2010R0066 — DA — 04.09.2013 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (EØS-relevant tekst) (EFT L 027, 30.1.2010, p.1)

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 66/2010

af 25. november 2009

om EU-miljømærket

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ( 2 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1980/2000 af 17. juli 2000 om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke ( 4 ) havde til formål at oprette en frivillig ordning for tildeling af et miljømærke for at fremme produkter med færre miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus og give forbrugerne nøjagtige, ikke-vildledende og videnskabeligt baserede oplysninger om produkters miljøpåvirkninger. (2) Erfaringerne fra anvendelsen af forordning (EF) nr. 1980/2000 har vist, at der er behov for at ændre denne miljømærkeordning for at forøge dens effektivitet og strømline driften heraf. (3) Gennemførelsen af den ændrede ordning (herefter »EU-miljømærkeordningen«) bør være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaterne, navnlig forsigtighedsprincippet i artikel 174, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. (4) Det er nødvendigt at sikre koordination mellem EU-miljømærkeordningen og fastsættelsen af kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter ( 5 ). (5) EU-miljømærkeordningen indgår i Fællesskabets politik for bæredygtighed i forbrug og produktion, der sigter mod at reducere forbrugets og produktionens belastning af miljøet, folkesundheden, klimaet og naturressourcerne. Hensigten med ordningen er at fremme produkter, hvis miljøpræstationer ligger på et højt niveau, ved anvendelse af EU-miljømærket. I den forbindelse bør det forlanges, at de kriterier, som produkter skal opfylde for at kunne bære EU-miljømærket, baseres på de bedste miljøpræstationer, som produkter på fællesskabsmarkedet har opnået. Disse kriterier bør være letforståelige og letanvendelige og bør baseres på videnskabelig dokumentation under hensyntagen til den nyeste teknologiske udvikling. Disse kriterier bør være markedsorienterede og begrænses til produkternes vigtigste miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus. (6) For at begrænse antallet af miljømærkeordninger og for at tilskynde til bedre miljøpræstationer i alle sektorer, hvor miljøbelastningen spiller en rolle for forbrugernes valg, bør muligheden for at anvende EU-miljømærket udvides. For fødevarer og fodergrupper bør der imidlertid foretages en undersøgelse for at sikre, at kriterierne er anvendelige, og at der kan sikres en værditilvækst. For fødevarer og foderprodukter samt for uforarbejdede landbrugsprodukter, der hører under anvendelsesområdet for Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter ( 6 ), bør muligheden for, at kun økologisk mærkede produkter er berettigede til at få EU-miljømærket, overvejes for at undgå forvirring hos forbrugerne. (7) EU-miljømærket bør have til formål at erstatte farlige stoffer med sikrere stoffer, hvor som helst det er teknisk muligt. (8) Af hensyn til den brede offentligheds accept af EU-miljømærkeordningen er det væsentligt, at ikke-statslige organisationer (ngo'er) på miljøområdet og forbrugerorganisationer spiller en vigtig rolle i udarbejdelsen og opstillingen af kriterier for EU-miljømærket og inddrages aktivt i dette arbejde. (9) Enhver interessent bør kunne lede udarbejdelsen eller revisionen af EU-miljømærkekriterierne, forudsat at der arbejdes efter fælles procedureregler, og at forløbet koordineres af Kommissionen. For at sikre den overordnede sammenhæng i Fællesskabets indsats bør det ligeledes kræves, at EU-miljømærkekriterierne udarbejdes eller revideres under hensyntagen til Fællesskabets nyeste strategiske målsætninger på miljøområdet, såsom miljøhandlingsprogrammerne, strategierne for bæredygtig udvikling og klimaændringsprogrammerne. (10) For at forenkle EU-miljømærkeordningen og mindske den administrative byrde forbundet med EU-miljømærkets anvendelse bør vurderings- og verifikationsprocedurerne strømlines. (11) Der bør fastsættes betingelser for anvendelsen af EU-miljømærket, og for at sikre, at betingelserne overholdes, bør det kræves, at de ansvarlige organer foretager verifikationer og forbyder anvendelse af EU-miljømærket, hvor betingelserne for anvendelse ikke er overholdt. Det bør også kræves, at medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og sikrer, at de anvendes. (12) For at øge EU-miljømærkets anvendelse og for at give et incitament til dem, hvis produkter opfylder EU-miljømærkekriterierne, bør udgifterne i forbindelse med EU-miljømærkets anvendelse reduceres. (13) Det er nødvendigt at oplyse offentligheden og at øge dens bevidsthed om EU-miljømærket gennem markedsførings-, informations- og oplysningskampagner på lokalt og nationalt plan samt på fællesskabsplan for at gøre forbrugerne opmærksomme på, hvad EU-miljømærket betyder, således at de kan træffe deres valg på et velinformeret grundlag. Dette er også nødvendigt for at gøre ordningen mere attraktiv for producenter og detailhandlere. (14) Medlemsstaterne bør overveje at indføre retningslinjer, når de fastlægger deres nationale grønne handlingsplaner for offentlige indkøb, og de kunne overveje at opstille mål om offentlige indkøb af miljøvenlige produkter. (15) For at fremme markedsføringen af miljømærkede produkter på nationalt plan og i Fællesskabet, for at begrænse det ekstra arbejde for virksomheder, navnlig SMV'er, og for at forhindre usikkerhed blandt forbrugerne er det ligeledes nødvendigt at skabe bedre sammenhæng og fremme harmonisering mellem EU-miljømærkeordningen og de nationale miljømærkeordninger i Fællesskabet. (16) For at sikre ensartethed i anvendelsen af systemet for tildeling af EU-miljømærket, overvågningen af markedet og kontrollen med anvendelsen af EU-miljømærket i Fællesskabet bør de ansvarlige organer udveksle oplysninger og erfaringer. (17) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 7 ). (18) Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at fastlægge de kriterier, som produkter skal overholde for at kunne bære EU-miljømærket, og til at ændre bilagene til forordningen. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. (19) Af hensyn til klarheden og retssikkerheden bør forordning (EF) nr. 1980/2000 derfor erstattes af denne forordning. (20) Der bør fastsættes bestemmelser, som sikrer, at overgangen mellem forordning (EF) nr. 1980/2000 og denne forordning kan foregå uden problemer - ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Genstand

I denne forordning fastsættes reglerne for oprettelse og anvendelse af den frivillige EU-miljømærkeordning.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Forordningen gælder for alle varer eller tjenesteydelser, der leveres til distribution, forbrug eller anvendelse på Fællesskabets marked, uanset om det er mod betaling eller gratis (i det følgende benævnt »produkter«).

2. Denne forordning finder hverken anvendelse på humanmedicinske lægemidler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler ( 8 ), eller på veterinærlægemidler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler ( 9 ), eller på nogen form for medicinsk udstyr.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås der ved:

1) »produktgruppe«: en gruppe produkter, der tjener lignende formål og kan sidestilles med hensyn til anvendelse, eller som har lignende funktionsmæssige egenskaber, og som kan sidestilles med hensyn til forbrugernes opfattelse

2) »erhvervsdrivende«: en producent, fabrikant, importør, tjenesteyder, engros- eller detailhandler

3) »miljøpåvirkninger«: ændringer på miljøet, der helt eller delvis er forårsaget af et produkt i løbet af dets livscyklus

4) »miljøpræstationer«: resultatet af en producents forvaltning af de af et produkts egenskaber, der forårsager miljøpåvirkninger

5) »verifikation«: en procedure, der går ud på at bekræfte, at et produkt overholder de angivne EU-miljømærkekriterier.

