02007R1234 — DA — 31.12.2013 — 015.005

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1234/2007

af 22. oktober 2007

om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen)







INDHOLDSFORTEGNELSE DEL I INDLEDENDE BESTEMMELSER DEL II DET INDRE MARKED AFSNIT I MARKEDSINTERVENTION KAPITEL I Offentlig intervention og privat oplagring Afdeling I Almindelige bestemmelser Afdeling II Offentlig intervention Underafdeling I Almindelige bestemmelser Underafdeling II Indledning af opkøb Underafdeling III Interventionspriser Underafdeling IV Afsætning fra intervention Afdeling III Privat oplagring Underafdeling I Obligatorisk støtte Underafdeling II Fakultativ støtte Afdeling IV Fælles bestemmelser KAPITEL II Særlige interventionsforanstaltninger Afdeling I Ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger Afdeling II Foranstaltninger for korn- og rissektoren Afdeling III Foranstaltninger for sukkersektoren Afdeling IV Tilpasning af udbud KAPITEL III Produktionsregulering Afdeling I Almindelige bestemmelser Afdeling II Sukker Underafdeling I Kvotetildeling og -forvaltning Underafdeling II Kvoteoverskridelse Afdeling III Mælk Underafdeling I Almindelige bestemmelser Underafdeling II Kvotetildeling og -forvaltning Underafdeling III Kvoteoverskridelse Afdeling IIIa Kartoffelstivelseskvoter Afdeling IV Procedurebestemmelser for sukker-, mælke- og kartoffelstivelseskvoter Afdeling IVa Produktionskapacitet i vinsektoren Underafdeling I Ulovlige beplantninger Underafdeling II Overgangsordning for plantningsrettigheder Underafdeling III Rydningsordning KAPITEL IV Støtteordninger Afdeling I Forarbejdningsstøtte Underafdeling I Tørret foder Underafdeling II Hør og hamp til fiberproduktion Underafdeling III Kartoffelstivelse Afdeling II Produktionsrestitution Afdeling III Støtte til mælk og mejeriprodukter Afdeling IIIa Støtte i humlesektoren Afdeling IV Støtte i olivenolie- og spiseolivensektoren Afdeling IVa Støtte til frugt og grøntsager Underafdeling I Producentsammenslutninger Underafdeling II Driftsfonde og driftsprogrammer Underafdeling IIA Skolefrugtordning Underafdeling III Procedurebestemmelser Afdeling IVb Støtteprogrammer for vinsektoren Underafdeling I Indledende bestemmelser Underafdeling II Forelæggelse af støtteprogrammerne og disses indhold Underafdeling III Specifikke støtteforanstaltninger Underafdeling IV Procedurebestemmelser Afdeling V EF-tobaksfond Afdeling VI Særlige bestemmelser for biavlssektoren Afdeling VII Støtte i silkeormesektoren AFSNIT II AFSÆTNINGS- OG PRODUKTIONSBESTEMMELSER KAPITEL I Regler for afsætning og produktion Afdeling I Afsætningsregler Afdeling Ia Oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser i vinsektoren Underafdeling I Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser Underafdeling II Traditionelle benævnelser Afdeling Ib Mærkning og præsentation i vinsektoren Afdeling II Produktionsbetingelser Afdeling IIa Bestemmelser vedrørende produktion i vinsektoren Underafdeling I Druesorter Underafdeling II Ønologiske fremgangsmåder og restriktioner Afdeling III Procedurebestemmelser KAPITEL II Producentorganisationer, brancheorganisationer og erhvervsorganisationer Afdeling I Generelle principper Afdeling Ia Regler for producent- og brancheorganisationer og producentsammenslutninger i frugt- og grøntsagssektoren Underafdeling I Vedtægter for og anerkendelse af producentorganisationer Underafdeling II Sammenslutninger af producentorganisationer og producentsammenslutninger Underafdeling III Udvidet anvendelse af regler over for producenter i et økonomisk område Underafdeling IV Brancheorganisationer for frugt og grøntsager Afdeling Ib Bestemmelser for producent- og brancheorganisationer i vinsektoren Afdeling II Regler for brancheorganisationer i tobakssektoren Afdeling IIa Regler for producentorganisationer og brancheorganisationer i mælke- og mejerisektoren Afdeling III Procedurebestemmelser DEL III SAMHANDELEN MED TREDJELANDE KAPITEL I Almindelige bestemmelser KAPITEL II Import Afdeling I Importlicenser Afdeling II Importtold og importafgifter Afdeling III Importkontingentforvaltning Afdeling IV Særlige bestemmelser for visse produkter Underafdeling I Særlige bestemmelser for import af korn og ris Underafdeling II Præferenceimportordninger for sukker Underafdeling III Særlige bestemmelser for hamp Underafdeling IV Særlige importbestemmelser for humle Underafdeling V Særlige importbestemmelser for vin Afdeling V Beskyttelse og aktiv forædling KAPITEL III Eksport Afdeling I Eksportlicenser Afdeling II Eksportrestitutioner Afdeling III Eksportkontingentforvaltning i mejerisektoren Afdeling IV Særlig behandling ved import til tredjelande Afdeling V Særlige bestemmelser for levende planter Afdeling VI Passiv forædling DEL IV Konkurrenceregler KAPITEL I Regler for virksomhederne KAPITEL II Statsstøtteregler DEL V SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR INDIVIDUELLE SEKTORER DEL VI ALMINDELIGE BESTEMMELSER DEL VII GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER KAPITEL I Gennemførelsesbestemmelser KAPITEL II Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser BILAG I LISTE OVER PRODUKTER OMHANDLET I ARTIKEL 1, STK. 1 Del I: Korn Del II: Ris Del III: Sukker Del IV: Tørret foder Del V: Frø Del VI: Humle Del VII: Olivenolie og spiseoliven Del VIII: Hør og hamp til fiberproduktion Del IX: Frugt og grøntsager Del X: Forarbejdede frugter og grøntsager Del XI: Bananer Del XII: Vin Del XIII: Levende planter og blomsterdyrkningens produkter Del XIV: Råtobak Del XV: Oksekød Del XVI: Mælk og mejeriprodukter Del XVII: Svinekød Del XVIII: Fåre- og gedekød Del XIX: Æg Del XX: Fjerkrækød Del XXI: Andre produkter BILAG II LISTE OVER PRODUKTER OMHANDLET I ARTIKEL 1, STK. 3 Del I: Landbrugsethanol Del II: Biavlsprodukter Del III: Silkeorme BILAG III DEFINITIONER OMHANDLET I ARTIKEL 2, STK. 1 Del I: Definitioner vedrørende rissektoren Del II: Definitioner vedrørende sukkersektoren Del III: Definitioner vedrørende humlesektoren Del IIIa: Definitioner vedrørende vinsektoren Del IV: Definitioner vedrørende oksekødssektoren Del V: Definitioner vedrørende mejerisektoren Del VI: Definitioner vedrørende ægsektoren Del VII: Definitioner vedrørende fjerkræsektoren Del VIII: Definitioner vedrørende biavlssektoren BILAG IV STANDARDKVALITET FOR RIS OG SUKKER A. Standardkvalitet for uafskallet ris B. Standardkvalitet for sukker BILAG V FÆLLESSKABETS HANDELSKLASSESKEMAER FOR SLAGTEKROPPE SOM NÆVNT I ARTIKEL 39 A. Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg B. Fællesskabets handelsklasseskema til klassificering af svinekroppe C. Fællesskabets handelsklasseskema for fårekroppe BILAG VI NATIONALE OG REGIONALE KVOTER fra produktionsåret 2010/11 BILAG VII SUPPLERENDE KVOTER FOR ISOGLUCOSE, JF. ARTIKEL 58, STK. 2 BILAG VIIa BEREGNING AF DEN PROCENTDEL, DER SKAL FASTSÆTTES I HENHOLD TIL ARTIKEL 59, STK. 2, ANDET AFSNIT BILAG VIIb BEREGNING AF DEN PROCENTDEL, DER GÆLDER FOR VIRKSOMHEDER I HENHOLD TIL ARTIKEL 59, STK. 2, ANDET AFSNIT BILAG VIIc BEREGNING AF DEN KOEFFICIENT, DER SKAL FASTSÆTTES I HENHOLD TIL ARTIKEL 52A, STK. 1 BILAG VIII NÆRMERE BESTEMMELSER FOR OVERFØRSEL AF SUKKER- OG ISOGLUCOSEKVOTER, JF. ARTIKEL 60 BILAG IX NATIONALE KVOTER OG OMSTRUKTURERINGSRESERVEMÆNGDER, JF. ARTIKEL 66 BILAG X REFERENCEFEDTINDHOLD JF. ARTIKEL 70 BILAG Xa KARTOFFELSTIVELSESKVOTER PR. PRODUKTIONSÅR, JF. ARTIKEL 84A BILAG Xb BUDGET TIL STØTTEPROGRAMMER (SOM OMHANDLET I ARTIKEL 103N, STK. 1) BILAG Xc BUDGETBEVILLING TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTER, JF. ARTIKEL 190A, STK. 3 BILAG Xd BUDGET FOR RYDNINGSORDNINGEN BILAG Xe AREALER, SOM MEDLEMSSTATER KAN ERKLÆRE IKKE-STØTTEBERETTIGEDE UNDER RYDNINGSORDNINGEN (OMHANDLET I ARTIKEL 85U, STK. 1, 2 OG 5) BILAG XI A.I. Fordeling af den maksimale garantimængde for lange hørfibre mellem medlemsstaterne, jf. artikel 94, stk. 1 A.II. Fordeling af den maksimale garantimængde for hvert produktionsår fra 2009/2010 til 2011/2012 for korte hørfibre og hampefibre mellem medlemsstaterne, jf. artikel 94, stk. 1a A.III. Områder berettiget til støtte, jf. artikel 94a B. Fordeling af den maksimale garantimængde mellem medlemsstaterne, jf. artikel 89 BILAG XIa AFSÆTNING AF KØD FRA KVÆG, SOM HØJST ER TOLV MÅNEDER GAMMELT, I HENHOLD TIL ARTIKEL 113B I. Definition II. Opdeling i kategorier af kvæg på højst tolv måneder på slagteriet III. Varebetegnelser IV. Obligatoriske oplysninger på etiketten V. Fakultative oplysninger på etiketten VI. Registrering VII. Offentlig kontrol VIII. Kød importeret fra tredjelande IX. Sanktioner BILAG XIb KATEGORIER AF VINAVLSPRODUKTER 1. Vin 2. Ung ikke-færdiggæret vin 3. Hedvin 4. Mousserende vin 5. Mousserende kvalitetsvin 6. Aromatisk mousserende kvalitetsvin 7. Mousserende vin tilsat kulsyre 8. Perlevin 9. Perlevin tilsat kulsyre 10. Druemost 11. Delvis gæret druemost 12. Delvis gæret druemost af let tørrede druer 13. Koncentreret druemost 14. Rektificeret koncentreret druemost: 15. Vin af delvis tørrede druer 16. Vin af overmodne druer 17. Vineddike Tillæg til bilag XIb Vindyrkningszoner BILAG XII DEFINITIONER OG BETEGNELSER VEDRØRENDE MÆLK OG MEJERIPRODUKTER, JF. ARTIKEL 114, STK. 1 BILAG XIII AFSÆTNING AF MÆLK TIL KONSUM, JF. ARTIKEL 114, STK. 2 BILAG XIV HANDELSNORMER FOR PRODUKTER FRA ÆG- OG FJERKRÆKØDSEKTOREN, JF. ARTIKEL 116 A. Handelsnormer for æg fra høns af arten Gallus gallus B. Handelsnormer for fjerkrækød C. Handelsnormer for produktion og afsætning af rugeæg og kyllinger af fjerkræ BILAG XV HANDELSNORMER FOR SMØRBARE FEDTSTOFFER, JF. ARTIKEL 115 Tillæg til bilag XV BILAG XVa TILSÆTNING, SYRING OG AFSYRING I VISSE VINDYRKNINGSZONER A. Tilsætningsgrænser B. Tilsætning C. Syring og afsyring D. Behandlinger BILAG XVb RESTRIKTIONER A. Generelt B. Friske druer, druemost og druesaft C. Blanding af vine D. Biprodukter BILAG XVI BETEGNELSER OG DEFINITIONER VEDRØRENDE OLIVENOLIE OG OLIE AF OLIVENPRESSERESTER, JF. ARTIKEL 118 BILAG XVIa UDTØMMENDE LISTE OVER REGLER, DER KAN UDVIDES TIL AT OMFATTE PRODUCENTER, DER IKKE ER MEDLEMMER, JF. ARTIKEL 125F OG 125L BILAG XVII IMPORTTOLD FOR RIS, JF. ARTIKEL 137 OG 139 BILAG XVIII BASMATI-RIS, JF. ARTIKEL 138 BILAG XIX STATER OMHANDLET I ARTIKEL 153, STK. 3, ARTIKEL 154, STK. 1, LITRA b), OG BILAG III, DEL II, Nr. 12 BILAG XX LISTE OVER PRODUKTER FRA KORN-, RIS-, SUKKER-, MÆLKE- OG ÆGGESEKTOREN MED HENBLIK PÅ ARTIKEL 26, STK. 2, LITRA a), Nr. ii), OG MED HENBLIK PÅ YDELSE AF EKSPORTRESTITUTIONER SOM OMHANDLET I DEL III, KAPITEL III, AFDELING II Del I: Korn Del II: Ris Del III: Sukker Del IV: Mælk Del V: Æg BILAG XXI LISTE OVER VISSE PRODUKTER, DER INDEHOLDER SUKKER, MED HENBLIK PÅ YDELSE AF EKSPORTRESTITUTIONER SOM OMHANDLET I DEL III, KAPITEL III, AFDELING II BILAG XXII SAMMENLIGNINGSTABELLER, JF. ARTIKEL 202







