7.

KRAV 7.1. Måling af massen af køretøj i køreklar stand og af denne masses fordeling på akslerne Massen af køretøj i køreklar stand og denne masses fordeling på akslerne måles for køretøjer, som er stillet til rådighed i overensstemmelse med punkt 3.3, mens køretøjet holder stille med hjulene i fremadrettet position. Hvis forskellen mellem de målte og de af fabrikanten opgivne masser ikke overstiger 3 % for de tilsvarende tekniske konfigurationer inden for typen eller 5 % for køretøjer i klasse N1, O1, O2eller M2på ikke over 3,5 tons, skal de af fabrikanten angivne masser ikøreklar stand og deres fordeling på akslerne anvendes med henblik på følgende krav. Ellers anvendes de målte masser, og den tekniske tjeneste kan da om nødvendigt udføre supplerende målinger på andre køretøjer end dem, som er stillet til rådighed i medfør af punkt 3.3. ▼M2 7.2. Måling af dimensionerne Måling af den samlede længde, bredde og højde foretages i henhold til punkt 2.4 på køretøjer i køreklar stand, som er stillet til rådighed i overensstemmelse med punkt 3.3. Hvis de målte dimensioner afviger mere end 1 % fra de dimensioner, som fabrikanten har angivet for de tilsvarende tekniske konfigurationer inden for typen, skal de målte dimensioner anvendes med henblik på følgende krav, og den tekniske tjeneste kan da om nødvendigt udføre supplerende målinger på andre køretøjer end dem, der er stillet til rådighed i overensstemmelse med punkt 3.3. Grænseværdierne i bilag I til direktiv 96/53/EF må imidlertid ikke overskrides. ▼B 7.3. Største tilladte dimensioner for køretøjer 7.3.1. Største længde 7.3.1.1. motorkøretøj: jf. punkt 1.1 i bilag I til direktiv 96/53/EF 7.3.1.2. påhængskøretøj (bortset fra sættevogn): jf. punkt 1.1 i bilag I til direktiv 96/53/EF 7.3.1.3. ledbus: jf. punkt 1.1 i bilag I til direktiv 96/53/EF 7.3.1.4. sættevogn: den under punkt 7.3.1.4.1 nævnte afstand skal måles, uden at der tages hensyn til de under punkt 2.4.1 nævnte anordninger, og den under punkt 7.3.1.4.2 nævnte afstand skal måles uden nogen undtagelser. 7.3.1.4.1. Afstanden mellem hovedboltens akse og sættevognens bageste punkt målt vandret i køretøjets længderetning må ikke overstige den i punkt 1.6 i bilag I til direktiv 96/53/EF fastsatte grænse. 7.3.1.4.2. Afstanden mellem hovedboltens akse og sættevognens forreste punkt målt vandret må ikke overstige 2,04 m, jf. punkt 4.4 i bilag I til direktiv 96/53/EF. 7.3.2. Største bredde 7.3.2.1. alle køretøjer: jf. punkt 1.2 i bilag I til Rådets direktiv 96/53/EF 7.3.2.2. faste eller aftagelige overbygninger på køretøjer i klasse N og O, som er specielt konstrueret til temperaturkontrolleret transport af gods, og hvis sidevægges tykkelse inklusive isolering overstiger 45 mm: jf. punkt 1.2 i bilag I til Rådets direktiv 96/53/EF. 7.3.3. Største højde 7.3.3.1. alle køretøjer: jf. punkt 1.3 i bilag I til direktiv 96/53/EF. 7.4. Beregning af massefordelingen 7.4.1. Beregningsmetode 7.4.1.1. Med henblik på de beregninger af massefordelingen, der er fastsat i det følgende, skal fabrikanten i form af et skema eller på anden behørig vis give den tekniske tjeneste, der udfører godkendelsesprøvningerne, de oplysninger, som er nødvendige for — for hver teknisk køretøjstypekonfiguration som defineret ved hvert sæt af de mulige værdier i punkterne i bilag II — at bestemme køretøjets dertil svarende største teknisk tilladte totalvægt, det største teknisk tilladte akseltryk og bogietryk, den største teknisk tilladte tilkoblede masse og den største teknisk tilladte vogntogsvægt. 