Artikel 4

Ansvarlige organer

1. Hver medlemsstat udpeger det eller de organer, i eller uden for et ministerium, (i det følgende benævnt »det ansvarlige organ« eller »de ansvarlige organer«), der har ansvaret for at udføre de opgaver, der er omhandlet i denne forordning, og sikrer, at de er funktionsdygtige. Hvis der udpeges mere end et ansvarligt organ, fastlægger medlemsstaten de respektive beføjelser og koordineringskrav, der gælder for de pågældende organer.

2. Sammensætningen af de ansvarlige organer skal sikre, at de er uafhængige og neutrale, og deres forretningsorden skal sikre gennemsigtighed i udførelsen af deres opgaver og inddragelse af alle interessenter.

3. Medlemsstaterne sikrer, at de ansvarlige organer opfylder kravene i bilag V.

4. Ansvarlige organer sikrer, at verifikationen udføres på en konsekvent, neutral og pålidelig måde af en part, der er uafhængig af den erhvervsdrivende, som er genstand for verifikationen, og er baseret på internationale, europæiske eller nationale standarder og procedurer for organer, der står for produktcertificeringsordninger.

Artikel 5

Den Europæiske Unions Miljømærkenævn

1. Kommissionen opretter Den Europæiske Unions Miljømærkenævn (i det følgende benævnt »Miljømærkenævnet«), der består af repræsentanterne for alle medlemsstaternes ansvarlige organer, jf. artikel 4, og andre interessenter. Miljømærkenævnet vælger sin formand i overensstemmelse med sin forretningsorden. Det bidrager til udarbejdelse og revision af EU-miljømærkekriterierne og til enhver gennemgang af gennemførelsen af EU-miljømærkeordningen. Det yder også Kommissionen rådgivning og assistance på disse områder og udsteder navnlig henstillinger om mindstekrav til miljøpræstationer.

2. Kommissionen påser, at Miljømærkenævnet på en afbalanceret måde inddrager alle relevante interessenter, der berøres af en given produktgruppe, f.eks. ansvarlige organer, producenter, fabrikanter, importører, tjenesteudbydere, grossister, detailhandlere, navnlig SMV'ere, samt miljøgrupper og forbrugerorganisationer.

Artikel 6

Generelle krav til EU-miljømærkekriterierne

1. EU-miljømærkekriterierne baseres på produkters miljøpræstationer under hensyntagen til Fællesskabets nyeste strategiske målsætninger på miljøområdet.

2. EU-miljømærkekriterierne fastsætter de miljøkrav, som et produkt skal opfylde for at kunne bære EU-miljømærket.

3. EU-miljømærkekriterierne fastsættes på et videnskabeligt grundlag og under hensyntagen til produkternes samlede livscyklus. Ved fastsættelsen af disse kriterier tages der hensyn til følgende:

a) de væsentligste miljøpåvirkninger, navnlig indvirkningen på klimaændringer, indvirkningen på natur og biodiversitet, energi- og ressourceforbrug, affaldsproduktion, emissioner til alle miljømedier, forurening gennem fysiske virkninger og anvendelse og udslip af farlige stoffer

b) muligheden for at erstatte farlige stoffer med mere sikre stoffer som sådan eller via anvendelse af andre materialer eller ændret design, hvor det er teknisk muligt

c) muligheden for at reducere miljøpåvirkningerne ved hjælp af produkternes holdbarhed og genanvendelighed

d) nettoresultatet for miljøet af forholdet mellem miljøforbedringer og miljøbelastninger, inklusive sundheds- og sikkerhedsaspekter, på de forskellige stadier af livscyklussen for de produkter, der vurderes

e) hvor det er hensigtsmæssigt, sociale og etiske aspekter, f.eks. ved henvisning til relevante internationale konventioner og aftaler såsom relevante ILO-standarder og adfærdskodekser

f) miljømærkekriterier der er opstillet for andre miljømærker, navnlig miljømærker i overensstemmelse med EN ISO 14024 type I, der er officielt anerkendt på nationalt eller regionalt plan, og som måtte eksistere for den pågældende produktgruppe, med henblik på at øge synergien

g) så vidt muligt målet om begrænsning af dyreforsøg.

4. EU-miljømærkekriterierne omfatter krav, der skal sikre, at de EU-miljømærkede produkter fungerer efter hensigten.

5. Før Kommissionen udarbejder EU-miljømærkekriterier for fødevarer og foderprodukter som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed ( 10 ), gennemfører den senest den 31. december 2011 en undersøgelse af, hvorvidt det er muligt at fastsætte pålidelige kriterier, der dækker sådanne produkters, herunder fiskeri- og akvakulturprodukters, miljøpræstation i hele deres livscyklus. Undersøgelsen bør lægge særlig vægt på alle EU-miljømærkekriteriers virkning på fødevarer og foderprodukter samt på uforarbejdede landbrugsprodukter, som er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 834/2007. Undersøgelsen bør tage hensyn til den mulighed, at kun økologisk mærkede produkter skulle være berettigede til at få EU-miljømærket, for at undgå forvirring hos forbrugerne.

Kommissionen afgør under hensyntagen til resultatet af undersøgelsen og Miljømærkenævnets udtalelse, og i overensstemmelse med den i artikel 16, stk. 2, nævnte forskriftsprocedure med kontrol, for hvilken gruppe af fødevarer og foder, om nogen, det er muligt at udforme EU-miljømærkekriterier.

6. EU-miljømærket må ikke tildeles varer, som indeholder stoffer eller præparater/blandinger, der opfylder kriterierne for klassifikation som giftige, miljøfarlige, kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske (CMR) i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger ( 11 ) eller varer, som indeholder stoffer, der er nævnt i artikel 57 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur ( 12 ).

7. For specifikke kategorier af varer, der indeholder de i stk. 6 omhandlede stoffer, og kun i tilfælde hvor det ikke er teknisk muligt at erstatte dem som sådan eller via anvendelse af alternative materialer eller design, eller i tilfælde af produkter, der har en væsentlig højere generel miljøpræstation sammenlignet med andre varer af samme kategori, kan Kommissionen træffe foranstaltninger med henblik på at indrømme undtagelser fra stk. 6. Der indrømmes ingen undtagelser vedrørende stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57 i forordning (EF) nr. 1907/2006/EF, og som identificeres i overensstemmelse med den procedure, der beskrives i artikel 59, stk. 1, i den nævnte forordning, og som findes i blandinger, i en artikel eller i nogen homogen del af en kompleks artikel i koncentrationer på over 0,1 % (vægt/vægt). Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2.