DEL I

INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes der en fælles markedsordning for produkter fra følgende sektorer, jf. bilag I:

a) korn, del I i bilag I

b) ris, del II i bilag I

c) sukker, del III i bilag I

d) tørret foder, del IV i bilag I

e) frø, del V i bilag I

f) humle, del VI i bilag I

g) olivenolie og spiseoliven, del VII i bilag I

h) hør og hamp, del VIII i bilag I

i) frugt og grøntsager, del IX i bilag I

j) forarbejdede frugter og grøntsager, del X i bilag I

k) bananer, del XI i bilag I

l) vin, del XII i bilag I

m) levende planter og blomsterdyrkningsprodukter, del XIII i bilag I (i det følgende benævnt »sektoren for levende planter«)

n) råtobak, del XIV i bilag I

o) oksekød, del XV i bilag I

p) mælk og mejeriprodukter, del XVI i bilag I

q) svinekød, del XVII i bilag I

r) fåre- og gedekød, del XVIII i bilag I

s) æg, del XIX i bilag I

t) fjerkrækød, del XX i bilag I

u) andre produkter, del XXI i bilag I.

▼M10 —————

▼B

3. Ved denne forordning fastsættes der særlige foranstaltninger for følgende sektorer, der er anført og eventuelt yderligere defineret i bilag II:

a) landbrugsethanol, del I i bilag II (i det følgende benævnt »landbrugsethanolsektoren«)

b) biavlsprodukter, del II i bilag II (i det følgende benævnt »biavlssektoren«)

c) silkeorme, del III i bilag II.

▼M3

4. For kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701, gælder del IV, kapitel II.

▼B

Artikel 2

Definitioner

1. Ved anvendelsen af denne forordning gælder de definitioner, der er fastsat for visse sektorer i bilag III.

2. I denne forordning forstås ved:

a) »landbruger«: en landbruger som defineret i forordning (EF) nr. 1782/2003

b) »betalingsorgan«: organ eller organer udpeget af en medlemsstat i henhold til forordning (EF) nr. 1290/2005.

c) »interventionspris«: den pris, hvortil produkterne opkøbes ved offentlig intervention.

Artikel 3

Produktionsår

Der fastsættes følgende produktionsår:

a) 1. januar til 31. december samme år for banansektoren

b) 1. april til 31. marts året efter for:

i) sektoren for tørret foder

ii) silkeormesektoren

c) 1. juli til 30. juni året efter for:

i) kornsektoren

ii) frøsektoren

iii) olivenolie- og spiseolivensektoren

iv) hør- og hampesektoren

v) mejerisektoren

▼M10

ca) 1. august til 31. juli året efter for vinsektoren

▼B

d) 1. september til 31. august året efter for rissektoren

e) 1. oktober til 30. september året efter for sukkersektoren.

▼M3

For frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager fastsættes produktionsåret om nødvendigt af Kommissionen.

▼B

Artikel 4

Kommissionens beføjelser

Når Kommissionen har fået beføjelser, handler den i overensstemmelse med proceduren i artikel 195, stk. 2, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Artikel 5

Gennemførelsesbestemmelser

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesbestemmelser til artikel 2.

Kommissionen kan ændre definitionerne vedrørende ris i del I i bilag III og definitionen af »AVS/indisk sukker« i del II, punkt 12, i samme bilag.

Kommissionen kan også fastsætte omregningssatserne for ris på forskellige stadier i forarbejdningen, for forarbejdningsomkostningerne og for værdien af biprodukter.







DEL II

DET INDRE MARKED







AFSNIT I

MARKEDSINTERVENTION







KAPITEL I

Offentlig intervention og privat oplagring







Afdeling I

Almindelige bestemmelser

Artikel 6

Anvendelsesområde

1. I dette kapitel fastsættes der regler for opkøb ved offentlig intervention og støtte til privat oplagring, der kan forekomme inden for følgende sektorer:

a) korn

b) ris

c) sukker

d) olivenolie- og spiseoliven

e) oksekød

f) mælk og mejeriprodukter

g) svinekød

h) fåre- og gedekød.

2. Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved:

a) »korn«: korn, der er høstet i Fællesskabet

b) »mælk«: komælk, der er produceret i Fællesskabet

▼M3 —————

▼B

d) »fløde«: fløde, der direkte og udelukkende er fremstillet af mælk.

Artikel 7

Oprindelse i EF

Kun produkter med oprindelse i Fællesskabet er berettiget til opkøb ved offentlig intervention eller til støtte til privat oplagring, jf. dog artikel 6, stk. 2.

Artikel 8

Referencepriser

1. For produkter omfattet af de interventionsforanstaltninger, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, fastsættes følgende referencepriser:

▼M7

a) for kornsektoren 101,31 EUR/t

▼B

b) for uafskallet ris 150 EUR/t af standardkvalitet som defineret i bilag IV, punkt A

c) for sukkersektoren:

i) for hvidt sukker:

— 541,5 EUR/t for produktionsret 2008/09

— 404,4 EUR/t fra produktionsret 2009/10

ii) for råsukker:

— 448,8 EUR/t for produktionsret 2008/09

— 335,2 EUR/t fra produktionsret 2009/10.

Referencepriserne i nr. i) og ii) gælder for en uemballeret vare, ab fabrik, af standardkvalitet som defineret i bilag IV, punkt B

d) for oksekødssektoren 2 224 EUR/t for slagtekroppe af handyr af klasse R3 i EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, jf. artikel 42, stk. 1, litra a)

e) for mejerisektoren:

i) 246,39 EUR/100 kg smør

▼M3

ii) 169,80 EUR/100 kg skummetmælkspulver

▼B

f) for svinekødssektoren 1 509,39 EUR/t for svinekroppe af standardkvalitet defineret ud fra vægt og indhold af magert kød i overensstemmelse med EF-handelsklasseskemaet for svinekroppe, jf. artikel 42, stk. 1, litra b):

i) svinekroppe med en vægt på mindst 60 kg, men under 120 kg: klasse E, jf. bilag V, punkt B II

ii) svinekroppe med en vægt på mindst 120 kg, men højst 180 kg: klasse R, jf. bilag V, punkt B II.

2. Referenceprisen for korn og ris i stk. 1, litra a) og b), gælder for engrosleddet for varer leveret til lager, ikke aflæsset. Disse referencepriser gælder for alle fællesskabsinterventionscentre, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 41.

3. Rådet kan efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, ændre de referencepriser, der er fastsat i nærværende artikels stk. 1, på baggrund af produktions- og markedsudviklingen.

Artikel 9

Prisindberetning på sukkermarkedet

Kommissionen opretter et informationssystem for priser på sukkermarkedet, herunder et system for offentliggørelse af priser for sukkermarkedet.

Systemet baseres på oplysninger fra virksomheder, der fremstiller hvidt sukker, eller andre erhvervsdrivende, der er involveret i sukkerhandelen. Disse oplysninger behandles fortroligt.

Kommissionen sikrer, at de offentliggjorte oplysninger ikke kan bruges til at identificere individuelle virksomheders eller erhvervsdrivendes priser.







Afdeling II

Offentlig intervention







Underafdeling I

Almindelige bestemmelser

Artikel 10

Produkter, der er berettiget til offentlig intervention

1. Der kan anvendes offentlig intervention for følgende produkter, forudsat at betingelserne i denne afdeling samt de yderligere krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte i henhold til artikel 43, er opfyldt:

a) hvede, hård hvede, byg, majs og sorghum

b) uafskallet ris

c) hvidt sukker eller råsukker, forudsat at det pågældende sukker er produceret under kvoter og er fremstillet af sukkerroer eller sukkerrør høstet i EF

d) fersk eller kølet kød af hornkvæg henhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50

e) smør, der direkte og udelukkende er fremstillet af pasteuriseret fløde på en autoriseret virksomhed i EF, med et smørfedtindhold på mindst 82 vægtprocent og et vandindhold på højst 16 vægtprocent

▼M3

f) spraytørret skummetmælkspulver af bedste kvalitet, der er fremstillet af mælk på en autoriseret virksomhed i EF, og som har et proteinindhold på mindst 34,0 vægtprocent beregnet på fedtfrit tørstof.







▼M7

Underafdeling II

Indledning af opkøb

Artikel 11

Offentlige interventionsperioder

Der er adgang til offentlig intervention:

a) for korn fra 1. november til 31. maj

b) for uafskallet ris fra 1. april til 31. juli

c) for sukker i hele produktionsåret 2008/09 og 2009/10

d) for oksekød i hele produktionsåret

e) for smør og skummetmælkspulver fra 1. marts til 31. august.

Artikel 12

Indledning af offentlig intervention

1. I de perioder, der er nævnt i artikel 11,

a) er der adgang til offentlig intervention for hvede

b) er der adgang til offentlig intervention for hård hvede, byg, majs, sorghum, uafskallet ris, sukker, smør og skummetmælkspulver inden for de maksimumsmængder, der er fastsat i artikel 13, stk. 1

c) indleder Kommissionen uden bistand fra den komité, der er nævnt i artikel 195, stk. 1, offentlig intervention for oksekød og kalvekød, hvis den gennemsnitlige markedspris noteret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe, jf. artikel 42, stk. 1, falder til under 1560 EUR/t i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat i en repræsentativ periode.

2. Kommissionen standser uden bistand fra den komité, der er nævnt i artikel 195, stk. 1, den offentlige intervention for oksekød og kalvekød, jf. stk. 1, litra c), hvis betingelserne i nævnte bestemmelse ikke længere er opfyldt i en repræsentativ periode.

Artikel 13

Maksimumsmængder

1. Ved offentlig intervention kan der højst opkøbes følgende mængder:

a) 0 t hård hvede, byg, majs, sorghum og uafskallet ris for de perioder, der er nævnt i henholdsvis artikel 11, litra a) og b)

b) 600 000 t sukker udtrykt i hvidt sukker pr. produktionsår

c) 30 000 t smør pr. periode nævnt i artikel 11, litra e)

d) 109 000 t skummetmælkspulver pr. periode nævnt i artikel 11, litra e).

2. Sukker, der i et produktionsår oplagres i henhold til denne artikels stk. 1, litra b), må ikke være genstand for andre oplagringsforanstaltninger som fastsat i artikel 32, 52 og 63.

3. Uanset stk. 1 kan Kommissionen for de produkter, der er nævnt i litra a), c) og d) i nævnte stykke, beslutte at fortsætte med offentlig intervention ud over de mængder, der er fastsat i nævnte stykke, hvis markedssituationen og især udviklingen i markedspriserne kræver det.







Underafdeling III

Interventionspriser

Artikel 18

Interventionspriser

1. Interventionsprisen:

a) for hvede er lig med referenceprisen for en tilbudt maksimumsmængde på 3 mio. tons pr. interventionsperiode som fastlagt i artikel 11, litra a)

▼C2

b) for smør er lig med 90 % af referenceprisen for mængder, som tilbydes inden for den grænse, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, litra c)

c) for skummetmælkspulver er lig med referenceprisen for mængder, som tilbydes inden for den grænse, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, litra d).

▼M7

2. Interventionspriserne og interventionsmængderne for følgende produkter fastsættes af Kommissionen ved licitation:

a) hvede for mængder, der overstiger den tilbudte maksimumsmængde på 3 mio. tons pr. interventionsperiode som fastlagt i artikel 11, litra a)

b) hård hvede, byg, majs, sorghum og uafskallet ris i medfør af artikel 13, stk. 3

c) oksekød og kalvekød

d) smør for mængder, der tilbydes ud over grænsen i artikel 13, stk. 1, litra c), i medfør af artikel 13, stk. 3 og

e) skummetmælkspulver for mængder, der tilbydes ud over grænsen i artikel 13, stk. 1, litra c), i medfør af artikel 13, stk. 3.

Under særlige omstændigheder kan licitationerne begrænses til bestemte medlemsstater eller områder i en medlemsstat, eller interventionspriserne og interventionsmængderne kan fastsættes for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de gennemsnitlige markedspriser, der er noteret.

