1991L0663 — DA — 31.12.1991 — 000.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Berigtiget ved:

▼B

KOMMISSIONENS DIREKTIV

af 10. december 1991

om tilpasning af direktiv 76/756/EØF om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil til den tekniske udvikling

(91/663/EØF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, navnlig artikel 100A, under henvisning til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 1 ), senest ændret ved direktiv 87/403/EØF af 25. juni 1987 ( 2 ), navnlig artikel 11, under henvisning til Rådets direktiv 76/756/EØF af 27. juli 1976 om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 3 ), senest ændret ved direktiv 80/233/EØF af 21. november 1979 ( 4 ), 82/244/EØF af 17. marts 1982 ( 5 ), 83/276/EØF af 26. maj 1983 ( 6 ), 84/8/EØF af 14. december 1983 ( 7 ) og 89/278/EØF af 28. marts 1989 ( 8 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Disse direktiver må sammenarbejdes af hensyn til klarheden; på baggrund af de tekniske fremskridt kan der nu indføres yderligere ændringer, idet forlygterne kun må være hvide, sidemarkeringslygter til bestemte køretøjer vil blive angivet, og kravene til lygter på bevægelige komponenter og andre detaljerede regler kan klarlægges; de i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Tilpasning af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer i motorkøretøjssektoren til den tekniske udvikling — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Direktiv 76/756/EØF ændres således:

1. Artiklerne affattes som følgende artikler i dette direktiv.

2. Bilagene affattes som bilagene til dette direktiv.

Artikel 2

Ved »køretøj« forstås i dette direktiv et køretøj, som omfattes af Rådets direktiv 70/156/EØF.

Artikel 3

1. Fra den 1. januar 1993 kan medlemsstaterne ikke

— afslå EØF-typegodkendelse eller udstedelse af det i direktiv 70/156/EØF, artikel 10, stk. 1, sidste led, omtalte dokument eller national typegodkendelse af en køretøjstype, eller

— forbyde ibrugtagning af køretøjer

1. af grunde, som står i forbindelse med montering af lygter og lyssignaler på den pågældende køretøjstype eller de pågældende køretøjer, hvis lygterne og lyssignalerne er monteret i overensstemmelse med dette direktivs forskrifter.

2. Fra den 1. oktober 1993

— udsteder medlemsstaterne ikke længere det i direktiv 70/156/EØF, artikel 10, stk. 1, sidste led, omtalte dokument

— kan medlemsstaterne afslå national typegodkendelse

2. for køretøjstyper, hvis lygter og lyssignaler ikke er monteret i overensstemmelse med dette direktivs forskrifter.

►C2

3. Fra den 1. oktober 1994 kan medlemsstaterne forbyde ibrugtagning ◄ af køretøjer, hvis lygter og lyssignaler ikke er monteret i overensstemmelse med dette direktivs forskrifter.

Artikel 4

Medlemsstaterne, som har udstedt EØF-typegodkendelse, sikrer sig, at de bliver underrettet om alle ændringer af de i bilag I, punkt 1.1, omtalte dele eller egenskaber. Medlemsstaternes kompetente myndigheder afgør, om der i så fald skal foretages yderligere afprøvninger af den ændrede køretøjstype og udfærdiges en ny rapport. Viser sådanne afprøvninger, at dette direktivs forskrifter ikke er opfyldt, godkendes ændringen ikke.

Artikel 5

Ændringer, som kræves for at tilpasse dette direktivs bilag til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i direktiv 70/156/EØF, artikel 13.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1993 og underretter straks Kommissionen herom.

2. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

3. Medlemsstaterne sørger for, at indholdet af de vigtigste nationale lovbestemmelser, som de vedtager på dette direktivs område, meddeles til Kommissionen.

Artikel 7

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

BILAG I

MONTERING AF LYGTER OG LYSSIGNALER

1. DEFINITIONER

I dette direktiv forstås ved

1.1. »Køretøjstype, for så vidt angår montering af lygter og lyssignaler«:

køretøjer, der ikke adskiller sig fra hinanden på de i punkt 1.1.1 til 1.1.4 nævnte væsentlige områder;

følgende betragtes ikke som »andre køretøjstyper«: køretøjer, der adskiller sig fra hinanden på de i punkt 1.1.1 til 1.1.4 nævnte områder, uden at dette medfører ændringer af de for den pågældende køretøjstype foreskrevne lygters art, antal, placering, geometriske synlighed og nærlysfald, samt køretøjer med eller uden tilladte ekstralygter

1.1.1. køretøjets ydre dimensioner og form

1.1.2. lygternes/lyssignalernes antal og placering

1.1.3. lygteindstillingssystem

1.1.4. affjedringssystem.

1.2. »Tværplan«:

et lodret plan vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen.

1.3. »Ulastet køretøj«:

et køretøj i køreklar stand efter definitionen i direktiv 70/156/EØF, bilag I, model til oplysningsskema, punkt 2.6, men uden fører.

1.4. »Lastet køretøj«:

et køretøj lastet til den af fabrikanten angivne tekniske tilladte totalmasse og denne masses ligeledes af fabrikanten angivne fordeling på akslerne efter den i tillæg 1 beskrevne metode.

1.5. »Anordning«:

et element eller kompleks af elementer, som skal udføre en eller flere funktioner.

1.6. »Lyskilde, for så vidt angår glødelamper«:

selve glødetråden (er en lygte forsynet med flere glødetråde, udgør hver af disse en lyskilde).

1.7. »Lygte«:

en anordning, der skal oplyse vejbanen eller afgive et lyssignal; også nummerpladelygter og refleksordninger betragtes som lygter.

1.7.1. »Tilsvarende lygter«:

lygter, der har samme funktion og er tilladt i det land, hvor køretøjet er indregistreret; sådanne lygter kan have andre egenskaber end de lygter, der ved godkendelsen er påmonteret køretøjet, forudsat de opfylder kravene i dette bilag.

1.7.2. »Enkeltlygte«:

en del af en anordning, som udfører en enkelt belysnings- eller signaleringsfunktion.

1.7.3. »Uafhængige lygter« ( 9 ):

anordninger med særskilt lysflade, særskilt lyskilde og særskilt lygtehus.

1.7.4. »Sammenbyggede lygter« ( 10 ):

anordninger med særskilt lysflade og særskilt lyskilde, men fælles lygtehus.

1.7.5. »Kombinerede lygter« ( 11 ):

anordninger med særskilt lysflade, men fælles lyskilde og fælles lygtehus.

1.7.6. »Lygter, som er indbygget i hinanden« ( 12 ):

anordninger med særskilte lyskilder eller med en fælles lyskilde, hvis funktionsbetingelser er forskellige (f.eks. optiske, mekaniske eller elektriske forskelle), helt eller delvis fælles lysflader og fælles lygtehus.

1.7.7. »Lygte, som kan skjules«:

en lygte, der kan skjules helt eller delvis, når den ikke er i brug. Dette kan ske ved hjælp af et bevægeligt dæksel, ved ændring af lygtens stilling eller på andre måder. Betegnelsen »indtrækkelig« benyttes mere specielt om en lygte, som ændrer stilling ved at blive trukket ind i karrosseriet.

1.7.8. »Fjernlyslygte«:

en lygte, der belyser en længere vejstrækning foran køretøjet.

1.7.9. »Nærlyslygte«:

en lygte, der belyser vejstrækningen foran køretøjet uden at blænde eller genere modgående bilister eller trafikanter unødigt.

1.7.10. »Tågeforlygte«:

en lygte, der skal forbedre belysningen af vejen i tåge, snevejr og regnvejr eller i tilfælde af støvskyer.

1.7.11. »Baklygte«:

en lygte, der skal belyse vejstrækningen bag køretøjet og advare andre trafikanter om, at køretøjet bakker eller skal til at bakke.

1.7.12. »Retningsviserblinklygte«:

en lygte, som skal advare andre trafikanter om, at føreren har til hensigt at skifte retning til højre eller venstre.

1.7.13. »Havariblink«:

alle køretøjets retningsviserblinklygter i samtidig funktion for at henlede andre trafikanters opmærksomhed på, at køretøjet udgør en midlertidig fare.

1.7.14. »Stoplygte«:

en lygte, som skal advare trafikanter bag køretøjet om, at dets fører benytter driftsbremsen.

1.7.15. »Nummerpladelygte«:

en anordning, der skal belyse den bagerste nummerplades anbringelsessted; den kan bestå af forskellige optiske elementer.

1.7.16. »Fremdadrettet positionslygte«:

en lygte, der skal angive køretøjets tilstedeværelse og dets bredde set forfra.

1.7.17. »Bagudrettet positionslygte«:

en lygte, der skal angive køretøjets tilstedeværelse og dets bredde set bagfra.

1.7.18. »Tågebaglygte«:

en lygte, der skal gøre køretøjet mere synligt bagfra i tæt tåge.

1.7.19. »Parkeringslygte«:

en lygte, der skal gøre opmærksom på et parkeret køretøj i bebygget område. Den erstatter under disse omstændigheder de fremad- og bagudrettede positionslygter.

1.7.20. »Markeringslygte«:

en lygte, som er anbragt på køretøjets yderkant så nær dets overkant som muligt for at angive køretøjets totalbredde. For visse køretøjer og påhængskøretøjer skal den sammen med de fremad- og bagudrettede positionslygter gøre opmærksom på køretøjets størrelse.

1.7.21. »Sidemarkeringslygte«:

en lygte, der skal gøre opmærksom på køretøjets tilstedeværelse set fra siden.

1.7.22. »Refleksanordning«:

en anordning, der skal angive et køretøjs tilstedeværelse ved at tilbagekaste lyset fra en lyskilde, som ikke er forbundet med køretøjet, men befinder sig i nærheden af iagttageren.