Artikel 7

Udarbejdelse og revision af EU-miljømærkekriterierne

1. Efter høring af Miljømærkenævnet kan Kommissionen, medlemsstaterne, ansvarlige organer og andre interessenter tage initiativ til og lede udarbejdelsen eller revisionen af EU-miljømærkekriterierne. Får sådanne andre interessenter til opgave at lede udarbejdelsen af kriterier, skal de dokumentere, at de har ekspertise på produktområdet, og at de er i stand til at lede processen neutralt og i overensstemmelse med denne forordnings mål. I den forbindelse gives konsortier bestående af mere end én interessegruppe fortrinsret.

Den, der tager initiativet til og leder udarbejdelsen eller revisionen af EU-miljømærkekriterierne, tilvejebringer følgende dokumenter efter proceduren i bilag I, del A:

a) en forberedende rapport

b) et udkast til kriterieforslag

c) en teknisk rapport til støtte for udkastet til kriterieforslaget

d) en slutrapport

e) en vejledning for mulige brugere af EU-miljømærket og ansvarlige organer

f) en vejledning for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter.

Disse dokumenter forelægges Kommissionen og Miljømærkenævnet.

2. Hvis der allerede er blevet udarbejdet kriterier under en anden miljømærkeordning, der opfylder kravene til miljømærker i overensstemmelse med EN ISO 14024 type I, for en produktgruppe, for hvilken der ikke er blevet udarbejdet EU-miljømærkekriterier, kan en medlemsstat, hvor den anden miljømærkeordning er anerkendt, efter høring af Kommissionen og Miljømærkenævnet foreslå, at de pågældende kriterier indarbejdes i EU-miljømærkeordningen.

I disse tilfælde anvendes den kortere kriterieudarbejdelsesprocedure, der er fastsat i bilag I, del B, forudsat at de foreslåede kriterier er blevet udarbejdet i overensstemmelse med bilag I, del A. Enten Kommissionen eller den medlemsstat, der i henhold til første afsnit har foreslået den forkortede procedure for kriterieudarbejdelse, leder denne procedure.

3. Hvis der er behov for en ikke-væsentlig revision af kriterierne, kan en kort revisionsprocedure som fastsat i bilag I, del C, finde anvendelse.

4. Senest 19. februar 2011 når Miljømærkenævnet og Kommissionen til enighed om en arbejdsplan, der omfatter en strategi og en ikke-udtømmende liste over produktgrupper. Denne plan tager hensyn til andre fællesskabsforanstaltninger (f.eks. med hensyn til grønne offentlige indkøb) og kan ajourføres i overensstemmelse med Fællesskabets seneste strategiske mål på miljøområdet. Planen skal ajourføres regelmæssigt.

Artikel 8

Fastsættelse af EU-miljømærkekriterierne

1. Der skal udarbejdes forslag til EU-miljømærkekriterier i overensstemmelse med proceduren i bilag I og under hensyntagen til arbejdsplanen.

2. Kommissionen vedtager senest ni måneder efter høring af Miljømærkenævnet foranstaltninger til fastsættelse af specifikke EU-miljømærkekriterier for hver produktgruppe. Sådanne foranstaltninger offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Kommissionen tager i sit endelige forslag hensyn til Miljømærkenævnets bemærkninger og fremhæver, dokumenterer og begrunder klart eventuelle ændringer i sit endelig forslag sammenlignet med forslag til udkastet til kriterier efter høringen af Miljømærkenævnet.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i forordningen ved at supplere denne, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2.

3. I forbindelse med de i stk. 2 nævnte foranstaltninger skal Kommissionen:

a) opstille krav til vurderingen af de specifikke produkters overensstemmelse med EU-miljømærkekriterierne (»vurderingskriterier«)

b) angive tre væsentlige miljømæssige egenskaber for hver produktgruppe, som kan anføres i det valgfri mærke med tekst boks, som beskrevet i bilag II

c) for hver produktgruppe fastsætte den relevante gyldighedsperiode for kriterierne og for kravene til vurderingen

d) angive den produktvariation, der er tilladt i den i litra c) nævnte gyldighedsperiode.

4. Ved fastsættelsen af EU-miljømærkekriterier skal det sikres, at der ikke indføres foranstaltninger, hvis gennemførelse vil skabe en uforholdsmæssig stor administrativ og økonomisk byrde for SMV'er.

Artikel 9

Tildeling af EU-miljømærket og vilkår og betingelser for anvendelse

1. Enhver erhvervsdrivende, der ønsker at anvende EU-miljømærket, skal indgive ansøgning til et af de ansvarlige organer, der er omhandlet i artikel 4, i overensstemmelse med følgende regler:

a) har et produkt sin oprindelse i en enkelt medlemsstat, skal ansøgningen indgives til et ansvarligt organ i denne medlemsstat

b) har et produkt sin oprindelse i samme form i flere medlemsstater, kan ansøgningen indgives til et ansvarligt organ i en af disse medlemsstater

c) har et produkt sin oprindelse uden for Fællesskabet, indgives ansøgningen til et ansvarligt organ i en hvilken som helst af de medlemsstater, hvor produktet markedsføres eller vil blive markedsført.

2. EU-miljømærket udformes som angivet i bilag II.

EU-miljømærket må kun anvendes i forbindelse med produkter, der opfylder EU-miljømærkekriterierne, og for hvilke EU-miljømærket er tildelt.

3. Ansøgningerne skal angive den erhvervsdrivendes fulde kontaktoplysninger, den pågældende produktgruppe og en fuldstændig beskrivelse af produktet samt alle andre oplysninger, som det ansvarlige organ har anmodet om.

Ansøgninger skal indeholde al relevant dokumentation, som anført i de EU-miljømærkekriterier, Kommissionen har opstillet for den pågældende produktgruppe.

4. Det ansvarlige organ, som modtager en ansøgning, opkræver et gebyr i overensstemmelse med bilag III. EU-miljømærket må kun anvendes, hvis gebyrerne er betalt inden for den fastsatte frist.

5. Inden for to måneder efter modtagelse af en ansøgning kontrollerer det ansvarlige organ, hvorvidt dokumentationen er fuldstændig og underretter den erhvervsdrivende. Det ansvarlige organ kan afvise ansøgningen, hvis den erhvervsdrivende ikke har indleveret den fuldstændige dokumentation senest seks måneder efter en sådan underretning.

Hvis den forelagte dokumentation er fyldestgørende, og det ansvarlige organ har kontrolleret, at produktet opfylder EU-miljømærkekriterierne og de krav til vurdering, der er offentliggjort i henhold til artikel 8, giver det ansvarlige organ produktet et registreringsnummer.

De erhvervsdrivende afholder omkostningerne ved testning og vurdering af overensstemmelse med EU-miljømærkekriterierne. De erhvervsdrivende kan få pålagt at afholde rejse- og opholdsomkostninger, når det er nødvendigt med verifikation på stedet uden for den medlemsstat, hvor det ansvarlige organ er hjemmehørende.

6. Hvis EU-miljømærkekriterierne kræver, at produktionsanlæg opfylder visse krav, skal disse opfyldes i alle anlæg, hvor det EU-miljømærkede produkt fremstilles. Det ansvarlige organ foretager om nødvendigt kontrolbesøg på stedet eller udpeger en bemyndiget repræsentant til dette formål.

