1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B FORORDNING Nr. 17
Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86
(EFT P 13 af 21.2.1962, s. 204)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning nr. 59 om ændring af nr. 17 P 58 1655 10.7.1962
►M2Rådets forordning nr. 118/63/EØF af 5. november 1963 P 162 2696 7.11.1963
►M3Rådets forordning (EØF) nr. 2822/71 af 20. december 1971 L 28549 29.12.1971
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
FORORDNING Nr. 17
Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens
artikler 85 og 86
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-miske Fællesskab, særlig artikel 87,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament, ogud fra følgende betragtninger:For at gennemføre en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for
Fællesmarkedet ikke fordrejes, bør der drages omsorg for en afbalan-ceret og ensartet anvendelse i medlemsstaterne af bestemmelserne iartiklerne 85og 86;
de nærmere bestemmelser for anvendelsen af artikel 85, stk. (3) må
fastlægges under hensyntagen til nødvendigheden af på den ene side atsikre et effektivt tilsyn og på den anden side at forenkle den administra-tive kontrol mest muligt;
det skønnes derfor nødvendigt i princippet at pålægge de virksomheder,
som ønsker at påberåbe sig bestemmelserne i artikel 85, stk. 3, pligt tilat anmelde deres aftaler, vedtagelser og samordnede praksis tilKommissionen;
der må imidlertid tages hensyn til, dels at disse aftaler, vedtagelser og
former for samordnet praksis sandsynligvis er meget talrige og derforikke samtidig kan gøres til genstand for undersøgelse, dels at nogle afdem frembyder særlige træk, som kan gøre dem mindre farlige forfællesmarkedets udvikling;
der bør som følge heraf for visse kategorier af aftaler, vedtagelser og
samordnet praksis foreløbig gennemføres en smidigere ordning, doguden at foregribe spørgsmålet om deres gyldighed efter bestemmelsernei artikel 85;
virksomhederne kan på den anden side have interesse i at få at vide, om
aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis, som de deltager i eller agterat deltage i, kan give Kommissionen anledning til indskriden i henholdtil artikel 85, stk. 1, eller artikel 86;
for inden for fællesmarkedet at sikre en ensartet anvendelse af bestem-
melserne i artiklerne 85og 86 er det nødvendigt at fastlægge de regler,hvorefter Kommissionen i nær og vedvarende kontakt med medlemssta-ternes kompetente myndigheder kan træffe de foranstaltninger, der erpåkrævede for anvendelse af bestemmelserne i artiklerne 85og 86;
med henblik herpå må Kommissionen opnå støtte hos medlemsstaternes
kompetente myndigheder og desuden i hele fællesmarkedsområdet havebeføjelse til at kræve de oplysninger og foretage sådanne kontrolunder-søgelser, som er nødvendige for at finde frem til aftaler, vedtagelser ogformer for samordnet praksis, som er forbudt efter artikel 85, stk. 1,samt til et efter artikel 86 forbudt misbrug af en dominerende stilling;
for at kunne løse sin opgave, at overvåge gennemførelsen af traktatens
bestemmelser, må Kommissionen have hjemmel til at rette henstillingerog beslutninger til virksomheder eller sammenslutninger af virksom-heder med det formål at bringe overtrædelser af artiklerne 85og 86 tilophør;
overholdelsen af bestemmelserne i artiklerne 85og 86 samt opfyldelsen
af de forpligtelser, som i henhold til denne forordning pålægges virk-somheder og sammenslutninger af virksomheder, må kunne sikres vedhjælp af bøder og tvangsbøder;
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
det er formålstjenligt at fastslå de deltagende virksomheders ret til at
fremsætte udtalelser over for Kommissionen, at give tredjemand, hvisinteresser kan blive berørt af en beslutning, lejlighed til på forhånd atfremsætte sine bemærkninger samt at sikre en omfattende offentliggø-relse af de trufne beslutninger;
alle beslutninger, som Kommissionen træffer i henhold til denne forord-
ning, er under de i traktaten angivne vilkår underkastet Domstolenskontrol, og herudover bør der i medfør af artikel 172 tillæggesDomstolen fuld prøvelsesret vedrørende beslutninger, hvorvedKommissionen pålægger bøder eller tvangsbøder;
denne forordning kan træde i kraft uden at berøre yderligere bestem-
melser, som måtte blive fastsat senere i medfør af artikel 87,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Principbestemmelse
Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af den i traktatens artikel 85,stk. 1, omhandlede art og misbrug af en dominerende stilling påmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 86 er forbudt, uden at derhertil kræves nogen forudgående afgørelse, med forbehold af bestem-melserne i artiklerne 6, 7 og 23 i denne forordning.
