2012R0966 — DA — 18.06.2014 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU, EURATOM) Nr. 966/2012

af 25. oktober 2012

om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002

INDHOLD FØRSTE DEL FÆLLES BESTEMMELSER AFSNIT I EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER Artikel 1 Emne Artikel 2 Definitioner Artikel 3 Overholdelsen af denne forordning i afledt ret Artikel 4 Tidsrum, datoer og tidsfrister Artikel 5 Beskyttelse af personoplysninger AFSNIT II BUDGETPRINCIPPER Artikel 6 Overholdelse af budgetprincipper Kapitel 1 Principperne om enhed og et realistisk budget Artikel 7 Budgettets anvendelsesområde Artikel 8 Særlige regler om principperne om enhed og et realistisk budget Kapitel 2 Princippet om etårighed Artikel 9 Definition Artikel 10 Typer af bevillinger Artikel 11 Regnskab for indtægter og bevillinger Artikel 12 Indgåelse af forpligtelser for bevillinger Artikel 13 Annullering og fremførsel af bevillinger Artikel 14 Fremførselsregler for formålsbestemte indtægter Artikel 15 Frigørelse af bevillinger Artikel 16 Gældende regler i tilfælde af sen vedtagelse af budgettet Kapitel 3 Princippet om balance Artikel 17 Definition og anvendelsesområde Artikel 18 Saldoen for regnskabsåret Kapitel 4 Princippet om én regningsenhed Artikel 19 Brug af euroen Kapitel 5 Princippet om bruttoopgørelse Artikel 20 Definition og anvendelsesområde Artikel 21 Formålsbestemte indtægter Artikel 22 Donationer Artikel 23 Regler om fradrag og kursjusteringer Kapitel 6 Princippet om specificering Artikel 24 Almindelige bestemmelser Artikel 25 Overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen Artikel 26 Overførsler foretaget af Kommissionen Artikel 27 Overførselsforslag, som institutionerne forelægger Europa-Parlamentet og Rådet Artikel 28 Specifikke regler for overførsler Artikel 29 Overførsler underlagt særlige bestemmelser Kapitel 7 Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning Artikel 30 Principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet Artikel 31 Obligatorisk finansieringsoversigt Artikel 32 Intern kontrol med budgetgennemførelsen Artikel 33 Omkostningseffektive kontrolsystemer Kapitel 8 Princippet om gennemsigtighed Artikel 34 Offentliggørelse af regnskaber, budgetter og beretninger Artikel 35 Offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger AFSNIT III BUDGETTETS FASTLÆGGELSE OG STRUKTUR Kapitel 1 Fastlæggelse af budgettet Artikel 36 Overslag over indtægter og udgifter Artikel 37 Budgetoverslag for organer omhandlet i artikel 200 Artikel 38 Budgetforslag Artikel 39 Ændringsskrivelse til budgetforslaget Artikel 40 Medlemsstaternes forpligtelser som følge af budgettets vedtagelse Artikel 41 Forslag til ændringsbudget Artikel 42 Fremrykket fremsendelse af overslag og budgetforslag Kapitel 2 Budgettets struktur og udformning Artikel 43 Budgettets struktur Artikel 44 Kontoplan Artikel 45 Forbud mod negative indtægter Artikel 46 Formålsbestemte reserver Artikel 47 Negativ reserve Artikel 48 Nødhjælpsreserve Artikel 49 Budgettets udformning Artikel 50 Regler for stillingsfortegnelsen for personale Kapitel 3 Budgetdisciplin Artikel 51 Overholdelse af den flerårige finansielle ramme Artikel 52 Unionens retsakters overholdelse af budgettet AFSNIT IV GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET Kapitel 1 Almindelige bestemmelser Artikel 53 Budgetgennemførelse i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning Artikel 54 Basisretsakt og undtagelser Artikel 55 Andre institutioners end Kommissionens gennemførelse af budgettet Artikel 56 Delegation af beføjelser vedrørende budgetgennemførelsen Artikel 57 Interessekonflikter Kapitel 2 Gennemførelsesmetoder Artikel 58 Metoder til gennemførelse af budgettet Artikel 59 Delt forvaltning med medlemsstaterne Artikel 60 Indirekte forvaltning Artikel 61 Forudgående vurderinger og delegationsaftaler Artikel 62 Forvaltningsorganer Artikel 53 Begrænsninger for delegation af beføjelser Kapitel 3 Finansielle aktører Afdeling 1 Princippet om adskillelse af funktioner Artikel 64 Adskillelse af funktioner Afdeling 2 Den anvisningsberettigede Artikel 65 Den anvisningsberettigede Artikel 66 Den anvisningsberettigedes beføjelser og opgaver Artikel 67 EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver Afdeling 3 Regnskabsføreren Artikel 68 Regnskabsførerens beføjelser og opgaver Artikel 69 Beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere Afdeling 4 Forskudsbestyreren Artikel 70 Forskudskonti Kapitel 4 Finansielle aktørers ansvar Afdeling 1 Generelle bestemmelser Artikel 71 Inddragelse af bemyndigelse og suspension af funktioner for finansielle aktører Artikel 72 Den anvisningsberettigedes ansvar i tilfælde af ulovlig aktivitet, svig eller korruption Afdeling 2 Regler for ansvarlige anvisningsberettigede Artikel 73 Regler vedrørende anvisningsberettigede Afdeling 3 Regler for regnskabsførere og forskudsbestyrere Artikel 74 Regler for regnskabsførere Artikel 75 Regler for forskudsbestyrere Kapitel 5 Forvaltning af indtægter Afdeling 1 Overdragelse af egne indtægter Artikel 76 Egne indtægter Afdeling 2 Overslag over fordringer Artikel 77 Overslag over fordringer Afdeling 3 Fastlæggelse af fordringer Artikel 78 Fastlæggelse af fordringer Afdeling 4 Anvisning af indtægter Artikel 79 Anvisning af indtægter Afdeling 5 Inddrivelse Artikel 80 Reglerne vedrørende inddrivelse Artikel 81 Forældelsesfrist Artikel 82 National behandling af EU-krav Artikel 83 Bøder, tvangsbøder og påløbne renter pålagt af Kommissionen Kapitel 6 Forvaltning af udgifter Artikel 84 Finansieringsafgørelse Afdeling 1 Indgåelse af udgiftsforpligtelser Artikel 85 Forpligtelsestyper Artikel 86 Regler vedrørende forpligtelser Artikel 87 Tjek af forpligtelser Afdeling 2 Fastsættelse af udgifter Artikel 88 Fastsættelse af udgifter Afdeling 3 Anvisning af udgifter Artikel 89 Anvisning af udgifter Afdeling 4 Betaling af udgifter Artikel 90 Betalingstyper Artikel 91 Betaling begrænset til de disponible midler Afdeling 5 Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter Artikel 92 Tidsfrister Kapitel 7 IT-systemer og e-forvaltning Artikel 93 Elektronisk forvaltning af transaktioner Artikel 94 Fremsendelse af dokumenter Artikel 95 e-forvaltning Kapitel 8 Administrative principper Artikel 96 God forvaltning Artikel 97 Oplysning om klagemuligheder Kapitel 9 Den interne revisor Artikel 98 Udpegelse af den interne revisor Artikel 99 Den interne revisors beføjelser og opgaver Artikel 100 Den interne revisors uafhængighed AFSNIT V INDGÅELSE AF OFFENTLIGE KONTRAKTER Kapitel 1 Almindelige bestemmelser Afdeling 1 Anvendelsesområde og tildelingsprincipper Artikel 101 Definition af offentlige kontrakter Artikel 102 Gældende principper for offentlige kontrakter Afdeling 2 Offentliggørelse Artikel 103 Offentliggørelse af offentlige kontrakter Afdeling 3 Udbudsprocedurer Artikel 104 Udbudsprocedurer Artikel 105 Indholdet af udbudsdokumenterne Artikel 106 Kriterier for udelukkelse fra deltagelse i udbudsprocedurer Artikel 107 Kriterier for udelukkelse fra tildeling Artikel 108 Den centrale udelukkelsesdatabase Artikel 109 Administrative og økonomiske sanktioner Artikel 110 Kriterier for tildeling af kontrakter Artikel 111 Afgivelse af bud Artikel 112 Principper om ligebehandling og gennemsigtighed Artikel 113 Tildelingsafgørelsen Artikel 114 Annullering af udbudsproceduren Afdeling 4 Garantier og korrigerende foranstaltninger Artikel 115 Garantier Artikel 116 Fejl, uregelmæssigheder og svig i proceduren Kapitel 2 Bestemmelser vedrørende kontrakter indgået af institutionerne for egen regning Artikel 117 Den ordregivende myndighed Artikel 118 Beløbsgrænser Artikel 119 Regler om deltagelse i udbudsprocedurer Artikel 120 Verdenshandelsorganisationens regler om offentlige indkøb AFSNIT VI TILSKUD Kapitel 1 Anvendelsesområde og former for tilskud Artikel 121 Anvendelsesområde for tilskud Artikel 122 Tilskudsmodtagere Artikel 123 Tilskudsformer Artikel 124 Faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst Kapitel 2 Principper Artikel 125 Generelle principper for tilskud Artikel 126 Støtteberettigede omkostninger Artikel 127 Samfinansiering i form af naturalydelser Artikel 128 Gennemsigtighed Artikel 129 Princippet om ikke-kumuleret tildeling Artikel 130 Princippet om ikke-tilbagevirkende kraft Kapitel 3 Tilskudsprocedure Artikel 131 Ansøgning om tilskud Artikel 132 Udvælgelses- og tildelingskriterier Artikel 133 Vurderingsprocedure Kapitel 4 Betaling og kontrol Artikel 134 Forfinansieringsgaranti Artikel 135 Betaling af tilskud og kontrol Artikel 136 Frister for opbevaring af dokumentation Kapitel 5 Gennemførelse Artikel 137 Aftaler som led i gennemførelsen og økonomisk støtte til tredjemand AFSNIT VII PRISER Artikel 138 Generelle bestemmelser AFSNIT VIII FINANSIELLE INSTRUMENTER Artikel 139 Anvendelsesområde Artikel 140 Principper og betingelser for finansielle instrumenter AFSNIT IX REGNSKABSAFLÆGGELSE OG REGNSKABSFØRING Kapitel 1 Regnskabsaflæggelse Artikel 141 Regnskabernes struktur Artikel 142 Beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning Artikel 143 Regnskabsregler Artikel 144 Regnskabsprincipper Artikel 145 Årsregnskaber Artikel 146 Beretninger om budgetgennemførelsen Artikel 147 Foreløbige regnskaber Artikel 148 Godkendelse af det endelige konsoliderede årsregnskab Kapitel 2 Oplysninger om budgetgennemførelsen Artikel 149 Beretning om budgetgarantier og risici Artikel 150 Oplysninger om budgetgennemførelsen Kapitel 3 Regnskabsføring Afdeling 1 Fælles bestemmelser Artikel 151 Regnskabssystemet Artikel 152 Fælles krav til institutionernes regnskabssystem Afdeling 2 Det almindelige regnskab Artikel 153 Det almindelige regnskab Artikel 154 Bogføring i det almindelige regnskab Artikel 155 Korrektioner Afdeling 3 Bevillingsregnskabet Artikel 156 Opstilling af bevillingsregnskab Kapitel 4 Formuefortegnelse Artikel 157 Fortegnelsen AFSNIT X EKSTERN REVISION OG DECHARGE Kapitel 1 Ekstern revision Artikel 158 Ekstern revision udført af Revisionsretten Artikel 159 Regler og procedurer for revisionen Artikel 160 Kontrol af værdipapir- og kassebeholdning Artikel 161 Revisionsrettens adgangsret Artikel 162 Revisionsrettens årsberetning Artikel 163 Revisionsrettens særberetninger Kapitel 2 Decharge Artikel 164 Tidsplan for dechargeproceduren Artikel 165 Dechargeproceduren Artikel 166 Opfølgende foranstaltninger Artikel 167 Særlige bestemmelser vedrørende EU-Udenrigstjenesten ANDEN DEL SÆRLIGE BESTEMMELSER AFSNIT I DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET Artikel 168 Særlige bestemmelser om Den Europæiske Garantifond for Landbruget Artikel 169 Forpligtelser for EGFL-bevillinger Artikel 170 Samlede foreløbige forpligtelser for EGFL-bevillinger Artikel 171 Frister og tidsplaner for budgetmæssige forpligtelser for EGFL Artikel 172 Bogføring af EGFL-udgifter Artikel 173 Overførsel af EGFL-bevillinger Artikel 174 Formålsbestemte indtægter vedrørende EGFL AFSNIT II STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE OG FONDE PÅ OMRÅDET FRIHED, SIKKERHED OG RETFÆRDIGHED, SOM ER UNDER DELT FORVALTNING, SAMT CONNECTING EUROPE-FACILITETEN Artikel 175 Særlige bestemmelser Artikel 176 Overholdelse af tildelinger af forpligtelsesbevillinger Artikel 177 Betaling af bidrag, mellemliggende betalinger og tilbagebetalinger Artikel 178 Frigørelse af bevillinger Artikel 178a Fremførsel af forpligtelsesbevillinger til Connecting Europe-faciliteten Artikel 179 Overførsel af bevillinger Artikel 180 Forvaltning, udvælgelse og revision AFSNIT III FORSKNING Artikel 181 Forskningsmidler Artikel 182 Forpligtelser af forskningsfondsmidler Artikel 183 Det Fælles Forskningscenter AFSNIT IV FORANSTALTNINGER UDADTIL Kapitel 1 Almindelige bestemmelser Artikel 184 Foranstaltninger udadtil Kapitel 2 Gennemførelse af foranstaltninger Afdeling 1 Almindelige bestemmelser Artikel 185 Gennemførelse af foranstaltninger udadtil Afdeling 2 Budgetstøtte og multidonortrustfonde Artikel 186 Anvendelse af budgetstøtte Artikel 187 EU-trustfonde for foranstaltninger udadtil Afdeling 3 Andre forvaltningsmetoder Artikel 188 Gennemførelse af foranstaltninger udadtil ved indirekte forvaltning Artikel 189 Finansieringsaftaler om gennemførelse af foranstaltninger udadtil Kapitel 3 Offentlige indkøb Artikel 190 Offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil Artikel 191 Regler om deltagelse i udbudsprocedurer Kapitel 4 Tilskud Artikel 192 Fuldstændig finansiering af en foranstaltning udadtil Artikel 193 Regler for tilskud til foranstaltninger udadtil Kapitel 5 Revision af regnskaberne Artikel 194 EU-revision af foranstaltninger udadtil AFSNIT V EUROPÆISKE KONTORER Artikel 195 De europæiske kontorer Artikel 196 Bevillinger til de europæiske kontorer Artikel 197 Den anvisningsberettigede for de europæiske kontorer Artikel 198 Regnskaberne for de interinstitutionelle europæiske kontorer Artikel 199 Delegation af beføjelser som anvisningsberettiget for de europæiske interinstitutionelle kontorer Artikel 200 Ydelser til tredjemand AFSNIT VI ADMINISTRATIONSBEVILLINGER Artikel 201 Almindelige bestemmelser Artikel 202 Forpligtelser Artikel 203 Specifikke bestemmelser vedrørende administrationsbevillinger AFSNIT VII EKSPERTER Artikel 204 Aflønnede eksterne eksperter TREDJE DEL AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG OVERGANGSBESTEMMELSER Artikel 205 Overgangsbestemmelser Artikel 206 Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger om oplysninger Artikel 207 Tærskler og beløb Artikel 208 Rammefinansforordning for organer nedsat under TEUF og Euratomtraktaten Artikel 209 Model for finansforordning for offentlig-private partnerskabsorganer Artikel 210 Udøvelse af de delegerede beføjelser Artikel 211 Revision Artikel 212 Ophævelse Artikel 213 Revision vedrørende EU-Udenrigstjenesten Artikel 214 Ikrafttræden BILAG SAMMENLIGNINGSTABEL Fælles erklæring om spørgsmål vedrørende den flerårige finansielle ramme (FFR) Fælles erklæring om udgifter i forbindelse med ejendomme med henvisning til artikel 203 Fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om artikel 203, stk. 3.