3. Den maksimumsopkøbspris, der fastsættes i henhold til licitationsprocedurerne i stk. 2, må ikke være højere end:

a) de respektive referencepriser for korn og uafskallet ris

b) den gennemsnitlige markedspris for oksekød og kalvekød, der er noteret i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med et beløb, som Kommissionen skal fastsætte på grundlag af objektive kriterier

c) 90 % af referenceprisen for smør

d) referenceprisen for skummetmælkspulver.

4. De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede interventionspriser gælder for:

a) korn med forbehold af prisstigninger eller -nedsættelser af kvalitetsmæssige årsager

b) for uafskallet ris med tilsvarende forhøjelser eller nedsættelser, hvis de produkter, som tilbydes betalingsorganet, afviger fra den standardkvalitet, der er defineret i bilag IV, punkt A. Kommissionen kan også fastsætte forhøjelser og nedsættelser af interventionsprisen med henblik på sortsstyring.

5. Interventionsprisen for sukker er 80 % af den referencepris, der er fastsat for det produktionsår, der følger efter det produktionsår, hvor tilbuddet gives. Hvis kvaliteten af det sukker, betalingsorganet får tilbudt, afviger fra den standardkvalitet, som er defineret i bilag IV, punkt B, og som referenceprisen er fastsat for, forhøjes eller nedsættes interventionsprisen tilsvarende.

▼B







Underafdeling IV

Afsætning fra intervention

Artikel 25

Generelle principper

Produkter opkøbt ved offentlig intervention afsættes på en sådan måde, at enhver forstyrrelse af markedet undgås, og at alle købere har lige adgang til produkterne og behandles ens, samt i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 300.

Artikel 26

Afsætning af sukker

Interventionsorganerne må kun sælge sukker, der er opkøbt ved offentlig intervention, til en pris, der ligger over den referencepris, som er fastsat for det produktionsår, hvor salget finder sted.

Kommissionen kan dog beslutte, at interventionsorganerne:

a) kan sælge sukker til en pris, der er lig med eller lavere end den referencepris, der er nævnt ovenfor, hvis sukkeret er bestemt til:

i) foderbrug eller

▼M3

ii) eksport i uforarbejdet stand eller efter forarbejdning til et af de i traktatens bilag I anførte produkter eller til et af de produkter, der er anført i del III i bilag XX til denne forordning, eller

▼M3

iii) industriel brug, jf. artikel 62.

▼B

b) stiller uforarbejdet sukker, som de ligger inde med, til rådighed for velgørende organisationer, der er anerkendt af vedkommende medlemsstat eller af Kommissionen, hvis medlemsstaten ikke har anerkendt den pågældende organisation, til en pris, der er lavere end den gældende referencepris, eller helt gratis til konsum på Fællesskabets indre marked, hvis det uddeles som led i individuelle nødhjælpsforanstaltninger.

▼M15

Artikel 27

Gratis uddeling til de socialt dårligst stillede personer i EF

1. Produkter på interventionslagre stilles til rådighed for visse organisationer med henblik på uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet i overensstemmelse med en årsplan.

Produkterne udleveres:

a) gratis, eller

b) til en pris, der under ingen omstændigheder må overstige de omkostninger, som de udpegede organisationer berettiget har haft til at gennemføre aktionen.

2. Et produkt kan tilvejebringes på Fællesskabets marked, hvis:

a) det midlertidigt ikke kan fås på Fællesskabets interventionslagre i forbindelse med gennemførelsen af den årsplan, der er nævnt i stk. 1, i det omfang det er nødvendigt for at gennemføre planen i en eller flere medlemsstater, og forudsat, at omkostningerne begrænses til de omkostninger, der er fastsat til det formål i Fællesskabets budget, eller

b) planens gennemførelse ville indebære overførsel medlemsstaterne imellem af små mængder produkter, der er oplagret på interventionslagre i en anden medlemsstat end den eller de medlemsstater, hvor produktet er påkrævet.

3. De pågældende medlemsstater udpeger de organisationer, der er nævnt i stk. 1, og underretter, hvis de ønsker at anvende aktionen, Kommissionen herom i god tid hvert år.

4. De produkter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, udleveres gratis til de udpegede organisationer. Deres regnskabsmæssige værdi er lig med interventionsprisen, om nødvendigt vægtet med koefficienter, der tager hensyn til kvalitetsforskelle.

5. Uanset artikel 190 finansieres de produkter, der stilles til rådighed i henhold til nærværende artikels stk. 1 og 2, ved bevillinger under den relevante budgetpost for EGFL på Den Europæiske Unions almindelige budget. Denne finansiering kan også bidrage til dækning af omkostninger ved produkternes transport fra interventionscentrene og administrationsomkostninger, der påhviler de udpegede organisationer og hidrører fra forvaltningen af den aktion, der er omhandlet i nærværende artikel, dog med undtagelse af omkostninger afholdt af modtagerne som led i anvendelsen af stk. 1 og 2.

▼B







Afdeling III

Privat oplagring







Underafdeling I

Obligatorisk støtte

Artikel 28

Støtteberettigede produkter

Der ydes støtte til privat oplagring for følgende produkter, forudsat at betingelserne i denne afdeling og de yderligere krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte i henhold til artikel 43, er opfyldt:

▼M3

a) For så vidt angår:

i) usaltet smør, der er fremstillet af fløde eller mælk på en autoriseret virksomhed i EF, med et smørfedtindhold på mindst 82 vægtprocent, et fedtfrit mælketørstofindhold på højst 2 vægtprocent og et vandindhold på højst 16 vægtprocent

ii) saltet smør, der er fremstillet af fløde eller mælk på en autoriseret virksomhed i EF, med et smørfedtindhold på mindst 80 vægtprocent, et fedtfrit mælketørstofindhold på højst 2 vægtprocent, et vandindhold på højst 16 vægtprocent og et saltindhold på højst 2 vægtprocent.

▼M7 —————

▼M3

Artikel 29

Betingelser og støtteniveau for smør

Kommissionen fastsætter støtten for smør på grundlag af oplagringsomkostningerne og den forventede udvikling i priserne for frisk smør og lagersmør.

Har markedet ved udlagringen udviklet sig ugunstigt, og kunne denne udvikling ikke forudses ved indlagringen, kan støtten forhøjes.

▼M7 —————

▼B







Underafdeling II

Fakultativ støtte

Artikel 31

Støtteberettigede produkter

1. Der kan ydes støtte til privat oplagring for følgende produkter, forudsat at betingelserne i denne afdeling og de yderligere krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte i henhold til artikel 43, er opfyldt:

a) hvidt sukker

b) olivenolie

c) fersk eller kølet kød af voksent kvæg i form af hele og halve kroppe, »quartiers compensés«, forfjerdinger eller bagfjerdinger, der er klassificeret efter EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, jf. artikel 42, stk. 1

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

f) svinekød

g) fåre- og gedekød

Kommissionen kan ændre listen over produkter, der er nævnt i første afsnit, litra c), hvis markedssituationen kræver det.

▼M3

2. Kommissionen fastsætter den støtte til privat oplagring, der er omhandlet i stk. 1, på forhånd eller ved licitation.

▼M7 —————

▼B

Artikel 32

Betingelser for støtte til hvidt sukker

1. Er den indberettede EF-gennemsnitspris for hvidt sukker lavere end referenceprisen i en repræsentativ periode, og ser den ud til at holde sig på dette niveau, kan Kommissionen under hensyntagen til markedssituationen beslutte at yde støtte til privat oplagring af hvidt sukker til virksomheder, der har en sukkerkvote.

2. Sukker, der i et produktionsår oplagres i henhold til stk. 1, må ikke være genstand for andre oplagringsforanstaltninger, jf. artikel 13, 52 og 63.

Artikel 33

Betingelser for støtte til olivenolie

Kommissionen kan beslutte at bemyndige organer, der frembyder tilstrækkelige garantier og er godkendt af medlemsstaterne, til at indgå kontrakter om oplagring af olivenolie, som de markedsfører, i tilfælde af en alvorlig markedsforstyrrelse i visse områder af Fællesskabet, bl.a. når den gennemsnitlige pris, der er noteret på markedet i en repræsentativ periode, ligger under:

a) 1 779 EUR/t for ekstra jomfruolie eller

b) 1 710 EUR/t for jomfruolie eller

c) 1 524 EUR/t for bomolie med et syretal på 2 (beløbet reduceres med 36,70 EUR/t for hver overskydende enhed).

Artikel 34

Betingelser for støtte til oksekødsprodukter

Når den gennemsnitlige EF-markedspris, der er noteret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, jf. artikel 42, stk. 1, ligger og forventes at blive ved med at ligge under 103 % af referenceprisen, kan Kommissionen beslutte at yde støtte til privat oplagring.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

Artikel 37

Betingelser for støtte til svinekød

Når den gennemsnitlige EF-markedspris for slagtede svin bestemt efter de priser, som er blevet noteret i hver medlemsstat på Fællesskabets repræsentative markeder og vægtet med koefficienter, som afspejler svinebestandens relative størrelse i hver medlemsstat, ligger og forventes at blive ved med at ligge under 103 % af referenceprisen, kan Kommissionen beslutte at yde støtte til privat oplagring.

Artikel 38

Betingelser for støtte til fåre- og gedekød

Kommissionen kan beslutte at yde støtte til privat oplagring, når der foreligger en særlig vanskelig markedssituation for fåre- og gedekød i et eller flere af følgende noteringsområder:

a) Storbritannien

b) Nordirland

c) alle andre medlemsstater for sig undtagen Det Forenede Kongerige.







Afdeling IV

Fælles bestemmelser

Artikel 39

Oplagringsbestemmelser

1. Interventionsorganerne må kun oplagre produkter, de har opkøbt, uden for den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende, hvis de forinden har opnået tilladelse hertil fra Kommissionen.

Ved anvendelsen af denne artikel betragtes Belgien og Luxembourg som én medlemsstat.

2. Der gives tilladelse, hvis oplagringen er nødvendig, og under hensyntagen til følgende faktorer:

a) mulighederne og behovet for oplagring i den medlemsstat, hvor betalingsorganet er hjemmehørende, og i de øvrige medlemsstater

b) de yderligere omkostninger, der er forbundet med oplagring i den medlemsstat, hvor betalingsorganet er hjemmehørende, og de yderligere transportomkostninger.

3. Der gives kun tilladelse til oplagring i et tredjeland, hvis oplagring i en anden medlemsstat skaber store vanskeligheder på grundlag af kriterierne i stk. 2.

4. De oplysninger, der er nævnt i stk. 2, litra a), fremskaffes efter høring af alle medlemsstaterne.

5. Told og andre beløb, der skal ydes eller opkræves i henhold til den fælles landbrugspolitik, gælder ikke for produkter:

a) der transporteres, efter at der er givet tilladelse i henhold til stk. 1, 2 eller 3, eller

b) der overføres fra et betalingsorgan til et andet.

6. Et betalingsorgan, der handler i overensstemmelse med stk. 1, 2 eller 3, er fortsat ansvarligt for de produkter, der er oplagret uden for den medlemsstat, hvor det er hjemmehørende.

7. Bringes produkter, som et betalingsorgan har ladet oplagre uden for den medlemsstat, hvor det er hjemmehørende, ikke tilbage til denne medlemsstat, afhændes de til priser og på betingelser, der er fastsat eller skal fastsættes for oplagringsstedet.

Artikel 40

Licitationsbestemmelser

Ved licitationerne skal alle interesserede have lige adgang.

Ved udvælgelsen af bud, foretrækkes de bud, der er mest favorable for Fællesskabet. Under alle omstændigheder gives der ikke nødvendigvis tilslag.

Artikel 41

Interventionscentre

1. Kommissionen udpeger interventionscentrene i korn- og rissektoren og fastsætter betingelserne herfor.

Kommissionen kan udpege interventionscentre for hver kornart.

2. Ved udarbejdelsen af listen over interventionscentre tager Kommissionen især hensyn til følgende faktorer:

a) om centrene er beliggende i overskudsområder for de pågældende produkter

b) om de råder over tilstrækkelige lokaler og tekniske anlæg

c) om de har gunstige transportbetingelser.

Artikel 42

Klassificering af slagtekroppe

1. EF-handelsklasseskemaer for slagtekroppe anvendes i overensstemmelse med reglerne i bilag V inden for følgende sektorer:

a) oksekød for så vidt angår slagtekroppe af voksent kvæg

b) svinekød for så vidt angår svinekroppe bortset fra kroppe af svin anvendt til avl

I fåre- og gedekødssektoren kan medlemsstaterne anvende Fællesskabets handelsklasseskema for så vidt angår slagtekroppe af får i overensstemmelse med reglerne i punkt C i bilag V.

2. Kontrol på stedet med hensyn til klassificeringen af slagtekroppe af voksent kvæg og af får foretages på Fællesskabets vegne af en EF-kontrolkomité sammensat af eksperter fra Kommissionen og eksperter udpeget af medlemsstaterne. Denne komité aflægger rapport til Kommissionen om den udøvede kontrol.