Artikel 2
Negativattester
Kommissionen kan efter begæring fra de deltagende virksomheder og
sammenslutninger af virksomheder fastslå, at der ikke efter de forhold,Kommissionen har kendskab til, findes anledning til i medfør af trakta-tens artikel 85, stk. 1, eller artikel 86 at skride ind mod en aftale,vedtagelse eller samordnet praksis.
Artikel 3
Standsning af overtrædelser
1. Konstaterer Kommissionen efter begæring eller på eget initiativ, at
der foreligger en overtrædelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85eller artikel 86, kan den ved en beslutning pålægge de deltagendevirksomheder og sammenslutninger af virksomheder at bringe dekonstaterede overtrædelser til ophør.
2. Berettigede til at fremsætte en sådan begæring er:
a) medlemsstater,
b) fysiske eller juridiske personer, som kan godtgøre en berettiget inte-
resse.
3. Med forbehold af de øvrige bestemmelser i denne forordning kan
Kommissionen, inden den træffer beslutning i henhold til stk. 1, rettehenstillinger til de deltagende virksomheder og sammenslutninger afvirksomheder med henblik på at bringe overtrædelsen til ophør.
Artikel 4
Anmeldelse af nye aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis
1. Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af den i traktatens
artikel 85, stk. 1, omhandlede art, som kommer i stand efter denneforordnings ikrafttræden, og med hensyn til hvilke deltagerne agter atpåberåbe sig bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, skalanmeldes til Kommissionen. Så længe de ikke er anmeldt, kan der ikkeafgives nogen erklæring i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3.
▼
M3
2. Stk. 1 gælder ikke for aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis,når
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼M3
1) der heri kun deltager virksomheder fra én medlemsstat, og de pågæl-
dende aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis ikkevedrører indførsel eller udførsel mellem medlemsstater;
2) der heri kun deltager to virksomheder, og de pågældende aftaler
alene
a) begrænser den ene aftaledeltagers frihed til selv at fastsætte priser
eller forretningsbetingelser ved videresalg af varer, som hanerhverver hos den anden aftaledeltager, eller
b) pålægger erhververen eller brugeren af industriel ejendomsret —
navnlig af patent-, brugsmønster-, mønster- eller varemærkeret-tigheder — eller den berettigede part i aftaler om overdragelse afeller koncession på fremstillingsmetoder eller viden om brugenog anvendelsen af fabrikationstekniske fremgangsmåder,begrænsninger med hensyn til udøvelsen af disse rettigheder;
3) de udelukkende har følgende til formål:
a) udvikling eller ensartet anvendelse af normer og typer,
b) fælles forskning og udvikling,
c) specialisering af varernes produktion, herunder de aftaler, som er
nødvendige for dens gennemførelse,
— såfremt de varer, som er genstand for specialiseringen ikke i
nogen væsentlig del af det fælles marked udgør mere end15% af omsætningen af tilsvarende varer, eller af sådanne,som på grund af varernes egenskaber, pris eller anvendelse afforbrugerne må opfattes som værende af samme art, og
— såfremt de deltagende virksomheders samlede omsætning
ikke overstiger 200 millioner regningsenheder.
Disse aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis kan anmeldes
til Kommissionen.