I dette direktiv betragtes følgende ikke som refleksanordninger:

— refleksnummerplader

— de i ADR (den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej) nævnte refleksskilte

— andre refleksplader og refleksskilte, som ifølge medlemsstaternes forskrifter skal benyttes i forbindelse med bestemte køretøjsklasser eller bestemte former for virksomhed.

1.8. »Lysemitterende flade«:

hele den udvendige overflade af det gennemskinnelige materiale, som er med til at give lyset dets særlige fotometriske og kolorimetriske egenskaber, eller en del af dem; hvis kun en del af den udvendige overflade udsender lys, angives den lysemitterende flade i tvivlstilfælde af de kompetente myndigheder i samråd med køretøjets og/eller komponentens fabrikant.

1.9. »Lysflade«

1.9.1. »Lygtens lysflade«(punkt 1.7.8 til 1.7.11):

hele reflektoråbningens projektion vinkelret på et tværplan. Har lygten ingen reflektor, benyttes definitionen i punkt 1.9.2. Dækker lygtens lysemitterende flade kun en del af hele reflektoråbningen, tages kun denne dels projektion i betragtning.

Nærlyslygters lysflade begrænses af afskæringens synlige spor over lygtelasset. Kan reflektor og lygteglas indstilles i forhold til hinanden, benyttes midterindstillingen.

1.9.2. »Lyssignalers, dog ikke refleksanordningers, lysflade«(punkt 1.7.12 til 1.7.21):

lygtens projektion vinkelret på et plan, som står lodret på dens referenceakse og berører dens udvendige lysemitterende flade, således at skærmkanterne i dette plan afgrænser projektionen og nedsætter den samlede lysintensitet i referenceaksens retning til 98 %.

Til bestemmelse af lysfladens grænser foroven, forneden og til siden benyttes kun skærme med vandrette eller lodrette kanter.

1.9.3. »Refleksanordningers lysflade«(punkt 1.7.22):

refleksanordningens lysflade i et plan lodret på referenceaksen og afgrænset af planer, som berører yderkanterne på refleksanordningens lysafgivende flade parallelt med denne akse. Til bestemmelse af lysfladens grænser forneden, foroven og til siden benyttes kun lodrette og vandrette planer.

1.10. »Synlig overflade«:

i en bestemt iagttagelsesretning, lysfladen projektion vinkelret på et plan, der ligger lodret på iaggtagelsesretningen (se tegningen i bilag 2) og tangerer lygteglassets yderste punkt.

1.11. »Referenceakse«:

lyssignalets særegne akse, der bestemmes af fabrikanten og benyttes som retningsreference (H = 0°, V = 0°) for fotometriske målinger og lygtens montering på køretøjet.

1.12. »Referencecentrum«:

skæringspunktet mellem referenceaksen og den lysemitterende flade; referencecentret angives af lygtefabrikanten.

1.13. »Vinkler for geometrisk synlighed«:

de vinkler, der afgrænser området inden for den mindste rumvinkel, hvori lygtens synlige overflade skal kunne ses. Rumvinklens område bestemmes af de afsnit, den skærer af en kugle med centrum i referencecentret og storcirkel parallelt med jorden. Afsnittene bestemmes i forhold til referenceaksen. De vandrette vinkler β svarer til længde, og de lodrette vinkler α til bredde.

Inden for vinklerne for geometrisk synlighed må der ikke over en uendelig afstand være hindringer for lysets spredning fra alle dele af lygtens synlige overflade.

Foretages der målinger i kortere afstand fra lygten, flyttes observationsretningen parallelt for at opnå samme nøjagtighed. Inden for vinklerne for geometrisk synlighed tages der ikke hensyn til hindringer, som blev påvist, allerede da lygten blev typegodkendt.

Er dele af lygtens synlige overflade efter monteringen skjult af andre dele af køretøjet, skal det bevises, at den del af lygten, der ikke er skjult, stadig er i overensstemmelse med de fotometriske værdier, som er en betingelse for, at anordningen kan godkendes som optisk enhed (se figuren).

1.14. »Yderste kant«:

på hver side af køretøjet, et plan parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen, som berører sidens yderkant, idet følgende fremspring lades ude af betragtning:

1.14.1. dæk i nærheden af deres berøringspunkt med vejbanen samt tilslutninger til dæktrykmålere

1.14.2. eventuelle anordninger mod udskridning på hjulene

1.14.3. førerspejle

1.14.4. sideblinklygter, markeringslygter, fremad- og bagudrettede positionslygter, parkeringslygter, refleksanordninger og sidemarkeringslygter

1.14.5. toldplomber på køretøjet og fastgørelses- og beskyttelsesanordninger til dem.

1.15. »Totalbredde«:

afstanden mellem de to punkt i 1.14 definerede lodrette planer.

1.16. »Lygteenhed«:

en anordning eller del af en anordning, som har én funktion, én lysflade og en eller flere lyskilder.

I forbindelse med montering på et køretøj betyder »lygteenhed« også en kombination af to uafhængige eller sammenbyggede lygter med samme funktion, uanset om de er ens eller ikke, hvis de er monteret således, at lysfladernes projektion på et givet tværplan dækker mindst 60 % af det mindste rektangel, hvormed den kan omskrives.

Hvis godkendelse er påkrævet, godkendes disse lygter i så fald hver for sig som type »D«-lygter.

Fjernlyslygter, nærlyslygter og tågeforlygter kan ikke kombineres på denne måde.

1.17. »Lygtepar eller et lige antal lygter«:

forudsat lygterne er anbragt symmetrisk i forhold til køretøjets midterplan i længderetningen, en enkelt, båndformet lysemitterende flade, som er mindst 800 mm lang og i begge sider højst 400 mm fra køretøjets yderste kant. Fladen oplyses af mindst to lyskilder, anbragt så tæt ved dens yderpunkter som muligt. Den lysemitterende flade kan bestå af en række elementer, som er anbragt ved siden af hinanden, forudsat at de enkelte lysemitterende fladers projektion på samme tværplan dækker mindst 60 % af det mindste rektangel, hvormed den kan omskrives.

1.18. »Afstanden mellem to lygter«:

som vender i samme retning, den korteste afstand mellem projektionen af de to i punkt 1.9 definerede lysfladers omrids vinkelret på et plan, der står lodret på referenceaksen. Afstanden mellem to lygter kan imidlertid måles uden nøjagtig bestemmelse af de to lysfladers omrids, hvis afstanden klart overstiger direktivets mindstekrav.

1.19. »Tilladt lygte«:

en lygte, som bilfabrikanten kan montere efter eget valg.

1.20. »Funktionskontrol«:

en kontrollampe eller et lydsignal, der viser, om en aktiveret anordning fungerer korrekt eller ikke.

1.21. »Tilslutningskontrol«:

en kontrollampe, der viser, at anordningen er blevet tilsluttet, men ikke, om den fungerer korrekt.

1.22. »Jorden«:

den flade, køretøjet står på. Den skal stort set være vandret.

1.23. »Bevægelige komponenter«:

karrosseripaneler eller andre vogndele, der kan ændre stilling ved at vippes, drejes eller forskydes uden brug af værktøj; de omfatter ikke førerhuse, som kan vippes fremover.

1.24. »Bevægelige komponenters normale brugsstilling«:

det bevægelige komponents af fabrikanten angivne stilling(er) i forbindelse med køretøjets normale brugs- og parkeringstilstand.

1.25. »Køretøjets normale brugstilstand«:

1.25.1. for motorkøretøjers vedkommende, køretøjet i køreklar stand med motoren i gang og de bevægelige komponenter i den (de) i punkt 1.24 definerede normale stilling(er)

1.25.2. for påhængskøretøjers vedkommende, påhængskøretøjet tilkoblet et trækkende motorkøretøj i den i punkt 1.25.1 beskrevne tilstand med påhængskøretøjets bevægelige komponenter i den (de) i punkt 1.24 definerede normale stilling(er).

1.26. »Køretøjets parkeringstilstand«:

1.26.1. for motorkøretøjers vedkommende, køretøjet i holdende stilling med motoren slukket og de bevægelige komponenter i den (de) i punkt 1.24 definerede normale stilling(er)

1.26.2. for påhængskøretøjers vedkommende, påhængskøretøjet tilkoblet et trækkende motorkøretøj i den i punkt 1.26.1 beskrevne tilstand med påhængskøretøjets bevægelige komponenter i den (de) i punkt 1.24 definerede stilling(er).

2. ANSØGNING OM EØF-TYPEGODKENDELSE

2.1. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af en køretøjstype, for så vidt angår montering af lygter og lyssignaler, indsendes af køretøjets fabrikant eller dennes repræsentant.

2.2. Ansøgningen ledsages af følgende dokumenter i tre eksemplarer og af følgende oplysninger: 2.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen i overensstemmelse med underpunkterne til punkt 1.1 med angivelse af grænserne for køretøjets belasting, navnlig den største tilladte last i bagagerummet 2.2.2. en liste over de anordninger, der ifølge fabrikantens angivelser indgår i belysnings- og lyssignalsystemet; listen kan omfatte flere typer til hver funktion; hver type skal være identificeret (komponentens typegodkendelsesmærke, fabrikantens navn osv.) 2.2.3. tegning af belysnings- og lyssignaludstyret som helhed med angivelse af de forskellige lygters placering på køretøjet 2.2.4. tegning(er) af de enkelte lygter, som viser den i punkt 1.9.1, 1.9.2 og 1.9.3 definerede lysflade, den i punkt 1.8 definerede lysemitterende flade, den i punkt 1.11 definerede referenceakse og det i punkt 1.12 definerede referencecentrum, såfremt disse tegninger er nødvendige for at kontrollere belysnings- og lyssignalsystemets overensstemmelse med dette direktivs forskrifter; disse oplysninger er ikke nødvendige for nummerpladelygten (punkt 1.7.15).