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten ( 1 ), efter den almindelige lovgivningsprocedure ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 3 ) er flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. Da der skal foretages yderligere ændringer, bl.a. for at tage hensyn til Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af klarhedshensyn ophæves og erstattes af nærværende forordning. (2) Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 fastlagde de budgetprincipper og finansielle regler vedrørende udarbejdelse og gennemførelse af Unionens almindelige budget ("budgettet"), sikring af en forsvarlig og effektiv forvaltning, kontrol og beskyttelse af Unionens finansielle interesser samt forøgelse af gennemsigtigheden, der skal overholdes i alle retsakter og af alle institutioner. Den pågældende forordnings grundlæggende principper, udformning og struktur samt de grundlæggende regler for den budgetmæssige og økonomiske forvaltning bør bevares. Undtagelserne fra disse grundlæggende principper bør revideres og så vidt muligt forenkles under hensyntagen til deres fortsatte relevans, deres merværdi for budgettet og den byrde, de medfører for de implicerede parter. De centrale elementer i de finansielle regler bør opretholdes og styrkes: de finansielle aktørers rolle, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering, moderniseringen af regnskabsprincipper og -regler og de grundlæggende principper for tilskud. (3) Den Europæiske Centralbank ("ECB") bør på grund af sin særlige karakter og sine specielle opgaver, og især sin uafhængige finansforvaltning, udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, medmindre andet er fastsat i denne forordning. (4) I lyset af den praktiske erfaring bør der i denne forordning indføres regler med henblik på at afspejle udviklingen i kravene til budgetgennemførelsen, herunder i forbindelse med samfinansiering med andre donorer, øge effektiviteten i den eksterne bistand og fremme brugen af specifikke finansielle instrumenter som dem, der er indgået med Den Europæiske Investeringsbank ("EIB"), og lette budgetgennemførelse ved hjælp af offentlige-private partnerskaber (OPP'er). (5) Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 begrænsede sig til at fastlægge hovedprincipperne for budgettet og de finansielle regler i overensstemmelse med traktaterne, mens bestemmelserne om gennemførelsen var fastlagt i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 ( 4 ) for at sikre et bedre regelhierarki og gøre forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 lettere at læse. I henhold til artikel 290 i TEUF kan Kommissionen i en lovgivningsmæssig retsakt kun få delegeret beføjelse til at vedtage ikke-lovgivningsmæssige retsakter, der supplerer eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den pågældende lovgivningsmæssige retsakt. Som følge heraf bør visse af de bestemmelser, der er fastlagt i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, indarbejdes i nærværende forordning. (6) Politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager er blevet en integrerende del af andre EU-politikker og interne foranstaltninger. De specifikke finansielle bestemmelser vedrørende nævnte politikområde er derfor ikke længere berettigede og bør derfor ikke indgå i denne forordning. (7) Af hensyn til gennemsigtigheden bør budgettet indeholde oplysninger om garantier stillet af Unionen i forbindelse med lånoptagelses- og långivningstransaktioner, herunder via den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme og betalingsbalancefaciliteten. (8) De eksisterende regler om renter, der hidrører fra forfinansieringsbetalinger, bør forenkles, da de forårsager en overdreven stor administrativ byrde for såvel modtagerne som Kommissionens tjenestegrene og giver anledning til misforståelser mellem Kommissionens tjenestegrene og modtagerne. Af forenklingshensyn, navnlig over for tilskudsmodtagerne, og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør der ikke længere være nogen forpligtelse til at skabe et renteafkast ved forfinansieringsbetalinger og inddrive sådanne renter. Det bør dog være muligt at indføje en sådan forpligtelse i en delegationsaftale, hvorved opgaver vedrørende budgetgennemførelsen overdrages til bestemte personer eller enheder, for at gøre det muligt at genanvende renteafkastet fra forfinansieringsbetalinger til programmerne, at fratrække et sådant renteafkast fra betalingsanmodningerne eller at inddrive det. (9) Fremførselsreglerne for formålsbestemte indtægter bør tage højde for forskellen mellem eksterne og interne formålsbestemte indtægter. For at opfylde det donorbestemte formål bør eksterne formålsbestemte indtægter automatisk fremføres og anvendes, indtil samtlige transaktioner i forbindelse med programmet eller foranstaltningen, som de er bestemt til, er udført. Når eksterne formålsbestemte indtægter modtages i programmets eller foranstaltningens sidste år, bør det også være muligt at anvende dem i det første år under det efterfølgende program eller den efterfølgende foranstaltning. Det bør kun være muligt at fremføre interne formålsbestemte indtægter for et år, medmindre andet er fastsat i denne forordning. (10) Reglerne om foreløbige tolvtedele bør afklares, både med hensyn til antallet af supplerende tolvtedele, der kan anmodes om, og de tilfælde hvor Europa-Parlamentet beslutter at reducere størrelsen af en udgiftsforøgelse ud over de foreløbige tolvtedele, som Rådet har vedtaget. (11) Undtagelsen til princippet om bruttoopgørelse for så vidt angår formålsbestemte indtægter bør ændres under hensyntagen til de særlige karakteristika for dels interne formålsbestemte indtægter hidrørende fra bevillinger, som Europa-Parlamentet og Rådet har godkendt, dels eksterne formålsbestemte indtægter modtaget fra forskellige donorer, der har bestemt dem til specifikke programmer eller foranstaltninger. Eksterne donorer bør endvidere kunne medfinansiere eksterne foranstaltninger, især af humanitær karakter, selv i tilfælde hvor basisretsakten ikke udtrykkeligt giver mulighed for en sådan samfinansiering. (12) Opstillingen af formålsbestemte indtægter i budgetforslaget bør gøres mere gennemsigtig ved at sikre, at beløbene for formålsbestemte indtægter medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for opstillingen af budgetforslaget. (13) Hvad angår princippet om specificering bør reglerne vedrørende bevillingsoverførsler, idet der ikke længere sondres mellem obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter, tilpasses i overensstemmelse hermed. (14) Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør også tilpasses til de ændringer, Lissabontraktatens ikrafttræden har medført. Desuden har den seneste tids erfaringer påvist betydningen af øget fleksibilitet for overførsler af betalingsbevillinger ved årets udgang, navnlig for strukturfondenes vedkommende. Der bør sikres bedre budgetgennemførelse navnlig i forhold til betalingsbevillinger, formålsbestemte indtægter og administrationsbevillinger, der er fælles for flere afsnit. I denne henseende bør typerne af overførsler forenkles, og vedtagelsesproceduren for nogle overførsler bør være mere fleksibel. Navnlig har det vist sig relevant og effektivt, at Kommissionen har mulighed for at træffe afgørelse om overførsler af uudnyttede bevillinger i tilfælde af internationale humanitære katastrofer og kriser. Denne mulighed bør derfor udvides til også at omfatte lignende begivenheder, der indtræffer efter den 1. december i det pågældende regnskabsår. Af hensyn til gennemsigtigheden bør Kommissionen i sådanne tilfælde straks underrette Europa-Parlamentet og Rådet om sin afgørelse om overførsel af uudnyttede bevillinger. (15) For så vidt angår bestemmelser om forsvarlig økonomisk forvaltning bør den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede tage hensyn til den forventede fejlrisiko samt til omkostninger og fordele ved kontrol i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsforslag og ved oprettelsen af de relevante forvaltnings- og kontrolsystemer. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede bør redegøre for resultaterne af kontrollen og dennes omkostninger og fordele i forbindelse med den årsrapporten. Forvaltningserklæringer om nationale forvaltnings- og kontrolsystemer fremsendt af de af medlemsstaterne udpegede organer, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af EU-midler, er en forudsætning for disse kontrolsystemers effektivitet. (16) Princippet om gennemsigtighed, der er fastlagt i artikel 15 i TEUF, ifølge hvilket institutionerne arbejder så åbent som muligt, indebærer i forbindelse med gennemførelsen af budgettet, at borgerne har krav på information om, hvor og til hvilke formål Unionens midler anvendes. Oplysninger til dette formål fremmer den demokratiske debat, bidrager til at inddrage borgerne i Unionens beslutningsproces og styrker den institutionelle kontrol med Unionens udgifter. Disse mål bør nås ved, at der, fortrinsvis ved hjælp af moderne kommunikationsmidler, offentliggøres relevante oplysninger om endelige kontrahenter og endelige tilskudsmodtagere af EU-midler under hensyntagen til disse kontrahenters og tilskudsmodtageres legitime interesser for så vidt angår fortrolighed og sikkerhed samt, for fysiske personers vedkommende, deres ret til respekt for privatlivets fred og til beskyttelse af deres personoplysninger. Institutionerne bør derfor anvende en selektiv fremgangsmåde ved offentliggørelse af oplysninger i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Afgørelser om offentliggørelse bør baseres på relevante kriterier for at sikre, at oplysningerne er relevante. (17) I overensstemmelse med artikel 316 i TEUF bør Det Europæiske Råd og Rådet indgå i den samme budgetsektion. (18) Den årlige budgetprocedure i henhold til TEUF bør afspejles i denne forordning. (19) Med hensyn til fastlæggelsen af budgettet er det vigtigt, at strukturen og udformningen af det budgetforslag, som Kommissionen udarbejder, fastlægges nærmere. Indholdet af den generelle indledning til budgetforslaget bør beskrives mere udførligt. Det er også nødvendigt at indføje en bestemmelse om finansiel programmering for de kommende år samt en bestemmelse om Kommissionens mulighed for at fremlægge arbejdsdokumenter til støtte for budgetanmodninger. (20) For så vidt angår de særlige forhold, der gør sig gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bør de former, som basisretsakter kan tage i henhold til TEUF og til afsnit V og VI i TEU ajourføres. Hertil kommer, at proceduren for vedtagelse af forberedende foranstaltninger i forbindelse med eksterne foranstaltninger bør tilpasses til TEUF. (21) Reglerne om gennemførelsesmetoder for budgettet, navnlig vedrørende betingelserne for eksternalisering af gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, er med tiden blevet for komplekse og bør forenkles. Samtidig bør den oprindelige målsætning med eksternalisering fastholdes, nemlig at udgifter uanset gennemførelsesmetode gennemføres med en grad af kontrol og gennemsigtighed svarende til den, der kan forventes af Kommissionens tjenestegrene. (22) Der bør klart sondres mellem tilfælde, hvor budgettet gennemføres direkte af Kommissionen eller dens forvaltningsorganer, tilfælde hvor budgettet gennemføres af medlemsstaterne ved delt forvaltning og tilfælde, hvor budgettet gennemføres indirekte gennem tredjemand. Dette bør gøre det muligt at indføre en harmoniseret ordning for delt og indirekte forvaltning, der kan tilpasses i overensstemmelse med sektorspecifikke regler, navnlig hvor budgettet gennemføres af medlemsstaterne som led i delt forvaltning. En sådan harmoniseret ordning bør især omfatte de grundlæggende principper, som Kommissionen skal overholde, når den beslutter, at budgettet skal gennemføres ved delt forvaltning eller indirekte, og de grundlæggende principper, som de parter, der har fået overdraget opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen, skal overholde. Kommissionen bør være i stand til at anvende Unionens regler og procedurer eller acceptere anvendelsen af den bemyndigede parts regler og procedurer, forudsat at sidstnævnte garanterer en tilsvarende beskyttelse af Unionens finansielle interesser. Det er endvidere nødvendigt, at der som led i Kommissionens tilsynsopgaver fastlægges en række kontrol- og revisionsforpligtelser, herunder gennemgang og godkendelse af regnskaber, for alle gennemførelsesmetoder. (23) Regler om forudgående vurdering af enheder og personer, som har fået overdraget gennemførelsesopgaver som led i indirekte forvaltning, bør tilpasses, så det sikres, at alle bemyndigede enheder og personer kan garantere et niveau i beskyttelsen af Unionens finansielle interesser svarende til det niveau, der fastlægges i denne forordning. (24) Erfaringerne med institutionalisering af OPP'er som EU-organer i medfør af artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, viser, at der er behov for yderligere