7. Ansvarlige organer skal fortrinsvis anerkende de test, der er akkrediteret efter ISO 17025, og verifikationer, der er akkrediteret efter standard EN 45011 eller en tilsvarende international standard. Ansvarlige organer samarbejder for at sikre en effektiv og konsekvent gennemførelse af vurderings- og verifikationsprocedurerne, navnlig gennem den arbejdsgruppe, der er omhandlet i artikel 13.

8. Det ansvarlige organ indgår med hver enkelt erhvervsdrivende en kontrakt, der omfatter betingelserne for brug af EU-miljømærket (herunder bestemmelser om tilladelse til og inddragelse af EU-miljømærket, navnlig efter revisionen af kriterierne). Til det formål anvendes en standardkontrakt efter skabelonen i bilag IV.

9. Den erhvervsdrivende må først sætte EU-miljømærket på produktet efter kontraktens indgåelse. Den erhvervsdrivende placerer også registreringsnummeret på produktet, der bærer EU-miljømærket.

10. Det ansvarlige organ, der har tildelt et produkt EU-miljømærket, giver Kommissionen meddelelse herom. Kommissionen opretter et fælles register og ajourfører det regelmæssigt. Registeret skal være offentligt tilgængeligt på et websted, der omhandler EU-miljømærket.

11. EU-miljømærket må anvendes på produkter, som har fået tildelt EU-miljømærket, og på reklamemateriale for disse.

12. Tildelingen af EU-miljømærket berører ikke miljøkrav og andre forskrifter i fællesskabslovgivningen og den nationale lovgivning, der gælder for de forskellige stadier i produktets livscyklus.

13. Retten til at anvende EU-miljømærket gælder ikke for anvendelse af EU-miljømærket som del af et varemærke.

Artikel 10

Markedsovervågning og tilsyn med anvendelsen af EU-miljømærket

1. Falsk eller vildledende reklame og anvendelse af et mærke eller logo, der kan forveksles med EU-miljømærket, er forbudt.

2. Det ansvarlige organ kontrollerer regelmæssigt, at produkter, der er blevet tildelt EU-miljømærket, opfylder de EU-miljømærkekriterier og vurderingskrav, der er offentliggjort i henhold til artikel 8. Det ansvarlige organ foretager om nødvendigt også sådan kontrol efter en klage. Denne kontrol kan ske i form af stikprøvekontrol.

Det ansvarlige organ, der har tildelt produktet EU-miljømærket, underretter EU-miljømærkebrugeren om klager, der er indgivet vedrørende det EU-miljømærkede produkt, og kan anmode brugeren om at besvare disse klager. Det ansvarlige organ kan hemmeligholde klagerens identitet over for brugeren.

3. EU-miljømærkebrugeren giver det ansvarlige organ, der har tildelt produktet EU-miljømærket, mulighed for at foretage alle undersøgelser, der er nødvendige for at overvåge, at produktet løbende opfylder produktgruppekriterierne og artikel 9.

4. EU-miljømærkebrugeren giver efter anmodning fra det ansvarlige organ, der har tildelt produktet EU-miljømærket, adgang til de lokaler, hvor det pågældende produkt er fremstillet.

Anmodningen kan fremsættes på ethvert rimeligt tidspunkt og uden forvarsel.

5. Hvis et ansvarligt organ, der, efter at brugeren af EU-miljømærket har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger, finder, at et produkt med EU-miljømærket ikke overholder de relevante produktgruppekriterier, eller at EU-miljømærket ikke anvendes i overensstemmelse med artikel 9, forbyder det enten brugen af EU-miljømærket på det pågældende produkt eller, såfremt EU-miljømærket er tildelt af at andet ansvarlig organ, underretter det dette ansvarlige organ. EU-miljømærkebrugeren har ikke ret til refusion af gebyrerne, jf. artikel 9, stk. 4, hverken helt eller delvis.

Det ansvarlige organ underretter straks alle de andre ansvarlige organer og Kommissionen om forbuddet.

6. Det ansvarlige organ, der har tildelt produktet EU-miljømærket, må ikke videregive de oplysninger, som det har fået adgang til i forbindelse med kontrollen af EU-miljømærkebrugerens overholdelse af reglerne for anvendelse af EU-miljømærket i artikel 9, og må ikke anvende dem til formål uden forbindelse med tildelingen til anvendelse af EU-miljømærket.

Det ansvarlige organ træffer alle rimelige forholdsregler for at sikre, at de forelagte dokumenter beskyttes mod forfalskning og misbrug.

Artikel 11

Miljømærkeordninger i medlemsstaterne

1. Hvis der er offentliggjort kriterier for EU-miljømærket for en given produktgruppe, kan andre nationale eller regionale officielt anerkendte EN ISO 14024 type I miljømærkeordninger, som ikke omfatter den pågældende produktgruppe på offentliggørelsestidspunktet, kun udvides til denne produktgruppe, såfremt kriterierne, der er udarbejdet under de pågældende ordninger, er mindst lige så strenge som kriterierne for EU-miljømærket.

2. Med henblik på at harmonisere kriterierne for europæiske miljømærkeordninger (EN ISO 14024 type I) skal EU-miljømærkekriterierne også tage hensyn til eksisterende kriterier, der er udarbejdet i officielt anerkendte miljømærkningsordninger i medlemsstaterne.

Artikel 12

Fremme af EU-miljømærket

1. Medlemsstaterne og Kommissionen når i samarbejde med Miljømærkenævnet til enighed om en specifik handlingsplan til fremme af anvendelse af EU-miljømærket ved:

a) opmærksomhedsskabende foranstaltninger samt offentlige informations- og oplysningskampagner, der er henvendt til forbrugere, producenter, fabrikanter, grossister, tjenesteydere, offentlige indkøbere, handlende, detailhandlere og offentligheden generelt

b) at anspore til anvendelse af ordningen, især for SMV'er

og støtter således videreudviklingen af ordningen.

2. Fremme af EU-miljømærket kan ske via EU-miljømærkewebstedet, som indeholder grundlæggende informations- og reklamemateriale om EU-miljømærket, og oplysninger om, hvor der kan købes EU-miljømærkede produkter, på alle fællesskabssprog.

3. Medlemsstaterne tilskynder til anvendelse af vejledningen for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter, jf. bilag I, del A, punkt 5. Med henblik på dette overvejer medlemsstaterne f.eks. at opstille mål for indkøb af produkter, der opfylder kriterierne i denne vejledning.

Artikel 13

Udveksling af oplysninger og erfaringer

1. For at fremme en konsekvent gennemførelse af forordningen, udveksler de ansvarlige organer regelmæssigt oplysninger og erfaringer, navnlig om anvendelsen af artikel 9 og 10.

2. Til dette formål nedsætter Kommissionen en arbejdsgruppe af ansvarlige organer. Arbejdsgruppen mødes mindst to gange om året. Rejseudgifterne afholdes af Kommissionen. Arbejdsgruppen vælger sin formand og vedtager sin forretningsorden.

Artikel 14

Rapport

Senest 19. februar 2015 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af EU-miljømærkeordningen. Rapporten skal også pege på faktorer, der kan indgå i en eventuel gennemgang af ordningen.

Artikel 15

Ændring af bilag

Kommissionen kan ændre bilagene, herunder maksimumsgebyrerne i bilag III, under hensyntagen til behovet for gebyrer til at dække omkostningerne ved administration af ordningen.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 16, stk. 2.