2.3. Et ulastet køretøj, som er repræsentativt for den køretøjstype, der skal godkendes, og forsynet med det i punkt 2.2.2 beskrevne belysnings- og lyssignaludstyr, stilles til rådighed for den tekniske tjeneste, som udfører godkendelsesafprøvningerne.

2.4. Det i bilag II viste dokument vedlægges typegodkendelsesattesten.

3. ALMINDELIGE FORSKRIFTER

3.1. Medmindre andet er fastsat i dette bilag, er kun montering af de i punkt 1.7.8 til 1.7.22 definerede lygter og lyssignaler tilladt. Montering af andre lygter og lyssignaler er følgelig forbudt.

3.2. Lygter og lyssignaler skal monteres således, at de i den i punkt 1.25, 1.25.1 og 1.25.2 definerede normale brugstilstand bevarer de i dette bilag beskrevne egenskaber på trods af eventuelle vibrationer og sætter køretøjet i stand til at opfylde bilagets forskrifter. Navnlig skal enhver utilsigtet forstyrrelse af lygteindstillingen være udelukket.

3.3. De i punkt 1.7.8, 1.7.9 og 1.7.10 beskrevne lygter skal monteres således, at de uden vanskelighed kan indstilles korrekt.

3.4. For alle lyssignaler, også dem på sidepanelerne, skal referenceaksen efter lygtens montering på køretøjet være parallel med køretøjets standflade på vejbanen; siderefleksanordningers og sidemarkeringslygters referenceakse skal desuden være vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen og for alle andre lyssignalers vedkommende parallel hermed. En tolerance på ± 3° er tilladt i hver retning. Har fabrikanten givet særlige anvisninger for monteringen, skal de følges.

3.5. Medmindre der er fastsat særlige forskrifter, kontrolleres lygternes højde og indstilling med det ulastede køretøj i den i punkt 1.25, 1.25.1 og 1.25.2 beskrevne tilstand anbragt på en vandret flade.

3.6. Medmindre der er fastsat særlige forskrifter, skal lygterne i samme lygtepar: 3.6.1. være anbragt symmetrisk i forhold til køretøjets midterplan i længderetningen (bestemt efter lygtens geometriske form, ikke efter den i punkt 1.9.1, 1.9.2 og 1.9.3 definerede lysflades kant) 3.6.2. være indbyrdes symmetriske i forhold til køretøjets midterplan i længderetningen; dette krav gælder ikke lygtens indre opbygning 3.6.3. have samme kolorimetriske egenskaber 3.6.4. have stort set samme fotometriske egenskaber.

3.7. Er køretøjets ydre form asymmetrisk, opfyldes ovenstående krav i videst muligt omfang.

3.8. Lygter med forskellig funktion kan være uafhængige, sammenbyggede, kombinerede eller indbygget i hinanden, forudsat de enkelte lygter opfylder de forskrifter, der gælder for dem.

3.9. Den største højde over jorden måles fra lysfladens højeste punkt, og den mindste højde over jorden fra dens laveste punkt. Nærlyslygters mindste højde i forhold til jorden måles fra reflektorens nederste kant. 3.9.1. Lygternes placering i bredden bestemmes i forhold til køretøjets totalbredde ud fra lysfladens yderkant længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, og når det drejer sig om afstanden mellem lygterne, ud fra lysfladens inderkant.

3.10. Medmindre der er fastsat særlige forskrifter, må blinklys kun benyttes til retningsviserlygter og havariblink.

3.11. De i punkt 1.7 definerede lygter må ikke udsende fremadrettet rødt lys, som kan give anledning til forveksling, og bortset fra baklygter, heller ikke bagudrettet hvidt lys, som kan give anledning til forveksling. Der tages ikke hensyn til belysningsanordninger i køretøjets indre. I tvivlstilfælde kontrolleres disse forskrifter således: 3.11.1. rødt lys' synlighed forfra: den lysemitterende flade på røde lygter må ikke være direkte synlig for en iagttager, der bevæger sig i zone 1 i et tværplan 25 m foran køretøjet (se tillæg 3, figur 1) 3.11.2. hvidt lys' synlighed bagfra: den lysemitterende flade på hvide lygter må ikke være direkte synlig for en iagttager, som bevæger sig i zone 2 i et tværplan 25 m bag køretøjet (se tillæg 3, figur 2) 3.11.3. set fra iagttagerens synsvinkel afgrænses zone 1 og 2 således i de forskellige planer: 3.11.3.1. i højden af to vandrette planer henholdsvis 1 m og 2,2 m over jorden 3.11.3.2. I bredden af to lodrette planer, som henholdsvis foran og bag køretøjet danner en vinkel på 15° udad i forhold til dets midterplan og passerer gennem berøringspunktet (eller berøringspunkterne) med de lodrette planer, der går parallelt med køretøjets midterplan i længderetningen og afgrænser dets totalbredde; er der flere berøringspunkter, svarer det forreste til det forreste plan og det bagerste til det bagerste plan.

3.12. De elektriske forbindelser skal være således udført, at fremad- og bagudrettede positionslygter, eventuelle markeringslygter, eventuelle sidemarkeringslygter og nummerpladelygten kun kan tændes og slukkes samtidig. Dette gælder dog ikke, når fremad- eller bagudrettede positionslygter samt sidemarkeringslygter, der er kombineret med eller indbygget i dem, benyttes som parkeringslygter.

3.13. De elektriske forbindelser skal være således udført, at fjernlyslygterne, nærlyslygterne og tågeforlygterne ikke kan tændes, medmindre de i punkt 3.12 omtale lygter også er tændt. Dette gælder dog ikke fjernlyslygter og nærlyslygter, der benyttes som advarselssignal ved hjælp af korte nær- eller fjernlysblink eller ved skiftevis tænding af nærlys og fjernlys.

3.14. Lyset fra de forskellige lygter skal have følgende farver:



— fjernlyslygter: hvid — nærlyslygter: hvid — tågeforlygter: hvid eller gul — baklygter: hvid — retningsviserblinklygter: ravgul — havariblink: ravgul — stoplygter: rød — nummerpladelygter: hvid — fremadrettede positionslygter: hvid — bagudrettede positionslygter: rød — tågebaglygter: rød — parkeringslygter: foran hvid, bagpå rød; ravgul, hvis de er indbygget i sideblinklygterne eller sidemarkeringslygterne — sidemarkeringslygter: ravgul; er den bagerste sidemarkeringslygte sammenbygget eller kombineret med eller indbygget i den bagudrettede positionslygte, den bagudrettede markeringslygte, tågebaglygten eller stoplygten, eller er den sammenbygget med eller har en del af sin lysemitterende flade fælles med den bagudvendende refleksanordning, kan den dog være rød — markeringslygter: foran hvid, bagpå rød — bagudvendende refleksanordninger, ikke trekantede: rød — bagudvendende refleksanordninger, trekantede: rød — fremadvendende refleksanordninger, ikke trekantede (1): samme farve som det indfaldende lys — siderefleksanordninger, ikke trekantede: ravgul; er den bagudvendende siderefleksanordning sammenbygget med eller har en del af sin lysemitterende flade fælles med den bagudrettede positionslygte, den bagudrettede markeringslygte, tågebaglygten, stoplygten eller den røde, bagudrettede sidemarkeringslygte, kan den dog være rød. (1) Også betegnet »hvid« eller »farveløs« refleksanordning.

3.15. Tilslutningskontrollens funktion kan udføres af funktionskontrollen.

3.16. Lygter, som kan skjules. 3.16.1. Bortset fra fjernlyslygter, nærlyslygter og tågeforlygter, der kan være således indrettet, at de skjules, når de ikke er i brug, må lygter ikke kunne skjules. 3.16.2. Svigter skjulemekanismen, skal lygterne forblive i brugsstilling, hvis de allerede er i brug, eller skal kunne anbringes i brugsstilling uden brug af værktøj. 3.16.3. Lygterne skal kun bringes i brugsstilling og tændes ved hjælp af et enkelt betjeningsorgan, dog skal der være mulighed for at bringe dem i brugsstilling uden samtidig at tænde dem. Er der tale om sammenbyggede fjernlys- og nærlyslygter, skal det omtalte betjeningsorgan dog kun kunne aktivere nærlyslygterne. 3.16.4. De tændte lygters bevægelse må ikke forsætligt kunne standses fra førersædet, før brugsstillingen er nået. Er der fare for, at lygterne under deres bevægelse blænder andre trafikanter, må de først tændes, når de har nået brugsstillingen. 3.16.5. Ved temperaturer mellem − 30 og + 50° C skal lygten kunne nå sin brugsstilling senest 3 sekunder efter, at betjeningsanordningen er blevet aktiveret.

3.17. Lygternes antal Antallet af lygter på køretøjet skal svare til det (de) i underpunkt 2 til punkt 4.1 til 4.18 angivne antal.

3.18. Med undtagelse af de i punkt 3.19, 3.20 og 3.22 nævnte tilfælde kan lygter monteres på bevægelige komponenter.

3.19. Bagudrettede positionslygter, bagblinklygter og bagudvendende refleksanordninger, trekantede eller ikke, må ikke monteres på bevægelige komponenter. Skal en af disse funktioner udføres af en kombination af to lygter mærket »D« (se punkt 1.16), behøver kun en af dem at være monteret på køretøjets ubevægelige del.

3.20. Bevægelige komponenter, med eller uden påmonterede lyssignaler, må ikke i fast position kunne skjule mere end 50 % af de fremad- og bagudrettede positionslygters, for- og bagblinklygternes og de bagudvendte refleksanordningers synlige overflade, når de iagttages i en synsretning parallelt med køretøjets længdeakse. Er dette ikke muligt, 3.20.1. skal andre myndigheder ved en bemærkning i dokumentet i bilag II, punkt 16, underrettes om, at mere end 50 % af den synlige overflade kan blive dækket af bevægelige komponenter. 3.20.2. Finder punkt 3.20.1 anvendelse, skal brugeren ved et skilt i køretøjet gøres opmærksom på, at andre trafikanter, når de bevægelige komponenter befinder sig i bestemte stillinger, skal advares om køretøjets tilstedeværelse, f.eks. ved hjælp af en advarselstrekant eller andre anordninger, som opfylder de nationale færdselsforskrifter.