▼
B
Artikel 5
Anmeldelse af bestående aftaler, vedtagelser og former for samordnet
praksis
1. Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af den i traktatens
artikel 85, stk. 1, omhandlede art, som består ved denne forordningsikrafttræden, og med hensyn til hvilke deltagerne agter at påberåbe sigbestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, skal inden ►
M11.
november 1962 ◄anmeldes til Kommissionen. ►M1Som en undta-
gelse herfra skal aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, hvori kundeltager to virksomheder, dog først anmeldes inden 1. februar 1963. ◄
2. Bestemmelsen i stk. 1 finder ikke anvendelse, såfremt de pågæl-
dende aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis hører til de iartikel 4, stk. 2, nævnte kategorier; disse kan anmeldes tilKommissionen.
Artikel 6
Beslutninger i henhold til artikel 85, stk. 3
1. Når Kommissionen træffer en beslutning i henhold til traktatens
artikel 85, stk. 3, skal den deri angive det tidspunkt, fra hvilket beslut-ningen skal have virkning. Dette tidspunkt kan ikke ligge forud foranmeldelsesdagen.
2. Bestemmelsen i stk. 1, 2. pkt., finder ikke anvendelse på de i
artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, nævnte aftaler, vedtagelser ogformer for samordnet praksis, heller ikke på sådanne, som er omhandleti artikel 5, stk. 1, og som er anmeldt inden udløbet af den i denne sidstebestemmelse fastsatte frist.
Artikel 7
Særlige bestemmelser om bestående aftaler, vedtagelser og former for
samordnet praksis
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
1. Såfremt aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som består ved
denne forordnings ikrafttræden og anmeldes ►M1inden det i artikel 5,
stk. 1, angivne tidspunkt ◄, ikke opfylder betingelserne i traktatens
artikel 85, stk. 3, og de deltagende virksomheder og sammenslutningeraf virksomheder enten bringer dem til ophør eller ændrer dem, såledesat de ikke længere falder ind under forbudet i traktatens artikel 85, stk.1, eller således at de opfylder betingelserne i traktatens artikel 85, stk. 3,gælder forbudet i traktatens artikel 85, stk. 1, kun i det tidsrum,Kommissionen fastsætter. En af Kommissionen i medfør af 1. pkt.truffet beslutning kan ikke gøres gældende over for virksomheder ogsammenslutninger af virksomheder, som ikke udtrykkeligt har givetderes samtykke til anmeldelsen.
2. Bestemmelserne i stk. 1 er anvendelige på aftaler, vedtagelser og
samordnet praksis, som består ved denne forordnings ikrafttræden, ogsom hører til de i artikel 4, stk. 2, nævnte kategorier, hvis de er anmeldt►
M2inden 1. januar 1967 ◄.
Artikel 8
Gyldighedstiden for og tilbagekaldelse af beslutninger i henhold til artikel
85, stk. (3)
1. En beslutning i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, skal træffes
for et bestemt tidsrum; der kan knyttes betingelser og påbud til en sådanbeslutning.
2. Beslutningen kan efter begæring fornyes, såfremt betingelserne i
traktatens artikel 85, stk. 3, stadig er opfyldt.
3. Kommissionen kan tilbagekalde eller ændre beslutningen eller
forbyde deltagerne bestemte handlinger,
a) såfremt de faktiske forhold har ændret sig på et for beslutningen
væsentligt punkt,
b) såfremt deltagerne handler i strid med et til beslutningen knyttet
påbud,
c) såfremt beslutningen hviler på urigtige oplysninger eller er fremkaldt
ved svig,
d) såfremt deltagerne misbruger den ved beslutningen opnåede frita-
gelse fra bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1.
I de under litra b), c) og d) nævnte tilfælde kan beslutningen også
tilbagekaldes med tilbagevirkende kraft.
Artikel 9
Kompetence
1. Med forbehold af Domstolens adgang til prøvelse af beslutnin-
gerne er det alene Kommissionen, som har beføjelse til i henhold tiltraktatens artikel 85, stk. 3, at erklære bestemmelserne i artikel 85, stk.1, uanvendelige.
2. Kommissionen kan bringe bestemmelserne i traktatens artikel 85,
stk. 1, og artikel 86 i anvendelse, selv om de i artikel 5, stk. 1, og artikel7, stk. 2, fastsatte tidsfrister for anmeldelsen endnu ikke er udløbet.
