Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1995/2000
af 18. september 2000
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af
opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og
Ukraine og om afslutning af antidumpingproceduren, for så vidt angår importen med oprindelse i
Slovakiet
(EFT L 238 af 22.9.2000, s. 15)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 63 af 3.3.2001, s. 67 (1995/2000)2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1995/2000
af 18. september 2000
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af
den midlertidige told på importen af opløsninger af urinstof og
ammoniumnitrat med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland og
Ukraine og om afslutning af antidumpingproceduren, for så vidt angår
importen med oprindelse i Slovakiet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det
Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter konsultation i det
rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 617/2000 (2) (»for-
ordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på
importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat henhørendeunder KN-kode 3102 80 00 og med oprindelse i Algeriet, Belarus,Litauen, Rusland og Ukraine og godtog midlertidigt et tilsagn afgivet
af en eksporterende producent i Algeriet.
(2) I samme forordning konkluderedes det midlertidigt, at der ikke burde
indføres antidumpingtold på importen af den pågældende vare medoprindelse i Slovakiet, som også var omfattet af samme undersøgelse,
da denne import ikke fandtes at have forvoldt EF-erhvervsgrenen
væsentlig skade.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser,
der lå til grund for beslutningen om at træffe midlertidigeforanstaltninger over for importen af opløsninger af urinstof og
ammoniumnitrat med oprindelse i Algeriet, Belarus, Litauen, Rusland
og Ukraine (i det følgende benævnt »meddelelsen«), fremsatte flereinteresserede parter bemærkninger skriftligt. De parter, der anmodede
herom, fik også mulighed for at blive hørt mundtligt.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplys-
ninger, som den anså for nødvendige med henblik på en endeligafgørelse.
(5) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og
overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der
indføres en endelig antidumpingtold, og at der sker en endeligopkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form afmidlertidig told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne
meddelelse.
(6) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra
parterne, og de midlertidige afgørelser er i påkommende tilfældeblevet ændret i overensstemmelse hermed.
C. DEN PÅGÆLDENDE V ARE OG SAMME V ARE
(7) Som nævnt i betragtning 8 i forordningen om midlertidig told er den
pågældende vare opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat, et
flydende gødningsstof anvendt i landbruget. Uanset nitrogenindholdetanses alle opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat for at have
samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og er derfor en
og samme vare med henblik på denne undersøgelse.!B
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L
128 af 30.4.1998, s. 18).
(2) EFT L 75 af 24.3.2000, s. 3.2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 2
(8) I betragtning af ovenstående, og da ingen af de berørte parter fremsatte
nye bemærkninger til Kommissionens midlertidige undersøgelses-resultater vedrørende den pågældende vare og betragtningerne om densamme vare, bekræftes kendsgerningerne og konklusionerne i
betragtning 8 og 9 i forordningen om midlertidig told.
D. DUMPING
1.Algeriet
a)Normal værdi
(9) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede, at dens
produktionsomkostninger var beregnet forkert, fordi Kommissionenikke havde taget hensyn til, at der ikke blev betalt importtold afimporterede råmaterialer, som blev benyttet til fremstilling af den
pågældende vare med henblik på eksport. Desuden hævdede den, at
Kommissionen havde fastsat udgifterne til transport fra fabrik til havnukorrekt.
(10) Begge påstande blev undersøgt. For så vidt angår importtolden, blev
påstanden fundet korrekt. Den beregnede normale værdi blev derforberegnet på ny under hensyntagen til dette element. Hvad angårtransportudgifterne, blev påstanden afvist, fordi der ikke blev fremlagt
nogen oplysninger til støtte derfor. De øvrige resultater vedrørende den
normale værdi i betragtning 11 og 12 i forordningen om midlertidigtold bekræftes.
b)Eksportpris, sammenligning
(11) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger under disse poster,
bekræftes de midlertidige resultater i betragtning 13 og 14 iforordningen om midlertidig told.
c)Dumpingmargen
(12) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger om den metode, der er
benyttet til beregning af dumpingmargenen, bekræftes den metode, der
er beskrevet i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told. På
dette grundlag andrager den endelige dumpingmargen for densamarbejdende eksporterende producent nu 9,7 % af prisen cifFællesskabets grænse.
Da den eneste kendte eksporterende producent tegnede sig for hele den
algeriske eksport af den pågældende vare til Fællesskabet, fastsættesden resterende dumpingmargen til samme niveau.
