1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 800/1999
af 15. april 1999
om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter
(EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 1557/2000 af 17. juli 2000 L 179 6 18.7.2000
►M2Kommissionens forordning (EF) nr. 90/2001 af 17. januar 2001 L 14 22 18.1.2001
►M3Kommissionens forordning (EF) nr. 2299/2001 af 26. november 2001 L 308 19 27.11.2001
►M4Kommissionens forordning (EF) nr. 1253/2002 af 11. juli 2002 L 183 12 12.7.2002
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 180 af 15.7.1999, s. 53 (800/1999)
►C2Berigtigelse, EFT L 59 af 4.3.2003, s. 34 (1253/2002)
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 800/1999
af 15. april 1999
om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for
landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni
1992 om den fælles markedsordning for korn(
1), senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13 og 21
samt de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fællesmarkedsordninger for landbrugsprodukter,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2799/98 af 15.
december 1998 om den agromonetære ordning for euroen (
3), særlig
artikel 3 og 9, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november
1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestituti-
oner for landbrugsprodukter (4), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 604/98 (5) har ved flere lejligheder været underkastet
omfattende ændringer; for at forordningen kan fremtræde klart,bør i den nyaffattes i forbindelse med nye ændringer;
(2)i følge de almindelige regler, der er vedtaget af Rådet, betalesrestitutionen, når der føres bevis for, at produkterne er blevetudført fra EF; retten til restitution opnås i princippet, når produk-terne har forladt EF's marked, såfremt der anvendes en fællesrestitutionssats for alle tredjelande; hvis restitutionssatsen er
differentieret efter produkternes destination, er retten til restitu-
tion betinget af indførsel til et tredjeland;
(3)gennemførelsen af Uruguay-rundens landbrugsaftale indebærer,
at der generelt kræves en eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen som forudsætning for ydelse af restitutionen; leve-rancer inden for EF til internationale organisationer og væbnedestyrker, leverancer til proviantering samt udførsler af mindremængder har dog et meget specifikt præg og ringe økonomiskbetydning; der er derfor fastsat en særlig ordning uden eksportli-
cens, hvis formål dels er at lette udførslen, dels at undgå en
meget tung administrativ byrde for de erhvervsdrivende ogmyndighederne;
(4)udførselsdagen bør forstås som den dag, på hvilken toldvæsenetantager det dokument, hvori eksportøren tilkendegiver, at hanhar til hensigt at udføre de produkter, for hvilke han ansøgerom eksportrestitution; formålet med dette dokument er bl.a. athenlede toldvæsenets opmærksomhed på, at den pågældendetransaktion foretages med EF-støtte, så der foretages den rele-
vante kontrol; fra tidspunktet for denne antagelse placeres
produkterne under toldkontrol, indtil de faktisk udføres; dennedato tjener som referencedato for konstateringen af mængden,arten og kendetegnene for det udførte produkt;
(5)for forsendelser i løs afladning eller i ikke-standardiseredeenheder må det erkendes, at produkternes nettovægt først kanbestemmes nøjagtigt, når transportmidlet er læsset; for at tagehøjde herfor bør det fastsættes, at der i udførselsangivelsen skalanføres en foreløbig vægtangivelse;1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 2
(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.
(2) EFT L 126 af 24.5.1996, s. 37.
(3) EFT L 349 af 24.12.1998, s. 1.
(4) EFT L 351 af 14.12.1987, s. 1.
(5) EFT L 80 af 18.3.1998, s. 19.
▼B
(6)for at muliggøre en korrekt anvendelse af Rådets forordning
(EØF) nr. 386/90 af 12. februar 1990 om kontrol i forbindelse
med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetalingaf restitutioner eller andre beløb (
1), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 163/94 (2), bør det fastsættes, at kontrollen af udførsels-
angivelsens overensstemmelse med landbrugsprodukterne skalforetages på det tidspunkt, hvor produkterne anbringes i
container, på lastvogn, på skib eller i andre tilsvarende transport-
beholdere;
(7)for de tilfælde, hvor der gentagne gange udføres produkter imindre mængder, bør der fastsættes en forenklet procedure medhensyn til den dato, der skal lægges til grund ved fastsættelsen af
restitutionssatsen;
(8)for at opnå en ensartet fortolkning af begrebet udførsel fra EF
bør dette forstås som det forhold, at produktet forlader EF's told-område;
(9)eksportøren eller fragtføreren kan blive nødt til at træffeforholdsregler for at undgå, at produkter, der skal udføres,
forringes i løbet af perioden på 60 dage efter antagelsen af
udførselsangivelsen, før de har forladt EF's toldområde ellernået deres destination; en sådan forholdsregel er nedfrysning tilbevarelse af produkternes kvalitet; for at tage hensyn til dettebehov bør det fastsættes, at der kan foretages nedfrysning i løbetaf nævnte periode;
(10)myndighederne skal sikre sig, at de produkter, som sendes ud afEF, eller som indleveres med henblikpå forsendelse til vissedestinationer, faktisk er dem, der har været genstand for udfør-selstoldformaliteterne; når et produkt, inden det forlader EF'stoldområde eller når en særlig destination, passerer igennem
andre medlemsstaters område, bør der derfor anvendes det
kontroleksemplar T5, som er omhandlet i artikel 471-495 iKommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning(EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (
3), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 502/1999 (4); for at opnå en
administrativ forenkling vil det imidlertid være hensigtsmæssigt
at fastsætte en smidigere fremgangsmåde end anvendelsen afkontroleksemplar T5, når der gøres brug af den forenklede EF-transitordning for forsendelse med jernbane eller i store contai-nere, der er fastsat i artikel 412-442 i forordning (EØF) nr.
2454/93, som fastsætter, at når en transport begyndes inden for
EF og skal sluttes uden for dette, skal der ikke foretages nogentoldformaliteter på det toldsted, i hvis distrikt grænsestationen erbeliggende;
(11)produkter, der udføres med ansøgning om restitution, og som harforladt EF's toldområde, vender undertiden tilbage til dette
område med henblikpå omladning eller transitforsendelse, inden
de når frem til det endelige bestemmelsessted uden for EF's told-område; en sådan tilbagesendelse er ikke altid transportbetinget,men kan også finde sted i spekulationsøjemed; i sådanne tilfældekan der opstå tvivl med hensyn til den frist på 60 dage, inden for
hvilken produkterne skal have forladt EF's toldområde; for at
undgå sådanne situationer bør de betingelser, på hvilke ensådan returforsendelse kan finde sted, nøje fastlægges;
(12)de i denne forordning omhandlede restitutioner kan alene ydesfor produkter, der er i fri omsætning og i givet fald er af fælles-skabsoprindelse; for nogle sammensatte produkters
vedkommende fastsættes restitutionen ikke for produktet selv,
men for de basisprodukter, som indgår i dets sammensætning; itilfælde, hvor restitutionen således opdeles i en eller flere1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 3
(1) EFT L 42 af 16.2.1990, s. 6.
(2) EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2.
(3) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.
(4) EFT L 65 af 12.3.1999, s. 1.
▼B
bestanddele, er det en tilstrækkelig betingelse for, at restitutionen
eller den pågældende del af restitutionen kan ydes, at den ellerde pågældende bestanddele enten selv opfylder ovennævnte
betingelser eller udelukkende ikke længere opfylder dem, fordi
de er indarbejdet i andre produkter; for at tage hensyn til denspecielle situation for bestemte bestanddele bør der opstilles enliste over produkter, for hvilke restitutionerne anses som fastsatfor en bestanddel;
(13)artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (
1), senest
ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.82/97 (
2), indeholder en definition af varer af ikke-præferenceo-
prindelse; ved ydelse af eksportrestitutioner anses kun varer, der
fuldt ud er fremstillet eller har undgået en væsentlig forarbejd-
ning i EF, for at være af fællesskabsoprindelse; for at opnå enensartet anvendelse i alle medlemsstaterne bør det præciseres, atnogle blandinger ikke opfylder betingelserne for ydelse af resti-tution;
(14)restitutionssatsen bestemmes af et produkts tarifering; for nogle
blandinger, varer i sæt og sammensatte varer kan tariferingen
bevirke, at der ydes en restitution, der er større end det økono-miskberettigede beløb; det er derfor nødvendigt at fastsættesærlige bestemmelser om fastlæggelsen af restitutionen for blan-dinger, varer i sæt og sammensatte varer;
(15)i tilfælde af, at restitutionssatsen differentieres efter produkternesdestination, bør det sikres, at produkterne er indført til det tredje-land eller et af de tredjelande, for hvilke restitutionen er fastsat;en sådan forholdsregel kan uden ulemper lempes, for så vidtangår udførsler, som kun giver ret til et lille restitutionsbeløb,og for så vidt som udførselsforretningerne giver tilstrækkelig
sikkerhed for produkternes ankomst til destinationen; formålet
hermed er at opnå en administrativ forenkling i forbindelse medforelæggelse af dokumentation;
(16)når der den dag, hvor restitutionen forudfastsættes, kun gælderen restitutionssats for alle destinationer, findes der i visse
tilfælde en bestemmelse om obligatoriskdestination; dette
forhold bør betragtes som en differentiering af restitutionen,såfremt den restitutionssats, der gælder på udførselsdagen, ermindre end den restitutionssats, der gælder på datoen for forud-fastsættelsen, eventuelt justeret på grundlag af udførselsdatoen;
(17)hvis restitutionssatsen er differentieret efter de udførte
produkters destination, skal der føres bevis for, at det pågæl-
dende produkt er indført i et tredjeland; toldformaliteterne vedindførsel opfyldes bl.a. ved betalingen af de importafgifter, derskal erlægges, for at produktet kan afsættes på det pågældendetredjelands marked; på baggrund af de forskelligartede situati-
oner i importtredjelandene bør det accepteres, at der fremlægges
importtolddokumenter, der giver en garanti for, at de udførteprodukter er ankommet til destinationen, samtidig med atsamhandelen hæmmes mindst muligt derved;
(18)for at gøre det lettere for EF-eksportørerne at fremskaffe beviserfor ankomst til destinationen bør det for landbrugsprodukter, der
udføres fra EF, og for hvilke der er fastsat differentierede
eksportrestitutioner, fastsættes, at de af medlemsstaternegodkendte internationale kontrol- og overvågningsselskaber skalattestere produkternes ankomst til destinationen; godkendelsen afsådanne selskaber henhører under medlemsstaterne, som under
hensyntagen til nogle fastlagte retningslinjer tager stilling til
godkendelsen i det enkelte tilfælde; af klarhedshensyn bør devigtigste retningslinjer herfor indgå i nærværende forordning;1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 4
(1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
(2) EFT L 17 af 21.1.1997, s. 1.
▼B
(19)for at stille udførselsforretninger, for hvilke der ydes en restitu-
tion, der differentieres efter destination, lige med de øvrige
udførselsforretninger, bør der udbetales en del af restitutionen,som bl.a. beregnes på grundlag af den laveste restitutionssats påudførselsdatoen, så snart eksportøren har ført bevis for, atproduktet har forladt EF's toldområde;
(20)hvis der i forbindelse med de differentierede restitutioner er sketen ændring af destinationen, skal den restitution, der gælder forden faktiske destination, betales, idet den dog bør begrænses til
det beløb, der gælder for den forudfastsatte destination; for at
undgå en uretmæssig systematiskforudfastsættelse af destinati-oner med de højeste restitutionssatser bør der indføres en formfor sanktion, hvis den faktiske restitutionssats i tilfælde afændring af destinationen er lavere end satsen for den forudfast-
satte destination; denne bestemmelse har følger for beregningen
af den del af restitutionen, der kan udbetales, så snarteksportøren godtgør, at produktet har forladt EF's toldområde;
(21)i artikel 23-26 i forordning (EØF) nr. 2913/92 gives der en defi-nition på varers ikke-præferenceoprindelse; i visse tilfælde børkriteriet i artikel 24 om væsentlig forarbejdning eller bearbejd-ning anvendes på genindførte produkter, for at det kan afgøres,om de tidligere udførte produkter har nået deres destination;
(22)visse eksportforretninger kan give anledning til spekulativebevægelser; for at undgå sådanne bevægelser bør der inden
udbetalingen af restitutionen for disse eksportforretninger,
foruden bevis for at produktet har forladt EF's toldområde,kræves bevis for, at produktet er indført til et tredjeland ellerhar undergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning;endvidere kan det inden udbetalingen af restitutionen i vissetilfælde kræves, at produktet rent faktisk er blevet bragt på
markedet i importtredjelandet eller har undergået en væsentlig
bearbejdning eller forarbejdning;
(23)hvis produktet er blevet ødelagt eller beskadiget, inden det erbragt på markedet i et tredjeland, eller inden det har undergåeten væsentlig forarbejdning, anses restitutionen for uberettiget;eksportøren bør have mulighed for at bevise, at udførslen erforetaget på sådanne økonomiske vilkår, at transaktionen kunne
være gennemført på normale forretningsvilkår;
(24)EF-finansiering af udførsel er ikke berettiget, hvis det kankonstateres, at udførslen ikke er en normal handelstransaktion,
fordi den ikke har noget faktisk forretningsmæssigt formål, menblot gennemføres for at opnå en af EF finansieret økonomiskfordel;
(25)det bør undgås, at der udbetales EF-midler for økonomiske trans-aktioner, der ikke svarer til formålet med ordningen foreksportrestitutioner; risikoen herfor består for produkter, forhvilke der er ydet restitutioner, og som, uden at de har undergået
en væsentlig forarbejdning eller bearbejdning i et tredjeland,
genindføres til EF til nedsat told eller toldfrit i henhold til enpræferenceaftale eller en rådsbeslutning; for at begrænsehindringer for eksportørerne bør foranstaltninger til undgåelseheraf kun anvendes for de mest følsomme produkter;
(26)for at begrænse usikkerheden for eksportørerne bør foranstalt-ninger vedrørende tilbagebetaling af restitutioner ikke gælde for
produkter, der er genindført til EF mere end to år efter udførsels-
datoen;
(27)medlemsstaterne bør dels have mulighed for ikke at yde eller forat tilbagesøge restitutionen i oplagte tilfælde, hvor de har konsta-teret, at transaktionen ikke svarede til formålet med ordningenfor eksportrestitutioner, dels bør det undgås, at der skabes enfor tung byrde for de nationale myndigheder gennem en forplig-telse til systematiskk ontrol af alle indførsler;
(28)produkterne bør være af en sådan kvalitet, at de kan afsættes pånormale betingelser på EF's område; der bør dog tages hensyn til1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 5
▼B
særlige betingelser, som følger af de gældende regler i bestem-
melsestredjelandene;
(29)for nogle produkter kan retten til restitution bortfalde, hvis de
ikke længere er af sund og sædvanlig handelskvalitet;
(30)når der ved udførsel betales en restitution, der er forudfastsat
eller fastlagt ved licitation, anvendes eksportafgiften ikke, idetudførslen skal foretages på de betingelser, der er fastsat forudeller fastlagt ved licitationen; det bør på tilsvarende måde fast-
sættes, at når der ved udførsel skal betales en eksportafgift, der
er forudfastsat eller fastlagt ved licitation, skal denne udførselforetages på de fastsatte betingelser, hvorfor der ikke kan ydesen eksportrestitution;
(31)for at lette finansieringen af udførselsforretningerne for eksportø-rerne bør medlemsstaterne bemyndiges til, så snart udførsels-
eller betalingsangivelsen er antaget, at udbetale et forskud på
hele restitutionsbeløbet eller en del heraf på betingelse af, atder stilles en sikkerhed for forskudsbetalingens tilbagebetaling itilfælde af, at det senere måtte vise sig, at der ikke skal ydesrestitution;
(32)beløb, der er betalt forud for udførslen, skal tilbagebetales, hvis
det viser sig, at der ikke består ret til eksportrestitution, eller at
der kun består ret til en lavere restitution; tilbagebetalingen børomfatte et tillægsbeløb for at undgå misbrug; i tilfælde af forcemajeure tilbagebetales tillægsbeløbet ikke;
(33)ved Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 (1), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2026/83 (2), er der fastlagt generelle regler
for betaling forud for udførsel af et beløb svarende til eksportre-stitutionen;
(34)ved artikel 4, stk. 5 og 6, i forordning (EØF) nr. 565/80 er detfastsat, at datoen for basisprodukters anbringelse under toldkon-trol skal være bestemmende for restitutionssatsen og for
eventuelle justeringer af den gældende restitutionssats;
(35)den afgørende dato bør derfor være den dag, hvor toldvæsenet
antager den angivelse fra den pågældende person, hvori hantilkendegiver, at han vil anbringe produkterne eller varerne underden ordning, der er omhandlet i artikel 4 eller 5 i forordning(EØF) nr. 565/80, og udføre dem med restitution efter forarbejd-
ning eller oplagring; angivelsen skal indeholde de oplysninger,
der er nødvendige for beregningen af restitutionen;
(36)formålet med betaling af restitutioner inden forarbejdning er atstille EF-produkter på lige fod med produkter, der indføres fratredjelande med henblikpå forarbejdning og genudførsel;
(37)fremstillingsmetoderne for forarbejdede produkter og kontrolpro-
cedurerne i forbindelse hermed nødvendiggør en vis smidighed;
artikel 115 i forordning (EØF) nr. 2913/92 fastlægger en ækviva-lensordning i forbindelse med aktiv forædling;
(38)for at muliggøre en bedre forvaltning af den bestående lagerka-pacitet bør der fastlægges en ordning, ifølge hvilken ækvivalens
kan godkendes for basisprodukter eller halvfabrikata i løs aflad-
ning, som vil blive udført efter forarbejdning;
(39)produkter, for hvilke der ikke kan ydes restitutioner, kan ikkebetragtes som ækvivalente produkter;
(40)det fremgår af bestemmelserne i Kommissionens forordning(EØF) nr. 3002/92 af 16. oktober 1992 om fælles gennemføre-
lsesbestemmelser for kontrol med anvendelse af og/eller
bestemmelse for produkter fra intervention(
3), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 770/96 (4), at kravet med hensyn til1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 6
(1) EFT L 62 af 7.3.1980, s. 5.
(2) EFT L 199 af 22.7.1983, s. 12.
(3) EFT L 301 af 17.10.1992, s. 17.
(4) EFT L 104 af 27.4.1996, s. 13.
▼B
interventionsprodukternes destination skal være opfyldt; disse
produkter kan derfor ikke erstattes med ækvivalente produkter;
(41)der bør fastsættes en frist for udførslen af de pågældendeprodukter; denne frist bør fastlægges under hensyntagen tilordningen med eksportlicenser og forudfastsættelsesattester;
(42)i tilfælde af oplagring inden udførsel vil det være hensigtsmæs-sigt kun at tillade behandlinger, som er egnede til at bevare depågældende produkters eller varers tilstand; af klarhedshensyn
bør det fastsættes, at sådanne behandlinger ikke har nogen
indflydelse på, hvilken restitution der skal betales;
(43)i henhold til artikel 5 i forordning (EØF) nr. 565/80 udbetalesder et beløb svarende til eksportrestitutionen, så snart produk-terne eller varerne er anbragt på toldoplag eller i frizone; så
snart betalingsangivelsen er antaget, bør der gives tilladelse til
at transportere disse produkter eller varer til en anden medlems-stat end den, hvori betalingsproceduren er indledt, med henblikpå oplagring og senere udførsel; det er nødvendigt at fastsætte,at et kontroleksemplar T5 skal ledsage produkterne eller varernefor at opnå bevis på, at de har forladt EF; for at undgå dobbelt-
betaling bør udførselsangivelsen suppleres med visse angivelser,
som informerer det udbetalende organ i den medlemsstat, hvorudførselsangivelsen er antaget, om, at proceduren for betalingenaf restitutionen allerede er indledt;
(44)når udførselsfristerne eller fristerne for forelæggelse af de
beviser, der er nødvendige for at opnå betaling af restitutionen,
er overskredet, ydes der ikke restitution; der bør vedtagesbestemmelser svarende til dem, der er fastsat ved Kommission-ens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fællesgennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstil-
lelse for landbrugsprodukter (
1), senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 3403/93 (2);
(45)i medlemsstaterne fritages produkter, der leveres til bestemteformål, for importafgifter ved deres indførsel fra tredjelande; idet omfang disse afsætningsmuligheder har en vis betydning,bør EF-produkter stilles på lige fod med produkter, der indføres
fra tredjelande; dette gælder især produkter, der anvendes i
forbindelse med proviantering af skibe og luftfartøjer;
(46)i de særlige tilfælde af proviantering af skibe og luftfartøjer ogleverancer til væbnede styrker er der mulighed for at fastsættespecielle regler for bestemmelse af restitutionssatsen;
(47)produkter, der tages om bord i skibe som proviant, er bestemt tilat konsumeres om bord; for disse produkter, der indtages i ufor-andret stand eller efter en tilberedning om bord, ydes derrestitution som for produkter i uforandret stand; for luftfartøjersvedkommende må tilberedningen af produkterne i betragtning af
den begrænsede plads ske inden ombordtagningen; med henblik
på en harmonisering bør der for landbrugsprodukter, somindtages om bord på luftfartøjer, fastsættes regler, der gør detmuligt at yde samme restitution som for produkter, der indtagesefter at være tilberedt ombord på skibe;
(48)handelen med proviant til skibe eller luftfartøjer er af meget
speciel karakter, som berettiger indførelsen af en særlig ordning
for forudbetaling af restitutionen; produkter og varer leveret tilproviantoplag skal efterfølgende leveres som proviant; leveringertil sådanne oplag kan derfor ikke ligestilles med endeligudførsel, hvad angår retten til restitution;
(49)hvis det i tilfælde, hvor er gjort brug af ovennævnte lempelser,senere skulle vise sig, at restitutionen ikke skal betales, villeeksportørerne med urette opnå en vederlagsfri kredit; for sådanne1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 7
(1) EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5.
