1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdestilnærmelse afmedlemsstaternes lovgivning om retningsviserblinklys påmotordrevne
køretøjer og påhængskøretøjer dertil
(76/759/EØF)
(EFT L 262 af 27.9.1976, s. 71)
Ændretved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 87/354/EØF af 25. juni 1987 L 192 43 11.7.1987
►M2 Kommissionens direktiv 89/277/EØF af 28. marts 1989 L 109 25 20.4.1989
Ændretved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A2 Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
retningsviserblinklys på motordrevne køretøjer og påhængskøre-
tøjer dertil
(76/759/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, omfatter blandt andetretningsviserblinklys;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor påkrævet, at ensartede forskrifter vedtages af samtlige medlems-stater enten som tillæg til eller i stedet for deres nugældendebestemmelser særlig med henblik på, at fremgangsmåden for EØF-
standardtypegodkendelse, i henhold til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6.
februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning omgodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (
3)
kan anvendes for alle køretøjstyper;
fælles forskrifter for montering af lygter og lyssignalapparater på
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil er fastsat ved direktiv76/756/EØF (
4);
gennem en harmoniseretfremgangsmåde ved t ypegodkendelse for
retningsviserblinklys kan den enkelte medlemsstat kontrollere, om defælles forskrifter for fremstilling og afprøvninger er overholdt, og
underrette de øvrige medlemsstater herom ved fremsendelse af en kopi
af det typegodkendelsesskema, der udstedes for hver type retnings-viserblinklys; anbringelse af etEØF-godkendelsesmærke på alleretningsviserblinklys, der er fremstillet i overensstemmelse med dengodkendte type, overflødiggør en teknisk kontrol med disse retnings-
viserblinklys i de øvrige medlemsstater;
det er vigtigt, at der tages hensyn til de tekniske forskrifter, der på dette
område er vedtaget af FN-organet Den økonomiske kommission for
Europa i dets regulativ Nr. 6 ( Uniform provisions for the approval of
direction indicators for motor vehicles (except motor cycles) and theirtrailers )(
5); den er knyttet som bilag til agreement of 20 March 1958
concerning the adoption of uniform conditions for approval andreciprocal recognition of approval of motor vehicle equipment and
parts;
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne
køretøjer indebærer en gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellem
af den kontrol, som hver af dem gennemfører på grundlag af de fællesforskrifter —1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. 28 af 17. 2. 1967, s. 458/67.
(2) EFT nr. 224 af 5. 12. 1966, s. 3802/66.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) Se side 1 i denne Tidende.
(5) Dokumentfra Den økonomiske kommission for Europa E/ECE/324 add. 5 af
22. 5. 1967.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-typegodkendelse for
enhver type retningsviserblinklys, der er i overensstemmelse medfremstilling- og afprøvningsforskrifterne i bilag 0, I, III, IV og V.
2. Den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodkendelse, træffer
— om fornødent i samarbejde med de kompetente myndigheder i deøvrige medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger til i påkrævet
omfang at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den
godkendte type. Kontrollen udøves ved stikprøver.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes befuldmægtigede et
EØF-godkendelsesmærke som vist i bilag III for hver type retnings-viserblinklys, som de godkender i medfør af artikel 1.
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at
hindre, atder anvendes mærker, som kan medføre, atret ningsviser-blinklys, for hvilke der er meddelt typegodkendelse i medfør af artikel 1,forveksles med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører retnings-
viserblinklysenes udførelse eller funktion, forbyde salg af disse når deer forsynetmed EØF-godkendelsesmærke.
2. En medlemsstat kan dog forbyde salg af retningsviserblinklys, som
er forsynet med EØF-godkendelsesmærke, men som systematisk afviger
fra den godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlems-
stater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrundersamtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat tilsender inden
en måned de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater kopieraf godkendelsesskemaer, hvoraf en model er visti bilag II, for de t yperaf retningsviserblinklys, for hvilke de meddeler eller nægte typegod-kendelse.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-typegodken-
delse, atflere med samme godkendelsesmærke forsynederetningsviserblinklys ikke er i overensstemmelse med den type, denhar typegodkendt, træffer den de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at produktionen bringes i overensstemmelse med den godkendte
type. De kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstatunderretter de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater omde trufne foranstaltninger, der hvis uoverensstemmelsen er systematisk,vil kunne medføre inddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse
myndigheder træffer de samme foranstaltninger, når de af de kompetente
myndigheder i en anden medlemsstat underrettes om en sådanmanglende overensstemmelse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne underretter inden
en måned hinanden om inddragelse af en meddeltEØF-t ypegodkendelseog om grundene hertil.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægteseller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller brug,skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de pågældende1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 3
▼B
med oplysning om de i henhold til medlemsstaternes lovgivning
foreliggende retsmidler og fristerne for disses anvendelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse af et køretøj af grunde, som vedrører retnings-
viserblinklys, når disse er forsynetmed EØF-t ypegodkendelsesmærke og
monteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EØF.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagen eller brug af køretøjer af grunde, som vedrører retnings-viserblinklys, dersom disse er forsynetmed EØF-typegodkendelsesmærke og monteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EØF.