7.4.1.2. Der skal foretages passende beregninger for at sikre, at nedenstående krav er opfyldt for hver teknisk køretøjskonfiguration inden for typen. Beregningerne med henblik herpå kan begrænses til de værst tænkelige tilfælde. 7.4.1.3. I nedenstående krav står betegnelserne M, mi, µj, TM og MC for henholdsvis følgende parametre, for hvilke kravene i punkt 7.4 skal være opfyldt: M = køretøjets største teknisk tilladte totalvægt mi = det største teknisk tilladte akseltryk på aksel »i«, hvor »i« varierer fra 1 til køretøjets samlede antal aksler, µj = det største teknisk tilladte bogietryk på enkeltaksel eller akselgruppe »j«, hvor »j« varierer fra 1 til det samlede antal enkeltaksler og akselgrupper, TM = den største teknisk tilladte tilkoblede masse MC = største teknisk tilladte tilkoblede masse og den største teknisk tilladte vogntogsvægt. 7.4.1.4. For enkeltaksler, der er angivet ved »i« for en aksel og »j« for en akselgruppe, er mipr. definition lig med µj. 7.4.1.5. For køretøjer, der er udstyret med belastbare aksler, skal nedenstående beregninger foretages med akslernes affjedring belastet i normal køreklar konfiguration. For køretøjer, der er udstyret med løftbare aksler, skal nedenstående beregninger foretages med sænkede aksler. 7.4.1.6. Ved akselgrupper skal fabrikanten angive fordelingen mellem akslerne af det samlede tryk på gruppen (f.eks. ved at angive fordelingsformlerne eller fremlægge fordelingskurver). 7.4.1.7. For sættevogne og kærrer anses koblingspunktet med henblik på nedenstående beregninger som en aksel benævnt »O«, og de dertil svarende tryk moog µodefineres som den største teknisk tilladte belastning på påhængskøretøjets koblingspunkt. 7.4.2. Krav til køretøjer i klasse N og O, bortset fra campingvogne 7.4.2.1. Summen af akseltrykkene mimå ikke være mindre end totalvægten M. 7.4.2.2. For hver akselgruppe, der er angivet ved »j«, må summen af akseltrykkene mi ikke være mindre end µj. Endvidere må hvert af akseltrykkene miikke være mindre end den del af µj, der hviler på aksel »i« som angivet i massefordelingen for denne akselgruppe. 7.4.2.3. Summen af bogietrykkene µjmå ikke være mindre end totalvægten M. 7.4.2.4. Massen i køreklar stand plus en masse svarende til 75 kg ganget med antallet af passagerer plus den største teknisk tilladte belastning på koblingspunktet må ikke overstige totalvægten M. 7.4.2.5. ▼M2 Når køretøjet er lastet til dets totalmasse M i overensstemmelse med en af de relevante situationer, der er beskrevet i punkt 7.4.2.5.1 eller 7.4.2.5.2, må den masse, der svarer til akseltrykket på aksel »i«, ikke overstige denne aksels akseltryk Mi, og den masse, der svarer til bogietrykket på enkeltaksel eller akselgruppe »j«, må ikke overstige bogietrykket μi. 7.4.2.5.1. Ensartet fordeling af massen betyder, at køretøjet i køreklar stand med en masse på 75 kg på hvert passagersæde er læsset til totalmassen M, idet nyttelasten fordeles ensartet på det område, der er beregnet til godstransport. 