. 343/2003, skal denne medlemsstat anerkende sit ansvar.

Artikel 4

Behandling af en anmodning om tilbagetagelse

Når en anmodning om tilbagetagelse støttes på oplysninger fra Eurodacs centrale enhed, som er kontrolleret af den anmodende medlemsstat i henhold til artikel 4, stk. 6, i forordning (EF) nr. 2725/2000, anerkender den anmodede medlemsstat sit ansvar, medmindre den kontrol, den foretager, viser, at dens ansvar er ophørt i medfør af bestemmelserne i artikel 4, stk. 5, andet afsnit, eller artikel 16, stk. 2, 3 eller 4, i forordning (EF) nr. 343/2003. Ansvarets ophør i medfør af ovennævnte bestemmelser kan kun påberåbes på grundlag af materielle beviselementer eller underbyggede erklæringer fra asylansøgeren, hvis rigtighed kan efterprøves.

Artikel 5

Negativt svar

1. Når den anmodede medlemsstat efter kontrol ikke mener, at det på grundlag af de foreliggende oplysninger kan fastslås, at den er ansvarlig, skal det negative svar, som den sender til den anmodende medlemsstat, begrundes fuldt ud, og der skal gives detaljerede oplysninger om grundene til afslaget.

2. Når den anmodende medlemsstat mener, at det afslag, den har modtaget, hviler på en fejlagtig bedømmelse, eller når den har yderligere beviser at fremføre, kan den anmode om en fornyet behandling af anmodningen. Denne mulighed skal udnyttes inden for tre uger efter modtagelsen af det negative svar. Den anmodede medlemsstat bestræber sig på at svare inden for to uger. Under alle omstændigheder genåbner denne yderligere procedure ikke de frister, der er fastsat i artikel 18, stk. 1 og 6, og i artikel 20, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 343/2003.

Artikel 6

Positivt svar

Når den anmodede medlemsstat anerkender sit ansvar, anføres dette i svaret med angivelse af, hvilken bestemmelse i forordning (EF) nr. 343/2003 anerkendelsen hviler på, og svaret skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for den senere tilrettelæggelse af overførslen, såsom oplysninger om den tjenestegren eller den person, der skal kontaktes.







KAPITEL III

GENNEMFØRELSE AF OVERFØRSLEN

Artikel 7

Bestemmelser vedrørende overførslen

1. Overførslen til den ansvarlige medlemsstat kan ske på følgende måder:

a) på ansøgerens initiativ, hvorved der fastsættes en tidsfrist

b) i form af en kontrolleret afrejse, hvor ansøgeren indtil ombordstigningen ledsages af en af den anmodende medlemsstats ansatte, og den ansvarlige medlemsstat inden en på forhånd aftalt frist informeres om sted dato og tidspunkt for ansøgerens ankomst

c) under ledsagelse, idet ansøgeren ledsages af en af den anmodende medlemsstats ansatte eller af en repræsentant for et organ, som af medlemsstaten er bemyndiget hertil, og overgives til myndighederne i den ansvarlige medlemsstat.

2. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), ovenfor, udstedes der til ansøgeren et laissez-passer, jf. artikel 19, stk. 3, og artikel 20, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 343/2003 udfærdiget efter modellen i bilag IV til denne forordning, således at ansøgeren kan indrejse i den ansvarlige medlemsstat og identificere sig, når han giver møde på det sted og inden for den frist, han fik angivet ved meddelelsen af afgørelsen om den ansvarlige medlemsstats overtagelse eller tilbagetagelse.

I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, litra c) ovenfor, udstedes der et laissez-passer, når ansøgeren ikke er i besiddelse af identitetsdokumenter. Stedet og tidspunktet for overførslen fastlægges af de pågældende medlemsstater efter aftale på de betingelser, der er fastsat i artikel 8.

3. Den medlemsstat, der foretager overførslen, sørger for, at alle ansøgerens dokumenter gives tilbage til ham inden afrejsen eller overdrages til hans ledsagere, således at de kan afleveres til de kompetente myndigheder i den ansvarlige medlemsstat eller fremsendes på anden passende måde.

Artikel 8

Samarbejde om overførslen

1. Den ansvarlige medlemsstat er forpligtet til at sørge for, at ansøgerens overførelse kan ske hurtigst muligt, og at der ikke stilles hindringer i vejen for ham. Den ansvarlige medlemsstat fastlægger eventuelt det sted på dens område, hvor ansøgeren vil blive overført eller tilbageført til de kompetente myndigheder, under hensyntagen til geografiske begrænsninger og de transportmuligheder, som er til rådighed for den medlemsstat, der foretager overførslen. Det kan under ingen omstændigheder kræves, at ledsageren følger ansøgeren længere end til ankomststedet for det anvendte internationale transportmiddel, eller at den medlemsstat, som foretager overførslen, afholder omkostningerne til transport videre end til dette sted.

2. Det påhviler den medlemsstat, der foretager overførslen, at tilrettelægge transporten af ansøgeren og hans ledsager og i samråd med den ansvarlige medlemsstat at fastsætte ankomsttidspunktet og om nødvendigt de nærmere omstændigheder ved overgivelsen af ansøgeren til de kompetente myndigheder. Den ansvarlige medlemsstat kan kræve et varsel på tre arbejdsdage.

▼M2

3. Standardformularen i bilag VI anvendes til at fremsende oplysninger til den ansvarlige medlemsstat, der er væsentlige for at sikre den overførte persons rettigheder og umiddelbare behov. Denne standardformular betragtes som et varsel som nævnt i stk. 2.

▼B

Artikel 9

Udsættelse af overførslen og forsinket overførsel

1. Den ansvarlige medlemsstat informeres straks om enhver udsættelse af overførslen, som enten skyldes, at afgørelsen er blevet påklaget eller indbragt for en domstol med opsættende virkning, eller faktiske omstændigheder, såsom ansøgerens dårlige helbredstilstand, manglende transportmuligheder eller det forhold, at ansøgeren har unddraget sig gennemførelsen af overførslen.

▼M2

1a. Når en overførsel er blevet forsinket efter anmodning fra den overførende medlemsstat, skal den overførende og den ansvarlige medlemsstat tage kontakt for hurtigst muligt at arrangere en ny overførsel, jf. artikel 8, og senest to uger fra det tidspunkt, hvor myndighederne bliver klar over, at de omstændigheder, der medførte forsinkelsen eller udsættelsen, ikke længere foreligger. I det tilfælde skal der inden overførslen fremsendes en ajourført standardformular til udveksling af oplysninger inden overførslen, jf. bilag VI.

▼M2

2. Det påhviler den medlemsstat, som af de grunde, der er omhandlet i artikel 29, stk. 2, i forordning (EU) nr. 604/2013, ikke kan foretage overførslen inden for den normale frist på seks måneder efter, at anmodningen om overtagelse eller tilbagetagelse af den pågældende er accepteret, eller efter, at der er truffet endelig afgørelse om klage eller indbringelse for en domstol, hvor dette tillægges opsættende virkning, at underrette den ansvarlige medlemsstat herom inden fristens udløb. Hvis den undlader at gøre dette, påhviler ansvaret for behandlingen af ansøgningen om international beskyttelse og de øvrige forpligtelser, som følger af forordning (EU) nr. 604/2013, den anmodende medlemsstat i henhold til den pågældende forordnings artikel 29, stk. 2.

▼B

3. Når en medlemsstat af en af de grunde, der er omhandlet i artikel 19, stk. 4, og artikel 20, stk. 2, i forordning (EF) nr. 343/2003 sætter sig for at foretage overførslen efter udløbet af den normale frist på seks måneder, påhviler det den forud herfor at indlede det nødvendige samråd med den ansvarlige medlemsstat.

Artikel 10

Overførsel efter implicit accept

1. Når den anmodede medlemsstat i medfør af artikel 18, stk. 7, eller artikel 20, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 343/2003 anses for at have accepteret en anmodning om overtagelse eller tilbagetagelse, påhviler det den anmodende medlemsstat at indlede det nødvendige samråd med henblik på tilrettelæggelsen af overførslen.

2. Når den ansvarlige medlemsstat anmodes herom af den anmodende medlemsstat, skal den straks skriftligt bekræfte, at den anerkender sit ansvar som følge af overskridelsen af svarfristen. Den ansvarlige medlemsstat træffer hurtigst muligt de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge ansøgerens ankomststed, og den fastsætter om nødvendigt sammen med den anmodende medlemsstat ankomsttidspunktet og de nærmere omstændigheder ved overgivelsen af ansøgeren til de kompetente myndigheder.







KAPITEL IV

HUMANITÆR KLAUSUL

Artikel 11

Afhængighedssituationer

▼M1 —————

▼B

2. De afhængighedssituationer, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 343/2003 skal så vidt muligt vurderes på grundlag af objektive beviser, såsom lægeattester. Når sådanne beviser ikke er til rådighed eller ikke kan fremlægges, kan det kun anses for godtgjort, at der foreligger humanitære årsager, på grundlag af overbevisende oplysninger fra den pågældende person.

3. Følgende punkter skal ligeledes inddrages i vurderingen af, om det er nødvendigt og hensigtsmæssigt at sammenføre de pågældende personer:

a) den familiemæssige situation, der forelå i hjemlandet

b) de omstændigheder, som har givet anledning til adskillelsen af de pågældende

c) situationen med hensyn til de forskellige asylprocedurer eller procedurer vedrørende udlændingelovgivningen i medlemsstaterne.

4. Det er under alle omstændigheder en betingelse for anvendelse af artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 343/2003, at der er formodning om, at asylansøgeren eller det pågældende familiemedlem rent faktisk vil yde den nødvendige hjælp.

5. Den medlemsstat, hvor sammenføringen skal finde sted, og datoen for overførslen fastsættes af de pågældende medlemsstater efter aftale under hensyntagen til:

a) om den afhængige person er i stand til at rejse

b) de pågældendes situation med hensyn til ophold, således at det tilstræbes, at sammenføringen af asylansøgeren sker hos familiemedlemmet, når sidstnævnte allerede har opholdstilladelse og råder over midler i den medlemsstat, hvor han opholder sig.

▼M2

6. Hvis ansøgeren opholder sig i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor et barn, en søskende eller en forælder, jf. artikel 16, stk. 1, i forordning (EU) nr. 604/2013, opholder sig, skal de to medlemsstater konsultere hinanden for at udveksle oplysninger med henblik på at fastslå:

a) den dokumenterede familiemæssige tilknytning mellem ansøgeren og et barn, en søskende eller en forælder

b) afhængighedsforholdet mellem ansøgeren og et barn, en søskende eller en forælder

c) den pågældendes mulighed for at tage sig af den afhængige person

d) eventuelt hvilke elementer der skal tages hensyn til for at vurdere, om det er umuligt at rejse inden for en betydelig tidshorisont.