2.Litauen
a)Normal værdi
(13) Den litauiske producent anfægtede Kommissionens midlertidige
resultater og hævdede, at dens normale værdi, der var beregnet
regnskabsmæssigt, fordi der ikke fandt noget salg sted af den
pågældende vare på hjemmemarkedet, var for høj og havde givet sigudslag i en alt for høj dumpingmargen (7,6 %). Navnlig hævdede den,at dens salgs-, general- og administrationsudgifter (SG & A) var
overvurderet, og at disse samme udgifter stammede fra et andet sæt
regnskaber (de reviderede regnskaber for 1998) end det, der blevbenyttet til beregning af produktionsomkostningerne (interne for-
valtningsregnskaber for undersøgelsesperioden, juni 1998-maj 1999),
hvilket fordrejede resultaterne.
(14) Da det var fundet godtgjort, at der ikke fandt noget salg sted af den
pågældende vare på hjemmemarkedet, skulle SG & A-udgifternes
beløb fastsættes i henhold til artikel 2, stk. 6, i forordning (EF) nr.384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«). Da der ikke varnogen andre litauiske producenter, hvis SG & A-udgifter kunne
benyttes, blev den eneste litauiske producents SG & A-udgifter fastlagt
for »varer inden for samme generelle kategori for den pågældendeeksportør eller producent på oprindelseslandets hjemmemarked«. Detskal i den sammenhæng bemærkes, at selskabet oprindelig i sit svar på
spørgeskemaet slet ikke af gav nogen oplysninger om sine samlede
SG & A-udgifter. Rent faktisk blev disse oplysninger afgivet, efter at!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 3
Kommissionen havde fremsendt en rykkerskrivelse, men da de blev
sendt, var de ikke alene ukorrekte, men også ukomplette, idet definansielle udgifter var udeladt. Det blev derfor anset for hensigts-mæssigt at gøre brug af en pålidelig informationskilde (de reviderede
1998-regnskaber) i forbindelse med den midlertidige fastlæggelse.
(15) Efter at forordningen om midlertidig told var offentliggjort, blev
SG & A-udgifterne beregnet på ny på grundlag af samme interneforvaltningsregnskaber som dem, der i forbindelse med de midlertidige
resultater var benyttet til at beregne produktionsomkostningerne for
den pågældende vare. Kommissionen anmodede om yderligere detaljervedrørende selskabets tal og nyvurderede alle oplysninger, som denhavde modtaget siden undersøgelsens begyndelse. Den nåede til den
konklusion, at tallene udgjorde et grundlag, der var tilstrækkelig
pålideligt til at kunne bruges. Som følge af den fornyede beregning afSG & A-udgifterne blev den normale værdi korrigeret i nedadgående
retning.
(16) Efter at de endelige resultater var meddelt, gjorde den litauiske
producent følgende indvendinger.
Generelt hævdede selskabet, at den reviderede metode havde ført til en
række indbyrdes uforenelige faktorer, fordi de regnskaber, der var
benyttet til fastlæggelse af SG & A-udgifterne, var ukomplette eller
unøjagtige. Med hensyn til denne generelle kommentar skal detbemærkes, at der var tale om de samme regnskaber som dem, der blev
benyttet til fastlæggelse af produktionsomkostningerne, og at selskabet
ikke anfægtede disse på det midlertidige trin — rent faktisk anbefaledeselskabet stærkt, at disse regnskaber også blev benyttet til fastlæggelseaf SG & A-udgifterne.
Selskabet fremsatte derefter en række særlige påstande. For det første
påstod det, at de interne forvaltningsregnskaber vedrørende undersø-
gelsesperioden både undervurderede dets samlede omsætning og detsomsætning på hjemmemarkedet. Påstanden blev afvist, fordi selskabet
siden undersøgelsens påbegyndelse havde haft tilstrækkelig lejlighed
til at fremlægge et komplet og nøjagtigt billede af sin situation. Dethavde ikke nævnt, at de tal, som det havde fremlagt, muligvis varunøjagtige, før det besluttede at anfægte de endelige resultater, og selv
på dette tidspunkt gav den ikke nogen forklaring på de indbyrdes
uoverensstemmende oplysninger om omsætningen.
For det andet hævdede selskabet, at dets SG & A-udgifter i forbindelse
med eksport blev undervurderet i forvaltningsregnskaberne, fordi disse
ikke omfattede SG & A-udgifter i forbindelse med eksport til andre
markeder end fællesskabsmarkedet. Kommissionen skulle derfor havetrukket et større beløb fra dets samlede SG & A-udgifter for at nå fremtil den korrekte størrelse af SG & A-udgifterne på hjemmemarkedet.
