1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsseler og fastholdelsesan-
ordninger i motordrevne køretøjer
(77/541/EØF)
(EFT L 220 af 29.8.1977, s. 95)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 81/576/EØF af 20. juli 1981 L 209 32 29.7.1981
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 357 af 12.12.1981, s. 23 (81/576/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køre-
tøjer
(77/541/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde i henhold til de
enkelte staters lovgivning, vedrører blandt andet sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller istedet for deres nuværende forskrifter — gennemfører ensartedebestemmelser navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelsei overensstemmelse med Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om godkendelse af
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (
3) kan anvendes på
enhver type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende kabinens indre bortset fra indvendige
førerspejle, betjeningsorganernes udformning, taget eller skydetaget,ryglænene og bagsiden af sæderne er fastsat i direktiv 74/60/EØF (
4);
fælles forskrifter vedrørende den indvendige indretning med henblik påførerens beskyttelse mod styreapparatet i tilfælde af sammenstød er
fastsat i direktiv 74/297/EØF (
5); fælles forskrifter vedrørende sædernes
modstandsdygtighed og forankring er fastsat i direktiv 74/408/EØF (6);
fælles forskrifter vedrørende sikkerhedsselernes forankringer er fastsatved direktiv 76/115/EØF (
7); fælles forskrifter vedrørende køretøjets
indre indretning og specielt vedrørende nakkestøtter og identifikation af
betjeningsorganerne vil blive fastsat senere;
retsforskrifterne vedrørende sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger
omfatter ikke blot forskrifter vedrørende disse anordningers fremstilling,
men også vedrørende deres forankring i køretøjet;
ved harmoniseret fremgangsmåde for godkendelse af sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger konstaterer den enkelte medlemsstat, om defælles bestemmelser for fremstilling og afprøvning er overholdt, ogunderretter de andre medlemsstater herom ved fremsendelse af en kopiaf den typegodkendelsesattest, der udstedes for den enkelte type;
anbringelse af et EØF-typegodkendelsesmærke på alle typer, der er
fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type, overflødiggøren teknisk kontrol med disse i de andre medlemsstater;
de harmoniserede forskrifter har som hovedformål af forøge færdsels-
sikkerheden, og der bør derfor indføjes en pligt til at udstyre de i dettedirektiv omhandlede køretøjer med sikkerhedsseler og fastholdelsesan-ordninger;1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 76 af 7. 4. 1975, s. 37.
(2) EFT nr. C 263 af 17. 11. 1975, s. 37.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.
(5) EFT nr. L 165 af 20. 6. 1974, s. 16.
(6) EFT nr. L 221 af 12. 8. 1974, s. 1.
(7) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 6.
▼B
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende
motordrevne køretøjer omfatter en anerkendelse medlemsstaterneimellem af den kontrol, som udføres af hver af dem på grundlag af de
fælles forskrifter —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-komponenttypegodken-
delse for alle typer af 3-punkts- eller hoftesikkerhedsseler ogfastholdelsesanordninger, der er i overensstemmelse med fremstillings-og afprøvningsforskrifterne i bilag I, pkt. 2, og i bilag IV til XIV.
2. En medlemsstat, der har meddelt EØF-komponenttypegodken-
delse, træffer — om fornødent i samarbejde med de kompetentemyndigheder i de øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstalt-ninger til at sikre, at produktionen er i overensstemmelse med den
godkendte type.
3. Til gennemførelse af stk. 2 er det tilstrækkeligt, at medlemsstaten
sikrer sig, at fabrikanten i hvert fald foretager den i pkt. 2.8.1 i bilag Iforeskrevne kvalitetskontrol.
Hvis kontrollen imidlertid udøves direkte af medlemsstaten eller af
statsanerkendte laboratorier, skal de anvendte metoder være af en sådanart, at resultaterne mindst har samme værdi som de resultater, der villevære opnået ved at anvende de i foregående afsnit foreskrevnefremgangsmåder. Den i pkt. 2.8.2 i bilag I omhandlede fremgangsmåde
er en egnet metode.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes befuldmægtigede et
EØF-typegodkendelsesmærke som vist i bilag III for hver type af
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, som de godkender i medføraf artikel 1.
Medlemsstaterne træffer alle passende foranstaltninger for at hindre, at
der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveksling af
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, for hvilke der er meddelttypegodkendelse i henhold til artikel 1, med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger under henvisning til deres udførelse ellerfunktion, når disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke.
2. Medlemsstaterne kan dog forbyde salg af sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger, der er forsynet med EØF-typegodkendelses-
mærke, men som systematisk afviger fra den godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlems-
stater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder
samtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat fremsender
inden en måned til de kompetente myndigheder i de andre medlems-
stater kopier af typegodkendelsesskemaer, af hvilken et eksempel er vist
i bilag II, for hver type sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger,som de meddeler eller nægter typegodkendelse for.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-komponent-
typegodkendelse, at flere med samme typegodkendelsesmærkeforsynede sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger ikke er i over-ensstemmelse med den type, den har meddelt typegodkendelse for,træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 3
▼B
bringes i overensstemmelse med den godkendte type. De kompetente
myndigheder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetentemyndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger,
der, hvis uoverensstemmelserne er systematiske, vil kunne medføre
inddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse myndigheder træffer desamme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i enanden medlemsstat underrettes om en sådan manglende overensstem-melse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en
måned underrette hinanden om inddragelse af en meddelt EØF-komponenttypegodkendelse og om grundene hertil.
3. Bestrider den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodken-
delsen, rigtigheden af den til den indberettede manglendeoverensstemmelse, skal de pågældende medlemsstater bestræbe sig på
at bilægge uoverensstemmelsen. Kommissionen holdes løbende under-
rettet herom. Om fornødent foranstalter den konsultationer med henblikpå at nå frem til en løsning.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægteseller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller
benyttelse, skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de
pågældende med oplysning om de i medlemsstaterne gældenderetsmidler og om fristerne for disses anvendelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-komponenttypegodkendelse eller
national godkendelse af et køretøj under henvisning til dettes sikker-hedsseler eller fastholdelsesanordninger, såfremt disse er forsynet med
EØF-typegodkendelsesmærke og monteret i overensstemmelse med de i
bilag I, pkt. 3, fastsatte forskrifter.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagen eller brug af køretøjer under henvisning til sikkerhedsselerog fastholdelsesanordninger, dersom disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke og monteret i overensstemmelse med de i
bilag I, pkt. 3, fastsatte forskrifter.
Artikel 9
Ved køretøj forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer i klasse M
og N, defineret i bilag I til direktiv 70/156/EØF, der er bestemt tilfærdsel på vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktiv bestemt
maksimalhastighed på over 25 km/t.
Artikel 10
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til
den tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse med denfremgangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige retsforskrifter og admini-
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18
måneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionenherom.
2. Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen ordlyden af de væsent-
ligste nationale bestemmelser, som fastsættes på det område, deromfattes af dette direktiv.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 5
▼B
BILAG I
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, EØF-KOMPONENTTYPE-
GODKENDELSE OG MONTERINGSVEJLEDNING
0. ANVENDELSESOMRÅDE
Dette direktiv finder anvendelse på sikkerhedsseler og fastholdelses-
anordninger til montering i køretøjer, der er i overensstemmelse med
definitionen i artikel 9, og som skal bruges enkeltvis, dvs. som
individuel udrustning, for føreren og voksne passagerer i frem-
adrettede sæder.
1. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås ved:
1.1. »sikkerhedssele (sele)« arrangement af gjorde med lukkebeslag,
justeringsanordninger og befæstigelsesbeslag, som kan forankres i et
køretøj, og som er konstrueret til at hindre eller formindske risiko for
kvæstelser for brugeren under pludselig reduktion af køretøjets
hastighed eller sammenstød, idet det begrænser kroppens bevægel-
sesmuligheder; dette arrangement betegnes under et som et »sæt«;
denne betegnelse indbefatter også enhver anordning som virker
energiabsorberende samt retractorer;
1.1.1. »hoftesele« en sele, som passerer over bærerens hofter;
1.1.2. »diagonalsele« en sele, som passerer tværs over bærerens brystkasse
fra hofte til modsatte skulder;
1.1.3. »3-punktsele« alle sæt, der er forankret i tre punkter, bestående af en
hoftesele og en diagonalsele;
1.1.4. »H-sele« sæt bestående af hoftesele og to skuldergjorde.
1.2. »type seler« , seler som ikke er indbyrdes forskellige på væsentlige
punkter som f.eks.:
1.2.1. de stive dele (lukkebeslag, befæstigelsesbeslag, retractorer osv.);
1.2.2. materiale, vævning, mål, farve af gjordene;
1.2.3. sættets udformning;1.3. »gjord« en bøjelig bestanddel, der skal holde kroppen tilbage og
overføre påvirkninger til forankringsbeslagene;
1.4. »lukkebeslag« beslag af en type med hurtig udløsning, som sikrer, at
bæreren fastholdes af sikkerhedsselen; det kan indeholde en
justeringsanordning;
1.5. »justeringsanordning« anordning, der gør det muligt at tilpasse
sikkerhedsselen til den enkelte bærer og til sædets stilling;
justeringsanordningen kan være en del af lukkebeslaget eller være
en retractor;
1.6. »befæstigelsesbeslag« de dele af sættet samt de nødvendige
fastgørelsesdele, som gør det muligt at fæstne dette til forankrin-
gerne;
1.7. »energiafledende anordning« en anordning beregnet til at bortlede
energi uafhængigt af gjorden eller sammen med denne, og som er en
del af et sæt;
1.8. »retractor« en anordning til oprulning af en del af eller hele
sikkerhedsselens gjord;
1.8.1. »retractor uden låsemekanisme« (type 1) en retractor, hvoraf gjorden
i hele sin længde udrulles ved et let træk udefra, og som ikke tillader
justering af den udrullede gjords længde;
1.8.2. »manuel retractor« (type 2) en retractor, som brugeren låser op ved
hjælp af en håndbetjent anordning for at kunne rulle den ønskede
længde gjord ud, og som automatisk låses, når brugeren ophører med
at betjene denne anordning;
1.8.3. »automatisk retractor« (type 3) en retractor, som gør det muligt at
rulle den ønskede længde gjord ud, og som automatisk tilpasser
gjorden til brugeren, når selen er låst; yderligere udrulning kan kun
finde sted ved brugerens forsætlige indgriben;1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 6
▼B
1.8.4. »inerti-retractor« (type 4) en retractor, som under normale kørsels-
forhold ikke hæmmer bevægelsesfriheden for bæreren; retractoren
indeholder en længdejusteringsanordning, som automatisk tilpasser
selen til bæreren samt en låsemekanisme, der aktiveres af:
1.8.4.1. en reduktion af køretøjets hastighed eller et træk i gjorden ud af
retractoren eller ved andet automatisk middel (enkeltvirkende), eller
1.8.4.2. en kombination af flere af disse faktorer (dobbeltvirkende);1.9. »forankringer« de dele af køretøjets eller sædets opbygning eller
enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne fastgøres;
1.10. »køretøjstype« med hensyn til sikkerhedsseler og fastholdelsesan-
ordninger i motordrevne køretøjer, som ikke udviser væsentlige
indbyrdes forskelle navnlig med hensyn til dimensioner, form og
materiale af de dele, der indgår i køretøjets eller sædets opbygning
eller andre dele af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne eller
fastholdelsesanordningerne fæstnes;
1.11. »fastholdelsesanordning« en anordning, der er en kombination af et
sæde, som er fæstnet til køretøjets stel på passende måde, og en
sikkerhedssele, hvoraf mindst ét forankringspunkt er fæstnet til
sædet;
1.12. »sæde« en opbygning med polstring, uanset om den indgår som del i
køretøjets opbygning, der tjener som siddeplads for en voksen
person, idet betegnelsen dækker såvel et enkelt sæde som den del af
et udelt sæde, der svarer til én siddeplads;
1.13. »sammenhængende sæder« enten et udelt sæde eller adskilte sæder,
der er monteret side om side (dvs. fastgjort på en sådan måde, at et af
sædernes forreste forankringer flugter med et andet sædes forreste
eller bageste forankringer eller befinder sig mellem dettes forank-
ringer) og tjener som siddeplads til en eller flere voksne personer;
1.14. »udelt sæde« en opbygning, komplet med beslag, der tjener som
siddeplads for mindst to voksne personer;
1.15. »indstillingsanordning« den anordning, der gør det muligt at indstille
sædet eller dets bestanddele, således at det passer til den siddendes
legemsform; denne indstillingsanordning kan navnlig muliggøre:
1.15.1. en længdeindstilling,
1.15.2. en højdeindstilling,
1.15.3. en vinkelindstilling;1.16. »sædets forankring« de anordninger, hvormed hele sædet er fastgjort
til køretøjet, herunder de deraf berørte dele af køretøjet;
1.17. »sædetype« en kategori af sæder, der ikke udviser forskelle indbyrdes
på væsentlige områder som f.eks.:
1.17.1. sædets opbygning, udformning, dimensioner og de materialer, det er
fremstillet af,
1.17.2. indstillingsanordningernes og spærreanordningernes type og dimen-
sioner,
1.17.3. type og dimensioner af sikkerhedsselernes forankringer på sædet, af
sædets forankring og de deraf berørte dele af køretøjets stel;
1.18. »forskydningsanordning« en anordning, der for at lette adgangen for
passagererne gør det muligt at foretage en vinkel- eller længdefor-
skydning af sædet eller dets bestanddele uden fast mellemstilling;
1.19. »spærreanordning« en anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og
dele deraf i enhver brugsstilling.
2. EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE
2.1. Begæring om udstedelse af EØF-komponenttypegodkendelse
2.1.1. Begæring om udstedelse af EØF-komponenttypegodkendelse for en
type sikkerhedsseler indgives af indehaveren af fabriksmærket eller
firmamærket eller af dennes befuldmægtigede.
For så vidt angår fastholdelsesanordninger indgives begæringen om
udstedelse af EØF-komponenttypegodkendelsen for en type fasthol-
delsesanordninger af indehaveren af fabriksmærket eller dennes
befuldmægtigede eller af fabrikanten af det køretøj, den skal
anvendes til, eller dennes befuldmægtigede.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 7
▼B
2.1.2. Med begæringen skal følge:
2.1.2.1. en detaljeret teknisk beskrivelse udfærdiget i tre eksemplarer af
seletypen med oplysninger om gjordene og de stive dele, ledsaget af
tegninger af sættets dele og i påkommende tilfælde monteringsan-
visninger for retractorer; tegningerne angiver det sted, hvor EØF-
komponenttypegodkendelsesmærket skal anbringes; i beskrivelsen
skal opgives farven på det eksemplar, der forelægges til godkendelse,
samt hvilken (hvilke) køretøjstype(r), denne (disse) seletype(r) er
beregnet til; for så vidt angår fastholdelsesanordninger skal
beskrivelsen omfatte tegninger af køretøjet i en passende målestok
samt sædernes opbygning, justeringsanordninger og befæstigelsesbe-
slag, som tilstrækkelig detaljeret angiver placeringen af sædernes og
selernes befæstigelse og forstærkninger samt specifikation af
materialer, der kan have indflydelse på modstandsdygtigheden af
sæders og selers forankringer; derudover en teknisk beskrivelse af
forankringspunkter for sæder og seler;
2.1.2.2. fem prøveeksemplarer af seletyper uden retractorer;
2.1.2.3. seks prøveeksemplarer for seletyper med retractorer;
2.1.2.4. ti meter af hver type gjord, der er anvendt i selen;
2.1.3. for så vidt angår fastholdelsesanordninger, skal ansøgeren til den
prøveanstalt, der foretager afprøvningerne til typegodkendelse, levere
to prøveeksemplarer, der kan omfatte to af de i pkt. 2.1.2.2 nævnte
prøveeksemplarer samt efter eget valg enten et køretøj, der er
repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller de dele af
køretøjet, der af den tekniske tjeneste betragtes som væsentlige for
afprøvning af fastholdelsesanordningen.
2.2. Påskrifter
Prøveeksemplarerne af en seletype eller af en type fastholdelsesan-
ordninger, som indgives til EØF-komponenttypegodkendelse i
overensstemmelse med pkt. 2.1, skal være forsynet med følgende
letlæselige påskrifter, der ikke må kunne udslettes:fabrikantens navn
eller fabriks- eller firmamærke.
2.3. Almindelige forskrifter
2.3.1. Hvert prøveeksemplar, som fremlægges i overensstemmelse med pkt.
2.1, skal overholde de forskrifter, der er angivet i pkt. 2.3—2.7.
2.3.2. Sikkerhedsselen eller fastholdelsesanordningen skal være konstrueret
og fremstillet således, at disse, når de er korrekt monteret og korrekt
anvendt af brugeren, fungerer effektivt og formindsker risikoen for
kvæstelser i tilfælde af ulykker.
2.4. Stive dele
2.4.1. Almindelige bemærkninger
2.4.1.1. Sikkerhedsselens stive dele, som lukkebeslag, justeringsanordninger,
befæstigelsesbeslag osv., må ikke have skarpe kanter, der kan
fremkalde slid eller brud på gjordene ved gnidning.
2.4.1.2. Alle de dele af et sæt, der kan udsættes for korrosion, skal være
passende korrosionsbeskyttede. Efter korrosionsprøven, som de skal
underkastes i henhold til til pkt. 2.7.2, må der hverken vise sig
forandringer, som kan skade anordningens gode funktion, eller tegn
på betydelig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af
en sagkyndig iagttager.
2.4.1.3. Stive dele, der skal aflede energi eller underkastes eller videreføre en
belastning, må ikke være skrøbelige.
2.4.1.4. Sikkerhedsselens stive dele og dele fremstillet af plast skal anbringes
og monteres således, at de ved normal brug af et motorkøretøj ikke
bliver fastklemt under et forskydeligt sæde eller i døren på dette
køretøj. Såfremt en af disse dele ikke er i overensstemmelse medovennævnte krav, skal den underkastes slagsejhedsafprøvning som
angivet i pkt. 2.7.6.4. Hvis plastovertræk eller -dæksler efter
afprøvningen udviser synlige brud, skal disse plastdele fjernes, og
det skal kontrolleres, hvor vidt de øvrige dele stadig yder samme
sikkerhed. Hvis de øvrige dele af sættet fortsat yder sikkerhed, og
hvis der ikke konstateres synlige brud, skal det på ny kontrolleres,
om sættet opfylder kravene i pkt. 2.4.2, 2.4.3 og 2.6.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 8
▼B
2.4.2. Lukkebeslaget
2.4.2.1. Lukkebeslaget skal være konstrueret således, at ukorrekt anvendelse
er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må kunne
være halvlåst. Måden, det åbnes på, skal være helt indlysende. Hvor
lukkebeslaget kan komme i berøring med bæreren, skal dets
overflade mindst have en bredde på 46 mm.
2.4.2.2. Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når det
ikke er belastet. Det må ikke kunne åbnes ved en belastning på
mindre end 1 daN.
Lukkebeslaget skal være konstrueret, så det er let at bruge og gribe,
og skal forblive lukket ved den i pkt. 2.7.9.2 angivne belastning.
Lukkebeslaget skal åbnes ved tryk på en trykknap eller ved lignende
anordning. Overflader, som skal udsættes for dette tryk, skal i åben
position være:
— mindst 4,5 cm2med en mindste bredde på 15 mm for indbyggede
anordninger;
— mindst 2,5 cm2med en mindste bredde på 10 mm for ikke-
indbyggede anordninger.
Det pågældende område skal være rødt. Ingen anden del af beslaget
må have denne farve.
2.4.2.3. Lukkebeslaget skal kunne modstå gentagen brug og skal åbes og
lukkes 500 gange, før det underkastes den dynamiske afprøvning i
pkt. 2.7.8. Lukkebeslagets fjedre skal desuden åbnes og lukkes 4 500
gange under samme vilkår som ved normal brug.
2.4.2.4. Lukkebeslaget skal fungere normalt, når det udsættes for den i pkt.
2.7.6.3 angivne afprøvning.
2.4.2.5. Den til åbning af lukkebeslaget nødvendige kraft under afprøvningen
i pkt. 2.7.9 må ikke overstige 6 daN.
2.4.2.6. Lukkebeslaget skal afprøves for modstandsdygtighed i henhold til
pkt. 2.7.6.1 og i påkommende tilfælde 2.7.6.5. Det må ikke brydes,
deformeres væsentligt eller åbne sig ved den foreskrevne belastning.
2.4.2.7. Såfremt der i et lukkebeslag indgår en komponent, som er fælles for
to sæt, skal de i punkt 2.7.8 og 2.7.9 nævnte afprøvninger for
modstandsdygtighed og åbning foretages for begge koblingsmulig-
hederes vedkommende, dersom det i praksis er muligt at koble
lukkebeslaget til koblingsanordningen i det ene eller det andet sæt.
2.4.3. Justeringsanordninger
2.4.3.1. To prøveeksemplarer af hver justeringsanordning skal underkastes
afprøvning i overensstemmelse med pkt. 2.7.4. Gjorden må ikke
glide mere end 25 mm i den enkelte justeringsanordning, og den
totale målte glidning må ikke overstige 40 mm for samtligejusteringsanordninger i en sele.
2.4.3.2. Alle justeringsanordninger skal afprøves for modstandsdygtighed i
overensstemmelse med pkt. 2.7.6.1. De må hverken brydes eller gå
løs ved den foreskrevne belastning.
2.4.3.3. Efter at afprøvningen er udført i overensstemmelse med pkt. 2.7.6.6,
må den nødvendige kraft til at betjene justeringsanordningen manuelt
ikke overstige 5 daN.
2.4.4. Befæstigelsesbelag
Befæstigelsesbelagene skal afprøves for modstandsdygtighed i over-
ensstemmelse med pkt. 2.7.6.1. og 2.7.6.2. De må hverken brydes
eller gå løs ved den foreskrevne belastning.
2.4.5. Retractor
Retractorerne skal opfylde følgende forskrifter:indbefattet afprøv-
ningerne foreskrevet i pkt. 2.7.6.1 og 2.7.6.2.
2.4.5.1. Automatisk retractor2.4.5.1.1. Gjorden i en sikkerhedssele med automatisk retractor må ikke
bevæge sig mere end 30 mm mellem retractorens låsestillinger.
Bevæger bæreren sig bagud, skal sikkerhedsselen enten forblive i sin
udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling, når
bæreren påny bevæger sig fremad.
2.4.5.1.2. Såfremt retractoren er monteret med en hoftesele, skal tilbagetræ-
kningskraften på gjorden ikke være under 0,7 daN målt i henhold til1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 9
▼B
pkt. 2.7.7.4 på den frie længde mellem attrappen og retractoren.
Såfremt retractoren er monteret med diagonalgjorden, skal tilbage-
trækningskraften på gjorden være mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN
målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller
en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde
mellem attrappen og bøjlen eller rullen. Såfremt sættet indeholder en
manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at
blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme sættes ud af
funktion, når tilbagetrækningskraften måles.
2.4.5.1.3. Gjorden skal trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange, således som
beskrevet i pkt. 2.7.7.1. Retractoren underkastes derefter den i pkt.