Artikel 16

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Artikel 17

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver hurtigst muligt Kommissionen meddelelse om disse regler og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer.

Artikel 18

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 1980/2000 ophæves hermed.

Artikel 19

Overgangsbestemmelser

Forordning (EF) nr. 1980/2000 gælder fortsat for kontrakter, der er indgået i medfør af dens artikel 9, indtil udløbsdatoen for de pågældende kontrakter, undtagen for bestemmelserne vedrørende gebyrer.

Artikel 9, stk. 4, i og bilag III til denne forordning skal anvendes på sådanne kontrakter.

Artikel 20

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I

PROCEDURE VED UDARBEJDELSE OG REVISION AF EU-MILJØMÆRKEKRITERIERNE

A. Standardprocedure

Følgende dokumenter udarbejdes:

1. Forberedende rapport

Den forberedende rapport skal indeholde følgende:

— En kvantitativ angivelse af produktgruppens potentiale for miljøforbedringer, idet der tages hensyn til miljøforbedringer, der er knyttet til andre lignende europæiske og nationale eller regionale EN ISO 14024 type I miljømærkeordninger.

— Begrundelse for valg og afgrænsning af produktgruppen.

— Overvejelse af eventuelle handelsspørgsmål.

— Analyse af kriterierne for opnåelse af andre miljømærker.

— Gældende love og igangværende lovgivningstiltag med relevans for produktgruppesektoren.

— En analyse af mulighederne for at erstatte farlige eller skadelige stoffer med sikrere stoffer som sådan eller via anvendelse af alternative materialer eller design, når det er teknisk muligt, navnlig med hensyn til særligt problematiske stoffer som nævnt i artikel 57 i forordning (EF) nr. 1907/2006.

— EU-markedsoplysninger for sektoren, herunder salgsvolumen og omsætning.

— De EU-miljømærkede produkters aktuelle og potentielle fremtidige markedsandel.

— Oplysninger om omfanget og den generelle betydning af de miljøpåvirkninger, produktgruppen giver anledning til, fremkommet ved nye eller eksisterende livscyklusanalyser. Anden videnskabelig dokumentation kan også anvendes. Kritiske og kontroversielle spørgsmål rapporteres i detaljer og vurderes.

— Henvisninger til data og oplysninger, der er indsamlet og anvendt til udarbejdelse af rapporten.

Den forberedende rapport gøres tilgængelig på Kommissionens EU-miljømærkewebsted med henblik på kommentarer og referencer under udarbejdelsen af kriterierne.

Når der skal udarbejdes kriterier for grupper af fødevarer og foderprodukter, skal den forberedende rapport, jf. den i artikel 6, stk. 5, nævnte undersøgelse, påvise følgende:

— der er en reel miljøværdigevinst ved at udvikle EU-miljømærkekriterier for det valgte produkt

— EU-miljømærket har taget hensyn til hele produktets livscyklus, og

— anvendelsen af EU-miljømærket på det valgte produkt ikke skaber forvirring, når det sammenlignes med andre fødevaremærker.

2. Forslag til udkast til kriterier og en hertil knyttet teknisk rapport

Efter offentliggørelsen af den forberedende rapport udarbejdes der et forslag til udkast til kriterier og en teknisk rapport til støtte for forslaget.

Udkastet til kriterier skal opfylde følgende krav:

— de skal baseres på de bedste produkter, som findes på fællesskabsmarkedet med hensyn til miljøpræstationen gennem hele deres livscyklus, og de skal vejledende svare til 10-20 % af de bedste produkter på fællesskabsmarkedet med hensyn til miljøpræstation på det tidspunkt, de vedtages

— for at give mulighed for den nødvendige fleksibilitet fastsættes den nøjagtige procentdel i hvert enkelt tilfælde og med det formål at fremme de mest miljøvenlige produkter og sikre, at forbrugerne får et tilstrækkeligt udvalg

— de skal tage hensyn til nettoresultatet for miljøet af forholdet mellem miljøforbedringer og miljøbelastninger, inklusive sundheds- og sikkerhedsaspekter. Hvor det er hensigtsmæssigt, tages der hensyn til social og etiske aspekter, f.eks. ved at henvise til relevante internationale konventioner og aftaler såsom relevante ILO-standarder og adfærdskodekser

— de skal baseres på produktets væsentligste miljøpåvirkninger, så vidt muligt udtrykkes ved hjælp af tekniske nøgleindikatorer for produktets miljøpræstationer og være egnet til vurdering efter denne forordnings bestemmelser

— de skal baseres på forsvarlige data og oplysninger, der så vidt muligt er repræsentative for hele Fællesskabets marked

— de skal baseres på livscyklusdata og kvantitative miljøpåvirkninger, så vidt muligt i overensstemmelse med det europæiske referencesystem for livscyklusdata, ELCD (European Reference Life Cycle Data System)

— de skal tage hensyn til udtalelserne fra alle de interessenter, der har deltaget i høringsforløbet

— de skal garantere harmonisering med gældende lovgivning for produktgruppen med hensyn til definitioner, prøvningsmetoder og teknisk og administrativ dokumentation

— de skal tage hensyn til relevante fællesskabspolitikker og til det arbejde, der er udført med andre, beslægtede produktgrupper.

Forslaget til udkastet til kriterier skal formuleres således, at det er letforståeligt for dem, der ønsker at anvende kriterierne. Hvert kriterium skal være begrundet, og de miljømæssige fordele i forbindelse med hvert kriterium skal forklares. Det skal fremhæve de kriterier, der svarer til de væsentligste miljømæssige egenskaber.

Den tekniske rapport skal mindst indeholde følgende oplysninger:

— en videnskabelig forklaring af hvert krav og kriterium

— en kvantitativ angivelse af de generelle miljøpræstationer, som kriterierne tilsammen forventes at medføre, sat i forhold til gennemsnittet for markedets produkter

— et skøn over de forventede miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige virkninger af kriterierne som helhed

— de relevante prøvningsmetoder til vurdering af de forskellige kriterier

— et skøn over prøvningsomkostningerne

— for hvert enkelt kriterium oplysninger om alle prøvninger, rapporter og anden dokumentation, som brugeren skal forelægge på anmodning fra et ansvarligt organ i henhold til artikel 10, stk. 3.

Forslaget til udkastet til kriterier og den tekniske rapport lægges ud til offentlig konsultation på Kommissionens EU-miljømærkewebsted med henblik på kommentarer. Produktgruppelederen formidler forslaget og rapporten til alle interessenter.

Der holdes mindst to møder i den åbne arbejdsgruppe om udkastet til kriterier, hvortil alle interessenter, såsom ansvarlige organer, erhvervslivet (herunder små og mellemstore virksomheder), fagforeninger, detailhandlere, importører, miljø- og forbrugerorganisationer, inviteres. Kommissionen deltager også i disse møder.

Forslaget til udkastet til kriterier og den tekniske rapport stilles til rådighed mindst en måned før det første arbejdsgruppemøde. Eventuelle efterfølgende forslag til udkast til kriterier stilles til rådighed mindst en måned før de efterfølgende møder. Begrundelsen for ændringer i kriterierne i efterfølgende udkast skal forklares fyldestgørende og dokumenteres med henvisning til drøftelser på de åbne arbejdsgruppers møder og eventuelle kommentarer modtaget i forbindelse med den offentlige høring.