3.21. Når de bevægelige komponenter befinder sig i andre end den i punkt 1.24 definerede »normale stilling«, må påmonterede anordninger ikke være til unødig gene for andre trafikanter.

3.22. En lygte, som er påmonteret en bevægelig komponent, skal altid vende tilbage til den (de) af fabrikanten i overensstemmelse med dette bilag angivne stilling(er), når den bevægelige komponent befinder sig i sin(e) normal(e) brugsstilling(er). For nærlyslygters og tågeforlygters vedkommende anses dette krav for opfyldt, hvis disse lygters hældningsvinkel i forhold til støttepunktet, når de bevægelige komponenter bevæges og bringes tilbage til normal stilling ti gange, ved måling efter hver bevægelse ikke afviger mere end 0,15 % fra de ti målte værdiers gennemsnit.

3.23. Lygterne kan være sammenbyggede, kombinerede eller indbygget i hinanden, forudsat alle forskrifter for de enkelte lygters farve, placering, indstilling, geometriske synlighed og elektriske forbindelser samt eventuelle »andre forskrifter« er opfyldt.

3.24. Med undtagelse af refleksanordninger anses selv lygter med godkendelsesmærke for at mangle, hvis de ikke kan bringes til at fungere ved montering af en glødelampe.

4. SÆRLIGE FORSKRIFTER

4.1. Fjernlyslygter

4.1.1. Montering

Obligatorisk på motorkøretøjer.

Forbudt på påhængskøretøjer.

4.1.2. Antal

To eller fire.

Er køretøjet forsynet med fire fjernlyslygter, som kan skjules, er montering af yderligere to fjernlyslygter kun tilladt, hvis de skal benyttes til lyssignalering (i overensstemmelse med definitionen i punkt 3.13) i dagslys.

4.1.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.1.4. Placering

4.1.4.1. I bredden

lysfladernes yderkanter må under ingen omstændigheder være nærmere ved køretøjets yderste kant en yderkanterne af nærlyslygternes lysflade.

4.1.4.2. I højden

ingen særlige forskrifter.

4.1.4.3. I længden

foran på køretøjet og monteret således, at lyset hverken generer føreren direkte eller indirekte gennem førerspejlet og/eller køretøjets øvrige reflekterende flader.

4.1.5. Geometrisk synlighed

Lysfladens synlighed, herunder dens synlighed i uoplyste områder i den pågældende iagttagelsesretning, skal sikres inden for et kegleformet rum afgrænset af frembringere, som udgår fra lysfladens omkreds og danner en vinkel på mindst 5° med lygtens referenceakse. Udgangspunktet for de geometriske synlighedsvinkler er omkredsen af lysfladens projektion på et tværplan, der tangerer lygteglassets forreste del.

4.1.6. Indstilling

Fremadrettet.

Bortset fra de dertil bestemte anordningers sikring af den korrekte indstilling kan det ene af to lygtepar, når dette lygtepar udelukkende fungerer som fjernsynslygter, være indrettet til at kunne dreje omkring en næsten lodret akse i overensstemmelse med styrevinklen.

4.1.7. Elektrisk betjening

4.1.7.1. Fjernlyslygterne kan tændes enten samtidig eller parvis. Ved skifte fra nærlys til fjernlys skal mindst et par fjernlyslygter tændes. Ved skifte fra fjerlys til nærlys skal alle fjernlyslygter slukkes samtidig.

4.1.7.2. Nærlyslygterne kan være tændt samtidig med fjernlyslygterne.

4.1.7.3. Er køretøjet forsynet med fire fjernlyslygter, som kan skjules, skal disse lygters brugsstilling forhindre samtidig anvendelse af eventuelle supplerende fjernlyslygter, som er påmonteret af hensyn til signalering i dagslys (svarende til definitionen i punkt 3.13).

4.1.8. Tilslutningskontrol

Obligatorisk.

4.1.9. Andre forskrifter

4.1.9.1. Den samlede lysstyrke for fjernlyslygter, der kan tændes samtidig, må ikke være over 225 000 cd.

4.1.9.2. Denne maksimale lysstyrke er summen af de enkelte lygters maksimale lysstyrke, målt ved deres typegodkendelse og anført i godkendelsesattesten.

4.2. Nærlyslygter

4.2.1. Montering

Obligatorisk på motorkøretøjer.

Forbudt på påhængskøretøjer.

4.2.2. Antal

To.

4.2.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.2.4. Placering

4.2.4.1. I bredden

Lysfladens kant længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Lysfladernes inderkanter skal være mindst 600 mm fra hinanden. Denne afstand kan indskrænkes til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.2.4.2. I højden

Over jorden: mindst 500 mm og højst 1 200 mm.

4.2.4.3. I længden

Foran på køretøjet; dette krav anses for opfyldt, hvis lyset hverken generer føreren direkte eller indirekte gennem førerspejlet og/eller køretøjets øvrige reflekterende flader.

4.2.5. Geometrisk synlighed

Afgrænses af de i punkt 1.13 beskrevne vinkler α og β.

α = 15° opad og 10° nedad

β = 45° udad og 10° indad.

Da de foreskrevne fotometriske værdier for nærlyslygter ikke dækker hele det geometriske synlighedsfelt, kræves der til typegodkendelsen en mindsteværdi på 1 cd i det øvrige område. Paneler eller andet udstyr i nærheden af lygterne må ikke skabe bivirkninger til gene for andre trafikanter.

4.2.6. Indstilling 4.2.6.1. Når nærlysets oprindelige fald er indstillet, måles dets fald i procent under statiske forhold i alle de i tillæg 1 definerede belastningstilstande. Den oprindelige indstilling af nærlysets fald for det ulastede køretøj med en person i førersædet opgives af bilfabrikanten med en nøjagtighed på 0,1 % og angives tydeligt på alle køretøjer ved hjælp af det i tillæg 6 viste symbol, enten ved siden af lygterne eller fabrikantmærket, hvorfra det ikke må kunne fjernes. Det således angivne nærlysfalds værdi anføres i punkt 4.2.6.1.1. 4.2.6.1.1. Afhængigt af den højde (h), målt i meter på det ulastede køretøj, hvormed den underste kant af nærlyslygtens lysflade stiger, skal nærlysets fald i alle de i tillæg 1 beskrevne tilstande holde sig mellem følgende grænser og det oprindelige sigte have følgende værdier: h < 0,80



grænser: mellem − 0,5 % og − 2,5 % oprindeligt sigte: mellem − 1,0 % og − 1,5 % 0,80 ≤ h ≤ 0,90



grænser: mellem − 0,5 % og − 2,5 % oprindeligt sigte: mellem − 1,0 % og − 1,5 % eller efter bilfabrikantens valg



grænser: mellem − 1,0 % og − 3,0 % oprindeligt sigte: mellem − 1,5 % og − 2,0 % Ansøgningen om EØF-typegodkendelse af køretøjet skal i så fald indeholde oplysninger om, hvilke af de to alternativer der skal benyttes. h > 0,90



grænser: mellem − 1,0 % og − 3,0 % oprindeligt sigte: mellem − 1,5 % og − 2,0 % En sammenfatning af disse grænser og oprindelige sigteværdier findes i følgende diagram: 4.2.6.2. Dette krav kan opfyldes ved hjælp af en anordning, som påvirker lygternes stilling i forhold til køretøjet. Svigter denne anordning, må nærlyset ikke indtage en stilling, som er mindre nedadrettet, end den var, da fejlen indtraf. 4.2.6.2.1. Den i punkt 4.2.6.2 nævtne anordning skal være automatisk. 4.2.6.2.2. Manuelle indstillingsanordninger af såvel kontinuerlig som ikke kontinuerlig type er dog tilladt, forudsat de har en neutral stilling, hvori lygterne ved hjælp af de sædvanlige indstillingsskruer kan indstilles til det i punkt 4.2.6.1 definerede oprindelige fald. Disse manuelle indstillingsanordninger skal kunne betjenes fra førersædet. Kontinuerlige indstillingsanordninger skal være forsynet med en mærkning, som angiver de belastningstilstande, der kræver indstilling af nærlyset. Anordninger, som ikke indstilles kontinuerligt, skal have et tilstrækkeligt antal stillinger til at sikre, at de i punkt 4.2.6.1.1 foreskrevne værdier overholdes i alle de i tillæg 1 definerede belastningstilstande. Også i forbindelse med disse anordninger skal de af belastningstilstandene i tillæg 1, som kræver indstilling af nærlyset, være klart markeret ved betjeningsanordningen (se tillæg 7). 4.2.6.2.3. Nærlysfaldets variation i forhold til belastningstilstanden måles efter proceduren i tillæg 5.

4.2.7. Elektrisk betjening Den betjeningsanordning, hvormed der skiftes til nærlys, skal slukke alle fjernlyslygter samtidig. Nærlyslygterne kan være tændt samtidig med fjernlyslygterne.

4.2.8. Tilslutningskontrol Tilladt.

4.2.9. Andre forskrifter Kravene i punkt 3.6.2 gælder ikke nærlyslygter. Nærlyslygter må ikke dreje i overensstemmelse med styrevinklen.

4.3. Tågeforlygter

4.3.1. Montering

Tilladt på motorkøretøjer.

Forbudt på påhængskøretøjer.

4.3.2. Antal

To.

4.3.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.3.4. Placering

4.3.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må højst være 400 mm fra køretøjets yderste kant.

4.3.4.2. I højden

Mindst 250 mm over jorden.