3. Så længe Kommissionen ikke har indledt nogen procedure i
medfør af artiklerne 2, 3 eller 6, forbliver medlemsstaternes myndig-heder kompetente til i henhold til traktatens artikel 88 at bringe bestem-melserne i traktatens artikel 85, stk. 1, og artikel 86, i anvendelse, selvom de i artikel 5, stk. 1, og artikel 7, stk. 2, fastsatte tidsfrister foranmeldelsen endnu ikke er udløbet.
Artikel 10
Forbindelse med medlemsstaternes myndigheder
1. Kommissionen fremsender omgående til medlemsstaternes kompe-
tente myndigheder afskrift af begæringer og anmeldelser samt af devigtigste dokumenter, som indsendes til Kommissionen med henblik påkonstatering af overtrædelser af bestemmelserne i traktatens artikel 85
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
eller artikel 86, udstedelse af negativattest eller afgivelse af en beslut-
ning i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3.
2. Kommissionen gennemfører den i stk. 1 nævnte procedure i
snæver og vedvarende forbindelse med medlemsstaternes kompetentemyndigheder; disse har ret til at fremsætte deres bemærkninger tilproceduren.
3. Et rådgivende udvalg for kartel- og monopolspørgsmål skal høres,
inden der træffes nogen beslutning efter en procedure som omhandlet istk. 1, og inden der træffes nogen beslutning vedrørende fornyelse,ændring eller tilbagekaldelse af en beslutning i henhold til traktatensartikel 85, stk. 3.
4. Det rådgivende udvalg er sammensat af embedsmænd, som er
kompetente i kartel- og monopolspørgsmål. Hver medlemsstat udpegersom sin repræsentant en embedsmand, som i tilfælde af forfald kanerstattes af en anden embedsmand.
5. Høring finder sted i et fælles møde, som Kommissionen indkalder
til; dette møde afholdes tidligst fjorten dage efter indkaldelsens frem-sendelse. Indkaldelsen skal for hver enkelt sag, der behandles, ledsagesaf en sagsfremstilling med angivelse af de vigtigste dokumenter samt afet foreløbigt forslag til beslutning.
6. Det rådgivende udvalg kan afgive udtalelse, selv om nogle af
udvalgets medlemmer eller deres stedfortrædere ikke er til stede. Resul-tatet af høringen skal udformes skriftligt og vedlægges forslaget tilbeslutning. Det offentliggøres ikke.
Artikel 11
Begæring om oplysninger
1. Til løsning af de opgaver, som ved traktatens artikel 89 og de i
medfør af traktatens artikel 87 givne regler er overladt Kommissionen,kan denne indhente alle fornødne oplysninger fra medlemsstaternesregeringer og kompetente myndigheder samt fra virksomheder ogsammenslutninger af virksomheder.
2. Fremsætter Kommissionen over for virksomheder eller sammen-
slutninger af virksomheder en begæring om oplysninger, oversender densamtidig hermed en genpart af denne begæring til de kompetentemyndigheder i den medlemsstat, hvor virksomheden eller sammenslut-ningen af virksomheder har sit hjemsted.
3. I begæringen skal Kommissionen angive retsgrundlaget for og
formålet med begæringen samt de i artikel 15, stk. 1, litra b), i denneforordning fastsatte sanktioner for afgivelse af urigtige oplysninger.
4. Pligten til at afgive oplysninger påhviler virksomhedernes indeha-
vere eller disses repræsentanter, og for så vidt angår juridiske personer,selskaber eller foreninger uden status som juridisk person de personer,der ifølge lov eller vedtægt er bemyndiget til at repræsentere dem.
5. Såfremt en virksomhed eller sammenslutning af virksomheder
inden udløbet af en af Kommissionen fastsat frist ikke eller ikke udtøm-mende meddeler de krævede oplysninger, fremsætter Kommissionenkrav om oplysningerne i form af en beslutning. Denne skal angive,hvilke oplysninger der kræves, fastsætte en passende frist til deresafgivelse og indeholde en henvisning til de i artikel 15, stk. 1, litra b),og artikel 16, stk. 1, litra c), fastsatte sanktioner såvel som til adgangentil at indbringe klage over beslutningen for Domstolen.