Fællesskabet afholder udgifterne til denne kontrol.

Artikel 43

Gennemførelsesbestemmelser

Uanset eventuelle særlige beføjelser, som tildeles Kommissionen i henhold til dette kapitel, fastsætter Kommissionen bestemmelser for dets gennemførelse, der navnlig kan vedrøre:

▼M7

a) de krav og betingelser, som gælder for produkter, der skal opkøbes ved offentlig intervention, jf. artikel 10, eller hvortil der ydes støtte til privat oplagring, jf. artikel 28 og 31, især med hensyn til kvalitet, kvalitetsgrupper, kvalitetsklasser, kategorier, mængder, emballering, herunder mærkning, maksimumsalder, holdbarhed, det produktstadium, som interventionsprisen gælder for, og den private oplagrings varighed

▼M7

aa) overholdelse af de maksimumsmængder og kvantitative begrænsninger, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, og artikel 18, stk. 1, litra a); i den forbindelse kan Kommissionen i gennemførelsesbestemmelserne bemyndiges til at afslutte opkøb til en fast pris, vedtage fordelingskoefficienter og, for hvedes vedkommende, overgå til licitationsproceduren i artikel 18, stk. 2, uden bistand fra den i artikel 195, stk. 1, omhandlede komité

▼B

b) ændringer af del B i bilag IV

c) tabellen over de prisforhøjelser og -nedsættelser, der kan anvendes, hvis det er relevant

d) procedurerne og betingelserne for interventionsorganernes overtagelse ved offentlig intervention og ydelse af støtte til privat oplagring, især:

i) hvad angår indgåelsen af kontrakter og deres indhold

ii) den private oplagrings varighed og betingelserne for afkortning eller forlængelse af oplagringsperiodens varighed, når først den er fastsat i kontrakterne

iii) betingelserne for, at det kan besluttes, at produkter omfattet af kontrakter om privat oplagring kan markedsføres igen eller afsættes

iv) den medlemsstat, hvori der kan anmodes om privat oplagring

e) vedtagelsen af den liste over repræsentative markeder, der er nævnt i artikel 17a og 37

f) reglerne for afsætning af produkter, som er opkøbt ved offentlig intervention, især for så vidt angår salgspriser, betingelser for udlagring, de udlagrede produkters efterfølgende anvendelse eller destination, den kontrol, der skal udføres, og i givet fald en sikkerhedsstillelsesordning

g) udarbejdelsen af årsplanen, jf. artikel 27, stk. 1

h) betingelserne for tilvejebringelse på Fællesskabets marked, jf. artikel 27, stk. 2

i) reglerne for tilladelser, jf. artikel 39, herunder de undtagelser fra handelsbestemmelserne, som er strengt nødvendige

j) reglerne for de procedurer, der skal følges i tilfælde af licitation

k) reglerne for udpegning af interventionscentre, jf. artikel 38

l) de betingelser, der skal opfyldes af de lagre, hvor produkterne kan oplagres

m) EF-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe, jf. artikel 42, stk. 1, især med hensyn til:

i) definitioner

ii) præsentationer af slagtekroppe med henblik på prisindberetning for hver klassificering af slagtekroppe af voksent kvæg

iii) for så vidt angår foranstaltninger truffet af slagterier, som fastsat i bilag V, punkt A, punkt III:

— undtagelser omhandlet i artikel 5 i direktiv 88/409/EØF for slagterier, der ønsker at begrænse deres produktion til det lokale marked

— undtagelser, der kan indrømmes medlemsstater, der anmoder herom, for slagterier, hvor der kun slagtes lidt kvæg

iv) tilladelse til medlemsstaterne til ikke at anvende handelsklasseskemaet for svinekroppe og til at anvende vurderingskriterier ud over vægt og skønnet indhold af magert kød

v) bestemmelser om medlemsstaternes indberetning af priser på visse produkter.







KAPITEL II

Særlige interventionsforanstaltninger







Afdeling I

Ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger

Artikel 44

Dyresygdomme

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning mellem medlemsstaterne og i handelen med tredjelande, der kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af dyresygdomme, kan Kommissionen vedtage ekstraordinære foranstaltninger for at støtte det marked, som berøres af disse begrænsninger.

De foranstaltninger, der er omhandlet i første afsnit, gælder for følgende sektorer:

a) oksekød

b) mælk og mejeriprodukter

c) svinekød

d) fåre- og gedekød.

e) æg

f) fjerkrækød.

2. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, træffes efter anmodning fra den eller de berørte medlemsstater.

De må kun træffes, hvis den eller de berørte medlemsstater hurtigt har truffet sundheds- og veterinærforanstaltninger for at udrydde sygdommen, og kun i det omfang og i den periode, det er strengt nødvendigt for at støtte det pågældende marked.

Artikel 45

Manglende forbrugertillid

Kommissionen kan vedtage ekstraordinære markeds- og støtteforanstaltninger for fjerkrækød- og ægsektoren for at tage hensyn til alvorlige markedsforstyrrelser, der er direkte knyttet til forbrugernes manglende tillid som følge af risici for folke- eller dyresundheden.

Disse foranstaltninger træffes efter anmodning fra den eller de berørte medlemsstater.

Artikel 46

Finansiering

1. Fællesskabet medfinansierer 50 % af medlemsstaternes udgifter til de ekstraordinære foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 44 og 45.

For oksekøds-, mejeri-, svinekøds- og fåre- og gedekødssektoren medfinansierer EF dog 60 % af udgifterne til bekæmpelse af mund- og klovesyge.

2. Bidrager producenterne til dækning af medlemsstaternes udgifter, sørger medlemsstaterne for, at dette ikke medfører fordrejning af konkurrencevilkårene mellem producenter i flere medlemsstater.

▼M7 —————

▼B







Afdeling II

Foranstaltninger for korn- og rissektoren

Artikel 47

Særlige markedsforanstaltninger for kornsektoren

1. Hvis markedssituationen kræver det, kan Kommissionen træffe særlige interventionsforanstaltninger for kornsektoren. Der kan navnlig træffes sådanne interventionsforanstaltninger, hvis markedspriserne i en eller flere regioner i Fællesskabet falder i forhold til interventionsprisen, eller der er stor risiko for, at det sker.

2. De særlige interventionsforanstaltningers art og anvendelse samt betingelser og procedurer for salg eller anden afsætning af de produkter, der er omfattet af sådanne foranstaltninger, fastsættes af Kommissionen.

Artikel 48

Særlige markedsforanstaltninger for rissektoren

1. Kommissionen kan træffe særlige foranstaltninger:

a) for at undgå storstilet anvendelse af offentlig intervention i rissektoren i bestemte områder af Fællesskabet, jf. kapitel I, afdeling II, i denne del

b) for at afhjælpe mangel på uafskallet ris, der skyldes naturbegivenheder.

2. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.







Afdeling III

Foranstaltninger for sukkersektoren

Artikel 49

Minimumspris for sukkerroer

1. Minimumsprisen for kvotesukkerroer er:

a) 27,83 EUR/t for produktionsåret 2008/09

b) 26,29 EUR/t fra produktionsåret 2009/10.

2. Den minimumspris, der er nævnt i stk. 1, gælder for sukkerroer af standardkvalitet som defineret i bilag IV, del B.

3. Sukkervirksomheder, der opkøber kvotesukkerroer, der egner sig til fremstilling af sukker og er beregnet til fremstilling af kvotesukker, skal mindst betale minimumsprisen, justeret med forhøjelser eller nedsættelser for at tage hensyn til afvigelser fra standardkvaliteten.

De forhøjelser og nedsættelser, der er nævnt i første afsnit, anvendes i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen skal fastsætte.

4. For de mængder sukkerroer, der svarer til de mængder industrisukker eller overskudssukker, som der opkræves en overskudsafgift for, jf. artikel 64, justerer sukkervirksomheden opkøbsprisen, så den mindst er lig med minimumsprisen for kvotesukkerroer.

Artikel 50

Brancheaftaler

1. Brancheaftaler og leveringskontrakter skal være i overensstemmelse med stk. 3 og købsbetingelserne, som Kommissionen skal fastsætte, især med hensyn til betingelserne for opkøb, levering, overtagelse af og betaling for sukkerroer.

2. Vilkårene for opkøb af sukkerroer og sukkerrør fastlægges ved brancheaftaler mellem EF-avlere af disse råvarer og EF-sukkervirksomheder.

3. I leveringskontrakterne skelnes der mellem, om det sukker, der skal fremstilles af sukkerroer, er:

a) kvotesukker

b) sukker uden for kvoten.

4. Hver sukkervirksomhed giver den medlemsstat, hvor den pågældende virksomhed fremstiller sukker, meddelelse om:

a) den mængde sukkerroer, der er omhandlet i stk. 3, litra a), som den før såningen har indgået leveringskontrakt om, og det sukkerindhold, kontrakten er baseret på

b) det hertil svarende anslåede udbytte.

Medlemsstaterne kan kræve supplerende oplysninger.

▼M3

5. Sukkervirksomheder, der ikke har indgået leveringskontrakter inden såningen til minimumsprisen for kvotesukkerroer for en mængde sukkerroer, der er lig med deres sukkerkvote, eventuelt justeret med den koefficient for forebyggende tilbagetrækning, som fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 2, første afsnit, skal mindst betale minimumsprisen for kvotesukkerroer for alle de sukkerroer, de forarbejder til sukker.

6. Brancheaftaler kan afvige fra stk. 3, 4 og 5, hvis den pågældende medlemsstat samtykker heri.

▼B

7. Er der ikke indgået brancheaftaler, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger, der er forenelige med denne forordning, for at varetage de berørte parters interesser.

Artikel 51

Produktionsafgift

1. Der opkræves en produktionsafgift for sukker-, isoglucose- og inulinsirupproducerende virksomheders respektive sukkerkvote, isoglucosekvote og inulinsirupkvote, som omhandlet i artikel 56, stk. 2.

2. Produktionsafgiften fastsættes til 12,00 EUR/t kvotesukker og kvoteinulinsirup. For isoglucose sættes produktionsafgiften til 50 % af afgiften for sukker.

3. Medlemsstaten opkræver den samlede produktionsafgift, jf. stk. 1, hos virksomhederne på sit område for kvoten i det pågældende produktionsår.

Virksomhederne betaler produktionsafgiften senest ved udgangen af februar i det pågældende produktionsår.

4. Sukker- og inulinsirupvirksomheder i EF kan kræve, at sukkerroe- eller sukkerrørsavlerne eller cikorieleverandørerne afholder op til 50 % af produktionsafgiften.

▼M3

Artikel 52

Tilbagetrækning af sukker

1. For at bevare den strukturelle ligevægt på markedet på et prisniveau, der ligger tæt på referenceprisen, kan Kommissionen under hensyntagen til de forpligtelser for EF, der følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300, beslutte at trække de mængder kvotesukker og kvoteisoglucose, der overskrider en tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2 i denne artikel, tilbage fra markedet i et givet produktionsår.

2. Den tilbagetrækningstærskel, der er nævnt i stk. 1 i denne artikel, beregnes for hver virksomhed, der har en kvote, ved, at dens kvote multipliceres med en koefficient, som Kommissionen fastsætter senest den 16. marts i det foregående produktionsår på grundlag af den forventede markedsudvikling. For produktionsåret 2008/09 anvendes denne koefficient på den kvote, som, efter at der er givet afkald i henhold til forordning (EF) nr. 320/2006, tildeles senest den 15. marts 2008.

På grundlag af en opdateret markedsudvikling kan Kommissionen senest den 31. oktober i det pågældende produktionsår beslutte enten at tilpasse eller, såfremt der ikke er truffet en sådan afgørelse i henhold til første afsnit i dette stykke, at fastsætte en koefficient.

3. Hver virksomhed med en kvote oplagrer for egen regning den producerede mængde kvotesukker, der overskrider den tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2, indtil begyndelsen af det næste produktionsår. De sukker- eller isoglucosemængder, der trækkes tilbage i et produktionsår, anses for at være de første mængder, der produceres under kvoten i det følgende produktionsår.

Uanset første afsnit i dette stykke kan Kommissionen dog under hensyntagen til den forventede udvikling på sukkermarkedet beslutte, at alle eller en del af de mængder sukker eller isoglucose, der er trukket tilbage, for det igangværende og/eller følgende produktionsår skal anses for:

a) overskudssukker eller overskudsisoglucose, der kan blive til industrisukker eller industriisoglucose, eller

b) midlertidig kvoteproduktion, hvoraf en del kan reserveres til eksport under overholdelse af de forpligtelser for EF, der følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300.

4. Er sukkerforsyningen i EF utilstrækkelig, kan Kommissionen beslutte, at en vis mængde tilbagetrukket sukker kan sælges på EF-markedet før udløbet af tilbagetrækningsperioden.

5. Såfremt tilbagetrukket sukker behandles som den første sukkerproduktion i det følgende produktionsår, betales minimumsprisen for dette produktionsår til sukkerroeavlerne.