Intet punkt på lysfladen må ligge højere end det højeste punkt på nærlyslygtens lysflade.

4.3.4.3. I længden

Foran på køretøjet; dette krav anses for opfyldt, hvis lyset hverken generer føreren direkte eller indirekte gennem førerspejlet og/eller køretøjets øvrige reflekterende flader.

4.3.5. Geometrisk synlighed

Afgrænses af de i punkt 1.13 definerede vinkler α og β.

α = 5° opad og nedad

β = 45° udad og 10° indad.

4.3.6. Indstilling

Tågeforlygternes indstilling må ikke variere i overensstemmelse med styrevinklen.

De skal være fremadrettede uden at blænde eller genere modgående trafik eller andre trafikanter unødigt.

4.3.7. Elektrisk betjening

Tågeforlygterne skal kunne tændes og slukkes uafhængigt af fjernlyslygterne, nærlyslygterne eller eventuelle kombinationer af fjern- og nærlyslygterne.

4.3.8. Tilslutningskontrol

Tilladt.

4.4. Baklygter

4.4.1. Montering

Obligatorisk på motorkøretøjer

Tilladt på påhængskøretøjer.

4.4.2. Antal

En eller to.

4.4.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.4.4. Placering

4.4.4.1. I bredden

Ingen særlige forskrifter.

4.4.4.2. I højden

Mindst 250 mm og højst 1 200 mm over jorden.

4.4.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.4.5. Geometrisk synlighed

Afgrænses af de i punkt 1.13 definerede vinkler α og β.

α = 15° opad og 5° nedad

β = 45° højre og venstre, hvis der kun er en lygte

β = 45° udad og 30° indad, hvis der er to lygter.

4.4.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.4.7. Elektriske forbindelser

Lygterne må kun kunne tændes, hvis køretøjet er i bakgear, og motorens start- og stoporganer er stillet således, at motoren kan gå.

Er en af disse betingelser ikke opfyldt, må lygterne ikke kunne tændes eller være tændt.

4.4.8. Tilslutningskontrol

Tilladt.

4.5. Retningsviserblinklygter

4.5.1. Montering (se tillæg 4)

Obligatorisk. Retningsviserblinklygter inddeles efter type i kategorier (1, 1a, 1b, 2a, 2b og 5), som, når de kombineres på samme køretøj, udgør et arrangement (»A« og »B«).

Arrangement »A« gælder for alle motorkøretøjer.

Arrangement »B« gælder kun for påhængskøretøjer.

4.5.2. Antal

Lygternes antal skal være tilstrækkeligt til, at signalerne er i overensstemmelse med et af de i punkt 4.5.3 angivne arrangementer.

4.5.3. Arrangement

A: to forblinklygter af følgende kategorier: — 1 eller 1a eller 1b, — hvis afstanden mellem kanten af denne lygtes lysflade og kanten af nærlyslygtens og/eller den eventuelle tågeforlygtes lysflade er mindst 40 mm — 1a eller 1b, — hvis afstanden mellem kanten af denne lygtes lysflade og kanten af nærlyslygtens og/eller den eventuelle tågeforlygtes lysflade er over 20 mm, men under 40 mm. — 1b, — hvis afstanden mellem kanten af denne lygtes lysflade og kanten af nærlyslygtens og/eller den eventuelle tågeforlygtes lysflade er under eller lig med 20 mm to bagblinklygter (kategori 2a eller 2b) to sideblinklygter (kategori 5). Er der monteret forblinklygter (kategori 1, 1a og 1b), der ligeledes fungerer som sideblinklygter (kategori 5), kan der monteres yderligere to sideblinklygter (kategori 5) for at opfylde synlighedskravene i punkt 4.5.5.

B: to bagblinklygter (kategori 2a eller 2b).

4.5.4. Placering

4.5.4.1. I bredden

Den kant på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Afstanden mellem de to lysfladers inderkanter skal være mindst 600 mm.

Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbrede er under 1 300 mm.

4.5.4.2. Højde over jorden

4.5.4.2.1. Højden af sideblinklygternes (kategori 5) lysemitterende flade må ikke være under 500 mm, målt fra det laveste punkt, eller over 1 500 mm, målt fra det højeste punkt.

4.5.4.2.2. Højden af retningsviserblinklys i kategori 1, 1a, 1b, 2a og 2b, målt i overensstemmelse med punkt 3.8, må ikke være under 350 mm eller over 1 500 mm.

4.5.4.2.3. Kan disse øvre grænser, målt som angivet ovenfor, ikke overholdes på grund af køretøjets struktur, kan de for sideblinklygter i kategori 5 udvides til 2 300 mm og for retningsviserblinklygter i kategori 1, 1a, 1b, 2a og 2b til 2 100 mm.

4.5.4.3. I længden

Afstanden mellem sideblinklygternes (kategori 5) lysemitterende flade og det tværplan, som afgrænser køretøjets totallængde foran, må ikke være over 1 800 mm.

Kan de minimale synlighedsvinkler ikke overholdes på grund af køretøjets struktur, kan denne afstand øges til 2 500 mm.

4.5.5. Geometrisk synlighed



Vandrette vinkler: se tillæg 4 Lodrette vinkler: 15° over og under vandret: den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis lygterne er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.5.6. Indstilling

Har fabrikanten givet særlige monteringsanvisninger, skal de overholdes.

4.5.7. Elektrisk betjening

Retningsviserblinklygter skal tændes uafhængigt af andre lygter. Alle retningsviserblinklygter i samme side af køretøjet skal tændes og slukkes ved hjælp af samme betjeningsorgan og blinke samtidig.

4.5.8. Funktionskontrol

Obligatorisk for for- og bagblinklygter. Den kan afgive lys- eller lydsignal eller begge dele. Afgiver den lyssignal, skal den være en blinkende kontrollampe, som, i hvert fald ved fejl i for- eller bagblinklygternes funktion, enten slukkes eller lyser uden at blinke eller viser et tydeligt frekvensskifte.

Afgiver den kun lydsignal, skal dette kunne høres tydeligt, og der skal ske en tydelig frekvensændring ved fejl i hvert fald i for -og bagblinklygternes funktion.

Motorkøretøjer, der er udstyret til at trække et påhængskøretøj, skal være forsynet med en særlig lysafgivende funktionskontrol for påhængskøretøjets retningsviserblinklys, medmindre det trækkende køretøjs funktionskontrol er i stand til at afsløre fejl ved alle vogntogets retningsviserblinklygter.

4.5.9. Andre forskrifter

Lyset skal være et blinklys med 90 ± 30 blink pr. minut.

Betjening af blinklygternes tændingsorgan skål efter højst et sekund følges af lysafgivelse og efter højst halvandet sekund af den første slukning. Er motorkøretøjet udstyret til at trække et påhængskøretøj, skal det trækkende køretøjs betjeningsorgan til retningsviserblinklygterne også kunne aktivere påhængskøretøjets retningsviserblinklygter.

Svigter en af blinklygterne, og fejlen ikke skyldes kortslutning, skal de øvrige blinklygter fortsat blinke, men frekvensen kan under disse omstandigheder være anderledes en den foreskrevne.

4.6. Havariblink

4.7. Stoplygter

4.7.1. Montering

Obligatorisk.

4.7.2. Antal

To.

4.7.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.7.4. Placering

4.7.4.1. I bredden

Mindst 600 mm fra hinanden. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.7.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højest 1 500 mm eller højest 2 100 mm, hvis grænsen på 1 500 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form.

4.7.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.7.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 45° indad og udad. Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5° hvis lygterne er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.7.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.7.7. Elektrisk betjening

Lygterne skal tænde, når driftsbremsen benyttes. Stoplygterne behøver ikke at fungere, hvis motorens start- og/eller stopanordning er stillet således, at motoren ikke kan gå.

4.7.8. Funktionskontrol

Tilladt. Er en sådan kontrol monteret, skal den være en kontrollampe, som ikke blinker, og som lyser ved fejl i stoplygternes funktion.

4.8. Nummerpladelygte

4.9. Fremadrettede positionslygter

4.9.1. Montering

Obligatorisk på alle motorkøretøjer.

Obligatorisk på påhængskøretøjer, som er over 1 600 mm brede.

Tilladt på påhængskøretøjer, som ikke er over 1 600 mm brede.

4.9.2. Antal

To.

4.9.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.9.4. Placering

4.9.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

For påhængskøretøjers vedkommende må det punkt på lysfladen, som er længst borte fra midterplanet i længderetningen, ikke være mere end 150 mm fra køretøjets yderste kant.

Afstanden mellem de to lysfladers inderkanter skal være mindst 600 mm.

Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.9.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højst 1 500 mm eller højst 2 100 mm, hvis grænsen på 1 500 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form.

4.9.4.3. I længden

Ingen særlige forskrifter.

4.9.4.4. Er den fremdadrettede positionslygte og en anden lygte indbygget i hinanden, kontrolleres overholdelse af placeringsforskrifterne (punkt 4.9.4.1 til 4.9.4.3) ved hjælp af den anden lygtes lysflade.

4.9.5. Geometrisk synlighed

Vandret vinkel for de to fremadrettede positionslygter:

45° indad og 80° udad.

For påhængskøretøjers vedkommende kan vinklen indad reduceres til 5°.

Lodret vinkel:

15° under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis lygterne er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.9.6. Indstilling

Fremdadrettet.

4.9.7. Elektrisk betjening

Ingen særlige forskrifter.

4.9.9. Tilslutningskontrol

Obligatorisk. Denne kontrol skal være en kontrollampe, som ikke blinker, og er ikke påkrævet, hvis instrumentpanelets lys kun kan tændes samtidig med de fremadrettede positionslygter.

4.10. Bagudrettede positionslygter

4.10.1. Montering

Obligatorisk.

4.10.2. Antal

To.