7.4.2.5.2. Fabrikanten skal i tilfælde af ekstrem fordeling af massen (ikke ensartet last) opgive de yderste tilladte grænser for nyttelastens og/eller karosseriets og/eller udstyrets og den indvendige indretnings tyngdepunkt (f.eks. fra 0,50 m til 1,30 m foran den første bagaksel) med køretøjet i køreklar stand med en masse på 75 kg på hvert passagersæde og læsset til totalmassen M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6. Når et køretøj i klasse N er lastet til dets totalvægt M, og dets bagaksel (benævnt »n« for en aksel) eller bageste akselgruppe (benævnt »q« for en akselgruppe) er lastet til akseltrykket mn eller bogietrykket µq, må akseltrykket på den eller de styrende aksler ikke være mindre end 20 % af M. 7.4.2.7. MC må ikke overstige M + TM. 7.4.3. Krav til busser 7.4.3.1. Kravene i punkt 7.4.2.1-7.4.2.3 og 7.4.2.7 finder anvendelse. ▼M2 7.4.3.2. Massen af køretøjet i køreklar stand, plus massen Q, ganget med antallet af siddende og stående passagerer, plus masserne WP, B og BX som defineret i punkt 7.4.3.3.1, plus den største teknisk tilladte belastning på motorkøretøjets koblingspunkt, hvis en koblingsanordning monteres af fabrikanten, må ikke overstige totalmassen M. ▼B 7.4.3.3. Når det delvis opbyggede køretøj er lastet til dets totalvægt M i overensstemmelse med den situation, der er beskrevet i punkt 7.4.2.5.1.2, eller når det færdigopbyggede eller etapevis færdigopbyggede køretøj i køreklar stand lastes som beskrevet i punkt 7.4.3.3.1, må den masse, der svarer til akseltrykket på hver aksel, ikke overstige akseltrykket m1 for hver aksel, og den masse, der svarer til bogietrykket på hver enkeltaksel eller akselgruppe, må ikke overstige bogietrykket µi for denne akselgruppe. Endvidere skal den masse, der svarer til akseltrykket på drivakslen, eller summen af de masser, der svarer til akseltrykkene på drivakslerne, være mindst 25 % af M. ▼M2 7.4.3.3.1. Køretøjet i køreklar stand læsses med: en masse svarende til antallet P af siddende passagerer hver med en masse Q; en masse svarende til antallet SP af stående passagerer hver med en masse Q, jævnt fordelt over det areal S1, der er beregnet til stående passagerer; hvis det er relevant, en masse WP jævnt fordelt over det areal, der er beregnet til passagerer i kørestole; en masse svarende til B (kg) jævnt fordelt i bagagerummene; en masse svarende til BX (kg) jævnt fordelt over den del af taget, som er udstyret til at medføre bagage, idet: P er antallet af siddepladser. S1 er området beregnet til stående passagerer. I tilfælde af køretøjer af kategori III eller B, S1 = 0. SP, som fabrikanten angiver, ikke må overstige værdien S1/Ssp, hvor Ssp er det areal, der sædvanligvis er afsat til én stående passager, jf. tabellen i det følgende. WP (kg) er antallet af kørestolspladser ganget med 250 kg, der udgør massen af kørestol plus bruger. B (kg), som fabrikanten angiver, skal have en numerisk værdi på mindst 100 × V. Dette omfatter også bagagerum eller bagagebærere, der er fastgjort til køretøjets yderside. V er bagagerummenes samlede volumen i m3. Ved godkendelse af køretøjer af kategori I eller A ses der bort fra volumen af bagagerum, der kun er tilgængelige fra køretøjets yderside. BX, som fabrikanten angiver, skal have en numerisk værdi på mindst 75 kg/m2. Dobbeltdækkerkøretøjer må ikke medføre tagbagage, og BX for sådanne køretøjer er derfor 0. Q og Ssp har de værdier, der fremgår af følgende tabel:



Køretøjskategori Q (kg) Masse af én passager Ssp (m2/passager) Sædvanligt areal for én stående passager Kategori I og A 68 0,125 Kategori II 71 (1) 0,15 Kategori III og B 71 (1) Ingen stående passagerer (*) Inklusive 3 kg håndbagage. ▼M2 7.4.3.3.2. I tilfælde af køretøjer indrettet med et variabelt antal siddepladser, et variabelt område beregnet til stående passagerer (S1) og/eller udstyret til medføring af kørestole bestemmes kravene i punkterne 7.4.3.2 og 7.4.3.3 for hver af de følgende situationer, hvis de er relevante for det pågældende køretøj: 7.4.3.3.2.1. med alle mulige sæder besat, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, hvis denne nås) og, hvis der er yderligere plads, med kørestole på eventuelle kørestolspladser 7.4.3.3.2.2. med alle mulige ståpladsområder fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer), med de resterende til rådighed værende siddepladser besat og, hvis der er yderligere plads, med kørestole på eventuelle kørestolspladser 7.4.3.3.2.3. med kørestole på alle mulige kørestolspladser, med det resterende område beregnet til stående passagerer fyldt op (op til den af fabrikanten anførte maksimumskapacitet for stående passagerer, hvis denne nås) og med de resterende siddepladser besat. ▼M2 7.4.3.4. Når køretøjet er i køreklar stand eller lastet som fastsat i punkt 7.4.3.3.1, må den masse, der svarer til akseltrykket på forakslen eller den forreste akselgruppe, ikke være mindre end den procentdel af køretøjets masse i køreklar stand eller største teknisk tilladte totalvægt »M«, der er fastsat i følgende tabel:



Kategori I og A Kategori II Kategori III og B Stiv Leddelt Stiv Leddelt Stiv Leddelt 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) Dette tal nedsættes til 20 % for treakslede køretøjer af kategori II og III med to styrende aksler. ▼M2 7.4.3.5. Hvis et køretøj godkendes i mere end én kategori gælder bestemmelserne i punkt 7.4.3.2 og 7.4.3.3 i samtlige kategorier. ▼M2 7.4.4. Krav til campingvogne ▼B Kravene i punkt 7.4.2.1-7.4.2.4 og 7.4.2.7 finder anvendelse. Når det delvis opbyggede køretøj lastes til dets totalvægt M i overensstemmelse med den situation, der er beskrevet i punkt 7.4.2.5.1.2, eller når det færdigopbyggede eller etapevis færdigopbyggede køretøj i køreklar stand lastes til dets totalvægt M som beskrevet i tillægget til bilag II til direktiv 92/21/EØF ( 10 ), må den masse, der svarer til akseltrykket på hver aksel, endvidere ikke overstige akseltrykket mi for denne aksel, og den masse, der svarer til bogietrykket på hver enkeltaksel eller akselgruppe, må ikke overstige bogietrykket µj på denne akselgruppe. Endvidere skal den masse, der svarer til akseltrykket på drivakslen eller summen af de masser, der svarer til akseltrykkene på drivakslerne, være mindst 25 % af M. 7.5. Betingelserne for klassificering af et køretøj som terrængående køretøj (bilag II, punkt 4, i direktiv 70/156/EØF) skal kontrolleres 7.5.1. Den tekniske tjeneste skal undersøge, om det færdigopbyggede eller etapevis færdigopbyggede køretøj eller bilen til sættevogn uden sættevognsskammel skal betragtes som et terrængående køretøj i overensstemmelse med kravene i bilag II til direktiv 70/156/EØF. 7.5.2. For andre delvis opbyggede køretøjer skal denne undersøgelse kun foretages efter anmodning fra fabrikanten. 