2.7.2 anførte korrosionsafprøvning og den i pkt. 2.7.7.3 anførte
støvafprøvning. Herefter skal den på tilfredsstillende måde trækkes
ud og rulles op igen yderligere 5 000 gange, hvorefter den stadig skal
opfylde kravene i pkt. 2.4.5.1.1. og 2.4.5.1.2. Efter ovennævnte
afprøvninger skal retractoren stadig fungere korrekt og uden
vanskelighed rulle gjorden op.
2.4.5.2. Inerti-retractor
2.4.5.2.1. En enerti-retractor skal opfylde følgende krav, når den afprøves i
henhold til forskrifterne i pkt. 2.7.7.2:
2.4.5.2.1.1. den skal have låst, når reduktionen af køretøjets hastighed når 0,45 g;
2.4.5.2.1.2. den må ikke låse ved en acceleration af gjorden i trækretningen, som
er under 0,8 g;
2.4.5.2.1.3. den må ikke låse, når den har en hældning på 12º eller derunder i alle
retninger i forhold til den af fabrikanten angivne monteringsretning;
2.4.5.2.1.4. den skal låse, når den afviger 27º eller derover i en hvilken som helst
retning fra den af fabrikanten angivne monteringsstilling.
2.4.5.2.2. En doppeltvirkende inerti-retractor, der aktiveres af gjorden, skal, når
den afprøves under de i pkt. 2.7.7.2 angivne vilkår, tilfredsstille
ovennævnte krav og skal desuden låse, hvis gjordens acceleration er
over eller lig med 1,5 g, idet accelerationen måles i udtrækningsret-
ningen.
2.4.5.2.3. Under de i pkt. 2.4.5.2.1. og 2.4.5.2.2 angivne afprøvninger må højst
50 mm gjord kunne rulles ud udover den i pkt. 2.7.7.2.1 fastsatte
længde, før retractoren låser. En retractor anses for at opfylde
forskrifterne under pkt. 2.4.5.2.1.2, såfremt den ved de under dette
punkt foreskrevne værdier for gjordens acceleration ikke låser, før
mindst de første 50 mm af gjorden er udrullet ud over den under pkt.
2.7.7.2.1 fastsatte længde.
2.4.5.2.4. Såfremt retractoren er monteret med en hoftesele, må tilbagetræ-
kningskraften på gjorden ikke være under 0,7 daN målt i henhold til
pkt. 2.7.7.4. på den frie længde mellem attrappen og retractoren.
Såfremt retractoren er monteret med diagonalgjorden, skal tilbage-
trækningskraften på gjorden være mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN
målt på tilsvarende måde. Såfremt gjorden går igennem en bøjle eller
en rulle, skal tilbagetrækningskraften måles på den frie længde
mellem attrappen og bøjlen eller rullen. Såfremt sættet indeholder en
manuel eller automatisk mekanisme, som forhindrer gjorden i at
blive trukket helt tilbage, skal denne mekanisme sættes ud af
funktion, når tilbagetrækningskraften måles.
2.4.5.2.5. Gjorden skal trækkes ud og rulles op igen 40 000gange, som
beskrevet i pkt. 2.7.7.1. Retractoren underkastes derefter den i pkt.
2.7.2 anførte korrosionsafprøvning, og den i pkt. 2.7.7.3 anførte
støvafprøvning. Derefter skal den yderligere på tilfredsstillende måde
trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange, hvorefter den stadig skal
tilfredsstille de i pkt. 2.4.5.2.1, 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3, og 2.4.5.2.4.
angivne krav. Efter de nævnte afprøvninger skal retractoten stadig
fungere korrekt og uden vanskelighed kunne rulle gjorden op igen.
2.5. Gjorde
2.5.1. Almindelige bemærkninger
2.5.1.1. Gjordene skal være udformet således, at det tryk, de udøver på
bærerens krop, fordeles så jævnt som muligt i hele deres bredde og
således at de selv under belastning ikke vrides rundt. De skal være i
besiddelse af energiabsorberende og energiafledende egenskaber.
2.5.1.2. Ved en belastning på 980 daN skal gjordens bredde være mindst 46
mm. Denne måling foretages under brudbelastningsafprøvningen
efter pkt. 2.7.5 og uden at standse prøvningsmaskinen.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 10
▼B
2.5.2. Modstandsdygtighed efter konditionering i omgivende temperatur og
luftfugtighed
For de to prøver af gjorden, der er konditioneret i overensstemmelse
med pkt. 2.7.3.1, må brudbelastningen bestemt i overensstemmelse
med pkt. 2.7.5 ikke være under1 470 daN. Forskellen mellem
brudbelastningerne for de to prøver må ikke være større end 10 % af
den højeste målte brudbelastning.
2.5.3. Modstandsdygtighed efter særlig konditionering
Brudbelastningen for de to prøver af gjorden, der er konditioneret i
overensstemmelse med en af bestemmelserne i pkt. 2.7.3 undtagen
bestemmelsen i pkt. 2.7.3.1, skal mindst være 75 % af den
gennemsnitlige belastning bestemt ved afprøvningen efter pkt.
2.5.2, dog ikke under 1 470 daN. Den kompetente tekniske tjeneste
kan undlade en eller flere af disse afprøvninger, hvis det anvendte
materiales sammensætning eller de til rådighed værende oplysninger
gør dem overflødige.
2.6. Sættet eller fastholdelsesanordningen
2.6.1. Forskrifter for dynamisk afprøvning
2.6.1.1. Sættet eller fastholdelsesanordningen skal underkastes dynamisk
afprøvning i overensstemmelse med bestemmelserne i pkt. 2.7.8.
2.6.1.2. Den dynamiske afprøvning skal udføres på to sæt, der ikke før har
været udsat for belastning, med mindre sættet indgår i en
fastholdelsesanordning; i så fald skal den dynamiske afprøvning
udføres på fastholdelsesanordningerne for en gruppe sæder, som ikke
tidligere har været udsat for belastning. Lukkebeslagene til de sæt,
der skal afprøves, skal opfylde kravene i pkt. 2.4.2.3. Såfremt
sikkerhedsselerne er udstyret med retractorer, skal retractorerne have
været underkastet afprøvninger af retractormekanismens holdbarhed
efter pkt. 2.7.7.1, af modstandsdygtigheden over for korrosion efter
pkt. 2.7.2 samt over for støv efter pkt. 2.7.7.3. Under afprøvningen
skal det sikres, at følgende krav opfyldes:
2.6.1.2.1. ingen del af et sæt eller en fastholdelsesanordning, der skal sikre
fastholdelse af de personer, som befinder sig i køretøjet, må briste, og
intet lukkebeslag eller spærreanordning eller forskydningsanordning
må lukke sig op, og
2.6.1.2.2. for hofteseler skal attrappens stillingsændring fremad være mellem
80 og 200 mm; for andre typer sikkerhedsseler skal stillings-
ændringen fremad være mellem 80 og 200 mm i hoftehøjde og
mellem 100 og 300 mm i brysthøjde; disse stillingsændringer måles
ved de i bilag VIII, fig. 6, angivne målepunkter.
2.6.1.3. For fastholdelsesanordning
2.6.1.3.1. kan brystkassens referencepunkt udføre en større bevægelse end
angivet i pkt. 2.6.1.2.2, hvis det ved beregninger eller yderligere
afprøvninger er godtgjort, at ingen del af overkroppen eller hovedet
på den attrap, der anvendes i det dynamiske forsøg, kan støde mod
nogen af køretøjets stive dele, dog må brystkassen støde modstyreapparatet, hvis dette opfylder kravene i direktiv 74/297/EØF, og
hvis berøring finder sted ved en hastighed på højst 24 km/t. Når
denne bedømmelse finder sted, skal sædet være i den i pkt. 2.7.8.1.5
foreskrevne stilling.
2.6.1.3.2. I et todørs køretøj skal forskydningsanordningerne og spærreanord-
ningerne, der gør det muligt for bagsædepassagerer at stige ud af
bilen, stadig kunne håndbetjenes efter den dynamiske afprøvning.
2.6.2. Modstandsdygtighed efter konditionering ved slid
2.6.2.1. Brudbelastningen for de to prøver, der er konditioneret i overens-
stemmelse med pkt. 2.7.3.6, skal bestemmes efter pkt. 2.5.2 og 2.7.6.
Den skal være mindst 75 % af den gennemsnitlige brudbelastning,
der er konstateret under afprøvninger af nye gjorde, og må ikke være
mindre end den foreskrevne minimumsbelastning for de afprøvede
stykker. Forskellen mellem de to prøvers brudbelastninger må ikke
være over 20 % af den størst målte brudbelastning.
2.6.2.2. Nedenstående skema angiver de dele, som skal konditioneres ved
slid, og hvilken konditionering de skal gennemgå. Ved hver
konditionering anvendes et nyt prøvestykke1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 11
▼B
Konditione-
ring type 1Konditione-
ring type 2Konditione-
ring type 3
Befæstigelsesbeslag — — x
Sidebøjle — x —
Lukkebeslag — x x
Justeringsanordning x x x
Dele som er fæstnet til
gjorden—— x
2.7. Afprøvninger
2.7.1. Anvendelsen af de prøveeksemplarer, der indsendes til EØF-
komponenttypegodkendelse af en type sikkerhedssele eller fasthol-
delsesanordning (se bilag XIV)
2.7.1.1. Der skal bruges to sæt til afprøvning af sættet, til afprøvning af
lukkebeslaget og til slagsejhedsprøve.
2.7.1.2. Et sæt anvendes til udtagning af prøver til korrosionsafprøvning og til
afprøvning lukkebeslagets modstandsdygtighed.
2.7.1.3. To sæt anvendes til konditionering ved slid og kontrol af glidning.
2.7.1.4. Det ekstra sæt, der er omhandlet i pkt. 2.1.2.3, skal anvendes til
korrosionsaf prøvningen.
2.7.1.5. En gjordprøve anvendes til bestemmelse af gjordens brudbelastning.
En del af denne prøve skal opbevares, så længe typegodkendelsen
gælder.
2.7.1.6. Den tekniske tjeneste, der foretager afprøvningerne til typegodken-
delsen, har ret til at anmode om prøveeksemplarer ud over de i pkt.
2.1.2.2, 2.1.2.3 og 2.1.2.4 nævnte.
2.7.2. Korrosionsafprøvning
2.7.2.1. Et helt sæt anbringes i et prøvningskammer, som angivet i bilag XIII.
Hvis der er monteret en retractor på sættet, skal gjorden trækkes ud i
sin fulde længde minus 300 ± 3 mm. Bortset fra korte afbrydelser,
der kan vise sig nødvendige, f.eks. til kontrol og supplering af
saltopløsningen, skal afprøvningen fortsætte uden afbrydelse i 50
timer.
2.7.2.2. Til slut skal sættet vaskes forsigtigt eller skylles i rindende vand ved
en temperatur ikke over 38 ºC for at fjerne eventuelle saltaflejringer,
og derefter lægges det til tørre i stuetemperatur i 24 timer førundersøgelse i henhold til pkt. 2.4.1.2.
2.7.3. Konditioneringaf g jordene til afprøvningaf brudbelastning
Prøver, der udtages af den i pkt. 2.1.2.4 omhandlede gjord, skal
konditioneres på følgende måde:
2.7.3.1. K onditionering ved stuetemperatur og normal luftfug-
tighed
Gjorden konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en
temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed. Hvis
afprøvningen ikke påbegyndes straks efter konditioneringen,
anbringes stykket i en hermetisk lukket beholder indtil afprøvningens
begyndelse. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end fem
minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfæren
eller beholderen.
2.7.3.2. K onditionering med lys
2.7.3.2.1. Forskrifterne i recommandation ISO/R 105-1959 »Test for colour
fastness of textiles« udvidet ved addendum I (ISO/R 105-1959/A1-
1963) og addendum II (ISO/R 105/II-1963) anvendes. Gjorden
udsættes for lys, indtil der er fremkommet en ændring af blå
standardtype nr. 7, der svarer til grad 4 på gråskalaen.