For at sikre den informationsudveksling, der er nævnt i første afsnit, anvendes standardformularen i bilag VII til denne forordning.

Den anmodede medlemsstat bestræber sig på at svare inden for en frist på fire uger fra modtagelsen af anmodningen. Når afgørende beviser antyder, at yderligere undersøgelser vil føre til flere relevante oplysninger, meddeler den anmodede medlemsstat den anmodende medlemsstat, at der er behov for yderligere to uger.

▼C1

Anmodningenom oplysninger i medfør af denne artikel skal ske under fuld overholdelse afde frister, der er fastlagt i artikel 21, stk. 1, artikel 22, stk. 1, artikel 23, stk. 2, artikel 24, stk. 2, og artikel 25, stk. 1, i forordning (EU) nr. 604/2013. Denne forpligtelse berører ikke artikel 34, stk. 5, iforordning (EU) nr. 604/2013.

▼B

Artikel 12

Uledsagede mindreårige

1. Når beslutningen om at overlade en uledsaget mindreårig til et andet familiemedlem end den mindreåriges far, mor eller værge vil kunne volde særlige vanskeligheder, navnlig når den pågældende myndige person er bosiddende uden for den medlemsstats jurisdiktion, hvor den mindreårige har ansøgt om asyl, skal samarbejdet mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne lettes, særlig de myndigheder eller retsinstanser, der har ansvaret for beskyttelse af mindreårige, og der træffes de foranstaltninger, som er nødvendige for, at disse myndigheder med fuld kendskab til sagen kan træffe beslutning om den eller de pågældende myndige personers mulighed for at tage sig af den mindreårige under forhold, der er i overensstemmelse med den mindreåriges tarv.

I denne forbindelse skal der tages hensyn til de muligheder, som det civilretlige samarbejde giver.

2. Når varigheden af procedurerne vedrørende anbringelse af den mindreårige medfører en overskridelse af de frister, der er fastsat i artikel 18, stk. 1 og 6, og artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 343/2003 er dette ikke nødvendigvis til hinder for, at proceduren til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig, kan videreføres, eller at overførslen kan gennemføres.

▼M2

3. Med henblik på at gøre det lettere at træffe passende foranstaltninger til at identificere en uledsaget mindreårigs familiemedlemmer, søskende eller slægtninge skal den medlemsstat, hvor den uledsagede mindreårige har indgivet ansøgning om international beskyttelse, efter afholdelse af den personlige samtale, der er nævnt i artikel 5 i forordning (EU) nr. 604/2013, med deltagelse af den repræsentant, der er nævnt i samme forordnings artikel 6, stk. 2, indhente og/eller tage højde for alle oplysninger fremlagt af den mindreårige eller andre pålidelige kilder med kendskab til den personlige situation eller den rute, som den mindreårige eller et familiemedlem, en søskende eller en slægtning har fulgt.

De myndigheder, som gennemfører proceduren til fastlæggelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for at behandle en ansøgning fra en uledsaget mindreårig, skal i videst muligt omfang inddrage den repræsentant, der er nævnt i artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. 604/2013, i denne procedure.

4. Når den medlemsstat, som gennemfører proceduren til fastlæggelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for at behandle en ansøgning fra en uledsaget mindreårig, som led i sine forpligtelser i henhold til artikel 8 i forordning (EU) nr. 604/2013, er i besiddelse af oplysninger, der giver mulighed for at identificere og/eller lokalisere et familiemedlem, en søskende eller en slægtning, skal medlemsstaten konsultere andre relevante medlemsstater og udveksle oplysninger med henblik på at:

a) identificere familiemedlemmer, søskende eller slægtninge til den uledsagede mindreårige, som opholder sig på medlemsstaternes område

b) fastslå dokumenteret familiemæssig tilknytning

c) vurdere en slægtnings mulighed for at tage sig af den uledsagede mindreårige, herunder når den uledsagede mindreåriges familiemedlemmer, søskende eller slægtninge opholder sig i mere end én medlemsstat.

5. Når den udveksling af oplysninger, der er nævnt i stk. 4, viser, at flere familiemedlemmer, søskende eller slægtninge opholder sig i en anden medlemsstat eller andre medlemsstater, skal den medlemsstat, hvor den uledsagede mindreårige opholder sig, samarbejde med den eller de relevante medlemsstater for at fastslå, hvilken person det er mest hensigtsmæssigt at overdrage den mindreårige til, og navnlig fastslå:

a) den familiemæssige tilknytning mellem den mindreårige og de forskellige personer, der er identificeret på medlemsstaternes område

b) de pågældendes mulighed for at tage sig af den mindreårige

c) hensynet til den mindreåriges tarv.

6. For at sikre den informationsudveksling, der er nævnt i stk. 4, anvendes standardformularen i bilag VIII til denne forordning.

Den anmodede medlemsstat bestræber sig på at svare inden for en frist på fire uger fra modtagelse af anmodningen. Når afgørende beviser antyder, at yderligere undersøgelser vil føre til flere relevante oplysninger, meddeler den anmodede medlemsstat den anmodende medlemsstat, at der er behov for yderligere to uger.

Anmodningen om oplysninger i medfør af denne artikel skal ske under fuld overholdelse af de frister, der er fastlagt i artikel 21, stk. 1, artikel 22, stk. 1, artikel 23, stk. 2, artikel 24, stk. 2, og artikel 25, stk. 1, i forordning (EU) nr. 604/2013. Denne forpligtelse berører ikke artikel 34, stk. 5, i forordning (EU) nr. 604/2013.

▼M1 —————

▼B







KAPITEL V

FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 15

Fremsendelse af anmodninger

1. ►M2 Anmodninger og svar samt al skriftlig korrespondance mellem medlemsstaterne vedrørende anvendelsen af forordning (EU) nr. 604/2013 skal fremsendes via det elektroniske kommunikationsnet »DubliNet«, der oprettes ved afsnit II i denne forordning. ◄

Som en undtagelse fra første afsnit kan der ske fremsendelse på anden måde af korrespondance mellem de tjenester, der har ansvaret for gennemførelsen af overførslerne, og de kompetente tjenester i den anmodede medlemsstat angående de praktiske arrangementer vedrørende de nærmere omstændigheder ved den overførte ansøgers ankomst og tidspunktet og -stedet for dennes ankomst, herunder når overførslen sker under ledsagelse.

2. Alle anmodninger og svar og al korrespondance fra et nationalt adgangspunkt, jf. artikel 19 i denne forordning, anses for at være ægte.

3. Den anerkendelse af modtagelsen, som systemet foretager, gælder som bevis for fremsendelsen og datoen og tidspunktet for modtagelsen af anmodningen eller svaret.

▼M2

Artikel 15a

Ensartede betingelser og praktiske ordninger til udveksling af sundhedsoplysninger, inden en overførsel gennemføres

Udveksling af sundhedsoplysninger, inden en overførsel gennemføres, herunder navnlig fremsendelse af helbredsattesten i bilag IX, finder udelukkende sted mellem de myndigheder, som Kommissionen har fået meddelelse om i henhold til artikel 35 i forordning (EU) nr. 604/2013, ved hjælp af »DubliNet«.

Den medlemsstat, som gennemfører overførslen af en ansøger, og den ansvarlige medlemsstat bestræber sig på inden fremsendelsen af helbredsattesten at blive enige om, hvilket sprog der skal anvendes til at udfylde attesten, under hensyntagen til sagens omstændigheder, navnlig behovet for eventuelle hasteforanstaltninger ved ankomst.

▼B

Artikel 16

Kommunikationssprog

Medlemsstaterne vælger efter indbyrdes aftale de enkelte lande imellem et eller flere kommunikationssprog.

▼M2

Artikel 16a

Informationsfolder for ansøgere om international beskyttelse

1. En fælles folder, der oplyser alle ansøgere om international beskyttelse om bestemmelserne i forordning (EU) nr. 604/2013 og om anvendelsen af forordning (EU) nr. 603/2013, findes i bilag X.

2. En særlig folder for uledsagede mindreårige, der ansøger om international beskyttelse, findes i bilag XI.

3. Oplysninger for tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer, der tilbageholdes i forbindelse med ulovlig passage af en ydre grænse, findes i bilag XII.

4. Oplysninger for tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer, der opholder sig ulovligt i en medlemsstat, findes i bilag XIII.

▼M1 —————

▼B







AFSNIT II

OPRETTELSE AF »DUBLINET«-NETTET







KAPITEL I

TEKNISKE STANDARDER

Artikel 18

Oprettelse af »DubliNet«

1. De sikre elektroniske transmissionskanaler, der er omhandlet i artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 343/2003, kaldes »DubliNet«.

▼M2 —————

▼B

Artikel 19

Nationale adgangspunkter

1. Hver medlemsstat har ét identificeret nationalt adgangspunkt.

2. De nationale adgangspunkter er ansvarlige for behandlingen af indgående data og transmission af udgående data.

3. De nationale adgangspunkter er ansvarlige for fremsendelse af en bekræftelse for modtagelsen af enhver indgående transmission.

▼M2

4. Formularerne i overensstemmelse med modellen i bilag I og III samt formularerne til anmodning om oplysninger i bilag V, VI, VII, VIII og IX sendes mellem de nationale adgangspunkter i det format, som Kommissionen har leveret. Kommissionen informerer medlemsstaterne om kravene til de tekniske standarder.

▼B







KAPITEL VII

REGLER FOR ANVENDELSE

Artikel 20

Referencenummer

▼M2

1. Hver transmission har et referencenummer, som gør det muligt utvetydigt at identificere den sag, som den vedrører, og den medlemsstat, som har fremsendt anmodningen. Referencenummeret skal også gøre det muligt at afgøre, om transmissionen vedrører en anmodning om overtagelse (type 1), en anmodning om tilbagetagelse (type 2), en anmodning om oplysninger (type 3), en udveksling af oplysninger om en ansøgers barn, søskende eller forælder, som befinder sig i et afhængighedsforhold (type 4), en udveksling af oplysninger om en uledsaget mindreårigs familie, søskende eller slægtninge (type 5), fremsendelse af oplysninger inden en overførsel (type 6) eller fremsendelse af den fælles helbredsattest (type 7).

▼B

2. Referencenummeret begynder med de bogstaver, som anvendes til at identificere medlemsstaten i Eurodac. Koden efterfølges af det nummer, som angiver hvilken form for anmodning der er tale om, i overensstemmelse med den klassifikation, der er fastsat i stk. 1.

▼M2

Når en anmodning er baseret på oplysninger fra Eurodac, tilføjes den anmodede medlemsstats Eurodac-referencenummer.

