1994R0355 — DA — 01.01.1998 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).

▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 355/94

af 14. februar 1994

om ændring af forordning (EØF) nr. 918/83 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import og eksportafgifter

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 28, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Efter artikel 45 i forordning (EØF) nr. 918/83 ( 4 ), indrømmes der fritagelse for importafgifter for varer, der fra et tredjeland indføres i rejsendes personlige bagage i ikke-erhvervsmæssigt øjemed; i henhold til artikel 47 i forordning (EØF) nr. 918/93 kan den samlede værdi af varer, for hvilke der indrømmes fritagelse, ikke overstige 45 ECU pr. rejsende; i henhold til artikel 47, stk. 2, i nævnte forordning kan medlemsstaterne nedsætte dette beløb til 23 ECU for så vidt angår rejsende under 15 år; der bør tages hensyn til de foranstaltninger til fordel for rejsende, der anbefales af de internationale specialorganisationer, navnlig foranstaltningerne i tillæg F.3 til den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling; dette mål vil kunne nås ved at forhøje afgiftsfritagelsen; det er nødvendigt i et begrænset tidsrum at indføre en undtagelse for Tyskland i betragtning af de økonomiske vanskeligheder, som værdien af afgiftsfritagelsen vil kunne forårsage, navnlig for så vidt angår rejsende, der rejser ind på denne medlemsstats område via landegrænser mellem denne og andre tredjelande end EFTA-landene, eller som ankommer med skib i kystsejlads fra de førstnævnte lande; særlige bånd knytter Spaniens kontinentale område sammen med Ceuta og Melilla — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 918/83 ændres således:

1) Artikel 47 affattes således: »Artikel 47 For så vidt angår andre end de i artikel 46 omhandlede varer indrømmes fritagelse i henhold til artikel 45 for varer til en samlet værdi af 175 ECU pr. rejsende. Medlemsstaterne kan dog nedsætte dette beløb til 90 ECU for så vidt angår rejsende under 15 år.«

2) Følgende artikel indsættes: »Artikel 47a 1. Uanset artikel 47, stk. 1, kan Spanien indtil den 31. december 2000 anvende en grænse på 600 ECU for de pågældende varer, der indføres afgiftsfrit fra Ceuta og Melilla og kommer ind på toldområdet, således som det er defineret med hensyn til Spanien i artikel 3, stk. 12, fjerde led, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks. ( 5 ) 2. Uanset artikel 47, stk. 2, har Spanien for rejsende under 15 år mulighed for at nedsætte denne grænse for afgiftsfri indførsel til 150 ECU.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 1. april 1994.

▼M2

For Forbundsrepublikken Tysklands og Republikken Østrigs vedkommende anvendes denne forordning dog først fra den 1. januar 2003 for varer, der indføres af rejsende, der kommer ind på tysk eller østrigsk område via en landegrænse til andre lande end de andre medlemsstater og EFTA-landene, eller som ankommer med skib i kystsejlads fra de nævnte lande.

Fra den 1. januar 1999 anvender de to medlemsstater dog på indførsler, som rejsende omhandlet i foregående afsnit foretager, en grænse for afgiftsfri indførsel på mindst 100 ECU. Sammen hæver de gradvist beløbsgrænsen for sådanne indførsler med henblik på, at denne senest den 1. januar 2003 er på niveau med den grænse, der gælder i Fællesskabet.

▼B

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

( 1 ) EFT nr. C 254 af 11. 10. 1986, s. 7.

( 2 ) EFT nr. C 13 af 18. 1. 1988, s. 173.

( 3 ) EFT nr. C 105 af 24. 4. 1987, s. 4.

( 4 ) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3357/91 (EFT nr. L 318 af 20. 11. 1991, s. 3).

( 5 ) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.