kategorier af OPP'er for at øge udvalget af instrumenter og inddrage organer, hvis regler er mere fleksible og tilgængelige for private partnere end de regler, der gælder for Unionens institutioner. Disse yderligere kategorier bør omfatte en medlemsstats privatretlige organer og organer, der oprettes ved en basisretsakt og har finansielle bestemmelser, der tager hensyn til de nødvendige principper for at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler. (25) Med henblik på artikel 317 i TEUF bør denne forordning styrke medlemsstaternes basale kontrol- og revisionsforpligtelser, når de gennemfører budgettet ved delt forvaltning, idet sådanne forpligtelser på nuværende tidspunkt kun findes i sektorspecifikke regelsæt. Det er derfor nødvendigt at indføje bestemmelser, der opstiller sammenhængende rammer for alle de pågældende politikområder, baseret på harmoniserede administrative strukturer på nationalt plan. Disse rammer bør ikke skabe yderligere kontrolstrukturer, men bør sætte medlemsstaterne i stand til at udpege organer, der skal varetage forvaltningen af og kontrollen med EU-midler. Desuden bør denne forordning indeholde bestemmelser om fælles forvaltnings- og kontrolforpligtelser for disse strukturer, den årlige forvaltningserklæring fra forvaltningsenhederne om, at de påtager sig ansvaret for forvaltningen af de EU-midler, de har fået overdraget, gennemgangen og godkendelsen af regnskaber og Kommissionens suspensions- og korrektionsmekanismer med henblik på at skabe en sammenhængende lovgivningsramme, som også vil forbedre retssikkerheden i almindelighed, effektiviteten af kontrol- og korrektionsforanstaltninger samt beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. De mere detaljerede bestemmelser bør forblive i de sektorspecifikke forordninger. På grundlag af princippet om én enkelt revision og med henblik på at mindske de ekstra administrative byrder, der er forbundet med gentagne kontroller, kan medlemsstaterne forelægge Kommissionen erklæringer, som er undertegnet på det relevante nationale eller regionale niveau i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser. (26) Visse bestemmelser om den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes opgaver bør gøres klarere, navnlig bestemmelserne vedrørende forudgående og efterfølgende kontrol, som den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede etablerer, og vedrørende sidstnævntes rapporteringspligt. Desangående bør indholdet i den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes årsberetning bringes i overensstemmelse med praksis, hvor denne ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til støtte for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes tro og love-erklæring om udførelsen af vedkommendes hverv. (27) Kommissionens regnskabsførers ansvar bør tydeliggøres. Det bør navnlig præciseres, at Kommissionens regnskabsfører er den eneste person, der kan fastsætte regnskabsregler og harmoniserede regnskabskontoplaner, hvorimod regnskabsførerne for de andre institutioner fastsætter de regnskabsprocedurer, der finder anvendelse i deres respektive institutioner. (28) For at lette gennemførelsen af visse programmer eller foranstaltninger, der navnlig er overdraget til finansielle institutioner, bør der i denne forordning fastsættes en mulighed for at åbne forvaltningskonti. Sådanne bankkonti bør i den finansielle institutions bøger åbnes i Kommissionens navn eller på vegne af Kommissionen. De bør forvaltes af den finansielle institution under den anvisningsberettigedes ansvar, og det bør være muligt at åbne sådanne konti i andre valutaer end euro. (29) Vedrørende forvaltningen af indtægter er det nødvendigt at strømline reglerne for fordringsoverslag for at tage højde for budgetmæssige behov. Der bør være krav om bogføring, når indtægtsforventningen har en vis grad af sandsynlighed og med en vis grad af sikkerhed kan fastsættes i tal. Af forenklingshensyn bør der indføres visse specifikke bestemmelser om tilpasning eller annullering af et fordringsoverslag. (30) Reglerne vedrørende inddrivelse bør både præciseres og strammes. Navnlig bør det præciseres, at annulleringen af et fordringsoverslag ikke indebærer, at der gives afkald på Unionens etablerede krav. For at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser bør EU-midler, der er krævet tilbagebetalt, behandles af medlemsstaterne på en lige så gunstig måde som krav fra offentlige organer på deres område. (31) I betragtning af behovet for at reducere risikoen forbundet med forvaltning af beløb modtaget på foreløbigt grundlag gennem bøder, tvangsbøder og sanktioner, samt enhver indtægt hidrørende herfra, bør sådanne beløb bogføres som budgetindtægt så tidligt som muligt og senest i regnskabsåret efter, at alle retsmidler over for afgørelserne med pålæg af dem er udtømt. (32) De forskellige former for betalinger bør præciseres i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Udbetalinger i form af forfinansieringer bør endvidere regelmæssigt regnskabsafsluttes af den ansvarlige anvisningsberettigede i overensstemmelse med de regnskabsregler, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører. Der bør i kontrakter, tilskudsafgørelser og -aftaler samt i delegationsaftaler indføjes hensigtsmæssige bestemmelser herom. (33) Denne forordning bør fremme målsætningen om e-forvaltning og især brugen af elektroniske data i udvekslingen af oplysninger mellem institutionerne og tredjemand. (34) Der bør åbnes mulighed for på visse betingelser at tillade afholdelse af fælles udbudsprocedurer med stater, der er medlem af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), eller med EU-kandidatlande. (35) Reglerne om udelukkelse fra navnlig deltagelse i offentlige udbudsprocedurer bør forbedres med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. (36) Eftersom anvendelsen af ECB's og EIB's egne indtægter er af finansiel interesse for Unionen, bør de have adgang til oplysningerne i den centrale udelukkelsesdatabase, der blev oprettet for at beskytte Unionens finansielle interesser (37) Der bør indføres et solidt retsgrundlag for offentliggørelsen af afgørelser om administrative og økonomiske sanktioner, navnlig vedrørende offentlige udbud, i overensstemmelse med kravene til databeskyttelse. En sådan offentliggørelse bør af hensyn til databeskyttelsen og sikkerheden være valgfri. (38) Kravet til kontrahenter om udstedelse af garantier bør ikke længere være automatisk, men bør være baseret på en risikoanalyse. (39) Af hensyn til retssikkerheden bør anvendelsesområdet for tilskud og finansielle instrumenter præciseres. En mere detaljeret fastlæggelse af de specifikke betingelser for på den ene side tilskud og på den anden side finansielle instrumenter bør også bidrage til at maksimere virkningen af disse to typer finansiel støtte. (40) Tilskudsreglerne for enheder, som er oprettet med en specifik foranstaltning for øje, bør tilpasses for at lette adgangen til EU-finansiering og forvaltning af tilskud af ansøgere og tilskudsmodtagere, der har besluttet at arbejde sammen inden for et partnerskab eller en gruppe, der er oprettet i henhold til den relevante nationale lovgivning, navnlig hvor den valgte retlige form giver en solid og pålidelig ramme for samarbejdet. Henset til den begrænsede finansielle risiko for Unionen og nødvendigheden af at undgå, at der til de eksisterende strukturelle ordninger tilføjes et sæt kontraktmæssige krav, bør enheder, som har en fast kapitalmæssig eller retlig tilknytning til en tilskudsmodtager, have ret til at opgive støtteberettigede omkostninger uden at skulle opfylde alle de krav, der gælder for en tilskudsmodtager. (41) De erfaringer, der er indhøstet i brugen af faste beløb eller finansiering efter takst, har vist at sådanne finansieringsformer medfører en væsentlig forenkling af de administrative procedurer og en betydelig nedsættelse af risikoen for fejl. Derudover har det vist sig, at resultatbaseret finansiering er hensigtsmæssig for visse typer foranstaltninger. Betingelserne for anvendelse af forenklede tilskudsformer baseret på engangsbeløb, enhedsomkostninger og faste takster bør i den forbindelse være mere fleksible. Navnlig bør det være muligt at fastsætte beløb for hver enkelt tilskudsmodtager for sig, herunder når sådanne beløb opgives af tilskudsmodtageren i henhold til dennes sædvanlige omkostningsberegningspraksis, for at lette de administrative byrder og de omkostninger, der afholdes af den pågældende tilskudsmodtager specifikt med henblik på regnskabsaflæggelse over for Unionen. (42) For at fjerne hindringerne for deltagelse i EU-tilskudsprogrammer af personer, der har den nødvendige ekspertise, men som ikke modtager betaling i form af løn, hvilket kan være tilfældet for personer, der arbejder inden for små strukturer, bør der i tilskudsreglerne tages hensyn til de specifikke aflønningsordninger, der anvendes af små og mellemstore virksomheder (SMV'er) som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder ( 5 ). (43) Principperne om non-profit og samfinansiering bør tilpasses i lyset af erfaringerne fra praksis og de afvigende fortolkninger og anvendelser af sådanne principper, som resulterer i fejl og undertiden får virkninger modsat hensigten. Navnlig bør definitionen af fortjeneste fokusere på støtteberettigede omkostninger og på de indtægter, der specifikt anvendes til at finansiere omkostningerne, med henblik på at forenkle tilskudsmodtagernes regnskabsaflæggelse og tilskynde dem til at diversificere deres finansieringskilder. Herudover bør Kommissionen ikke tage for givet, at andre donorer ikke vil inddrive overskud genereret af deres specifikke bidrag, og bør derfor kun inddrive fortjenester, der står i direkte forhold til dens eget tilskud. Endelig har princippet om gradvis nedtrapning ikke vist sig at være et effektivt redskab til at begrænse risikoen for, at tilskudsmodtagere af driftstilskud fra Unionen bliver afhængige heraf. Desuden er anvendeligheden af princippet om gradvis nedtrapning blevet betydeligt begrænset efter den nødvendige indførelse af undtagelser i en række basisretsakter og i forbindelse med forenklede tilskudsformer. I lyset af disse ulemper bør kravet om gradvis nedtrapning fjernes i forbindelse med driftstilskud. (44) Adgangen til EU-finansiering for enheder med begrænsede administrative ressourcer, som kan udgøre en prioriteret målgruppe for visse tilskudsordninger og være uundværlig for opnåelsen af Unionens politikmål, bør lettes gennem en yderligere forenkling af procedurerne for tilskud med lav værdi. (45) Af hensyn til retssikkerheden og til fastsættelsen af et enkelt sæt grundlæggende finansielle regler, som tilskudsmodtagerne kan referere til for alle EU-programmer, bør denne forordning fastlægge kriterierne for omkostningers støtteberettigelse og de specifikke betingelser, der gælder for visse omkostningskategorier, og bør fastsætte, at de skal anvendes konsekvent. (46) Betingelserne for at acceptere naturalydelser fra tredjemand som medfinansiering og for fastsættelse af værdien af disse ydelser bør harmoniseres, så risikoen for fejl og retssager reduceres. (47) Af hensyn til gennemsigtigheden og for at tage hensyn til de planlæsningsmæssige begrænsninger, der er specifikke for tilskudsansøgerne, bør de i indkaldelsen af forslag oplyses om det tidsrum, der forventes at gå indtil tilskudsaftalerne underskrives eller tilskudsafgørelserne meddeles dem. Af samme hensyn bør der i denne forordning fastsættes et referencetidsrum, der er baseret på erfaringerne og de forventede virkninger af de indførte forenklingsforanstaltninger. (48) I tilfælde, hvor der konstateres systemiske eller tilbagevendende fejl med væsentlige konsekvenser for en række tilskud, bør det under strenge betingelser tillades, at resultaterne af en sådan revision også gøres gældende for de ikke-reviderede tilskud, der er berørt heraf, med henblik på at lette de økonomiske og administrative byrder, der er forbundet med kontroller og revisioner på stedet. Kommissionen bør kun gribe til ekstrapolering af reduktions- eller inddrivelsessatsen for tilskud, for hvilke der er konstateret systemiske eller tilbagevendende fejl, når det ikke er muligt, eller vil kræve en uforholdsmæssigt stor indsats, at foretage en præcis kvantificering af de ikke-støtteberettigede omkostninger for hvert enkelt af de berørte tilskud. (49) Der bør i denne forordning fastsættes standardperioder, inden for hvilke tilskudsmodtagerne er forpligtet til at opbevare dokumenter vedrørende EU-tilskud, så afvigende eller uforholdsmæssige kontraktmæssige krav undgås samtidig med, at Kommissionen og Revisionsretten gives tilstrækkelig tid til at skaffe adgang til sådanne oplysninger og dokumenter og udføre efterfølgende tjek og revision, der er nødvendig for at beskytte Unionens finansielle interesser. (50) Tilskudsmodtagerens mulighed for at yde finansiel støtte til tredjemand bør udvides for at fremme en korrekt gennemførelse af programmer, der