7.6. Manøvredygtighed 7.6.1. Motorkøretøjer og sættevogne skal ved fuldt styreudslag til begge sider kunne beskrive en hel cirkel på 360° inden for et område, der afgrænses af to koncentriske cirkler, af hvilke den ydre cirkel har en radius på 12,50 m og den indre cirkel en radius på 5,30 m, uden at nogen af køretøjets yderste punkter (med undtagelse af de udragende dele, der er nævnt i forbindelse med køretøjets bredde, jf. punkt 2.4.2) overskrider cirklerne. ▼M2 For motorkøretøjer og sættevogne med akselløfteanordning (se punkt 2.14) gælder dette krav også med akslen (akslerne) i løftet position eller belastbare aksler i ubelastet stand. Starthjælp som løftbare aksler, der opfylder kravene i punkt 3.5 i bilag IV, er ikke omfattet af dette krav. ▼B Ovennævnte krav kontrolleres på følgende måde: 7.6.1.1. Motorkøretøjer Motorkøretøjets forreste yderste punkt skal følge den ydre cirkels kontur (se figur A). 7.6.1.2. Sættevogne En sættevogn anses for at opfylde kravene i punkt 7.6.1, hvis dens akselafstand ikke overstiger 212,50 − 2,042 − 5,30 + L/22 hvor L er sættevognens bredde, og akselafstanden for så vidt angår dette punkt måles som afstanden mellem hovedboltens akse og de ikke-styrende bogieakslers midterlinje; hvis en eller flere af de ikke-styrende bogieaksler har en løfteanordning (punkt 2.14), lægges akselafstanden med løftet (løftede) / sænket (sænkede) aksel (aksler) til grund, idet den længste afstand benyttes. Den godkendende myndighed kan i tvivlstilfælde forlange, at der udføres en prøvning som beskrevet i punkt 7.6.1. ▼M2 7.6.2. Supplerende krav til køretøjer i klasse N Når køretøjet holder stille, og de styrende hjul er rettet således ind, at køretøjets forreste yderste punkt ville beskrive en cirkel med en radius på 12,50 m, hvis køretøjet bevægede sig, etableres der ved at markere en linje på jorden et vertikalt plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Når køretøjet bevæger sig fremad til en af siderne i en cirkel med en radius på 12,50 m, må ingen del bevæge sig uden for det vertikale plan med mere end 0,80 m (se figur B). For køretøjer med akselløfteanordning gælder dette krav også med akslen (akslerne) i løftet position (jf. punkt 2.14). For køretøjer i klasse N med akslen (akslerne) i løftet position eller belastbare aksler i ubelastet stand erstattes tallet 0,80 m med 1,00 m. 7.6.3. Supplerende krav til køretøjer i klasse M 2 eller M 3 Når køretøjet holder stille, etableres der ved at markere en linje på jorden et lodret plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Drejer det sig om et leddelt køretøj, skal de to stive sektioner bringes på linje med planet. Når køretøjet bevæger sig fremad til en af siderne i en cirkel beskrevet i punkt 7.6.1, må ingen del af det bevæge sig uden for det vertikale plan med mere end 0,60 m (se figur C og D). ▼B Figur A Figur B ▼M2 Figur C R = 12,5 m r = 5,3 m U = maks. 0,6 ▼M2 Figur D R = 12,5 m r = 5,3 m U = maks. 0,6 ▼M2 7.6.4. Opfyldelsen af kravene i punkt 7.6.1 til 7.6.3 kan, efter anmodning fra fabrikanten, også kontrolleres ved en passende tilsvarende udregning eller geometrisk demonstration. Hvis et køretøj i klasse N uden styrede bagaksler, efter anmodning fra fabrikanten, kontrolleres i henhold til sine geometriske karakteristika, anses køretøjet for at opfylde kravene i punkt 7.6.2, hvis dets overhæng bagtil ikke overstiger 60 % af akselafstanden. ▼M2 7.6.5. I tilfælde af delvis opbyggede køretøjer skal fabrikanten angive de tilladte maksimale dimensioner, som skal kontrolleres, når det undersøges, om køretøjet opfylder kravene i punkt 7.6.1 til 7.6.3. ▼B 7.7. Supplerende krav til motorkøretøjer i klasse M2 og M3 Den største teknisk tilladte tilkoblede masse må ikke overstige 3 500 kg. 7.8. Største teknisk tilladte belastning på motorkøretøjers koblingspunkt og fastgørelsesanvisninger for koblinger ▼M2 7.8.1. Den største teknisk tilladte belastning på et motorkøretøjs koblingspunkt skal, hvis motorkøretøjet er beregnet til at trække en kærre og har en største teknisk tilladt tilkoblet masse på over 3,5 tons, være mindst 10 % af den største teknisk tilladte tilkoblede masse eller 1 000 kg, alt efter hvad der er lavest. 