(2) EFT L 310 af 14.12.1993, s. 4.
▼B
tilfælde bør der derfor træffes passende foranstaltninger for at
undgå denne uberettigede fordel;
(50)for at bevare konkurrenceevnen for EF-varer, der leveres til plat-forme i visse områder i nærheden af medlemsstaterne, bør derydes restitutioner til den sats, der gælder for levering af proviantinden for EF; for leverancer til en bestemt destination er ydelseaf en restitution, der ligger over den laveste sats, kun berettiget,hvis der er tilstrækkelig mulighed for at kontrollere, at varerne
har nået den pågældende destination; levering af proviant til
platforme i isolerede havområder er nødvendigvis så speciel enopgave, at det må betragtes som muligt at gennemføre tilstræk-kelig kontrol med disse leverancer; under forudsætning af, at derfastsættes passende kontrolforanstaltninger, forekommer det
berettiget at yde samme restitutioner for disse leverancer som
for proviantering i EF; det er muligt at fastsætte en forenkletprocedure for leverancer af mindre betydning; da medlemssta-ternes territorialfarvande er på mellem 3 og 12 sømil, er detderfor berettiget at betragte leverancer til alle platforme belig-gende uden for en grænse på 3 sømil som udførsel;
(51)når et flådefartøj, der opererer fra en EF-havn, leverer provianttil et flådefartøj tilhørende en medlemsstat i farvande uden forterritorialgrænserne, kan en offentlig myndighed attestere denneleverance; det er berettiget at anvende samme restitutionssats forsådanne leverancer som den, der anvendes ved proviantering i en
EF-havn;
(52)for landbrugsprodukter, der leveres som proviant til skibe og
luftfartøjer, bør der ydes samme restitution, hvad enten de tagesom bord på et skib eller i et luftfartøj, der befinder sig inden forEF eller uden for EF;
(53)levering af proviant i tredjelande kan foregå direkte eller indi-rekte; der bør indføres passende kontrolordninger for hverleveringsform;
(54)ifølge artikel 161, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2913/92 kanHelgoland ikke betragtes som en destination, der giver ret til
restitutioner; for at lette forbruget af EF-landbrugsprodukter på
Helgoland bør de nødvendige bestemmelser med henblikherpåvedtages;
(55)siden ikrafttrædelsen af interimsaftalen om handel og toldunionmellem EF og San Marino (
1) udgør denne stat ikke længere en
del af EF's toldområde; efter aftalens artikel 1, 5 og 7 ligger pris-
erne på landbrugsprodukter på samme niveau som inden for
toldunionen, og der er derfor ingen økonomiske grunde til atyde eksportrestitutioner for EF-landbrugsprodukter, der forsendestil San Marino;
(56)hvis der senere træffes en negativ afgørelse vedrørende anmod-
ningen om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter, kan der
eventuelt ydes eksportrestitution eller opkræves en eksportafgiftfor produkterne; som følge heraf bør der fastsættes særligebestemmelser;
(57)almindeligvis indfører væbnede styrker, der er stationeret i et
tredjeland, og som ikke henhører under dette tredjelands flag,
internationale organisationer og diplomatiske repræsentationer iet tredjeland, toldfrit deres proviant; der kan for væbnedestyrker, der henhører enten under en medlemsstat eller en inter-national organisation, som mindst en af medlemsstaterne ermedlem af, for internationale organisationer, som mindst en af
medlemsstaterne er medlem af, og for diplomatiske repræsentati-
oner træffes særforanstaltninger, ifølge hvilke beviset forindførsel føres ved hjælp af et særligt dokument;
(58)det bør fastsættes, at restitutionen skal betales af den medlems-stat, på hvis område udførselsangivelsen er blevet antaget;1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 8
(1) EFT L 359 af 9.12.1992, s. 13.
▼B
(59)som følge af omstændigheder, som eksportøren ikke er herre
over, kan det ske, at kontroleksemplar T5 ikke kan fremlægges,
selv om produktet har forladt EF's toldområde eller nået enbestemt destination; en sådan situation kan skabe vanskelighederfor handelen; i sådanne tilfælde bør andre dokumenter aner-kendes som ligestillede;
(60)det bør af forvaltningsmæssige grunde kræves, at ansøgningen
og alle øvrige dokumenter, der er nødvendige for betalingen af
restitutionen indgives inden for en rimelig frist bortset fratilfælde af force majeure, bl.a. når tidsfristen ikke kan over-holdes som følge af administrative forsinkelser, som ikke kantilregnes eksportøren;
(61)den frist, inden for hvilken eksportrestitutionerne betales,varierer fra medlemsstat til medlemsstat; for at undgå konkurren-cefordrejning bør der fastsættes en ensartet maksimumsfrist forde betalende organers udbetaling af restitutionerne;
(62)udførsel af meget små mængder af produkter er ikke af økono-miskbetydning og er af en sådan besk affenhed, at de unødigt
belaster myndighedernes arbejde; medlemsstaternes myndigheder
bør have mulighed for ikke at yde restitutioner til sådanne udfør-selsforretninger;
(63)i henhold til de gældende EF-bestemmelser ydes eksportrestituti-onen udelukkende på grundlag af objektive kriterier, herunder
mængden og arten af det eksporterede produkt, dets egenskaber
og bestemmelsessted; erfaringerne viser, at det med henblikpå atbekæmpe uregelmæssigheder, især svig, til skade for EF's budgeter det nødvendigt at fastsætte, at uretmæssigt udbetalte beløbskal tilbagebetales, og at indføre sanktioner, der kan tilskyndeeksportørerne til at overholde EF-bestemmelserne;
(64)for at sikre en korrekt anvendelse af ordningen med eksportresti-tutioner bør sanktionerne kunne pålægges uden hensyntagen tilden subjektive skyld; der bør dog ikke pålægges sanktioner ivisse tilfælde, bl.a. i tilfælde af en indlysende fejl, som myndig-hederne har anerkendt som sådan; der bør derimod pålægges
strengere sanktioner, hvis der foreligger forsæt; sådanne sankti-
oner er nødvendige og bør stå i forhold til overtrædelsensgrovhed og være tilstrækkeligt afskrækkende; og de bør endvi-dere anvendes ensartet i alle medlemsstater;
(65)for at sikre ligebehandling af eksportørerne i medlemsstaternebør der i forbindelse med eksportrestitutionerne indføres en
udtrykkelig bestemmelse om, at modtageren skal tilbagebetale
ethvert uretmæssigt udbetalt beløb med renter, og der bør fast-sættes nærmere bestemmelser for betalingen; med henblikpå enbedre beskyttelse af EF's finansielle interesser bør det navnligfastsættes, at denne forpligtelse, i tilfælde af overdragelse af
retten til restitution, også gælder for erhververen af denne ret;
de tilbagebetalte beløb samt de opkrævede renter og sanktions-beløb bør krediteres Den Europæiske Udviklings- ogGarantifond for Landbruget (EUGFL), i overenstemmelse medprincipperne i artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(
1),
senest ændret ved forordning (EF) nr. 1287/95 (2);
(66)for at sikre, at princippet om beskyttelse af den berettigede
forventning anvendes på samme måde i hele EF i forbindelsemed tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, bør det fast-sættes, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden
at dette dog berører anvendelsen af de bestemmelser, der er
fastsat om behandlingen af uberettiget udbetalte beløb, bl.a. iartikel 5 og 8 i forordning (EØF) nr. 729/70;1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 9
(1) EFT L 94 af 28.4.1970, s. 13.
(2) EFT L 125 af 8.6.1995, s. 1.
▼B
(67)eksportøren bør bl.a. være ansvarlig for tredjemands handlinger,
der kan gøre det muligt uberettiget at opnå de dokumenter, der
er nødvendige for at få udbetalt restitutioner;
(68)de berørte forvaltningskomiteer har ikke afgivet udtalelse indenfor den af formanden fastsatte frist —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Denne forordning fastsætter, uden at dette berører undtagelsesbestem-
melser i særlige EF-bestemmelser vedrørende visse produkter, de
fælles gennemførelsesbestemmelser for den ordning med eksportrestitu-
tioner, i det følgende benævnt »restitutioner«, der er fastsat ved:
— artikel 3 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF (1) (fedtstoffer)
— artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (2) (mælkog meje-
riprodukter)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 (3) (oksekød)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 (4) (svinekød)
— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 (5)( æ g )
— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 (6) (fjerkrækød)
— artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 (7) (sukker, isoglu-
cose og inulinsirup)
— artikel 55 og 56 i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 (8) (vin)
— artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 3072/95 (9) (ris)
— artikel 35 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 (10) (frugt og
grøntsager)
— artikel 16, 17 og 18 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96(11) (forar-
bejdede frugter og grøntsager).
Artikel 2
1. I denne forordning forstås ved:
a) — »produkter«: de produkter, der er nævnt i artikel 1, og varer
— »basisprodukter«: de produkter, der skal udføres efter forarbejd-
ning til forarbejdede produkter eller til varer; varer, der skaludføres efter forarbejdning, betragtes også som basisprodukter
— »forarbejdede produkter«: produkter, der er fremstillet ved
forarbejdning af basisprodukter, og for hvilke der ydes eksport-
restitution
— »varer«: de varer, der er anført i bilag B til Kommissionens
forordning (EF) nr. 1222/94 (
12)
b) »importafgifter«: told og afgifter med tilsvarende virkning samt
andre afgifter ved indførsel, som er fastsat inden for rammerne afden fælles landbrugspolitikeller de særlige samhandelsordninger,1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 10
(1) EFT 172 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 13.
(3) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 24.
(4) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1.
(5) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49.
(6) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77.
(7) EFT L 177 af 1.7.1987, s. 1.
(8) EFT L 84 af 27.3.1987, s. 1.
(9) EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18.
(10) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.
(11) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.
(12) EFT L 136 af 31.5.1994, s. 5.
▼B
der gælder for bestemte varer, som er frembragt ved forarbejdning
af landbrugsprodukter
c) »eksportmedlemsstat«: den medlemsstat, hvor udførselsangivelsen
antages
d) »forudfastsættelse af restitutionen«: fastsættelse af den restitutions-
sats, der gælder på dagen for indgivelsen af ansøgningen om eneksportlicens eller en forudfastsættelsesattest; satsen justeres even-tuelt med månedlige forhøjelser og korrektionsbeløb
e) »differentieret restitution«:
— fastsættelse af flere restitutionssatser for samme produkt afhæn-
gigt af bestemmelsestredjeland, eller
— fastsættelse af en eller flere restitutionssatser for samme produkt
afhængigt af bestemmelsestredjeland og ingen fastsættelse af
restitution for et eller flere tredjelande
f) »den differentierede del af restitutionen«: den del af restitutionen,
der svarer til det samlede restitutionsbeløb minus det restitutions-beløb, der er betalt eller skal betales, når der er ført bevis for, at
produktet eller varen har forladt Fællesskabets toldområde, jf.
artikel 18
g) »udførsel«: afslutning af toldformaliteterne ved udførsel, efterfulgt
af at produktet forlader Fællesskabets toldområde
h) »kontroleksemplar T5«: det dokument, der er nævnt i artikel 471-
495 i forordning (EØF) nr. 2454/93
i) »eksportør«: den fysiske eller juridiske person, der har ret til resti-
tutionen. Hvis der skal eller kan anvendes en eksportlicens medforudfastsættelse af restitutionen, har ihændehaveren eller den, derhar fået overdraget licensen, ret til restitutionen. Eksportøren i told-mæssig betydning kan være en anden end eksportøren i denne
forordnings betydning, idet der tages hensyn til de privatretlige
forhold mellem de erhvervsdrivende, dog med forbehold for desærlige bestemmelser, der er fastsat i nogle fælles markedsord-ninger
j) »forskud på restitutionen«: udbetaling af et beløb, der højst er lig
med eksportrestitutionen, når udførselsangivelsen antages
k) »forudbetaling af restitutionen«: udbetaling forud af restitutionen i
de tilfælde, hvor produkterne forarbejdes eller oplagres forud for
udførslen, som fastsat i forordning (EØF) nr. 565/80
l) »restitutionssats, der er fastlagt i forbindelse med en licitation«: det
restitutionsbeløb, der er blevet tilbudt af eksportøren og antaget
som led i en licitation
m) »Fællesskabets toldområde«: de områder, der er nævnt i artikel 3 i
forordning (EØF) nr. 2913/92
n) »restitutionsnomenklaturen«: nomenklaturen over eksportrestituti-
oner for landbrugsprodukter i overensstemmelse medKommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (
1)
o) »eksportlicens«: det dokument, der er nævnt i artikel 1 i Kommis-
sionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (2).
2. I denne forordning anses restitutioner, der fastlægges i forbindelse
med en licitation, som forudfastsatte restitutioner.
3. Hvis udførselsangivelsen omfatter flere særskilte koder i restituti-
onsnomenklaturen eller den kombinerede nomenklatur, anses
angivelserne for hver af disse koder at udgøre en særskilt udførselsan-givelse.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 11
(1) EFT L 366 af 24.12.1987, s. 1.
(2) EFT L 331 af 2.12.1988, s. 1.
▼B
AFSNIT II
UDFØRSEL TIL TREDJELANDE
KAPITEL 1
Ret til restitution
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 3
Medmindre andet følger af artikel 18, 20 og 21 i nærværende forord-
ning og artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2988/95 (1),
opstår retten til restitution:
— ved udpassagen fra Fællesskabets toldområde, når der anvendes en
fælles restitutionssats for alle tredjelande
— ved indførslen til et bestemt tredjeland, når der anvendes en diffe-
rentieret restitutionssats for det pågældende tredjeland.
Artikel 4
1.►M3Retten til restitution forudsætter, at der fremlægges en
eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen, undtagen i forbin-delse med udførsel af varer.
Retten til restitution er dog ikke betinget af forelæggelse af licens
— når de udførte mængder i henhold til eksporterklæringen højst svar-
er til mængderne i bilag III til forordning (EF) nr. 1291/2000
— i de i artikel 6, 36, 40, 44, 45 og 46, stk. 1, omhandlede tilfælde— for leverancer, der er bestemt til medlemsstaternes væbnede styrker
i tredjelande. ◄
2. Uanset stk. 1 gælder en eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen også for udførslen af et andet produkt med en tolvcifretproduktkode end det produkt, der er anført i rubrik 16 i licensen, hvisbegge produkter tilhører:
— samme kategori, jf. artikel 13a, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3719/
88, eller
— samme produktgruppe hvis en sådan er fastlagt til dette formål efter
proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 eller de
tilsvarende artikler i andre forordninger om fælles markedsord-ninger.
I de i første afsnit nævnte tilfælde gælder følgende betingelser:
— er restitutionssatsen for det faktiske produkt lig med eller højere
end restitutionssatsen for det i rubrik16 i licensen anførte produk t,
anvendes restitutionssatsen for sidstnævnte produkt
— er restitutionssatsen for det faktiske produkt lavere end restitutions-
satsen for det i rubrik16 i licensen anførte produk t, udbetales den
restitution, der fremkommer ved fra restitutionen for det faktiskeprodukt at fratrække 20 % af forskellen mellem restitutionen fordet i rubrik16 i licensen anførte produk t og restitutionen for detfaktiske produkt, bortset fra tilfælde af force majeure.
Ved anvendelse af andet afsnit, andet led, og artikel 18, stk. 3, litra b),
beregnes nedsættelsen af den restitution, der svarer til det faktiske
produkt og den faktiske destination, på grundlag af forskellen mellemden restitution, der gælder for det produkt og den destination, som eranført i licensen, og den restitution, som svarer til det faktiske produktog den faktiske destination.
Ved anvendelse af bestemmelserne i dette stykke lægges de restituti-
onssatser til grund, der er gældende på dagen for indgivelsen af1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 12
(1) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.
▼B
licensansøgningen. Satserne justeres om nødvendigt den dag, hvor
udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen antages.
3. Når bestemmelserne i stk. 1 eller 2 og artikel 51 gælder for
samme eksportforretning, nedsættes det beløb, der fremkommer ved
anvendelse af stk. 1 eller 2, med det sanktionsbeløb, der følger afartikel 51.
Artikel 5
1. Ved udførselsdagen forstås den dato, på hvilken toldmyndighe-
derne antager den udførselsangivelse, hvori det angives, at der vilblive ansøgt om restitution.
2. Datoen for antagelse af udførselsangivelsen lægges til grund ved
bestemmelse af:
a) restitutionssatsen, hvis restitutionen ikke er forudfastsat
b) de justeringer, der i givet fald skal foretages af restitutionssatsen,
hvis denne er forudfastsat
c) mængden af det udførte produkt, dets art og egenskaber.
3. Med antagelsen af udførselsangivelsen sidestilles enhver anden
handling, der har samme retsvirkning som antagelsen.
4. For at der kan ydes en restitution, skal det dokument, der
anvendes ved udførslen, indeholde alle de oplysninger, der er nødven-dige for beregningen af restitutionen, herunder:
a) for produkter:
— varebeskrivelsen, eventuelt forenklet, i overensstemmelse med
nomenklaturen over eksportrestitutioner samt koden i restituti-onsnomenklaturen, og, dersom dette er nødvendigt for atberegne restitutionen, de pågældende produkters sammensætningeller en henvisning til denne sammensætning
— produkternes nettovægt eller i givet fald mængden udtrykt i den
måleenhed, der anvendes ved beregningen af restitutionen
b) for varer gælder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1222/94.
5. Når antagelsen eller den i stk. 3 omhandlede handling foreligger,
anbringes produkterne under toldkontrol, jf. artikel 4, nr. 13 og 14, iforordning (EØF) nr. 2913/92, indtil de forlader Fællesskabets told-område.
6. Uanset artikel 282, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 kan det
i tilladelsen til forenklet udførselsangivelse fastsættes, at den forenk-
lede angivelse skal indeholde et overslag over produkternes nettovægt,hvis vægten først kan bestemmes nøjagtigt, når transportmidlet erlæsset, for så vidt angår produkter i løs afladning eller ikke-standardi-serede enheder.
Den supplerende angivelse med den nøjagtige nettovægt skal indgives,
når læsningen er afsluttet. Den skal ledsages af bilag, der angiver den
nøjagtige nettovægt, som er indlæsset.
Der ydes ikke restitution for den mængde, der overstiger 110 % af den
anslåede nettovægt. Hvis den faktisk indlæssede vægt udgør mindreend 90 % af den anslåede nettovægt, nedsættes restitutionen for denfaktisk indlæssede vægt med 10 % af forskellen mellem den restitution,
der svarer til 90 % af den anlåede nettovægt, og den restitution, der
svarer til den faktisk indlæssede vægt. Ved udførsel ad søvejen ellerpå indre vandveje betales restitutionen for den faktisk indlæssede netto-vægt, hvis eksportøren kan forelægge et af den for transportmidletansvarlige person påtegnet bevis for, at den manglende indlæsning afalle varer skyldes omstændigheder ved transportmidlet, eller at trans-
portmidlet er fuldt læsset af en eller flere andre eksportørers varer.
Hvis eksportøren har anvendt den hjemstedsordning, der er fastsat iartikel 283 i forordning (EØF) nr. 2454/93, anvendes bestemmelsernei dette afsnit på den betingelse, at toldmyndighederne har godkendtberigtigelsen af de dokumenter, i hvilke de udførte produkter er opført.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 13
▼M2
▼M2
Som produkter i ikke-standardiserede enheder betragtes: levende dyr,
hele og halve slagtekroppe, fjerdinger, forender, skinker, bov, bryst-flæskog k am.
Uanset artikel 278, stk. 3, litra d), i forordning (EØF) nr. 2454/93
finder dette stykke anvendelse på produkter, der er omfattet af den iartikel 26 i nærværende forordning omhandlede forudbetalingsordning.
7. Enhver, der udfører produkter, for hvilke der ansøges om eksport-
restitution, er forpligtet til:
a) at indgive udførselsangivelsen til det toldsted, der har kompetencen
med hensyn til det sted, hvor produkterne indlæsses med henblik påudførselstransporten
b) at give det pågældende toldsted underretning senest 24 timer inden
indlæsningen, og at oplyse, hvor længe indlæsningen forventes atville vare. Myndighederne kan beslutte, at der skal gælde en andenfrist end 24 timer.
Følgende kan betragtes som læssested for transport af produkter
bestemt til udførsel:
— for produkter, der udføres i containere, det sted, hvor produkterne
indlæsses i containerne
— for produkter, der udføres i løs afladning, i sække, kasser, dåser,
flasker osv., som ikke er indlæsset i containere, det sted, hvor dettransportmiddel, med hvilket produkterne forlader Fællesskabets
toldområde, læsses.
Det kompetente toldsted kan efter at have antaget udførselsangivelsen
tillade læsning inden udløbet af den i litra b) omhandlede frist.
Det kompetente toldsted skal kunne foretage fysisk kontrol og træffe de
fornødne identifikationsforanstaltninger for transporten til det toldsted,hvor ladningen forlader Fællesskabets toldområde.