bl.a. henvender sig til talrige fysiske personer, som kun kan nås gennem kaskadetilskud. Dog bør princippet om, at tilskudsmodtageren ikke må udøve noget skøn i forbindelse med ydelsen af finansiel støtte til tredjemand, opretholdes, navnlig for at undgå enhver sammenblanding mellem muligheden for tilskudsmodtagere for på eget ansvar at udforme og gennemføre foranstaltninger, der indebærer finansiel støtte som en støtteberettiget aktivitet, og muligheden for inden for rammerne af delt eller indirekte forvaltning at overdrage opgaver vedrørende budgetgennemførelsen til visse organer, enheder eller personer. (51) Som en værdifuld form for finansiel støtte bør anvendelsen af priser lettes og de gældende regler præciseres ved at adskille sådanne priser fra tilskudsordningen og fjerne enhver henvisning til forudsigelige omkostninger. Priser er dog ikke velegnede til opfyldelse af alle Unionens politiske målsætninger og bør derfor ses som et supplement frem for som en erstatning for andre støtteinstrumenter såsom tilskud. (52) Finansielle instrumenter kan være et værdifuldt middel til at multiplicere effekten af Unionens midler, når disse midler samles i en pulje med andre midler og indebærer en løftestangseffekt. Da sådanne finansielle instrumenter ikke kan sidestilles med tjenesteydelser eller tilskud, bør der etableres en ny type finansiel støtte. Finansielle instrumenter bør kun anvendes under overholdelse af strenge betingelser med henblik på at undgå enhver risiko for budgettet og enhver risiko for markedsforvridning, hvilket er uforeneligt med statsstøttereglerne. (53) Inden for rammerne af de beløb, som Europa-Parlamentet og Rådet hvert år bevilger til et givet program, bør finansielle instrumenter anvendes som et supplement på grundlag af en forudgående vurdering, der har påvist, at de vil bidrage mere effektivt til opfyldelsen af Unionens politikmål end andre former for EU-finansiering, herunder tilskud. (54) Finansielle instrumenter bør godkendes gennem en basisretsakt indeholdende en definition af navnlig deres formål og varighed. Såfremt finansielle instrumenter i behørigt begrundede tilfælde etableres uden en basisretsakt, bør de godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet i budgettet. (55) De instrumenter, som kan falde ind under første del, afsnit VIII, herunder lån, garantier, egenkapitalinvesteringer, kvasiegenkapitalinvesteringer og risikodelingsinstrumenter, bør defineres. I definitionen af risikodelingsinstrumenter bør der gives mulighed for at omfatte kreditforbedringer for projektobligationer, der dækker gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og mindsker obligationsindehavernes kreditrisiko via kreditforbedringer i form af et lån eller en garanti. (56) De årlige tilbagebetalinger, herunder tilbagebetalinger af kapital, indfriede garantier og tilbagebetalinger af låns hovedstol bør udgøre interne formålsbestemte indtægter. Indtægter hidrørende fra udbytte, kapitalgevinster, garantigebyrer og renter på lån og på indestående på forvaltningskonti bør opføres i budgettet efter fratrækning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer. Denne forordning bør fastlægge principperne og betingelserne for finansielle instrumenter samt regler for begrænsning af Unionens finansielle ansvar, bekæmpelse af svig og hvidvaskning af penge, afvikling af finansielle instrumenter og rapportering. (57) Regnskabsopstillingen bør forenkles, således at Unionens regnskaber kun omfatter det konsoliderede årsregnskab og det samlede bevillingsregnskab. Det bør ligeledes præciseres, at konsolideringsforløbet kun vedrører institutionerne, organer, der er nedsat i henhold til TEUF og Euratomtraktaten, og som er juridiske personer og modtager bidrag over budgettet, og andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med regnskabsreglerne vedtaget af regnskabsføreren. (58) I overensstemmelse med de internationalt anerkendte regnskabsstandarder, som Unionens regnskabsregler bygger på, bør pensionsforpligtelser sammen med andre forpligtelser vedrørende personaleydelser opføres i Unionens regnskaber, opstilles særskilt på forsiden af Unionens balance og forklares nærmere i noterne til regnskaberne. (59) For klart og tydeligt at skelne mellem opgaver og ansvar for henholdsvis Kommissionens regnskabsfører og regnskabsførerne for institutionerne, organer, der er nedsat i henhold til TEUF og Euratomtraktaten, og som er juridiske personer og modtager bidrag over budgettet, og andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med regnskabsreglerne vedtaget af regnskabsføreren, bør det bestemmes, at beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret udarbejdes af den enkelte institution eller det enkelte organ og fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten senest den 31. marts i det efterfølgende regnskabsår. (60) Det er nødvendigt at opdatere Unionens regler og principper for regnskabsføring for at sikre deres overensstemmelse med de regler, der er fastlagt af International Public Sector Accounting Standard Board (IPSASB). (61) Revisionsretten bør sikre, at dens konklusioner, som kan få indvirkning på den reviderede enheds endelige regnskaber eller de underliggende transaktioners lovlighed eller formelle rigtighed, fremsendes til den pågældende institution eller det pågældende organ i god tid for at give sådanne reviderede enheder tilstrækkelig tid til at reagere på disse konklusioner. (62) Bestemmelserne vedrørende de foreløbige og endelige regnskaber bør opdateres, navnlig for at specificere de rapporteringsoplysninger, der bør ledsage de regnskaber, der fremsendes til Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolidering. (63) For så vidt angår de oplysninger, Kommissionen skal fremsende i tilknytning til decharge, bør Kommissionen især forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om Unionens finanser, jf. artikel 318 i TEUF. (64) Med hensyn til de specifikke bestemmelser i denne forordning vedrørende strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne og fonde på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er under delt forvaltning bør mulighederne for tilbagebetaling af forfinansieringer og genopførelse af bevillinger bibeholdes på betingelserne i den erklæring fra Kommissionen, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene ( 6 ). Endvidere bør det som en undtagelse fra fremførselsreglen være tilladt for Kommissionen at fremføre disponible forpligtelsesbevillinger ved udgangen af regnskabsåret som følge af tilbagebetalinger af forfinansieringer indtil programmets afslutning og anvende disse forpligtelsesbevillinger, når andre forpligtelsesbevillinger ikke længere er til rådighed. (65) Det Fælles Forskningscenters (FFC) deltagelse i udbuds- og tilskudsprocedurer bør præciseres. For at de hermed forbundne aktiviteter kan udføres effektivt, bør indtægter hidrørende fra deltagelse i sådanne procedurer endvidere undtagelsesvis anses for at være eksterne formålsbestemte indtægter. (66) De specifikke bestemmelser for gennemførelsen af eksterne foranstaltninger bør tilpasses ændringerne vedrørende forvaltningsmetoder, og der bør fastsættes en differentieret tilgang, når Unionen skal reagere på humanitære nødsituationer, internationale kriser eller behovene hos tredjelande, der befinder sig i en overgangsproces på vej mod demokrati. (67) Denne forordning bør fastlægge de generelle betingelser for anvendelse af budgetstøtte som instrument i eksterne foranstaltninger. Sådanne betingelser bør være knyttet til sikring af en tilstrækkeligt gennemsigtig, pålidelig og effektiv forvaltning af offentlige finanser. Desuden bør Kommissionen ved en finansieringsafgørelse fastlægge de mål og forventede resultater, som udbetalingen af budgetstøtte bør være knyttet til. Sådanne elementer bør sammen med de omstændigheder, hvorunder budgetstøtte skal tilbagebetales, indgå i den finansieringsaftale, der indgås med tilskudsmodtagerlandet. (68) For at styrke Unionens internationale rolle i foranstaltninger udadtil og inden for udvikling og øge Unionens synlighed og effektivitet bør Kommissionen bemyndiges til at oprette og forvalte EU-trustfonde til foranstaltninger under og efter katastrofer eller tematiske foranstaltninger. Selv om de ikke indgår i budgettet, bør sådanne trustfonde forvaltes i overensstemmelse med denne forordning, i den udstrækning det er nødvendigt for sikkerheden og gennemsigtigheden af anvendelsen af EU-midler. Kommissionen bør i denne henseende være formand for den bestyrelse, der oprettes for hver trustfond for at sikre, at donorerne er repræsenteret, og træffe afgørelse om anvendelsen af midlerne. Regnskabsføreren for hver trustfond bør endvidere være Kommissionens regnskabsfører. (69) Tidsrummet for indgåelse af kontrakter og tilskudsaftaler for enheder, der under indirekte forvaltning har fået overdraget gennemførelsen af foranstaltninger udadtil, bør begrænses til tre år efter undertegnelsen af delegationsaftalen, medmindre specifikke omstændigheder af exceptionel og ekstern karakter gør sig gældende. Denne tidsfrist bør dog ikke gælde flerårige programmer, der gennemføres under strukturfondenes procedurer. De nærmere regler for frigivelse af bevillinger ved disse flerårige programmer bør fastlægges i sektorspecifikke regler. (70) For så vidt angår specifikke regler for offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil bør tredjelandsstatsborgere, der er etableret i tilskudsmodtagerlandene, have tilladelse til at deltage i udbudsprocedurer, herunder i tilfælde af gennemførelse af et program uden en basisretsakt, og når særlige behørigt begrundede omstændigheder berettiger det. (71) Den måde, hvorpå institutionerne på nuværende tidspunkt rapporterer til Europa-Parlamentet og Rådet, bør forbedres. Institutionerne bør forhåndsinformere Europa-Parlamentet og Rådet om deres fremtidige ejendomsprojekter og om de forskellige faser af disse projekter. I forbindelse med ejendomsprojekter med væsentlig indvirkning på budgettet bør der kræves en godkendelse og ikke blot en udtalelse fra Europa-Parlamentet og Rådet. (72) Institutionerne bør have mulighed for at udforme en langsigtet politik for fast ejendom og udnytte de lavere rentesatser, der følger af Unionens gode kreditværdighed på de finansielle markeder. De bør i denne henseende bemyndiges til at optage lån til erhvervelse af fast ejendom. Dette vil gøre det muligt at forenkle det nuværende system, samtidigt med at der spares omkostninger og skabes større gennemsigtighed. (73) I lyset af erfaringerne bør denne forordning præcisere anvendelsesområdet for aktiviteterne, udvælgelsesproceduren og betalingsbetingelserne for fysiske personer, der er udpeget som eksperter. (74) For at supplere og ændre visse dele af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Indhold og omfang af de delegerede retsakter fastsættes i de relevante artikler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen foretager passende høringer under sine forberedelser til udarbejdelsen af delegerede retsakter, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (75) Denne forordning bør kun revideres, når det er nødvendigt, og senest to år inden udløbet af den første flerårige finansielle ramme efter 2013. For hyppige revisioner medfører uforholdsmæssigt store omkostninger i forbindelse med tilpasningen af de administrative strukturer og procedurer til de nye regler. Derudover kan den tid, hvor de gældende bestemmelser er blevet anvendt, i visse tilfælde være for kort til, at der kan drages gyldige konklusioner. (76) Der bør fastsættes overgangsbestemmelser. Denne forordning bør først finde anvendelse, når de delegerede retsakter, der indeholder reglerne for anvendelsen, er vedtaget; de delegerede retsakter forventes at træde i kraft i december 2012. For at undgå, at denne forordning anvendes i årets sidste måned, bør den først anvendes fra 1. januar 2013. For at sikre sammenhængen med de sektorspecifikke regler er det endvidere hensigtsmæssigt at udsætte anvendelsen af bestemmelserne om gennemførelsesmetoder og finansielle instrumenter til den 1. januar 2014. Endelig bør bestemmelserne om overførsel af betalingsbevillinger under strukturfondene ved årets udgang finde anvendelse fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, således at de kan anvendes allerede på 2012-budgettet. (77) Denne forordning bør træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende med henblik på at muliggøre en rettidig vedtagelse af de delegerede retsakter i henhold til denne forordning. Den rettidige ikrafttræden af denne forordning er nødvendig for, at reglerne i de delegerede retsakter kan anvendes fra den 1. januar 2013, således at de vanskeligheder, der er forbundet med at ændre finansielle bestemmelser i løbet af et regnskabsår, undgås. (78) Den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 7 ) og afgav en udtalelse den 15. april 2011 ( 8 ) — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE FORORDNING:







FØRSTE DEL

FÆLLES BESTEMMELSER







AFSNIT I

EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Emne

1. Denne forordning fastsætter regler for fastlæggelse og gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget og for regnskabsaflæggelse og kontrol af regnskaber.

2. Denne forordning finder anvendelse på gennemførelsen af budgettet for Euratoms Forsyningsagentur.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) "Union" : Den Europæiske Union, Det Europæiske Atomenergifællesskab eller begge afhængigt af sammenhængen

b) "institution" : Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ("EU-Udenrigstjenesten"); Den Europæiske Centralbank anses ikke for at være en EU-institution

c) "budget" : det dokument, der for hvert regnskabsår forudgående angiver og godkender de samlede indtægter og udgifter, der skønnes nødvendige for Unionen

d) "basisretsakt" : en retsakt, der giver et retligt grundlag for en foranstaltning og for afholdelsen af den dertil svarende udgift, der er opført på budgettet. En basisretsakt kan have en af følgende former: i) i forbindelse med gennemførelsen af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF") og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab ("Euratomtraktaten"), en forordning, et direktiv eller en afgørelse som defineret i artikel 288 i TEUF eller ii) i forbindelse med gennemførelsen af afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union ("TEU"), en af de former, som er anført i artikel 26, stk. 2, artikel 28, stk. 1, artikel 29, artikel 31, stk. 2, artikel 33 og artikel 37 i TEU. Henstillinger og udtalelser udgør ikke basisretsakter

e) "gennemførelsesmetode" : metoden til gennemførelse af budgettet, der er omhandlet i artikel 58, 59 eller 60

f) "delegationsaftale" : en aftale indgået med enheder eller personer, der er overdraget opgaver vedrørende budgetgennemførelsen i medfør af artikel 58, stk. 1, litra c), nr. i)-viii)

g) "tilskudsmodtager" : en fysisk eller juridisk person, med hvem der er indgået en tilskudsaftale, eller som har modtaget meddelelse om en tilskudsafgørelse

h) "kontrahent" : en fysisk eller juridisk person, med hvem der er indgået en indkøbskontrakt

i) "modtager" : en tilskudsmodtager, kontrahent eller enhver fysisk eller juridisk person, der modtager priser eller midler via et finansielt instrument

j) "priser" : finansielle bidrag, der uddeles som belønning i forbindelse med en konkurrence

k) "lån" : en aftale, som forpligter långiver til at stille et aftalt pengebeløb til rådighed for låntager i en aftalt periode, og i henhold til hvilken låntager er forpligtet til at tilbagebetale beløbet inden for den aftalte periode

l) "garanti" : et skriftligt tilsagn om helt eller delvis at påtage sig ansvaret for tredjemands gæld eller forpligtelse eller for den pågældende tredjemands tilfredsstillende opfyldelse af sine forpligtelser i forbindelse med en begivenhed, der udløser en sådan garanti, f.eks. misligholdelse af et lån

m) "egenkapitalinvestering" : tilvejebringelse af kapital til en virksomhed, som investeres direkte eller indirekte til gengæld for helt eller delvist ejerskab af virksomheden, og hvor egenkapitalinvestoren kan påtage sig en vis ledelseskontrol med virksomheden og få andel i dens overskud

n) "kvasiegenkapitalinvestering" : en finansieringsform, der rangerer mellem egenkapital og gæld, idet den indebærer større risiko end foranstående gæld og mindre risiko end almindelig egenkapital. Kvasiegenkapitalinvesteringer kan struktureres som gæld, typisk simple fordringer eller efterstillet gæld, der i visse tilfælde kan konverteres til egenkapital, eller som "preferred equity"

o) "risikodelingsinstrument" : et finansielt instrument, som gør det muligt for to eller flere enheder at dele en bestemt risiko, eventuelt mod en aftalt godtgørelse

p) "finansielle instrumenter" : finansielle EU-støtteforanstaltninger afholdt som et supplement over budgettet med henblik på at støtte et eller flere af Unionens specifikke politikmål. Sådanne instrumenter kan have form af egenkapital- eller kvasiegenkapitalinvesteringer, lån eller garantier eller andre risikodelingsinstrumenter, og kan, hvor det er relevant, kombineres med tilskud

q) "vedtægten" : vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Den Europæiske Unions øvrige ansatte som fastlagt i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 ( 9 )

r) "kontrol" : enhver foranstaltning, der træffes for at give en rimelig sikkerhed med hensyn til foranstaltningers effektivitet, produktivitet og sparsommelighed, pålidelig rapportering, beskyttelse af aktiver og oplysninger, forebyggelse, afsløring og korrektion af svig og uregelmæssigheder og opfølgning herpå samt tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyntagen til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art. Kontrol kan indebære forskellige tjek samt gennemførelse af politikker og procedurer med henblik på at nå de mål, der er beskrevet i første punktum

s) "tjek" : verificering af et specifikt aspekt af en indtægts- eller udgiftstransaktion.