2.7.3.2.2. Efter at være udsat for lys skal gjorden konditioneres i mindst 24
timer i en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 %
relativ fugtighed. Brudbelastningen skal bestemmes inden fem
minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfæren.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 12
▼B
2.7.3.3. K onditionering med kulde
2.7.3.3.1. Gjorden skal konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en
temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed.
2.7.3.3.2. Gjorden anbringes derefter i halvanden time på en plan flade i en
lufttemperatur på − 30 ± 5 ºC. Derefter foldes prøven og folden
belastes med en masse på 2 kg, som også er afkølet til − 30 ± 5 ºC.
Efter endnu 30 minutters belastning ved − 30 ºC fjernes massen og
brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøven er
taget ud af fryserummet.
2.7.3.4. K onditionering med varme
2.7.3.4.1. Gjorden anbringes i tre timer i varmeskab i en atmosfære med en
temperatur på 60 ± 5 ºC og med en relativ fugtighed på 65 ± 5 %.
2.7.3.4.2. Brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøve-
stykket er taget ud af varmeskabet.
2.7.3.5. K onditionering med vand
2.7.3.5.1. Gjorden nedsænkes helt i tre timer i destilleret vand med 20 ± 5 ºC
tilsat en anelse aktiverende stof (befugtningsmiddel). Der kan
anvendes alle typer befugtningsmidler, som er egnede for det
pågældende gjordemateriale.
2.7.3.5.2. Brudbelastningen bestemmes inden ti minutter efter, at prøvestykket
er taget op af vandet.
2.7.3.6. K onditionering ved slid
2.7.3.6.1. Konditionering ved slid skal foretages ved alle de anordninger, hvor
gjorden er i direkte kontakt med en af sikkerhedsselens stive dele.
Det er imidlertid ikke nødvendigt ved justeringsanordningen at
foretage konditionering ved slid af type 1 (punkt 2.7.3.6.4.1) i det
tilfælde, hvor det af afprøvningen for glidning (punkt 2.7.4) fremgår,
at gjorden glider mindre end halvt så langt som den foreskrevne
værdi. Monteringen på prøvningsanordningen skal tilnærmelsesvis
svare til den virkelige kontaktflade.
2.7.3.6.2. Prøverne opbevares i mindst 24 timer før konditioneringen i en
atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ
fugtighed. Konditioneringen udføres ved en temperatur mellem 15 og
30 ºC.
2.7.3.6.3. Skemaet angiver de almindelige vilkår for hver konditionering.
Belastning i
daNFrekvens i
HzAntal
cyklerForskydning
im m
Konditionering type 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20
Konditionering type 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20
Konditionering type 3 (1) 0—5 0,5 45 000 —
(1) Se punkt 2.7.3.6.4.3.
Den forskydning, der angives i femte kolonne i skemaet, er længden
af gjordens frem- og tilbagegående bevægelse.
2.7.3.6.4. Særlige vilkår for konditioneringen
2.7.3.6.4.1. Konditionering type 1:i tilfælde, hvor gjorden passerer gennem en
justeringsanordning.
Belastningen på 2,5 daN anbringes lodret på den ene sektion af
gjorden.
Den anden vandrette sektion fæstnes til en anordning, som bevæger
gjorden frem og tilbage i vandret retning.
Justeringsanordningen indstilles således, at den vandrette sektion af
gjorden forbliver strakt (se bilag XII — fig. 1).
2.7.3.6.4.2. Konditionering type 2:til de tilfælde, hvor gjorden skifter retning ved
at passere gennem en stiv del.
Under konditioneringen skal vinklerne mellem gjordens to sektioner
være i overensstemmelse med fig. 2, bilag XII.
Der påføres en konstant belastning på 0,5 daN.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 13
▼B
2.7.3.6.4.3. Konditionering type 3:for tilfælde, hvor gjorden er fæstnet til et
beslag ved syning eller lignende.
Den samlede forskydning er på 300 ± 20 mm og belastningen på 5
daN påføres kun i en periode, der svarer til en strækning på 100 ± 20
mm pr halvcyklus (se bilag XII — fig. 3).
2.7.4. Afprøvningfor g lidning (se bilag XII — fig. 3)
2.7.4.1. De prøver eller anordninger, der skal underkastes glideafprøvning,
anbringes forinden i mindst 24 timer i en atmosfære med en
temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed.
Afprøvningen udføres ved en temperatur mellem 15 og 30 ºC.
2.7.4.2. På afprøvningsstanden skal det kontrolleres, at den frie ende af
justeringsanordningen vender opad eller nedad som i køretøjet.
2.7.4.3. Den nederste ende belastes med 5 daN.
Den anden ende skal bevæges frem og tilbage med en amplitude på
300 ± 20 mm (se figur).
2.7.4.4. Dersom der er en løs ende, som danner en reserve af gjord, må den
under ingen omstændigheder fæstnes eller klemmes fast i fastholdel-
sesanordningen ved den strakte ende.
2.7.4.5. På afprøvningsstanden skal det kontrolleres, at gjordens konkavitet,
når den ikke er strammet i forhold til justeringsanordningen, vendes i
samme retning, som når den er monteret i køretøjet.
Afprøvningsstandens belastning på 5 daN skal påføres i lodret
retning for at undgå, at belastningen svinger og at gjorden snos.
Befæstigelsesanordningen skal fæstnes til belastningen på 5 daN som
i køretøjet.
2.7.4.6. Før den endelige afprøvning påbegyndes foretages 20 cykler, for at
den selvstrammende anordning kan virke korrekt.
2.7.4.7. Der skal gennemføres 1 000 cykler ved frekvensen 0,5 pr. sekund
med amplitude 300 ± 20 mm. Belastningen på 5 daN påføres kun i et
tidsrum, som svarer til den tid, det tager at gennemløbe 100 ± 20 mm
pr. halve cyklus.
2.7.5. Bestemmelse af gjordens brudbelastning (statisk afprøvning)
2.7.5.1. Afprøvningerne skal hver gang foretages på to nye prøver, af
passende længde, som er konditioneret i overensstemmelse med
bestemmelserne i pkt. 2.7.3.
2.7.5.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en trækprøv-
ningsmaskine. Indspændingshovederne skal være konstrueret således,
at brud på gjorden inde i disse eller i nærheden af dem ikke finder
sted. Bevægelseshastigheden skal være ca. 100 mm i minuttet. Ved
afprøvningens begyndelse skal gjordens fri længde mellem indspæn-
dingshovederne være 200 mm ± 40 mm.
2.7.5.3. Når belastningen når 980 daN, måles gjordens bredde uden at standse
maskinen.
2.7.5.4. Derefter øges belastningen, indtil gjorden brydes og brudbelastningen
registreres.
2.7.5.5 Hvis prøven glider eller brydes i indspændingshovederne eller brydes
mindre end 10 mm fra et af disse, skal den pågældende afprøvning
lades ude af betragtning og ny prøve afprøves.
2.7.6. Statisk afprøvningaf selens enkelte dele, heri indbefattet de stive dele
2.7.6.1. Lukkebeslaget og justeringsanordningen forbindes med trækprøv-
ningsmaskinen ved de dele, som de normalt er fæstnet til, hvorefter
belastningen øges indtil 980 daN. Hvis lukkebeslaget eller juste-
ringsanordningen indgår i et befæstigelsesbeslag, afprøves det
pågældende lukkebeslag eller justeringsanordning sammen med
befæstigelsesbeslaget i overensstemmelse med pkt. 2.7.6.2, med
undtagelse af retractorer, der fæstnes til dørstolper. Under afprøvning
af retractorer som justeringsanordninger skal et stykke af gjorden
forblive oprullet i retractoren, som svarer til blokering, når gjorden er
udrullet mest muligt minus 450 mm.
2.7.6.2. Befæstigelsesbeslagene skal afprøves som angivet i pkt. 2.7.6.1, dog
skal belastningen være 1 470 daN og påføres med forbehold af
bestemmelserne i andet punktum i pkt. 2.7.8.1, og under de mest
ugunstige omstændigheder, der kan forekomme, når selen er korrekt1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 14
▼B
monteret i køretøjet. For retractorer skal afprøvningen finde sted, når
gjorden er helt udrullet.
2.7.6.3. To prøver af sættet anbringes i et fryserum ved en temperatur af − 10
± 1 ºC i to timer. Efter at være taget ud af fryserummet skal
lukkebeslagets dele lukkes manuelt.
2.7 6.4. To hele prøvesæt anbringes i et fryserum ved en temperatur af −
10 ± 1 ºC i to timer. De beslag og plasticdele, der underkastes
afprøvningen, anbringes efter tur på en flad stålplade (som er anbragt
i fryserummet samtidig med prøvestykkerne); pladen anbringes
vandret på en fast blok belastet med mindst 100 kg; inden 30
sekunder efter, at prøverne er taget ud af fryserummet, skal en masse
på 18 kg falde ned på disse fra en højde af 300 mm. Denne masses
anslagsflade skal have en hårdhed på mindst 45 HRC og være
konveks med en krumningsradius på 10 mm i den tværgående akses
plan og en radius i længdeaksens plan på 150 mm. For den ene af
prøverne udføres afprøvningen med anslag på langs af gjorden og på
den anden prøve udføres prøvningen på tværs.
2.7.6.5. Lukkebeslag, som har dele fælles for to sikkerhedsseler, underkastes
en belastning, der simulerer normale brugsvilkår i et køretøj, hvor
sæderne er indstillet til deres midterstilling. Belastningen påføres i
den i pkt. 2.7.8.1 angivne retning. En belastning på 1 470 daN
påføres begge selerne samtidig. I bilag XI findes beskrivelsen af
apparaturet til ovennævnte prøvning.
2.7.6.6. Under afprøvning af håndbetjente justeringsanordninger skal gjorden
trækkes ud af anordningen på normal måde under hensyntagen til
normale brugsvilkår ved en hastighed af ca. 100 mm/s, og
maksimumsbelastningen måles med en tolerance på 0,1 daN, efter
at de første 25 mm gjord er udtrukket. Gjordens bevægelse gennem
justeringsanordningen afprøves i begge retninger, og gjorden skal
gennemføre 10 cykler før målingen.
2.7.7. Supplerende afprøvninger af retractorer
2.7.7.1. Retractormekanismens holdbarhed2.7.7.1.1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med højst
30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved inertiretrac-
torer gives der gjorden et ryk, der låser retractoren ved hver femte
bevægelse. Samme antal ryk påføres 5 forskellige steder på gjorden,
henholdsvis når denne er trukket ud til 90 %, 80 %, 75 %, 70 % og
65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imidlertid længere end
900 mm, sættes de forannævnte procenttal i forhold til de 900 mm
gjord, der er tilbage i retractoren.
2.7.7.1.2. I bilag IV findes beskrivelse af et apparatur beregnet på de i pkt.
2.7.7.1.1 angivne afprøvninger.
2.7.7.2. Afprøvning for låsning af inertiretractorer
2.7.7.2.1. Retractoren afprøves mens 300 ± 3 mm gjord stadig er oprullet i
retractoren.
2.7.7.2.1.1. Når låsningen af en inertiretractor fremkaldes ved en accelererende
bevægelse af gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning,
den normalt forekommer, når retractoren er monteret i et køretøj.
2.7.7.2.1.2. Når retractorernes følsomhed over for en reduktion af køretøjets
hastighed måles, skal udtrækningen ske efter to på hinanden
vinkelrette vandrette akser, hvis retractoren er monteret i et køretøj
efter fabrikantens angivelse for den pågældende sikkerhedssele. En af
akserne skal være den, som af den tekniske tjeneste, der foretager
afprøvningen for typegodkendelse, anses for at fremkalde de dårligst
mulige vilkår for låsemekanismens funktion.