Hvis bestemmelserne i første afsnit ikke kan anvendes af administrative
eller andre behængt motiverede grunde, kan udførselsangivelsen kun
indgives til et kompetent toldsted i den pågældende medlemsstat, og itilfælde af fysisk kontrol i henhold til forordning (EØF) nr. 386/90 skalproduktet losses fuldstændigt. Undtagelsesvis er fuldstændig losningikke obligatorisk, hvis myndighederne kan sikre, at der foretages en
udtømmende fysiskk ontrol.
Artikel 6
Hvis de udførte mængder ikke overstiger 5 000 kg pr. kode i restituti-
onsnomenklaturen, for så vidt angår korn- og rissektoren, eller 500 kgpr. kode i restitutionsnomenklaturen eller den kombinerede nomen-klatur, for så vidt angår andre produktsektorer, og der er tale om
gentagen udførsel, kan medlemsstaten uanset artikel 5, stk. 2, tillade,
at den sidste dag i måneden lægges til grund, dels ved fastlæggelsenaf restitutionssatsen, dels ved fastlæggelsen af de eventuelle justeringeri tilfælde af forudfastsat restitution.
Er restitutionen forudfastsat eller fastlagt ved licitation, skal licensen
være gyldig den sidste dag i udførselsmåneden.
Eksportører, som har fået tilladelse til at anvende denne procedure, kan
ikke anvende den normale procedure for de i stk. 1 nævnte minimums-mængder.
Hvad angår de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og
Monetære Union, lægges månedens sidste dag ligeledes til grund vedbestemmelsen af den kurs, der skal anvendes ved omregningen af resti-tutionsbeløbet fra euro til national valuta.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 14
▼B
▼M2
▼B
▼B
Artikel 7
1. Uden at dette i øvrigt berører bestemmelserne i artikel 14 og 20,
udbetales restitutionen kun, hvis der føres bevis for; at de produkter,
for hvilke udførselsangivelsen er blevet antaget, senest 60 dage efterdenne antagelse har forladt Fællesskabets toldområde i uforandretstand.
De mængder, der er udtaget som prøver i forbindelse med toldbehand-
lingen ved udførslen, og som ikke senere tilbageleveres, anses dog ikke
for at være fragået i nettovægten af de produkter, hvoraf de er udtaget.
2. I denne forordning anses produkter leveret som proviant til de i
artikel 44, stk. 1, I litra a), omhandlede bore- og udvindingsplatformefor at have forladt Fællesskabets toldområde.
3. Den omstændighed, at produkterne indfryses, bevirker ikke, at
betingelsen i stk. 1 ikke anses for at være opfyldt.
Det samme gør sig gældende ved omemballering, hvis omemballe-
ringen ikke medfører en ændring af underpositionen for produktet irestitutionsnomenklaturen eller af underpositionen for varen i denkombinerede nomenklatur. Omemballering kan kun foretages, hvistoldmyndighederne har givet tilladelse hertil.
Ved omemballering skal kontroleksemplar T5 påtegnes i overensstem-
melse dermed.
Det er tilladt at påsætte eller ændre etiketter på de samme betingelser
som dem, der gælder for omemballering, jf. andet og tredje afsnit.
4. Hvis den i stk. 1 fastsatte frist ikke har kunnet overholdes som
følge af force majeure, kan fristen på eksportørens anmodning
forlænges for det tidsrum, som det kompetente organ i eksportmed-lemsstaten skønner nødvendigt i betragtning af de anførteomstændigheder.
Artikel 8
Hvis et produkt, for hvilket udførselsangivelsen er blevet antaget, inden
det forlader Fællesskabets toldområde passerer igennem andre områder
i Fællesskabet end eksportmedlemsstatens, føres beviset for, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, ved fremlæggelse afden behørigt påtegnede original af kontroleksemplar T5.
►
C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103, 104 og i
givet fald 105. Rubrik104 udfyldes i overensstemmelse hermed.
Artikel 9
1. For ydelse af restitution ved udførsel ad søvejen gælder følgende
særlige bestemmelser:
a) Når kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser,
at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, er blevet påtegnetaf myndighederne, må de pågældende produkter, bortset fra tilfælde
af force majeure, i forbindelse med omladning højst befinde sig i en
eller flere andre havne i samme eller i en anden medlemsstat i 28dage. Denne frist gælder ikke, hvis produkterne har forladt densidste havn på Fællesskabets toldområde inden for den oprindeligefrist på 60 dage.
b) Restitutionen udbetales kun:
— hvis den erhvervsdrivende afgiver en erklæring om, at produk-
terne ikke skal omlades i en anden havn i Fællesskabet
eller
— hvis der over for det udbetalende organ føres bevis for, at
bestemmelserne i litra a) er blevet overholdt. Dette bevis
omfatter bl.a. transportdokumentet eller transportdokumenterne,eller kopi eller fotokopi heraf, fra den første havn, hvor de i litraa) nævnte dokumenter er blevet påtegnet, til det tredjeland, hvorde pågældende produkter skal losses.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 15
▼B
Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontro af de i
første led nævnte erklæringer. I så fald kræves de i andet ledomhandlede bevismidler.
Ved eksport med skibe, der sejler i regelmæssig direkte rutefart til
en havn i et tredjeland uden at anløbe andre havne i Fællesskabet,kan medlemsstaterne indføre en forenklet procedure med henblik
på anvendelse af første led.
c) I stedet for de i litra b) omhandlede betingelser kan den medlems-
stat, som kontroleksemplar T5 er stilet til, eller den medlemsstat,hvor et nationalt dokument anvendes som bevis, fastsætte, atkontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, kun påtegnes mod
forelæggelse af et transportdokument med angivelse af et endeligtbestemmelsessted uden for Fællesskabets toldområde.
I så fald anfører den kompetente myndighed i den medlemsstat, som
kontroleksemplar T5 er stilet til, eller den medlemsstat, hvor et nati-
onalt dokument anvendes som bevis, en af følgende angivelserunder »Bemærkninger« i rubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« i kontroleksemplar T5 eller i den tilsvarenderubriki det nationale dok ument:
— Documento de transporte con destino fuera de la CE presentado,
— Transportdokument med destination uden for EF forelagt,— Beförderungspapier mit Bestimmung außerhalb der EG wurde
vorgelegt,
—Υποβαλλόµενο έγγραφο µεταφοράς µε προορισµό εκτός
ΕΚ,
— Transport document indicating a destination outside the customs
territory of the Community has been presented,
— Document de transport avec destination hors CE présenté,— Documento di trasporto con destinazione fuori CE presentato,— Vervoerdocument voor bestemming buiten EG voorgelegd,— Documento de transporte com destino fora da CE apresentado,— Kuljetusasiakirja, jossa ilmoitetaan yhteisön tullialueen ulkopuo-
linen määräpaikka, on esitetty,
— Transportdokument med slutlig destination, utanför gemenska-
pens tullområde har lagts fram.
Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne i dette litra overholdes.
d) Hvis det konstateres, at betingelserne i litra a) ikke er blevet over-
holdt, anses ved anvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de dage,hvormed fristen på 28 dage overskrides, som en overskridelse af den
i artikel 7 og 34 nævnte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, nævnte frist på 60 dage og den i
litra a) nævnte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen ellersikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger af
overskridelsen.
2. For ydelse af restitution ved udførsel ad landevej, ad indre vand-
veje eller med jernbane gælder følgende særlige bestemmelser:
a) Når kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser,
at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, er blevet påtegnet
af de kompetente myndigheder, kan de pågældende produkter kun
vende tilbage til dette område i forbindelse med en transitforsen-delse i højst 28 dage, bortset fra tilfælde af force majeure. Dennefrist gælder ikke, når produkterne definitivt har forladt Fællesska-bets toldområde inden for den oprindelige frist på 60 dage.
b) Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne i litra a) overholdes. I så fald kræves transportdoku-menterne for forsendelse til det tredjeland, hvor de pågældendeprodukter skal losses.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 16
▼M4
▼B
▼B
Hvis det konstateres, at betingelserne i litra a) ikke er blevet over-
holdt, anses ved anvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de dage,hvormed fristen på 28 dage overskrides, som en overskridelse af den
i artikel 7 og 34 fastsatte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, fastsatte frist på 60 dage og den i
litra a) fastsatte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen eller
sikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger af
overskridelsen.
3. For ydelse af restitution ved udførsel ad luftvejen gælder følgende
særlige bestemmelser:
a) Kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, kan kun påtegnes
af de kompetente myndigheder mod fremlæggelse af et transportdo-kument med angivelse af et endeligt bestemmelsessted uden forFællesskabets toldområde.
b) Hvis det efter afslutningen af de i litra a) nævnte formaliteter
konstateres, at produkterne i forbindelse med omladning har opholdtsig i en eller flere andre lufthavne på Fællesskabets toldområde imere end 28 dage, bortset fra tilfælde af force majeure, anses ved
anvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de dage, hvormed fristen
på 28 dage overskrides, som en overskridelse af den i artikel 7 og34 fastsatte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, fastsatte frist på 60 dage og den i
dette litra nævnte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen ellersikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger afoverskridelsen.
c) Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne i dette stykke overholdes.
d) Den i litra b) nævnte frist på 28 dage gælder ikke, når de pågæl-
dende produkter definitivt har forladt Fællesskabets toldområde
inden for den oprindelige frist på 60 dage.
Artikel 10
1. Hvis produktet i eksportmedlemsstaten placeres under en af de
forenklede procedurer for fællesskabsforsendelse med jernbane eller icontainerne, jf. artikel 412-442 i forordning (EØF) nr. 2454/93, med
henblikpå transport til en bestemmelsesstation uden for Fællessk abets
toldområde eller levering til en modtager uden for Fællesskabets told-område, er udbetalingen af restitutionen ikke betinget af, atkontroleksemplar T5 fremlægges.
2. For så vidt angår anvendelsen af stk. 1 skal det kompetente told-
sted sørge for, at det dokument, som udstedes med henblik på
udbetaling af restitutionen, påføres følgende angivelse: »Udgang afFællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den forenkledeprocedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/store containerne«.
3. Det toldsted, hvor produkterne undergives en af de i stk. 1 nævnte
procedurer, må ikke tillade, at fragtkontrakten ændres på en sådan
måde, at transporten afsluttes inden for Fællesskabet, medmindre detgodtgøres, at:
— restitutionen er blevet tilbagebetalt i tilfælde, hvor den allerede er
blevet udbetalt
eller
— de berørte tjenester har truffet alle forholdsregler for at sikre, at
restitutionen ikke kommer til udbetaling.
Er restitutionen imidlertid blevet udbetalt efter stk. 1, og har produktet
ikke forladt Fællesskabets toldområde inden for de fastsatte frister,
underretter det kompetente toldsted det restitutionsudbetalende organ
herom og sender det straks alle relevante oplysninger. I så fald ansesrestitutionen for at være uberettiget udbetalt.
4. Hvis et produkt, som forsendes i henhold til procedure for ekstern
fællesskabsforsendelse eller proceduren for fællesskabsforsendelse, i enanden medlemsstat end eksportmedlemsstaten undergives en af de i stk.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 17
▼B
1 nævnte procedurer med henblikpå transport til en bestemmelsessta-
tion uden for Fællesskabets toldområde eller levering til en modtageruden for Fællesskabets toldområde, foretages der på det toldsted, hvor
produktet undergives en af ovennævnte procedurer, en påtegning i
rubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« på bagsidenaf originalen af kontroleksemplar T5, idet der under »Bemærkninger«anføres en af følgende angivelser:
— Salida del territorio aduaneiro de la Comunidad bajo el régimen de
tránsito comunitario simplificado por ferrocarril o en grandes conte-nedores:
— Udgang af Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den
forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/store
containers:
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft im Rahmen des
vereinfachten gemeinschaftlichen Versandverfahrens mit der Eisen-
bahn oder in Großbehältern:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας υπό το
απλοποιηµένο καθεστώς της κοινοτικής διαµετακόµισης µεσιδηρόδροµο ήµεγάλα εµπορευµατοκιβώτια:
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 18
▼B
— Exit from the customs territory of the Community under the simpli-
fied Community transit procedure for carriage by rail or largecontainers:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté sous le régime du
transit communautaire simplifié par chemin de fer ou par grandsconteneurs:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità in regime di transito
comunitario semplificato per ferrovia o grandi contenitori:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap de regeling
vereenvoudigd communautair douanevervoer per spoor of in grote
containers:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade aø abrigo do regime
do trânsito comunitário simplificado por caminho-de-ferro ou emgrandes contentores:
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 19
▼B
— Viety yhteisön tullialueelta yksinkertaistetussa yhteisön passitus-
menettelyssä rautateitse tai suurissa konteissa
— Utförsel från gemenskapens tullområde enligt det förenklade transi-
teringsförfarandet för järnvägstransporter eller transporter i storacontainrar:
Ved en ændring i fragtkontrakten, der medfører, at transporten afsluttesinden for Fællesskabet, finder stk. 3 tilsvarende anvendelse.
5. Hvis et produkt overtages af jernbanen i eksportmedlemsstaten
eller i en anden medlemsstat og forsendes i henhold til proceduren forekstern fællesskabsforsendelse eller proceduren for fællesskabsforsen-delse som led i en kontrakt om kombineret jernbane-/
landevejstransport for at blive transporteret ad jernbane til en destina-
tion uden for Fællesskabets toldområde, foretages der på det toldsted,under hvis myndighedsområde eller i nærheden af hvilket den jernba-neterminal er placeret, hvor transporten overtages af jernbanen, enpåtegning i rubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse«på bagsiden af originalen af kontroleksemplar T5, idet der under
»Bemærkninger« anføres en af følgende angivelser:
— Salida del territorio aduanero de la Comunidad por ferrocarril en
transporte combinado por ferrocarril carretera:
— Udgang af Fællesskabets toldområde ad jernbane ved kombineret
jernbane-/landevejstransport:
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 20
▼B
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft mit der Eisenbahn
zur Beförderung im kombinierten Straßen- und Schienenverkehr:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας
σιδηροδροµικώς µε συνδυασµένη µεταφορά σιδηροδροµικώς -
οδικώς:
— Exit from the customs territory of the Community by rail under
combined transport by road and by rail:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté par chemin de fer,
en transport combiné rail-route:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità per ferrovia nell'am-
bito di un trasporto combinato strada-ferrovia:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap per spoor, bij
gecombineerd rail-wegvervoer:
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 21
▼B
— Saída do território aduaneiro da Comunidade por caminho-de-ferro,
em transporte combinado rodo-ferroviário:
— Viety yhteisön tullialueelta rautateitse yhdistetyssä rautatie- ja
maantiekuljetuksessa:
— Utförsel från gemenskapens tullområde på järnväg vid kombinerad
järnvägs- och landsvägstransport:
I tilfælde af ændring af kontrakten om kombineret jernbane-/landevejs-
transport, der medfører, at en transport, som skulle afsluttes uden for
Fællesskabet, afsluttes inden for Fællesskabet, kan jernbaneadministra-tionen kun gennemføre den ændrede kontrakt efter forudgående aftalemed afgangstoldstedet; i så tilfælde finder stk. 3 tilsvarende anven-delse.
Artikel 11
1. Der ydes kun restitution for produkter, der uanset toldsituationen
for emballagen,
— har fællesskabsoprindelse og er i fri omsætning i Fællesskabet, eller
— er i fri omsætning i Fællesskabet, eller— er i fri omsætning i Fællesskabet, men med en reduktion af restitu-
tionen i et omfang svarende til den importafgift, der blev anvendtpå indførselstidspunktet.
Retsforskrifterne for den enkelte markedsordning fastlægger, hvilken
situation der gælder for det enkelte produkt, for så vidt angår bestem-melserne i første afsnit.
2. Er ydelsen af restitution betinget af produktets fællesskabsoprin-
delse, skal eksportøren afgive en erklæring om oprindelsen, somfastlagt i andet og tredje afsnit, i overensstemmelse med de gældendefællesskabsregler.
Ved ydelse af restitution er produkter af fællesskabsoprindelse, hvis de
fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, eller hvis de undergik deres sidste
væsentlige forarbejdning eller bearbejdning i Fællesskabet efter artikel
23 eller 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92.
Uden at dette berører bestemmelserne i stk. 5, er betingelserne for
ydelse af restitution ikke opfyldt for produkter, der er fremstillet af:
— produkter med oprindelse i Fællesskabet, og1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 22
▼B
— landbrugsprodukter, der er omfattet af de i artikel 1 nævnte forord-
ninger, som er indført fra et tredjeland, og som ikke har undergåeten væsentlig forarbejdning i Fællesskabet.
3. Ved anvendelsen af artikel 17, stk. 12, i forordning (EØF) nr.
1785/81 påhviler det eksportøren at afgive erklæring om, at sukkeretopfylder en af de betingelser, der er fastsat i samme forordning, ogangive, hvilken af dem det drejer sig om.
4. De i stk. 2 og 3 foreskrevne erklæringer kontrolleres på samme
måde som udførselsangivelsens øvrige oplysninger.
5. Ved udførsel af sammensatte produkter, hvortil der kan ydes resti-
tution for en eller flere bestanddele, ydes restitutionen herfor, for såvidt den eller de bestanddele, for hvilke der ansøges om restitution,opfylder betingelserne i stk. 1.
Der ydes ligeledes restitution, når den eller de bestanddele, for hvilke
der ansøges om restitution, tidligere befandt sig i en af de i stk. 1
nævnte situationer, og ikke længere er i fri omsætning, udelukkende
fordi de er indarbejdet i andre produkter.
6. Som restitutioner for en enkelt bestanddel, jf. stk. 5, betragtes
restitutioner for:
— basisprodukter fra sektorerne for korn, æg, ris, sukker, mælk og
mejeriprodukter, der udføres i form af en af de i bilag B til forord-ning (EF) 1222/94 nævnte varer
— hvidt sukker og råsukker henhørende under KN-kode 1701, glucose
og glucosesirup henhørende under KN-kode 1702 3051, 1702 30 59og 1702 3091, 1702 3099, 1702 4090 og 1702 9050, isoglucose,
henhørende under KN-kode 1702 3010, 1702 40 10, 1702 6010 og
1702 9030 og sukkeropløsninger fremstillet af sukkerroer ogsukkerrør henhørende under KN-kode 170260 95 og 1702 9099,der er anvendt i de i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) 2201/96omhandlede produkter
— produkter fra sektoren for mælk og mejeriprodukter samt sukker-
sektoren, der udføres i form af produkter, som henhører under KN-
kode 0402 10 91 til 99, 0402 29, 0402 99, 0403 10 31 til 39,
0403 9031 til 39, 0403 90 61 til 69, 040410 26 til 38, 0404 1072til 84 samt 0404 9081 til 89, eller der udføres i form af et af deprodukter, som henhører under KN-kode 0406 30, og som ikkebefinder sig i en af de situationer, der er nævnt i traktatens artikel9, stk. 2
— produkter fra kornsektoren, der udføres i form af produkter, som
henhører under KN-kode 2309 1011 til 70 og 2309 9031 til 70,
og som er anført i bilag A til forordning (EØF) 1766/92
— produkter fra sektoren for mælk og mejeriprodukter, der udføres i
form af produkter, som henhører under KN-kode 2309 1011 til 70og 2309 9031 til 70, og som er anført i artikel 1 i forordning (EØF)804/68.
Artikel 12
1. For blandinger henhørende under kapitel 2, 10 eller 11 i den
kombinerede nomenklatur anvendes følgende restitutionssats:
a) for blandinger, hvoraf en af bestanddelene udgør mindst 90 % af
vægten, anvendes den sats, der gælder for denne bestanddel
b) for andre blandinger anvendes den sats, der gælder for bestanddelen
med den laveste restitution. Er en eller flere bestanddele af blan-
dingen ikke restitutionsberettigede, ydes ingen restitution for
blandingerne.
2. Ved beregningen af restitutioner for varer i sæt og sammensatte
varer anses hver enkelt bestanddel som et særskilt produkt.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på blandinger, varer i sæt og
sammensatte varer, for hvilke der er fastsat en særlig beregningsregel.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 23
▼B
Artikel 13
Bestemmelserne vedrørende forudfastsættelse af restitutionssatsen og
vedrørende regulering af restitutionssatsen finder kun anvendelse påprodukter, for hvilke der er fastsat en restitutionssats, som er udtryktved et tal, der er lig med eller større end nul.
Afdeling 2
Differentieret restitution
Artikel 14
1. I tilfælde af differentiering af restitutionssatsen efter destinationen
underkastes betalingen af restitutionen de supplerende betingelser, der
er fastlagt i artikel 15 og 16.
Artikel 15
1. Produktet skal være blevet indført i uforandret stand til det tredje-
land eller til et af de tredjelande, for hvilke der er fastsat restitution,
senest 12 måneder efter antagelsen af udførselsangivelsen; der kandog indrømmes supplerende frister på de i artikel 49 fastsatte betin-gelser.
2. Produkter betragtes som indført i uforandret stand, hvis det
fremgår, at der ikke på nogen måde er sket en forarbejdning af dem.
Dog:
— kan de behandlinger, der er nævnt i artikel 29, stk. 4, og som er
beregnet på at bevare produkterne i uforandret stand, foretagesinden indførslen, uanset stk. 1
— anses et produkt som indført i uforandret stand, hvis det er forar-
bejdet inden indførslen, når forarbejdningen har fundet sted i det
tredjeland, hvor alle de produkter, der er resultatet af denne forar-
bejdning, er blevet indført.