Artikel 3

Overholdelsen af denne forordning i afledt ret

1. Enhver bestemmelse vedrørende gennemførelsen af budgettets indtægter eller udgifter, der findes i en basisretsakt, skal overholde de budgetprincipper, der er anført i afsnit II i første del.

2. Uden at det berører stk. 1, skal ethvert forslag og enhver ændring af et forslag, som forelægges for lovgivningsmyndigheden og som indeholder undtagelser fra andre bestemmelser end bestemmelserne i afsnit II i første del eller fra delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne, klart angive sådanne undtagelser og den specifikke begrundelse herfor i betragtningerne og i begrundelsen til sådanne forslag.

Artikel 4

Tidsrum, datoer og tidsfrister

Hvor intet andet er bestemt, finder Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter ( 10 ) anvendelse på fristerne i denne forordning.

Artikel 5

Beskyttelse af personoplysninger

Denne forordning berører ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 11 ) eller i forordning (EF) nr. 45/2001.







AFSNIT II

BUDGETPRINCIPPER

Artikel 6

Overholdelse af budgetprincipper

I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning opstilles og gennemføres budgettet i overensstemmelse med principperne om enhed, et realistisk budget, etårighed, balance, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning, der kræver effektiv og produktiv intern kontrol, samt gennemsigtighed.







KAPITEL 1

Principperne om enhed og et realistisk budget

Artikel 7

Budgettets anvendelsesområde

1. Budgettet omfatter:

a) Unionens indtægter og udgifter, herunder de administrationsudgifter for institutionerne, der følger af bestemmelserne i TEU om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og de aktionsudgifter, der følger af gennemførelsen af disse bestemmelser, såfremt de afholdes over budgettet

b) Det Europæiske Atomenergifællesskabs indtægter og udgifter.

2. Budgettet indeholder oplysninger om garantier stillet af Unionen i forbindelse med lånoptagelses- og långivningstransaktioner, herunder via den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme og betalingsbalancefaciliteten, jf. artikel 49, stk. 1, litra d).

Artikel 8

Særlige regler om principperne om enhed og et realistisk budget

1. Enhver indtægt og udgift skal konteres en budgetpost, jf. dog artikel 83.

2. Der må ikke indgås forpligtelser eller anvises betalinger for udgifter, der overstiger de godkendte bevillinger.

3. En bevilling må kun opføres på budgettet, hvis den er til en udgift, der skønnes nødvendig.

4. Renter af forfinansieringer fra budgettet tilkommer ikke Unionen, medmindre andet er bestemt i delegationsaftalerne undtagen de aftaler, der er indgået med tredjelande eller organer, de har udpeget. I de tilfælde anvendes sådanne renter på ny til den pågældende foranstaltning, fratrækkes betalingsanmodningerne i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, første afsnit, litra c), eller inkasseres.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bogføring af renter fra forfinansieringer.







KAPITEL 2

Princippet om etårighed

Artikel 9

Definition

Bevillingerne på budgettet gælder for ét regnskabsår, der begynder den 1. januar og slutter den 31. december.

Artikel 10

Typer af bevillinger

1. Budgettet omfatter opdelte bevillinger, der giver anledning til forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, og ikke-opdelte bevillinger.

2. Forpligtelsesbevillinger dækker de samlede omkostninger ved de retlige forpligtelser, der indgås i løbet af regnskabsåret, jf. dog artikel 86, stk. 4, og artikel 189, stk. 2.

3. Betalingsbevillinger dækker de betalinger, der er nødvendige til opfyldelse af retlige forpligtelser indgået i regnskabsåret eller tidligere regnskabsår.

4. Nærværende artikels stk. 1 og 2 berører ikke de særlige bestemmelser i afsnit I, IV og VI i anden del og er ikke til hinder for, at der kan indgås samlede forpligtelser eller budgetmæssige forpligtelser opdelt i årlige trancher.

Artikel 11

Regnskab for indtægter og bevillinger

1. Indtægterne opføres for et regnskabsår på grundlag af de beløb, der oppebæres i løbet af regnskabsåret. Egne indtægter for januar i det følgende regnskabsår kan dog overdrages før tiden i medfør af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2007/436/EF, Euratom om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter ( 12 ).

2. Opførelsen af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften, den supplerende indtægt på grundlag af bruttonationalindkomsten og eventuelle finansielle bidrag kan justeres i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.

3. Bevillingerne for et regnskabsår må kun anvendes til dækning af udgifter, som der indgås forpligtelser for, og som betales i det pågældende regnskabsår, samt til betaling af skyldige beløb hidrørende fra forpligtelser fra tidligere regnskabsår.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bevillinger for regnskabsåret.

4. Forpligtelserne opføres på grundlag af de retlige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december. Som en undtagelse herfra opføres de samlede budgetmæssige forpligtelser, der er omhandlet i artikel 86, stk. 4, og de finansieringsaftaler, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, indgået med tredjelande, på grundlag af de budgetmæssige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december.

5. Betalingerne opføres for et regnskabsår på grundlag af de betalinger, som regnskabsføreren foretager senest den 31. december i det pågældende regnskabsår.

6. Uanset stk. 3, 4 og 5 opføres udgifter til Den Europæiske Garantifond for Landbruget i budgettet for et regnskabsår efter reglerne i afsnit I i anden del.

Artikel 12

Indgåelse af forpligtelser for bevillinger

Så snart budgettet er endeligt vedtaget, kan der indgås forpligtelser for de herpå opførte bevillinger med virkning fra 1. januar, jf. dog de undtagelser, der er nævnt i afsnit I og VI i anden del.

Artikel 13

Annullering og fremførsel af bevillinger

1. Bevillinger, der ikke er udnyttet ved udgangen af det regnskabsår, for hvilket de er opført, bortfalder.

De kan imidlertid fremføres, men dog kun til det følgende regnskabsår, hvis den pågældende institution træffer beslutning herom senest den 15. februar i overensstemmelse med stk. 2 og 3, eller de kan fremføres automatisk i overensstemmelse med stk. 4.

2. Ved opdelte forpligtelsesbevillinger og ikke-opdelte bevillinger, for hvilke der ved regnskabsårets udløb endnu ikke er indgået forpligtelser, kan der fremføres:

a) beløb, der svarer til forpligtelsesbevillinger eller ikke-opdelte bevillinger for så vidt angår byggeprojekter, for hvilke størstedelen af de forberedende etaper forud for indgåelsen af forpligtelsen er afsluttet pr. 31. december. Der kan indgås forpligtelser for disse beløb indtil den 31. marts det følgende år eller indtil den 31. december det følgende år, såfremt beløbene vedrører ejendomsprojekter

b) beløb, der er nødvendige, når lovgivningsmyndigheden har vedtaget basisretsakten i løbet af regnskabsårets sidste kvartal, og Kommissionen ikke senest den 31. december har været i stand til at indgå forpligtelser for de bevillinger, der er opført hertil på budgettet.

▼M1

c) beløb, der svarer til forpligtelsesbevillinger til anvendelse af nødhjælpsreserven.

De beløb, der er omhandlet i litra c) i første afsnit, kan fremføres, dog kun til det følgende regnskabsår.

▼B

3. Ved betalingsbevillinger kan der fremføres beløb, der er nødvendige til opfyldelse af tidligere indgåede forpligtelser eller er knyttet til fremførte forpligtelsesbevillinger, når de betalingsbevillinger, der er opført under de pågældende budgetposter for det følgende regnskabsår, ikke er tilstrækkelige til at dække behovet.

Den berørte institution skal i første række anvende de for det indeværende regnskabsår godkendte bevillinger og må kun anvende fremførte bevillinger, når førstnævnte bevillinger er opbrugt.

4. Ikke-opdelte bevillinger, der svarer til forpligtelser, som er behørigt indgået ved regnskabsårets udløb, fremføres automatisk, dog kun til det følgende regnskabsår.

5. Den berørte institution underretter senest den 15. marts Europa-Parlamentet og Rådet om sin beslutning om fremførsel og angiver samtidig for hver budgetpost, hvordan kriterierne i stk. 2 og 3 er anvendt på de enkelte fremførsler.

▼M1

6. Uden at dette berører nærværende artikels stk. 2, første afsnit, litra c), og artikel 14, kan bevillinger, der er opført under reserven og bevillinger til personaleudgifter ikke fremføres. I nærværende artikel forstås ved personaleudgifter vederlag og godtgørelser til medlemmer af og ansatte ved de institutioner, der er omfattet af vedtægten.

▼B

7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for annullering og fremførsel af bevillinger.

Artikel 14

Fremførselsregler for formålsbestemte indtægter

Fremførsel af de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 21, og af uudnyttede og disponible bevillinger pr. 31. december hidrørende fra disse indtægter, skal overholde følgende regler:

a) eksterne formålsbestemte indtægter fremføres automatisk og skal anvendes fuldt ud, indtil alle aktioner i tilknytning til det program eller den foranstaltning, de er bestemt for, er udført. Eksterne formålsbestemte indtægter, der modtages i programmets eller foranstaltningens sidste år, kan anvendes i det første år for det efterfølgende program eller den efterfølgende foranstaltning

b) interne formålsbestemte indtægter kan kun fremføres for et år med undtagelse af de interne formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, litra g), som fremføres automatisk.

Artikel 15

Frigørelse af bevillinger

Frigørelse af bevillinger i et senere regnskabsår end det regnskabsår, hvor de var opført på budgettet, som følge af manglende eller ufuldstændig gennemførelse af de foranstaltninger, hvortil de var bestemt, bevirker, at de pågældende bevillinger bortfalder, jf. dog 178 og 182.

Artikel 16

Gældende regler i tilfælde af sen vedtagelse af budgettet

1. Såfremt budgettet ikke er endeligt vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, finder proceduren i artikel 315, stk.1, i TEUF(ordningen med foreløbige tolvtedele) anvendelse. Der kan indgås forpligtelser og foretages betalinger inden for de grænser, der er fastsat i nærværende artikels stk. 2.

2. Der kan for hvert relevant kapitel indgås forpligtelser for indtil en fjerdedel af det foregående regnskabsårs samlede godkendte bevillinger for det pågældende kapitel, forhøjet med en tolvtedel for hver forløben måned.

Bevillingerne i budgetforslaget må ikke overskrides.

Der kan for hvert relevant kapitel foretages månedlige betalinger på indtil en tolvtedel af det foregående regnskabsårs godkendte bevillinger for det pågældende kapitel. Beløbet må dog ikke overskride en tolvtedel af de bevillinger, der er opført i samme kapitel i budgetforslaget.

3. Ved det foregående regnskabsårs godkendte bevillinger for det pågældende kapitel, jf. stk. 1 og 2, forstås de bevillinger, der er vedtaget i budgettet, herunder bevillinger fastsat gennem et ændringsbudget, efter justering for de overførsler, der er foretaget i løbet af det pågældende regnskabsår.