Denne påstand blev afvist, fordi de pågældende udgifter udgjorde en
ekstremt stor del af indtægterne ved eksportsalg til disse andremarkeder sammenholdt med eksportsalget til Fællesskabet, og fordi
der ikke var henvist til denne inkonsistens tidligere under proceduren,
og der ikke var givet nogen forklaring på, hvorfor disse udgifter, sommanglede i forvaltningsregnskaberne, ikke var medregnet.
For det tredje hævdede selskabet, at nogle af dets finansielle udgifter
ikke kunne tilskrives fremstillingen af urinstof og ammoniumnitrat,
fordi en betydelig del af dets virke bestod af holdingvirksomhed. Detskal her påpeges, at fremstillingen af gødning tegner sig for langtstørstedelen af selskabets virke, og desuden at selskabet undlod at
medtage data vedrørende finansielle udgifter i sit svar på spørge-
skemaet med den begrundelse, at ingen sådanne udgifter kunnetilskrives urinstof og ammoniumnitrat. Det skal slås fast, at alleudgifter, som ikke direkte kan tilskrives en særlig vare, alligevel skal
medregnes, og at omsætningen i mangel af en mere velegnet approach
er et egnet grundlag for en fordeling af disse udgifter. Påstanden blevderfor afvist, undtagen hvad angår »udgifter til finansiel formidling«,for hvis vedkommende det blev fundet godtgjort, at det ikke var
nødvendigt at tage hensyn til disse, fordi de ikke ville have øvet nogen
indflydelse på de endelige resultater.
For det fjerde blev det hævdet, at general- og administrationsudgifterne
(G & A) kun skulle have været medregnet i den udstrækning, de havde
tilknytning til produktionsvirksomhed. Selskabet fremlagde en tabel
med tal, som dets eksterne revisorer havde udarbejdet på dette!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 4
grundlag. Denne påstand blev afvist, fordi revisorerne i en skrivelse,
hvortil tabellen var knyttet som bilag, udtrykkelig havde afvist atafgive nogen udtalelse om tallene. Desuden er foregående stykkesargument om generel udgiftsfordeling også relevant her. En lignende
påstand, hvorved fordelingen af de G & A-udgifter, som blev afholdt i
forbindelse med handelsvirksomhed, blev bestridt, og for hvisvedkommende der ikke blev fremlagt noget dokumentationsmateriale,blev også afvist.
(17) Klageren, Den Europæiske Sammenslutning af Gødningsstofpro-
ducenter (EFMA), afgav også bemærkninger om metoden til beregningaf den normale værdi for den litauiske producent og hævdede, at
Kommissionen skulle have korrigeret for:
— afskrivningssatser, fordi de af producenten anvendte var for lave
og ikke stemte overens med dem, der blev benyttet i Vesteuropa og
af erhvervsgrenen i Fællesskabet i særdeleshed
— vurderinger af anlægsaktiver, fordi producentens aktiver ikke blev
værdiansat i overensstemmelse med internationale regnskabs-
standarder
— den af den russiske gasleverandør fastsatte gaspris, der blev anset
for at være for lav, og som gav sig udslag i abnormt lave
produktionsomkostninger. Klageren foreslog, at Kommissionen
foretager en fornyet beregning af producentens gasudgifter pågrundlag af tal, der er indhentet hos en gasleverandør i Fælles-skabet, og som viser, hvad der kan anses for den laveste rimelige
pris, som den litauiske producent kunne forventes at have betalt
for gas i undersøgelsesperioden.
Alle tre påstande blev undersøgt. For så vidt angår afskrivningerne, var
de fleste af de satser, som blev benyttet af den litauiske producent, men
langtfra alle, lavere end dem, der blev benyttet af fællesskabs-producenterne, men de lå dog for det meste inden for det interval, derforekom i Fællesskabet. Imidlertid afveg afskrivningsomkostningerne
udtrykt i procent af produktionsomkostningerne ikke markant fra dem,
der var fremherskende for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Desuden varsatserne i overensstemmelse med den litauiske regnskabspraksis. Detblev også fundet godtgjort, at værdiansættelsen af anlægsaktiverne var
foretaget i overensstemmelse med de nationale regnskabsstandarder.
Disse påstande blev derfor afvist.