7.8.2. Den største teknisk tilladte belastning på et motorkøretøjs koblingspunkt skal, hvis motorkøretøjet er beregnet til at trække en kærre og har en største teknisk tilladt tilkoblet masse på højst 3,5 tons, være mindst 4 % af den største teknisk tilladte tilkoblede masse eller 25 kg, alt efter hvad der er højest. ▼B 7.8.2. Den største teknisk tilladte belastning på et motorkøretøjs koblingspunkt skal, hvis motorkøretøjet er beregnet til at trække en kærre og har en største teknisk tilladt tilkoblet masse på højst 3,5 tons, være mindst 4 % af den største teknisk tilladte totalvægt eller 25 kg, alt efter hvad der er lavest, plus, hvis der er tale om andre motorkøretøjer end biler til påhængskøretøjer, massen af koblingsanordningen, hvis anordningen er monteret af fabrikanten, eller den største tilladte masse af koblingsanordningen, hvis anordningen ikke er monteret af fabrikanten. 7.8.3. Er der tale om et motorkøretøj med en største teknisk tilladt totalvægt, som ikke overstiger 3,5 tons, skal fabrikanten i betjeningsvejledningen angive, hvorledes koblingsanordningen fastgøres til køretøjet. I så fald skal ovennævnte krav omfatte den største teknisk tilladte belastning på motorkøretøjets koblingspunkt, den største tilladte masse af koblingsanordningen, koblingsanordningens fastgørelsespunkter på motorkøretøjet og koblingsanordningens største tilladte overhæng. 7.9. Startevne ved stigning Et motorkøretøj, der trækker et påhængskøretøj, og som er lastet til sin største teknisk tilladte vogntogsvægt, skal inden for fem minutter kunne sætte vogntoget i gang fem gange ved en stigning på mindst 12 %. ▼M2 7.10. Forholdet motoreffekt/totalmasse Motorkøretøjer skal have en motoreffekt på mindst 5 kW/t af den største teknisk tilladte vogntogsmasse. I tilfælde af sættevognstrækkere skal motoreffekten være mindst 2,2 kW/t. Motoreffekten måles efter Rådets direktiv 80/1269/EØF ( 11 ). ▼B 7.11. Betingelser for ækvivalens mellem visse luftaffjedringssystemer og andre affjedringssystemer for drivaksler på køretøjer 7.11.1. Efter anmodning fra fabrikanten kontrollerer den tekniske tjeneste ækvivalensen mellem luftaffjedring og anden affjedring for drivaksler. For at anden affjedring kan anerkendes som svarende til luftaffjedring, skal den opfylde følgende krav: 7.11.1.1. under uhindret, transient vertikal lavfrekvent svingning i den affjedrede masse oven over en drivaksel eller akselgruppe skal den målte svingningsfrekvens og dæmpning, når affjedringen er udsat for maksimal belastning, holde sig inden for de grænser, der er fastsat i punkt 7.11.1.2-7.11.1.5 7.11.1.2. hver aksel skal være forsynet med hydrauliske dæmpere. På akselgrupper skal dæmperne placeres således, at akselgruppernes svingninger mindskes mest muligt 7.11.1.3. det gennemsnitlige dæmpningsforhold Dm skal være over 20 % af den kritiske dæmpning for affjedringen i normal tilstand med påmonterede og funktionsdygtige hydrauliske dæmpere 7.11.1.4. affjedringssystemets dæmpningsforhold, Dr, dvs. når alle hydrauliske dæmpere er fjernet eller sat ud af funktion, må ikke overstige 50 % af Dm 7.11.1.5. svingningsfrekvensen for den affjedrede masse oven over drivakslen eller akselgruppen ved uhindret, transient vertikal svingning må ikke overstige 2,0 Hz. 7.11.1.6. Definitionen af svingningsfrekvens og dæmpning findes i punkt 7.11.2. Prøvningsmetoderne til måling af frekvens og dæmpning er beskrevet i punkt 7.11.3. 