▼B

Artikel 21

Uafbrudt drift

1. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for, at deres nationale adgangspunkt kan fungere uden afbrydelse.

2. Hvis et nationalt adgangspunkts drift afbrydes i mere end syv timer i kontortiden, informerer medlemsstaten de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 343/2003, og Kommissionen herom og træffer alle de forholdsregler, der er nødvendige for at sikre, at den normale drift genoprettes hurtigst muligt.

▼M2

3. Hvis et nationalt adgangspunkt har sendt oplysninger til et nationalt adgangspunkt, hvis drift har været afbrudt, gælder registret over fremsendelser på det centrale kommunikationsinfrastrukturniveau som bevis for dato og tidspunkt for fremsendelsen. De frister, der er fastsat i forordning (EU) nr. 604/2013 for fremsendelse af en anmodning eller et svar, suspenderes ikke under afbrydelsen af det pågældende nationale adgangspunkts drift.

▼B







AFSNIT III

OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 22

Laissez-passer, der er udfærdiget med henblik på anvendelsen af Dublin-konventionen

Laissez-passer, der er trykt med henblik på anvendelsen af Dublin-konventionen, accepteres i forbindelse med overførsel af asylansøgere i medfør af forordning (EF) nr. 343/2003 i en periode på højst 18 måneder fra denne forordnings ikrafttræden.

Artikel 23

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M2









BILAG I









BILAG II

(Nedenstående henvisninger er til artikler i forordning (EU) nr. 604/2013)

LISTE A

BEVISELEMENTER

I. Afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse

1. Tilstedeværelse af et familiemedlem eller en slægtning (far, mor, barn, søskende, tante, onkel, bedsteforælder eller en anden voksen, der er ansvarlig for et barn, værge) til en ansøger, som er en uledsaget mindreårig (artikel 8)

Beviser

— skriftlig bekræftelse af oplysningerne fra den anden medlemsstat

— registerudskrifter

— opholdstilladelser udstedt til familiemedlemmet

— hvis tilgængeligt, bevis på slægtskab

— i modsat fald, og om nødvendigt DNA-test eller blodtypeundersøgelse.

2. Lovlig bopæl i en medlemsstat for et familiemedlem, der er omfattet af international beskyttelse (artikel 9)

Beviser

— skriftlig bekræftelse af oplysningerne fra den anden medlemsstat

— registerudskrifter

— opholdstilladelser udstedt til den person, der er anerkendt som flygtning, eller som er omfattet af subsidiær beskyttelse

— bevis på slægtskab, hvis et sådant findes

— de pågældendes samtykke.

3. Tilstedeværelse af et familiemedlem, der ansøger om international beskyttelse, men hvis ansøgning der endnu ikke er truffet nogen første materiel afgørelse om i en medlemsstat (artikel 10)

Beviser

— skriftlig bekræftelse af oplysningerne fra den anden medlemsstat

— registerudskrifter

— midlertidige opholdstilladelser udstedt til den pågældende under behandlingen af vedkommendes ansøgning

— bevis på slægtskab, hvis et sådant findes

— i modsat fald, og om nødvendigt DNA-test eller blodtypeundersøgelse

— de pågældendes samtykke.

4. Opholdstilladelser, der stadig er gyldige (artikel 12, stk. 1 og 3), eller som er udløbet for mindre end 2 år siden [samt ikrafttrædelsesdato] (artikel 12, stk. 4)

Beviser

— opholdstilladelse

— udskrifter af udlændingeregister eller tilsvarende register

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der har udstedt opholdstilladelsen.

5. Gyldigt visum (artikel 12, stk. 2 og 3) og visum, som er udløbet for mindre end 6 måneder siden [samt ikrafttrædelsesdato] (artikel 12, stk. 4)

Beviser

— udstedt visum (gyldigt eller udløbet)

— udskrifter af udlændingeregister eller tilsvarende register

— positiv match (hit) i VIS i henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 767/2008

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der har udstedt visummet.

6. Lovlig indrejse i EU via en ydre grænse (artikel 14)

Beviser

— indrejsestempel i pas

— udrejsestempel fra en stat, der grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som ansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen

— rejsehjemmel, som muliggør sikker konstatering af indrejsen via en ydre grænse

— indrejsestempel eller tilsvarende påtegning i pas.

7. Ulovlig indrejse i EU via en ydre grænse (artikel 13, stk. 1)

Beviser

— positivt resultat af Eurodacs sammenligning af ansøgerens fingeraftryk med de aftryk, der er indsamlet i henhold til artikel 14 i »Eurodac«-forordningen

— indrejsestempel i et falsk eller forfalsket pas

— udrejsestempel fra en stat, der grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som ansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen

— rejsehjemmel, som muliggør sikker konstatering af indrejsen via en ydre grænse

— indrejsestempel eller tilsvarende påtegning i pas.

8. Ophold på en medlemsstats område af mere end fem måneders varighed (artikel 13, stk. 2)

Beviser

— midlertidige opholdstilladelser udstedt under behandlingen af en ansøgning om opholdstilladelse

— opfordringer til at forlade området eller udsendelsesordre udstedt med mindst fem måneders interval, eller som ikke er blevet effektueret

— uddrag fra registre på sygehuse samt i fængsler og frihedsberøvelsescentre.

9. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 19, stk. 2)

Beviser

— udrejsestempel

— udskrift fra tredjelands registre (bevis for ophold)

— rejsehjemmel, som muliggør sikker konstatering af udrejsen eller indrejsen via en ydre grænse

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, hvorfra ansøgeren har forladt medlemsstaternes område

— udrejsestempel fra et tredjeland, der grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som ansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen.

II. Forpligtelse for den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning, til igen at tillade indrejse for eller til at tilbagetage en ansøger

1. Procedure for fastsættelse af den ansvarlige medlemsstat verserer i den medlemsstat, hvor ansøgningen er indgivet (artikel 20, stk. 5)

Beviser

— positivt resultat af Eurodacs sammenligning af ansøgerens fingeraftryk med de aftryk, der er indsamlet i henhold til artikel 9 i »Eurodac«-forordningen

— det af ansøgeren udfyldte ansøgningsskema

— rapport optaget af myndighederne

— fingeraftryk taget i forbindelse med indgivelse af en ansøgning

— udskrift af registre og tilsvarende kartoteker

— skriftlig rapport udfærdiget af myndighederne til attestation af, at der er indgivet en ansøgning.

2. Verserende eller tidligere behandling af ansøgning (artikel 18, stk. 1, litra b), c) og d))

Beviser

— positivt resultat af Eurodacs sammenligning af ansøgerens fingeraftryk med de aftryk, der er indsamlet i henhold til artikel 9 i »Eurodac«-forordningen

— det af ansøgeren udfyldte ansøgningsskema

— rapport optaget af myndighederne

— fingeraftryk taget i forbindelse med indgivelse af en ansøgning

— udskrift af registre og tilsvarende kartoteker

— skriftlig rapport udfærdiget af myndighederne til attestation af, at der er indgivet en ansøgning.

3. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 20, stk. 5; artikel 19, stk. 2)

Beviser

— udrejsestempel

— udskrift af tredjelandes registre (bevis for ophold)

— udrejsestempel fra et tredjeland, der grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som ansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen

— skriftligt bevis fra myndighederne for, at udlændingen faktisk er blevet udsendt.

4. Udsendelse af medlemsstaternes område (artikel 19, stk. 3)

Beviser

— skriftligt bevis fra myndighederne for, at udlændingen faktisk er blevet udsendt

— udrejsestempel

— tredjelandets bekræftelse af oplysningerne om udsendelsen.

LISTE B

INDICIER

I. Afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse

1. Tilstedeværelse af et familiemedlem (far, mor, værge) til en mindreårig uledsaget ansøger (artikel 8)

Indicier ( 8 )

— verificerbare oplysninger fra ansøgeren

— erklæringer fra de pågældende familiemedlemmer

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR.

2. Lovlig bopæl i en medlemsstat for et familiemedlem, der har fået tildelt flygtningestatus eller international beskyttelsesstatus (artikel 9)

Indicier

— verificerbare oplysninger fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR.

3. Tilstedeværelse af et familiemedlem, der ansøger om international beskyttelse, men hvis ansøgning der endnu ikke er truffet nogen første materiel afgørelse om i en medlemsstat (artikel 10)

Indicier

— verificerbare oplysninger fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR.

4. Opholdstilladelser, der stadig er gyldige (artikel 12, stk. 1 og 3), og opholdstilladelser, der er udløbet for mindre end 2 år siden [samt ikrafttrædelsesdato] (artikel 12, stk. 4)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der ikke har udstedt opholdstilladelsen

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

5. Gyldigt visum (artikel 12, stk. 2 og 3) og visum, som er udløbet for mindre end 6 måneder siden [samt ikrafttrædelsesdato] (artikel 12, stk. 4)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der ikke har udstedt visum

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

6. Lovlig indrejse i EU via en ydre grænse (artikel 14)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat eller et tredjeland

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. — I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— adgangskort til offentlige eller private institutioner i medlemsstaterne

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af et rejsebureau

— andre indicier af samme art.

7. Ulovlig indrejse via en ydre grænse (artikel 13, stk. 1)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat eller et tredjeland

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. — I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— adgangskort til offentlige eller private institutioner i medlemsstaterne

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af en kurertjeneste eller et rejsebureau

— andre indicier af samme art.

8. Ophold på en medlemsstats område af mere end fem måneders varighed (artikel 13, stk. 2)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en ikke-statslig organisation (NGO), f.eks. en organisation, der forestår indkvartering af socialt dårligt stillede

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— adgangskort til offentlige eller private institutioner i medlemsstaterne

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af en kurertjeneste eller et rejsebureau

— andre indicier af samme art.

9. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 19, stk. 2)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat

— vedr. artikel 19, stk. 2: udrejsestempel, når ansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. — I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende i et tredjeland

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af en kurertjeneste eller et rejsebureau

— andre indicier af samme art.

II. Forpligtelse for den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, til at tilbagetage ansøgeren

1. Procedure for fastsættelse af den ansvarlige medlemsstat verserer i den medlemsstat, hvor ansøgningen er indgivet (artikel 20, stk. 5)

Indicier

— verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat.

2. Verserende eller tidligere behandling af ansøgning om international beskyttelse (artikel 18, stk. 1, litra b), c) og d))

Indicier

— verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat.

3. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 20, stk. 5; artikel 19, stk. 2)

Indicier

— detaljerede og verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat

— udrejsestempel, når ansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. — I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende i et tredjeland

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af en kurertjeneste eller et rejsebureau

— andre indicier af samme art.

4. Udsendelse fra medlemsstaternes område (artikel 19, stk. 3)

Indicier

— verificerbare erklæringer fra ansøgeren

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR

— udrejsestempel, når ansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder

— oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende osv.

— fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. — I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A

— rejsehjemmel

— hotelregninger

— aftalekort til læge, tandlæge eller lignende

— oplysninger, som godtgør, at ansøgeren har benyttet sig af en kurertjeneste eller et rejsebureau

— andre indicier af samme art.









BILAG III









BILAG IV









BILAG V









BILAG VI









BILAG VII









BILAG VIII









BILAG IX









BILAG X

DEL A

OPLYSNINGER OM DUBLINFORORDNINGEN FOR ANSØGERE OM INTERNATIONAL BESKYTTELSE I MEDFØR AF ARTIKEL 4 I FORORDNING (EU) Nr. 604/2013 ( 9 )

De har søgt om beskyttelse, fordi De mener at være tvunget til at forlade Deres land på grund af forfølgelse, krig eller risiko for alvorlig overlast. I lovgivningen kaldes dette en »ansøgning om international beskyttelse«, og De er »ansøger«. Personer, der søger beskyttelse, betegnes ofte som »asylansøgere«.

Indgivelse af en asylansøgning her i landet er ingen garanti for, at ansøgningen vil blive behandlet her. Afgørelsen af, hvilket land der er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning, træffes igennem en proces, der er fastsat i en af Den Europæiske Unions love, nemlig den såkaldte »Dublinforordning«. Ifølge denne lov er kun ét land ansvarligt for at behandle Deres ansøgning.

Loven anvendes i et geografisk område, der omfatter 32 lande ( 10 ). I denne folder kaldes disse 32 lande for »Dublinlande«.

Hvis der er noget i denne folder, som De ikke forstår, bedes De spørge myndighederne.

Før Deres asylansøgning kan behandles, skal det fastlægges, om vi er ansvarlige for at behandle den, eller om et andet land er ansvarligt — vi kalder dette »Dublinproceduren«. Dublinproceduren vedrører ikke Deres begrundelse for at søge om asyl. Den vedrører udelukkende spørgsmålet om, hvilket land der er ansvarligt for at træffe afgørelse om Deres asylansøgning.

— Hvor længe tager det at afgøre, hvilket land der skal behandle min ansøgning?

— Hvor længe varer det, før min ansøgning behandles?

Hvis vores myndigheder fastslår, at vi er ansvarlige for at træffe afgørelse om Deres asylansøgning, betyder, det, at De kan blive her i landet og få Deres ansøgning behandlet her. I det tilfælde vil behandlingen af Deres ansøgning starte med det samme.

Hvis det afgøres, at et andet land er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning, vil vi forsøge at sende Dem til dette land så hurtigt som muligt, så Deres ansøgning kan blive behandlet der. Hele Dublinprocedurens varighed, indtil De er overført til dette land, kan under normale omstændigheder vare op til 11 måneder. Deres asylansøgning vil derefter blive behandlet i det land, der har ansvaret. Der kan gælde en anden tidsramme, hvis De skjuler Dem fra myndighederne, hvis De fængsles eller frihedsberøves, eller hvis De klager over en afgørelse om overførsel. Hvis De befinder Dem i en af disse situationer, vil De modtage særlige oplysninger om den tidsramme, der gælder for Dem. Hvis De frihedsberøves, vil De blive informeret om årsagerne til frihedsberøvelse og om de retsmidler, De har til rådighed.

— Hvordan afgøres det, hvilket land der har ansvaret for min ansøgning?

Loven fastsætter forskellige kriterier til afgørelse af, hvilket land der er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning. Kriterierne finder anvendelse i den rækkefølge, der er fastsat i loven, og starter med, om De har et familiemedlem i det pågældende Dublinland, om De på nuværende tidspunkt eller tidligere har haft et visum eller en opholdstilladelse udstedt af et Dublinland, eller om De har rejst til eller igennem et andet Dublinland på lovlig eller ulovlig vis.

Det er vigtigt, at De så hurtigt som muligt meddeler os, hvis De har familiemedlemmer i et andet Dublinland. Hvis Deres ægtefælle eller barn er asylansøger eller er omfattet af international beskyttelse i et andet Dublinland, kan dette land være ansvarligt for at behandle Deres asylansøgning.

Vi kan beslutte at behandle Deres ansøgning her i landet, selv om en sådan behandling ikke er vores ansvar i henhold til de kriterier, der er fastsat i Dublinforordningen. Vi sender Dem ikke til et land, hvor det er fastslået, at Deres menneskerettigheder risikerer at blive krænket.

— Hvad sker der, hvis jeg ikke vil tage til et andet land?

De har mulighed for at erklære Dem uenig i en afgørelse om at blive sendt til et andet Dublinland, og De kan indbringe afgørelsen for en domstol eller et domstolslignende organ. De kan også anmode om at blive her i landet, indtil Deres klage er blevet behandlet.

Hvis De opgiver Deres asylansøgning og flytter til et andet Dublinland, vil De formodentlig blive ført tilbage hertil eller til det ansvarlige land.

Det er derfor vigtigt, at De, når de søger om asyl, bliver her, indtil vi 1) har besluttet, hvem der har ansvaret for at behandle Deres asylansøgning, og/eller 2) har besluttet at behandle Deres asylansøgning her i landet.

Vær venligst opmærksom på, at hvis vi mener, der er risiko for, at De forsøger at flygte eller skjule Dem, fordi De ikke ønsker at blive sendt til et andet land, kan De blive frihedsberøvet (i et lukket center). I det tilfælde vil De have ret til en retlig repræsentant, og vi vil oplyse Dem om Deres øvrige rettigheder, herunder retten til at klage over afgørelsen om frihedsberøvelse.

— Hvorfor skal der tages fingeraftryk?

Når De indgiver en asylansøgning, vil Deres fingeraftryk, hvis De er over 14 år, blive optaget og fremsendt til en database med fingeraftryk kaldet »Eurodac«. De skal samarbejde i denne procedure — De er ifølge loven forpligtet til at få Deres fingeraftryk optaget.

Hvis Deres fingeraftryk ikke er af god kvalitet, f.eks. hvis De med vilje har beskadiget Deres fingre, vil Deres fingeraftryk blive optaget igen på et senere tidspunkt.

Deres fingeraftryk vil blive kontrolleret i Eurodac for at se, om De tidligere har søgt om asyl, eller om De tidligere har afgivet fingeraftryk ved en grænse. Det bidrager til at fastlægge, hvilket Dublinland der er ansvarligt for at behandle Deres asylansøgning.

Deres fingeraftryk kan også kontrolleres i visuminformationssystemet (VIS), som er en database, der indeholder oplysninger om visa udstedt i Schengenområdet. Hvis De har et gældende eller tidligere visum til et andet Dublinland, kan De blive sendt til dette land, der så tager stilling til Deres ansøgning om international beskyttelse.

Da De har indgivet en asylansøgning, vil Deres fingeraftryk blive lagret i Eurodac i 10 år — efter 10 år slettes de automatisk i Eurodac. Hvis Deres asylansøgning efterkommes, vil Deres fingeraftryk forblive i databasen, indtil de slettes automatisk. Hvis De bliver statsborger i et Dublinland, vil Deres fingeraftryk blive slettet på det tidspunkt. Deres fingeraftryk og oplysninger om køn vil blive lagret i Eurodac — Deres navn, foto, fødselsdato og nationalitet sendes ikke til Eurodac-databasen, men disse oplysninger kan lagres i en national database.

De kan når som helst i fremtiden forhøre Dem om, hvilke oplysninger vi har registreret om Dem i Eurodac. Hvis De mener, oplysningerne er forkerte eller ikke bør lagres, kan De anmode om, at de bliver korrigeret eller slettet. Oplysninger om, hvilke myndigheder der er ansvarlige for at behandle (eller kontrollere) Deres oplysninger her i landet, og om de myndigheder, der har ansvaret for at føre tilsyn med databeskyttelse, findes på nedenfor.

Eurodac drives af et af Den Europæiske Unions agenturer kaldet eu-LISA. Deres oplysninger kan udelukkende anvendes til de formål, der er fastsat i loven. Kun Eurodacs centrale system vil modtage Deres oplysninger. Hvis De i fremtiden søger om asyl i et andet Dublinland, vil Deres fingeraftryk blive sendt til dette land for at blive kontrolleret. De oplysninger, der lagres i Eurodac, vil ikke blive udvekslet med noget andet land eller nogen anden organisation ud over Dublinlandene.

Pr. 20. juli 2015 vil Deres fingeraftryk kunne tilgås af myndigheder, som f.eks. politi og Den Europæiske Politienhed (Europol), som kan anmode om at få adgang til Eurodac-databasen for at forebygge, afsløre og efterforske alvorlige forbrydelser og terrorisme.

Hvilke rettigheder har jeg, mens det afgøres, hvilket land der har ansvaret for at behandle min ansøgning?

De har ret til at blive her i landet, hvis vi er ansvarlige for at behandle Deres asylansøgning, eller — hvis et andet land er ansvarligt — indtil De bliver overført dertil. Hvis vi er ansvarlige for behandlingen af Deres asylansøgning, har De ret til at blive her i landet, i det mindste indtil der er truffet en første afgørelse om Deres asylansøgning. De har også ret til at blive omfattet af materielle modtagelsesforhold, f.eks. kost og logi osv., samt basal lægebehandling og akut lægehjælp. De vil få mulighed for mundtligt eller skriftligt at afgive oplysninger om Deres situation og om familiemedlemmer på Dublinlandenes område på Deres modersmål eller på et andet sprog, som De taler godt (om nødvendigt kan De få en tolk). De vil også modtage en skriftlig kopi af afgørelsen om overførsel til et andet land. De kan også kontakte os for yderligere oplysninger og/eller kontakte kontoret for FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) her i landet.

Hvis vi mener, at et andet land eventuelt er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning, vil De modtage mere detaljerede oplysninger om denne procedure og om, hvordan det påvirker Deres rettigheder ( 11 ).

Kontaktoplysninger: (Udfyldes med landespecifikke oplysninger)

— Adresse og kontaktoplysninger for asylmyndighederne

— Oplysninger om den nationale tilsynsmyndighed

— Den registeransvarlige (Eurodac) og dennes repræsentant

— Kontaktoplysninger for den registeransvarliges kontor

— Kontaktoplysninger for det lokale UNHCR-kontor (hvis relevant)

— Kontaktoplysninger for udbydere af retshjælp/flygtningeorganisationer

— Kontaktoplysninger for IOM.

DEL B

DUBLINPROCEDURE — OPLYSNINGER TIL ANSØGERE OM INTERNATIONAL BESKYTTELSE INDEN FOR RAMMERNE AF EN DUBLINPROCEDURE I HENHOLD TIL ARTIKEL 4 I FORORDNING (EU) Nr. 604/2013 ( 12 )

De har fået udleveret denne folder, fordi De har søgt om international beskyttelse (asyl) her i landet eller i et andet Dublinland, og myndighederne her i landet har en begrundet formodning om, at et andet land kunne være ansvarligt for at behandle Deres ansøgning.