Hvad angår påstanden om gaspriserne, blev dette spørgsmål allerede
undersøgt tilbundsgående i forbindelse med procedurens midlertidige
trin, og der blev draget den konklusion, at der ikke var nogendokumentation for, at de tagne priser ikke var pålidelige eller ikkeafspejlede de sande leveringsomkostninger. Desuden blev det fundet
godtgjort, at den pris, som den litauiske producent betalte for gas, ikke
var lavere end den af klageren fremhævede pris. Også denne påstandblev derfor afvist.
b)Eksportpris, sammenligning
(18) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger under disse poster,
bekræftes de midlertidige resultater i betragtning 17 og 18 iforordningen om midlertidig told.
c)Dumpingmargen
(19) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger om den metode, der er
benyttet til beregning af dumpingmargenen, bekræftes den metode, derer beskrevet i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told. På
dette grundlag andrager den endelige dumpingmargen for den
samarbejdende eksporterende producent under hensyn til de oven-nævnte omkostninger 5,8 % af prisen cif Fællesskabets grænse.
Da den eneste kendte eksporterende producent tegnede sig for hele den
litauiske eksport af den pågældende vare til Fællesskabet, fastsættes
den resterende dumpingmargen til samme niveau.!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 5
3.Belarus, Rusland og Ukraine
a)Referenceland
(20) Da der ikke er fremsat nogen bemærkninger om valget af Litauen som
tredjeland med markedsøkonomi, bekræftes den midlertidige kon-klusion i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told.
b)Rusland
i) Individuel behandling
(21) En samarbejdende eksporterende producent fremsatte et ønske om, at
dens krav om individuel behandling blev taget op på ny med den
begrundelse, at den med hensyn til sit eksportsalg ikke var genstandfor nogen indgriben fra statens side. Den fremsatte følgende
argumenter til støtte for dette krav:
— betingelserne for dens eksportsalg blev fastsat frit— selskabets bestyrelse blev valgt årligt af aktionærerne, der for de
flestes vedkommende var private virksomheder eller enkelt-
personer. Alle på nær et af bestyrelsesmedlemmerne var uaf-
hængige af staten
— valutaomregningerne blev foretaget til markedskurs.
(22) Kommissionen tog kravet om individuel behandling op til fornyet
overvejelse, idet den på dette endelige trin lagde hovedvægten af sin
analyse på de områder, som øvede direkte indflydelse på selskabetseksportvirksomhed. På dette grundlag fandt den det godtgjort, at de afselskabet fremlagte argumenter var gyldige, og da det også blev fundet
godtgjort, at statens indgriben ikke lå på et sådant niveau, at
foranstaltningerne kunne omgås, hvis der blev fastsat forskelligetoldsatser for eksportørerne, blev selskabets krav godtaget.
(23) Klageren modsatte sig energisk, at der blev indrømmet denne
producent individuel behandling på det endelige trin, fordi Kommis-
sionen på det midlertidige trin havde afvist anmodningen med denbegrundelse, at »den ikke i tilstrækkelig grad var fri for statsligindgriben«. Dette forhold skulle i sig selv have været nok til at standse
Kommissionens ønske om at ændre sin beslutning. Den hævdede, at
den russiske stats lave gaspriser gav dens producenter af gødnings-stoffer en illoyal konkurrencefordel, og at deres eksportpriser derfor
ikke kunne betragtes som sandt markedsbaserede transaktioner.
Desuden gav den udtryk for betænkeligheder ved de øgede mulighederfor at omgå tolden, fordi den individuelle margen var en smule lavereend den landsdækkende margen.
Det skal påpeges, at afgørelser truffet på det midlertidige trin altid
tages op til ny vurdering i lyset af de modtagne bemærkninger og kanændres, før de endelige resultater er opnået. Selv om det er rigtigt, atstaten øvede indflydelse på gaspriserne, gjorde fastlæggelsen af den
normale værdi på grundlag af den regnskabsmæssigt beregnede værdi i
referencelandet dette argument irrelevant. Desuden blev det fundetgodtgjort, at selskabet var frit stillet med hensyn til at bestemme, hvorstore mængder der skulle eksporteres og til hvilken pris. Under alle
omstændigheder ville en godtagelse af dette argument være det samme
som at nægte alle selskaber, som ikke er berettiget til at nyde godt afstatus som markedsøkonomi, individuel behandling (fordi det ikke
opfylder kriterierne i artikel 2, stk. 7, litra c), i grundforordningen).
Hvad angår den forstærkede risiko for omgåelse, henvises der tilbetragtning 23, som omhandler det berørte russiske selskabs uaf-hængighed af staten.
ii) Sammenligning
(24) Klageren satte også spørgsmålstegn ved det grundlag, hvorpå den
normale værdi var sammenlignet med eksportprisen, dvs. på basis af
fob (f.eks. det eksporterende lands grænse). Den hævdede, at brugen afdenne metode havde fordrejet resultaterne, fordi den ikke itilstrækkeligt omfang tog hensyn til forskellene i interne transport-
omkostninger i på den ene side lande med og på den anden side lande
uden markedsøkonomi, og fordi dumpingmargenen, dersom sammen-!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 6
ligningen var blevet anstillet på et ab fabrik-grundlag, ville have været
mærkbart højere.