2.7.7.2.2. I bilag V findes en beskrivelse af passende apparatur til de i pkt.
2.7.7.2.1 angivne afprøvninger. Apparaturet skal være udført således,
at den foreskrevne acceleration når en middeltilvækst på mindst 10 g/
sekund.
2.7.7.2.3. For at kontrollere overensstemmelse med forskrifterne i pkt.
2.4.5.2.1.3 og 2.4.5.2.1.4 monteres retractoren på en vandret plade,
og denne vippes med en hastighed af højst 2º i sekundet, indtil
retractoren låser. Afprøvningen gentages i andre retninger for at
sikre, at kravene er opfyldte.
2.7.7.3. Modstandsdygtighed imod støv
2.7.7.3.1. Retractoren anbringes i et prøvningskammer som vist i bilag VI,
således at den vender samme vej, som når den er monteret i køretøjet.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 15
▼B
Prøvningskammeret indeholder støv, der svarer til specifikationerne i
pkt. 2.7.7.3.2. Retractorens gjord trækkes 500 mm ud og holdes
udtrukket således, undtagen efter hver støvblæsning hvor gjorden
rulles op og trækkes ud 10 gange i løbet af 1—2 minutter. I fem timer
blæses støvet i 5 sekunder hvert tyvende minut op mod retractoren
ved hjælp af trykluft, der er tør og fri for olie og fedt, med et overtryk
på 5,5 × 105Pa ± 0,5 × 105Pa gennem en dyse med en diameter på
1,5 ± 0,1 mm.
2.7.7.3.2. Det støv, der anvendes ved afprøvningen i pkt. 2.7.7.3.1, består af
omkring 1 kg tørt kvarts. Formalingsgraden skal være som følger:
a) 99 — 100 % sigtegennemgang ved 150 µm maskeåbning og
tråddiameter 104 µm;
b) 76 — 86 % sigtegennemgang ved 105 µm maskeåbning og
tråddiameter 64 µm;
c) 60 — 70 % sigtegennemgang ved 75 µm maskeåbning og
tråddiameter 52 µm.
2.7.7.4. Udtræknings- og oprulningskraft2.7.7.4.1. Udtræknings- og oprulningskraft måles på et sæt, som anbringes på
den attrap, som benyttes til den dynamiske afprøvning efter pkt.
2.7.8. Spændingen i gjorden måles i det punkt, der netop er fri af
attrappen (men så nær ved denne som muligt), mens gjorden rulles op
med en hastighed på omkring 0,6 m/min.
2.7.8. Dynamiske afprøvninger af sættet eller fastholdelsesanordningen
2.7.8.1. Sættet anbringes på en prøvningsvogn udstyret med sæde og de i
bilag VII angivne forankringer. Såfremt sættet er beregnet til et
bestemt køretøj eller til bestemte køretøjstyper, skal afstandene
mellem attrappen og forankringerne fastsættes af den tekniske
tjeneste, der foretager afprøvningerne, i henhold til enten vejlednin-
gerne for selens montering eller oplysninger fra køretøjets fabrikant.
2.7.8.1.1. Såfremt sættet indgår i en fastholdelsesanordning, monteres dette på
den del af køretøjets opbygning, det normalt skal monteres på, og
denne del fastgøres på prøvningsvognen på følgende måde.
2.7.8.1.2. Metoden, der anvendes til fastholdelse af køretøjet under afprøvning,
må ikke virke forstærkende på sædernes eller sikkerhedsselernes
forankringspunkter eller formindske opbygningens normale defor-
mation.
Ingen del af køretøjets forparti må medtages under forsøget, hvis det
ved at begrænse attrappens fremadrettede bevægelse, når der ses bort
fra fødderne, kunne tænkes at formindske den belastning, der påføres
fastholdelsesanordningen. De manglende dele kan erstattes af dele af
en tilsvarende modstandsdygtighed på betingelse af, at disse ikke
forhindrer attrappens fremadrettede bevægelse.
2.7.8.1.3. Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, såfremt det ikke har
nogen indvirkning på en overflade, der dækker hele opbygningens
bredde, og såfremt køretøjet eller opbygningen blokeres eller
standses foran i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesan-
ordningens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes
tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til at kravene i pkt.
2.7.8.1.2. opfyldes.
2.7.8.1.4. Sæderne skal indstilles og anbringes i den kørselsstilling, der af den
tekniske tjeneste, som foretager afprøvningerne til standardtypegod-
kendelse, anses for at give de mindst fordelagtige vilkår for
modstandsdygtighed, og som kan forenes med attrappens anbringelse
i køretøjet. Sædernes stilling angives i afprøvningsrapporten. Hvis
sædet har indstilleligt ryglæn anbringes dette i overensstemmelse
med fabrikantens angivelse; såfremt sådanne ikke findes, fastlåses
det således, at den vinkel, det danner med sædet, ligger så nær 25º
som muligt.
2.7.8.1.5. Til bedømmelse af kravene i pkt. 2.6.1.3.1 skal sædet anses for
værende i den længst fremskudte kørselsstilling, som attrappens
dimensioner tillader.
2.7.8.1.6. Alle siddepladser i samme gruppe skal afprøves samtidig.2.7.8.2. Sættet anbringes på følgende måde på den i bilag VIII beskrevne
attrap. Et bræt med en tykkelse på 25 mm anbringes mellem
attrappens ryg og sædets ryg. Selen spændes stramt på attrappen.
Derefter fjernes brættet, og attrappen anbringes således, at dens ryg
er i kontakt med sæderyggen i hele sin længde. Hvis lukkebeslaget er1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 16
▼B
af excentrik-type, skal lukningen sikres alene ved fjederens kraft; det
må ikke skulle presses eller smækkes. Hvis lukkebeslaget er af typen
metal mod metal, må det kontrolleres, at sammensætningsmåden for
dets to dele ikke nedsætter lukkesikkerheden eller beslagets
modstandsdygtighed.
2.7.8.3. De frie ender af gjordene skal være ført gennem justeringsanordnin-
gerne i tilstrækkelig længde til at kunne optage glidningen.
2.7.8.4. Vognen skubbes derefter fremad, således at dens frie hastighed ved
sammenstødet er 50 ± 1 km/t, og således at attrappen forbliver
ubevæglig. Vognens standsselængde skal være 400 ± 50 mm.
Vognen skal forblive i vandret stilling under hastighedsreduktionen.
Vognens hastighedsreduktion opnås ved at anvende den i bilag VII
beskrevne anordning eller enhver anden anordning, der giver samme
resultat. Prøvningsapparaturet skal være i overensstemmelse med de i
bilag IX angivne specifikationer.
2.7.8.5. Vognens hastighed umiddelbart før anslaget og attrappens maksimale
bevægelse fremad måles.
2.7.8.6. Efter anslaget skal sættet eller fastholdelsesanordningen og dets
beslag undersøges visuelt uden at lukkebeslaget åbnes for at afgøre
om der er fejl eller brud. For fastholdelsesanordninger kontrolleres
ligeledes efter afprøvningen, hvorvidt de dele af køretøjets opbyg-
ning, der er fastgjort til vognen, er varigt deformerede. Hvis sådanne
deformeringer iagttages, vil der blive taget hensyn til dem ved
udregningen i henhold til pkt. 2.6.1.3.1.
2.7.9. Afprøvning af lukkebeslagets åbningsmekanisme
2.7.9.1. Til denne afprøvning anvendes de sæt, der allerede har været
underkastet den dynamiske afprøvning i pkt. 2.7.8.
2.7.9.2. Sættet afmonteres prøvningsvognen uden at lukkebeslaget åbnes.
Lukkebeslaget påføres en direkte trækbelastning på 30 daN. Hvis
lukkebeslaget er forbundet med en stiv del, påføres kraften under
hensyntagen til den vinkel, som lukkebeslaget og den stive del
dannede under den dynamiske afprøvning. Ved en hastighed på 400
mm/min. ± 20 mm påføres det geometriske centrum for den
trykknap, hvormed lukkemekanismen åbnes, en normalbelastning.
Denne belastning påføres i en konstant retning. Under påføringen af
den til åbning af lukkebeslaget krævede kraft skal beslaget hvile på et
stift underlag. Den ovenfor omhandlede normalbelastning må ikke
overstige den i pkt. 2.4.2.5 fastsatte grænse. Afprøvningsapparaturets
kontaktflade skal være sfærisk med en radius på 2,5 ± 0,1 mm. Dets
overflade skal være blankpoleret metal.
2.7.9.3. Den til åbning af lukkebeslaget krævede kraft påføres ved hjælp af en
fjedervægt eller en anden måleanordning på samme måde og i
samme retning som ved normal åbning.
2.7.9.4. Denne kraft måles, og enhver svaghed ved lukkebeslaget noteres.2.7.9.5. Efter afprøvningen af lukkebeslagets åbningsmekanisme undersøges
alle de dele, der indgår i sættet eller fastholdelsesanordningen, og
som har været underkastet afprøvningerne i pkt. 2.7.8, og omfanget
af skader eller fejl, sættet eller fastholdelsesanordningen er blevet
påført under den dynamiske afprøvning, opføres i afprøvnings-
rapporten.
2.7.10. Afprøvningsrapport
Afprøvningsrapporten skal indeholde resultatet af de i pkt. 2.7
fastsatte afprøvninger, bl. a. prøvningsvognens hastighed, attrappens
maksimale fremadrettede bevægelse, lukkebeslagets anbringelse
samt alle skader eller brud. Er de i bilag VII fastsatte forankringer
ikke benyttet i overensstemmelse med pkt. 2.7.8.1, skal afprøvnings-
rapporten indeholde en beskrivelse af sættets eller
fastholdelsessystemets montering samt væsentlige vinkler og mål.
Afprøvningsrapporten skal ligeledes beskrive alle deformationer eller
brud på lukkebeslaget som følge af afprøvningen.
For fastholdelsesanordninger skal afprøvningsrapporten ligeledes
angive den måde, på hvilken køretøjets opbygning er fastgjort til
prøvningsvognen, sædernes anbringelse og ryglænenes hældning.
Hvis attrappens fremadrettede bevægelse går ud over de i pkt.
2.6.1.2.2 angivne værdier, skal afprøvningsrapporten angive, hvor-
vidt kravene i pkt. 2.6.1.3.1 er opfyldt.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 17
▼B
2.8. Overensstemmelseskontrol
2.8.1. Mindstekrav til overensstemmelseskontrol
2.8.1.1. Fabrikanten eller den befuldmægtigede, der er indehaver af EØF-
godkendelsesmærket, er forpligtet til at udøve eller lade udøve en
stadig kvalitetskontrol, som sikrer, at sættene produceres ensartet og i
overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.
2.8.1.2. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede er navnlig forpligtet til at
sørge for følgende:
a) fremgangsmåder ved kvalitetskontrol,
b) det nødvendige kontroludstyr til overensstemmelseskontrol,
c) registrering af afprøvningsresultaterne samt tilhørende afprøv-
ningsrapporter og dokumenter,
d) udnyttelse af afprøvningsresultaterne, som gør det muligt at
kontrollere og sikre stabiliteten i de producerede sæts data under
hensyntagen til de tilladelige spredninger af industrifabrikation.
2.8.1.3. De prøver, der udtages til overensstemmelseskontrol, skal under-
kastes de afprøvninger, der er defineret i forståelse med den
kompetente myndighed, blandt de i pkt. 2.6 og 2.7 beskrevne
afprøvninger.
2.8.1.4. Især skal følgende mindstekrav overholdes:2.8.1.4.1. Alle sæt med inerti-pretractor skal kontrolleres således, at de
opfylder kravene i pkt. 2.4.5.2.1.1 i overensstemmelse med de
særlige forskrifter i pkt. 2.4.5.2.3.