Vi vil træffe afgørelse om, hvilket land der er ansvarligt, gennem en procedure, der er fastsat i Den Europæiske Unions såkaldte »Dublinforordning«. Denne procedure kaldes »Dublinproceduren«. Denne folder forsøger at besvare de hyppigst stillede spørgsmål om denne procedure.

Hvis der er noget i denne folder, som De ikke forstår, bedes De spørge myndighederne.

Hvorfor er jeg omfattet af Dublinproceduren?

Dublinforordningen anvendes i et geografisk område, der omfatter 32 lande. »Dublinlandene« er: Belgien, Bulgarien, Cypern, Danmark, Den Tjekkiske Republik, Det Forenede Kongerige, Estland, Finland, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Kroatien, Letland, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Sverige, Tyskland, Ungarn, Østrig) samt 4 lande, der er tilknyttet Dublinsystemet (Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein).

Dublinproceduren fastlægger, hvilket land der er ansvarligt for at behandle Deres asylansøgning. Det vil sige, at De kan blive overført herfra til et andet land, som er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning.

Dublinproceduren har to formål:

— at sikre, at Deres asylansøgning når frem til myndigheden i det land, der har ansvaret for at behandle den

— at sikre, at De ikke indgiver asylansøgninger i forskellige lande for at forlænge Deres ophold i Dublinlandene.

Før der er truffet afgørelse om, hvilket land der skal behandle Deres ansøgning, vil myndighederne her i landet ikke tage stilling til oplysningerne i Deres ansøgning.

HUSK: De må ikke flytte til et andet Dublinland. Hvis De flytter til et andet Dublinland, vil De blive ført tilbage hertil eller til et land, hvor De tidligere har søgt om asyl. At opgive Deres ansøgning her i landet vil ikke ændre på, hvilket land der er ansvarligt. Hvis De skjuler Dem eller flygter, risikerer De også at blive frihedsberøvet.

Hvis De har været i et af Dublinlandene og derefter har forladt Dublinområdet, inden De ankom hertil, skal De oplyse dette. Det er vigtigt, fordi det kan være afgørende for, hvilket land der er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning. De kan blive anmodet om at fremlægge beviser for den tid, De har tilbragt uden for Dublinområdet, f.eks. et stempel i et pas, en tilbagesendelsesafgørelse eller en udvisningsafgørelse eller officielle papirer, der viser, at De har boet og arbejdet uden for Dublinlandenes område.

Hvilke oplysninger skal jeg sikre mig, at myndighederne får? Hvordan kan jeg afgive disse oplysninger til myndighederne?

De vil formodentlig blive indkaldt til en samtale for at fastlægge, hvilket land der er ansvarligt for behandlingen af Deres asylansøgning. Under denne samtale vil vi forklare »Dublinproceduren«. De bør afgive alle de oplysninger, De har om eventuelle familiemedlemmers eller slægtninges tilstedeværelse i et Dublinland, samt alle andre oplysninger, som De mener kan bidrage til at fastlægge, hvilket land der er ansvarligt (se nedenfor for detaljerede oplysninger om, hvilke oplysninger der er relevante). De bør også fremlægge dokumenter eller papirer i Deres besiddelse, der indeholder relevante oplysninger.

De bedes afgive alle relevante oplysninger, der kan bidrage til at fastlægge, hvilket land der er ansvarligt for behandlingen af Deres ansøgning.

Samtalen vil foregå på et sprog, som De forstår eller formodes at have et rimeligt kendskab til, og som De kan kommunikere på.

De kan anmode om en tolk, hvis De ikke forstår det sprog, der anvendes. Tolken må kun tolke det, som De selv og intervieweren siger. Tolken må ikke tilføje egne personlige kommentarer. Hvis De har svært ved at forstå tolken, skal De fortælle os dette og/eller tale med Deres advokat.

Samtalen er fortrolig. Det betyder, at ingen af de oplysninger, De afgiver, herunder det forhold, at De har søgt om asyl, vil blive fremsendt til personer eller myndigheder i Deres oprindelsesland, der kan skade Dem eller de familiemedlemmer, der stadig opholder sig i Deres oprindelsesland.

De kan kun nægtes adgang til en samtale, hvis De allerede har fremlagt disse oplysninger på anden vis, efter at De er blevet informeret om Dublinproceduren og om dens følger for Deres situation. Hvis De ikke indkaldes til samtale, kan De anmode om at afgive supplerende skriftlige oplysninger, der er relevante for at fastlægge, hvilket land der er ansvarligt.

Hvordan vil myndighederne fastlægge, hvilket land der er ansvarligt for behandlingen af min ansøgning?

Forskellige kriterier afgør, hvilket land der er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning. Disse kriterier anvendes i den rækkefølge, der er fastsat i loven. Hvis et af kriterierne ikke er relevant, vil det næste komme i betragtning og så videre.

Kriterierne vedrører følgende faktorer i nævnte rækkefølge:

— De har et familiemedlem (ægtefælle, børn under 18 år), som er omfattet af international beskyttelse, eller som er asylansøger i et andet Dublinland.

Det er derfor vigtigt, at De oplyser om eventuelle familiemedlemmer i et andet Dublinland, før der træffes en første afgørelse om Deres asylansøgning. Hvis De ønsker at blive sammenført i det samme land, skal De og Deres familiemedlemmer fremsætte dette ønske skriftligt.

— De har tidligere fået udstedt visum eller opholdstilladelse i et andet Dublinland.

— Deres fingeraftryk er optaget i et andet Dublinland (og lagret i en europæisk database kaldet Eurodac ( 13 )).

— Der er beviser for, at De har opholdt Dem i eller er rejst igennem et andet Dublinland, selv om De ikke har fået optaget fingeraftryk der.

Hvad sker der, hvis jeg er afhængig af en anden person, eller en anden person er afhængig af mig?

Der kan ske sammenføring med Deres mor, far, barn, bror eller søster, hvis en af følgende betingelser gælder:

— de har lovligt ophold i et af Dublinlandene

— en af jer er gravid eller har et nyfødt barn, eller er alvorligt syg, eller har et svært handicap eller er gammel

— en af jer er afhængig af hjælp fra den anden, som kan tage sig af ham eller hende.

Det land, hvor Deres barn, søskende eller forældre opholder sig, bør normalt påtage sig ansvaret for at behandle Deres ansøgning, hvis familiebåndene eksisterede i Deres oprindelsesland. De vil også blive bedt om skriftligt at angive, at begge ønsker at blive sammenført.

De kan anmode om denne mulighed, hvis De allerede er i det land, hvor Deres barn, søskende eller forælder er, eller hvis De er i et andet land end det, hvor Deres slægtninge opholder sig. I sidstnævnte tilfælde betyder det, at De skal rejse til det pågældende land, medmindre Deres helbred afholder Dem fra at rejse i længere tid.

Ud over denne mulighed kan De altid i løbet af asylproceduren anmode om at slutte Dem til en slægtning af humanitære, familiemæssige eller kulturelle grunde. Hvis det accepteres, kan det blive nødvendigt at flytte til det land, hvor Deres slægtning opholder sig. I det tilfælde vil De også blive anmodet om at afgive skriftligt samtykke. Det er vigtigt, at De informerer os om alle humanitære grunde til at få Deres ansøgning behandlet her eller i et andet land.

Når der er tale om slægtskab, afhængighed eller humanitære forhold, kan De blive anmodet om at forklare Dem eller fremlægge beviser til støtte for Deres krav.

Hvad sker der, hvis jeg er syg eller har særlige behov?

For at sikre Dem den nødvendige lægebehandling har myndighederne her i landet behov for at få kendskab til eventuelle særlige behov, De måtte have, navnlig hvis De:

— er handicappet

— er gravid

— har en alvorlig sygdom

— har været udsat for tortur, voldtægt eller andre alvorlige former for psykisk, fysisk eller seksuel vold.

Hvis De afgiver sundhedsoplysninger, og det besluttes, at De skal sendes til et andet land, vil vi bede om Deres tilladelse til at sende Deres sundhedsoplysninger til det land, De sendes til. Hvis De ikke er enig i dette, bliver Deres sundhedsoplysninger ikke videresendt, men det forhindrer ikke, at De overføres til det ansvarlige land. Vær opmærksom på, at hvis De ikke samtykker i at lade Deres sundhedsoplysninger fremsende til et andet land, vil det andet land ikke tage hensyn til Deres særlige behov.

Bemærk også, at Deres sundhedsoplysninger altid vil blive behandlet streng fortroligt af fagfolk, der er underlagt tavshedspligt.

Hvor længe tager det at afgøre, hvilket land der skal behandle min ansøgning? Hvor lang tid tager det at få behandlet min ansøgning?

Hvis myndighederne her i landet fastslår, at vi er ansvarlige for at behandle Deres asylansøgning, betyder det, at De kan blive her i landet og få Deres ansøgning behandlet her.

Hvad sker der, hvis et andet land end det, jeg opholder mig i, er ansvarligt for at behandle min ansøgning?

Hvis vi mener, at et andet land er ansvarligt for at behandle Deres ansøgning, vil vi inden for en frist på 3 måneder fra datoen for indgivelse af Deres ansøgning her i landet anmode om, at dette land accepterer ansvaret.

Hvis det imidlertid på grundlag af Deres fingeraftryksoplysninger fastslås, at et andet land er ansvarligt, vil anmodningen til det andet land blive sendt inden for en frist på 2 måneder fra det tidspunkt, hvor resultatet fra Eurodac foreligger.

— Hvis det er første gang, De søger om asyl i et Dublinland, men der er grund til at antage, at et andet Dublinland bør behandle Deres asylansøgning, vil vi anmode dette andet land om at »overtage« Deres sag.

Det land, som vi sender anmodningen til, skal svare senest 2 måneder efter modtagelse af anmodningen. Hvis det pågældende land ikke svarer inden for denne frist, betyder det, at det har accepteret ansvaret for Deres ansøgning.

— Hvis De allerede har søgt om asyl i et andet Dublinland end det, De opholder Dem i nu, vil vi anmode dette andet land om en »tilbagetagelse«.

Det land, vi sender anmodningen til, skal svare senest 1 måned fra modtagelse af anmodningen eller 2 uger, hvis anmodningen er baseret på oplysninger fra Eurodac. Hvis det pågældende land ikke svarer inden for denne frist, betyder det, at det har accepteret ansvaret for Deres ansøgning og vil tage Dem tilbage.