4.10.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.10.4. Placering

4.10.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Afstanden mellem de to lysfladers inderkanter skal være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.10.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højst 1 500 mm eller højst 2 100 mm, hvis grænsen på 1 500 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form.

4.10.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.10.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 45° og 80° udad. Lodret vinkel: 15° over og under vandret: Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis lygterne er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.10.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.10.7. Elektrisk betjening

Ingen særlige forskrifter.

4.10.8. Tilslutningskontrol

Obligatorisk. Den skal være kombineret med de fremadrettede positionslygters tilslutningskontrol.

4.11. Tågebaglygter

4.11.1. Montering

Obligatorisk.

4.11.2. Antal

En, to er tilladt.

4.11.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.11.4. Placering

4.11.4.1. I bredden

Er der kun én tågebaglygte, skal den i forhold til køretøjets midterplan i længderetningen være anbragt på den modsatte side af den i indregistreringslandet påbudte færdselsretning; referencecentret kan også være anbragt i køretøjets midterplan i længderetningen.

4.11.4.2. I højden

Mellem 250 og 1 000 mm over jorden.

4.11.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.11.5. Geometrisk synlighed.



Vandret vinkel: 25° indad og udad. Lodret vinkel: 5° over og under vandret.

4.11.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.11.7. Elektrisk betjening

Den elektriske betjening skal være af en sådan art, at tågebaglygten kun virker, hvis nærlys-, fjernlys- eller tågeforlygterne eller en kombination af disse er tændt. Den skal desuden være af en sådan art, at tågebaglygten, når den er tændt, kan fungere sammen med nærlys-, fjernlys- og tågeforlygterne.

Når tågebaglygterne er tændt, må de ikke kunne slukkes ved skift mellem fjern- og nærlys.

Er der påmonteret tågeforlygter, skal tågebaglygten kunne slukkes uafhængigt af tågeforlygterne.

4.11.8. Tilslutningskontrol

Obligatorisk. En uafhængig kontrollampe, som ikke blinker.

4.11.9. Andre forskrifter

Afstanden mellem tågebaglygten og stoplygterne skal altid være større end 100 mm.

4.12. Parkeringslygter

4.12.1. Montering

På motorkøretøjer, som ikke er over 6 m i længden og ikke over 2 m i bredden: tilladt.

På alle andre køretøjer: forbudt.

4.12.2. Antal

Afhænger af arrangementet.

4.12.3. Arrangement

— enten to forlygter og to baglygter

— eller én lygte på hver side.

4.12.4. Placering

4.12.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Er der kun monteret et lygtepar, skal lygterne desuden være anbragt, på køretøjets sider.

4.12.4.2. I højden:



Højde over jorden: mindst 350 mm; højst 1 500 mm eller 2 100 mm, hvis grænsen på 1 500 mm ikke kan overholdes på grund af karrosseriets form.

4.12.4.3. I længden

Ingen særlige forskrifter.

4.12.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 45° udad, fremad og bagud. Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduseres til 5°, hvis lygterne er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.12.6. Indstilling

Indstillingen skal være sådan, at lygterne opfylder de særlige betingelser for synlighed foran og bagud.

4.12.7. Elektrisk betjening

De elektriske forbindelser skal være af en sådan art, at parkeringslygten (-lygterne) i samme side af køretøjet kan tændes uafhængigt af andre lygter.

Parkeringslygten (-lygterne) skal kunne fungere, selv om motorens start- og/eller stopanordning er stillet således, at motoren ikke kan gå.

4.12.8. Tilslutningskontrol

Tilladt. Forekommer den, må den ikke kunne forveksles med de fremad- og bagudrettede positionslygters kontrol.

4.12.9. Andre forskrifter

Disse lygter kan også tændes samtidig med de fremad- og bagudrettede positionslygter i samme side af køretøjet.

4.13. Markeringslygter

4.13.1. Montering

Obligatorisk på køretøjer, hvis bredde er over 2 100 mm.

Tilladt på køretøjer hvis bredde er mellem 1 800 mm og 2 100 mm.

Bagudrettede markeringslygter er tilladt på chassis med førerhus.

4.13.2. Antal

To, som er synlige forfra, og to, som er synlige bagfra.

4.13.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.13.4. Placering

4.13.4.1. I bredden



Foran og bagpå: så nær køretøjets yderste kant som muligt; denne betingelse anses for opfyldt, hvis det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, ikke er mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

4.13.4.2. I højden



Foran: motorkøretøjer: det vandrette plan, som tangerer lysfladens overkant må ikke være lavere end det vandrette plan, som tangerer overkanten af vindspejlets gennemsigtige del påhængskøretøjer og sættevogne: i den maksimale højde, som er i overensstemmelse med forskrifterne for køretøjets bredde, konstruktion og funktion og for lygtesymmetrien Bagpå: i den maksimale højde, som er i overensstemmelse med forskrifterne for køretøjets bredde, konstruktion og funktion og for lygtesymmetrien.

4.13.4.3. I længden

Ingen særlige forskrifter.

4.13.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 80° udad. Lodret vinkel: 5° over og 20° under vandret.

4.13.6. Indstilling

Således at lygterne opfylder kravene til synlighed foran og bagud.

4.13.7. Elektrisk betjening

Ingen særlige forskrifter.

4.13.8. Tilslutningskontrol

Tilladt. Forekommer den, skal dens funktion udføres af kontrolanordningen til de fremad- og bagudrettede positionslygter.

4.13.9. Andre forskrifter

Er alle andre forskrifter opfyldt, kan den fremadrettede og den bagudrettede lygte i samme side kombineres i en enkelt anordning.

Markeringslygtens placering i forhold til den tilsvarende positionslygte skal være sådan, at afstanden mellem projektionen på et lodret tværplan af de punkter, som er nærmest ved de pågældende to lygters lysflader, er mindst 200 mm.

4.14. Bagudvendende refleksanordninger, ikke trekantede

4.14.1. Montering

Obligatorisk på motorkøretøjer.

Tilladt på påhængskøretøjer, forudsat de er sammenbygget med de øvrige bagudrettede lyssignaler.

4.14.2. Antal

To.

Yderligere refleksanordninger og reflekterende materialer er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.

4.14.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.14.4. Placering

4.14.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Afstanden mellem refleksanordningernes inderkanter skal være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.14.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højest 900 mm.

4.14.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.14.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 30° indad og udad Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.14.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.14.7. Andre forskrifter

Refleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med andre bagudrettede lygter.

4.15. Bagudvendende refleksanordninger, trekantede

4.15.1. Montering

Obligatorisk på påhængskøretøjer.

Forbudt på motorkøretøjer.

4.15.2. Antal

To.

Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.

4.15.3. Arrangement

Trekantens spids skal vende opad.

4.15.4. Placering

4.15.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

Afstanden mellem refleksanordningernes inderkanter skal være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets totalbredde er under 1 300 mm.

4.15.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højest 900 mm.

4.15.4.3. I længden

Bag på køretøjet.

4.15.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 30° indad og udad. Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.15.6. Indstilling

Bagudrettet.

4.15.7. Andre forskrifter

Der må ikke være anbragt lygter inden i trekanten.

4.16. Fremadvendende refleksanordninger, ikke trekantede

4.16.1. Montering

Obligatorisk på påhængskøretøjer.

Tilladt på motorkøretøjer.

4.16.2. Antal

To.

Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.

4.16.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.16.4. Placering

4.16.4.1. I bredden

Det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, må ikke være mere end 400 mm fra køretøjets yderste kant.

For påhængskøretøjets vedkommende må det punkt på lysfladen, som er længst borte fra køretøjets midterplan i længderetningen, ikke være mere end 150 mm fra køretøjets yderste kant. Afstanden mellem refleksanordningernes inderkanter skal være mindst 600 mm. Denne afstand kan reduceres til 400 mm, hvis køretøjets største totalbredde er under 1 300 mm.

4.16.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højest 900 mm eller højest 1 500 mm, hvis grænsen på 900 mm ikke kan overholdes på grund af køretøjets struktur.

4.16.4.3. I længden

Foran på køretøjet.

4.16.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 30° indad og udad. Kan vinklen på 30° indad ikke overholdes på grund af en indstillelig trækstang, kan den reduceres til 10°. Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.16.6. Indstilling

Fremdadrettet.

4.16.7. Andre forskrifter

Refleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med de fremadrettede positionslygter.

4.17. Siderefleksanordninger, ikke trekantede

4.17.1. Montering

Obligatorisk:

— på alle motorkøretøjer, hvis længde er over 6 m

— på alle påhængskøretøjer.

Tilladt:

— på motorkøretøjer, hvis længde er under 6 m.

4.17.2. Mindste antal på hver side

Et sådant antal, at forskrifterne for placering i længderetningen overholdes.

Yderligere refleksanordninger og reflekterende materiale er tilladt, forudsat de ikke forringer de obligatoriske lygters og lyssignalers effektivitet.

4.17.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.17.4. Placering

4.17.4.1. I bredden

Ingen særlige forskrifter.

4.17.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højst 900 mm. Kan den maksimale højde ikke overholdes på grund af køretøjets struktur, kan den øges til 1 500 mm.

4.17.4.3. I længden

Mindst en siderefleksanordning skal være anbragt i køretøjets midterste tredjedel, og den forreste refleksanordning skal være højst 3 m fra forsiden; påhængskøretøjets trækstang skal medregnes, når denne afstand måles.

Afstanden mellem to siderefleksanordninger må ikke være over 3 m. Kan dette krav ikke overholdes på grund af køretøjets struktur, kan afstanden øges til 4 m.

Afstanden mellem den bagerste refleksanordning og køretøjets bagside må ikke være over 1 m.

For motorkøretøjer, hvis længde ikke er over 6 m, er en siderefleksanordning inden for den første tredjedel af køretøjets længde og/eller en inden for den sidste tredjedel dog tilstrækkeligt.