2.8.1.4.2. Kontrollen af modstandsdygtigheden for prøveeksemplarer af
producerede sikkerhedsseler under den dynamiske afprøvning
udføres i henhold til bestemmelserne i pkt. 2.7.8. Denne kontrol
udføres på statistisk grundlag og ved udtagning af stikprøver, og
under alle omstændigheder med en hyppighed på 1 ud af 25 000
producerede sikkerhedsseler eller 1 pr. produktionsmåned, idet den
største hyppighed lægges til grund.
For typer, hvis årlige produktion er højst 5 000 sæt, tillades en
minimumshyppighed på 1 pr. år.
Ved afprøvningen efter sammenstødet underkastes sættet en visuel
undersøgelse uden at lukkebeslaget åbnes for at fastslå, om der
foreligger svigt eller brud. Såfremt afprøvningen er mangelfuld, er
fabrikanten forpligtet til at foretage en ny prøveudtagning og træffe
alle foranstaltninger til at sikre, at den tilsvarende produktion er i
overensstemmelse hermed.
2.8.2. Mindstekrav til stikprøvekontrol udført af medlemsstaterne
2.8.2.1. Kontrolhyppigheden for stikprøver skal vælges således, at mindst ét
sæt ud af 5 000 sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der
produceres af hver godkendt type, underkastes de under pkt. 2.8.2.2
omhandlede kontrolafprøvninger med en minimumshyppighed på 1
og en maksimumshyppighed på 50 for hver 12 produktionsmåneder.
2.8.2.2. De seler, der udtages til kontrol af, at de er i overensstemmelse med
en godkendt type, skal underkastes kontrolafprøvninger, som den
kompetente myndighed udvælger blandt de i pkt. 2.6 og 2.7
beskrevne afprøvninger.
Mindst 10 % af de seler, der udtages til overensstemmelseskontrol,
men mindst 1 og højst 5 for hver 12 produktionsmåneder,
underkastes dynamisk afprøvning.
2.8.2.3. Hvis ét af prøveeksemplarerne ikke består den afprøvning, det
underkastes, gennemføres en ny afprøvning med tre andre prøveek-
semplarer.
Hvis ét af disse tre prøveeksemplarer ikke består denne afprøvning,
tages artikel 3 stk. 2, i anvendelse.
2.8.2.4. Til kontrol udtages seler, som markedsføres, eller som skal
markedsføres.
2.9. Vejledning
Alle sikkerhedsseler skal ledsages af den i bilag X givne vejledning.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 18
▼B
3. MONTERINGSVEJLEDNING
3.1. Køretøjernes udstyr
►C1Alle køretøjer, der er omhandlet i artikel 9, og som tilhører
klasse M1og N1samt klasse M2(bortset fra køretøjer, hvis totalvægt
overstiger 3 500 kg og køretøjer med særlige ståpladser) skal være
udstyret med sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger i over-
ensstemmelse med dette direktiv. ◄Disse sikkerhedsseler eller
anordninger (til hvilke retractorer uden låsemekanisme [punkt 1.8.1.]
og manuelle retractorer [punkt 1.8.2.] imidlertid ikke må anvendes),
skal have følgende form.
Såfremt de øvrige køretøjer, der er omhandlet i artikel 9, udstyres
med sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, skal disse være i
overensstemmelse med samtlige forskrifter i dette direktiv med
undtagelse af forskrifterne i punkt 3.1.1.-3.1.3.
3.1.1. Til sideforsæderne:tre-punktsseler forsynet med dobbeltvirkende
inerti-retractorer (punkt 1.8.4.), dog
3.1.1.1. er på passagersædet automatiske retractorer tilladt (punkt 1.8.3.);
3.1.1.2. til passagersædet i køretøjer af klasse M2anses hofteseler, eventuelt
forsynet med retractorer, som tilstrækkelige, hvis forruden ligger
uden for den i bilag II til direktiv 74/60/EØF definerede
referencezone.
For så vidt angår selerne, betragtes forruden som en del af
referencezonen, hvis den kan komme i statisk kontakt med afprøv-
ningsanordningen efter den i bilag II til direktiv 74/60/EØF
beskrevne metode;
3.1.2. til de forreste midterpladser:tre-punktsseler, eventuelt forsynet med
retractorer;
3.1.2.1. dog anses til de forreste midterpladser hofteseler, eventuelt forsynet
med retractorer, som tilstrækkelige, hvis forruden ligger uden for den
i bilag II til direktiv 74/60/EØF definerede referencezone;
for så vidt angår selerne, betragtes forruden som en del af
referencezonen, hvis den kan komme i statisk kontakt med afprøv-
ningsanordningen efter den i bilag II til direktiv 74/60/EØF
beskrevne metode;
3.1.2.2. uanset forskrifterne i pkt. 3.1.2 og 3.1.2.1 og indtil den 1. januar 1979
kan hver af de forreste midterpladser være forsynet med kun én
hoftesele, eventuelt med retractorer.
3.1.3. Til bagsæderne i køretøjer af klasse M1:hofteseler eller tre-
punktsseler, eventuelt forsynet med retractorer.
3.1.4. Ved tre-punktsseler forsynet med retractorer skal mindst én retractor
virke på diagonalgjorden.
3.1.5. Som undtagelse fra ovennævnte bestemmelser kan der i køretøjer af
klasse N1og M2tillades inerti-retractorer af type 4N (punkt 1.8.5.) i
stedet for en retractor af type 4 (punkt 1.8.4.), når det til de
afprøvende myndigheders tilfredshed bevises, at montering af en
retractor af type 4 ville genere føreren.
3.2. Almindelige forskrifter
3.2.1. Sikkerhedsselerne og fastholdelsesanordningerne skal fæstnes til
forankringer, der opfylder forskrifterne i direktiv 76/115/EØF.
3.2.2. Sikkerhedsselerne eller fastholdelsesanordningerne skal monteres
således, at de, når de bæres korrekt af brugeren, virker efter hensigten
og formindsker risiko for kvæstelser ved ulykkestilfælde. I
særdeleshed skal de være monteret således:
3.2.2.1. at sikkerhedsselernes eller fastholdelsesanordningernes gjorde ikke
kan udsætte bæreren for farer;
3.2.2.2. at muligheden for, at gjorden glider ned over bærerens skulder, når
den bæres korrekt, er minimal;1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 19
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
3.2.2.3. at risikoen for, at gjorden ødelægges ved kontakt med køretøjets
stive, fremspringende dele eller sædets stel, er minimal.
3.3. Særlige forskrifter for de stive dele, der indgår i sikkerheds-
selerne eller fastholdelsesanordningerne (beslag mm.)
3.3.1. Stive dele som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstigelsesbe-
slag osv., må ikke forøge risikoen for kvæstelser ved ulykkestilfælde
for bæreren.
3.3.2. Lukkebeslagets åbningsmekanisme skal være synlig og let tilgæn-
gelig for bæreren og må ikke kunne åbnes ved uagtsomhed eller
uforsætligt. Lukkebeslaget skal være anbragt således, at det er let
tilgængeligt for en tredjemand, som skal kunne løsne bæreren i
tilfælde af fare.
Lukkebeslaget skal monteres således, at det kan lukkes op af
bæreren, både når det er ubelastet, og når det er belastet med dennes
vægt, med en enkelt bevægelse i én enkelt retning og med den ene
eller den anden hånd. For sikkerhedsseler eller fastholdelsesanord-
ninger ved de forreste sidesæder skal lukkebeslaget kunne lukkes på
samme måde.
Det skal kontrolleres, at såfremt lukkebeslaget er i kontakt med
bæreren, er kontaktfladen ikke smallere end 46 mm.
3.3.3. Når selen anvendes af bæreren, skal den enten justeres automatisk
eller være konstrueret på en sådan måde, at den manuelle
justeringsanordning er let tilgængelig for bæreren i siddende stilling
og let at anvende. Den skal kunne strammes med én hånd for at
tilpasses bærerens størrelse og sædets stilling i køretøjet.
3.3.4. De sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der er forsynet
med retractorer, skal monteres således, at retractorerne kan fungere
korrekt og uden vanskelighed rulle gjorden op.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 20
▼B
BILAG II
EKSEMPEL PÅ EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESSKEMA
Maksimalt format A 4 (210 × 297 mm)
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 21
▼B
BILAG III
EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESMÆRKE
1. ALMINDELIGT
1.1. Enhver sikkerhedssele og fastholdelsesanordning, som er i overens-
stemmelse med den godkendte type i henhold til dette direktiv, skal
være forsynet med et EØF-typegodkendelsesmærke.
EØF-typegodkendelsesmærket består af følgende dele:
1.1.1. et rektangel hvori står bogstavet »e« efterfulgt af kendingsnummer
eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, der har meddelt
typegodkendelsen:
1 for Tyskland,
2 for Frankrig,3 for Italien,4 for Nederlandene,6 for Belgien,
11 for Det forenede Kongerige,13 for Luxembourg,18 for Danmark,
IRL for Irland,
E for Grækenland;
1.1.2. typegodkendelsesnummeret anbragt under rektanglet;
1.1.3. et eller flere af nedenstående yderligere symboler anbragt oven over
rektanglet:
1.1.3.1. »A« for en tre-punktssele, »B« for en hoftesele og »S« for en special
type sikkerhedssele.
1.1.3.2. Symbolerne i punkt 1.1.3.1. suppleres med følgende:
1.1.3.2.1. »e« for en sele med en energiafledende anordning,
1.1.3.2.2. »r« for en sele med retractor, samt typenummeret på den anvendte
retractor i overensstemmelse med punkt 1.8 i bilag I, og bogstavet »m«
hvis retractoren er en dobbeltvirkende inerti-retractor.
1.1.3.3. Såfremt selen indgår i en fastholdelsesanordning anbringes bogstavet
»Z« foran symbolerne i punkt 1.1.3.1.
1.2. Angivelserne i punkt 1.1 skal enten ved hjælp af en mærkat eller
direkte mærkning på selen anbringes let læseligt, og således at de ikke
kan udslettes. Mærkaten eller mærkningen skal kunne tåle dagligt brug.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 22
▼A1
▼B
▼B
2. EKSEMPLER PÅ EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSES-
MÆRKE
2.1.
Den sele, som er forsynet med ovenstående typegodkendelsesmærke,
er en trepunktssele (A) med en en rgiafledende anordning (e og
typegodkendt i Neder landene (e 4) med typegodkendelsesnummer
2439
2.2.
Den sele, som er forsynet med ovenstående typegodkendelsesmærke,
er en hoftesele (B) forsynet med dobbeltvirkende retractor af 4-typen
og typegodkendt i Nederlandene (e 4) med typegodkendelsesnummer
2439.
2.3.
Den sele, som er forsynet med ovenstående typegodkendelsesmærke,
er en speciel type sikkerhedssele (S) forsynet med en energiafledende
anordning (e), som indgår i en fastholdelsesanordning (Z) og
typegodkendt i Nederlandene (e 4) med typegodkendelsesnummer
2439.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 23
▼B
Bemærkning:
Typegodkendelsesnummeret og symbolerne skal anbringes i nærheden
af rektanglet, over eller under bogstavet »e« eller til højre eller venstre
for dette. Tallene i typegodkendelsesnummeret anbringes på samme
side af »e« og vender samme vej. Det eller de øvrige symboler
anbringes modsat nummeret. Romertal for typegodkendelsesnumre bør
undgås for at udelukke forveksling med de øvrige symboler.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 24
▼B
BILAG IV
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF RETRACTORERS HOLDBARHED
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 25
▼B
BILAG V
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF LÅSEMEKA-
NISMEN I INERTI-RETRACTORER
Tegningen viser apparatur, som er egnet til disse afprøvninger. Det består af en
motor med kamskive, hvis kamfølger ved snoretræk står i forbindelse med en lille
vogn på skinner. I kamfølgeren indgår en »bevægelsesabsorberende« anordning,
der optager yderligere bevægelse, når tromlen låses, før kamfølgerens bevægelse
er afsluttet. Kamskivens form og motorens hastighed er afpasset til at give den ipkt. 2.7.7.2.2 i bilag I angivne acceleration; prøvestrækningen skal være større
end gjordens tilladte maksimale udtrækslængde før låsning.