Hvis De derimod ikke har søgt om asyl her i landet, og Deres tidligere asylansøgning i et andet land er blevet afvist ved en endelig afgørelse, kan vi vælge enten at sende en anmodning om tilbagetagelse til det ansvarlige land eller sende Dem tilbage til oprindelseslandet eller bopælslandet eller til et sikkert tredjeland ( 14 ).

Hvis et andet land påtager sig ansvaret for at behandle Deres ansøgning, vil De blive informeret om vores afgørelse om:

— ikke at behandle Deres asylansøgning her i landet, og

— at overføre Dem til det ansvarlige land.

Deres overførsel vil ske senest 6 måneder efter datoen for det andet lands accept eller, hvis De beslutter at klage over afgørelsen, senest 6 måneder fra det tidspunkt, hvor en domstol eller et domstolslignende organ beslutter, at De kan sendes til dette land. Denne tidsfrist kan forlænges, hvis De flygter fra myndighederne her i landet, eller hvis De fængsles.

Hvis De frihedsberøves (i et lukket center) her i landet som led i Dublinproceduren, vil der gælde kortere tidsfrister (se det særlige afsnit om frihedsberøvelse for yderligere oplysninger).

Det ansvarlige land vil behandle Dem som asylansøger, og De vil blive omfattet af alle dertil knyttede rettigheder. Hvis De aldrig før har søgt om asyl i det pågældende land, vil De få mulighed for at ansøge efter Deres ankomst.

Hvad sker der, hvis jeg er uenig i afgørelsen om at sende mig til et andet land?

De har mulighed for at erklære Dem uenig i en afgørelse om, at De skal sendes til et andet Dublinland. Det kaldes en »klage« eller »prøvelse«.

De kan også anmode om suspension af overførslen under klagen eller prøvelsen.

Sidst i denne folder finder De oplysninger om, hvilke myndigheder De kan kontakte for at klage over en afgørelse truffet her i landet.

Når De modtager den officielle afgørelse om overførsel fra myndighederne, har De [x dage ( 15 )] til at klage til [navn på klageinstansen ( 16 )]. Det er meget vigtigt, at De klager (klage eller prøvelse) inden for den angivne frist.

De kan blive her i landet, mens Deres klage behandles, eller den fornyede prøvelse pågår. Eller ( 17 )

Deres overførsel vil blive suspenderet i [y dage ( 18 )], indtil en domstol eller et domstolslignende organ har besluttet, om det er sikkert for Dem at være i det ansvarlige land, mens Deres klage behandles. Eller

De har [y dage ( 19 )] til at anmode om, at Deres overførsel suspenderes, mens Deres klage behandles. En domstol eller et domstolslignende organ vil hurtigst muligt tage stilling til denne anmodning. Hvis suspensionen afvises, vil De blive informeret om begrundelsen herfor.

I løbet af proceduren har De ret til juridisk bistand og eventuelt sproglig bistand. Juridisk bistand betyder, at De har ret til at få en advokat, som forbereder Deres papirer og repræsenterer Dem i domstolssammenhæng.

De kan anmode om at få denne bistand gratis, hvis De ikke kan betale omkostningerne. Oplysninger om organisationer, der yder juridisk bistand, findes sidst i denne folder.

Kan jeg frihedsberøves?

Der kan være andre grunde til, at De kan frihedsberøves, men hvad angår Dublinproceduren, kan De kun frihedsberøves, hvis myndighederne her i landet mener, at der er en betydelig risiko for, at De flygter, fordi De ikke ønsker at blive sendt til et andet Dublinland.

Hvad betyder det?

Hvis vores myndigheder mener, at der er en betydelig risiko for, at De flygter — f.eks. fordi De tidligere er flygtet, eller fordi De ikke opfylder meldepligten osv. — kan De blive frihedsberøvet når som helst i løbet af Dublinproceduren. Grundene til, at De kan frihedsberøves, er fastlagt i loven. Ingen andre grunde end lovens kan påberåbes for at frihedsberøve Dem.

De har ret til skriftligt at blive oplyst om, hvorfor De frihedsberøves, og om mulighederne for at klage over afgørelsen om frihedsberøvelse. De har også ret til juridisk bistand, hvis De ønsker at klage over afgørelsen om frihedsberøvelse.

Hvis De frihedsberøves i løbet af Dublinproceduren, vil procedurens tidsramme være følgende:

— Vi vil anmode det andet land om at påtage sig ansvaret senest 1 måned efter indgivelse af Deres asylansøgning.

— Det land, som vi sender anmodningen til, skal svare senest 2 uger efter modtagelse af vores anmodning.

— Deres overførsel vil ske senest 6 uger efter, at det ansvarlige land har godkendt anmodningen. Hvis De påklager overførselsafgørelsen, vil de 6 uger blive regnet fra det tidspunkt, hvor myndighederne eller en domstol eller et domstolslignende organ fastslår, at det er sikkert at sende Dem til det ansvarlige land, mens Deres klage behandles.

Hvis vi ikke overholder fristerne for at fremsende anmodningen eller for at gennemføre Deres overførsel, vil Deres frihedsberøvelse med henblik på overførsel ifølge Dublinforordningen ophøre. I det tilfælde vil de normale tidsfrister nævnt ovenfor være gældende.

Hvad sker der med de personlige oplysninger, som jeg afgiver? Hvordan kan jeg være sikker på, at de ikke misbruges?

Dublinlandenes myndigheder kan udelukkende udveksle de oplysninger, De afgiver i løbet af Dublinproceduren, for at opfylde deres forpligtelser ifølge Dublin- og Eurodac-forordningerne. De har under hele Dublinproceduren ret til beskyttelse af alle de personlige oplysninger, De afgiver om Dem selv, Deres familiesituation osv. Deres oplysninger kan udelukkende anvendes til de formål, der er fastsat i loven.

De får adgang til:

— oplysninger om Dem selv. De kan anmode om, at sådanne oplysninger, herunder Eurodac-oplysninger, korrigeres, hvis de er forkerte, eller slettes, hvis de er blevet ulovligt behandlet

— oplysninger, der forklarer, hvordan De anmoder om, at Deres oplysninger, herunder Eurodac-oplysninger, korrigeres eller slettes. Det omfatter kontaktoplysninger for de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for Dublinproceduren, og for de nationale databeskyttelsesmyndigheder, der er ansvarlige for at behandle anmodninger om beskyttelse af personoplysninger.









BILAG XI

OPLYSNINGER FOR ULEDSAGEDE MINDREÅRIGE, DER ANSØGER OM INTERNATIONAL BESKYTTELSE I MEDFØR AF ARTIKEL 4 I FORORDNING (EU) Nr. 604/2013 ( 20 )

Du har fået denne brochure, fordi du har oplyst, at du har behov for beskyttelse, og du er under 18 år. Hvis du er under 18 år, betragtes du som et barn. Du vil høre myndighederne bruge ordet »mindreårig«, der betyder det samme som barn. »Myndighederne« er de personer, der har ansvaret for at træffe en afgørelse om din anmodning om beskyttelse.

Hvis du søger beskyttelse her i landet, fordi du var bange i dit oprindelsesland, kalder vi det en »asylansøgning«. Asyl er et sted, der tilbyder beskyttelse og sikkerhed.

Når du indgiver en formel ansøgning om asyl til myndighederne, kalder loven dette en »ansøgning eller anmodning om international beskyttelse«. Den person, der søger om beskyttelse, er »ansøger«. Du vil nu og da også høre, at du bliver kaldt »asylansøger«.

Dine forældre bør være sammen med dig, men hvis de ikke er, eller hvis du er blevet adskilt fra dem undervejs, er du en »uledsaget mindreårig«.

I det tilfælde VIL DU FÅ TILDELT EN »REPRÆSENTANT«, SOM ER EN VOKSEN, DER VIL HJÆLPE DIG UNDER PROCEDUREN. HAN ELLER HUN VIL HJÆLPE DIG MED DIN ANSØGNING OG KAN LEDSAGE DIG, NÅR DU SKAL SNAKKE MED MYNDIGHEDERNE. DU KAN TALE MED DIN REPRÆSENTANT OM DINE PROBLEMER OG DIN FRYGT. DIN REPRÆSENTANT SKAL FØRST OG FREMMEST TAGE HENSYN TIL BARNETS TARV; DET BETYDER, AT DER TAGES HØJDE FOR DINE BEHOV, DIN SIKKERHED, VELFÆRD OG SOCIALE UDVIKLING OG DINE SYNSPUNKTER. DIN REPRÆSENTANT VIL OGSÅ TAGE HENSYN TIL MULIGHEDERNE FOR FAMILIESAMMENFØRING.

HVIS DER ER NOGET, DU IKKE FORSTÅR, SÅ BED DIN REPRÆSENTANT ELLER MYNDIGHEDERNE OM HJÆLP!

SELV OM DU SØGER OM ASYL HER I LANDET, VIL DIN ANSØGNING OM BESKYTTELSE MULIGVIS BLIVE BEHANDLET AF ET ANDET LAND.

Kun ét land kan være ansvarligt for at behandle din ansøgning om beskyttelse. Det er fastslået i en lov, der kaldes »Dublinforordningen«. Ifølge denne forordning skal det fastlægges, om vi er ansvarlige for at behandle din ansøgning, eller om et andet land er ansvarligt — vi kalder dette »Dublinproceduren«.

Loven anvendes i et geografisk område, der omfatter 32 lande ( 21 ). I denne folder kaldes disse 32 lande for »Dublinlande«.

FLYGT IKKE FRA MYNDIGHEDERNE ELLER TIL ET ANDET DUBLINLAND. NOGEN SIGER MÅSKE, AT DET ER DET BEDSTE FOR DIG. HVIS NOGEN SIGER, AT DU SKAL FLYGTE, ELLER AT DU SKAL TAGE MED DEM, SKAL DU STRAKS FORTÆLLE DET TIL DIN REPRÆSENTANT ELLER TIL MYNDIGHEDERNE.

HENVEND DIG HURTIGST MULIGT TIL MYNDIGHEDERNE, HVIS:

— du er alene, og du mener, at din mor, far, bror eller søster, tante ( 22 ), onkel ( 23 ), bedstemor eller bedstefar måske opholder sig i et af de andre 32 Dublinlande, og fortæl dem, — — hvis det er tilfældet, om du ønsker at bo sammen med dem — om du er rejst her til landet med en anden person, og hvis det er tilfældet, med hvem — om du allerede har været i et af de andre 32 »Dublinlande« — om dine fingeraftryk er optaget i et andet Dublinland: Fingeraftryk er aftryk af dine fingre, der hjælper med at identificere dig — om du allerede har søgt om asyl i et andet Dublinland.