3. Produktet anses for indført, når toldformaliteterne ved indførsel,
herunder formaliteterne vedrørende opkrævning af importtold, i tredje-
landet er blevet opfyldt.
4. Den differentierede del af restitutionen betales for den vægt af
produktet, for hvilken der er foretaget toldbehandling med henblik på
indførsel i tredjelandet; der tages dog ikke hensyn til vægtforandringer,som under transporten er indtruffet af naturlige årsager og er anerkendtaf myndighederne, eller som skyldes udtagelsen af stikprøver, deromhandles i artikel 7, stk. 1, andet afsnit.
Artikel 16
1. Bevis for afslutning af toldformaliteterne for indførsel føres efter
eksportørens valg ved fremlæggelse af et af følgende dokumenter:
a) tolddokument eller kopi eller fotokopi heraf; kopiens eller fotoko-
piens rigtighed skal bekræftes af det organ, som har påtegnet
originaldokumentet, eller af de officielle tjenester i det pågældende
tredjeland, eller af en af medlemsstaternes officielle tjenester i detpågældende tredjeland eller af et organ, der varetager restitutionsud-betalingen
b) attest for losning og indførsel, der er udstedt af et internationalt
kontrol- og overvågningsselskab (i det følgende benævnt »over-vågningsselskab«) efter reglerne i bilag VI, kapitel III, og underanvendelse af modellen i bilag VII. Dato og nummer på indførsels-tolddokumentet skal anføres på den pågældende attest.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 24
▼M1
▼B
▼M4
▼B
2.►M4Dersom eksportøren ikke kan fremskaffe det i overens-
stemmelse med stk. 1, litra a) eller b), valgte dokument efter at havetaget passende skridt med henblik herpå, eller dersom der består tvivlmed hensyn til dokumentets ægthed eller dets nøjagtighed i alle hense-ender, kan beviset for afslutning af toldformaliteterne ved indførselanses som ført ved fremlæggelse af et eller flere af følgende
dokumenter: ◄
a) kopi af det lossedokument, der er udstedt eller påtegnet i det tredje-
land, som restitutionen er fastsat for
b) attest for losning, der er udstedt af en officiel tjeneste i en af
medlemsstaterne etableret i eller med kompetence for bestemmelses-
landet, og som opfylder betingelserne i og svarer til modellen i bilag
VIII, hvori det bl.a. attesteres, at produktet har forladt losnings-stedet, eller i det mindste at produktet, så vidt det er denpågældende tjeneste bekendt, ikke har været genstand for efterføl-gende lastning med henblikpå genudførsel
c) attest for losning, der er udstedt af et godkendt overvågningsselskab
efter reglerne i bilag VI, kapitel III, og under anvendelse af
modellen i bilag IX, hvori det bl.a. attesteres, at produktet har
forladt losningsstedet, eller i det mindste at produktet, så vidt deter selskabet bekendt, ikke har været genstand for efterfølgende last-ning med henblikpå genudførsel
d) bankdokument udstedt af godkendte mellemmænd, der er etableret i
Fællesskabet, hvori det attesteres, at betaling for den pågældendeudførsel er krediteret eksportørens konto hos dem, for så vidt angårde i bilag II nævnte tredjelande
e) overtagelsesbevis udstedt af et offentligt organ i det pågældende
tredjeland, når det drejer sig om et køb foretaget af dette land elleraf et offentligt organ i landet, eller når det drejer sig om fødevare-hjælp
f) overtagelsesbevis udstedt af enten en international organisation eller
af et organ, der arbejder i humanitært øjemed, og som er godkendt
af eksportmedlemsstaten, når det drejer sig om fødevarehjælp
g) overtagelsesbevis udstedt af et organ i et tredjeland, når licitationer
holdt af dette organ kan anerkendes i henhold til artikel 44 i forord-
ning (EØF) nr. 3719/88, og når varerne er købt af dette organ.
3. Eksportøren er i samtlige tilfælde forpligtet til at fremlægge en
kopi eller fotokopi af transportdokumentet.
4. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 38 i forordning nr.
136/66/EØF og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger omfælles markedsordninger i visse særlige tilfælde, som skal fastlægges,fastsætte, at det i stk. 1 og 2 nævnte indførselsbevis betragtes som ført
ved hjælp af særskilt dokument eller på anden måde.
Artikel 16a
1. Et overvågningsselskab, der ønsker at udstede attester, jf. artikel
16, stk. 1, litra b), og artikel 16, stk. 2, litra c), skal være godkendt af
myndighederne i den medlemsstat, hvor det er registreret.
2. Efter anmodning herom godkendes et overvågningsselskab for en
treårig periode, der kan fornyes, hvis det opfylder betingelserne i bilag
VI, kapitel I. Godkendelsen gælder for alle medlemsstater.
3. I godkendelsen anføres det, om tilladelsen til at udstede attester,
jf. artikel 16, stk. 1, litra b), og artikel 16, stk. 2, litra c), gælder foralle verdens lande eller kun for et bestemt antal tredjelande.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 25
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
Artikel 16b
1. Overvågningsselskaber handler i overensstemmelse med betingel-
serne i bilag VI, kapitel II, punkt 1.
Hvis en eller flere af betingelserne ikke overholdes, suspenderer den
medlemsstat, der godkendte overvågningsselskabet, godkendelsen i
den periode, der er nødvendig for at afhjælpe situationen.
2. Den medlemsstat, der godkendte et overvågningsselskab, kontrol-
lerer, at det handler og optræder i overensstemmelse med betingelsernei bilag VI, kapitel II, punkt 2.
Artikel 16c
Medlemsstater, der har godkendt overvågningsselskaber, anvender en
effektiv ordning med sanktioner i tilfælde, hvor et godkendt over-vågningsselskab har udstedt falske attester.
Artikel 16d
1. Den medlemsstat, der har godkendt et overvågningsselskab,
trækker straks godkendelsen tilbage, hvis selskabet:
— ikke mere opfylder betingelserne for godkendelsen i bilag VI,
kapitel I, eller
— gentagne gange og systematiskhar udstedt falsk e attester. I så fald
anvendes sanktionen i artikel 16c ikke.
2. Tilbagetrækningen er fuldstændig eller begrænset til visse dele af
selskabet eller visse af selskabets aktiviteter afhængig af arten af demangler, der er konstateret.
3. Når en medlemsstat trækker godkendelsen af et overvågningssel-
skab, der tilhører en koncern, tilbage, suspenderer de medlemsstater, påhvis område godkendte overvågningsselskaber af samme koncern er
etableret, godkendelsen af de pågældende overvågningsselskaber i en
periode på højst tre måneder, i hvilken de nødvendige undersøgelsergennemføres for at fastslå, om disse selskaber også udviser de mangler,som blev påvist hos det selskab, hvis godkendelse blev trukket tilbage.
Ved anvendelse af foregående afsnit omfatter en koncern alle de
selskaber, af hvis kapital mere end 50 % direkte eller indirekte ejes afet enkelt moderselskab, samt selve moderselskabet.
Artikel 16e
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om godkendelser af
overvågningsselskaber.
2. En medlemsstat, der tilbagetrækker eller suspenderer en godken-
delse, underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen
herom og angiver, hvilke mangler der førte til, at godkendelsen blevtrukket tilbage eller suspenderet.
Meddelelsen til medlemsstaterne sendes til medlemsstaternes centrale
organer, jf. bilag X.
3. Kommissionen offentliggør med regelmæssige mellemrum en
ajourført liste over de overvågningsselskaber, som medlemsstaternehar godkendt.
Artikel 16f
1. Attester, jf. artikel 16, stk. 1, litra b), og artikel 16, stk. 2, litra c),
der udstedes efter datoen for tilbagetrækning eller suspension af en
godkendelse, er ikke gyldige.
2. Medlemsstaterne accepterer ikke attester, jf. artikel 16, stk. 1, litra
b), og artikel 16, stk. 2, litra c), hvis de konstaterer uregelmæssighedereller mangler i attesterne. Hvis sådanne attester er udstedt af et over-vågningsselskab, som er godkendt af en anden medlemsstat, meddelerden medlemsstat, der konstaterer uregelmæssighederne, disse omstæn-digheder til den medlemsstat, som gav godkendelsen.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 26
▼M4
Artikel 17
Medlemsstaterne kan fritage eksportøren for at fremlægge de beviser,
som er fastsat i artikel 16, med undtagelse af transportdokumentet,hvis en udførselsangivelse giver ret til en restitution, hvis differentie-rede del er mindre end eller lig med:
a) 2 400 EUR, hvis destinationstredjelandet eller destinationsområdet
er nævnt i bilag IV
b) 12 000 EUR, hvis destinationstredjelandet eller destinationsområdet
ikke er nævnt i bilag IV.
Hvis eksportøren kunstigt opdeler eksportforretningen med henblik på
at omgå forpligtelsen til at fremlægge bevis for ankomst til bestemmel-
sesstedet, bortfalder retten til eksportrestitution, og restitutionen skaltilbagebetales, medmindre eksportøren kan fremlægge det i artikel 16fastsatte bevis for de pågældende produkter.
Artikel 18
1. Uanset artikel 14, og uden at det berører artikel 20, udbetales en
del af restitutionen på eksportørens anmodning, når der er ført bevis
for, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde.
2. Den i stk. 1 omhandlede del af restitutionen beregnes ved anven-
delse af den laveste restitutionssats, nedsat med 20 % af forskellen
mellem den forudfastsatte sats og den laveste sats, idet ikke-fastsættelseaf en sats betragtes som den laveste sats.
Hvis det beløb, der skal udbetales, ikke overstiger 2 000 EUR, kan
medlemsstaten udskyde betalingen af beløbet indtil udbetalingen afhele restitutionsbeløbet, bortset fra de tilfælde, hvor eksportørenerklærer, at han ikke vil ansøge om udbetaling af et yderligere beløb iforbindelse med den pågældende transaktion.
3. Hvis produktet ikke når den destination, der er anført i rubrik 7 i
en udstedt licens med forudfastsættelse af restitutionen, gælder
følgende:
a) hvis restitutionssatsen for den faktiske destination er lig med eller
større end restitutionssatsen for den i rubrik7 anførte destination,
anvendes restitutionssatsen for den i rubrik7 anførte destination
b) hvis restitutionssatsen for den faktiske destination er mindre end
restitutionssatsen for den i rubrik7 anførte destination, udbetalesder en restitution:
— svarende til satsen for den faktiske destination
— nedsat med 20 % af forskellen mellem restitutionen for den i
rubrik 7 angivne destination og restitutionen for den faktiskedestination, medmindre der foreligger force majeure.
Ved anvendelse af bestemmelserne i denne artikel lægges de restituti-
onssatser til grund, der er gældende på dagen for indgivelsen aflicensansøgningen. Disse satser justeres eventuelt på den dato, hvorudførsels- eller betalingsangivelsen antages.
Anvendes bestemmelserne i første og andet afsnit og i artikel 51 for
den samme udførsel, nedsættes det beløb, der følger af første afsnit,
med den i artikel 51 fastsatte sanktion.
4. Når en restitutionssats er blevet fastsat i forbindelse med en lici-
tation, og denne licitation indeholder en klausul om obligatorisk
destination, skal den omstændighed, at der ikke fastsættes en periodiskrestitution, eller at der eventuelt fastsættes en periodiskrestitution forden obligatoriske destination, på datoen for licensansøgningens indgi-velse og på den dato, hvor udførselsangivelsen antages, ikke tages ibetragtning ved bestemmelsen af restitutionens laveste sats.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 27
▼B
▼B
Artikel 19
1. Bestemmelserne i stk. 2-5 finder anvendelse i det tilfælde, hvor et
produkt udføres efter fremlæggelsen af en eksportlicens eller en forud-fastsættelsesattest med klausul om obligatorisk destination.
2. Hvis produktet ikke er kommet frem til destinationen, udbetales
kun den del af restitutionen, der følger af anvendelsen af artikel 18,
stk. 2.
3. Når et produkt som følge af force majeure får en anden destina-
tion end den, for hvilken licensen eller attesten er udstedt, udbetalesder restitution efter ansøgning fra eksportøren, som skal føre bevis
for, at der foreligger force majeure, og for produktets faktiske destina-
tion; beviset for den faktiske destination føres i henhold til artikel 15og 16.
4. Ved anvendelse af stk. 3 er restitutionen lig med den restitution,
der gælder for den faktiske destination, uden at den dog kan være
højere end den restitution, der gælder for den destination, der er anført
i rubrik7 i den udstedte licens med forudfastsættelse af restitutionen.
Restitutionssatserne justeres eventuelt på den dato, hvor udførsels- eller
betalingsangivelsen antages.
5. Når et produkt udføres med en licens, der er udstedt i henhold til
artikel 44 i forordning (EØF) nr. 3719/88, og restitutionen er differen-tieret efter destination, skal eksportøren for at opnå ret til denforudfastsatte restitution foruden de i artikel 16 nævnte beviser førebevis for, at produktet i indførselstredjelandet er leveret til den institu-
tion, der er anført i den licitation, som licensen er udstedt på grundlag
af.
Afdeling 3
Særlige foranstaltninger til beskyttelse af Fællesskabets
finansielle interesser
Artikel 20
1. Hvis:
a) der er alvorlig tvivl om produktets faktiske destination
eller
b) produktet kan tænkes genindført til Fællesskabet som følge af en
forskel mellem den restitution, der gælder for det udførte produkt,og den ikke-præferentielle importtold, som gælder for et identisk
produkt på det tidspunkt, hvor udførselsangivelsen antages
eller
c) der foreligger konkret mistanke om, at produktet vil blive genindført
til Fællesskabet i uforarbejdet stand, eller efter at det er blevet forar-
bejdet i et tredjeland, idet det dermed vil drage fordel af en
fritagelse eller en nedsættelse af tolden
udbetales restitutionen med fælles sats eller den i artikel 18, stk. 2,
omhandlede del af restitutionen kun, hvis produktet har forladt Fælles-skabets toldområde i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel
7, og:
i) når der er tale om en ikke-differentieret restitution, hvis produktet er
blevet indført i et tredjeland senest 12 måneder efter datoen for
antagelsen af udførselsangivelsen eller har undergået en væsentligbearbejdning eller forarbejdning inden for denne frist, jf. artikel 24i forordning (EØF) nr. 2913/92 eller
ii) når der er tale om en restitution, der er differentieret efter destina-
tion, hvis produktet er blevet indført i uforarbejdet stand til et
bestemt tredjeland senest 12 måneder efter datoen for antagelsen af
udførselsangivelsen.
I forbindelse med indførsel til et tredjeland anvendes bestemmelserne i
artikel 15 og artikel 16.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 28
▼B
Medlemsstaternes kompetente organer kan endvidere i forbindelse med
alle restitutioner kræve, at der fremlægges yderligere bevismateriale tilgodtgørelse over for myndighederne af, at produktet faktisk er bragt på
markedet i det indførende tredjeland eller har undergået en væsentlig
bearbejdning eller forarbejdning jf. artikel 24 i forordning (EØF) nr.2913/92.
Der kan fastsættes supplerende frister på de i artikel 49 fastsatte betin-
gelser.
2. Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i stk. 1 på eget
initiativ og ligeledes på anmodning af Kommissionen.
Bestemmelserne vedrørende det i stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde
anvendes ikke, hvis de konkrete omstændigheder, hvorunder denpågældende transaktion foregår, herunder bl.a. transportomkostnin-gerne, efter al sandsynlighed udelukker risikoen for genindførsel.Desuden kan medlemsstaterne undlade at anvende bestemmelsernevedrørende det i stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde, når restitutionsbe-
løbet for den givne udførselsangivelse er på 500 EUR eller derunder.
3. Hvis produktet i tilfælde af anvendelse af stk. 1 efter at have
forladt Fællesskabets toldområde går til grunde under forsendelsensom følge af force majeure, udbetales:
— ved ikke-differentieret restitution det samlede restitutionsbeløb
— ved differentieret restitution den i overensstemmelse med artikel 18
beregnede del af restitutionsbeløbet.
4. Bestemmelserne i stk. 1 anvendes inden udbetaling af restituti-
onen.
Restitutionen anses dog for uberettiget og skal tilbagebetales, hvis
myndighederne, selv efter udbetalingen af restitutionen, konstaterer:
a) at produktet er blevet ødelagt eller beskadiget, inden det blev bragt
på markedet i et tredjeland, eller inden det i et tredjeland havdeundergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel
24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, medmindre eksportøren på en
for myndighederne tilfredsstillende måde kan godtgøre, at udførslenskete på sådanne økonomiske vilkår, at produktet med rimelighedkunne afsættes på et tredjelands marked, jf. dog bestemmelserne iartikel 21, stk. 2, andet afsnit
b) at produktet i et tredjeland er omfattet af en toldsuspensionsordning
12 måneder efter datoen for udførslen fra Fællesskabet, uden at det iet tredjeland har undergået en væsentlig bearbejdning eller forar-bejdning, jf. artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og atudførslen ikke er sket som led i en normal handelstransaktion
c) at det udførte produkt genindføres til Fællesskabet, uden at det har
undergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, at den ikke-præferentielleimporttold er lavere end den ydede restitution, og at udførslen ikke
er sket som led i en normal handelsaktion
d) at de udførte produkter, der er nævnt i bilag V, genindføres til
Fællesskabet:
— efter at de i et tredjeland har undergået en bearbejdning eller
forarbejdning, som ikke har nået det niveau, der er fastsat iartikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og
— har givet anledning til anvendelse af nedsat importtold eller
nultold, der er lavere end den ikke-præferentielle told.
Konstaterer medlemsstaterne, at andre end de i bilag V nævnte
produkter udgør en risiko for omgåelse af reglerne, underretter de
hurtigst muligt Kommissionen herom.
Bestemmelserne i litra c) og d) anvendes ikke, hvis bestemmelserne i
afsnit VI, kapitel 2 »Returvarer«, i forordning (EØF) nr. 2913/92anvendes, eller hvis produkterne genindføres mindst to år efter udfør-selsdagen.
Artikel 51 anvendes ikke i de tilfælde, der er nævnt i litra b), c) og d).1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 29
▼B
Afdeling 4
Tilfælde, hvor der ikke ydes restitution
Artikel 21
1. Der ydes ingen restitution, hvis produkterne ikke er af sund og
sædvanlig handelskvalitet den dag, udførselsangivelsen antages.
Produkterne opfylder kravet i første afsnit, hvis de kan afsættes på
Fællesskabets område på normale betingelser og under den betegnelse,
der fremgår af restitutionsansøgningen, og, når de er bestemt tilkonsum, hvis deres anvendelse til dette formål ikke er udelukket elleri betydelig grad forringet på grund af deres egenskaber eller tilstand.
Undersøgelsen af, om produkterne opfylder kravene i første afsnit,
foretages i overensstemmelse med de normer og sædvaner, der gælder
i Fællesskabet.
Restitutionen ydes dog også, hvis de udførte produkter i bestemmelses-
landet er underkastet særlige obligatoriske betingelser, f.eks.vedrørende sundhed eller hygiejne, som ikke svarer til de normer og
sædvaner, der gælder i Fællesskabet. Det påhviler eksportøren efter
myndighedernes anmodning at godtgøre, at produkterne opfylder depågældende obligatoriske betingelser i bestemmelsestredjelandet.
Der kan desuden vedtages særlige bestemmelser for bestemte
produkter.
2. Når produktet har forladt Fællesskabets toldområde i form af sund
og sædvanlig handelskvalitet, giver det ret til den del af restitutionen,der beregnes efter bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, medmindreartikel 20 anvendes. Denne ret fortabes dog, hvis der foreligger bevis
for:
— at produktet ikke mere er af sund og sædvanlig handelskvalitet på
grund af en skjult fejl, som først har vist sig på et senere tidspunkt
— at produktet ikke har kunnet sælges til den endelige forbruger, fordi
dets holdbarhedsdato lå for tæt på udførselsdatoen.
Foreligger der bevis for, at produktet, før toldformaliteterne ved
indførsel i et tredjeland afsluttes, ikke længere af sund og sædvanlighandelskvalitet, giver det ikke ret til den differentierede del af restituti-
onen.
3. Der ydes ingen restitution for produkter, hvis indhold af radioak-
tivitet overstiger de maksimalt tilladte niveauer, der er fastsat i EF-bestemmelserne for de pågældende produkter. Uanset produkternes op-rindelse gælder de niveauer, der er fastsat i artikel 3 i Rådets
forordning (EØF) nr. 737/90 (
1).
Artikel 22
1. Der ydes ingen restitution ved udførsler, i forbindelse med hvilke
der opkræves en eksportafgift, som er forudfastsat eller fastlagt vedlicitation.
2. Når der for et sammensat produkt er forudfastsat en eksportafgift
for en eller flere bestanddele, ydes der ingen restitution for den ellerdisse bestanddele.
Artikel 23
Der ydes ingen restitution for produkter, der sælges eller uddeles om
bord på skibe, og som derefter kan forventes genindført i Fællesskabetmed fritagelse for afgifter efter Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (
2).1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 30
(1) EFT L 82 af 29.3.1990, s. 1.
(2) EFT L 105 af 23.4.1983, s. 1.
▼B
KAPITEL 2
Forskud på eksportrestitutionen
Artikel 24
1. På eksportørens anmodning yder medlemsstaterne forskud på hele
eller en del af restitutionen, så snart udførselsangivelsen er antaget,forudsat at der stilles en sikkerhed svarende til forskuddet forhøjetmed 10 %.