4. Hvis kontinuiteten i Unionens virksomhed eller forvaltningshensyn nødvendiggør det, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen bevilge et udgiftsbeløb, der overstiger én foreløbig tolvtedel, men ikke den samlede sum af fire foreløbige tolvtedele, bortset fra i behørigt begrundede tilfælde, til såvel forpligtelser som betalinger ud over dem, der automatisk er til rådighed i overensstemmelse med stk. 1 og 2. Det forelægger straks Europa-Parlamentet sin bevillingsafgørelse.

Afgørelsen træder i kraft 30 dage efter vedtagelsen, medmindre Europa-Parlamentet:

a) med et flertal af sine medlemmer inden for denne frist beslutter at reducere disse udgifter, i hvilket tilfælde Kommissionen forelægger et nyt forslag

b) meddeler Rådet og Kommissionen, at det ikke ønsker at reducere disse udgifter, i hvilket tilfælde afgørelsen træder i kraft inden udløbet af de 30 dage.

De yderligere tolvtedele bevilges med en tolvtedels fulde beløb og kan ikke opdeles.

5. Hvis fire foreløbige tolvtedele, som er bevilget for et givet kapitel i overensstemmelse med stk. 4, ikke er tilstrækkelige til at dække de udgifter, der er nødvendige for at undgå at bryde kontinuiteten i Unionens virksomhed på det område, det pågældende kapitel vedrører, kan en overskridelse af det bevillingsbeløb, der er opført under det tilsvarende kapitel på det foregående regnskabsårs budget, undtagelsesvis tillades. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse efter proceduren i stk. 4. Det samlede beløb for bevillingerne på det foregående regnskabsårs budget eller i budgetforslaget må dog under ingen omstændigheder overskrides.







KAPITEL 3

Princippet om balance

Artikel 17

Definition og anvendelsesområde

1. Der skal være balance mellem indtægter og betalingsbevillinger.

2. Unionen og de organer, der er omhandlet i artikel 200, må ikke optage lån inden for rammerne af budgettet.

Artikel 18

Saldoen for regnskabsåret

1. Saldoen for hvert regnskabsår opføres på budgettet for det følgende regnskabsår som indtægt, hvis der er tale om et overskud, eller som betalingsbevilling, hvis der er tale om et underskud.

2. Overslag over sådanne indtægter eller betalingsbevillinger opføres på budgettet under budgetbehandlingen ved forelæggelse af en ændringsskrivelse efter fremgangsmåden i artikel 39. Overslagene opstilles i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.

3. Efter fremlæggelsen af det foreløbige årsregnskab for hvert regnskabsår opføres en eventuel difference mellem disse regnskaber og overslagene på budgettet for det følgende regnskabsår ved et ændringsbudget, der alene omhandler denne difference. I så fald forelægger Kommissionen forslaget til ændringsbudget for Europa-Parlamentet og Rådet inden for 15 dage efter forelæggelsen af det foreløbige årsregnskab.







KAPITEL 4

Princippet om én regningsenhed

Artikel 19

Brug af euroen

1. Den flerårige finansielle ramme og budgettet opstilles og gennemføres i euro, og regnskaberne aflægges i euro. Af hensyn til likviditetsstyringen som omhandlet i artikel 68, stk. 1, kan regnskabsføreren og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren, og, i forbindelse med den administrative forvaltning af Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten, den ansvarlige anvisningsberettigede, dog gennemføre transaktioner i andre valutaer på nærmere vilkår, der fastsættes i de delegerede retsakter, der vedtages i medfør af denne forordning.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for omregningskursen mellem euro og andre valutaer.







KAPITEL 5

Princippet om bruttoopgørelse

Artikel 20

Definition og anvendelsesområde

Samtlige indtægter skal dække samtlige betalingsbevillinger, jf. dog artikel 21. Indtægter og udgifter opføres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 23.

Artikel 21

Formålsbestemte indtægter

1. Eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter.

2. Følgende udgør eksterne formålsbestemte indtægter:

a) medlemsstaternes finansielle bidrag til visse forskningsprogrammer i medfør af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000

b) finansielle bidrag fra medlemsstaterne og tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige organer, enheder eller fysiske personer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen på deres vegne

c) renter af deponeringer og bodsbeløb som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud ( 13 )

d) indtægter, der har et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og testamentsarv, herunder hver enkelt institutions egne formålsbestemte indtægter

e) finansielle bidrag, der ikke er omfattet af litra b), fra tredjelande og fra forskellige organer uden for Unionen, til EU-aktiviteter

f) formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 181, stk. 2, og artikel 183, stk. 2.

g) interne formålsbestemte indtægter som omhandlet i stk. 3, i det omfang, at de er supplerende til de andre indtægter i nærværende stykke.

3. Følgende udgør interne formålsbestemte indtægter:

a) indtægter fra tredjemand for levering af varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder udført på dennes anmodning

b) indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der skal udskiftes eller kasseres, når den bogførte værdi er helt afskrevet

c) indtægter fra tilbagebetaling i overensstemmelse med artikel 80 af uretmæssigt udbetalte beløb

d) indtægter fra renter på forfinansieringsbetalinger i henhold til artikel 8, stk. 4

e) indtægter fra levering af varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder, der udføres for andre tjenestegrene i en institution, institutioner eller organer, herunder sådanne institutioners og organers tilbagebetalinger af udlæg for tjenesterejser

f) forsikringserstatninger

g) indtægter fra udlejning

h) indtægter fra salg af publikationer og film, også på elektroniske medier

i) tilbagebetalinger til finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 140, stk. 6

j) indtægter fra efterfølgende refundering af afgifter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 3.

4. I en basisretsakt kan det også foreskrives, at indtægter, som følger af basisretsakten, er formålsbestemt til bestemte former for udgifter. Medmindre andet er fastlagt i basisretsakten, udgør sådanne indtægter interne formålsbestemte indtægter.

5. Budgettet skal indeholde posteringsmuligheder for eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter, og beløbet skal så vidt muligt anføres.

Formålsbestemte indtægter kan kun medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for fastlæggelsen af budgetforslaget.

6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastlæggelsen af strukturen for opførelse af eksterne og interne formålsbestemte indtægter og de tilsvarende bevillinger og fastsætte reglerne for medlemsstaternes bidrag til forskningsprogrammer. Endvidere tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende indtægterne fra sanktioner, der pålægges i medfør af artikel 126, stk. 11, i TEUF, og vedrørende formålsbestemte indtægter som følge af EFTA-staters deltagelse i visse EU-programmer.

Artikel 22

Donationer

1. Kommissionen kan modtage enhver form for donation til fordel for Unionen såsom fonde, tilskud samt gaver og testamentsarv.

2. En donation af en værdi på 50 000 EUR eller derover, der medfører en forpligtelse, også dermed forbundne udgifter, som overstiger 10 % af donationens værdi, kan kun modtages efter godkendelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, der begge udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Er der ikke rejst indvending inden for denne frist, træffer Kommissionen en endelig afgørelse vedrørende modtagelse af donationen.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for modtagelse af donationer til fordel for Unionen.

Artikel 23

Regler om fradrag og kursjusteringer

1. De følgende fradrag kan finde anvendelse på betalingsanmodninger, for hvilke der derefter udstedes betalingsanvisning på nettobeløbet:

a) sanktioner, der pålægges parter i indkøbskontrakter eller tilskudsmodtagere

b) prisnedslag, bonusser og rabatter fratrukket fakturaer og udgiftsopgørelser

c) renter fra forfinansieringsbetalinger

d) justeringer for uretmæssigt udbetalte beløb.

De i stk. 1, litra d), omhandlede justeringer kan foretages i form af direkte fradrag mod en ny mellemliggende betaling eller betaling af saldoen til den samme modtager i henhold til det kapitel, den artikel og det regnskabsår, hvorunder den overskydende udbetaling er konteret.

Unionens regnskabsregler finder anvendelse på de i første afsnit, litra c) og d), omhandlede elementer.

2. Priser på varer og tjenesteydelser leveret til Unionen skal opføres på budgettet med beløbet eksklusive afgifter, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af medlemsstaterne i henhold til protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.

3. Priser på varer og tjenesteydelser leveret til Unionen kan, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af tredjelande i henhold til relevante aftaler, opføres på budgettet med beløbet:

a) eksklusive afgifter, eller

b) inklusive afgifter. I så fald betragtes efterfølgende refundering af afgifter som interne formålsbestemte indtægter.

4. Der kan justeres for kursdifferencer, som registreres under budgetgennemførelsen. Det positive eller negative slutresultat indregnes i regnskabsårets saldo.

5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for konti for afgifter, der skal refunderes.







KAPITEL 6

Princippet om specificering

Artikel 24

Almindelige bestemmelser

Bevillingerne fordeles på afsnit og kapitler. Kapitlerne underinddeles i artikler og konti.

Artikel 25

Overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen

1. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion overføre bevillinger:

a) fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages

b) fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden uden begrænsninger.

2. Institutionerne underretter Europa-Parlamentet og Rådet om deres hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt begrundede årsager, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 27 anvendelse.

3. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foreslå Europa-Parlamentet og Rådet, at der foretages overførsler fra et afsnit til et andet af over 10 % af årets bevillinger under den post, hvorfra overførslen foretages. Disse overførsler foretages efter proceduren i artikel 27.

4. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foretage overførsler mellem artikler uden først at underrette Europa-Parlamentet og Rådet herom.

5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beregningen af procentsatser for overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen.

Artikel 26

Overførsler foretaget af Kommissionen

1. Kommissionen kan inden for sin budgetsektion selv:

a) overføre bevillinger inden for hvert kapitel

b) for så vidt angår personale- og driftsudgifter, der er fælles for flere afsnit, overføre bevillinger fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages, og højst 30 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvortil overførslen foretages

c) for så vidt angår aktionsudgifter foretage overførsler mellem kapitler inden for samme afsnit, dog inden for en grænse på højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen sker.

Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om sine hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1, litra b), omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt begrundede årsager, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 27 anvendelse.

I regnskabsårets sidste to måneder kan Kommissionen dog som undtagelse fra stk. 2 selv overføre bevillinger vedrørende udgifter til personale, eksternt personale og øvrige ansatte fra et afsnit til et andet inden for den samlede grænse på 5 % af årets bevillinger. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet senest to uger efter beslutningen om disse overførsler.

2. Kommissionen kan inden for sin egen budgetsektion træffe beslutning om følgende overførsel af bevillinger fra et afsnit til et andet, forudsat at den umiddelbart herefter underretter Europa-Parlamentet og Rådet om sin beslutning:

a) overførsel af bevillinger fra afsnittet "reserver" som omhandlet i artikel 46, hvor den eneste betingelse for at frigøre reserven er vedtagelse af en basisretsakt i overensstemmelse med artikel 294 i TEUF

b) i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, f.eks. hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer efter den 1. december i regnskabsåret, overførsel af uudnyttede bevillinger for det pågældende regnskabsår, der stadig er disponible under budgetafsnittene under udgiftsområde 4 i den flerårige finansielle ramme, til budgetafsnittene vedrørende bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beregningen af procentsatser for interne overførsler foretaget af Kommissionen og årsagerne til anmodninger om overførsel.