DET ER MEGET VIGTIGT, AT DU SAMARBEJDER MED DE STATSLIGE MYNDIGHYEDER, OG AT DU ALTID FORTÆLLER DEM SANDHEDEN.

Dublinsystemet kan hjælpe, hvis du er uledsaget, når du søger om beskyttelse.

Hvis vi har tilstrækkelige oplysninger, vil vi søge efter dine forældre eller slægtninge i Dublinlandene. Hvis det lykkes os at finde dem, vil vi forsøge at føre jer sammen i det land, hvor dine forældre eller slægtninge befinder sig. Dette land vil være ansvarligt for at behandle din ansøgning om beskyttelse.

Hvis du er alene og ikke har anden familie eller slægtninge i et andet Dublinland, er det meget sandsynligt, at din ansøgning vil blive behandlet her i landet.

Vi kan også vælge at behandle din ansøgning her i landet, selv om et andet land ifølge loven måske er ansvarligt. Vi kan gøre dette af humanitære, familiemæssige eller kulturelle grunde.

I denne procedure vil vi altid tage hensyn til barnets tarv, og vi vil ikke sende dig til et land, hvor det er fastslået, at dine menneskerettigheder kunne blive krænket.

Hvad betyder det, at vi altid skal tage hensyn til barnets tarv? Det betyder, at vi skal:

— kontrollere, om det er muligt at føre dig sammen med din familie i det samme land

— sikre, at du er i sikkerhed, navnlig fra personer, der måske vil behandle dig dårligt/skade dig

— sikre, at du kan vokse op under sikre og sunde forhold, at du har kost og logi, og at dine sociale udviklingsbehov opfyldes

— tage hensyn til dine synspunkter — f.eks. om du ønsker at være sammen med en slægtning, eller du foretrækker, at det ikke sker.

DIN ALDER

Personer over 18 år er »voksne«. De behandles anderledes end børn og teenagere (»mindreårige«).

Fortæl sandheden om din alder.

Hvis du har et dokument, der angiver din alder, så vis myndighederne det. Hvis myndighederne er i tvivl om din alder, er det muligt, at en læge vil undersøge dig for at fastslå, om du er over eller under 18 år. Du og/eller din repræsentant skal give samtykke til en sådan lægeundersøgelse, før den kan finde sted.

I DET FØLGENDE VIL VI FORSØGE AT BESVARE DE HYPPIGST STILLEDE SPØRGSMÅL OM DUBLINPROCEDUREN, OM HVORDAN DEN KAN HJÆLPE DIG, OG HVAD DU KAN FORVENTE VIL SKE:

FINGERAFTRYK — Hvad er det? Hvorfor optages de?

Når du søger om asyl, vil der — hvis du er 14 år eller derover — blive taget et billede af dine fingre (kaldet »fingeraftryk«), som sendes til en database med fingeraftryk kaldet »Eurodac«. Du skal samarbejde i denne procedure — alle personer, der søger om asyl, skal ifølge loven have optaget deres fingeraftryk.

Dine fingeraftryk vil blive kontrolleret for at se, om du tidligere har søgt om asyl, eller om du tidligere har afgivet fingeraftryk ved en grænse. Hvis det fastslås, at du allerede har søgt om asyl i et andet Dublinland, kan du blive sendt til dette land, hvis det opfylder kravet om at varetage barnets tarv at sende dig dertil. Dette land vil derefter være ansvarligt for at behandle din ansøgning om international beskyttelse.

Dine fingeraftryk vil blive lagret i 10 år. Efter 10 år slettes de automatisk fra databasen. Hvis din ansøgning om beskyttelse efterkommes, vil dine fingeraftryk blive i databasen, indtil de slettes automatisk. Hvis du senere bliver statsborger i et Dublinland, vil dine fingeraftryk blive slettet. Kun dine fingeraftryk og oplysninger om køn vil blive lagret i Eurodac — dit navn, foto, fødselsdato og nationalitet sendes ikke til databasen og lagres ikke. Disse oplysninger kan imidlertid lagres i vores nationale database. De oplysninger, der lagres i Eurodac, vil ikke blive udvekslet med noget andet land eller nogen anden organisation udover Dublinlandene.

Pr. 20. juli 2015 vil dine fingeraftryk kunne tilgås af myndigheder, som f.eks. politi og Den Europæiske Politienhed (Europol), som kan anmode om at få adgang til Eurodac-databasen for at forebygge, afsløre og efterforske alvorlige forbrydelser og terrorisme.

Hvilke oplysninger skal du sikre dig, at de statslige myndigheder får om din situation?

Du vil formodentlig blive indkaldt til en samtale for at fastlægge, hvilket land der er ansvarligt for behandlingen af din asylansøgning. Under denne samtale vil vores statslige myndigheder forklare, hvad »Dublinproceduren« er, og forsøge at finde ud af, om det er muligt at føre dig sammen med din familie i et andet Dublinland.

Hvis du ved, at dine forældre, søskende eller en slægtning befinder sig i et andet Dublinland, er det vigtigt at nævne det for den person, der leder samtalen. Opgiv så mange oplysninger som muligt for at hjælpe os med at finde din familie — navne, adresser, telefonnumre osv.

Under samtalen kan du også blive spurgt, om du allerede har været i et andet Dublinland. Sig sandheden.

Din repræsentant kan deltage i denne samtale for at give dig hjælp og støtte og gøre, hvad der er bedst for dig. Hvis du af en eller anden grund ikke ønsker, at din repræsentant deltager, skal du sige det til de statslige myndigheder.

I BEGYNDELSEN AF SAMTALEN VIL INTERVIEWEREN OG DIN REPRÆSENTANT FORKLARE DIG PROCEDURERNE OG DINE RETTIGHEDER. SPØRG DEM, HVIS DER ER NOGET, DU IKKE FORSTÅR, ELLER HVIS DU HAR ANDRE SPØRGSMÅL!

Du har ret til en samtale, og den er et vigtigt led i din ansøgning.

Samtalen vil finde sted på et sprog, du forstår. Hvis du ikke kan forstå det sprog, der tales, kan du bede om, at en tolk hjælper dig med at kommunikere. Tolken må kun tolke det, som du selv og intervieweren siger. Tolken må ikke tilføje egne personlige kommentarer. Hvis du har svært ved at forstå tolken, skal du fortælle os dette og/eller tale med din repræsentant.

Samtalen er fortrolig. Det betyder, at ingen af de oplysninger, du afgiver, herunder det forhold, at du har søgt om beskyttelse her i landet, vil blive sendt til personer eller myndigheder, som på nogen måde kan skade dig eller familiemedlemmer, som stadig befinder sig i dit oprindelsesland.

DET ER VIGTIGT, AT DU OG DIN REPRÆSENTANT ER OPMÆRKSOMME PÅ TIDSFRISTERNE I DUBLINPROCEDUREN!

Læs de svar, vi giver i det følgende.

Hvor lang tid tager det, før du ved, om du bliver sendt til et andet land, eller du kan blive her?

Hvad sker der, hvis det besluttes, at et andet land er ansvarligt for at behandle din ansøgning?

→ Hvis det er din første asylansøgning i et Dublinland, vil du blive sendt til et andet land, fordi din mor, far, bror, søster, tante, onkel, bedstefar eller bedstemor befinder sig i det land, og du vil blive ført sammen med dem for at få din asylansøgning behandlet ( 24 ).

→ Hvis du ikke har søgt om asyl her i landet, men i et andet Dublinland på et tidligere tidspunkt, kan du blive sendt tilbage til dette land, således at myndighederne der kan behandle din asylansøgning ( 25 ).

I begge tilfælde kan det tage op til fem måneder at træffe en afgørelse om at overføre dig til et andet land, enten fra det tidspunkt, hvor du søgte om asyl, eller fra det tidspunkt, hvor vi blev opmærksomme på, at du har søgt om international beskyttelse i et andet Dublinland. Myndighederne vil meddele dig afgørelsen så hurtigt som muligt efter, at afgørelsen er truffet.

→ Hvis du ikke har søgt om asyl her i landet, og din tidligere asylansøgning i et andet land er blevet afvist efter en fuldstændig behandling, skal vi enten bede det andet land om at tage dig tilbage, eller sende dig tilbage til dit oprindelsesland eller bopælsland eller til et sikkert tredjeland.

Hvis vi beslutter, at et andet land er ansvarligt for din asylansøgning, og det land, der anmodes om at overtage ansvaret for dig, accepterer, at det er ansvarligt, vil du blive officielt informeret om, at vi ikke vil behandle din ansøgning om international beskyttelse og i stedet vil overføre dig til det ansvarlige land.

Din overførsel vil finde sted senest seks måneder fra det tidspunkt, hvor det andet land accepterer at tage ansvaret for dig, eller fra den endelige afgørelse som følge af klage eller fornyet prøvelse, hvis du ikke er enig og beslutter at appellere afgørelsen (se afsnit nedenfor, der forklarer, hvad det betyder!). Denne tidsfrist kan forlænges til et år, hvis du er fængslet, eller til 18 måneder, hvis du flygter eller løber væk.

Hvad sker der, hvis jeg ikke vil tage til et andet land?

SNAK MED DIN REPRÆSENTANT OM DET!

Hvis vi beslutter, at du skal sendes til et andet land for at få din ansøgning behandlet, og du ikke er enig heri, har du mulighed for at få prøvet afgørelsen om overførsel. Det kaldes en »klage« eller »prøvelse«.

Når du har modtaget afgørelsen fra myndighederne, har du [x dage ( 26 )] til at indgive klage til [klageinstans ( 27 )]. Det er meget vigtigt, at du klager inden for denne tidsfrist. Din repræsentant hjælper dig med dette.

— Du kan blive her i landet, mens din klage behandles, eller den fornyede prøvelse pågår. Eller ( 28 )

— Din overførsel vil blive suspenderet i [y dage ( 29 )], indtil en domstol eller et domstolslignende organ har besluttet, om det er sikkert for dig at være i det ansvarlige land, mens din klage behandles. Eller

— Du har [y dage ( 30 )] til at anmode om, at din overførsel suspenderes, mens din klage behandles. En domstol eller et domstolslignende organ vil hurtigst muligt tage stilling til denne anmodning. Hvis suspensionen afvises, vil du blive informeret om begrundelsen herfor.

— Bagerst i denne folder findes der oplysninger om, hvilken myndighed du skal kontakte for at klage over en afgørelse her i landet.

Under »klageproceduren« får du adgang til retshjælp og om nødvendigt sproglig bistand fra en tolk eller oversætter. Du kan anmode om at få denne bistand gratis, hvis du ikke har penge til det. Bagerst i denne folder finder der kontaktoplysninger for organisationer, der tilbyder retshjælp, og som kan hjælpe dig med din klage.