Medlemsstaterne kan fastlægge betingelserne for at anmode om forskud
på en del af restitutionen.
2. Forskuddet beregnes på grundlag af den restitutionssats, der
gælder for den angivne destination, eventuelt korrigeret med de øvrigebeløb, der er fastsat i fællesskabsreglerne.
3. Medlemsstaterne kan undlade at anvende stk. 1, hvis det beløb,
der skal betales, ikke overstiger 2 000 EUR.
Artikel 25
1. Er forskuddet større end det beløb, der faktisk skal udbetales for
den pågældende udførsel eller for en tilsvarende udførsel, indleder denkompetente myndighed straks proceduren i artikel 29 i forordning
(EØF) nr. 2220/85 med henblik på eksportørens betaling af forskellen
mellem disse to beløb forhøjet med 10 %.
I tilfælde af force majeure, hvor:
— de beviser, der i denne forordning kræves for at kunne modtage
restitution, ikke kan føres
eller
— produktet når en anden destination end den, for hvilken forskuddet
er beregnet
opkræves de 10 % ikke.
2. Hvis produktet ikke når frem til den destination, for hvilken
forskuddet er blevet beregnet, på grund af en uregelmæssighed, sombegås af tredjemand til skade for eksportøren, og hvis eksportørenstraks, skriftligt og på eget initiativ underretter myndighederne herom
og tilbagebetaler det udbetalte forskud, begrænses den i stk. 1 omhand-
lede forhøjelse til det skyldige rentebeløb for den periode, der erforløbet mellem udbetalingen af den forudbetalte restitution og tilbage-betalingen, beregnet i overensstemmelse med artikel 52, stk. 1, fjerdeafsnit.
Denne bestemmelse anvendes ikke, hvis myndighederne allerede har
underrettet eksportøren om, at de har til hensigt at foretage kontrol,eller hvis eksportøren på anden måde har fået kendskab til, at myndig-
hederne har til hensigt at foretage kontrol.
3. Som tilsvarende udførsel betragtes udførsel, der efterfølger
genindførsel i forbindelse med proceduren for returvarer, og som
omfatter tilsvarende varer henhørende under samme underposition i
den kombinerede nomenklatur, når de betingelser, der er fastsat iartikel 40, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 3719/88, eropfyldt.
Nærværende bestemmelse finder kun anvendelse, når proceduren for
returvarer er blevet anvendt i den medlemsstat, hvor udførselsangi-
velsen for den første udførsel er blevet antaget, eller ioprindelsesmedlemsstaten, jf. artikel 15 i Rådets direktiv 97/78/EF omfastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollenfor tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (
1).1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 31
(1) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.▼M2
▼B
KAPITEL 3
Forudbetaling af restitutionen
Artikel 26
1. Når eksportøren tilkendegiver, at han vil udføre produkterne efter
forarbejdning eller oplagring og opfylde betingelserne for udbetaling afrestitution i henhold til artikel 4 eller 5 i forordning (EØF) nr. 565/80,
er det en betingelse for anvendelse af disse bestemmelser, at der for
toldmyndighederne forelægges en angivelse, i det følgende benævnt»betalingsangivelse«.
Medlemsstaterne kan give betalingsangivelsen en anden benævnelse.
2. Betalingsangivelsen skal indeholde de oplysninger, der er nødven-
dige til beregning af restitutionen for de produkter, som skal udføres,
herunder navnlig:
a) for produkter:
— en varebeskrivelse, eventuelt forenklet, i overensstemmelse med
nomenklaturen over eksportrestitutioner samt koden i restituti-
onsnomenklaturen, og dersom dette er nødvendigt for atberegne restitutionen, de pågældende produkters sammensætningeller en henvisning til denne sammensætning
— produkternes nettovægt eller i givet fald mængden udtrykt i den
måleenhed, der anvendes ved beregningen af restitutionen
b) for varer gælder bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1222/94.
Hvis basisprodukter skal forarbejdes, skal betalingsangivelsen omfatte:
— en beskrivelse af basisprodukterne
— mængden af basisprodukterne
— udbyttesatsen eller tilsvarende oplysninger.
3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 kan foreløbige oplysninger om de
varer, der kan fremstilles af basisprodukterne, efter omstændighederne
og efter anmodning fra eksportøren angives i betalingsangivelsen.
Eksportøren skal i så fald meddele myndighederne de endelige oplys-ninger, når forarbejdningen er afsluttet.
4. Betalingsangivelsen skal ligeledes indeholde oplysning om
produkternes anvendelse eller destination, hvis:
a) eksportøren anmoder om udbetaling af et beløb svarende til den
restitution, som gælder for den anvendelse eller den destination,
som produkterne er bestemt for
b) oplysningen om anvendelse eller destination er nødvendig for
bestemmelse af den periode, hvor produkterne kan forblive undertoldkontrol med henblik på at blive forarbejdet eller forblive oplagtpå toldoplag eller i frizone.
5. Anvendelsen eller destinationen skal angives som:
— en bestemt anvendelse eller et specifikt bestemmelsesland, eller
— en gruppe bestemmelseslande, for hvilke der gælder samme restitu-
tionssats.
6. For at sikre, at den fysiske kontrol af produkterne kan gennem-
føres, skal betalingsangivelsen også indeholde alle de oplysninger, derer nødvendige for nøjagtigt at identificere de steder, hvor produkterneforarbejdes eller oplagres, indtil de udføres. Hvis det sted, hvor produk-terne forarbejdes eller oplagres, ændres, skal ændringen eftermyndighedernes valg enten oplyses af eksportøren på forhånd, eller
behørigt opføres i de registre, der føres til dette formål.
Artikel 27
1. Produkterne anbringes, når betalingsangivelsen antages, under
toldkontrol, jf. artikel 4, nr. 13 og 14, i forordning (EØF) nr. 2913/92,indtil de forlader Fællesskabets toldområde eller når en fastsat destina-tion.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 32
▼B
2. Den dag, hvor betalingsangivelsen antages, lægges til grund ved
bestemmelse af:
a) restitutionssatsen, hvis restitutionen ikke er forudfastsat
b) de reguleringer, som restitutionssatsen eventuelt skal underkastes,
hvis restitutionen er forudfastsat
c) den udløsende begivenhed for den eurokurs, der finder anvendelse
på restitutionen.
Artikel 28
1. Med hensyn til forarbejdede produkter eller varer fremstillet af
basisprodukter skal resultatet af gennemgangen af betalingsangivelsensammen med en eventuel undersøgelse af basisprodukterne anvendes,når restitutionen beregnes med henblikpå forudbetaling.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der efterfølgende udøves kontrol af
myndighederne i den pågældende medlemsstat, og udelukker ikke defølger, som dette kan få i medfør af gældende bestemmelser.
3. Basisprodukterne skal helt eller delvis indgå i forarbejdede
produkter eller varer, der udføres.
Basisprodukter i løs afladning kan dog, hvis myndighederne tillader
det, helt eller delvis ombyttes med tilsvarende basisprodukter, derhenhører under den samme ottecifrede position i den kombinerede
nomenklatur, og som har den samme handelskvalitet og de samme
tekniske egenskaber og opfylder betingelserne for, at der kan ydeseksportrestitutioner, for så vidt de tilsvarende basisprodukter anbringesunder toldkontrol.
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne giver kun tilladelsen,
hvis de er overbevist om, at transaktionen i sin helhed gennemføresunder overholdelse af følgende betingelser:
— eksportøren skal på forhånd underrette det toldsted, hvor betalings-
angivelsen blev indgivet, om, at han har til hensigt at ansøge omækvivalens, og udtrykkeligt angive de nøjagtige oplagrings- ogforarbejdningssteder
— eksportørens lagerregnskaber skal ajourføres dagligt og muliggøre
en samlet overvågning, både administrativt og fysisk, af den
samlede mængde basisprodukter eller forarbejdede produkter, derfysiskbefinder sig i lok alerne, og af deres særlige stilling. Vedanvendelse af denne artikel forstås ved stilling situationen forprodukter, der befinder sig i fri omsætning eller under en toldord-
ning eller under den i artikel 26 omhandlede forudbetalingsordning
eller under den i artikel 5 og 32 omhandlede eksportordning
— det skal garanteres, at den faktiske kontrol af identiteten af handels-
kvaliteten og de tekniske egenskaber for basisprodukterne foretagesfra datoen for antagelse af betalingsangivelsen indtil det tidspunkt,der er omhandlet i artikel 34, stk. 1.
Hvis de tilsvarende basisprodukter er oplagret et sted, der hører under
et andet toldsted, meddeler det toldsted, hvor betalingsangivelsen blevindgivet, skriftligt det toldsted, der er ansvarlig for det sted, hvor detilsvarende produkter befinder sig, alle relevante oplysninger, bl.a. om
mængden af produkter der undgår forarbejdning, handelskvaliteten og
de tekniske egenskaber og om de forarbejdninger, der skal gennem-føres.
4. Bestemmelserne i stk. 3, der gælder for basisprodukter, kan også
anvendes på halvfabrikata i løs afladning, der ombyttes med tilsvarende
halvfabrikata.
5. Ækvivalensordningen anvendes ikke på interventionsprodukter,
der skal udføres under den kontrolordning, som er omhandlet i artikel
2 i forordning (EØF) nr. 3002/92.
6. Den periode, i hvilken basisprodukter kan forblive under toldkon-
trol med henblikpå forarbejdning, er på sek s måneder regnet fra dendag, hvor betalingsangivelsen antages.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 33
▼B
Hvis der ved udførsel skal fremlægges en eksportlicens, eller hvis der
fremlægges en forudfastsættelsesattest, er perioden dog den samme somlicensens resterende gyldighedsperiode.
Hvis transaktionen gennemføres ved fremlæggelse af en licens, hvis
resterende gyldighedsperiode er:
— på under tre måneder, forhøjes perioden til tre måneder
— på over et år, begrænses perioden til et år.
Artikel 29
1. Med hensyn til produkter, som skal udføres efter at have været
opbevaret på toldoplag eller i frizone, skal resultatet af gennemgangenaf betalingsangivelsen og undersøgelsen af produkterne anvendes vedberegning af restitutionen.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der eventuelt efterfølgende udøves
kontrol af myndighederne i den pågældende medlemsstat, og udelukkerikke de følger, som dette kan få i medfør af gældende bestemmelser.
3. Vægttab i form af naturligt svind under produkternes opbevaring
på toldoplag eller i frizone medfører ikke, at den i artikel 35 omhand-lede sikkerhedsstillelse fortabes. Beskadigelse af produkter anses ikke
for naturligt svind.
4. Produkter, der er anbragt på toldoplag eller i frizone, kan på de af
de pågældende myndigheder fastsatte betingelser underkastes følgende
behandlinger:
a) lageropgørelse
b) anbringelse af varemærker, stempler, etiketter eller andre kende-
mærker af lignende art på produkterne eller deres emballage,forudsat at dette ikke kan give indtryk af, at produkterne har enanden oprindelse end deres faktiske oprindelse
c) ændringer af varemærker eller numre på kolli eller ændringer af
etiketter, forudsat at dette ikke kan give indtryk af, at produkterne
har en anden oprindelse end deres faktiske oprindelse
d) emballering, udpakning, ompakning og udbedring af emballage,
forudsat at dette ikke kan give indtryk af, at produkternes oprindelseer en anden end deres faktiske oprindelse
e) luftning
f) nedkøling
g) nedfrysning.
Restitutionen for produkter, som har været underkastet ovennævnte
behandlinger, fastsættes efter produkternes mængde, art og egenskaberpå den dato, der lægges til grund ved beregning af restitutionen ihenhold til artikel 27.
5. Den periode, hvor produkterne kan opbevares på toldoplag eller i
frizone, er seks måneder regnet fra antagelsen af betalingsangivelsen.
Artikel 30
1. De produkter, som er anbragt på toldoplag i den medlemsstat,
hvor betalingsangivelsen er antaget; kan transporteres til en andenmedlemsstat med henblikpå oplagring på toldoplag og er bl.a. omfattetaf bestemmelserne i denne artikel.
For at sikre produkternes identitet i forbindelse med forsendelsen fra en
medlemsstat til en anden skal de transportmidler eller kolli, somanvendes til transporten, forsegles i overensstemmelse med bestemmel-serne i artikel 349 i forordning (EØF) nr. 2454/93.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 34
▼B
2. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde føres beviset for, at produkterne
har forladt Fællesskabet eller har nået den fastsatte destination, vedfremlæggelse af kontroleksemplar T5.
a) I kontroleksemplarets rubrik 104 anføres under »Anden« en af
følgende angivelser:
— Prefinanciación de la restitución — Artículo 30 del Reglamento
(CE) 800/1999. Declaración de exportación que debe ser presen-
tada, a más tardar, el… (fecha límite establecida para el plazocontemplado en el apartado 5 del artículo 29),
— Forudbetaling af restitutionen — Artikel 30 i forordning (EF)
800/1999. Udførselsangivelsen skal indgives senest den… (datofastsat i overensstemmelse med den i artikel 29, stk. 5, omhand-lede frist),
— Vorfinanzierung der Erstattung — Artikel 30 der Verordnung
(EG) 800/1999. Die Ausfuhranmeldung ist bis spätestens…
vorzulegen (durch die Frist gemäß Artikel 29 Absatz 5 festgel-egter Schlußtermin),
—Εκ των προτέρων πληρωµήτης επιστροφή ς —κανονισµός
(ΕΚ) 800 /1999,άρθρο 30. Η δήλωση εξαγωγής πρέπει να
κατατεθεί το αργότερο µέχρι …(ηµεροµηνία λήξεως της
προθεσµίας που αναφέρεται στο άρθρο 29 παράγραφος 5
— Prefinancing of the refund — Regulation (EC) 800/1999, Article
30. Export declaration to be lodged by… (deadline set by the
time limit referred to in Article 29(5)),
— Préfinancement de la restitution — règlement (CE) 800/1999,
article 30. Déclaration d'exportation à déposer au plus tard le…(date limite fixée par le délai visé à l'article 29, paragraphe 5),
— Prefinanziamento della restituzione — Regolamento (CE) 800/
1999, articolo 30. Dichiarazione d'esportazione da presentareentro il… (data limite fissata in base ai termini indicati al para-grafo 5 dell'articolo 29),
— Voorfinanciering van de restitutie — Verordening (EG) 800/
1999, artikel 30. Aangifte ten uitvoer moet uiterlijk worden
ingediend op… (uiterste datum vastgesteld op basis van de inartikel 29, lid 5 bedoelde termijn),
— Pré-financiamento da restituição — Regulamento (CE) 800/
1999, artigo 30
oApresentação da declaração de exportação o
mais tardar em… (data-limite fixada pelo prazo referido no no5
do artigo 29o),
— Ennakolta maksettu tuki — asetuksen (EY) 800/1999 30
artiklan, vienti-ilmoitus annettava viimeistään… (määräpäivä
vahvistetaan 29 artiklan 5 kohdassa mainitun aikarajoituksenmukaisesti),
— Förfinansiering av exportbidrag - artikel 30 i förordning (EG)
800/1999. Exportdeklaration skall ges in senast den… (tidspunktfastställd enligt den i av artikel 29.5 angivna tidsfristen).
b) Kontroltoldstedet for det toldoplag, hvor produkterne eller varerne
opbevares, beholder kontroleksemplar T5 og anfører i rubrikken»Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« på bagsiden afdette kontroleksemplar en af følgende angivelser under »Bemærk-
ninger«:
— La fecha de aceptación de la declaración de exportació:…
— La fecha de salida del territorio aduanero o la de llegada al
destino correspondiente:…
— Datoen for antagelsen af udførselsangivelsen:…— Datoen for udgangen af toldområdet eller ankomsten til destina-
tionen:…
— Zeitpunkt der Annahme der Ausfuhranmeldung:…— Zeitpunkt des Verlassens des Zollgebiets oder des Erreichens der
Bestimmung:…
—την ηµεροµηνία αποδοχής της διασάφησης εξαγωγής: …
—την ηµεροµηνία εξόδου από το τελωνειακό έδαφος ή
αφίξεως στον προορισµό: …
— Date of acceptance of the export declaration:…1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 35
▼B
— Date of exit from the customs territory or arrival at destina-
tion:…
— La date d'acceptation de la déclaration d'exportation:…
— La date de sortie du territoire douanier ou de l'arrivée à destina-
tion:…
— La data di accettazione della dichiarazione d'esportazione:…— La data di uscita dal territorio doganale o dell'arrivo a destina-
zione:…
— De datum van aanvaarding van de aangifte ten uitvoer:…
— De datum waarop de producten of goederen het douanegebied
hebben verlaten of ter bestemming zijn aangekomen:…
— Data de aceitação da declaração de exportação:…— Data de saída do território aduaneiro ou da chegada ao
destino:…
— Vienti-ilmoituksen vastaanottopäivämäärä:…— Päivä, jona viety tullialueelta tai saapunut määräpaikkaan:…— Mottagningsdag for exportdeklaration:…— Utförseldag från tullområdet eller ankomstdag till destinati-
onen:…
c) Når produkterne efter opbevaringen passerer gennem en anden
medlemsstats område for at blive udført eller for at nå den fastsatte
destination, skal det første bestemmelsestoldsted fungere som
afgangstoldsted og udstede eller på sit ansvar lade udstede et ellerflere nye kontroleksemplarer T5.
Rubrik 104 på det eller de nye kontroleksemplarer udfyldes i over-
ensstemmelse hermed. I rubrik106 anføres desuden nummeret pådet oprindelige kontroleksemplar T5, navnet på det toldsted, somhar udstedt eksemplaret, og udstedelsesdatoen.
Hvis påtegningen i rubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller
bestemmelse« i det oprindelige kontroleksemplar T5 er udfærdigetpå grundlag af oplysninger i kontroleksemplarer, som er modtaget
fra toldmyndigheder i andre medlemsstater, eller på grundlag af
nationale dokumenter, som er modtaget fra andre nationale myndig-heder, skal det i første afsnit nævnte bestemmelsestoldsted under»Bemærkninger« anføre nummeret eller numrene på de pågældendekontroleksemplarer T5 eller nationale dokumenter.
Hvis kun en del af de produkter, der er angivet i det pågældende
kontroleksemplar T5, har opfyldt de fastsatte betingelser, skal
bestemmelsestoldstedet i kontroleksemplarets rubrik »Kontrol med
anvendelse og/eller bestemmelse« anføre den mængde produkter,som har opfyldt disse bestemmelser.
3. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde udfyldes rubrik 37 og 40 i
udførselsangivelsen i overensstemmelse hermed. Datoen for antagelsen
af angivelse COM 7 skal også anføres i rubrik 40.
Artikel 31
1. Forudbetaling af restitution foretages kun på eksportørens udtryk-
kelige anmodning og af den medlemsstat, på hvis område
udførselsangivelsen er antaget.
Anmodningen om restitution fremsættes:
a) skriftligt, eventuelt under anvendelse af en formular, som medlems-
staterne har fastsat til dette formål
b) eller ved anvendelse af edb-systemer, for hvilke de nærmere
bestemmelser fastsættes af myndighederne.
Ved anvendelse af nærværende stykke finder bestemmelserne i artikel
119, stk. 2 og 3, og artikel 222, 223 og 224 i forordning (EØF) nr.2454/93 tilsvarende anvendelse.
2. Det beløb, der forudbetales, beregnes på grundlag af den restitu-
tionssats, der gælder for anvendelsen eller destinationen, hvis den erangivet. I andre tilfælde anvendes det beløb, der beregnes i henhold tilartikel 18, stk. 2.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 36
▼B
Artikel 32
1. Udførselsangivelsen skal indgives inden udløbet af de i artikel 28,
stk. 6, og artikel 29, stk. 5, nævnte frister i den medlemsstat, hvor beta-
lingsangivelsen er blevet antaget, eller ved anvendelse af artikel 30 iden opbevarende medlemsstat.
2. Ved anvendelse af denne artikel anses Belgien og Luxembourg
for at være én medlemsstat, for så vidt angår bestemmelserne i artikel
5 i forordning (EØF) nr. 565/80.
Artikel 33
1. Før betalingsangivelsen antages, skal der stilles en sikkerhed, som
er lig med det beløb, der er beregnet efter artikel 31, stk. 2, og som er
forhøjet med 15 % af det således fremkomne beløb.
2. Medlemsstaterne kan tillade, at den i stk. 1 nævnte sikkerhed
stilles efter antagelsen af betalingsangivelsen, når nationale bestem-melser:
— forpligter eksportøren til at stille sikkerheden senest 30 dage efter
antagelsen af betalingsangivelsen og inden forudbetaling foretages
— sikrer betaling af et beløb, der er lig med den i stk. 1 fastsatte
forhøjelse, såfremt sikkerheden, bortset fra tilfælde af force
majeure, ikke stilles rettidigt; fristen kan dog forlænges, hvis derer udvist den nødvendige omhu.
Artikel 34
1. Senest 60 dage efter den dag, hvor produkterne ikke længere er
omfattet af den ordning, der omhandles i artikel 4 eller 5 i forordning(EØF) nr. 565/80, skal de:
— forlade Fællesskabets toldområde i uforandret stand
eller
— i de i artikel 36, stk. 1, i nærværende forordning nævnte tilfælde
være nået frem til destinationen i uforandret stand.
2. Artikel 7, stk. 3 og 4, artikel 9 og 10 anvendes i de i stk. 1
nævnte tilfælde.