Såfremt tilbagetrukket sukker bliver til industrisukker eller eksporteres i henhold til stk. 3, litra a) og b), i denne artikel, finder kravene i artikel 49 om minimumsprisen ikke anvendelse.

Såfremt tilbagetrukket sukker sælges på EF-markedet inden udgangen af tilbagetrækningsperioden, jf. stk. 4, betales minimumsprisen for det igangværende produktionsår til sukkerroeavlerne.

▼M3

Artikel 52a

Tilbagetrækning af sukker i produktionsåret 2008/09 og 2009/10

1. Uanset artikel 52, stk. 2, i denne forordning fastsætter Kommissionen koefficienten for medlemsstater, hvis nationale sukkerkvote er blevet nedsat som følge af afkald på kvoter i henhold til artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006, for produktionsåret 2008/09 og 2009/10 i overensstemmelse med bilag VIIc til denne forordning.

2. En virksomhed, der i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a) eller b), i forordning (EF) nr. 320/2006 med virkning fra det følgende produktionsår giver afkald på hele sin kvote, er efter anmodning ikke omfattet af anvendelsen af de koefficienter, der er omhandlet i artikel 52, stk. 2, i denne forordning. Denne anmodning skal forelægges inden udgangen af det produktionsår, som tilbagetrækningen gælder for.

▼B

Artikel 53

Gennemførelsesbestemmelser

Kommissionen kan fastsætte gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling, især:

a) de kriterier, som sukkervirksomheder skal anvende ved fordelingen mellem sukkeroesælgerne af de mængder sukkerroer, for hvilke der skal indgås leveringskontrakter inden såningen, jf. artikel 50, stk. 4.

b) den procentdel af kvotesukker, der skal trækkes tilbage fra markedet, jf. artikel 52, stk. 1

c) betingelserne for betaling af minimumsprisen, hvis det tilbagetrukne sukker sælges på Fællesskabets marked i henhold til artikel 52, stk. 4.







Afdeling IV

Tilpasning af udbud

Artikel 54

Foranstaltninger til fremme af tilpasningen af udbuddet til efterspørgslen

For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af udbuddet til markedsbehovet, bortset fra foranstaltninger, der har med tilbagetrækning fra markedet at gøre, kan Kommissionen træffe følgende foranstaltninger for levende planter, oksekød, svinekød, fåre- og gedekød, æg og fjerkrækød:

a) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten

b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion, forarbejdning og afsætning

c) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at følge markedsprisudviklingen

d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langsigtede prognoser på grundlag af kendskab til de benyttede produktionsmidler







KAPITEL III

Produktionsregulering







Afdeling I

Almindelige bestemmelser

▼M10

Artikel 55

Kvoteordninger og produktionskapacitet

▼M7

1. Der gælder en kvoteordning for følgende produkter:

a) mælk og andre mejeriprodukter, jf. artikel 65, litra a) og b)

b) sukker, isoglucose og inulinsirup

c) kartoffelstivelse, hvortil der kan ydes fællesskabsstøtte.

2. Overskrider en producent i forbindelse med kvoteordningerne i denne artikels stk. 1, litra a) og b), den relevante kvote, og anvender en producent ikke overskudsmængderne af sukker på den i artikel 61 fastsatte måde, pålægges de pågældende mængder en overskudsafgift på de betingelser, der er fastsat i afdeling II og III.

▼M10

2a. For vinsektoren finder regler vedrørende produktionskapacitet i henseende til ulovlige beplantninger, midlertidige plantningsrettigheder og en rydningsordning anvendelse i overensstemmelse med bestemmelserne i afdeling IVa.

▼B







Afdeling II

Sukker







Underafdeling I

Kvotetildeling og -forvaltning

Artikel 56

Kvotetildeling

1. De nationale og regionale produktionskvoter for sukker, isoglucose og inulinsirup er fastsat i bilag VI.

2. Medlemsstaterne tildeler en kvote til hver sukker-, isoglucose- eller inulinsirupproducerende virksomhed, der er etableret på deres område, og som er godkendt i henhold til artikel 57.

For hver virksomhed er den tildelte kvote lig med den kvote, der i henhold til forordning (EF) nr. 318/2006 blev tildelt virksomheden for produktionsåret 2007/08.

3. Tildeles der en kvote til en sukkervirksomhed, der har mere end én produktionsenhed, træffer medlemsstaterne de foranstaltninger, de finder nødvendige for at varetage sukkerroe- og sukkerrørsavlernes interesser.

Artikel 57

Godkendte virksomheder

1. Medlemsstaterne godkender efter anmodning en virksomhed, der producerer sukker, isoglucose eller inulinsirup, eller en virksomhed, der forarbejder disse produkter til et produkt, som står på listen i artikel 62, stk. 2, forudsat at virksomheden:

a) godtgør sin produktionskapacitet på professionelle anlæg

b) indvilliger i at fremlægge enhver oplysning og lade sig underkaste kontrol i forbindelse med denne forordning

c) ikke har fået sin godkendelse suspenderet eller trukket tilbage.

2. De godkendte virksomheder forelægger den medlemsstat, på hvis område sukkerroerne og sukkerrørene høstes eller raffineringen finder sted, følgende oplysninger:

a) de mængder sukkerroer eller sukkerrør, der er indgået en leveringskontrakt for, og de tilsvarende anslåede udbytter af sukkerroer eller sukkerrør og sukker pr. ha

b) data om forventede og faktiske leveringer af sukkerroer, sukkerrør og råsukker og om sukkerproduktion og erklæringer om sukkerlagre

c) de mængder hvidt sukker, der er solgt, samt priser og betingelser.

Artikel 58

Supplerende isoglucosekvote

1. I produktionsåret 2008/09 tilføjes der en yderligere isoglucosekvote på 100 000 t til kvoten for det foregående produktionsår. Denne tilføjelse vedrører ikke Bulgarien og Rumænien.

I produktionsåret 2008/09 tilføjes der en yderligere isoglucosekvote på 11 045 t for Bulgarien og 1 966 t for Rumænien til kvoten for det foregående produktionsår.

Medlemsstaterne tildeler den supplerende kvote til virksomhederne proportionalt med den isoglucosekvote, der er tildelt i henhold til artikel 56, stk. 2.

2. Italien, Litauen og Sverige kan efter anmodning fra enhver virksomhed, der er etableret på deres respektive områder, tildele en supplerende isoglucosekvote i produktionsårene 2008/09 og 2009/10. Den maksimale supplerende kvote pr. medlemsstat er fastsat i bilag VII.

3. Der opkræves en engangsafgift på 730 EUR for de supplerende kvoter, der er tildelt virksomheder i henhold til stk. 2. Afgiften opkræves pr. ton supplerende tildelt kvote.

▼M3

Artikel 59

Kvoteforvaltning

1. Kommissionen justerer de kvoter, der er fastsat i bilag VI, senest den 30. april 2008 for produktionsåret 2008/09 og senest den 28. februar 2009 og 2010 for hvert af produktionsårene 2009/10 og 2010/11. Justeringerne følger af anvendelsen af denne artikels stk. 2 og artikel 58 i denne forordning og artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006.

2. Kommissionen træffer under hensyntagen til resultaterne af omstruktureringsordningen i forordning (EF) nr. 320/2006 senest ved den 28. februar 2010 beslutning om, med hvilken fælles procentdel de bestående kvoter for sukker og isoglucose skal nedsættes pr. medlemsstat eller region for at undgå markedsuligevægt fra og med produktionsåret 2010/11. Medlemsstaterne justerer hver virksomheds kvote i overensstemmelse hermed.

Uanset første afsnit i dette stykke fastsætter Kommissionen den gældende procentdel for medlemsstater, hvis nationale kvote er blevet nedsat som følge af afkald på kvoter i henhold til artikel 3 og artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 320/2006, i overensstemmelse med bilag VIIa til denne forordning. De pågældende medlemsstater justerer procentdelen for hver virksomhed, der på deres område har en kvote, i overensstemmelse med bilag VIIb til denne forordning.

Første og andet afsnit i dette stykke finder ikke anvendelse på de fjernområder, som er nævnt i traktatens artikel 299, stk. 2.

Artikel 60

National kvoteomfordeling og kvotenedsættelse

1. En medlemsstat kan nedsætte den sukker- eller isoglucosekvote, der er tildelt en virksomhed på dens område, med op til 10 % for produktionsåret 2008/09 og de følgende produktionsår, idet virksomhedernes frihed til at deltage i de ordninger, der er indført med forordning (EF) nr. 320/2006, dog skal respekteres. I den forbindelse anvender medlemsstaterne objektive og ikke-diskriminerende kriterier.

▼B

2. Medlemsstaterne kan overføre kvoter mellem virksomheder efter reglerne i bilag VIII under hensyntagen til de berørte parters interesser, særlig sukkerroe- og sukkerrørsavlernes interesser.

3. Den enkelte medlemsstat tildeler de mængder, som er resultatet af anvendelsen af stk. 1 og 2, til en eller flere virksomheder på sit område, uanset om de har en kvote eller ej.

▼M3

4. Uanset stk. 3 i denne artikel nedjusterer medlemsstaterne, hvis artikel 4a i forordning (EF) nr. 320/2006 anvendes, den pågældende virksomheds sukkerkvote i henhold til nævnte artikels stk. 4 inden for den procentdel, der er fastsat i denne artikels stk. 1.

▼B







Underafdeling II

Kvoteoverskridelse

Artikel 61

Anvendelsesområde

Sukker, isoglucose og inulinsirup, der i et produktionsår fremstilles ud over den kvote, der er omhandlet i artikel 56, kan:

a) forarbejdes til visse produkter som omhandlet i artikel 62

b) overføres til kvoteproduktionen i det næste produktionsår i henhold til artikel 63

c) indgå i den særlige forsyningsordning for EU’s fjernområder i henhold til afsnit II i Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 ( 1 )

d) eksporteres inden for det kvantitative loft, som Kommissionen fastsætter under hensyntagen til de forpligtelser, den har som følge af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 300.

For andre mængder opkræves den overskudsafgift, der er nævnt i artikel 64.

Artikel 62

Industrisukker

1. Industrisukker, industriisoglucose og industriinulinsirup forbeholdes produktion af et af de produkter, der er nævnt i stk. 2,

a) når det/den er omfattet af en leveringskontrakt, der før udgangen af produktionsåret er indgået mellem en producent og en bruger, der begge er godkendt i henhold til artikel 57

b) når det/den er leveret til brugeren senest den 30. november i det følgende produktionsår.

2. Kommissionen udarbejder en liste over produkter, som industrisukker, industriisoglucose eller industriinulinsirup kan anvendes til produktion af.

Listen omfatter navnlig:

a) bioethanol, alkohol, rom, levende gær og sirup til smørepålæg og sirup, der skal forarbejdes til »Rinse appelstroop«

b) visse industriprodukter, der ikke indeholder sukker, men i hvis forarbejdning der indgår sukker, isoglucose og inulinsirup

c) visse kemiske produkter og lægemidler, der indeholder sukker, isoglucose og inulinsirup.

Artikel 63

Overførsel af overskudssukker

1. Hver virksomhed kan beslutte at overføre hele eller en del af den produktion, der overstiger dens sukkerkvote, isoglucosekvote eller inulinsirupkvote, til det følgende produktionsårs produktion. Denne beslutning er uigenkaldelig, jf. dog stk. 3.

2. De virksomheder, der træffer den beslutning, der er omhandlet i k. 1:

a) underretter vedkommende medlemsstat inden en dato, som fastsættes af denne medlemsstat:

— mellem den 1. februar og den 30. juni i det igangværende produktionsår, for så vidt angår de mængder rørsukker, der overføres

— mellem den 1. februar og den 15. april i det igangværende produktionsår, for så vidt angår andre mængder sukker og inulinsirup, der overføres

b) forpligter sig til at oplagre disse mængder for egen regning indtil udgangen af det igangværende produktionsår.

3. Var en virksomheds endelige produktion i det pågældende produktionsår mindre end det overslag, der blev udarbejdet på tidspunktet for den i stk. 1 omhandlede beslutning, kan den overførte mængde justeres med tilbagevirkende kraft senest den 31. oktober i det følgende produktionsår.

4. De overførte mængder anses for at være de første mængder, der produceres under kvoten i det følgende produktionsår.

5. Sukker, der i et produktionsår oplagres i henhold til nærværende artikel, må ikke være genstand for andre oplagringsforanstaltninger, jf. artikel 13, 32 og 52.

Artikel 64

Overskudsafgift

1. Der opkræves en overskudsafgift for:

a) overskudssukker, overskudsisoglucose og overskudsinulinsirup, der produceres i et givet produktionsår, undtagen for de mængder, der overføres til kvoteproduktionen i det følgende produktionsår og oplagres i henhold til artikel 63, og de mængder, der er nævnt i artikel 61, litra c) og d)

b) industrisukker, industriisoglucose og industriinulinsirup, for hvilket det ikke inden en dato, som Kommissionen skal fastlægge, er godtgjort, at det er forarbejdet til et af de produkter, der er nævnt i artikel 62, stk. 2

▼M3

c) sukker og isoglucose, der er trukket tilbage fra markedet i henhold til artikel 52 og 52a, og som forpligtelserne i artikel 52, stk. 3, ikke er opfyldt for.