Der gives svar på alle modtagne kommentarer i løbet af kriterieudarbejdelsesforløbet, og det angives, om de blev accepteret eller afvist, og med hvilken begrundelse.

3. Slutrapport og udkast til kriterier

Slutrapporten skal indeholde følgende:

Klare svar på alle kommentarer og forslag med angivelse af, om de er accepteret eller afvist og hvorfor. Interessenter i og uden for Den Europæiske Union behandles på lige fod.

Rapporten skal også indeholde følgende elementer:

— et resumé på en side om omfanget af de ansvarlige organers tilslutning til udkastet til kriterier

— en kortfattet liste over alle de dokumenter, der har været rundsendt under arbejdet med at opstille kriterierne, med angivelse af datoen for udsendelsen af hvert dokument og af modtagerne af hvert dokument, samt en kopi af de pågældende dokumenter

— en liste over de interessenter, der har deltaget i arbejdet eller er blevet hørt eller har afgivet udtalelse, samt med deres kontaktoplysninger

— et resumé

— tre væsentlige miljømæssige egenskaber for produktgruppen, som kan anføres i det valgfri mærke med tekstboks, jf. bilag II

— et forslag til en markedsførings- og oplysningsstrategi for produktgruppen.

Alle indkomne bemærkninger til slutrapporten skal tages i betragtning, og efter anmodning gives der oplysninger om, hvordan bemærkningerne er blevet fulgt op.

4. Vejledning for mulige brugere af EU-miljømærket og ansvarlige organer

Der udarbejdes en vejledning til hjælp for mulige brugere af EU-miljømærket og ansvarlige organer, når de skal vurdere, om produkterne overholder kriterierne.

5. Vejledning for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter

Der udarbejdes en vejledning i brugen af EU-miljømærkekriterierne for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter.

Kommissionen leverer skabeloner, oversat til alle EU's officielle sprog, til vejledningen for mulige brugere og ansvarlige organer og til vejledningen for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter.

B. Kort procedure, når der er udarbejdet kriterier i andre miljømærkeordninger, der opfylder EN ISO 14024 type I

Der forelægges Kommissionen en enkelt rapport. Denne rapport skal indeholde et afsnit, der viser, at de tekniske og høringsmæssige krav i del A er efterkommet, og et forslag til udkast til kriterier, en vejledning for mulige EU-miljømærkebrugere og ansvarlige organer samt en vejledning for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter.

Hvis Kommissionen finder det godtgjort, at rapporten og kriterierne opfylder kravene i del A, gøres rapporten og forslaget til udkastet til kriterier tilgængelig med henblik på offentlig høring på Kommissionens EU-miljømærkewebsted i to måneder, således at der kan indgives kommentarer.

Alle kommentarer, der modtages i løbet af den offentlige høringsperiode, besvares, og det angives, om de er accepteret eller afvist og hvorfor.

Kommissionen vedtager kriterierne efter indførelse af eventuelle ændringer i den offentlige høringsperiode, og hvis ingen medlemsstat anmoder om et møde i den åbne arbejdsgruppe, jf. artikel 8.

På anmodning fra en medlemsstat holdes der et møde i den åbne arbejdsgruppe om udkastet til kriterier, hvor alle interessenter, såsom ansvarlige organer, erhvervslivet (herunder små og mellemstore virksomheder), fagforeninger, detailhandlere, importører, miljø- og forbrugerorganisationer, deltager. Kommissionen deltager også i dette møde.

Kommissionen vedtager kriterierne, jf. artikel 8, efter indførelse af eventuelle ændringer foretaget under den offentlige høringsperiode eller under mødet i den åbne arbejdsgruppe.

C. Kort procedure for ikke-væsentlige ændringer af kriterierne

Kommissionen udarbejder en rapport, der indeholder følgende:

— en begrundelse, hvori det forklares, hvorfor der ikke er behov for en fuldstændig revision af kriterierne, og hvorfor det er tilstrækkeligt med en ren opdatering af kriterierne og deres stringensniveau

— et teknisk afsnit, som ajourfører tidligere markedsoplysninger, der har været anvendt til at fastsætte kriterierne

— et revideret forslag til udkast til kriterier

— en kvantitativ angivelse af de generelle miljøpræstationer, som kriterierne tilsammen forventes at medføre, sat i forhold til gennemsnittet for markedets produkter

— en revideret vejledning for mulige brugere af EU-miljømærket og ansvarlige organer samt

— en revideret vejledning for myndigheder, der indgår offentlige kontrakter.

Rapporten og forslaget til udkastet til kriterier lægges ud til offentlig høring på Kommissionens EU-miljømærkewebsted i et tidsrum af to måneder med henblik på kommentarer.

Alle kommentarer, der modtages i løbet af den offentlige høringsperiode, besvares, og det angives, om de er accepteret eller afvist og hvorfor.

Efter indførelse af eventuelle ændringer foretaget i løbet af den offentlige høringsperiode, og hvis ingen medlemsstat anmoder om et møde i den åbne arbejdsgruppe, kan Kommissionen vedtage kriterierne i overensstemmelse med artikel 8.

På anmodning fra en hvilken som helst af medlemsstaterne afholdes der et møde i den åbne arbejdsgruppe om udkastet til reviderede kriterier, hvor alle interessenter, såsom ansvarlige organer, erhvervslivet (herunder små og mellemstore virksomheder), fagforeninger, detailhandlere, importører, miljø- og forbrugerorganisationer, deltager. Kommissionen deltager også i dette møde.

Med forbehold af eventuelle ændringer, der indføres under den offentlige høringsperiode eller under mødet i arbejdsgruppen, kan Kommissionen vedtage kriterierne i overensstemmelse med artikel 8.









BILAG II

EU-MILJØMÆRKETS UDFORMNING

EU-miljømærket udformes efter følgende model:

Mærke:

Valgfrit mærke med tekstrubrik (den erhvervsdrivendes mulighed for at anvende denne tekstrubrik og den anvendte tekst skal være i overensstemmelse med, hvad der er anført i de relevante produktgruppekriterier):

EU-miljømærkets registreringsnummer anføres ligeledes på produktet. Det har følgende udformning:

xxxx henviser til registreringslandet, yyy til produktgruppen og zzzzz til det nummer, som det ansvarlige organ har givet.

Mærket, det valgfrie mærke med tekstrubrik og registreringsnummeret printes enten i to farver (Pantone 347 grøn til blomstens blade og stilk, til »Є«-symbolet, web-adressen og EU-akronymet, og Pantone 279 til alle andre elementer, tekst og kanter) eller i sort på hvidt eller i hvidt på sort.

▼M1









BILAG III

1. Ansøgningsgebyr

Det ansvarlige organ, hvortil der indgives en ansøgning, opkræver et gebyr for behandlingen af ansøgningen. Dette gebyr kan ikke være lavere end 200 EUR og ikke højere end 2 000 EUR.

Hvis det drejer sig om små og mellemstore virksomheder ( 13 ) og erhvervsdrivende fra udviklingslande, må gebyret for behandlingen af ansøgningen ikke overstige 600 EUR.