Artikel 35
1. Når der er ført bevis for retten til en restitution for produkter, der
er omfattet af nærværende kapitel, modregnes det forudbetalte beløb i
restitutionsbeløbet. Er det beløb, der skal ydes for den udførte mængde,
større end det beløb, der er forudbetalt, udbetales forskellen til denpågældende.
Er det beløb, der skal ydes for den udførte mængde, mindre end det
beløb, der er forudbetalt, bl.a. i tilfælde af anvendelse af stk. 2,
indleder den kompetente myndighed straks proceduren i artikel 29 i
forordning (EØF) nr. 2220/85 for at udvirke, at den erhvervsdrivendebetaler forskellen mellem disse to beløb forhøjet med 15 %.
2. Uanset artikel 50, og uden at det berører stk. 1, andet afsnit, i
nærværende artikel, korrigeres restitutionen for den pågældende
udførsel, bortset fra tilfælde af force majeure, hvis en eller flere af dei nærværende forordning fastsatte frister ikke overholdes, således:
— den nedsættes først med 15 %, hvis en eller flere af de i artikel 15,
stk. 1, artikel 28, stk. 6, artikel 29, stk. 5, og artikel 34, stk. 1, fast-satte frister overskrides; den således nedsatte restitution reduceresmed 2 % for hver dag, de i artikel 15, stk. 1, artikel 28, stk. 6, ogartikel 29, stk. 5, nævnte frister overskrides, og med 5 % for hver
dag, den i artikel 34, stk. 1, nævnte frist overskrides
— hvis de i artikel 49, stk. 2, nævnte dokumenter fremlægges senest
seks måneder efter den fastsatte frist, reduceres restitutionen, i givetfald således som den er fastsat efter anvendelsen af første led, medet beløb på 15 % af den restitution, der ville være blevet udbetalt,hvis alle frister var overholdt.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 37
▼B
Bestemmelserne i artikel 50, stk. 4 og 6, finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis det skyldige beløb som følge af force majeure er mindre end
det forudbetalte beløb, anvendes forhøjelsen på 15 % ikke.
4. Hvis produktet ikke når frem til den destination, for hvilken
forudbetalingen er blevet beregnet, på grund af en uregelmæssighed,som begås af tredjemand til skade for eksportøren; og hvis eksportøren
straks, skriftligt og på eget initiativ underretter myndighederne herom
og tilbagebetaler det forudbetalte beløb, begrænses den i stk. 1omhandlede forhøjelse til det skyldige rentebeløb for den periode, derer forløbet mellem udbetalingen af den forudbetalte restitution og tilba-gebetalingen, beregnet i overensstemmelse med artikel 52, stk.1, fjerde
afsnit.
Denne bestemmelse anvendes ikke, hvis myndighederne allerede har
underrettet eksportøren om, at de har til hensigt at foretage kontrol,
eller hvis eksportøren på anden måde har fået kendskab til, at dekompetente myndigheder har til hensigt at foretage kontrol.
AFSNIT III
ANDRE FORMER FOR UDFØRSEL OG SÆR- LIGE
TILFÆLDE
KAPITEL 1
Destinationer, som er ligestillet med udførsel fra Fællesskabet, og
proviant
Artikel 36
1. Ved anvendelsen af denne forordning anses følgende som lige-
stillet med udførsel fra Fællesskabet:
a) levering inden for Fællesskabet af proviant:
— til søgående skibe
— til luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter
inden for Fællesskabet
b) levering til internationale organisationer med sæde i Fællesskabet
c) levering til væbnede styrker, som er stationeret på en medlemsstats
område, og som ikke fører dennes flag.
2. Stk. 1 finder dog kun anvendelse i det omfang, hvor der for
produkter af samme art, udført fra tredjelande med henblik på de
nævnte formål, indrømmes fritagelse for importafgifter i den pågæl-
dende medlemsstat.
3. Levering af produkter til lagre, der er beliggende i Fællesskabet,
og som tilhører internationale organisationer, der er specialiseret ihumanitær bistand, og anvendes til fødevarehjælp i tredjelande, lige-stilles med udførsel fra Fællesskabets toldområde.
Tilladelsen til at anvende første afsnit gives af oplagringsmedlemssta-
tens myndigheder, der fastlægger lagerets toldmæssige status og
træffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at de pågældende
produkter når deres destination.
4. Artikel 5, stk. 7, anvendes ikke på de i nærværende artikel
omhandlede leveringer. Medlemsstaterne kan dog træffe passendeforanstaltninger for at muliggøre kontrol af produkterne.
Artikel 37
1. Ved levering som omhandlet i artikel 36 og 44 kan medlemssta-
terne, for så vidt angår betaling af restitutionerne, tillade, atnedenstående procedure anvendes, uanset artikel 5. Eksportører, derhar fået tilladelse til at benytte denne procedure, må ikke samtidiganvende den normale procedure for samme produkt.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 38
▼M1
▼B
▼B
Tilladelsen kan begrænses til visse ombordtagningssteder i eksportmed-
lemsstaten. Tilladelsen kan omfatte ombordtagning i andremedlemsstater, idet bestemmelserne i artikel 8 så anvendes.
2.►
M1For de produkter, der hver måned tages om bord på de i
nærværende artikel fastsatte betingelser, lægges månedens sidste dagtil grund ved bestemmelse af, hvilken restitutionssats der skalanvendes. ◄
Hvad angår de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og
Monetære Union, lægges månedens sidste dag ligeledes til grund ved
bestemmelsen af den kurs, der skal anvendes ved omregningen af resti-tutionsbeløbet fra euro til national valuta.
3. Hvis restitutionen er fastlagt ved licitation, skal licensen være
gyldig den sidste dag i måneden.
4. Eksportøren skal føre et kontrolregister med følgende angivelser:
a) de fornødne angivelser til identifikation af produkterne, jf. artikel 5,
stk. 4
b) navn eller registreringsnummer på det eller de skibe eller luftfar-
tøjer, på hvilke produkterne er taget om bord
c) datoen for ombordtagningen.
De i første afsnit nævnte angivelser skal anføres i registeret senest den
første arbejdsdag efter ombordtagningen. Sker ombordtagningen i en
anden medlemsstat, skal nævnte angivelser anføres i registeret senestden første arbejdsdag efter, at eksportøren skal være underrettet om, atprodukterne er taget om bord.
Eksportøren skal desuden indordne sig under de kontrolforanstalt-
ninger, som medlemsstaterne skønner nødvendige, og han skal
opbevare kontrolregisteret i mindst tre år regnet fra udgangen af det
pågældende kalenderår.
5. Medlemsstaterne kan bestemme, at registeret kan erstattes af de
dokumenter, der benyttes i forbindelse med hver levering, og hvorpåtoldmyndighederne har attesteret datoen for ombordtagningen.
6. Bestemmelserne i stk. 2-5 finder tilsvarende anvendelse på de
leveringer, som er omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra b) og c).
Artikel 38
1. Ved anvendelse af artikel 36, stk. 1, litra a), betragtes produkter,
der er bestemt til konsum om bord på luftfartøjer og passagerskibe, ogsom er blevet tilberedt inden ombordtagningen, som om de var tilbe-
redt om bord på disse transportmidler.
2. Bestemmelserne i denne artikel anvendes kun, hvis eksportøren
fremlægger fyldestgørende bevis for mængde, art og egenskaber førtilberedningen, for så vidt angår de basisprodukter, for hvilke deranmodes om restitution.
3. Den i artikel 40 omhandlede proviantoplagsordning kan anvendes
i forbindelse med tilberedninger efter stk. 1 og 2.
Artikel 39
1. Udbetalingen af restitutionen forudsætter, at det produkt, for
hvilket udførselsangivelsen er antaget, senest 60 dage efter antagelses-dagen i uforandret stand er kommet frem til en af de i artikel 36omhandlede destinationer.
2. Artikel 7, stk. 3 og 4, anvendes i det i stk. 1 nævnte tilfælde.
3. Hvis et produkt, for hvilket udførselsangivelsen er antaget, inden
det kommer frem til en af de i artikel 36 nævnte destinationer, passererigennem andre områder i Fællesskabet end den medlemsstat, på hvisområde antagelsen har fundet sted, føres beviset for, at produktet har1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 39
▼M1
▼B
▼B
nået den fastsatte destination, ved fremlæggelse af kontroleksemplar
T5.
►C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103, 104 og i
givet fald 105. Rubrik104 udfyldes i overensstemmelse hermed.
4. Formular 302, der ledsager de produkter, som leveres til de
væbnede styrker i medfør af artikel 36, stk. 1, litra c), ligestilles meddet i stk. 3 nævnte kontroleksemplar T5, forudsat at produkternesmodtagelse er attesteret af de kompetente militære myndigheder pådenne formular.
Artikel 40
1. Medlemsstaterne kan forudbetale eksportøren restitutionsbeløbet
på nedennævnte særlige betingelser, når der føres bevis for, at produk-
terne senest 30 dage efter antagelsen af udførselsangivelsen, bortset fratilfælde af force majeure, er anbragt i lokaler, der er under toldkontrolmed henblikpå proviantering i Fællessk abet af:
— søgående skibe
eller
— luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter inden
for Fællesskabet
eller
— bore- eller udvindingsplatforme som omhandlet i artikel 44.
Sådanne lokaler, der er under toldkontrol, i det følgende benævnt
proviantoplag, samt oplagshaveren skal være specielt godkendt med
henblikpå anvendelsen af bestemmelserne i denne artik el.
2. Den medlemsstat, på hvis område proviantoplaget befinder sig,
indrømmer kun godkendelse til de oplagshavere og proviantoplag,
som frembyder den fornødne sikkerhed. Godkendelsen kan tilbage-
kaldes.
Godkendelsen indrømmes kun de oplagshavere, som skriftligt forpligter
sig til:
a) at bringe produkterne om bord i uforandret eller frossen stand og/
eller efter pakning med henblik på proviantering inden for Fælles-skabet af:
— søgående skibe
eller
— luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter
inden for Fællesskabet
eller
— bore- eller udvindingsplatforme som omhandlet i artikel 44
b) at føre et register, som gør det muligt for myndighederne at foretage
kontrol, og som bl.a. indeholder:
— dato for indlagring i proviantoplag
— numrene på de tolddokumenter, som følger produkterne, og
navnet på det pågældende toldsted
— de fornødne angivelser til identifikation af produkterne, jf.
artikel 5, stk. 4
— dato for produkternes udlagring fra proviantoplaget
— registreringsnummer og, hvis det findes, navn på det eller de
skibe eller luftfartøjer, på hvilke produkterne er taget om bord,eller navnet på det efterfølgende oplag
— dato for ombordtagning
c) at opbevare dette register i mindst tre år efter udløbet af det indevæ-
rende kalenderår
d) at indordne sig under enhver kontrolforanstaltning, blandt andet
periodisk kontrol, som myndighederne skønner nødvendig medhenblik på at konstatere, om bestemmelserne i dette stykke er blevetoverholdt1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 40
▼B
e) at betale de beløb, som afkræves dem som tilbagebetaling af restitu-
tionen i tilfælde af, at bestemmelserne i artikel 42 anvendes.
3. Det beløb, som udbetales til eksportøren i medfør af stk. 1,
bogføres af det organ, som foretager forudbetalingen, som en betaling.
Artikel 41
1. Når udførselsangivelsen er antaget i den medlemsstat, hvor provi-
antoplaget befinder sig, anfører den kompetente toldmyndighed ved
indlagring på proviantoplaget på det nationale dokument, der anvendesfor at opnå forskud på restitutionen, at produkterne befinder sig i den iartikel 40 omhandlede situation.
2. Når udførselsangivelsen er antaget i en anden medlemsstat end
den, hvor proviantoplaget befinder sig, føres beviset for, at produkterneer anbragt på et proviantoplag, ved fremlæggelse af kontroleksemplar
T5.
►
C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103 og 104 og i
givet fald 105. I rubrik 104 på kontroleksemplar T5 anføres under»Anden« en af følgende angivelser:
— Depositado con entrega obligatoria para el abastecimiento — apli-
cación del artículo 40 del Reglamento (CE) 800/1999,
— Anbringelse på oplag med obligatorisklevering til proviantering —
anvendelse af artikel 40 i forordning (EF) 800/1999,
— Einlagerung ins Vorratslager mit Lieferpflicht zur Bevorratung —
Artikel 40 der Verordnung (EG) 800/1999,
—Εναποθήκευση µε υποχρεωτική παράδοση για τον ανεφο-
διασµό—εφαρµογήτου άρθρου 40 του κανονισµού ΕΚ 800 /
1999
— Compulsory entry into warehouse for delivery for victualling —
Article 40 of Regulation (EC) 800/1999,
— Mise en entrepôt avec livraison obligatoire pour l'avitaillement —
application de l'article 40 du règlement (CE) 800/1999,
— Deposito con consegna obbligatoria per l'approvvigionamento —
applicazione dell'articolo 40 del regolamento (CE) 800/1999,
— Opslag in depot onder verplichting van levering voor de bevoorra-
ding van zeeschepen of luchtvaartuigen — toepassing van artikel 40
van Verordening (EG) 800/1999,
— Colocado em entreposto com destino obrigatório para abasteci-
mento — aplicação do artigo 40
odo Regulamento (CE) 800/1999,
— Siirto varastoon sekä pakollinen toimittaminen muonitustarkoituk-
siin — asetuksen (EY) N:o 40 artiklan soveltaminen,
— Placering i lager med skyldighet att leverera för proviantering —
artikel 40 i förordning (EG) 800/1999.
Det kompetente toldsted i bestemmelsesmedlemsstaten bekræfter i
kontroleksemplaret, at produkterne er anbragt på oplag, efter at havekontrolleret, at produkterne er indført i det i artikel 40, stk. 2, nævnteregister.
Artikel 42
1. Konstateres det, at et produkt, der er anbragt på proviantoplag,
ikke er anvendt til det fastsatte formål, eller at det ikke længere kananvendes til dette formål, skal oplagshaveren til den kompetente
myndighed i oplagsmedlemsstaten betale et fast beløb.
2. Det i stk. 1 anførte faste beløb beregnes således:
a) summen af importafgifterne beregnes for et identiskproduk t, der
overgår til fri omsætning i oplagsmedlemsstaten
b) det beløb, der fremkommer ved anvendelse af litra a), forhøjes med
20 %.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 41
▼B
Den sats, der skal anvendes ved beregningen af importafgifterne, er:
— den, der var gældende den dag, hvor produktet ikke blev anvendt til
det fastsatte formål, eller efter hvilken det ikke længere kunneanvendes til dette formål
eller
— hvis nævnte dag ikke kan fastslås, satsen den dag, hvor det blev
fastslået, at produktet ikke var anvendt til det obligatoriske formål.
3. Hvis oplagshaveren godtgør, at det forudbetalte beløb for det
pågældende produkt er mindre end det faste beløb, der er beregnet efterstk. 2, skal oplagshaveren kun betale det forudbetalte beløb, forhøjetmed 20 %.
Er beløbet blevet udbetalt i en anden medlemsstat, er forhøjelsen på
40 %. Hvad angår de medlemsstater der ikke deltager i Den Økono-miske og Monetære Union, foretages omregningen i dette tilfælde tilnational valuta ved hjælp af den eurokurs, som gjaldt på den dato, derblev lagt til grund ved beregningen af de i stk. 2, litra a), nævnte
afgifter.
4. Svind, der opstår under produkternes opbevaring på provianto-
plag, og som skyldes naturligt vægttab eller pakning, medfører ikkeden i denne artikel omhandlede betaling.
Artikel 43
1. Myndighederne i den medlemsstat, hvor proviantoplaget befinder
sig, foretager mindst en gang inden for hver periode på 12 måneder enfysisk kontrol af de produkter, der er anbragt på oplaget.
Foretager toldmyndighederne en permanent fysisk kontrol af produk-
terne ved indlagring på og udlagring fra proviantoplag, kan
myndighederne begrænse kontrollen til dokumentkontrol vedrørende
produkterne på proviantoplag.
2. Myndighederne i oplagsmedlemsstaten kan give tilladelse til, at
produkterne overføres til et andet proviantoplag.
I så fald skal registeret for det første proviantoplag indeholde angi-
velser vedrørende det andet proviantoplag. Også det andetproviantoplag og den anden oplagshaver skal være særlig godkendtmed henblikpå anvendelse af bestemmelserne vedrørende provianto-plag.
Når produkterne er anbragt under kontrol på det andet proviantoplag, er
den anden oplagshaver ansvarlig for de beløb, der skal betales i tilfældeaf, at artikel 42 anvendes.
3. Ligger det andet proviantoplag ikke i samme medlemsstat som
det første, føres beviset for, at produkterne er anbragt på det andet
oplag, ved fremlæggelse af originalen af kontroleksemplar T5, som
skal indeholde en af de i artikel 41, stk. 2, nævnte oplysninger.
Det kompetente toldsted i bestemmelsesmedlemsstaten bekræfter i
kontroleksemplaret, at produkterne er anbragt på oplag, efter at havekontrolleret, at produkterne er indført i det i artikel 40, stk. 2, nævnte
register.
4. Hvis produkterne efter opbevaring på proviantoplag ombordtages
i en anden medlemsstat end oplagsmedlemsstaten, skal der føres bevisfor ombordtagningen efter fremgangsmåden i artikel 39, stk. 3.
5. Beviset for anbringelsen under kontrol på et andet proviantoplag,
beviset for ombordtagning i Fællesskabet og beviset for de i artikel 44og artikel 45, stk. 3, litra a) omhandlede leverancer skal, medmindreder foreligger force majeure, føres senest 12 måneder efter den dato,hvor produkterne har forladt proviantoplaget, idet artikel 49, stk. 3, 4og 5, finder tilsvarende anvendelse.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 42
▼B
KAPITEL 2
Særlige tilfælde
Artikel 44
1. Levering af proviant:
a) til bore- eller udvindingsplatforme, herunder arbejdssteder med
servicefunktion i tilknytning hertil, som er placeret på den europæ-iske kontinentalsokkel eller på kontinentalsoklen i den ikke-europæiske del af Fællesskabet, men uden for en zone på tre sømilberegnet fra den basislinje, fra hvilken bredden af en medlemsstats
territorialfarvand måles
og
b) i farvande uden for territorialgrænserne, til flådefartøjer og hjælpe-
fartøjer, der fører en medlemsstats flag,
betragtes ved fastsættelse af restitutionssatsen som levering efter artikel
36, stk. 1, litra a).
Ved »proviant« forstås produkter, der udelukkende er bestemt til
konsum om bord.
2. Bestemmelserne i stk. 1 anvendes kun, når restitutionssatsen i
dette tilfælde ligger over den laveste sats.
Medlemsstaterne kan anvende disse bestemmelser på alle leveringer af
proviant, på betingelse af:
a) at der udstedes et leveringsbevis
og
b) i forbindelse med platforme, at:
— den leverede proviant udgør en del af de normale leverancer til
platformen, som godkendt af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, hvorfra forsendelsen til platformen afgår. I denforbindelse skal de pågældende havne eller forsendelsessteder,de anvendte typer fartøjer — når leverancerne foregår pr. skib— og den anvendte type emballage eller beholdere være de
samme, som normalt anvendes, bortset fra tilfælde af force
majeure
— den virksomhed, der foretager levering med fartøj eller heli-
kopter, er en fysisk eller juridisk person, som inden forFællesskabet fører registre, der kan kontrolleres, og som ertilstrækkelige til, at de nærmere omstændigheder ved sø- eller
flytransporten kan efterprøves.
3. Det i stk. 2, litra a), nævnte leveringsbevis skal indeholde detalje-
rede oplysninger om produkterne og angivelse af navn og/eller andrekendemærker på den platform eller det flådefartøj, hvortil de pågæl-
dende produkter er leveret, samt leveringsdato. Medlemsstaterne kan
forlange yderligere oplysninger.
Beviset underskrives:
a) i forbindelse med platforme af en person, som af platformens
ledelse har fået overdraget ansvaret for platformens forsyninger.Myndighederne træffer passende foranstaltninger for at sikre, attransaktionen er ægte. Medlemsstaterne underretter Kommissionenom de trufne foranstaltninger
b) i forbindelse med flådefartøjer eller hjælpefartøjer af de militære
myndigheder.
Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne i forbindelse med levering til plat-
forme give eksportørerne dispensation fra at fremlæggeleveringsbeviset, når der er tale om en levering:
— der giver adgang til en restitution på 3 000 EUR eller derunder pr.
udførsel
— der efter medlemsstatens opfattelse giver tilstrækkelig sikkerhed for,
at varerne når deres destination og1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 43
▼B
— for hvilken der fremlægges transportdokument samt bevis for beta-
ling.
4. Myndighederne i den restitutionsydende medlemsstat foretager
kontrol af de mængder, der angives som leveret til platforme, gennemtilsyn med de registre, som føres af eksportøren og af den virksomhed,som foretager levering med fartøj eller helikopter. De skal også sikresig, at de mængder proviant, der er leveret i medfør af denne artikel,
ikke overstiger det ombordværende personales behov.
Ved anvendelsen at første afsnit kan myndighederne i andre medlems-
stater om fornødent anmodes om bistand.