Sammenligningen af den normale værdi og eksportprisen skulle
foretages på utvetydigt samme handelstrin, uanset om der er tale om
fob- eller ab fabrik-trinnet. I den foreliggende sag er der tale ommassegods, for hvis vedkommende transportomkostningerne udgør en
betydelig del af salgsprisen. Efter en omhyggelig gennemgang af
argumenterne findes det godtgjort, at fob-sammenligningen rentfaktisk giver selskaber, hvis geografiske beliggenhed ville afskæredem fra at eksportere massegods, dersom de var beliggende i et land
med markedsøkonomi, en uberettiget fordel, og den har derfor med
henblik på den endelige fastlæggelse ændret grundlaget for sammen-ligningen fra fob til ab fabrik. Der blev derfor foretaget en passendekorrektion af eksportprisen for transportomkostningerne fra ab fabrik
til havn og for den leverede havneservice.
iii) Dumpingmargen
(25) Den individuelle dumpingmargen for den samarbejdende eksporteren-
de producent, der var indrømmet individuel behandling, og den
landsdækkende dumpingmargen for alle andre producenter blevberegnet på ny, på grundlag af den reviderede normale værdi for den
litauiske producent (der henvises til betragtning 13 til 15).
På dette grundlag andrager dumpingmargenerne udtrykt i procent af
prisen, cif Fællesskabets grænse følgende:
— JSC Nevinnomyssky Azot: 28,5 %
— Alle andre selskaber: 41,0 %.
c)Belarus
i) Sammenligning
(26) Som følge af ændringen af sammenligningsgrundlaget fra fob til ab
fabrik (der henvises til betragtning 24) blev eksportprisen korrigeret
for transportomkostninger fra ab fabrik til havn og for leverethavneservice.
ii) Dumpingmargen
(27) Dumpingmargenen for Belarus blev beregnet på ny ved anvendelse af
den reviderede normale værdi for den litauiske producent (der henvises
til betragtning 13 til 15).
(28) Den samarbejdende eksporterende producent hævdede, at den ikke
havde modtaget egnede oplysninger om de midlertidige resultater og
derfor havde været afskåret fra at fremsætte væsentlige eller
meningsfyldte bemærkninger til beregningen af dumpingmargenen.Desuden hævdede den, at de eksporterede mængder var fejlberegnet,fordi der ikke var taget hensyn til returgods, og fordi en del af det
eksporterede urinstof og ammoniumnitrat havde et indhold af nitrogen
på 30 % i stedet for de mere normale 32 %. Endelig hævdede den, atcif-værdien var fejlberegnet.
(29) For så vidt angår de oplysninger, der er indeholdt i oplysnings-
materialet om de midlertidige resultater, blev det fundet godtgjort, atde afgivne oplysninger var det maksimalt mulige, hvis fortroligheds-
pligten over for den enlige litauiske producent med hensyn til dens
egen normale værdi ikke skulle krænkes.
(30) Med hensyn til de øvrige påstande blev de foreliggende oplysninger
taget op til ny vurdering, ligesom eksportmængderne blev korrigeret.Hvad angår beregningen af cif værdien, bekræftes den metode, derblev anvendt i forordningen om midlertidig told.
(31) Da der ikke er fremsat andre bemærkninger om fastlæggelsen af
dumpingmargenen, bekræftes den metode, der er beskrevet ibetragtning 31 i forordningen om midlertidig told. På dette grundlag
kan den landsdækkende dumpingmargen opgøres til 55,0 % af prisen
cif Fællesskabets grænse.!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 7
d)Ukraine
i) Sammenligning
(32) På baggrund af ændringen af sammenligningsgrundlaget fra fob til ab
fabrik (der henvises til betragtning 24) er der foretaget en passendeændring af eksportprisen, for så vidt angår transportomkostningernefra ab fabrik til havn og havneservice.
ii) Dumpingmargen
(33) Kommissionen foretog en fornyet beregning af den ukrainske
dumpingmargen på grundlag af den reviderede normale værdi for
den litauiske producent (der henvises til betragtning 13 til 15).
På dette grundlag kan den landsdækkende dumpingmargen opgøres til
50,4 % af prisen cif Fællesskabets grænse.
E.DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKA-
BET
(34) I mangel af bemærkninger eller nye oplysninger bekræftes de
midlertidige undersøgelsesresultater i betragtning 35 og 36 i forord-ningen om midlertidig told vedrørende definitionen af erhvervsgrenen
i Fællesskabet.