Artikel 9
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer med
eller uden karrosseri, der er bestemt til færdsel på vej, og som har mindst
4 hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed over 25 km/t, samt
påhængskøretøjer til sådanne køretøjer, med undtagelse af skinnekøre-tøjer, landbrugstraktorer og -maskiner samt entreprenørmateriel.
Artikel 10
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til
den tekniske udvikling gennemføres i overensstemmelse med frem-gangsmåden i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. juli 1977 de
bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv ogunderretter straks Kommissionen herom. De sætter disse bestemmelser i
kraftsenestden 1. okt ober 1977.
2. Efter meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne
desuden omsorg for, at Kommissionen underrettes i så god tid, at denkan fremsætte sine eventuelle bemærkninger om ethvert udkast tilbestemmelser af administrativ eller lovmæssig karakter, som medlems-staterne har til hensigt at udstede på det af dette direktiv omfattedeområde.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 4
▼B
Bilagsfortegnelse
Bilag 0 (*) — Definition, almindelige forskrifter, lysstyrke, afprøv-
ningsbestemmelser, lysets farve, produktionens
overensstemmelse.
Bilag I (*) — Kategorier:
krævede mindsteværdier for rumvinkelfordelingen af lyset.
Bilag II — Model for EØF-typegodkendelsskema.
Bilag III —Forskrifter for EØF-typegodkendelse og mærkning
— Tillæg: Eksempel på EØF-typegodkendelsesmærke.
Bilag IV (*) — Fotometriske målinger.
Bilag V (*) — Blinklysets farve, trikromatiske koordinater.
(*) De tekniske krav i dette bilag er de samme som kravene i regulativ nr. 6 fra Den
økonomiske kommission for Europa; specielt er opdelingen i punkter den samme. Dette
er grunden til, at hvis er punkt i regulativ nr. 6 ikke har et tilsvarende punkt i dettedirektiv, er dets nummer angivet i parentes til orientiering.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 5
▼B
BILAG 0
DEFINITION, ALMINDELIGE FORSKRIFTER, LYSSTYRKE AFPRØV-
NINGSBESTEMMELSER, LYSETS FARVE, PRODUKTIONENS
OVERENSSTEMMELSE
1. DEFINITIONER
1.1. Definitionerne i direktiv 76/756/EØF vedrørende:
— retningsviserblinklys
— lygte eller lyssignal— lyskilde for så vidt angår glødetrådslygter— uafhængige lygter eller lyssignaler
— sammenbyggede lygter eller lyssignaler
— kombinerede lygter eller lyssignaler— anordning— enkeltlygte— i hinanden indbyggede lygter eller lyssignaler— etlyssignals lysende flade, bort setfra refleksanordninger— synlig overflade
— lysåbning
— referenceakse— referencecentrum— lygteenhed— lygtepar eller et lige antal lygter/lyssignaler
finder anvendelse på nærværende direktiv.
1.2. Type retningsviserblinklys
Ved type »retningsviserblinklys« forstås lygter eller lyssignaler, der ikke
indbyrdes fremviser væsentlige forskelle, såsom:
1.2.1. fabriks- eller varemærke1.2.2. karakteristika ved det optiske system (lysstyrke, rumvinkelfordelingen af
lysetosv.)
1.2.3. kategori retningsviserblinklys.
(2.)
(3.)
(4.)
5. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
5.1. Hvert prøveeksemplar skal overholde de i pkt. 6 og 8 angivne forskrifter;
5.2. anordningerne skal være konstrueret og fremstillet således, at de ved
normal brug og til trods for de rystelser, de derved kan blive udsat for,
forbliver funktionssikre og bevarer de i dette direktiv påbudte kendetegn.