FRIHEDSBERØVELSE

Man taler om »frihedsberøvelse«, når personer ikke frit kan rejse hvortil, de vil, og når de huses i lukkede bygninger, de ikke kan forlade.

Hvis du er en uledsaget mindreårig, bor du måske et sted, hvor reglerne siger, at du skal blive indenfor om natten, eller når det er mørkt udenfor, eller hvor der er regler, der betyder, at du skal fortælle dem, der holder opsyn med dig, hvis du går udenfor, og hvornår du vil være tilbage. Disse regler skal beskytte din sikkerhed. Det betyder ikke, at du er frihedsberøvet.

BØRN FRIHEDSBERØVES SJÆLDENT.

Er du frihedsberøvet? Hvis du ikke er sikker på, om du er frihedsberøvet, spørg da snarest myndighederne, din repræsentant eller din juridiske rådgiver ( 31 ). Du kan snakke med dem om din situation, og hvis du er frihedsberøvet, om muligheden for at ændre afgørelsen om frihedsberøvelse.

Der er risiko for at blive frihedsberøvet under Dublinproceduren. Det sker typisk, når de statslige myndigheder ikke mener, du er under 18 år, og frygter, at du flygter eller skjuler dig for dem, fordi du er bange for at blive sendt til et andet land.

Du har ret til skriftligt at blive oplyst om, hvorfor du frihedsberøves, og om, hvordan du kan klage over afgørelsen om frihedsberøvelse. Du har også ret til juridisk bistand, hvis du ønsker at klage over afgørelsen om frihedsberøvelse, så snak med din repræsentant eller juridiske rådgiver, hvis du har problemer.

Hvis du frihedsberøves under Dublinproceduren, vil procedurens tidsfrister være følgende: Vi skal anmode et andet land om at overtage ansvaret for dig senest en måned efter indgivelse af din asylansøgning. Det anmodede land skal svare senest to uger herefter. Hvis du forbliver frihedsberøvet, vil din overførsel ske senest 6 uger, efter at det ansvarlige land har accepteret anmodningen.

Hvis du beslutter at klage over afgørelsen om overførsel, mens du er frihedsberøvet, er de statslige myndigheder ikke forpligtet til at overføre dig inden for en frist på seks uger. De statslige myndigheder vil underrette dig om dine muligheder.

Hvis de statslige myndigheder ikke opfylder tidsfristerne for at anmode et andet land om at overtage ansvaret for dig, eller ikke gennemfører overførslen i tide, vil din frihedsberøvelse med henblik på overførsel ifølge Dublinforordningen ophøre. I det tilfælde vil de normale tidsfrister nævnt i afsnittet »Hvad sker der, hvis det besluttes, at et andet land er ansvarligt for at behandle din ansøgning?« være gældende.

Hvilke rettigheder har du, mens vi tager stilling til, hvem der er ansvarlig for dig?

Du har ret til at blive i landet, hvis vi er ansvarlige for at behandle din asylansøgning, eller, hvis et andet land er ansvarligt, indtil du overføres dertil. Hvis det land, du befinder dig i nu, er ansvarligt for at behandle din asylansøgning, har du ret til at blive her, i det mindste indtil der er truffet en første afgørelse om din asylansøgning. Du har også ret til at blive omfattet af materielle modtagelsesforhold, f.eks. kost og logi osv. samt basal lægebehandling og akut lægehjælp. Du har også ret til at gå i skole.

Du vil få mulighed for mundtligt eller skriftligt at afgive oplysninger om din situation og om familiemedlemmer på Dublinlandenes område på dit modersmål eller på et andet sprog, som du taler godt (og du kan om nødvendigt få en tolk). Du vil også modtage en skriftlig kopi af afgørelsen om overførsel til et andet land. Du kan også kontakte os for yderligere oplysninger og/eller kontakte kontoret for FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) her i landet.

Din repræsentant og de statslige myndigheder vil forklare dig nærmere om dine rettigheder!

Hvad sker der med de personlige oplysninger, som du afgiver? Hvordan kan du vide, at de ikke bruges til forkerte formål?

Dublinlandenes myndigheder kan udelukkende udveksle de oplysninger, du afgiver i løbet af Dublinproceduren, for at opfylde deres forpligtelser ifølge Dublinforordningen.

Du får adgang til:

— oplysninger om dig selv. Du kan anmode om, at disse oplysninger ændres, hvis de ikke er rigtige eller sande, eller om at få dem slettet, hvis de er ulovligt behandlet

— oplysninger, der forklarer, hvordan du anmoder om, at dine oplysninger korrigeres eller slettes, herunder kontaktoplysninger for specifikke myndigheder, som er ansvarlige for din Dublinprocedure, og for de nationale databeskyttelsesmyndigheder, der er ansvarlige for at behandle anmodninger om beskyttelse af personoplysninger.

HVOR KAN DU HENVENDE DIG FOR AT FÅ HJÆLP? (Udfyldes med specifikke oplysninger for de enkelte medlemsstater, herunder:)

— Adresse og kontaktoplysninger for asylmyndighederne

— Navn, adresse og kontaktoplysninger for organisationer, der tilbyder repræsentation for uledsagede mindreårige

— Adresse og kontaktoplysninger for de nationale myndigheder med ansvar for beskyttelse af børn

— Adresse og kontaktoplysninger for den myndighed, der er ansvarlig for at gennemføre Dublinproceduren

— Oplysninger om den nationale tilsynsmyndighed

— Den registeransvarlige (Eurodac) og dennes repræsentant

— Kontaktoplysninger for den registeransvarliges kontor

— Røde Kors og denne organisations rolle

— Kontaktoplysninger for det lokale UNHCR-kontor (hvis relevant) og kontorets rolle

— Kontaktoplysninger for organisationer, der tilbyder retshjælp og støtter flygtninge og børn

— Kontaktoplysninger for IOM og denne organisations rolle.









BILAG XII

OPLYSNINGER TIL TREDJELANDSSTATSBORGERE ELLER STATSLØSE PERSONER, DER PÅGRIBES I FORBINDELSE MED ULOVLIG PASSAGE AF EN YDRE GRÆNSE I HENHOLD TIL ARTIKEL 29, STK. 3, I FORORDNING (EU) Nr. 603/2013

Hvis du er 14 år eller derover, og du pågribes i forbindelse med ulovlig passage af en grænse, vil dine fingeraftryk blive optaget og sendt til en database med fingeraftryk kaldet »Eurodac«. Du skal samarbejde i denne procedure — du er ifølge loven forpligtet til at lade dine fingeraftryk optage.

Hvis dine fingeraftryk ikke er af god kvalitet, eller hvis du med vilje har beskadiget dine fingre, kan fingeraftrykkene optages igen på et senere tidspunkt.

Hvis du på et tidspunkt søger om asyl igen, vil dine fingeraftryk blive optaget igen. Hvis du søger om asyl i et andet land end det, hvor dine fingeraftryk først blev optaget, kan du blive sendt tilbage til det første land, der optog dine fingeraftryk.

Dine fingeraftryksoplysninger vil blive lagret i 18 måneder — efter 18 måneder vil de automatisk blive slettet fra databasen. Kun dine fingeraftryk og oplysninger om køn vil blive lagret i Eurodac — dit navn, foto, fødselsdato og nationalitet sendes ikke til databasen og lagres ikke.

Du kan når som helst på et senere tidspunkt få meddelt de oplysninger, der er registreret om dig i Eurodac, fra det land, der optager dine fingeraftryk. Du kan anmode om, at oplysningerne korrigeres eller slettes — de skal f.eks. slettes, hvis du bliver statsborger i et EU-land eller et associeret land, eller hvis du får opholdstilladelse i et af disse lande og ikke søger om asyl.

Eurodac drives af et af Den Europæiske Unions agenturer kaldet eu-LISA. Dine oplysninger kan bruges til de formål, der er defineret i loven. Kun Eurodacs centrale system vil modtage dine oplysninger. Hvis du søger om asyl i fremtiden i et andet EU-land eller associeret land ( 32 ), vil dine fingeraftryk blive sendt til dette land for kontrol. Oplysninger, der lagres i Eurodac, vil ikke blive udvekslet med andre lande eller organisationer uden for EU og de associerede lande.

Pr. 20. juli 2015 vil dine fingeraftryk kunne tilgås af myndigheder, som f.eks. politiet og Den Europæiske Politienhed (Europol), som kan anmode om at få adgang til Eurodac-databasen for at forebygge, afsløre og efterforske alvorlige forbrydelser og terrorisme.

Kontaktoplysninger (udfyldes med specifikke oplysninger for hver enkelt medlemsstat)

— Den registeransvarlige for Eurodac og dennes repræsentant

— Kontaktoplysninger for den registeransvarliges kontor

— Oplysninger om den nationale tilsynsmyndighed (databeskyttelse).









BILAG XIII

OPLYSNINGER TIL TREDJELANDSSTATSBORGERE ELLER STATSLØSE PERSONER, DER OPHOLDER SIG ULOVLIGT I EN MEDLEMSSTAT I HENHOLD TIL 29, STK. 3, I FORORDNING (EU) Nr. 603/2013

Hvis De opholder Dem ulovligt i et »Dublinland« ( 33 ), kan myndighederne optage Deres fingeraftryk og sende dem til en database med fingeraftryk kaldet »Eurodac«. Det sker udelukkende for at kontrollere, om De tidligere har søgt asyl. Deres fingeraftryksoplysninger vil ikke blive lagret i Eurodac-databasen, men hvis De tidligere har søgt om asyl i et andet land, kan De blive sendt tilbage til dette land.

Hvis Deres fingeraftryk ikke er af god kvalitet, eller hvis De med vilje har beskadiget Deres fingre, kan fingeraftrykkene optages igen på et senere tidspunkt.

Eurodac drives af et af Den Europæiske Unions agenturer kaldet eu-LISA. Deres oplysninger kan udelukkende bruges til de formål, der er defineret i loven. Kun Eurodacs centrale system vil modtage Deres oplysninger. Hvis De søger om asyl i fremtiden i et andet Dublinland, vil Deres fingeraftryk også blive optaget og sendt til Eurodac. Oplysninger, der lagres i Eurodac, vil ikke blive udvekslet med andre lande eller organisationer uden for EU og de associerede lande.

Kontaktoplysninger (udfyldes med specifikke oplysninger for hver enkelt medlemsstat)

— Den registeransvarlige for Eurodac og dennes repræsentant

— Kontaktoplysninger for den registeransvarliges kontor

— Oplysninger om den nationale tilsynsmyndighed (databeskyttelse)

Hvis vores myndigheder mener, at De kan have søgt om international beskyttelse i et andet land, som kunne være ansvarligt for at behandle Deres ansøgning, vil De modtage yderligere oplysninger om den procedure, der følger, og om, hvordan den påvirker Deres rettigheder. ( 34