F.SKADE
1.Kumulering
(35) Klageren anfægtede beslutningen om ikke at kumulere importen fra
Slovakiet, men fremlagde ikke nye oplysninger. I denne forbindelseunderstreges det navnlig, at importen med oprindelse i Slovakiet såvel
i mængde som i markedsandel havde et mindre omfang end importen
fra noget andet af de pågældende lande, og at dens priser ikke lå underEF-erhvervsgrenens priser. De midlertidige konklusioner vedrørende
det passende i ikke at medtage importen fra Slovakiet i kumuleringen
bekræftes derfor.
(36) Den algeriske eksporterende producent fremførte, at importen med
oprindelse i Algeriet burde vurderes separat, da den havde en lavdumpingmargen, en lille gennemsnitlig markedsandel og en lille
underbudsmargen. I denne forbindelse skal det bemærkes, at
dumpingmargenen for importen med oprindelse i Algeriet ligger overminimumsgrænsen, og at den mængde, der importeredes i undersø-gelsesperioden, ikke var ubetydelig. For så vidt angår konkurrence-
vilkårene, var importmængden desuden stigende, den algeriske
eksporterende producents prisadfærd var sammenlignelig med pris-adfærden hos de andre eksporterende producenter i de øvrige berørte
lande, og der konstateredes et prisunderbud for denne import, som
benyttede de samme handelskanaler. Derfor og i overensstemmelsemed artikel 3, stk. 4, i grundforordningen bekræftes de midlertidigeundersøgelsesresultater i betragtning 41 i forordningen om midlertidig
told.
2.Prisunderbud
(37) Den eksporterende producent i Belarus anførte, at tolden på importen
med oprindelse i Belarus udgjorde 6,8 % i 1998 og 6,5 % i 1999, mens
Kommissionen ved beregningen af cif-værdien, Fællesskabets grænse,ab kaj, fortoldet, havde benyttet 6,5 % for al import. Cif-værdien blevderfor genberegnet, hvilket imidlertid ikke ændrede det interval for
underbudsmargenen for importen med oprindelse i Belarus, der er
anført i betragtning 46 i forordningen om midlertidig told.
(38) Da tolden på importen med oprindelse i Rusland også blev ændret i
1999, blev underbudsmargenen for denne import også genberegnet.Det reviderede prisunderbud opgjort som et vejet gennemsnit andrager
6,5 % af EF-erhvervsgrenens priser. I øvrigt bekræftes den metode, der
er beskrevet i betragtning 46 i forordningen om midlertidig told.!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 8
3.EF-erhvervsgrenens situation
(39) Visse parter fremførte, at i forbindelse med skadesanalysen burde
situationen i 1995 — i stedet for situationen i 1997 — sammenlignesmed situationen i undersøgelsesperioden. I denne forbindelse skal detpræciseres, at det er en af betingelserne for, at der kan træffes
antidumpingforanstaltninger, at der foreligger væsentlig skade i
undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at grundforordningen ikkekræver, at der skal foreligge skade i hele den periode, der er omfattet af
skadesundersøgelsen. Dette ville være det samme som at kræve, at
EF-erhvervsgrenens situation skal være løbende forværret over enperiode på, fra fire til fem år, før der kan træffes foranstaltninger. Medhenblik på at fastslå, om der er tale om en sådan skade, tages bl.a.
udviklingen i tidligere år og udviklingsforløbet fra disse år til
undersøgelsesperioden i betragtning. I det aktuelle tilfælde omfattedeundersøgelsen perioden mellem 1995 og undersøgelsesperioden ogikke blot 1995 og undersøgelsesperioden som fremført af disse parter.
Idet der er taget hensyn til udviklingen i hele denne periode, er der
konstateret en markant forværring af EF-erhvervsgrenens situation,navnlig mellem 1997 og undersøgelsesperioden. De midlertidige
undersøgelsesresultater vedrørende den væsentlige skade, der er
forvoldt EF-erhvervsgrenen, bekræftes derfor.
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(40) Visse eksporterende producenter fremførte, at Kommissionen under-
vurderede de virkninger, som den kinesiske beslutning om at forbyde
importen af urinstof fra og med april 1997 havde for den globale
overforsyning. Det skal i den sammenhæng bemærkes, at spørgsmåletom, hvorvidt der findes en situation med overforsyning eller ej —uanset dens betydning — ikke berettiger til dumpingimport, der
påfører erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. I mangel af nye
oplysninger bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 62 og63 i forordningen om midlertidig told derfor.