▼B

2. Kommissionen fastsætter en overskudsafgift, der er så høj, at de mængder, der er omhandlet i stk. 1, ikke ophobes.

3. Medlemsstaten opkræver overskudsafgiften, jf. stk. 1, hos virksomhederne på sit område for de produktionsmængder i stk. 1, som er fastslået for virksomhederne for det pågældende produktionsår.







Afdeling III

Mælk







Underafdeling I

Almindelige bestemmelser

Artikel 65

Definitioner

I denne afdeling forstås ved:

a) »mælk«: det produkt, der fremkommer ved malkning af en eller flere køer

b) »andre mejeriprodukter«: mejeriprodukter bortset fra mælk, især skummetmælk, fløde, smør, yoghurt og ost; hvis det er relevant omregnes de til »mælkeækvivalenter« ved hjælp af koefficienter, som Kommissionen skal fastsætte

c) »producent«: en landbruger, hvis bedrift ligger på en medlemsstats geografiske område, og som producerer og afsætter mælk, eller som forbereder sig på at gøre det i meget nær fremtid

d) »bedrift«: en bedrift som defineret i artikel 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003

e) »opkøber«: virksomhed eller sammenslutning, der opkøber mælk fra producenterne:

— for at indsamle, emballere, oplagre, køle eller forarbejde den, herunder på kontrakt

— for at sælge den videre til en eller flere virksomheder, der behandler eller forarbejder mælk eller andre mejeriprodukter.

Som opkøber betragtes imidlertid også en sammenslutning af opkøbere fra samme geografiske område, der på sine medlemmers vegne udfører de nødvendige administrative og regnskabsmæssige opgaver i forbindelse med betalingen af overskudsafgiften. Ved anvendelsen af første punktum i dette afsnit betragtes Grækenland som ét geografisk område, hvor et offentligt organ kan sidestilles med en sammenslutning af opkøbere

f) »leverance«: enhver leverance af mælk, ekskl. andre mejeriprodukter, fra en producent til en opkøber, uanset om transporten besørges af producenten, af opkøberen, af den virksomhed, der behandler eller forarbejder disse produkter, eller af tredjemand

g) »direkte salg«: en producents salg eller overdragelse af mælk direkte til forbrugerne og en producents salg eller overdragelse af andre mejeriprodukter. Kommissionen kan, samtidig med at den overholder definitionen af »leverance« i litra f), tilpasse definitionen af »direkte salg« for at sørge for, at der ikke udelukkes nogen mængder mælk eller andre mejeriprodukter, som afsættes, fra kvoteordningerne

h) »afsætning«: leverancer af mælk eller direkte salg af mælk og andre mejeriprodukter

i) »individuel kvote«: en producents kvote pr. 1. april i hver tolvmånedersperiode

j) »national kvote«: den kvote, der er nævnt i artikel 66, og som er fastsat for hver medlemsstat

k) »disponibel kvote«: den kvote, som producenterne kan råde over den 31. marts i den tolvmånedersperiode, som overskudsafgiften beregnes for, under hensyntagen til alle overdragelser, alt salg og alle konverteringer og midlertidige omfordelinger som omhandlet i denne forordning, der har fundet sted i den pågældende tolvmånedersperiode.







Underafdeling II

Kvotetildeling og -forvaltning

Artikel 66

Nationale kvoter

1. De nationale kvoter for produktion af mælk og andre mejeriprodukter i syv på hinanden følgende tolvmånedersperioder fra den 1. april 2008 (i det følgende benævnt »tolvmånedersperioder«) er fastsat i punkt 1 i bilag IX.

2. De kvoter, der er nævnt i stk. 1, fordeles mellem producenterne i henhold til artikel 67, idet der sondres mellem leverancer og direkte salg. Overskridelser af de nationale kvoter fastslås på nationalt plan i hver medlemsstat i overensstemmelse med denne afdeling, idet der sondres mellem leverancer og direkte salg.

3. De nationale kvoter, der er anført i punkt 1 i bilag IX, fastsættes uden at foregribe en eventuel revision på baggrund af den generelle markedssituation og særlige forhold, der gør sig gældende i visse medlemsstater.

4. For Bulgarien og Rumænien etableres der en særlig omstruktureringsreserve, jf. punkt 2 i bilag IX. Denne reserve frigives fra den 1. april 2009, hvis forbruget på bedriften af mælk og mælkeprodukter i hvert af disse lande er faldet siden 2002.

Kommissionen træffer beslutning om at frigive reserven og fordele den på kvoten for leverancer og direkte salg på grundlag af en rapport, som Bulgarien og Rumænien skal forelægge Kommissionen senest den 31. december 2008. Rapporten skal indeholde en detaljeret redegørelse for den faktiske omstruktureringsproces' resultater og tendenser i hvert lands mejerisektor og navnlig overgangen fra produktion til forbrug på bedriften til produktion til markedet.

▼A1

4a. For Kroatien etableres der en særlig omstruktureringsreserve, jf. punkt 2 i bilag IX. Denne reserve frigives fra den 1. april i det første kvoteår efter tiltrædelsen, hvis forbruget på bedrifter af mælk og mælkeprodukter i Kroatien er faldet i perioden 2008–2012.

Kommissionen træffer beslutning om at frigive reserven og fordele den på kvoten for leverancer og direkte salg efter proceduren i artikel 195, stk. 2, på grundlag af vurderingen af en rapport, som Kroatien skal fremlægge inden den 31. december 2013. Rapporten skal indeholde en detaljeret redegørelse for den faktiske omstruktureringsproces' resultater og tendenser i Kroatiens mejerisektor og navnlig overgangen fra produktion til forbrug på bedrifter til produktion til markedet.

▼B

5. For Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet omfatter de nationale kvoter al mælk og alle mælkeækvivalenter, der leveres til en opkøber eller sælges direkte, uanset om produktion eller afsætning sker i medfør af en overgangsordning, der er gældende i disse lande.

Artikel 67

Individuelle kvoter

1. Producenternes individuelle kvote eller kvoter pr. 1. april 2008 skal være lig med deres individuelle referencemængder pr. 31. marts 2008, uden at dette berører overdragelser, salg og konverteringer af kvoten, der træder i kraft den 1. april 2008.

2. Producenterne kan have en eller to individuelle kvoter, en for leverancer og en anden for direkte salg. En producents mængder kan kun konverteres fra den ene kvote til den anden af medlemsstatens myndighed efter behørigt begrundet anmodning fra producenten.

3. Har en producent to kvoter, beregnes vedkommendes bidrag til en eventuel overskudsafgift særskilt for hver kvote.

4. Kommissionen kan forhøje den del af den finske nationale kvote, der tildeles til leverancer, jf. artikel 63, med indtil 200 000 tons for at kompensere de finske SLOM-producenter. Denne reserve, der skal tildeles efter EF-reglerne, kan udelukkende tildeles producenter, hvis ret til at genoptage produktionen er blevet påvirket af tiltrædelsen.

5. De individuelle kvoter ændres eventuelt for hver af de pågældende tolvmånedersperioder, således at summen af de individuelle kvoter for leverancer og for direkte salg for hver medlemsstat ikke overskrider den tilsvarende del af den nationale kvote, der er tilpasset i henhold til artikel 66 for at tage hensyn til eventuelle nedsættelser i forbindelse med overførsler til den nationale reserve, jf. artikel 71.

Artikel 68

Tildeling af kvoter fra den nationale reserve

Medlemsstaterne fastsætter de regler, der er nødvendige, for at producenterne på grundlag af objektive kriterier, som skal meddeles Kommissionen, kan få tildelt alle eller en del af kvoterne fra den nationale reserve, jf. artikel 71.

Artikel 69

Kvoteforvaltning

1. Kommissionen tilpasser for hver medlemsstat og for hver periode, inden den udløber, fordelingen af de nationale kvoter mellem »leverancer« og »direkte salg« under hensyn til de konverteringer, der på producenternes anmodning er foretaget mellem de individuelle kvoter for henholdsvis leverancer og direkte salg.

2. Medlemsstaterne sender hvert år inden de datoer og efter de regler, som Kommissionen skal fastsætte i henhold til artikel 192, stk. 2, Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for:

a) at foretage den tilpasning, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1

b) at beregne den overskudsafgift, de skal betale.

Artikel 70

Fedtindhold

1. For hver producent fastsættes der et referencefedtindhold, der skal gælde for den kvote for leverancer, der er tildelt denne producent.

2. For de kvoter, som producenterne har fået tildelt pr. 31. marts 2008 i henhold til artikel 67, stk. 1, er referencefedtindholdet i stk. 1 lig med referencefedtindholdet for disse kvoter på den dato.

3. Referencefedtindholdet ændres ved den konvertering, der er omhandlet i artikel 67, stk. 2, og ved erhvervelse, overførsel eller midlertidig overførsel af kvoter ifølge regler, der skal fastsættes af Kommissionen.

4. For nye producenter, der får tildelt en individuel kvote for leverancer udelukkende fra den nationale reserve, fastsættes fedtindholdet ifølge regler, der skal fastlægges af Kommissionen.

5. Det individuelle referencefedtindhold, der er nævnt i stk. 1, tilpasses eventuelt, når denne forordning træder i kraft, og derefter ved begyndelsen af hver tolvmånedersperiode, i det omfang det er nødvendigt, således at det vejede gennemsnit af det individuelle repræsentative fedtindhold for hver medlemsstat ikke overstiger det referencefedtindhold, der er anført i bilag X, med mere end 0,1 g/kg.

For Rumænien revideres referencefedtindholdet i bilag X på grundlag af tallene for hele 2004 og justeres om nødvendigt af Kommissionen.

Artikel 71

National reserve

1. Hver medlemsstat opretter en national reserve inden for rammerne af de nationale kvoter, der er fastsat i bilag IX, især for at foretage de tildelinger, der er omhandlet i artikel 65. Den nationale reserve suppleres efter behov ved inddragelse af de mængder, der er nævnt i artikel 72, ved tilbageholdelse af en del af overførslerne, jf. artikel 76, eller ved lineær nedskæring af samtlige individuelle kvoter. Disse kvoter fordeles fortsat efter anvendelsesformålet, dvs. »leverancer« eller »direkte salg«.

2. Eventuelle supplerende kvoter, der tildeles en medlemsstat, tilgår automatisk den nationale reserve og fordeles efter det forventede behov mellem »leverancer« og »direkte salg«.

3. Der fastsættes ikke et referencefedtindhold for kvoter, der er overført til den nationale reserve.

Artikel 72

Virksomhedsophør

1. Når en fysisk eller juridisk person, som råder over individuelle kvoter, ikke længere opfylder betingelserne i artikel 65, litra c), i en tolvmånedersperiode, overgår de tilsvarende mængder senest den 1. april i det efterfølgende kalenderår til den nationale reserve, medmindre den pågældende person igen bliver producent, jf. artikel 65, litra c), inden denne dato.

Hvis den pågældende person igen bliver producent senest ved udløbet af den anden tolvmånedersperiode efter inddragelsen af disse mængder, får den pågældende person hele eller en del af den individuelle kvote, der er blevet inddraget, tilbage senest den 1. april efter ansøgningsdatoen.

2. Hvis en producent i mindst én tolvmånedersperiode ikke afsætter en mængde svarende til mindst ►M7 85 % ◄ af sin individuelle kvote, kan medlemsstaten beslutte, hvorvidt og på hvilke betingelser hele eller en del af den uudnyttede kvote skal overgå til den nationale reserve.

Medlemsstaten fastsætter, på hvilke betingelser den pågældende producent igen får tildelt en kvote, hvis han genoptager afsætningen.

3. Stk. 1 og 2 anvendes ikke i tilfælde af force majeure eller i behørigt begrundede tilfælde, som har midlertidig indflydelse på de pågældende producenters produktionskapacitet og er anerkendt som sådan af myndighederne.

Artikel 73

Midlertidig overførsel

1. Senest ved udløbet af hver tolvmånedersperiode tillader medlemsstaterne for den pågældende periode midlertidig overførsel af en del af de individuelle kvoter, som de dertil berettigede producenter ikke agter at udnytte.

Medlemsstaterne kan regulere overførslerne efter producentkategori eller mælkeproduktionens struktur og begrænse dem til opkøberniveau eller inden for regioner, give tilladelse til overførsel af hele kvoten i de tilfælde, der er nævnt i artikel 72, stk. 3, og fastsætte, i hvilket omfang producenten igen kan foretage overførsel.

2. Hver medlemsstat kan beslutte ikke at anvende stk. 1 ud fra et af følgende kriterier eller begge kriterier:

a) nødvendigheden af at lette strukturudvikling og strukturtilpasninger

b) bydende nødvendige administrative hensyn.