Artikel 27

Overførselsforslag, som institutionerne forelægger Europa-Parlamentet og Rådet

1. Hver institution forelægger samtidigt sit overførselsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet.

2. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om bevillingsoverførsler efter nærværende artikels stk. 3-6, jf. dog de undtagelser, der er omhandlet i afsnit I i anden del.

3. Medmindre sagen er af hastende karakter, træffer Europa-Parlamentet og Rådet, med kvalificeret flertal, afgørelse om hvert overførselsforslag inden for seks uger fra begge institutioners modtagelse af forslaget.

4. Overførselsforslaget vedtages, hvis der inden for seksugersfristen sker følgende:

a) Europa-Parlamentet og Rådet vedtager det

b) enten Europa-Parlamentet eller Rådet vedtager det, og den anden institution undlader at træffe afgørelse

c) Europa-Parlamentet og Rådet undlader at træffe afgørelse eller træffer ikke en afgørelse, som ændrer eller forkaster overførselsforslaget.

5. Den seksugersfrist, der er omhandlet i stk. 3, nedsættes til tre uger, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet anmoder om noget andet, når:

a) overførslen udgør mindre end 10 % af bevillingerne på den budgetpost, som den stammer fra, og ikke overstiger 5 000 000 EUR, eller

b) overførslen kun vedrører betalingsbevillinger, og den samlede overførsel ikke overstiger 100 000 000 EUR.

6. Hvis enten Europa-Parlamentet eller Rådet har ændret overførselsbeløbet, og den anden institution har godkendt det eller undladt at træffe afgørelse, eller hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har ændret overførselsbeløbet, betragtes det laveste af de to beløb som godkendt, medmindre den pågældende institution trækker sit overførselsforslag tilbage.

Artikel 28

Specifikke regler for overførsler

1. Der kan kun overføres bevillinger til budgetposter, hvorunder der på budgettet er opført en bevilling eller er anført et pro memoria (p.m.).

2. Bevillinger, der modsvares af formålsbestemte indtægter, kan kun overføres, hvis disse indtægter bevarer deres oprindelige formål.

Artikel 29

Overførsler underlagt særlige bestemmelser

1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, der vedrører bevillinger til Den Europæiske Garantifond for Landbruget, strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne samt forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i anden del.

2. Afgørelser om overførsler, der skal muliggøre anvendelse af nødhjælpsreserven, træffes af Europa-Parlamentet og Rådet på forslag af Kommissionen. Der skal forelægges et særskilt overførselsforslag for hver nødforanstaltning.

Med henblik på dette stykke finder proceduren i artikel 27, stk. 3 og 4, anvendelse. Kan Europa-Parlamentet og Rådet ikke nå til enighed om Kommissionens forslag eller om at vedtage en fælles holdning med hensyn til anvendelsen af denne reserve, undlader de at træffe afgørelse om Kommissionens overførselsforslag.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for anmodninger om overførsler fra nødhjælpsreserven.







KAPITEL 7

Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

Artikel 30

Principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet

1. Bevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.

2. I henhold til princippet om sparsommelighed skal de ressourcer, som institutionen bruger til udførelse af sine aktiviteter, stilles til rådighed på det rette tidspunkt, i den rigtige mængde og kvalitet samt til den mest fordelagtige pris.

Princippet om produktivitet vedrører et optimalt forhold mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater.

Princippet om effektivitet vedrører indfrielse af de opstillede specifikke mål og opnåelse af de forventede resultater.

3. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger for alle de aktivitetsområder, som budgettet omfatter. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer fastsat for hver enkelt aktivitet, om disse målsætninger er opfyldt, og de administrative tjenester, som afholder udgiften, fremsender de oplysninger, der er omhandlet i artikel 38, stk. 3, litra e), til Europa-Parlamentet og Rådet. Disse oplysninger fremsendes hvert år og skal senest foreligge i de dokumenter, der ledsager budgetforslaget.

4. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen foretager institutionerne forudgående vurderinger og efterfølgende evalueringer i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen har fastlagt. Disse vurderinger og evalueringer skal omfatte alle de programmer og aktiviteter, der giver anledning til store udgifter, og resultaterne heraf meddeles Europa-Parlamentet, Rådet og de administrative tjenester, som afholder udgiften.

5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forudgående evalueringer, midtvejsevalueringer og efterfølgende evalueringer.

Artikel 31

Obligatorisk finansieringsoversigt

1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ("den højtstående repræsentant") eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden, og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en forudgående vurdering som omhandlet i artikel 30, stk. 4.

Enhver ændring af et forslag eller initiativ, som forelægges lovgivningsmyndigheden, og som kan få betydelige budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt, der er udarbejdet af den institution, som foreslår ændringen.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for kravene til finansieringsoversigten.

2. Under budgetproceduren tilvejebringer Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for, at udviklingen i bevillingsbehovene kan sammenlignes med de oprindelige overslag i finansieringsoversigten i takt med fremskridtene i forhandlingerne om forslaget eller initiativet, som er forelagt lovgivningsmyndigheden.

3. For at mindske risikoen for svig og uregelmæssigheder skal den i stk. 1 omhandlede finansieringsoversigt indeholde oplysninger om det interne kontrolsystem, der er indført, et overslag over omkostninger og fordele ved de kontroller, der er omfattet af sådanne systemer, og en vurdering af den forventede fejlrisiko samt eksisterende eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger.

Denne analyse skal tage hensyn til fejlenes sandsynlige omfang og art såvel som det pågældende politikområdes særlige betingelser og de gældende regler herfor.

Artikel 32

Intern kontrol med budgetgennemførelsen

1. Budgettet gennemføres under overholdelse af en effektiv og produktiv intern kontrol, der er tilpasset den pågældende gennemførelsesmetode, og i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke regler.

2. Med henblik på gennemførelsen af budgettet defineres intern kontrol som en proces, der finder anvendelse på alle niveauer i forvaltningen og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at følgende målsætninger opfyldes:

a) effektivitet, produktivitet og sparsommelighed i transaktionerne

b) pålidelig rapportering

c) beskyttelse af aktiver og oplysninger

d) forebyggelse, afsløring, korrektion af og opfølgning på svig og uregelmæssigheder

e) tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyntagen til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art.

3. En effektiv intern kontrol er baseret på bedste internationale praksis og omfatter bl.a.:

a) adskillelse af opgaver

b) en passende strategi for risikostyring og kontrol, herunder kontrol på modtagerniveau

c) undgåelse af interessekonflikter

d) tilstrækkelige revisionsspor og dataintegritet i datasystemer

e) procedurer for overvågning af resultaterne og for opfølgning på konstaterede svagheder i den interne kontrol og undtagelser

f) regelmæssig vurdering af, om det interne kontrolsystem fungerer, som det skal.

4. En produktiv intern kontrol er baseret på følgende elementer:

a) gennemførelse af en hensigtsmæssig strategi for risikostyring og kontrol, som koordineres blandt relevante aktører i kontrolkæden

b) tilgængeligheden af kontrolresultaterne for alle relevante aktører i kontrolkæden

c) tillid, hvor det er berettiget, til forvaltningserklæringer fra gennemførelsespartnere og uafhængige revisionsudtalelser, såfremt kvaliteten af det arbejde, der ligger til grund herfor, er tilstrækkelig og acceptabel, og arbejdet er udført i overensstemmelse med aftalte standarder

d) rettidig anvendelse af korrigerende foranstaltninger, herunder i givet fald afskrækkende sanktioner

e) klar og utvetydig lovgivning som grundlag for politikkerne

f) afskaffelse af gentagne kontroller

g) forbedring af cost-benefit-forholdet for kontrol.

5. Hvis omfanget af fejl under gennemførelsen af programmet vedvarende er højt, skal Kommissionen udpege svaghederne i kontrolsystemerne, analysere omkostninger og fordele ved mulige korrigerende foranstaltninger og tage eller foreslå passende skridt i form af f.eks. forenkling af de gældende bestemmelser, forbedring af kontrolsystemer og ændring af programmets eller leveringssystemernes udformning.

Artikel 33

Omkostningseffektive kontrolsystemer

Kommissionen anslår ved fremlæggelsen af reviderede eller nye udgiftsmæssige forslag omkostningerne og fordelene ved kontrolsystemer samt fejlrisikoniveauet som omhandlet i artikel 31, stk. 3.







KAPITEL 8

Princippet om gennemsigtighed

Artikel 34

Offentliggørelse af regnskaber, budgetter og beretninger

1. Budgettet opstilles og gennemføres og regnskaberne aflægges i overensstemmelse med princippet om gennemsigtighed.

2. Budgettet og ethvert ændringsbudget offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Europa-Parlamentets formand.

Budgetterne offentliggøres senest tre måneder efter den dato, hvor det fastslås, at de er endeligt vedtaget.

Det konsoliderede årsregnskab og den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den foreløbige offentliggørelse af budgettet.

Artikel 35

Offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger

1. Oplysninger om Unionens lånoptagelses- og långivningstransaktioner til fordel for tredjemand anføres i et bilag til budgettet.

2. Kommissionen giver på en hensigtsmæssig måde og rettidigt adgang til oplysninger om modtagere og om den præcise art af og formålet med de foranstaltninger, der finansieres over budgettet, når budgettet gennemføres direkte i overensstemmelse med artikel 58, stk. 1, litra a), samt til oplysninger om modtagere fra de enheder, personer og medlemsstater som budgetgennemførelsesopgaver er overdraget til i henhold til andre gennemførelsesmetoder.

Forpligtelsen i første afsnit gælder også for andre institutioner med hensyn til deres modtagere.

3. Disse oplysninger stilles til rådighed under behørig iagttagelse af kravene om fortrolighed og sikkerhed, især beskyttelse af personoplysninger.

For fysiske personers vedkommende offentliggøres kun modtagerens navn og lokalitet, det tildelte beløb og formålet med tildelingen. Offentliggørelsen af disse oplysninger baseres på relevante kriterier som f.eks. den periodiske fordeling eller tildelingens art og omfang. Kriterierne for og detaljeringsgraden af de offentliggjorte oplysninger afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende sektor og for hver gennemførelsesmetode.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om offentliggørelsen af information om modtagere. Detaljeringsgraden og kriterierne fastlægges, hvor det er relevant, i relevante sektorspecifikke regler.







AFSNIT III

BUDGETTETS FASTLÆGGELSE OG STRUKTUR







KAPITEL 1

Fastlæggelse af budgettet

Artikel 36

Overslag over indtægter og udgifter

1. Hver institution bortset fra Kommissionen opstiller hver især et overslag over deres udgifter og indtægter, som de sender til Kommissionen og samtidigt til orientering til Europa-Parlamentet og Rådet hvert år inden den 1. juli.

2. Den højtstående repræsentant afholder konsultationer med de medlemmer af Kommissionen, der er ansvarlige for henholdsvis udvikling, naboskabspolitik og internationalt samarbejde, humanitær bistand og krisestyring, om deres respektive ansvarsområder.

3. Kommissionen opstiller et overslag over sine egne udgifter og indtægter, som den også sender til Europa-Parlamentet og Rådet umiddelbart efter vedtagelsen.

Ved udarbejdelsen af sit overslag anvender Kommissionen de oplysninger, der er nævnt i artikel 37.

Artikel 37

Budgetoverslag for organer omhandlet i artikel 208

Hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 208, sender i overensstemmelse med retsakten om dets oprettelse hvert år senest den 31. marts Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet et overslag over sine udgifter og indtægter, herunder en stillingsfortegnelse, samt sit udkast til arbejdsprogram.

Artikel 38

Budgetforslag

1. Kommission