H. FÆLLESSKABETS INTERESSE
(41) I mangel af nye oplysninger bekræftes de midlertidige undersøgelses-
resultater i betragtning 64 til 69 i forordningen om midlertidig told.
I.ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1.Afslutning af proceduren, for så vidt angår Slovakiet
(42) I lyset af konklusionerne i betragtning 60 i forordningen om
midlertidig told (nemlig at der ikke var konstateret prisunderbud, at
importmængden var forholdsvis lille, og at markedsandelen var lille ogstabil) afsluttes proceduren vedrørende importen med oprindelse iSlovakiet, uden at der træffes foranstaltninger.
2.Skadestærskel
(43) Med henblik på at fastsætte niveauet for de endelige foranstaltninger
bekræftes det, at dumpingimportens priser bør forhøjes til et niveau,hvor den skadelige dumping er afhjulpet.
(44) Klageren fremførte, at en fortjenstmargen på 5 % ikke var realistisk, og
at et højere fortjenstniveau burde benyttes til at fastsætte enikke-skadevoldende pris. Da en fortjenstmargen på 5 % imidlertid er
blevet benyttet i tidligere antidumpingsager vedrørende opløsninger af
urinstof og ammoniumnitrat, og da der ikke foreligger aspekter, dertyder på ændrede omstændigheder, som kræver en ny vurdering,
konkluderes det, at en margen på 5 % fortsat er et passende
fortjenstniveau.
(45) Endvidere bekræftes den metode, som er benyttet til at fastsætte
skadesmargenen, og som er beskrevet i betragtning 70 i forordningenom midlertidig told.
(46) Skadesmargenen for Belarus blev revideret for at tage hensyn til, at
tolden på importen med oprindelse i Belarus udgjorde 6,8 % i 1998 og6,5 % i 1999, mens Kommissionen som ovenfor nævnt ved
beregningen af cif-værdien, Fællesskabets grænse, ab kaj, fortoldet,
havde benyttet 6,5 % for al import. Cif-værdien blev derfor!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 9
genberegnet. Den nye skadesmargen for importen med oprindelse i
Belarus er 27,5 %.
(47) Da tolden på importen med oprindelse i Rusland også blev ændret i
1999, blev skadesmargenerne for denne import også genberegnet. Dader blev indrømmet en russisk eksporterende producent individuel
behandling, blev der endvidere beregnet en individuel skadesmargen.
De nye skadesmargener for importen med oprindelse i Rusland liggerimidlertid fortsat under de konstaterede dumpingmargener.
3.Tilsagn
(48) De tilsagn, der i den midlertidige fase blev godtaget fra den algeriske
eksporterende producent, blev revideret med henblik på at justereminimumseksportprisen på grundlag af de endelige undersøgelses-
resultater for denne producent (der henvises til betragtning 9 til 12).
Tilsagn fra de to samarbejdsvillige russiske selskaber blev afvist. Et
tilsagn blev afvist, fordi det pågældende selskab ikke var eneksporterende producent, fra hvilken der kunne godtages et sådanttilsagn, men derimod var mellemhandler og købte den pågældende
vare fra en ikke-samarbejdende producent og solgte den til et
forretningsmæssigt forbundet selskab med henblik på eksport. Detandet tilbud om tilsagn blev afvist, fordi selskabet var en integreret
producent af gødning og derfor kunne benytte sig af en lang række
forskellige afsætningsmuligheder, hvis der blev truffet foranstaltningerover for en af dets varer. Det skal understreges, at det under disseomstændigheder ville have været umuligt at overvåge tilsagnene.
Det tilsagn, der blev afgivet af den samarbejdende belarussiske
eksporterende producent, blev også afvist med en lignende begrun-
delse.
4.De endelige foranstaltningers form og størrelse
(49) På baggrund af ovenstående fastslås det, at der i overensstemmelse
med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør indføres en endelig
antidumpingtold svarende til de fastlagte skadesmargener, der er lavereend dumpingmargenerne. Det bekræftes, at resttolden for Algeriet og
Litauen af de årsager, der er anført i betragtning 15 og 19 i
forordningen om midlertidig told, skal fastsættes til det niveau, der erkonstateret for den eneste producent i hvert af disse lande.