For så vidt angår mikrovirksomheder ( 14 ) må gebyret for behandlingen af ansøgningen ikke overstige 350 EUR.

Gebyret for behandling af ansøgningen nedsættes med 30 % for ansøgere, der er registrerede i fællesskabsordningen for miljøledelse og miljørevision (EMAS), eller med 15 % for ansøgere, der er certificerede i henhold til ISO-standard 14001. Nedsættelserne er ikke kumulative. Hvis betingelserne for begge ordninger er opfyldt, anvendes kun den højeste nedsættelse.

Nedsættelse er betinget af, at ansøgeren udtrykkeligt forpligter sig til at sikre, at dens miljømærkede produkter fuldstændig opfylder EU-miljømærkekriterierne i hele kontraktens gyldighedsperiode, og at denne forpligtelse behørigt integreres i ansøgerens miljøpolitik og detaljerede miljømålsætninger.

De ansvarlige organer kan opkræve et gebyr for ændring eller udvidelse af en licens. Gebyret herfor må ikke være højere end ansøgningsgebyret, og ovennævnte nedsættelser finder også anvendelse.

Ansøgningsgebyret dækker ikke omkostningerne ved testning og verifikation foretaget af tredjeparter og eventuelle inspektioner på stedet, der kan kræves af en tredjepart eller et ansvarligt organ. Ansøgerne afholder selv omkostningerne ved sådan testning, verifikation og inspektion.

2. Årligt gebyr

Det ansvarlige organ kan forlange, at hver ansøger, der har fået tildelt et EU-miljømærke, betaler et årligt gebyr. Dette kan være et fast gebyr eller en afgift baseret på den årlige salgsværdi i EU af det produkt, som har fået tildelt EU-miljømærket.

Gebyret dækker en periode, der begynder den dato, EU-miljømærket tildeles ansøgeren.

Hvis gebyret beregnes som en procentdel af den årlige salgsværdi, må det ikke være større end 0,15 % af denne værdi. Afgiften baseres på priser ab fabrik, når det produkt, som har fået tildelt EU-miljømærket, er en vare. Gebyret baseres på leveringsprisen, når det har relation til tjenesteydelser.

Maksimumsbeløbet fastsættes til 25 000 EUR pr. produktgruppe pr. ansøger.

I tilfælde af SMV’er, mikrovirksomheder eller ansøgere fra udviklingslande nedsættes det årlige gebyr med mindst 25 %.

Det årlige gebyr omfatter ikke udgifter til testning, verifikation og eventuelle inspektioner på stedet, der måtte kræves. Ansøgerne dækker selv omkostningerne ved sådan testning, verifikation og inspektion.

3. Inspektionsgebyr

Det ansvarlige organ kan opkræve et inspektionsgebyr.

▼B









BILAG IV

STANDARDKONTRAKT OM BETINGELSERNE FOR ANVENDELSE AF EU-MILJØMÆRKET

PRÆAMBEL

Det ansvarlige organ … (fuldstændig betegnelse)(i det følgende benævnt »det ansvarlige organ«)

hjemmehørende … (fuld adresse), som med henblik på undertegnelse af denne kontrakt repræsenteres af … (navn på den ansvarlige person) og … (indehaverens fulde navn), som producent, fabrikant, importør, tjenesteyder, engros- eller detailhandler, hvis officielle registrerede adresse er … (fuld adresse), i det følgende benævnt »indehaveren«, repræsenteret ved … (navn på den ansvarlige person) er blevet enige om følgende vedrørende anvendelsen af EU-miljømærket, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket ( 15 ), (i det følgende benævnt »EU-miljømærkeforordningen«):

1. ANVENDELSE AF EU-MILJØMÆRKET

1.1. Det ansvarlige organ indrømmer indehaveren ret til at anvende EU-miljømærket til sine produkter som beskrevet i vedlagte produktspecifikationer, som opfylder de relevante produktgruppekriterier gældende for perioden …, vedtaget af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den … (dato), offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af … (fuld reference), og vedlagt denne kontrakt.

1.2. EU-miljømærket må kun anvendes i de former, der er fastsat i bilag II til EU-miljømærkeforordningen.

1.3. Indehaveren skal sørge for, at det miljømærkede produkt til enhver tid i hele kontraktperioden er i overensstemmelse med alle anvendelsesbetingelserne og bestemmelserne i artikel 9 i EU-miljømærkeforordningen. Der kræves ikke en ny ansøgning for de ændringer af produkternes egenskaber, der ikke påvirker opfyldelsen af kriterierne. Indehaveren informerer imidlertid det ansvarlige organ om sådanne ændringer pr. anbefalet brev. Det ansvarlige organ kan foretage passende kontrol.

1.4. Kontrakten kan udvides til et større antal produkter end oprindelig forudset under forudsætning af det ansvarlige organs samtykke og på den betingelse, at de tilhører samme produktgruppe, og at de også opfylder kriterierne for gruppen. Det ansvarlige organ kan kontrollere, at disse betingelser opfyldes. Det bilag, der indeholder produktspecifikationernes, ændres i overensstemmelse hermed.

1.5. Indehaveren må ikke reklamere eller fremsætte erklæringer eller benytte noget mærke eller logo på en måde, der er egnet til at give et urigtigt eller vildledende indtryk eller at fremkalde forveksling eller skade EU-miljømærkets anseelse.

1.6. Indehaveren er i henhold til denne kontrakt ansvarlig for, hvorledes EU-miljømærket anvendes i forbindelse med det pågældende produkt, navnlig i reklamesammenhæng.

1.7. Det ansvarlige organ, herunder de repræsentanter, der bemyndiges hertil, kan foretage enhver nødvendig undersøgelse for at kontrollere, at indehaveren til stadighed overholder både produktgruppekriterierne og anvendelsesbetingelserne samt bestemmelserne i denne kontrakt i overensstemmelse med reglerne i artikel 10 i EU-miljømærkeforordningen.

2. SUSPENSION ELLER TILBAGEKALDELSE

2.1. Hvis indehaveren bliver opmærksom på, at han ikke opfylder anvendelsesbetingelserne eller bestemmelserne i punkt 1 i denne kontrakt, skal han meddele dette til det ansvarlige organ og undlade at anvende EU-miljømærket, indtil anvendelsesbetingelserne eller bestemmelserne er blevet opfyldt og det ansvarlige organ er blevet underrettet derom.

2.2. Finder det ansvarlige organ, at indehaveren har overtrådt anvendelsesbetingelserne eller bestemmelserne i denne kontrakt, kan det suspendere eller tilbagekalde indehaverens tilladelse til at anvende EU-miljømærket og træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at hindre indehaveren i at anvende mærket yderligere, herunder de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 10 og 17 i EU-miljømærkeforordningen.

3. ANSVARSBEGRÆNSNING OG SKADESERSTATNING

3.1. Indehaveren må ikke lade EU-miljømærket indgå i nogen garanti eller indeståelse i forbindelse med det produkt, som er omhandlet i punkt 1.1 i denne kontrakt.

3.2. Det ansvarlige organ, herunder dets bemyndigede repræsentanter, hæfter ikke for tab eller skade, som indehaveren pådrager sig som følge af tildeling og/eller anvendelse af EU-miljømærket.