På vognen er anbragt et underlag, der kan dreje rundt, således at retractoren kan
monteres i forskellige positioner i forhold til vognens bevægelsesretning.
Til afprøvning af retractormekanismens følsomhed over for gjordens bevægelser
monteres retractoren på et fast underlag, og gjorden fæstnes til vognen.
Ved ovennævnte afprøvninger kan underlag eller andre dele leveret af fabrikanten
eller dennes befuldmægtigede indgå i prøveopstillingen for så realistisk som
muligt at simulere montering i et køretøj.
Underlag og andre nødvendige dele til simulering af montering i et køretøj skal
stilles til rådighed af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede.
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 26
▼B
BILAG VI
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL STØVPRØVNING AF RETRACTORER
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 27
▼B
BILAG VII
BESKRIVELSE AF VOGNEN, SÆDET, FORANKRINGERNE OG STOPAN-
ORDNING
1. VOGNEN
Under afprøvningen af sikkerhedsselerne skal massen af den vogn, som bærer
sædet, være 400 kg ± 20 kg. Under afprøvningen af fastholdelsesanordninger
skal vognens masse tilsammen med den del af vognens struktur, der er
fastgjort til det, være 800 kg. Om nødvendigt kan totalmassen af vognen og
vognens struktur dog forøges med multipla af 200 kg. I intet tilfælde må
totalmassen afvige fra den nominelle masse med mere end ± 40 kg.
2. SÆDET
Sædet skal være af stiv konstruktion og have en glat overflade, dog ikke for
afprøvninger af fastholdelsesanordninger. Målangivelserne i fig. 1 skal
overholdes, og det skal iagttages, at ingen metaldele kommer i kontakt med
selen.
3. FORANKRINGER
Forankringerne skal anbringes i henhold til anvisningerne i fig. 1. De punkter,
der svarer til anbringelsen af forankringerne, angiver, hvor selens ender skal
fæstes på stellet eller i påkommende tilfælde på måleanordningerne. Den
struktur, der bærer forankringerne, skal være stiv. Den øvre forankring må
ikke flytte sig mere end 0,2 mm i længderetningen, hvis den påvirkes med 98
daN. Vognen skal være udført således, at der ikke sker nogen blivende
deformering af de dele, som bærer forankringerne under prøvningen.
4. STOPANORDNING
Denne anordning består af to ens energiafledende anordninger, der monteres
parallelt; for fastholdelsesanordninger monteres dog 4 energiafledende
anordninger for nominel masse på 800 kg. Om nødvendigt anvendes en
ekstra energiafledende anordning for hver 200 kg, den nominelle masse
forøges med.
Hver energiafledende anordning består af følgende:
— en kappe bestående af et stålrør,
— et energiafledende rør af polyuretan,
— en aflang knop af blankpoleret stål, der går ind i anordningen,
— en stang og en anslagsplade.
På tegningerne i fig. 2, 3 og 4 ses målene på anordningens forskellige dele.
Det afledende materiales kendetegn er angivet omstående. Umiddelbart før
hver afprøvning skal rørene holdes ved en temperatur mellem 15 og 30 ºC og
ikke benyttes i mindst 12 timer. De krav, stopanordningen skal opfylde,
angives i bilag IX. Enhver anordning, som giver lignende resultater, kan
anvendes.
DET AFLEDENDE MATERIALES KENDETEGN
(Metode ASTM D 735, medmindre andet angives)
— Shore-hårdhed A:95 ± 2
— Brudbelastning:Ro≥343 daN/cm2
— Minimumsforlængelse:Ao≥400 %
Modul for 100 % forlængelse ≥108 daN/cm2
300 % forlængelse ≥235 daN/cm2
— Koldskørhed (Metode ASTM D 736):
5 timer ved — 55 ºC
— Kompression (Metode B):
22 timer ved 70 ºC ≤45 %
— Massefylde ved 25 ºC:1,05 — 1,10
— Ældning (Metode ASTM D 573):
70 timer ved 100 ºC — Shore-hårdhed A:variation ± 3 max.
— brudbelastning:formindskelse < 10 % af Ro
— forlængelse:formindskelse < 10 % af Ao
— masse:formindskelse < 1 %
— Neddypning i olie (Metode ASTM nr. 1 Oil).1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 28
▼B
70 timer ved 100 ºC — Shore-hårdhed A:variation ± 4 max.
— brudbelastning:formindskelse < 15 % af Ro
— forlængelse:formindskelse < 10 % af Ao
— volumen:kvælning < 5 %
— Neddypning i olie (Metode ASTM nr. 3 Oil):
70 timer ved 100 ºC — brudbelastning:formindskelse < 15 % af Ro
— forlængelse:formindskelse < 15 % af Ao
— volumen:kvælning < 20 %
— Neddypning i destilleret vand:
1 uge ved 70 ºC — brudbelastning:formindskelse < 35 % af Ro
— forlængelse:forøgelse < 20 % af Ao1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 29
▼B
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 30
▼B
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 31
▼B
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 32
▼B
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 33
▼B
BILAG VIII
BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN
1. SPECIFIKATION AF ATTRAPPEN
1.1.Almindeligt
Denne attraps væsentligste kendetegn er angivet i følgende tegninger og
skemaer:
Fig. 1:Set fra siden — hoved, hals og torso.
Fig. 2:Set forfra — hoved, hals og torso.
Fig. 3:Set fra siden — bækken, lår og ben.Fig. 4:Set forfra — bækken, lår og ben.
Fig. 5:De vigtigste målangivelser.
Fig. 6:Attrap i siddende stilling med angivelse:
— af tyngdepunktet,
— anbringelse af målepunkterne,— skulderhøjden.
Skema 1:Nøgle til benævnelser og væsentligste mål for attrappens
enkelte dele.
Skema 2:Massen af hoved, hals, torso, lår og ben.
1.2.Beskrivelse af attrappen
1.2.1.Benets konstruktion (se fig. 3 og 4)
Benet er sammensat af tre dele:
— plade som fodsål (30),
— selve benrøret (29),
— knærøret (26).
Det rør, der udgør knæet, har to stopanordninger, som begrænser benets
bevægelse inde i låret.
Fra udstrakt stilling kan benet dreje ca. 120º bagud.
1.2.2.Lårets konstruktion (se fig. 3 og 4)
Låret består af tre dele:
— knærør (22),
— lårstang (21),
— bækkenrør (20).
For at hæmme knæets bevægelser er der i knærøret (22) to udskæringer,
som griber ind i øjer i benet.
1.2.3.Torsoens konstruktion (se fig. 1 og 2)
Torsoen består af følgende dele:
— bækkenrør (2)
— rullekæde (4)
— ribben (6 og 7)— brystben (8)— kædens fæstelse i (3) samt delvis i (7 og 8)
1.2.4.Hals (se fig. 1 og 2)
Halsen dannes af syv plader af polyurethan. (9). Halsen kan gøres mere
eller mindre stiv ved hjælp af en reguleringsanordning til kæden.
1.2.5.Hoved (se fig. 1 og 2)
Hovedet (15) er hult; polyurethanet er forstærket med stålplader (17).
Kædens reguleringsanordning, der gør det muligt at regulere halsen, består
af en blok polyamid (10), et rør til at holde afstand (11) og en
spændeanordning (12 og 13).1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 34
▼B
Hovedet kan dreje i første og andet led (leddene ved atlas-hvirvelen og
taphvirvelen), som omfatter spændeanordningen (14 og 18), afstandsrører
(16) og polyamidblokken (10).
1.2.6.Forbindelsen i knæleddet (se fig. 4)
Benet og lårene er forbundet med rør (27) og spændeanordningen (28).
1.2.7.Forbindelse i hofteleddet (se fig. 4)
Lårene og torsoen er forbundet af røret (23), friktionspladerne (24) og
spændeanordningen (25).
1.2.8.Polyurethan
Type:PU 123 CH Compound.
Hårdhed:50 — 60 Shore A.
1.2.9.Beklædning
Attrappen er beklædt med specielt materiale.
2. KORRIGERING AF MASSEN
For at kunne justere attrappen efter bestemte værdier og dens totale masse,
justeres massefordelingen ved hjælp af seks korrigerende belastninger på
hver 1 kg, som kan sættes fast på bækkenleddet. Seks andre belastninger af
polyuretan på 1 kg hver kan anbringes på torsoens ryg.
3. PUDE
En speciel pude anbringes mellem attrappens torso og beklædningen.
Puden skal være fremstillet af polyethylenskum og opfylde følgende
forskrifter:
hårdhed:7 — 10 Shore A,
tykkelse:25 ± 5 mm.
Den skal kunne udskiftes.
4. JUSTERING AF LEDDENE
4.1.Almindeligt
For at resultaterne skal være reproducerbare, er det nødvendigt at
specificere og kontrollere friktionen i de forskellige led.
4.2.Knæled
Knæled reguleres.
Lår og ben anbringes lodret.
Benet drejes 30º.Skruen i spænddelen løsnes meget langsomt, indtil benet falder på grund af
sin egen vægt.
Møtrikken fastskrues i denne stilling.
4.3.Hofteleddene
Hofteleddene reguleres ved at skrue dem helt fast.
Lårene anbringes vandret og torsoen lodret.
Torsoen drejes fremad, indtil den danner en vinkel på 60º med lårene.
Spændeindretningen løsnes meget langsomt, indtil torsoen falder på grund
af sin egen vægt.
Møtrikken fastskrues i denne stilling.
4.4.Leddet, ringhvirvel-taphvirvel
Dette led skal reguleres således, at det lige netop modstår sin egen vægt i
retningerne fremad og bagud.
4.5.Hals
Halsen skal reguleres ved hjælp af kædens reguleringsanordning (13). Når
halsen er indstillet korrekt, flytter den øverste del af spænddelen sig1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 35
▼B
mellem 40 og 60 mm, når der påføres den en vandret påvirkning på 10
daN.