6. Samtidig oversender Kommissionen en genpart af beslutningen til
den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældendevirksomhed eller sammenslutning af virksomheder har sit hjemsted.
Artikel 12
Undersøgelse af erhvervssektorer
1. Hvis udviklingen i samhandelen mellem medlemsstaterne, prisbe-
vægelser, manglende priselasticitet eller andre forhold inden for enerhvervssektor giver grund til at antage, at konkurrencen inden for
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
fællesmarkedet i den pågældende erhvervssektor er begrænset ellerfordrejet, kan Kommissionen beslutte at iværksætte en generel undersø-gelse af denne erhvervssektor og herunder af virksomhederne i denpågældende erhvervssektor kræve de oplysninger, som er fornødne tilanvendelse af de i traktatens artikler 85og 86 nedlagte principper samttil løsning af de opgaver, der er overladt Kommissionen.
2. Navnlig kan Kommissionen af alle virksomheder og grupper af
virksomheder i den pågældende erhvervssektor kræve oplysninger omsamtlige de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, som ihenhold til artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, er undtaget fra anmeldel-sespligten.
3. Når Kommissionen iværksætter en undersøgelse som omhandlet i
stk. 2, kræver den tillige af de virksomheder og grupper af virksom-heder, hvis størrelse giver anledning til at antage, at de indtager endominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf,angivelse af alle sådanne faktorer vedrørende virksomhedernes strukturog handlemåde, som er nødvendige for at foretage en bedømmelse afforholdene med henblik på bestemmelserne i traktatens artikel 86.
4. Bestemmelserne i artikel 10, stk. 3-6, og i artiklerne 11, 13 og 14
finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 13
Kontrolundersøgelser gennem medlemsstaternes myndigheder
1. På Kommissionens begæring foretager medlemsstaternes kompe-
tente myndigheder de kontrolundersøgelser, som Kommissionen ihenhold til artikel 14, stk. 1, anser for formålstjenlige, eller som den harpåbudt ved en beslutning i henhold til artikel 14, stk. 3. De repræsen-tanter for medlemsstaternes kompetente myndigheder, som har fået tilopgave at gennemføre kontrolundersøgelsen, udøver deres beføjelserefter fremlæggelse af en skriftlig fuldmagt udstedt af den kompetentemyndighed i den medlemsstat, inden for hvis område kontrolundersø-gelsen skal foretages. Fuldmagten skal indeholde en angivelse afkontrolundersøgelsens genstand og formål.
2. Repræsentanter for Kommissionen kan efter dennes anmodning
eller efter anmodning fra den kompetente myndighed i den medlemsstat,inden for hvis område undersøgelsen skal foretages, bistå dennemyndigheds repræsentanter ved løsning af deres opgaver.
Artikel 14
Kommissionens beføjelser til at foretage kontrolundersøgelser
1. Til løsning af de opgaver, som ved traktatens artikel 89 og ved de
i medfør af traktatens artikel 87 fastsatte regler er henlagt tilKommissionen, kan denne foretage alle nødvendige kontrolundersø-gelser hos virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
I dette øjemed har Kommissionens befuldmægtigede repræsentanter,
følgende beføjelser:
a) at kontrollere bøger og andre forretningspapirer;
b) at tage afskrifter eller ekstraktudskrifter af bøger og forretningspa-
pirer;
c) at kræve mundtlige forklaringer på stedet;
d) at få adgang til virksomhedernes samtlige lokaler, grunde og trans-
portmidler.
2. Repræsentanter, som af Kommissionen har fået fuldmagt til at
foretage kontrolundersøgelsen, udøver deres beføjelser efter fremlæg-gelse af en skriftlig fuldmagt, der indeholder oplysning om kontrolun-dersøgelsens genstand og formål samt om de i artikel 15, stk. 1, litra c),i denne forordning fastsatte sanktioner, der finder anvendelse, såfremtde forlangte bøger eller forretningspapirer ikke fremlægges i dereshelhed. Kommissionen skal med passende varsel give den kompetentemyndighed i den medlemsstat, inden for hvis område kontrolundersø-
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
gelsen skal foretages, underretning om undersøgelsesbeslutningen ogom de befuldmægtigede personers identitet.