7.11.2. Definition af svingningsfrekvens og dæmpning I forbindelse med denne definition regnes der med en affjedret masse på M kg oven over en drivaksel eller en akselgruppe. Akslen eller akselgruppen har en samlet vertikal stivhed mellem vejoverfladen og den affjedrede masse på K Newton/meter (N/m) og en samlet dæmpningskoeficient på C Newton meter pr. sekund (N. s/m). Den affjedrede masses vertikale forskydning kaldes Z. Ligningen for den affjedrede masses frie svingninger er: M d2Zdt2 + C dZdt + KZ = O Den affjedrede masses svingningsfrekvens F (Hz) er: F = 12π2KM − C24M2 Dæmpningen er kritisk, når C = Co, hvor Co = 22KM Dæmpningsforholdet, udtrykt som en brøkdel af den kritiske dæmpning, er C/Co. Under den affjedrede masses uhindrede transiente svingning vil massens vertikale bevægelse følge en dæmpet sinusformet kurve (figur 2). Svingningsfrekvensen kan bestemmes ved at måle tiden for så mange svingningscykler, som kan iagttages. Dæmpningen kan bestemmes ved at måle højden af de på hinanden følgende udsving i samme retning. Hvis størrelsen af udsvingene i første og anden svingningscyklus kaldes A1 og A2, er dæmpningsforholdet D: hvor »ln« er den naturlige logaritme af amplitudeforholdet. 7.11.3. Prøvningsmetode For ved en afprøvning at finde frem til affjedringssystemets dæmpningsforhold Dm, dvs. dets dæmpningsforhold Dr med afmonterede dæmpere, og til dets svingningsfrekvens F, skal det lastede køretøj enten: a) ved lav hastighed (5 ± 1 km/h) køres ned over et 80 mm højt trin med den i figur 1 viste profil. Den transiente svingning, der skal undersøges med hensyn til frekvens og dæmpning, optræder umiddelbart efter, at hjulene på drivakslen har passeret trinnet, eller b) trykkes ned ved et tryk på chassiset, således at drivakseltrykket er 1,5 gange dets maksimale statiske værdi. Trykket på køretøjet fjernes pludselig, og den efterfølgende svingning undersøges, eller c) løftes op ved chassiset, således at den affjedrede masse løftes 80 mm op over drivakslen. Der gives pludselig slip på det løftede køretøj, og den efterfølgende svingning undersøges, eller d) underkastes andre procedurer, såfremt fabrikanten over for den tekniske tjeneste har godtgjort, at de er ækvivalente. Køretøjet bør være udstyret med en transducer til måling af vertikal forskydning, der påmonteres mellem drivaksel og chassis direkte over drivakslen. På baggrund af udsvingetkan tidsintervallet mellem første og andet kompressionshøjdepunkt måles. I forbindelse med en tandembogie bør der påmonteres transducere til måling af den vertikale forskydning mellem hver drivaksel og chassiset direkte over drivakslen. Dækkene skal pumpes op til det passende tryk, som fabrikanten har anbefalet for køretøjets prøvningsmasse. Prøvningen til påvisning af affjedringernes ækvivalens udføres med det teknisk tilladte aksel- eller bogietryk, og ækvivalensen skal anses for at dække alle lavere akseltryk. Figur 1 Trin beregnet til affjedringsprøver Figur 2 En transient dæmpervirkning