5. Anvendes artikel 8 i forbindelse med levering til en platform,
anføres i kontroleksemplarets rubrik 104 under »Anden« en af følgende
angivelser:
— Suministro para el abastecimiento de las plataformas — Regla-
mento (CE) 800/1999,
— Proviant til platforme — forordning (EF) 800/1999,— Bevorratungslieferung für Plattformen — Verordnung (EG) 800/
1999,
—Προµήθειες τροφοδοσίας για εξέδρες —κανονισµός (ΕΚ)
800/1999,
— Catering supplies for rigs — Regulation (EC) 800/1999,
— Livraison pour l'avitaillement des plates-formes — rêglement (CE)
800/1999,
— Provviste di bordo per piattaforma — Regolamento (CE) 800/1999,— Leverantie van boordproviand aan platform — Verordening (EG)
800/1999,
— Fornectimentos para abastecimento de plataformas — Regulamento
(CE) 800/1999,
— Muonitustoimitukset lautoille — asetus (EY) 800/1999,
— Proviant till plattformar — förordning (EG) 800/1999.
6. Ved anvendelse af artikel 40 forpligter oplagshaveren sig til i det
i artikel 40, stk. 2, litra b), nævnte register at anføre oplysninger omden platform, hvortil det enkelte vareparti transporteres, navn/nummer
på det leverende fartøj/den leverende helikopter og dato for ombordtag-
ning. De i stk. 3, litra a), nævnte leveringsbeviser anses for at udgøreen del af registeret.
7. Medlemsstaterne sørger for, at der føres regnskab med de
mængder produkter inden for hver varegruppe, der leveres til plat-
forme; og som omfattes af nærværende artikel.
Artikel 45
1. Leveringer af proviant uden for Fællesskabet ligestilles ved fast-
læggelsen af restitutionssatsen med de i artikel 36, stk. 1, litra a),nævnte leveringer.
2. Ved differentiering af restitutionssatsen efter destination finder
stk. 1 anvendelse, hvis der føres bevis for, at de faktisk ombordtagneprodukter er de samme som dem, der har forladt Fællesskabets told-område med dette formål.
3. For det i stk. 2 omhandlede bevis gælder følgende bestemmelser:
a) Beviset for direkte levering om bord af proviant føres ved fremlæg-
gelse af et tolddokument eller et dokument, der er påtegnet aftoldmyndighederne i det tredjeland, hvor ombordtagning finder
sted; dette dokument kan være udformet som vist i bilag III.
Det skal udfyldes på et eller flere af Fællesskabets officielle sprog
og et sprog, der bruges i det pågældende tredjeland.
Ved anvendelse af denne artikel forstås ved »direkte levering« leve-
ring af en container eller et ikke opdelt vareparti, der tages om bord
på et skib.
b) Hvis de udførte produkter ikke udgør en direkte levering og
anbringes under en toldkontrolordning i bestemmelsestredjelandet1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 44
▼B
inden levering om bord som proviant, føres beviset for ombordtag-
ning ved fremlæggelse af følgende dokumenter:
— et tolddokument eller et af tredjelandets toldmyndigheder
påtegnet dokument, der attesterer, at indholdet af en containereller et ikke opdelt vareparti er placeret på proviantoplag, og atde heri indbefattede produkter udelukkende vil blive anvendtsom proviant; dette dokument kan være udformet som vist i
bilag III, og
— et tolddokument eller et dokument, der er påtegnet af toldmyn-
dighederne i det tredjeland, hvor ombordtagning finder sted, og
som attesterer, at alle produkterne i containeren eller hele detoprindelige vareparti er udtaget endeligt af lageret og leveretom bord, idet det oplyses, hvor mange delleveringer der er fore-taget; dette dokument kan være udformet som vist i bilag III.
c) Hvis de i litra a) eller litra b), andet led, nævnte dokumenter ikke
kan fremlægges, kan medlemsstaterne godkende, at beviset føresved fremlæggelse af et modtagelsesbevis, der er underskrevet afskibets kaptajn eller en anden vagthavende officer og forsynet medskibets stempel.
Hvis de i litra b), andet led, nævnte dokumenter ikke kan frem-
lægges, kan medlemsstaterne godkende, at beviset føres vedfremlæggelse af et modtagelsesbevis, der er underskrevet af enfunktionær i luftfartsselskabet og forsynet med dette selskabsstempel.
d) De i litra a) og litra b), andet led, nævnte dokumenter kan kun
godkendes af medlemsstaterne, hvis de indeholder fuldstændigeoplysninger vedrørende de produkter, der er leveret om bord, ogangivelse af leveringsdato, skibets eller luftfartøjets registrerings-
nummer samt navn, hvis det eksisterer. For at sikre at de mængder,
der er leveret som proviant, svarer til det normale behov for detpågældende skibs eller luftfartøjs besætningsmedlemmer og passa-gerer, kan medlemsstaterne kræve at få yderligere oplysninger ellersupplerende dokumenter.
4. Der skal i alle tilfælde til støtte for anmodningen om betaling
fremlægges en genpart eller en fotokopi af transportdokumentet samt
et dokument, der beviser, at de til proviant bestemte produkter er blevet
betalt.
5. Produkter, der er omfattet af ordningen i artikel 40, kan ikke
anvendes til de i stk. 3, litra b), nævnte leveringer.
6. Artikel 17 finder tilsvarende anvendelse.7. I det i denne artikel nævnte tilfælde anvendes artikel 37 ikke.
Artikel 46
1. Som undtagelse fra artikel 161, stk. 3, i forordning (EØF) nr.
2913/92 betragtes produkter bestemt for øen Helgoland som udførtved anvendelse af bestemmelserne om udbetaling af eksportrestituti-oner.
2. Produkter bestemt for San Marino betragtes ikke som udført ved
anvendelse af bestemmelserne om udbetaling af eksportrestitutioner.
Artikel 47
1. For produkter, der genudføres i henhold til bestemmelserne i
artikel 883 i forordning (EF) nr. 2454/93, kan der kun ydes restitution,
hvis den afgørelse vedrørende anmodningen om godtgørelse af ellerfritagelse for importafgifterne, der vil blive truffet senere, er negativ,og de øvrige betingelser vedrørende ydelse af restitution overholdes.
2. Når produkterne genudføres i henhold til proceduren i stk. 1, skal
der anføres en henvisning til denne procedure på det i artikel 5, stk. 4,nævnte dokument.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 45
▼B
Artikel 48
For udførsler til:
— væbnede styrker, der er stationeret i et tredjeland, og som henhører
enten under en medlemsstat eller en international organisation, sommindst en af medlemsstaterne er medlem af
— internationale organisationer, der er etableret i et tredjeland, og som
mindst en af medlemsstaterne er medlem af
— diplomatiske repræsentationer, der er etableret i et tredjeland
for hvilke eksportøren ikke kan fremskaffe de i artikel 16, stk. 1 eller
2, nævnte beviser, anses produktet for at være indført til det pågæl-
dende tredjeland mod fremlæggelse af bevis for betaling afprodukterne og overtagelsesbevis udstedt af de væbnede styrker, deninternationale organisation eller den diplomatiske repræsentation, dermodtager produktet i tredjelandet.
AFSNIT IV
FREMGANGSMÅDE VED RESTITUTIONENS UDBETALING
KAPITEL 1
Generelt
Artikel 49
1. Restitutionen udbetales kun på eksportørens udtrykkelige anmod-
ning af den medlemsstat, på hvis område udførselsangivelsen erantaget.
Anmodningen om restitution fremsættes:
a) skriftligt, eventuelt under anvendelse af en formular, som medlems-
staterne har fastsat til dette formål, eller
b) ved anvendelse af edb-systemer, for hvilke de nærmere bestem-
melser fastsættes af myndighederne.
Ved anvendelse af nærværende stykke finder bestemmelserne i artikel
199, stk. 2 og 3, og artikel 222, 223 og 224 i forordning (EØF) nr.2454/93 tilsvarende anvendelse.
2. Dokumenterne vedrørende udbetaling af restitutionen eller frigi-
velse af sikkerhedsstillelsen skal, undtagen i tilfælde af force majeure,
indgives senest 12 måneder efter antagelsen af udførselsangivelsen.
Hvis eksportlicensen, der anvendes til en udførsel, som giver ret til
restitutionsudbetaling, er udstedt af en anden medlemsstat end eksport-
medlemsstaten, skal dokumenterne vedrørende udbetaling afeksportrestitutionen omfatte en fotokopi af licensens for- og bagsidemed de behørige afskrivninger.
3. Når kontroleksemplar T5 eller i givet fald det nationale doku-
ment, der beviser, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde,ikke er tilbagesendt til afgangstoldstedet eller det centrale kontor senesttre måneder efter dets udstedelse som følge af omstændigheder, der
ikke kan tilregnes eksportøren, kan denne til det kompetente organ
indgive en begrundet anmodning om bevismæssig ligestilling.
De beviser, der skal fremlægges; skal omfatte følgende:
a) hvis kontroleksemplaret eller det nationale dokument er udstedt som
bevis for, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde:
— genpart eller fotokopi af transportdokumentet
og
— et dokument, der godtgør, at produktet er blevet frembudt på et
toldsted i et tredjeland, eller et eller flere af de i artikel 16, stk.1, 2 og 4, nævnte dokumenter.
Det kan undlades at kræve det i andet led nævnte dokument frem-
lagt for udførsler, der giver anledning til restitutioner på mindre end1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 46
▼B
eller lig med 1 200 EUR; dog skal eksportøren i dette tilfælde frem-
lægge bevis for betalingen.
Ved udførsel til et tredjeland, der er medlem af konventionen om en
fælles forsendelsesprocedure, ligestilles det af det pågældende landbehørigt påtegnede retureksemplar nr. 5 af det fælles transitdoku-ment eller en bekræftet fotokopi heraf eller en meddelelse fraafgangstoldstedet med bevisdokumenterne
b) hvis artikel 36, 40 eller 44 anvendes: en bekræftelse, som er udstedt
af det toldsted, der er ansvarligt for kontrollen med den pågældendedestination, og som angiver, at betingelserne for det pågældendetoldsteds påtegning af kontroleksemplar T5 er opfyldt eller
c) hvis artikel 36, stk. 1, litra a), eller artikel 40 anvendes: det i artikel
45, stk. 3, litra c), nævnte modtagelsesbevis og et dokument, der
godtgør, at produkterne til proviantering er betalt.
Ved anvendelse af nærværende stykke har en attest fra udgangstold-
stedet, der bekræfter, at kontroleksemplar T5 er blevet behørigtfremlagt, og som angiver nummeret på dette dokument og udstedelses-toldstedet herfor samt den dato, hvor produktet har forladtFællesskabets toldområde, samme værdi som originalen af kontrolek-semplar T5.
Bestemmelserne i stk. 4 finder anvendelse i forbindelse med fremlæg-
gelse af ligestillet bevis.
4. Når de ifølge artikel 16 krævede dokumenter ikke har kunnet
fremskaffes inden udløbet af den i stk. 2 nævnte frist, skønt
eksportøren har gjort sig umage for at fremskaffe og fremsende dem
inden for denne frist, kan der efter anmodning fra eksportørenindrømmes denne supplerende frist til at fremskaffe disse dokumenter.
5. Den i stk. 3 nævnte anmodning om bevismæssig ligestilling med
eller uden ledsagende bevisdokumenter samt den i stk. 4 nævnteanmodning om supplerende frister skal indgives inden udløbet af den istk. 2 fastsatte frist. Hvis disse ansøgninger imidlertid indgives senest
seks måneder efter udløbet af denne frist, anvendes bestemmelserne i
artikel 50, stk. 2, første afsnit.
6. Anvendes artikel 37, skal dokumenterne vedrørende udbetaling af
restitutionen, undtagen i tilfælde af force majeure, indgives i løbet afde 12 måneder, der følger måneden for ombordtagningen; den i artikel37, stk. 1, nævnte tilladelse kan dog fastsætte en forpligtelse foreksportøren til at indgive anmodningen om udbetaling inden for en
kortere frist.
7. Myndighederne i en medlemsstat kan forlange, at samtlige doku-
menter vedrørende udbetaling af restitutionen oversættes til det
officielle sprog eller et af de officielle sprog i medlemsstaten.
8. Myndighederne foretager den i stk. 1 nævnte udbetaling senest tre
måneder efter den dag, hvor de råder over alt det materiale, som gørdet muligt at afslutte behandlingen af det pågældende dossier, undtagen
a) i tilfælde af force majeure
eller
b) i tilfælde af, at der er indledt en administrativ undersøgelse vedrø-
rende retten til restitutionen; i så fald sker udbetalingen først, når
retten til restitutionen er fastslået
eller
c) for at anvende den godtgørelse, der er fastsat i artikel 52, stk. 2,
andet afsnit.
9. Det kan undlades at yde restitution, hvis restitutionsbeløbet er på
100 EUR eller derunder pr. udførselsangivelse.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 47
▼M4
▼B
Artikel 50
1. Hvis alle de krav, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne for
at opnå ret til en restitution, er opfyldt, bortset fra kravet om overhol-
delse af en af de i artikel 7, stk. 1, artikel 15, stk. 1, og artikel 40, stk.1, fastsatte frister, gælder følgende regler:
a) Restitutionen nedsættes først med 15 %.
b) Den resterende restitution, herefter benævnt den »nedsatte restitu-
tion«, nedsætter yderligere på følgende måde:
i) for hver dag, fristen i artikel 15, stk. l, overskrides, nedsættes
den nedsatte restitution med 2 %
ii) for hver dag, fristen i artikel 7, stk. l, overskrides, nedsættes den
nedsatte restitution med 5 %
iii) eller for hver dag, fristen i artikel 40, stk. l, overskrides,
nedsættes den nedsatte restitution med 10 %.
2. Hvis bevis for, at alle kravene i EF-bestemmelserne er opfyldt,
føres senest seks måneder efter udløbet af fristen i artikel 49, stk. 2
og 4, udbetales en restitution på 85 % af det beløb, der ville være
blevet udbetalt, hvis alle krav var opfyldt.
Hvis beviset for, at alle kravene i EF-bestemmelserne er opfyldt, føres
senest seks måneder efter udløbet af de i artikel 49, stk. 2 og 4,
omhandlede frister, men de i artikel 7, stk. l, artikel 15, stk. l, eller
artikel 40, stk. 1, nævnte frister er overskredet, er den udbetalte restitu-tion lig med den nedsatte restitution ifølge stk. l, yderligere nedsat med15 % af det beløb, som ville være blevet udbetalt, hvis alle fristerne varoverholdt.
3. Hvis en restitution er forudbetalt efter artikel 24, og en eller flere
af de frister, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, og artikel 15, stk. 1, ikke eroverholdt, er den fortabte sikkerhedsstillelse lig med:
— det i henhold til stk. 1 beregnede nedsættelsesbeløb
— forhøjet med 10 %.
Den resterende sikkerhedsstillelse frigives.
Hvis en restitution er forudbetalt efter artikel 24, og hvis der senest
seks måneder efter udløbet af fristen i artikel 49, stk. 2 og 4, føresbevis for, at alle kravene i EF-bestemmelserne er opfyldt, skal 85 %af sikkerhedsstillelsen tilbagebetales.
Hvis der, i det i tredje afsnit nævnte tilfælde, desuden foreligger en
overskridelse af en eller flere af de frister, der er nævnt i artikel 7,
stk. 1, og artikel 15, stk. 1, frigives følgende beløb:
— et beløb svarende til det i henhold til tredje afsnit tilbagebetalte
beløb
— nedsat med den sikkerhedsstillelse, der fortabes i henhold til første
afsnit.
4. Den samlede fortabte restitution kan ikke overstige den samlede
restitution, der skulle udbetales, hvis alle krav var opfyldt.
5. I denne artikel ligestilles manglende overholdelse af den i artikel
39, stk. 1, nævnte frist med manglende overholdelse af den i artikel 7,stk. 1, nævnte frist.
6. Ved anvendelse af artikel 4, stk. 2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/
eller artikel 51:
— baseres beregningerne af de i nærværende artikel nævnte nedsæt-
telser på det skyldige restitutionsbeløb, der følger af anvendelsenaf artikel 4, stk. 2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/eller artikel 51
— må den restitution, der fortabes ifølge nærværende artikel, ikke
overstige den restitution, der følger af anvendelsen af artikel 4, stk.2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/eller artikel 51.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 48
▼B
KAPITEL 2
Sanktioner og tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb
Artikel 51
1. Hvis det konstateres, at en eksportør med henblik på at opnå en
eksportrestitution har ansøgt om en restitution, der er større end den,vedkommende har ret til, er restitutionen for den pågældende udførsel
den restitution, der gælder for den faktisk foretagne udførsel, nedsat
med et beløb svarende til:
a) halvdelen af forskellen mellem den restitution, der er ansøgt om, og
den restitution, der gælder for den faktisk foretagne udførsel
b) to gange forskellen mellem den restitution, der er ansøgt om, og den
gældende restitution, hvis eksportøren forsætligt har afgivet urigtige
oplysninger.
2. Den restitution, der er ansøgt om, anses for at være det beløb, der
fremkommer ved en beregning på grundlag af de oplysninger, der ergivet i henhold til artikel 5 eller artikel 26, stk. 2. Varierer restitutions-satsen efter destination, beregnes den differentierede del af restitutionen
på grundlag af de oplysninger om mængde, vægt og destination, der er
afgivet ifølge artikel 49.
3. Den i stk. l, litra a), fastsatte sanktion anvendes ikke:
a) i tilfælde af force majeure
b) i undtagelsestilfælde, hvor eksportøren straks efter, at han er blevet
klar over, at den restitution, hvorom der er ansøgt, er for stor, på
eget øjeblikkeligt initiativ og skriftligt underretter myndighederneherom, medmindre myndighederne allerede har meddelteksportøren, at de påtænker at undersøge ansøgningen, eller ateksportøren på anden måde er blevet klar over myndighederneshensigt, eller at myndighederne allerede har konstateret, at den resti-
tution, der blev ansøgt om, var ukorrekt
c) i tilfælde af en af myndighederne anerkendt indlysende fejl vedrø-
rende den restitution, hvorom der er ansøgt
d) i tilfælde, hvor restitutionsansøgningen er i overensstemmelse med
forordning (EF) nr. 1222/94, særlig artikel 3, stk. 2, og er blevet
beregnet på grundlag af de gennemsnitlige mængder, der er blevetanvendt i en nærmere angivet periode
e) i tilfælde, hvor vægten justeres, når forskellen i vægten skyldes den
vejemetode, der er blevet anvendt.
4. Fører den i stk. 1, litra a) eller b), fastsatte nedsættelse til et nega-
tivt beløb, skal eksportøren betale det negative beløb.
5. Hvis myndighederne konstaterer, at den restitution, hvorom der er
ansøgt, var ukorrekt, at udførslen ikke er blevet foretaget, og at detderfor ikke er muligt at nedsætte restitutionen, skal eksportøren betaleet beløb svarende til det i stk. 1, litra a) eller b), omhandlede sanktions-
beløb, der ville gælde, hvis udførslen var blevet foretaget. Varierer
restitutionssatsen efter destination, skal der, undtagen i tilfælde af obli-gatoriskdestination, ved beregningen af den restitution, hvorom der eransøgt, og af den gældende restitution tages hensyn til den laveste posi-tive sats eller til den sats, der følger af destinationsangivelsen i henholdtil artikel 24, stk. 2, eller artikel 26, stk. 4, hvis denne sats er højere.
6. Den betaling, der er fastsat i stk. 4 og 5, skal finde sted senest 30
dage efter datoen for modtagelsen af opkrævningen. Overholdes fristenikke, skal eksportøren betale renter for den periode, der begynder 30dage efter datoen for modtagelsen af opkrævningen, og som slutter
dagen før datoen for betalingen af det opkrævede beløb, med den i
artikel 52, stk. 1, nævnte rentesats.
7. Sanktioner finder ikke anvendelse, blot fordi den ansøgte restitu-
tion er højere end den restitution, der gælder ifølge artikel 4, stk. 2,artikel 18, stk. 3, artikel 35, stk. 2, og/eller artikel 50.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 49
▼B
8. Sanktionerne finder anvendelse, uden at dette berører andre sank-
tioner, der er fastsat på nationalt plan.
9. Medlemsstaterne kan undlade at anvende sanktioner på 60 EUR
og derunder pr. udførselsangivelse.
10. Er det i udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen anførte
produkt ikke omfattet af licensen, udbetales der ikke restitution, og
stk. 1 anvendes ikke.
11. Er restitutionssatsen blevet forudfastsat, beregnes sanktionen ud
fra de restitutionssatser, der gælder den dag, hvor licensansøgningen
indgives, uden at der tages hensyn til tabet af restitution i henhold til
artikel 4, stk. 1, eller til nedsættelsen af restitutionen i henhold tilartikel 4, stk. 2, eller artikel 18, stk. 3. Satserne justeres om nødvendigtden dag, hvor udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen antages.
Artikel 52
1. Uden at forpligtelsen til at betale et negativt beløb som omhandlet
i artikel 51, stk. 4, berøres heraf, skal modtageren, når der uretmæssigtudbetales en restitution, tilbagebetale de uretmæssigt modtagne beløb,inklusive eventuelle sanktionsbeløb ifølge artikel 51, stk. 1, forhøjet
med en rente, der beregnes på grundlag af den periode, der er forløbet
mellem betalingen og tilbagebetalingen. Dog gælder det:
a) at hvis tilbagebetalingsforpligtelsen er dækket af en sikkerhed, som
endnu ikke er frigivet, anses inddragelsen af den pågældende
sikkerhed i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1, eller artikel
35, stk. 1, som tilbagebetaling af de skyldige beløb
b) at hvis sikkerheden allerede er blevet frigivet, skal modtageren
betale et beløb svarende til den sikkerhed, der ville være blevetinddraget, forhøjet med en rente, der beregnes for perioden fra frigi-velsesdatoen til dagen før betalingsdatoen.