3. Virksomheder og sammenslutninger af virksomheder har pligt til
at underkaste sig de kontrolundersøgelser, hvorom Kommissionen hartruffet beslutning. I beslutningen angives kontrolundersøgelsensgenstand og formål, fastsættes tidspunktet for dens begyndelse og givesoplysning om de i artikel 15, stk. 1, litra c), og artikel 16, stk. 1, litra d),fastsatte sanktioner samt om adgangen til at indbringe klage over beslut-ningen for Domstolen.
4. Kommissionen træffer de i stk. 3 omhandlede beslutninger efter at
have indhentet udtalelse fra den kompetente myndighed i den medlems-stat, inden for hvis område kontrolundersøgelsen skal foretages.
5. Repræsentanter for den kompetente myndighed i den medlemsstat,
inden for hvis område undersøgelsen skal foretages, kan efter vedkom-mende myndigheds eller Kommissionens anmodning bistå Kommissio-nens repræsentanter ved løsningen af disses opgaver.
6. Modsætter en virksomhed sig en i henhold til denne artikel påbudt
kontrolundersøgelse, yder vedkommende medlemsstat de afKommissionen bemyndigede repræsentanter den fornødne støtte tilløsning af deres opgaver. Medlemsstaterne træffer, efter at have rådførtsig med Kommissionen, inden 1. oktober 1962 de til dette formålfornødne forholdsregler.
Artikel 15
Bøder
1. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge virksomheder og
sammenslutninger af virksomheder bøder på 100 til 5.000 regningsen-heder, såfremt de forsætligt eller uagtsomt:
a) fremsætter urigtige eller forvanskede oplysninger i en begæring i
henhold til artikel 2 eller en anmeldelse i henhold til artiklerne 4 og5,
b) i et svar på en begæring i henhold til artikel 11, stk. 3 eller stk. 5,
eller artikel 12 giver en oplysning, der er urigtig, eller ikke afgiveren oplysning inden udløbet af den frist, som er fastsat ved beslutningtruffet i henhold til artikel 11, stk. 5, eller
c) under en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 13 eller artikel 14
kun ufuldstændigt fremlægger de forlangte bøger eller øvrige forret-ningspapirer eller nægter at underkaste sig en kontrolundersøgelse,der er påbudt ved beslutning i henhold til artikel 14, stk. 3.
2. Ved beslutning kan Kommissionen pålægge virksomheder og
sammenslutninger af virksomheder bøder på mindst 1.000 og højst1.000.000 regningsenheder, idet sidstnævnte beløb dog kan forhøjes til10 % af omsætningen i det sidste regnskabsår i hver af de virksom-heder, som har medvirket ved overtrædelsen, såfremt de forsætligt elleruagtsomt:
a) overtræder bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 1, eller artikel
86, eller
b) handler i strid med et påbud meddelt i henhold til artikel 8, stk. 1.
Ved fastsættelsen af bødens størrelse skal der tages hensyn til både
overtrædelsens grovhed og dens varighed.
3. Bestemmelserne i artikel 10, stk. 3-6, anvendes.4. Beslutninger, der træffes i henhold til stk. 1 og 2, er ikke sankti-
oner i strafferetlig forstand.
5. De bøder, som er omhandlet i stk. 2, litra a), kan ikke pålægges
for handlinger,
a) som foretages efter, at anmeldelse er sket til Kommissionen, og
inden denne træffer beslutning i henhold til traktatens artikel 85, stk.3, for så vidt de ligger inden for grænserne for den i anmeldelsenbeskrevne erhvervsudøvelse,
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
b) som er foretaget før anmeldelsen inden for rammerne af aftaler,
vedtagelser og samordnet praksis, som består ved denne forordningsikrafttræden, forudsat at sådan anmeldelse er sket inden for de iartikel 5, stk. 1, og artikel 7, stk. 2, fastsatte frister.