4.17.5. Geometrisk synlighed:



Vandret vinkel: 45° fremad og bagud. Lodret vinkel: 15° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis refleksanordningen er anbragt mindre end 750 mm over jorden.

4.17.6. Indstilling

Refleksanordningen referenceakse skal være vandret, vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen og udadrettet.

4.17.7. Andre forskrifter

Siderefleksanordningerne kan have dele af deres lysflade fælles med de øvrige sidelygter.

4.18. Sidemarkeringslygter

4.18.1. Montering

Obligatorisk:

— på alle køretøjer, hvis længde er over 6 m, dog ikke chassis med førerhus.

Tilladt:

— på køretøjer, hvis længde er under 6 m.

Trækstangen medregnes til påhængskøretøjers længde.

4.18.2. Mindste antal på hver side

Et sådant antal, at forskrifterne for placering i længderetningen overholdes.

4.18.3. Arrangement

Ingen særlige forskrifter.

4.18.4. Placering

4.18.4.1. I bredden

Ingen særlige forskrifter.

4.18.4.2. I højden

Over jorden: mindst 350 mm og højst 1 500 mm. Hvis den maksimale højde ikke kan overholdes på grund af køretøjets struktur, kan den øges til 2 100 mm.

4.18.4.3. I længden

Mindst en sidemarkeringslygte skal være anbragt på køretøjets midterste tredjedel, og den forreste sidemarkeringslygte må ikke være mere end 3 m fra forsiden; påhængskøretøjets trækstang skal medregnes, når denne afstand måles.

Afstanden mellem to sidemarkeringslygter må ikke være over 3 m. Kan dette krav ikke opfyldes på grund af køretøjets struktur, kan afstanden øges til 4 m.

Afstanden mellem den bagerste sidemarkeringslygte og køretøjets bagside må ikke være over 1 m. For køretøjer, hvis længde ikke er over 6 m, og for chassis med førerhus er en sidemarkeringslygte inden for den første tredjedel af køretøjets længde og/eller en inden for den sidste tredjedel dog tilstrækkeligt.

4.18.5. Geometrisk synlighed



Vandret vinkel: 45° fremad og bagud; for køretøjer på hvilke montering af sidemarkeringslygter er tilladt kan denne værdi dog reduceres til 30°. Lodret vinkel: 10° over og under vandret. Den lodrette vinkel under vandret kan reduceres til 5°, hvis sidemarkeringslygten er anbragt mindre en 750 mm over jorden.

4.18.6. Indstilling

Rettet til siden.

4.18.7. Elektrisk betjening

Ingen særlige forskrifter.

4.18.8. Tilslutningskontrol

Tilladt. Forekommer den, skal dens funktioner udføres af kontrolanordningen til de fremad- og bagudrettede positionslygter.

4.18.9. Andre forskrifter

Er den bageste sidemarkeringslygte kombineret med en bagudrettet positionslygte, som er indbygget i tågebaglygten, eller er den indbygget i denne lygte, kan sidemarkeringslygtens fotometriske egenskaber ændres, når tågebaglygten lyser.

5. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE MED DE GODKENDTE TYPER

5.1. Hvert serieproduceret køretøj skal, med hensyn til montering af lygter og lyssignaler samt disses egenskaber, som de er beskrevet i dette direktiv, være i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.

Tillæg 1

DE I PUNKT 4.2.6.1 OMTALTE BELASTNINGSTILSTANDE

1. Til følgende prøver beregnes passagernes masse til 75 kg pr. person.

2. Belastningstillstande for forskellige køretøjsklasser:

2.1. Køretøjer i klasse M 1

2.1.1. Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande: 2.1.1.1. én person i førersædet 2.1.1.2. føreren plus en passager på forsædet længst borte fra føreren 2.1.1.3. føreren, en passager på forsædet længst borte fra føreren og alle de bageste siddepladser optaget 2.1.1.4. alle siddepladser optaget 2.1.1.5. alle siddepladser optaget plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på bagakslen eller, hvis bagagerummet er anbragt foran, på forakslen, nås; har køretøjet bagagerum både foran og bagi, skal den ekstra last fordeles jævnt, så det tilladte akseltryk nås; nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk på en af akslerne, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til en værdi, som gør det muligt at nå denne masse 2.1.1.6. føreren plus en jævnt fordelt last i bagagerummet, så det tilladte akseltryk på den tilsvarende aksel nås; nås den tilladte totalmasse før det tilladte akseltryk, skal lasten i bagagerummet (-rummene) begrænses til en værdi, som gør det muligt at nå denne masse.

2.1.2. Når disse belastingstilstande bestemmes, skal der tages hensyn til de eventuelle grænser for belastninger, fabrikanten har angivet.

2.2. Køretøjer i klasse M 2 og M 3

Nærlysstrålebundtets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande:

2.2.1. Det ulastede køretøj med én person i førersædet.

2.2.2. Køretøjet lastes således, at hver aksel får det største teknisk tilladte akseltryk, eller så køretøjets tilladte totalmasse nås, ved at forakslen og bagakslen belastes proportionalt til det største teknisk tilladte akseltryk, idet den først opnåede værdi benyttes.

2.3. Køretøjer i klasse N med lad

2.3.1. Nærlysstrålebundets vinkel bestemmes ved følgende belastningstilstande: 2.3.1.1. Det ulastede køretøj med én person i førersædet. 2.3.1.2. For køretøjer med lad bagtil: Føreren plus en last, som er således fordelt, at den, uden at trykket på forakslen overskrider en værdi, der, beregnet som summen af køretøjets forakseltryk i ulastet stand plus 25 % af nyttelastens største tilladte tryk på forakslen, giver det største tilladte akseltryk på bagakslen (-lerne) eller medfører, at køretøjets tilladte totalmasse nås, idet den først opnåede af disse værdier skal benyttes. De samme belastningsbetingelser gælder mutatis mutandis, hvis ladet er anbragt foran.

2.4. Køretøjer i klasse N uden lad

2.4.1. Trækkende køretøjer til sættevogne:

2.4.1.1. det ulastede køretøj uden tryk på koblingsanordningen og én person i førersædet

2.4.1.2. én person i førersædet; det teknisk tilladte tryk på koblingsanordningen i den koblingsstilling, der svarer til det største tryk på bagakslen.

2.4.2. Trækkende køretøjer til påhængsvogne:

2.4.2.1. det ulastede køretøj med én person i førersædet

2.4.2.2. én person i førersædet og alle andre pladser i førerhuset optaget.

Tillæg 2

Tillæg 3

Figur 1

Figur 2

Tillæg 4

RETNINGSVISERBLINKLYS

Geometrisk synlighed

Tillæg 5

MÅLING AF VARIATIONER I NÆRLYSETS FALD SOM FUNKTION AF BELASTNINGSTILSTANDEN

1. INDHOLD

Dette tillæg indeholder en metode til måling af de variationer i nærlysets fald i forhold til det oprindelige, som skyldes belastningstilstandens påvirkning af køretøjets stilling.

2. DEFINITIONER

2.1. Oprindeligt fald

2.1.1. Angivet oprindeligt fald

det af motorkøretøjets fabrikant angivne oprindelige nærlysfald, der benyttes som referenceværdi for beregning af tilladelige variationer.

2.1.2. Målt oprindeligt fald

gennemsnitsværdien af nærlysets fald eller køretøjets hældning målt på et køretøj i den i tillæg 1 definerede tilstand 1 for den pågældende køretøjsklasse; denne værdi benyttes som referenceværdi ved bestemmelse af variationer i nærlysfaldet som funktion af varierende belastning.

2.2. Nærlysets fald

Nærlysets fald kan defineres således:

— enten som vinklen, udtrykt i milliradianer, mellem det vandrette plan og strålebundtets retning mod et karakteristisk punkt på afskæringens vandrette del i lygtens lysfordeling

— eller som tangent til denne vinkel, udtrykt i procentfald, da vinklerne er små (for disse små vinkler er 1 % lig med 10 mrad).

Udtrykkes faldet i procent, kan det beregnes efter følgende formel: h1 − h2l × 100

hvor:

h1 er det ovenfor nævnte karakteristiske punkts højde over jorden i mm målt på en lodret skærm, der er anbragt i afstanden l vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen

h2 er referencecentrets højde over jorden i mm (centret er det nominelle nulpunkt for det under h1 valgte karakteristiske punkt)

l er afstanden i mm fra skærmen til referencecentret.

Negative værdier angiver retning nedad (se figur 1).

Positive værdier angiver retning opad.

Figur 1

Bemærkninger:

1. Tegningen viser et køretøj i klasse M1, men princippet gælder også for køretøjer i andre klasser.

2. Hvis køretøjet ikke er forsynet med et lygteindstillingssytem, er nærlysfaldets variation den samme som variationen i køretøjets hældning.

3. MÅLEBETINGELSER

3.1. Undersøges nærlysets aftegning på skærmen ved hjælp af visuel inspektion eller ved hjælp af en fotometrisk metode, skal målingerne foretages i mørke omgivelser (f.eks. et mørkt rum), hvis størrelse er tilstrækkelig til, at køretøjet og skærmen kan placeres som vist i figur 1. Lygternes referencecentre skal befinde sig i en afstand, l, af mindst 10 m fra skærmen.

3.2. Det underlag, målingerne foretages på, skal være så fladt og vandret som muligt, så målingerne af nærlysfaldet kan sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,05 fald).

3.3. Hvis der benyttes en skærm, skal dens afmærkning, stilling og retning i forhold til underlaget og køretøjets midterplan i længderetningen være sådan, at målingerne af nærlysets fald sikres en reproducerbarhed, hvis nøjagtighed er ± 0,5 mrad (± 0,5 % fald).