Artikel 74

Overførsel af kvoter sammen med jord

1. Individuelle kvoter overføres sammen med bedriften til den producent, som overtager den ved salg, bortforpagtning, overdragelse ved arv, forskudsarv eller enhver anden overførsel, der indebærer lignende retsvirkninger for producenten, efter regler, som medlemsstaterne fastsætter under hensyn til de arealer, der anvendes til mælkeproduktionen, eller til andre objektive kriterier og eventuelt til en aftale mellem parterne. Den del af kvoten, som eventuelt ikke overføres sammen med bedriften, overgår til den nationale reserve.

2. Hvis kvoterne er blevet overført eller overføres i overensstemmelse med stk. 1 ved forpagtning eller andre arrangementer med tilsvarende retsvirkning, kan medlemsstaterne på grundlag af objektive kriterier, og for at kvoterne udelukkende tildeles producenter, beslutte, at kvoten ikke skal overføres sammen med bedriften.

3. Hvis der overføres jord til de offentlige myndigheder og/eller til offentlig brug, eller overførslen sker til ikke-landbrugsmæssige formål, beslutter medlemsstaterne, at der skal iværksættes de nødvendige foranstaltninger med henblik på at beskytte parternes legitime interesser, særlig foranstaltninger, der giver de tidligere producenter mulighed for at fortsætte med mælkeproduktion, hvis de ønsker at gøre det.

4. Såfremt der ikke er indgået en aftale mellem parterne, i tilfælde hvor en forpagtningskontrakt udløber uden at kunne fornyes på tilsvarende betingelser, eller i situationer, der har tilsvarende retsvirkninger, overføres de pågældende individuelle kvoter helt eller delvis til de producenter, der overtager dem, efter bestemmelser, som medlemsstaterne har fastsat, under hensyn til parternes legitime interesser.

Artikel 75

Særlige overførselsforanstaltninger

1. For at gennemføre en vellykket omstrukturering af mælkeproduktionen eller for at forbedre miljøet kan medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter under hensyn til parternes legitime interesser:

a) yde producenter, der forpligter sig til definitivt at opgive hele deres mælkeproduktion eller en del af den, en godtgørelse, der udbetales i én eller flere årlige rater, og overføre de således frigivne individuelle kvoter til den nationale reserve

b) på grundlag af objektive kriterier fastsætte, på hvilke betingelser producenterne ved begyndelsen af en tolvmånedersperiode mod betaling kan opnå, at den ansvarlige myndighed eller det organ, der er udpeget af denne myndighed, omfordeler individuelle kvoter, som ved udgangen af den forudgående tolvmånedersperiode er endeligt frigivet af andre producenter mod en godtgørelse i én eller flere årlige rater svarende til ovennævnte betaling

c) centralisere og overvåge overførsler af kvoter uden jord

d) ved overførsel af jord med henblik på miljøforbedring bestemme, at den pågældende individuelle kvote tildeles en producent, der opgiver jorden, men ønsker at fortsætte med mælkeproduktion

e) på grundlag af objektive kriterier fastsætte, i hvilke regioner og indsamlingsområder endelige overførsler af kvoter uden overførsel af den tilsvarende jord er tilladt med henblik på at forbedre mælkeproduktionens struktur

f) efter anmodning fra en producent til den ansvarlige myndighed eller til det organ, der er udpeget af denne myndighed, tillade endelig overførsel af kvoter uden overførsel af den tilsvarende jord eller omvendt med henblik på at forbedre mælkeproduktionens struktur på bedriftsniveau eller at muliggøre ekstensivering af produktionen.

2. Stk. 1 kan gennemføres nationalt, regionalt eller i specificerede indsamlingsområder.

Artikel 76

Tilbageholdelse af kvoter

1. Medlemsstaterne kan i forbindelse med overførsler som omhandlet i artikel 74 og 75 på grundlag af objektive kriterier tilbageholde en del af de individuelle kvoter, som overføres til den nationale reserve.

2. Hvis kvoter er blevet overført eller overføres i overensstemmelse med artikel 74 og 75 med eller uden den tilsvarende jord ved forpagtning eller andre arrangementer med tilsvarende retsvirkning, kan medlemsstaterne på grundlag af objektive kriterier, og for at kvoterne udelukkende tildeles producenter, beslutte, hvorvidt og på hvilke betingelser kvoterne helt eller delvis skal overføres til den nationale reserve.

Artikel 77

Støtte til erhvervelse af kvoter

En offentlig myndighed må i forbindelse med salg, overførsel eller tildeling af kvoter i henhold til denne afdeling ikke yde nogen form for finansiel støtte, der er direkte knyttet til erhvervelsen af kvoter.







Underafdeling III

Kvoteoverskridelse

Artikel 78

Overskudsafgift

1. Der skal betales en overskudsafgift for mælk og andre mejeriprodukter, der afsættes ud over den nationale kvote, der er fastsat i henhold til underafdeling II.

Afgiften fastsættes til 27,83 EUR/100 kg mælk.

▼M7

For de tolvmånedersperioder, der begynder den 1. april 2009 og den 1. april 2010, fastsættes overskudsafgiften for leveret mælk, der overstiger 106 % af den nationale kvote for leverancer, som gælder for den tolvmånedersperiode, der begynder den 1. april 2008, til 150 % af den afgift, der er omhandlet i andet afsnit.

▼M12

1a. Uanset stk. 1, første afsnit, skal der for de tolvmånedersperioder, der begynder den 1. april 2009 og den 1. april 2010, for leveret mælk betales overskudsafgift af mælk, der afsættes ud over den nationale kvote, der er fastsat i henhold til underafdeling II, fratrukket de individuelle kvoter, der i overensstemmelse med artikel 75, stk. 1, litra a), pr. den 30. november 2009 er frigivet og overført til den nationale reserve, og som forbliver deri indtil den 31. marts i den pågældende tolvmånedersperiode.

▼B

2. Medlemsstaterne skal betale Fællesskabet den overskudsafgift, der følger af en overskridelse af den nationale kvote beregnet på nationalt plan og fastsat særskilt for leverancer og direkte salg, og skalindbetale 99 % af den afgift, der skal betales, til EGFL mellem den 16. oktober og den 30. november efter den pågældende tolvmånedersperiode.

▼M12

2a. Medlemsstaterne anvender forskellen mellem de to overskudsafgiftsbeløb, der fremkommer ved anvendelse af henholdsvis stk. 1a og stk. 1, første afsnit, til finansiering af foranstaltninger til omstrukturering af mejerisektoren.

▼B

3. Hvis den overskudsafgift, der er nævnt i stk. 1, ikke er betalt inden den fastsatte dato, fratrækker Kommissionen efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene et beløb svarende til den afgift, der skal betales, fra de månedlige betalinger, jf. artikel 14 og artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005. Inden Kommissionen træffer sin beslutning, underretter den den pågældende medlemsstat, som skal give sit svar inden for en uge. Artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 ( 2 ) finder ikke anvendelse.

4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel.

Artikel 79

Producenternes andel i den overskudsafgift, der skal betales

Overskudsafgiften fordeles i overensstemmelse med artikel 80 og 83 på de producenter, der har medvirket til overskridelserne af de nationale kvoter, jf. artikel 66, stk. 2.

Producenterne har pligt til at betale medlemsstaten deres andel af den overskudsafgift, der skal betales, og som beregnes i henhold til artikel 69, 70 og 80, alene fordi de har overskredet deres disponible kvoter, jf. dog artikel 80, stk. 3, og artikel 83, stk. 1.

▼M12

For de tolvmånedersperioder, der begynder den 1. april 2009 og den 1. april 2010, gælder for leveret mælk, at overskudsafgiften fordeles i overensstemmelse med artikel 80 og 83 udelukkende på de producenter, der har medvirket til overskridelserne af de nationale kvoter, der er beregnet ifølge artikel 78, stk. 1a.

▼B

Artikel 80

Overskudsafgift ved leverancer

1. Med henblik på den endelige beregning af overskudsafgiften øges eller reduceres de mængder, der er leveret af hver enkelt producent, når det faktiske fedtindhold adskiller sig fra referencefedtindholdet, og dette sker på grundlag af koefficienter og på vilkår, som Kommissionen fastsætter.

▼M7

På nationalt plan beregnes overskudsafgiften på grundlag af summen af leverancer tilpasset i overensstemmelse med første afsnit.

▼M7 —————

▼B

3. Medlemsstaterne træffer beslutning om de enkelte producenters andel i betalingen af overskudsafgiften efter eventuel omfordeling af den uudnyttede del af den nationale kvote, der er afsat til leverancer, enten i forhold til hver enkelt producents individuelle kvoter eller på grundlag af objektive kriterier, der fastsættes af medlemsstaterne:

a) enten på nationalt plan på grundlag af den mængde, med hvilken de enkelte producenters kvote er overskredet, eller

b) først på opkøberniveau og derefter på nationalt plan.

▼M7

Hvis artikel 78, stk. 1, tredje afsnit, finder anvendelse, sikrer medlemsstaterne ved beregningen af den enkelte producents bidrag til den afgift, der skal betales som følge af anvendelsen af den højere sats, der er omhandlet i dette afsnit, at de producenter, der skal bidrage proportionelt til dette beløb, er producenter, der er ansvarlige i henhold til objektive kriterier, der fastsættes af medlemsstaten.

▼B

Artikel 81

Opkøbernes rolle

1. Opkøberen har ansvaret for at opkræve den andel af overskudsafgiften, som de berørte producenter skal betale, og indbetaler inden en dato og efter en procedure, som Kommissionen skal fastsætte, til medlemsstatens ansvarlige organ de opkrævede beløb, der fratrækkes den mælkepris, der betales til de producenter, der er ansvarlige for overskridelsen, eller, hvis dette ikke er muligt, opkræves på enhver anden passende måde.

2. Hvis en opkøber helt eller delvis træder i stedet for en eller flere opkøbere, tages der hensyn til producenternes individuelle kvoter for den resterende del af den løbende tolvmånedersperiode efter fradrag af allerede leverede mængder og under hensyn til deres fedtindhold. Dette afsnit gælder også, hvis en producent overgår fra en opkøber til en anden.

3. Hvis de mængder, en producent har leveret, i en referenceperiode overstiger hans disponible kvote, kan medlemsstaten bestemme, at opkøberen ifølge regler, der fastlægges af medlemsstaten, som forskud på producentens andel i afgiften skal tilbageholde en del af mælkeprisen for hver af denne producents leverancer, der overstiger hans kvote. Medlemsstaten kan fastsætte særlige bestemmelser, der giver opkøberne mulighed for at fratrække dette forskud, når producenterne leverer til flere opkøbere.

Artikel 82

Godkendelse

Status som opkøber skal godkendes af medlemsstaten efter kriterier, der fastsættes af Kommissionen.

De betingelser, producenten skal opfylde, og de oplysninger, han skal give i tilfælde af direkte salg, fastsættes af Kommissionen.

Artikel 83

Overskudsafgift ved direkte salg

1. Ved direkte salg træffer medlemsstaterne beslutning om de enkelte producenters andel i betalingen af overskudsafgiften efter eventuel omfordeling af den uudnyttede del af den nationale kvote, der er afsat til direkte salg, på regionalt eller nationalt plan.

2. Medlemsstaterne fastsætter grundlaget for beregningen af producentens andel i den overskudsafgift, der skal betales, ud fra den samlede mængde mælk, der er solgt, udleveret eller anvendt til fremstilling af mejeriprodukter, der er solgt eller udleveret, ved hjælp af kriterier, der fastsættes af Kommissionen.

3. Der foretages ingen justering på grundlag af fedtindhold ved den endelige beregning af overskudsafgiften.

4. Kommissionen fastsætter de nærmere vilkår og datoen for betalingen af overskudsafgiften til medlemsstatens ansvarlige organ.

Artikel 84

Overskydende eller ikke betalte beløb

1. Når det i forbindelse med leverancer eller direkte salg konstateres, at der skal betales overskudsafgift, og det bidrag, der er opkrævet hos producenterne, er højere end afgiften, kan medlemsstaten:

a) helt eller delvis anvende det overskydende beløb til finansiering af foranstaltningerne i artikel 75, stk. 1, litra a), og/eller

b) helt eller delvis omfordele det til producenter,

— der indgår i prioriterede kategorier, som medlemsstaterne opstiller på grundlag af objektive kriterier og inden for de frister, som Kommissionen skal fastsætte, eller

— som befinder sig i en ekstraordinær situation som følge af en national foranstaltning, der er uden forbindelse med den kvoteordning for mælk og andre mejeriprodukter, som er fastsat i dette kapitel.

2. Hvis det konstateres, at der ikke skal betales overskudsafgift, tilbagebetales de forskud, opkøberne eller medlemsstaten eventuelt har opkrævet, senest ved udløbet af den efterfølgende tolvmånedersperiode.