6. Bestemmelserne i stk. 5finder ikke anvendelse, så snart
Kommissionen har meddelt de pågældende virksomheder, at den efteren foreløbig undersøgelse er af den opfattelse, at betingelserne foranvendelse af traktatens artikel 85, stk. 1, er til stede, og at der ikkefindes grundlag for anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85,stk. 3.
Artikel 16
Tvangsbøder
1. Kommissionen kan ved beslutning pålægge virksomheder og
sammenslutninger af virksomheder tvangsbøder på 50 til 1.000regningsenheder daglig fra det i beslutningen fastsatte tidspunkt, for attvinge dem til
a) i overensstemmelse med en af Kommissionen i medfør af artikel 3
truffet beslutning at bringe en overtrædelse af bestemmelserne itraktatens artikel 85eller 86 til ophør,
b) at ophøre med en handling, som er forbudt i henhold til artikel 8,
stk. 3,
c) at afgive udtømmende og rigtige oplysninger, som er afkrævet dem
ved beslutning truffet af Kommissionen i henhold til artikel 11, stk.5,
d) at underkaste sig en kontrolundersøgelse, som Kommissionen har
påbudt ved beslutning truffet i medfør af artikel 14, stk. 3.
2. Når virksomhederne eller sammenslutningerne af virksomheder
har efterkommet den forpligtelse, til hvis opfyldelse tvangsbøden erblevet fastsat, kan Kommissionen fastsætte tvangsbødens endelige stør-relse til et mindre beløb end det, den oprindelige beslutning ville føretil.
3. Bestemmelserne i artikel 10, stk. 3-6, anvendes.
Artikel 17
Prøvelse ved Domstolen
Ved klager over beslutninger, hvorved Kommissionen har fastsat en
bøde eller en tvangsbøde, har Domstolen i overensstemmelse medbestemmelsen i traktatens artikel 172 fuld prøvelsesret; den kanophæve, nedsætte eller forhøje den pålagte bøde eller tvangsbøde.
Artikel 18
Regningsenhed
Ved anvendelse af bestemmelserne i artiklerne 15-17 gælder den
regningsenhed, som er fastsat for opstillingen af Fællesskabets budget imedfør af bestemmelserne i traktatens artikler 207 og 209.
Artikel 19
Udtalelser fra interesserede parter og tredjemand
1. Forinden der træffes beslutning i henhold til artiklerne 2, 3, 6, 7,
8, 15og 16, skal Kommissionen give de deltagende virksomheder ogsammenslutninger af virksomheder lejlighed til at udtale sig vedrørendede af Kommissionen fremførte klagepunkter.
2. I den udstrækning, Kommissionen eller medlemsstaternes kompe-
tente myndigheder anser det for påkrævet, kan der også indhentesudtalelser fra andre fysiske eller juridiske personer. I tilfælde af, atfysiske eller juridiske personer fremsætter anmodning om at måtteudtale sig i sagen, skal en sådan anmodning imødekommes, hvis depågældende godtgør at have tilstrækkelig interesse heri.
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
3. Når Kommissionen påtænker at udstede en negativattest i henholdtil artikel 2 eller at træffe en beslutning i henhold til traktatens artikel85, stk. 3, offentliggør den begæringens eller anmeldelsens indhold ihovedtræk tillige med en opfordring til enhver interesseret tredjemandom at fremkomme med bemærkninger hertil inden en bestemt frist, derfastsættes til mindst en måned. Ved offentliggørelsen skal der tageshensyn til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af forret-ningshemmeligheder.
Artikel 20
Tavshedspligt
1. De oplysninger, som er indhentet i medfør af bestemmelserne i
artiklerne 11, 12, 13 eller 14, må kun bruges til det med undersøgelseneller kontrollen tilsigtede formål.
2. Med forbehold af bestemmelserne i artiklerne 19 og 21 er
Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder samtderes tjenestemænd og øvrige ansatte forpligtede til ikke at give oplys-ninger om forhold, som de i medfør af denne forordning får kendskabtil, og som ifølge deres natur er undergivet tavshedspligt.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 er ikke til hinder for offentliggørelse
af oversigter eller redegørelser, som ikke indeholder oplysning omenkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Artikel 21
Offentliggørelse af beslutninger
1. Kommissionen offentliggør de beslutninger, som er truffet i
medfør af artiklerne 2, 3, 6, 7 og 8.