SKEMA 1
Tal Benævnelse Materiale Mål
1 Kroppens materiale Polyurethan —
2 Bækkenrør Stål 76 × 70 × 100 mm
3 Fastgørelse af kæden Stål 25 × 10 × 70 mm
4 Rullekæde Stål 3/4 mm
5 Skulderplade Polyurethan —
6 Profil Stål 30 × 30 × 3 × 250 mm7 Ribben Perforeret stålplade 400 × 85 × 1,5 mm
8 Brystben Perforeret stålplade 250 × 90 × 1,5 mm
9 Skiver (seks) Polyurethan Ø 90 × 20 mm
Ø 80 × 20 mm
Ø 75 × 20 mm
Ø 70 × 20 mm
Ø 65 × 20 mm
Ø 60 × 20 mm
10 Blok Polyamid 60 × 60 × 25 mm
11 Afstandsrør Stål 40 × 40 × 2 × 50 mm
12 Spændeindretningens bolt Stål M 16 × 90 mm
13 Spændeindretningens
møtrikStål M 16 mm
14 Leddets spændeindretning
A-AStål Ø 12 × 130 (M 12) mm
15 Hoved Polyurethan —
16 Afstandsrør Stål Ø 18 × 13 × 17 mm
17 Forstærkningsplade Stål 30 × 3 × 500 mm
18 Spændeanordningens
møtrikkerStål M 12
19 Lår Polyurethan —
20 Bækkenrør Stål 76 × 70 × 80 mm
21 Lårstang Stål 30 × 30 × 440 mm
22 Knærør Stål 52 × 46 × 40 mm
23 Forbindelsesrør til hoften Stål 70 × 64 × 250 mm24 Friktionsskive (fire) Stål 160 × 75 × 1 mm
25 Spændeindretning Stål M 12 × 320 mm
skiver og møtrikker
26 Knærør Stål 52 × 46 × 160 mm
27 Forbindelsesrør til knæet Stål 44 × 39 × 190 mm
28 Skive for spændeindret-
ningStål Ø 70 × 4 mm
29 Benrør Stål 50 × 50 × 2 × 460 mm
30 Plade som fodsål Stål 100 × 170 × 3 mm
31 Korrigerende masse til
torsoen (6)Polyurethan hver på 1 kg
32 Korrigerende pude Polyethylenskum 350 × 250 × 25 mm
33 Beklædning Bomuld og strimler af
polyamid—
34 Korrigerende belastninger
i hofteleddet (6)Stål hver på 1 kg1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 36
▼B
SKEMA 2
Attrappens enkelte dele Masse i kilogram
Hoved + hals 4,6 ± 0,3
Torso og arme 40,3 ± 1,0
Lår 16,2 ± 0,5
Ben + fod 9,0 ± 0,5
Samlet masse iberegnet korrigerende belastninger 74,5 ± 1,01977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 37
▼B
Figur 11977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 38
▼B
Figur 21977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 39
▼B
Figur 3
 Figur 41977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 40
▼B
Attrap anbragt i den i fig. 1 i bilag VII angivne stilling
G = Tyngdepunkt
T = Overkroppens referencepunkt (anbragt foran på attrappens symmetrilinje)P = Hoftepartiets referencepunkt (anbragt bagpå attrappens symmetrilinje)1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 41
▼B
BILAG IX
BESKRIVELSE AF AFPRØVNINGSVOGNENS DECELERATIONS-
KURVE SOM FUNKTION AF TIDEN
(Kontrolkurve for stoppeanordningerne)
Decelerationskurven skal for afprøvningsvognen belastet med en ubevægelig
masse for at nå en totalmasse på 455 ± 20 kg i tilfælde af afprøvning af
sikkerhedsseler og 910 ± 40 kg i tilfælde af afprøvning af fastholdelsesanord-
ninger, når den nominelle vægt af afprøvningsvognens og dennes struktur er 800
kg, ligge i det foran viste skraverede område. Om nødvendigt kan den nominelle
masse af afprøvningsvognen med struktur forøges for hvert trin på 200 kg, ihvilket tilfælde en yderligere masse på 28 kg tilføjes pr. trin. I intet tilfælde må
afprøvningsvognens samlede masse, den ubevægelige masse og afprøvnings-
vognens struktur afvige fra den nominelle værdi for justeringsprøvninger med
mere end ± 40 kg. Bremselængden under justeringen af afprøvningsvognen er 400
± 20 mm.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 42
▼B
I de to ovenfor anførte tilfælde skal målemateriellet have et tilnærmelsesvis
lineært udslag indtil 60 Hz med afskæring ved 100 Hz. De mekaniske resonanser
stammende fra monteringen af fanganordningen må ikke medføre yderligere
fordrejninger. Der skal ved frekvensudslaget tages hensyn til kablets længde og
temperaturen (1).1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 43
(1) Disse forskrifter svarer til SAE-rekommandation nr. J 211 a. De vil senere blive erstattet
af henvisning til en ISO-norm som er under udarbejdelse.
▼B
BILAG X
VEJLEDNING
Hver sikkerhedssele skal ledsages af vejledning vedrørende de efterfølgende
punkter udformet på det eller de sprog, som anvendes i den medlemsstat, i hvilket
den påregnes udbudt til salg:
1. Monteringsforskrifter (unødvendige, dersom fabrikanten leverer køretøjet med
sikkerhedsseler), som angiver for hvilke køretøjstyper sættet passer og den
korrekte metode for fastgørelse af sættet i køretøjet såvel som anvisninger
vedrørende undgåelse af slid på gjordene.
2. Brugsanvisning (denne kan fremgå af instruktionsbogen for køretøjet, dersom
fabrikanten leverer køretøjet med sikkerhedsseler), som giver nærmere
vejledning til sikring af, at brugeren får størst udbytte af sikkerhedsselen. I
disse instruktioner bør følgende angives:
a) betydningen af altid at tage selen på;
b) den rigtige måde at tage sikkerhedsselen på og især:
— den foreskrevne placering af lukkeanordningen,
— nødvendigheden af at selerne er strammet,
— den korrekte placering af selegjordene og nødvendigheden af, at de
ikke snos,
— at hver sele skal benyttes af en enkelt person, og at selen ikke må
spændes om et barn, som sidder på skødet af en passager;
c) hvorledes lukkeanordningen åbnes og lukkes;
d) hvorledes selen indstilles;
e) brugen af retractorerne, som kan være indbygget i sættet, og hvorledes det
er muligt at kontrollere, at de er låst;
f) anbefalede metoder for rengøring af selen og for samling af den efter
rengøring, dersom dette er påkrævet;
g) nødvendigheden af at udskifte selen, når den har været i brug ved en
alvorlig ulykke, eller hvis den bærer spor af losning eller har skår;
h) at selen absolut ikke må omdannes eller ændres, idet sådanne ændringer
kan gøre selen virkningsløs, og specielt, dersom konstruktionen gør det
muligt at adskille selen i dens bestanddele, vejledning til sikring af korrekt
samling igen;
i) at selen er konstrueret til at bruges af voksne;
j) oprulning af selen, når den ikke er i brug.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 44
▼B
BILAG XI
AFPRØVNING AF LUKKEBESLAG
(Se pkt. 2.7.6.5 i bilag I)
1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 45
▼B
BILAG XII
SLID- OG GLIDEAFPRØVNINGER
Figur 1
Afprøvning type 1
Eksempler på opstilling ved afprøvningerne alt efter justeringsanordningerne1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 46
▼B
Figur 2
Afprøvning type 21977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 47
▼B
Figur 3
Afprøvning type 3 og glideprøvning1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 48
▼B
BILAG XIII
KORROSIONSAFPRØVNING
1. AFPRØVNINGSAPPARATUR
1.1 Apparatet består af et salttågekammer, en beholder til saltopløsningen, en
tilførsel af komprimeret luft tilpasset formålet, en eller flere forstøverdyser,
holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til opvarmning af kammeret
og de nødvendige kontrolmidler. Dimensioner og konstruktionsdetaljer for
apparatet skal være valgfri, når blot afprøvningsforskrifterne overholdes.
1.2 Det er vigtigt at sikre, at dråber af opløsningen, som samler sig på kammerets
dæksel, ikke falder ned på prøveeksemplaret, og
1.3 at dråber af opløsningen, som falder fra det prøveeksemplar, der afprøves,
ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves påny.
1.4 Apparatet må ikke være fremstillet af materialer, som har indflydelse på
salttågens korroderende egenskaber.
2. DE AFPRØVEDE EKSEMPLARERS STILLING I TÅGEKAMMERET
2.1 Prøveeksemplarerne med undtagelse af retractorerne skal fastholdes eller
være udspændt mellem 15 og 30º i forhold til lodret og så vidt muligt
parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedretning bestemt i forhold til
den overflade, der fortrinsvis skal afprøves.
2.2 Retractorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan måde, at
aksler i ruller til genoprulning af gjorden er vinkelrette på den vandrette
salttågestrøms hovedretning i kammeret. Den åbning, som er bestemt til
selens indgang i retractoren, skal vende mod denne hovedretning.
2.3 Alle prøveeksemplarer skal være placeret på en sådan måde, at tågen frit kan
lægge sig på dem.
2.4 Prøverne skal være anbragt således, at det forhindres, at saltopløsning
drypper fra den ene prøve på den anden.
3. SALTOPLØSNING
3.1 Saltopløsningen skal tilberedes, ved at 5 ± 1 massedel af natriumklorid
opløses i 95 dele destilleret vand. Dette salt skal være natriumklorid næsten
frit for nikkel eller kobber og må i tør tilstand ikke indeholde mere end 0,1 %
natriumjodsalt og ikke mere end 0,3 % urenheder i det hele.
3.2 Opløsningen skal være således, at den opsamlede opløsning har en pH-værdi
mellem 6,5 og 7,2 når den forstøves ved 35 ºC.
4. TILFØRSEL AF LUFT
Luft til dyse eller dyser, som muliggør forstøvning af opløsningen, skal være
fri for olie og urenheder og holdes under et tryk mellem 70 kN/m2og 170 kN/
m2.
5. OPSTILLINGEN I SALTTÅGEKAMMERET
5.1 Anbringelseszonen i salttågekammeret skal holdes på en temperatur af 35 ± 5
ºC. Mindst to egentlige tågeopsamlere skal være anbragt i anbringelseszonen
for at undgå en ophobning af dråber fra opløsningen kommende fra
prøveeksemplarerne eller fra andre kilder. Opsamlerne skal være placeret tæt
ved prøveeksemplarerne, den ene så nær som muligt ved dyserne og den
anden så langt væk som muligt fra dyserne. Tågen skal være således, at der
på hver del på 80 cm2af den vandrette opsamlingszone i hver opsamler
gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning pr. time, når
målingerne gennemføres over mindst 16 timer.
5.2 Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller forskudt på en sådan måde, at
forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksemplarerne.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 49
▼B
BILAG XIV
KRONOLOGISK ORDEN FOR AFPRØVNINGERNE
Referencebe-
stemmelserAfprøvningPrøveeksemplarer
Bælte Gjordprøve
123456123456789 1 0
2.2, 2.3.2,
2.4.1.1, 2.4.2.1,
2.5.1.1Inspektion af sættet
×
2.4.2.2 Inspektion af lukkebeslaget ××××××
2.4.1.2, 2.7.2 Korrosionsafprøvning af alle de
faste dele ×
2.4.3.2, 2.7.5.1 Justeringsanordningens modstands-
dygtighed ×
2.4.3.1, 2.4.3.3,
2.7.5.6Lethed af justering
×
2.4.4, 2.7.5.2 Fastgøringsdelenes modstandsdyg-
tighed ×
2.4.2.3 Lukkebeslagets holdbarhed × ×
2.4.2.4, 2.7.5.3 Lukkebeslagets funktionering
under kulde × ×
2.4.2.6, 2.7.5.1
2.7.5.5Lukkebeslagets modstandsdyg-
tighed ×
2.4.1.4, 2.7.5.4 Slagprøvning af faste dele × ×2.4.5, 2.7.6.1,
2.7.2, 2.7.6.3,
2.7.6.2, 2.7.6.4Retractorens funktion
×
2.5.1.2, 2.7.5 Kontrol af gjordens bredde ×
2.5.2, 2.7.3.1,
2.7.4Modstandsdygtighed for gjord efter
konditionering ved omgivelsernes
temperatur og fugtighed ×
2.5.3, 2.7.4 Modstandsdygtighed for gjord efter
særlig konditionering
2.7.3.2 — lys × ×
2.7.3.3 — kulde × ×
2.7.3.4 — varme × ×
2.7.3.5 — vand × ×
2.6.2, 2.7.3.6 Slid × ×
2.4.3, 2.7.3.7 Glidning × ×
2.4.2.7, 2.6.1,
2.4.2.6, 2.7.2,
2.7.6.3, 2.7.7Dynamisk afprøvning af sættet
××
2.4.2.5, 2.4.2.7,
2.7.8Afprøvning af åbning af lukkebe-
slag × ×
Bemærkning: Yderligere kræves et prøveeksemplar af sikkerhedsselen af referencehensyn.1977L0541 — DA — 24.07.1981 — 002.001 — 50