3.3. Det ansvarlige organ, herunder dets bemyndigede repræsentanter, hæfter ikke for tab eller skade, som tredjepart pådrager sig som følge af tildeling og/eller anvendelse af EU-miljømærket, herunder reklame.

3.4. Indehaveren skal yde erstatning og holde det ansvarlige organ og dets bemyndigede repræsentanter skadesløse for tab, skade eller ansvar, som det ansvarlige organ eller dets bemyndigede repræsentanter pådrager sig som følge af indehaverens kontraktbrud, eller fordi det ansvarlige organ stolede på de oplysninger eller den dokumentation, som indehaveren havde givet, herunder krav fra tredjepart.

4. GEBYRER

4.1. Ansøgningsgebyrets og det årlige gebyrs størrelse fastsættes i overensstemmelse med bilag III i EU-miljømærkeforordningen.

4.2. EU-miljømærket må kun anvendes, hvis alle gebyrer er betalt rettidigt.

5. KONTRAKTENS VARIGHED OG LOVVALG

5.1. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 5.1, 5.2, 5.3 og 5.4, gælder denne kontrakt fra den dato, hvor den undertegnes indtil (…), eller indtil produktgruppekriteriernes ophør, hvad måtte komme først.

5.2. Hvis indehaveren har overtrådt anvendelsesbetingelserne eller bestemmelserne i denne kontrakt, jf. punkt 2.2, er det ansvarlige organ berettiget til at betragte dette som et kontraktbrud, og det ansvarlige organ kan da ud over bestemmelserne i punkt 2.2, ophæve kontrakten ved anbefalet brev til indehavere, før det i punkt 5.1, anførte tidspunkt (efter udløbet af en frist, der fastlægges af det ansvarlige organ).

5.3. Indehaveren kan ophæve kontrakten med tre måneders varsel ved anbefalet brev til det ansvarlige organ.

5.4. Hvis de i punkt 1.1, nævnte produktgruppekriterier forlænges uændret i en vis periode, og hvis det ansvarlige organ ikke mindst tre måneder før produktgruppekriteriernes og denne kontrakts ophør skriftligt har varslet kontraktens ophør, skal det ansvarlige organ mindst tre måneder forud underrette indehaveren om, at kontrakten automatisk fornyes for et tidsrum svarende til det tidsrum, produktgruppekriterierne forbliver i kraft.

5.5. Efter kontraktens ophør må indehaveren ikke anvende EU-miljømærket i forbindelse med det i punkt 1.1 og i bilaget til denne kontrakt nævnte produkt, hverken som mærkning eller i reklameøjemed. EU-miljømærket må imidlertid, i en periode på seks måneder efter kontraktens ophør, anvendes på de produkter, indehaveren eller andre har på lager, og som er fremstillet før kontraktens ophør. Sidstnævnte bestemmelse gælder ikke, hvis kontrakten er blevet ophævet af de i punkt 5.2, nævnte årsager.

5.6. Enhver tvist mellem det ansvarlige organ og indehaveren ligesom enhver fordring mellem parterne indbyrdes på grundlag af denne kontrakt, som ikke er blevet afgjort ved en mindelig ordning mellem de kontraherende parter, henhører under gældende lov fastsat i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) ( 16 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007 om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (Rom II) ( 17 ). Følgende bilag udgør en del af denne kontrakt: — en kopi af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket på (de(t) relevante fællesskabssprog) — produktspecifikationer, der mindst skal indeholde oplysninger om navne og/eller fabrikantens interne referencenumre, fabrikationssteder samt det eller de relevante EU-miljømærkeregistreringsnumre — en kopi af Kommissionens beslutning … (om produktgruppekriterier),

Udfærdiget i … den …

…

(Ansvarligt organ)

Udpeget person …

…

(Retligt bindende underskrift)

…

(Indehaver)

Udpeget person …

…

(Retligt bindende underskrift)









BILAG V

KRAV VEDRØRENDE ANSVARLIGE ORGANER

1. Et ansvarligt organ skal være uafhængigt af den organisation eller det produkt, det vurderer. Et organ, der tilhører en erhvervsorganisation og/eller brancheforening, som repræsenterer virksomheder, der er involveret i design, fremstilling, tilvejebringelse, samling, brug eller vedligeholdelse af produkter, som det vurderer, kan, forudsat at det er påvist, at det er uafhængigt, og at der ikke er tale om interessekonflikter, anses for at være et ansvarligt organ.

2. Et ansvarligt organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage overensstemmelsesvurdering, må ikke være konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller reparatør af de produkter, som de vurderer, eller bemyndiget repræsentant for nogle af disse parter. Dette udelukker ikke anvendelse af vurderede produkter, der er nødvendige for det ansvarlige organs aktiviteter, eller anvendelse af sådanne produkter i personligt øjemed. Et ansvarligt organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage overensstemmelsesvurdering, må ikke være direkte involveret i udformning, fremstilling eller konstruktion, markedsføring, installering, anvendelse eller vedligeholdelse af disse produkter eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, de er bemyndiget til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningsservice. Ansvarlige organer skal sikre, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten eller uvildigheden af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter.

3. Ansvarlige organer og deres personale skal udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på deres afgørelser eller resultaterne af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.

4. Et ansvarligt organ skal kunne gennemføre alle de overensstemmelsesvurderingsopgaver, som pålægges det i henhold til denne forordning, uanset om disse opgaver udføres af det ansvarlige organ selv eller på dets vegne og på dets ansvar. Det ansvarlige organ skal til enhver tid og for hver overensstemmelsesvurderingsprocedure og produkttype eller -kategori, i relation til hvilket det er blevet bemyndiget, have følgende til rådighed: a) nødvendig teknisk viden og tilstrækkelig og relevant erfaring til at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne b) de nødvendige beskrivelser af de procedurer, i henhold til hvilke overensstemmelsesvurderingen foretages, således at gennemsigtigheden og muligheden for at reproducere disse procedurer sikres. Det skal have indført hensigtsmæssige politikker og procedurer, som skelner mellem de opgaver, det udfører i sin egenskab af ansvarligt organ, og enhver anden form for aktivitet c) procedurer, der sætter det i stand til at udføre sine aktiviteter under hensyn til de pågældende virksomheders størrelse, den sektor, som de opererer indenfor, og deres struktur, til, hvor kompleks den pågældende produktteknologi er, og til produktionsprocessens seriemæssige karakter. Det skal have de fornødne midler til at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne på en egnet måde og skal have adgang til alt nødvendigt udstyr og alle nødvendige faciliteter.

5. Det personale, som skal udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne, skal have: a) solid viden om alle de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som det ansvarlige organ er bemyndiget til at udføre b) den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne er blevet foretaget.

6. Det skal sikres, at ansvarlige organer, deres øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt. Aflønningen af den øverste ledelse og vurderingspersonalet hos et ansvarligt organ må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.

7. Ansvarlige organer deltager i, eller sikrer, at deres vurderingspersonale er orienteret om, de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af ansvarlige organer, som omhandlet i artikel 13 i denne forordning, og anvender som generelle retningslinjer de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.