2. Offentliggørelsen sker med angivelse af de interesserede parter og
beslutningens væsentligste indhold; ved offentliggørelsen skal der tageshensyn til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af forret-ningshemmeligheder.
Artikel 22
Særlige bestemmelser
1. Kommissionen forelægger Rådet forslag med henblik på, at visse
kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis som omhandlet iartikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, underkastes den i artiklerne 4 og 5fastsatte anmeldelsespligt.
2. Inden et år efter denne forordnings ikrafttræden undersøger Rådet
på forslag af Kommissionen, hvilke særlige undtagelsesbestemmelserfra reglerne i denne forordning der vil kunne træffes for aftaler, vedta-gelser og samordnet praksis som omhandlet i artikel 4, stk. 2, og artikel5, stk. 2.
Artikel 23
Overgangsordning for afgørelser, som er truffet af medlemsstaternes
myndigheder
1. Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis som omhandlet i trakta-
tens artikel 85, stk. 1, på hvilke en medlemsstats kompetente myndighedinden denne forordnings ikrafttræden i medfør af artikel 85, stk. 3, harerklæret bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, uanvendelige, er ikkeomfattet af den i artikel 5foreskrevne anmeldelsespligt. Den afgørelse,som er truffet af en medlemsstats kompetente myndighed, har gyldighedsom en beslutning, som nævnt i artikel 6; dens gyldighed ophører senestpå det tidspunkt, som den har fastsat, og under alle omstændigheder treår efter denne forordnings ikrafttræden. Bestemmelserne i artikel 8, stk.3, finder anvendelse.
2. Beslutning vedrørende ansøgninger om fornyelse af de i stk. 1
omhandlede beslutninger træffes af Kommissionen i medfør af artikel 8,stk. 2.
1962R0017 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
Artikel 24
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen er bemyndiget til at fastsætte gennemførelsesbestem-melser om form, indhold og andre enkeltheder i forbindelse med begæ-ringer i henhold til artiklerne 2 og 3, anmeldelser i henhold til artiklerne4 og 5, samt udtalelser fra interesserede parter og tredjemand i henholdtil artikel 19, stk. 1 og 2.
▼
A1
Artikel 25
1. For aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der som følge af
tiltrædelsen falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel85, gælder ikrafttrædelsesdatoen for tiltrædelsestraktaten som ikrafttræ-delsesdato for denne forordning, overalt hvor der i denne forordninghenvises til sidstnævnte dato.
2. For aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der består på ikraft-
trædelsesdatoen for tiltrædelsestraktaten, og som falder ind underanvendelsesområdet for traktatens artikel 85som følge af tiltrædelsen,skal de i artikel 5, stk. 1, og artikel 7, stk. 1 og 2, omhandledeanmeldelser foretages inden seks måneder efter tiltrædelsen.
3. De i artikel 15, stk. 2 litra a), fastsatte bøder kan ikke pålægges for
handlinger, der er foretaget forud for anmeldelse af de aftaler, vedta-gelser og samordnet praksis, der er nævnt i stk. 2, når anmeldelsenforetages inden for de i dette stykke fastsatte frister.
4. De nye medlemsstater træffer inden udløbet af en frist på seks
måneder fra tiltrædelsestraktatens ikrafttræden og efter samråd medKommissionen de i artikel 14, stk. 6, fastsatte foranstaltninger.
▼
A3
5. Bestemmelserne i stk. 1 til 4 finder ligeledes anvendelse for såvidt angår Den Hellenske Republiks tiltrædelse samt KongerigetSpaniens og Republikken Portugals tiltrædelse.
▼
A4
6. Bestemmelserne i stk. 1-4 finder ligeledes anvendelse for så vidtangår Finlands, Sveriges og Østrigs tiltrædelse. De finder dog ikkeanvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som på tiltræ-delsesdatoen allerede er omfattet af EØS-aftalens artikel 53.
▼
B
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.