3.4. Under målingerne skal den omgivende temperatur være mellem 10 og 30° C.

4. KLARGØRING AF KØRETØJET

4.1. Målingerne foretages på et køretøj, som har kørt mellem 1 000 og 10 000 km, helst 5 000 km.

4.2. Dæktrykket skal være det af fabrikanten angivne til fuld belastning. Køretøjet skal være fuldt forsynet (brændstof, vand, olie) og udstyret med alt det af fabrikanten angivne tilbehør og værktøj. Fuld brændstofforsyning betyder, at brændstoftanken skal være mindst 90 % fyldt, således som angivet i det i bilag I til direktiv 70/156/EØF gengivne oplysningsskema.

4.3. Køretøjet skal have håndbremsen slået fra og være i frigear.

4.4. Køretøjet skal konditioneres i mindst 8 timer ved den i punkt 3.4 angivne temperatur.

4.5. Hvis der benyttes en fotometrisk eller visuel metode, bør det køretøj, der skal afprøves, for at lette målingerne helst udstyres med lygter med en tydelig afskæring af strålebundtet. Andre metoder kan benyttes for at opnå en mere præcis måling (f.eks. fjernelse af lygteglassene).

5. FREMGANGSMÅDE

5.1. Generelt

Afhængigt af hvilken metode der vælges, måles enten nærlysfaldet eller køretøjets hældning i hver side af køretøjet. Resultatet for lygterne i både højre og venstre side i alle de i tillæg 1 angivne belastningstilstande skal ligge inden for de i punkt 5.5 fastsatte grænser. Belastningen øges gradvis uden at udsætte køretøjet for alt for store rystelser.

5.2. Bestemmelse af det målte oprindelige fald

Køretøjet klargøres som angivet i punkt 4 og belastes som angivet i tillæg 1 (første belastningstilstand for den pågældende køretøjsklasse).

Før hver måling skal køretøjet rokkes som angivet i punkt 5.4.

Målingerne foretages tre gange.

5.2.1. Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnitsværdi, er dette gennemsnit det endelige resultat.

5.2.2. Hvis en af målingerne afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, udføres en serie på yderligere ti målinger, hvis aritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.

5.3. Målemetoder

Enhver metode kan benyttes til måling af nærlysfaldets variationer, forudsat resultaterne har en nøjagtighed på ± 0,2 mrad (± 0,02 % fald).

5.4. Køretøjets klargøring i de enkelte belastningstilstande

Køretøjets affjedring og alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, klargøres efter de her beskrevne metoder.

Den tekniske tjeneste og fabrikanten kan dog i fællesskab foreslå andre metoder (eksperimentelle eller beregningsmæssige), navnlig hvis afprøvningen frembyder særlige vanskeligheder forudsat disse beregninger er klart gyldige.

5.4.1. Køretøjer i klasse M 1 med almindeligt affjedringssystem

Mens køretøjet står på målepladsen, og hjulene eventuelt er anbragt på flydende platforme (der skal benyttes, hvis deres fravær ville medføre en begrænsning af støddæmperbevægelsen, som kunne påvirke måleresultaterne), rokkes det uafbrudt i mindst tre fuldstændige cyklusser; i hver cyklus trykkes først dets bagende og derefter dets forende ned. Rokkesekvensen afsluttes samtidig med en cyklus. Inden målingerne foretages, skal køretøjet være faldet til ro af sig selv.

I stedet for at benytte flydende platforme kan samme virkning opnås ved at bevæge køretøjet frem og tilbage under mindst en fuldstændig hjulomdrejning.

5.4.2. Køretøjer i klasse M 2, M 3 og N med almindeligt affjedringssystem

5.4.2.1. Kan den i punkt 5.4.1 beskrevne behandlingsmetode for køretøjer i kategori M 1 ikke benyttes, kan den i punkt 5.4.2.2 eller 5.4.2.3 beskrevne metode anvendes.

5.4.2.2. Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, rokkes det ved kortvarige ændringer af belastningen.

5.4.2.3. Mens køretøjet står på målepladsen med hjulene på jorden, aktiveres dets affjedringssystem og alle andre dele af det, som kan påvirke nærlysfaldet, ved hjælp af en vibrator. Denne vibrator kan være en vibrationsplatform, hvorpå hjulene er anbragt.

5.4.3. Køretøjer, som ikke har almindeligt affjedringssystem, og hvis motor skal være i gang

Inden der foretages målinger, ventes der indtil køretøjet har indtaget sin endelige stilling med motoren igang.

5.5. Målinger

Nærlysfaldets variation måles for hver af de forskellige belastningestilstande i forhold til det i overensstemmelse med punkt 5.2 bestemte oprindelige fald.

Er køretøjet udstyret med en manuel lygteindstillingsanordning, skal denne stilles i de af fabrikanten angivne positioner for de forskellige belastningstilstande (i overensstemmelse med tillæg 1).

5.5.1. I første omgang foretages en enkelt måling for hver belastningstilstand. Kravene er opfyldt hvis nærlysfaldets variation i alle belastningstilstande ligger inden for de beregnede grænser (f.eks. inden for forskellen mellem det opgivne oprindelige fald og de med henblik på godkendelsen fastsatte øvre og nedre grænser) med en sikkerhedsmargen på 4 mrad (0,4 % fald).

5.5.2. Hvis resultatet af en given målning ikke ligger inden for den i punkt 5.5.1 angivne sikkerhedsmargen eller overskrider grænseværdierne, foretages yderligere tre målinger i overensstemmelse med punkt 5.5.3 i de belastningstilstande, hvori det pågældende resultat er opnået.

5.5.3. For hver af disse belastningstilstande gælder følgende: 5.5.3.1. Hvis ingen af de tre måleresultater afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, udgør dette gennemsnit det endelige resultat. 5.5.3.2. Hvis en af målingerne afviger med mere end 2 mrad (0,2 % fald) fra resultaternes aritmetiske gennemsnit, foretages en serie på yderligere ti målinger, hvis atritmetiske gennemsnit udgør det endelige resultat.

5.5.3. Er køretøjet udstyret med en automatisk lygteindstillingsanordning med iboende hysteresesløjfe, betragtes gennemsnitsresultaterne ved hysteresløjfens top og bund som signifikante værdier. Alle disse målinger udføres i overensstemmelse med punkt 5.5.3.1 og 5.5.3.2.

5.5.4. Kravene er opfyldt, hvis variationen mellem det i overensstemmelse med punkt 5.2 bestemte oprindelige fald og faldet målt i hver enkelt belastningstilstand er mindre end de i punkt 5.5.1 beregnede værdier (uden sikkerhedsmargen).

5.5.5. Overskrides kun en af de beregnede øvre eller nedre variationsgrænser, kan fabrikanten inden for de med henblik på godkendelsen fastsatte grænser vælge en anden værdi for det angivne oprindelige fald.

Tillæg 6

ANGIVELSE AF DEN I TILLÆG 1, PUNKT 4.2.6.1, ANGIVNE OPRINDELIGE INDSTILLING

Eksempel

Symbolets og tegnenes størrelse overlades til fabrikantens skøn.

Tillæg 7

BETJENINGSORGANER TIL DE I BILAG I, PUNKT 4.2.6.2.2, OMTALTE LYGTEINDSTILLINGSANORDNINGER

1. FORSKRIFTER

1.1. Nærlyset skal under alle omstændigheder kunne sænkes på en af følgende måder: a) ved at bevæge betjeningsorganet nedad eller til venstre b) ved at dreje betjeningsorganet rundt med uret c) ved at trykke på en knap (tryk-træksystemet). Indstilles nærlyset ved hjælp ad flere knapper, skal den knap som giver det største nærlysfald, være anbragt til venstre for eller neden under knappen (knapperne) til de øvrige nærlyspositioner. Et drejeligt, kantstillet betjeningsorgan eller et betjeningsorgan, hvoraf kun kanten er synlig, skal betjenes efter samme principper som organer af type a) eller c). 1.1.1. Dette betjeningsorgan skal være forsynet med symboler, som klart viser, med hvilke bevægelser nærlyset rettes nedad eller opad.

1.2. 0-positionen svarer ifølge bilag I, punkt 4.2.6.1, til det oprindelige fald.

1.3. 0-positionen, der ifølge bilag I, punkt 4.2.6.2.2, skal være en »neutral stilling«, behøver ikke nødvendigvis at ligge for enden af skalaen.

1.4. Mærkerne på betjeningsorganet skal være forklaret i førerens instruktionsbog.

1.5. Kun følgende symboler må anvendes til identificering af betjeningsorganerne: Symboler med fire stråler i stedet for fem kan også benyttes.

2. EKSEMPLER

Eksempel 1

Eksempel 2

Eksempel 3

BILAG II

MODEL

( 1 ) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.

( 2 ) EFT nr. L 220 af 8. 8. 1987, s. 44.

( 3 ) EFT nr. L 262 af 27. 9. 1976, s. 1.

( 4 ) EFT nr. L 51 af 25. 2. 1980, s. 8.

( 5 ) EFT nr. L 109 af 22. 4. 1982, s. 31.

( 6 ) EFT nr. L 151 af 9. 6. 1983, s. 47.

( 7 ) EFT nr. L 9 af 12. 1. 1984, s. 24.

( 8 ) EFT nr. L 109 af 20. 4. 1989, s. 38.

( 9 ) I forbindelse med nummerpladelygter og retningsviserblinklygter (kategori 5) erstattes »lysflade«, såfremt en sådan ikke findes, af »lysemitterende flade«.

( 10 ) I forbindelse med nummerpladelygter og retningsviserblinklygter (kategori 5) erstattes »lysflade«, såfremt en sådan ikke findes, af »lysemitterende flade«.

( 11 ) I forbindelse med nummerpladelygter og retningsviserblinklygter (kategori 5) erstattes »lysflade«, såfremt en sådan ikke findes, af »lysemitterende flade«.

( 12 ) I forbindelse med nummerpladelygter og retningsviserblinklygter (kategori 5) erstattes »lysflade«, såfremt en sådan ikke findes, af »lysemitterende flade«.