3. Hvis en opkøber ikke har opfyldt sin forpligtelse til at opkræve producentens andel i overskudsafgiften, jf. artikel 81, kan medlemsstaten opkræve det skyldige beløb direkte hos producenten, uden at dette foregriber de sanktioner, den kan pålægge en opkøber, der ikke har opfyldt sin pligt.

4. Overholder producenten eller opkøberen ikke betalingsfristen, skal der til medlemsstaten betales morarenter, som fastsættes af Kommissionen.

▼M7







Afdeling IIIa

Kartoffelstivelseskvoter

Artikel 84a

Kartoffelstivelseskvoter

1. De medlemsstater, der producerer kartoffelstivelse, tildeles kvoter for de produktionsår, hvor kvoteordningen gælder i overensstemmelse med artikel 204, stk. 5 og bilag Xa.

2. De producentmedlemsstater, der er nævnt i bilag Xa, fordeler deres kvote blandt kartoffelstivelsesfabrikanterne til brug i de pågældende produktionsår på grundlag af de delkvoter, hver fabrikant fik tildelt i 2007/08.

3. En virksomhed, der producerer kartoffelstivelse, må ikke indgå dyrkningskontrakter med kartoffelproducenter for en kartoffelmængde, der resulterer i en større stivelsesmængde end den kvote, den har fået tildelt, jf. stk. 2.

4. Kartoffelstivelse, der produceres ud over den kvote, der er nævnt i stk. 2, eksporteres fra Fællesskabet i uforandret stand inden den 1. januar det år, der følger efter det pågældende produktionsårs afslutning. Der ydes ingen eksportrestitution for denne stivelse.

5. Uanset stk. 4 må en virksomhed, der producerer kartoffelstivelse, i et hvilket som helst produktionsår, ud over sin kvote for det pågældende produktionsår, højst anvende 5 % af sin kvote for det følgende produktionsår. Kvoten for det følgende produktionsår nedsættes i givet fald tilsvarende.

6. Denne afdelings bestemmelser gælder ikke for produktion af kartoffelstivelse på virksomheder, som ikke er omfattet af denne artikels stk. 2, og som køber kartofler, hvortil producenterne ikke får den betaling, der er fastsat i artikel 77 i forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af støtteordninger for landbrugere ( 3 ).







▼M10

Afdeling IV

Procedurebestemmelser for sukker-, mælke- og kartoffelstivelseskvoter

▼B

Artikel 85

Gennemførelsesbestemmelser

►M10 Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til afdeling I–IIIa, der navnlig kan vedrøre: ◄

a) supplerende oplysninger, som de godkendte virksomheder, der er nævnt i artikel 57, skal forelægge, og kriterierne for administrative sanktioner, suspensioner og inddragelse af virksomhedernes godkendelse

b) fastsættelse og meddelelse af de beløb, der er nævnt i artikel 55, og den overskudsafgift, der er nævnt i artikel 64

c) undtagelser fra de datoer, der er fastsat i artikel 63.

▼M7

d) kartoffelstivelsesproducenters sammenslutning, overdragelse, etablering eller ophør i forbindelse med afdeling IIIa.

▼M10







Afdeling IVa

Produktionskapacitet i vinsektoren







Underafdeling I

Ulovlige beplantninger

Artikel 85a

Ulovlige beplantninger fra efter den 31. august 1998

1. Producenter, der efter den 31. august 1998 har plantet vinstokke på arealer, som ikke er omfattet af en plantningsrettighed, rydder disse for egen regning.

2. Indtil rydningen i henhold til stk. 1 er gennemført, må druer og produkter fremstillet af druer fra de i nævnte stykke omhandlede arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Produkterne fra destillationen må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.

3. Uden at dette berører eventuelle tidligere sanktioner, som medlemsstaterne har pålagt, pålægger medlemsstaterne producenter, der ikke har overholdt denne rydningsforpligtelse, sanktioner, som differentieres efter, hvor alvorlig, omfattende og varig den manglende overholdelse er.

4. Udløbet af det midlertidige forbud mod nyplantning den 31. december 2015, jf. artikel 85g, stk. 1, berører ikke de i nærværende artikel fastsatte forpligtelser.

Artikel 85b

Obligatorisk legalisering af ulovlige beplantninger fra før 1. september 1998

1. Producenter, der før den 1. september 1998 har plantet vinstokke på arealer, som ikke er omfattet af en plantningsrettighed, skal i givet fald legalisere disse mod betaling af et gebyr senest den 31. december 2009.

Med forbehold af procedurerne i forbindelse med regnskabsafslutning finder første afsnit ikke anvendelse på arealer, som er legaliseret på grundlag af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999.

2. Det i stk. 1 nævnte gebyr fastsættes af medlemsstaterne. Det skal være på mindst det dobbelte af den gennemsnitlige værdi af den tilsvarende plantningsrettighed i det pågældende område.

3. Indtil legaliseringen i henhold til stk. 1 er gennemført, må druer og produkter fremstillet af druer fra de i nævnte stykke omhandlede arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Produkterne fra destillationen må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.

4. Ulovlige arealer som nævnt i stk. 1, som ikke er legaliseret i henhold til nævnte stykke senest den 31. december 2009, ryddes for egen regning af de berørte producenter.

Medlemsstaterne pålægger producenter, der ikke overholder denne rydningsforpligtelse, sanktioner, som differentieres efter, hvor alvorlig, omfattende og varig den manglende overholdelse er.

I afventning af den rydning, der er nævnt i første afsnit, finder stk. 3 tilsvarende anvendelse.

5. Udløbet af det midlertidige forbud mod nyplantning den 31. december 2015, jf. artikel 85g, stk. 1, berører ikke de i stk. 3 og 4 fastsatte forpligtelser.

Artikel 85c

Kontrol med omsætningsforbud eller destillationspligt

1. I de i artikel 85a, stk. 2, og artikel 85b, stk. 3 og 4, omhandlede tilfælde skal medlemsstaterne kræve dokumentation for, at de pågældende produkter ikke er bragt i omsætning, eller, såfremt de pågældende produkter er blevet destilleret, dokumentation i form af forelæggelse af destillationskontrakter.

2. Medlemsstaterne kontrollerer, at omsætningsforbuddet eller destillationspligten, som nævnt i stk. 1, er overholdt. I modsat fald pålægger de sanktioner.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke arealer der er omfattet af destillation, og hvor store mængder alkohol det drejer sig om.

Artikel 85d

Ledsageforanstaltninger

De i artikel 85b, stk. 1, første afsnit, nævnte arealer, der ikke er legaliseret, samt de i artikel 85a, stk. 1, første afsnit, nævnte arealer kan ikke komme i betragtning til støtteforanstaltninger på nationalt plan eller på fællesskabsplan.

Artikel 85e

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne underafdeling.

Disse bestemmelser kan omfatte:

a) nærmere bestemmelser om oplysningskrav til medlemsstaterne og om eventuelle nedsættelser af budgetbevillingerne i bilag Xb i tilfælde af manglende overholdelse af kravene

b) nærmere bestemmelser om de sanktioner, medlemsstaterne skal pålægge i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i artikel 85a, 85b og 85c.







Underafdeling II

Overgangsordning for plantningsrettigheder

Artikel 85f

Varighed

Denne underafdeling finder anvendelse indtil den 31. december 2015.

Artikel 85g

Midlertidigt forbud mod plantning af vinstokke

1. Uden at dette berører artikel 120a, stk. 1-6, og navnlig stk. 4 heri, er det forbudt at plante vinstokke af druesorter, der kan klassificeres efter artikel 120a, stk. 2.

2. Det er ligeledes forbudt at dobbeltpode druesorter, der kan klassificeres efter artikel 120a, stk. 2, på andre druesorter end dem, der er omhandlet i den pågældende artikel.

3. Uanset stk. 1 og 2 er plantning og dobbeltpodning som omhandlet i nævnte stykker tilladt, hvis der foreligger:

a) en nyplantningsrettighed i henhold til artikel 85h

b) en genplantningsrettighed i henhold til artikel 85i

c) en plantningsrettighed, som er tildelt fra en reserve i henhold til artikel 85j og 85k.

4. De i stk. 3 omhandlede plantningsrettigheder tildeles i hektar.

5. Medlemsstaterne kan beslutte at opretholde det forbud, der er nævnt i stk. 1, på deres område eller på dele af deres område indtil den 31. december 2018. I så tilfælde finder bestemmelserne vedrørende den overgangsordning for plantningsrettigheder, der er omhandlet i dette underafsnit, herunder i denne artikel, anvendelse i den pågældende medlemsstat i overensstemmelse hermed.

Artikel 85h

Nyplantningsrettigheder

1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettigheder for arealer:

a) der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfør af gældende national lovgivning

b) der er bestemt til forsøg

c) der er bestemt til podningsgartneri, eller

d) hvis vinavlsprodukter udelukkende er bestemt til vinavlerens privatforbrug.

2. Nyplantningsrettigheder skal:

a) anvendes af den producent, der har fået dem tildelt

b) anvendes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt

c) anvendes til de formål, som tildelingen gælder.

Artikel 85i

Genplantningsrettigheder

1. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter, der har ryddet et vindyrkningsareal.

Ryddede arealer, for hvilke der er givet rydningspræmie i overensstemmelse med underafsnit III, kan dog ikke tildeles genplantningsrettigheder.

2. Medlemsstaterne kan tildele genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal. I så fald ryddes det pågældende areal senest ved udgangen af det tredje år efter, at de nye vinstokke, som genplantningsrettighederne gælder, er blevet plantet.

3. Genplantningsrettigheder tildeles for et areal, der svarer til det ryddede areal i renkultur.

4. Genplantningsrettigheder udøves på den bedrift, som har fået dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere bestemme, at disse genplantningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet.

5. Uanset stk. 4 kan medlemsstaterne fastsætte, at genplantningsrettigheder helt eller delvis kan overføres til en anden bedrift i samme medlemsstat i følgende tilfælde:

a) hvis en del af den berørte bedrift overgår til denne anden bedrift

b) hvis arealerne på denne anden bedrift er bestemt til:

i) produktion af vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, eller

ii) podningsgartneri.

Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af undtagelserne i første afsnit ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område, især i forbindelse med overførsler fra ikke-kunstvandede arealer til kunstvandede arealer.

6. Stk. 1-5 finder tilsvarende anvendelse på rettigheder, der kan sidestilles med genplantningsrettigheder, og som er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser.

7. Genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999, anvendes inden for de deri fastsatte frister.

Artikel 85j

Nationale og regionale reserver af plantningsrettigheder

1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten opretter medlemsstaterne en national reserve eller regionale reserver af plantningsrettigheder.

2. Medlemsstater, der har oprettet nationale eller regionale reserver af plantningsrettigheder i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999, kan bevare disse reserver, så længe de anvender overgangsordningen for plantningsrettigheder i overensstemmelse med dette underafsnit.

3. Følgende plantningsrettigheder tilføres den nationale eller de regionale reserver, hvis de ikke er anvendt inden for den fastsatte frist:

a) nye plantningsrettigheder

b) genplantningsrettigheder

c) plantningsrettigheder, der er tildelt fra reserven.

4. Producenterne kan overføre genplantningsrettigheder til de nationale eller regionale reserver. Betingelserne for en sådan overførsel, om nødvendigt mod en økonomisk godtgørelse fra medlemsstaten, bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen til parternes legitime interesser.

5. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende en ordning med reserver, hvis de kan godtgøre, at der findes en anden effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele deres område. Den alternative ordning kan om nødvendigt afvige fra de relevante bestemmelser i dette underafsnit.

Første afsnit finder også anvendelse på medlemsstater, der ophører med at anvende nationale eller regionale reserver i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999.

Artikel 85k

Tildeling af plantningsrettigheder fra reserven

1. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra en reserve:

a) uden modydelse til producenter, der er under 40 år, som har de nødvendige faglige kvalifikationer, som for første gang etablerer sig, og som er bedriftens driftsleder

b) mod betaling til nationale eller eventuelt regionale kasser til producenter, som har til hensigt at udnytte rettighederne til at beplante arealer, hvis produktion der er et sikkert marked for.

Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af den i litra b) nævnte betaling, hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra de pågældende vindyrkningsarealer og af den resterende varighed af det midlertidige forbud mod nyplantning, jf. artikel 85g, stk. 1 og 2.

2. Når der udnyttes plantningsrettigheder fra en reserve, sikrer medlemsstaterne:

a) at stedet og de anvendte sorter og dyrkningsmetoder garanterer, at den efterfølgende produktion er tilpasset efterspørgslen på markedet

b) at de pågældende udbytter er typiske for gennemsnittet i området, især når plantningsrettigheder fra en reserve for ikke-kunstvandede arealer udnyttes på kunstvandede arealer.

3. Plantningsrettigheder fra en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt, fortabes og føres tilbage til reserven.

4. Plantningsrettigheder i en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det femte produktionsår efter, at de er tilført reserven, går tabt.

5. Hvis der findes regionale reserver i en medlemsstat, kan den pågældende m