(50) For at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre den pris-
manipulation, der er blevet iagttaget ved nogle tidligere procedurer
vedrørende gødningsstoffer, bør tolden indføres i form af et specifikt
beløb pr. ton. Denne told udgør:
Land DumpingmargenGrundlag for
antidumpingtoldTold
(t)
Algeriet
— Fertalge Industries 9,7 9,7 6,88 EURBelarus 55,0 27,5 17,86 EUR
Litauen
— JSC Achema 5,8 5,8 3,98 EURRusland
— JSC Nevinnomyssky Azot 28,5 27,4 17,80 EUR
— Alle andre selskaber 41,0 32,0 20,11 EURUkraine 50,4 45,7 26,17 EUR
(51) Den individuelle antidumpingtold, der er fastsat i denne forordning, er
beregnet på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. Denafspejler derfor den situation, der blev konstateret for dette selskab
under denne undersøgelse. Denne toldsats finder derfor (i modsætning
til den landsdækkende told, der gælder for »alle andre selskaber«)udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i det!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 10
pågældende land og fremstillet af selskabet og dermed den særlig
nævnte retlige enhed. Importerede varer fremstillet af andre selskaber,der ikke er udtrykkelig nævnt med navn og adresse i denne forordningsdispositive del, herunder selskaber, der er forretningsmæssigt for-
bundet med de særlig nævnte, må ikke nyde godt af denne sats og skal
underkastes den toldsats, der anvendes på »alle andre selskaber«.
(52) Alle anmodninger om anvendelse af denne antidumpingtold på et
individuelt selskab (f.eks. efter ændring af selskabets navn eller
oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående rettestil Kommissionen (
1) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig
om alle ændringer i selskabets aktiviteter med tilknytning til
produktion, salg på hjemmemarkedet og eksportsalg i sammenhæng
med eksempelvis ændringen af navn eller af produktions- ogsalgsenheder. Kommissionen vil i påkommende tilfælde efter konsul-
tation i det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse
dermed ved at ajourføre listen over selskaber, der nyder godt afindividuelle toldsatser.
J.OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(53) På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den
skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, atde beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidigantidumpingtold indført ved forordning (EF) nr. 617/2000, opkræves
endeligt med et beløb svarende til den endelige told —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af blandinger af
urinstof og ammoniumnitrat, i vandig eller ammoniakalsk opløsning,
henhørende under KN-kode 3102 80 00 og med oprindelse i Algeriet,Belarus, Litauen, Rusland og Ukraine.
2. Tolden fastsættes til følgende beløb i euro pr. ton for de pågældende
lande:
Land SelskabTold
(t)Taric-tillægskode
Algeriet Alle selskaber 6,88 EUR A999
Belarus Alle selskaber 17,86 EUR —Litauen Alle selskaber 3,98 EUR —
Rusland JSC Nevinnomyssky Azot
357030 Den Russiske Føderation,
Stavropol-regionen
Nevinnomyssk, Nizyaev st. 117,80 EUR A176
Alle andre selskaber 20,11 EUR A999
Ukraine Alle selskaber 26,17 EUR —
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri
omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, fordelesmed henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (
2), reduceres det toldbeløb, der
er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats, somafspejler fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.!B
(1) Europa-Kommissionen
Generaldirektoratet for HandelDirektorat C
DM 24 — 8/38
Rue de la Loi/Wetstraat 200
B-1049 Bruxelles/Brussel
(
2) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 40.2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 11
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1 finder den endelige told ikke anvendelse
på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse medbestemmelserne i artikel 2.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre
andet er fastsat.
6. Proceduren vedrørende importen af opløsninger af urinstof og ammo-
niumnitrat med oprindelse i Slovakiet afsluttes.
Artikel 2
1. Import i henhold til det tilsagn, der er afgivet af:
Selskab Land Taric-tillægskode
Fertalge Industries spa
12, Chemin AEK GadoucheHydra
AlgierAlgeriet A107
og godtaget af Kommissionen, er ved overgang til fri omsætning fritaget for
den i artikel 1, stk. 2, fastsatte antidumpingtold, når varen er fremstillet ogdirekte eksporteret til og faktureret et importerende selskab i Fællesskabet afovennævnte selskab og angivet under den relevante Taric-tillægskode.
2. Fritagelsen er betinget af, at der over for den relevante medlemsstats
toldmyndigheder fremlægges en gyldig tilsagnsfaktura udstedt af det
eksporterende selskab, som indeholder de oplysninger, der er anført i bilagettil forordning (EF) nr. 617/2000.
Artikel 3
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den ved forordning (EF)
nr. 617/2000 indførte midlertidige antidumpingtold på importen af opløs-ninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Algeriet, Belarus,
Litauen, Rusland og Ukraine, opkræves endeligt med et beløb svarende til den
endelige told. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endeligeantidumpingtold, frigives.
"C1I tilfælde hvor den endelige told er højere end
den midlertidige told, opkræves de beløb, der er stillet som sikkerhed, kun
endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told. 3
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B2000R1995 — DA — 23.09.2000 — 000.001 — 12