Betaling skal ske senest 30 dage efter dagen for modtagelsen af
opkrævningen.
Hvis et beløb kræves tilbagebetalt, kan medlemsstaten, med henblik på
beregning af renter, antage, at betaling sker den 20. dag efter dagen for
fremsættelsen af tilbagebetalingskravet.
Rentesatsen beregnes efter de nationale retsforskrifter, idet den dog
ikke må være mindre end den rentesats, der anvendes ved tilbagebeta-ling af nationale beløb.
Der opkræves ingen renter eller højst et af medlemsstaten fastsat beløb
svarende til den uberettigede fordel, hvis den uretmæssige udbetalingskyldtes fejl fra myndighedernes side.
Er restitutionen blevet udbetalt til en person, til hvem retten hertil er
blevet overdraget, hæfter denne og eksportøren solidarisk for tilbagebe-talingen af uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt frigiven sikkerhedog renter vedrørende den pågældende udførsel. Rettighedserhververensansvar er dog begrænset til det beløb, der er udbetalt ham, plus renter
af dette beløb.
2. De tilbagebetalte beløb, beløb der følger af artikel 51, stk. 4 og 5,
og inddrevne renter betales til de udbetalende organer, som trækkerdem fra de udgifter, der afholdes af Den Europæiske Udviklings- og
Garantifond for Landbruget (EUGFL), jf. dog artikel 7 i Rådets forord-
ning (EØF) nr. 595/91 (
1).
Når betalingsfristen ikke overholdes, kan medlemsstaterne beslutte, at
uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt frigiven sikkerhed og renter
indtil afregningsdatoen i stedet for at blive tilbagebetalt fratrækkes i
senere udbetalinger til de pågældende eksportører.
Andet afsnit gælder også for beløb, der skal betales i henhold til artikel
51, stk. 4 og 5.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 50
(1) EFT L 67 af 14.3.1991, s. 11.
▼B
3. Uden at dette berører muligheden for at give afkald på mindre
sanktionsbeløb, jf. artikel 51, stk. 9, kan medlemsstaterne undlade atkræve tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt
frigiven sikkerhed, renter og beløb, der følger af artikel 51, stk. 4,
såfremt summen af disse beløb pr. udførselsangivelse ikke overstiger60 EUR, og for så vidt der i national ret findes tilsvarende regler omat undlade geninddrivelse i lignende tilfælde.
4. Den i stk. 1 omhandlede tilbagebetalingsforpligtelse gælder ikke:
a) hvis betalingen er sket som følge af en fejl begået af medlemssta-
tens myndigheder eller af en anden berørt myndighed, og fejlen
ikke med rimelighed kunne forventes opdaget af modtageren, og
denne desuden har været i god tro, eller
b) hvis den periode, der er forløbet mellem den dag, hvor modtageren
har fået meddelelse om den endelige beslutning om restitutionensydelse, og den dag, hvor modtageren for første gang er blevetunderrettet af en national myndighed eller en fællesskabsmyndighedom den pågældende betalings uretmæssige karakter, er på over fire
år. Denne bestemmelse anvendes kun, hvis modtageren har været i
god tro.
Modtageren bærer ansvaret for tredjemands handlinger, som direkte
eller indirekte vedrører de formelle betingelser for betalingen af restitu-
tionen, herunder handlinger foretaget af internationale kontrol- og
overvågningsselskaber.
Bestemmelserne i dette stykke anvendes ikke på restitutionsforskud.
Såfremt tilbagebetaling ikke finder sted som følge af anvendelse af
nærværende stykke, finder den i artikel 51, stk. 1, litra a), omhandlede
administrative sanktion ikke anvendelse.
AFSNIT V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 53
Medlemsstaterne sender:
— straks Kommissionen meddelelse om de tilfælde, hvor artikel 20,
stk. 1, har fundet anvendelse; Kommissionen underretter de øvrigemedlemsstater herom
— oplysninger til Kommissionen om de mængder for hver tolvcifret
kode, der er udført uden eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen i de tilfælde, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, andet
afsnit, første led, artikel 6 og artikel 45. Medlemsstaterne træfferde fornødne foranstaltninger for at sikre, at oplysningerne tilsendessenest i løbet af den anden måned efter den måned, hvor toldforma-liteterne ved udførsel blev afsluttet.
Artikel 54
1. Forordning (EØF) nr. 3665/87 ophæves.
Den anvendes dog fortsat:
— på udførsler, for hvilke udførselsangivelsen er antaget inden den
dato, fra hvilken nærværende forordning finder anvendelse
og
— ved anvendelse af forordning (EØF) nr. 565/80 på udførsler, for
hvilke betalingsangivelsen er antaget inden den dato, fra hvilken
nærværende forordning finder anvendelse.
2. I alle EF-akter, hvor der henvises til forordning (EØF) nr. 1041/
67, (EØF) nr. 192/75, (EØF) nr. 2730/79, (EØF) nr. 798/80, (EØF) nr.2570/84, (EØF) nr. 2158/87, (EØF) nr. 3665/87 eller til artikler heri,
skal en sådan henvisning betragtes som en henvisning til nærværende
forordning.
Sammenligningstabellen, for så vidt angår artiklerne i forordning
(EØF) nr. 3665/87, er anført i bilag I.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 51
▼B
Artikel 55
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørel-
sen iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. juli 1999.På anmodning af de berørte parter finder artikel 7, stk. 1, andet afsnit,
og artikel 15, stk. 4, anvendelse på udførsler, for hvilke toldformalite-
terne ved udførslen er blevet afsluttet den 19. januar 1998 eller senere.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 52
▼B
BILAG I
Sammenligningstabel
Nærværende forordning Forordning (EØF) nr. 3665/87
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 —Artikel 4 Artikel 2aArtikel 5 Artikel 3Artikel 6 Artikel 3aArtikel 7 Artikel 4Artikel 8 Artikel 6Artikel 9 Artikel 6a
Artikel 10 Artikel 7
Artikel 11, stk. 1, 5 og 6 Artikel 8Artikel 11, stk. 2, 3 og 4 Artikel 10Artikel 12 Artikel 9Artikel 13 Artikel 12Artikel 14 Artikel 16Artikel 15 Artikel 17Artikel 16 Artikel 18
Artikel 17 Artikel 19
Artikel 18 Artikel 20Artikel 19 Artikel 21Artikel 20, stk. 1, 2 og 3 Artikel 5Artikel 20, stk. 4 Artikel 15, stk. 2Artikel 21 Artikel 13Artikel 22 Artikel 14Artikel 23 Artikel 15, stk. 1
Artikel 24 Artikel 22
Artikel 25 Artikel 23Artikel 26 Artikel 25Artikel 27 Artikel 26Artikel 28, stk. 1, 2, 3, 5 og 6 Artikel 27Artikel 29 Artikel 28Artikel 30 Artikel 28aArtikel 31 Artikel 29
Artikel 32 Artikel 30
Artikel 33 Artikel 31Artikel 34 Artikel 32Artikel 35 Artikel 33Artikel 36 Artikel 34Artikel 37 Artikel 35Artikel 38 Artikel 36Artikel 39 Artikel 37
Artikel 40 Artikel 38
Artikel 41 Artikel 39Artikel 42 Artikel 40Artikel 43 Artikel 411999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 53
▼B
Nærværende forordning Forordning (EØF) nr. 3665/87
Artikel 44 Artikel 42
Artikel 45 Artikel 43
Artikel 46 Artikel 44
Artikel 47 Artikel 45
Artikel 48 Artikel 46
Artikel 49, stk. 1-7 Artikel 47
Artikel 49, stk. 9 Artikel 11, stk. 2
Artikel 50 Artikel 48
Artikel 51 Artikel 11, stk. 1
Artikel 52 Artikel 11, stk. 3-6
Artikel 53 Artikel 49
Artikel 54 Artikel 50
Artikel 55 Artikel 51
Bilag I Bilag I
Bilag II Bilag III
Bilag III Bilag IV
Bilag IV
Bilag V1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 54
▼B
BILAG II
Fortegnelse over de tredjelande, der betinger pengeoverførslen af, at
produktet er indført, som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra d)
Algeriet
Burundi
Ækvatorialguinea
KenyaLesothoMalawi
Malta
St. LuciaSenegalTanzania1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 55
▼B
BILAG III
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 56
▼B
BILAG IV
Fortegnelse over tredjelande og territorier, omhandlet i artikel 17, litra b)
og c)
Island
Norge
Liechtenstein
SchweizHelgolandAndorra
Gibraltar
Ceuta og MelillaVatikanstatenMalta
Cypern
MarokkoTyrkiet
Estland
LetlandLitauenPolen
Tjekkiet
SlovakietUngarn
Rumænien
BulgarienAlbanienUkraine
Belarus
MoldavaRusland
Georgien
ArmenienAserbajdsjanSlovenien
Kroatien
Bosnien-HercegovinaSerbien og MontenegroDen tidligere jugoslaviske Republik Makedonien1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 57
▼B
BILAG V
Liste over produkter, for hvilke artikel 20, stk. 4, litra b), finder anvendelse
I. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EF) nr. 3072/95 (ris).
II. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1785/81
(sukker og isoglucose).
III. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn).
IV.
KN-kode Oksekød
0102 Hornkvæg, levende
0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet
0202 Kød af hornkvæg, frosset
02061095 Nyretap og mellemgulv, ferskeller k ølet
02062991 Nyretap og mellemgulv, frosset
V.
KN-kode Mælk og mejeriprodukter
0402 Mælk og fløde, koncentreret eller tilsat sukker eller
andre sødemidler
04039011 til
04039039Kærnemælkspulver
04049021 til
04049089Mælkebestanddele
0405 Smør og andre mælkefedtstoffer
040620 Ost, revet eller i pulverform
040630 Smelteost
04069013 til
04069027
Anden ost/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15004069061 til
04069081
04069086 til
04069088
VI.
KN-kode Vin
22042962
Uaftappet bordvin/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15022042964
22042965
22042971
22042972
22042975
22042983
22042984
22042994
220429981999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 58
▼B
VII.
KN-kodeLandbrugsprodukter, der udføres i form af varer uden for
traktatens bilag II
19019091 - - - uden indhold af mælkefedt, saccharose, isoglu-
cose, glucose eller stivelse, eller med indhold af
mælkefedt på under 1,5 vægtprocent, med indhold af
saccharose (herunder invertsukker) på under 5 vægt-
procent, af isoglucose på under 5 vægtprocent, af
glucose på under 5 vægtprocent eller af stivelse på
under 5 vægtprocent, bortset fra tilberedte nærings-
midler i pulverform fremstillet af produkter
henhørende under pos. 0401 til 0404
21011292 - - - Varer tilberedt på basis af ekstrakter, essenser
eller koncentrater af kaffe
21012092 - - - Varer tilberedt på basis af ekstrakter, essenser
eller koncentrater af te eller maté
35051010 til
35051090Dextrin og anden modificeret stivelse
38091010 til
38091090Efterbehandlingsmidler, acceleratorer til farvning eller
til fiksering af farvestoffer samt andre produkter og
præparater på basis af stivelse eller stivelsesprodukter1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 59
▼M4
BILAG VI
Betingelser for medlemsstaternes godkendelse og kontrol af overvågnings-
selskaber
Kapitel I
Godkendelsesbetingelser
a) Selskabet skal være en enhed med juridisk kapacitet og være opført i den
ansvarlige medlemsstats selskabsregister.
b) Selskabet skal ifølge vedtægterne som et af sine formål have at kontrollere
og overvåge landbrugsprodukter på internationalt plan.
c) Selskabet skal have international dækning til at kunne attestere på verdens-
plan enten gennem selskaber i en række tredjelande og/eller direkte at
kunne overvære losninger ved hjælp af egne aflønnede inspektører fra det
nærmeste regionale kontor eller fra det nationale kontor i EF eller ved hjælp
af lokale repræsentanter, som overvågningsselskabet selv fører tilsyn med.
Selskabet skal eje mere end halvdelen af kapitalen af de i foregående stykke
nævnte datterselskaber. Hvis den nationale lovgivning i det pågældende tred-
jeland begrænser udenlandsk eje af kapitalen til 50 % eller derunder, skalden effektive kontrol af datterselskabet være tilstrækkelig til formålet i det
foregående stykke. Kontrollen skal bevises ved passende midler, herunder
f.eks. en managementaftale, bestyrelsens og seniorledelsens sammensætning
eller lignende ordninger.
d) Selskabet skal kunne bevise, at det har erfaringer med kontrol og overvåg-
ning af landbrugsprodukter og fødevarer. Erfaringerne skal godtgøres ved at
fremlægge bevis for de inspektioner, der er gennemført i de foregående tre år
eller er ved at blive gennemført. Referencerne skal omfatte oplysninger om
den type kontrol, der er udført (art, produktmængde, inspektionssted osv.) og
navn og adresse på organer eller enheder, der kan give oplysninger om ansø-
geren.
e) Selskabet skal opfylde kravene i norm EN 45011, punkt 4.1.1, 4.1.2, 4.1.4,
4.2 a) til p), 4.4, 4.5, 4.7, 4.8.1 b) til f), 4.8.2, 4.9.1, 4.10.5, 7, 9.4.
f) Selskabets finansielle situation (kapital, omsætning, osv.) skal være sund.
Beviser for den finansielle sundhed og årsregnskaber for de sidste tre år
med oplysninger om årsbalance, driftsregnskab og, hvis loven kræver det,
revisorernes beretning og bestyrelsens beretning skal forelægges.
g) Selskabet skal råde over en »intern revisionsenhed«, der kan bistå de natio-
nale myndigheder med de aktiviteter i forbindelse med kontrol og inspektion,
som de gennemfører for godkendte overvågningsselskaber.
Kapitel II
1.Overvågningsselskabers forpligtelser
Godkendte overvågningsselskaber skal på ethvert tidspunkt udvise ansvar-
lighed og faglig kompetence, når de udsteder ankomstbeviser.
Godkendte overvågningsselskaber skal under deres aktiviteter opfylde
følgende kriterier:
a) de skal udføre al mulig kontrol for at bestemme identiteten og vægten af
produkter, der skal udstedes attester for
b) overvågningsselskabets ledelse skal føre korrekt tilsyn med den kontrol,
der udføres af selskabets personale i bestemmelsestredjelandet
c) overvågningsselskabet skal for hver attest, der udstedes, opbevare et
dossier, der indeholder oplysninger om den udførte kontrol, som ligger
til grund for konklusionerne i attesten (kontrol af mængde og doku-
menter, osv.). Dossierer med udstedte attester skal opretholdes i fem år
d) losninger kontrolleres af de godkendte overvågningsselskabers eget
kvalificerede faste personale eller lokale repræsentanter i bestemmelses-
tredjelandet eller ved at sende deres eget personale fra regionale
kontorer eller et nationalt kontor i EF. Overvågningsselskabernes kvali-
ficerede faste personale skal med regelmæssige mellemrum føre tilsyn
med de lokale repræsentanters indsats.
2.Kontrol af overvågningsselskabernes virksomhed
2.1. Medlemsstaterne er ansvarlige for at kontrollere, at det attesteringsarbejde,
som overvågningsselskaberne udfører, er sundt og hensigtsmæssigt.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 60
▼M4
Inden en godkendelse forlænges for en ny treårig periode, aflægger de nati-
onale myndigheder kontrolbesøg på overvågningsselskabets hovedsæde.
Hvis der opstår begrundet tvivl om kvaliteten og nøjagtigheden af de atte-
ster, som et givet overvågningsselskab har udstedt, aflægger
myndighederne kontrolbesøg på selskabets hovedsæde for at fastslå, om
bestemmelserne i dette bilag anvendes korrekt.
Medlemsstaterne er, når de kontrollerer et overvågningsselskab, særlig
opmærksomme på de arbejdsmetoder og driftsprocedurer, som selskabet
anvender i sit arbejde, og de kontrollerer ved stikprøver dossierer for atte-
ster, der er blevet forelagt betalingsorganet med henblikpå udbetaling af
restitutioner.
Medlemsstaterne kan anvende eksterne og uafhængige revisorer til at fore-
tage kontrol af overvågningsselskaber i forbindelse med den procedure,
som er fastsat i dette bilag.
Medlemsstaterne kan træffe andre foranstaltninger, de finder nødvendige
for at foretage korrekt kontrol af overvågningsselskaber.
2.2. Medlemsstaternes myndigheder skal, når de kontrollerer anmodninger om
eksportrestitutioner, der støttes af attester fra overvågningsselskaber, være
særlig opmærksomme på følgende aspekter af attesteringen:
a) de skal kræve, at det udførte arbejde er beskrevet i attesterne, og de skal
være overbevist om, at det beskrevne arbejde var tilstrækkelig til at
understøtte konklusionerne i attesten
b) de skal undersøge alle uoverensstemmelser i de forelagte attester
nærmere
c) de skal kræve, at attesterne udstedes inden for en rimelig frist, som står
i rimeligt forhold til den pågældende sag.
Kapitel III
1. De af godkendte overvågningsselskaber udstedte attester omfatter ikke blot
de relevante oplysninger, der er nødvendige for at identificere varerne og
forsendelsen, og nærmere oplysninger om transportmiddel, dato for
ankomst og losning, men også en beskrivelse af den kontrol og de metoder,
der blev anvendt for at bestemme identiteten og vægten af de attesterede
produkter.
Overvågningsselskaberne skal udføre deres kontrol på losningstidspunktet,
som kan finde sted under afslutning af toldformaliteter ved indførsel eller
derefter. I begrundede undtagelsestilfælde kan kontrol med henblik på
udstedelse af en attest dog finde sted inden seks måneder efter den dato,
hvor varerne blev losset, og det skal af attesten fremgå, hvilke skridt der
blev taget til at kontrollere de faktiske forhold.
2. Hvad losnings- og indførselsattester (artikel 16, stk. 1, litra b)) angår, skal
attesteringen også omfatte en kontrol af, at varerne er blevet toldbehandlet
med henblik på endelig indførsel. Kontrollen skal skabe en klar forbindelse
mellem indførselstolddokumentet eller toldbehandlingsproceduren og den
pågældende transaktion.
3. Godkendte overvågningsselskaber skal være uafhængige af de parter, der er
involveret i den transaktion, som undersøges. Hverken det overvågningssel-
skab, der udfører kontrol af en given transaktion, eller et datterselskab i
samme koncern må virke som eksportør, toldklarerer, befragter, konsig-
natar, lagerholder eller i enhver anden funktion, der vil kunne give
anledning til interessekonflikt.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 61
▼M4
BILAG VII
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 62
▼M4
BILAG VIII
Betingelser, som skal opfyldes af medlemsstaternes officielle tjenester i tred-
jelande til gennemførelse af artikel 16, stk. 2, litra b)
1. Den officielle tjeneste beslutter at udstede attesten for losning på grundlag af
et eller flere af følgende dokumenter:
— toldindførselsdokumenter, herunder edb-udskrifter, hvis de er godkendt til
det formål
— nationale havnedokumenter og andre dokumenter, der er udstedt af en
officiel tjeneste
— erklæring fra kaptajnen eller transportselskabet
— andre modtagelsesbeviser, som importøren fremlægger.
2. Medlemsstaternes officielle tjenester udsteder attester for losning med
følgende ordlyd:
Det attesteres herved, at … (varebeskrivelse, mængde og emballage) blev
losset i … (losningssted/bynavn) den… (losningsdato).
Det attesteres også, at produktet har forladt losningsstedet, eller at produktet,
så vidt tjenesten er underrettet, i det mindste ikke er blevet indladet til
genudførsel.
Attesten er udstedt på grundlag af følgende dokumenter:
(liste over de fremlagte dokumenter, på grundlag af hvilke tjenesten har
udstedt attesten).
Dato og sted for underskrift, underskrift og den officielle tjenestes stempel.
3. Officielle tjenester, der udsteder attester for losning, fører register og
dossierer over alle attester, de udsteder, og hvori det registreres, på grundlag
af hvilke dokumenter attesterne blev udstedt.1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 63
▼M4
BILAG IX
1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 64
▼M4
BILAG X
Liste over centralorganer i medlemsstaterne, jf. artikel 16e
Medlemsstat Centralorgan
Belgien Bureau d'Intervention et de Restitution Belge (BIRB)
Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB)
Frankrig Commission interministérielle d'agrément (CIA) des sociétés de
contrôle et de surveillance — Direction générale des douanes et
droits indirects (DGDDI)
Luxembourg Ministère de l'Agriculture, de la Viticulture et du Développement
rural
Grækenland Landbrugsministeriet-OPEKEPESpanien Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación-Fondo Español de
Garantía Agraria (FEGA)
Portugal Ministério da Agricultura, do Desenvolvimento Rural e das PescasItalien Ministerio delle Finanze-Agenzia delle DoganeDanmark Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri — Direktoratet for
FødevareErhverv
Irland Department of Agriculture and FoodDet Forenede Kongerige Rural Payments Agency (RPA)
Tyskland Bundesministerium der Finanzen — Hauptzollamt Hamburg-Jonas
Nederlandene Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en VisserijØstrig Bundesministerium für FinanzenFinland Ministeriet for landbrug og skovbrug
Sverige Den svenske landbrugsstyrelse1999R0800 — DA — 01.01.2003 — 006.002 — 65
▼C2
▼M4