6. LYSSTYRKE
6.1. I referenceaksen skal hver af de to prøveeksemplarers lystyrke være
mindstlig med minimum og højestlig med maksimum som fast lagt
nedenfor:1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 6
▼M2
▼B
▼M2
Blinklys af kategori (1)Minimumslys-
styrke (cd)Maksimumsværdier (cd) ved anvendelse
Samletværdi for
kombination af to
lygter (se bilag III,
punkt4.3.3)EnkeltlygteEnkeltlygte
forsynetmed
mærket»D« (se
bilag III punkt
4.3.3)
1 175 700 (2) 490 (2) 980 (2)
1 a 250 800 (2) 560 (2) 1 120 (2)
1 b 400 860 (2) 600 (2) 1 200 (2)
2 a 50 200 140 2802 b om dagen 175 700 (
2) 490 (2) 980 (2)
om natten 40 120 (2)8 4 (2) 168 (2)
5 0,6 200 140 280
(1) Monteringen af retningsviserblinklys af forskellige kategorier fortil på motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil
er foreskrevet i direktivet om montering af lygter og lyssignaler (direktiv 76/756/EØF).
(2) Den samlede værdi af maksimumslysstyrken for en kombination af to lygter beregnes ved at multiplicere den for
en lygteenhed foreskrevne værdi med 1,4.
Når to ens eller uens enkeltlygter med samme funktion er sammenbygget i én og samme anordning, således at
projektionen af de to enkeltlygters lysende flader på et lodret plan vinkelret på køretøjets midterplan på langs
udgør mindst 60 % af arealet af det mindst mulige om projektionen af de nævnte lysende flader omskriveligerektangel, betragtes en sådan kombination som en lygteenhed, for så vidt angår montering på et køretøj. I dettetilfælde skal hver enkelt lygte opfylde kravene med hensyn til minimumslysstyrke, og den tilladte maksimums-lysstyrke må ikke overskrides af begge lygter, som anvendes samtidig (sidste kolonne i oversigten).
Hvis en enkeltlygte indeholder mere end én lyskilde:
— skal lygten opfylde kravene med hensyn til minimumslysstyrke, hvis en af lyskilderne svigter, og…— kan, når alle lyskilderne er tændt, den for én enkeltlygte fastsatte maksimumslysstyrke overskrides, forudsat at
lygteenheden ikke er forsynet med mærket »D«, og at den for kombinationen af de to lygter fastsatte
maksimumslysstyrke (sidste kolonne i oversigten) ikke overskrides.
6.2. uden for referenceaksen og inden for de felter, der er vist i figurerne i
bilag I, må lysstyrken for hver af de prøveeksemplarer:
6.2.1. I hver retning svarende til numrene i den oversigt for lysfordeling, som
er indeholdti bilag IV, være mindstlig med produkt etaf detminimum,
der er angivet i pkt. 6.1 og den procent, som denne oversigt angiver for
den pågældende retning;
6.2.1.1. i modsætning til bestemmelserne under punkt 6.2 og 6.2.1, for
retningsviserblinklys bagtil af kategori 5, er der fastsat en mindsteværdi
på 0,6 cd for samtlige de i bilag I specificerede felter;
6.2.2. i ingen retning hvorfra lyset kan iagttages, overskride det maksimum, der
er angiveti pkt . 6.1;
6.2.3. endvidere
6.2.3.1. I hele udstrækningen af de felter, der er vist i figurerne i bilag I, skal
lysstyrken være mindst lig med 0,7 cd for anordninger af kategori 1 b,
0,3 cd for anordninger af kategori 1, 1 a, 2 a og for anordninger af
kategori 2 b om dagen og mindst lig med 0,07 cd for anordninger af
kategori 2 b om natten.
6.2.3.2. For anordninger af kategori 1 og 2 b om natten må lysstyrken uden for
detaf målepunkt erne ± 10º H og ± 10º V (felt10º) afgrænsede område
ikke overstige følgende værdier:
Blinklys af kate-
goriMaksimumsværdier uden for feltet 10º (i cd)
EnkeltlygteEnkeltlygte
forsynetmed
mærket»D« (jf.
bilag III, punkt
4.3.3)Samletværdi for
kombination af to
lygter (jf. bilag
III, punkt4.3.3)
2 b natten 100 70 140
1 400 280 5601976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 7
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
Mellem grænserne for felt10º (± 10º H og ± 10º V) og grænserne for felt
5º (± 5º H og ± 5º V) stiger maksimumsværdierne lineært op til de under
punkt 6.1 fastsatte værdier.
6.2.3.3. For anordninger af kategori 1 a og 1 b må lysstyrken uden for det af
målepunkterne ± 15º H og ± 15º V (felt 15º) afgrænsede område ikke
overstige følgende værdier:
Blinklys af kate-
goriMaksimumsværdier uden for feltet 15 º (i cd)
EnkeltlygteEnkeltlygte
forsynetmed
mærket»D« (jf.
bilag III, punkt
4.3.3)Samletværdi for
kombination af to
lygter (jf. bilag
III, punkt4.3.3)
1 a 250 175 350
1 b 400 280 560
Mellem grænserne for feltet 15º (± 15º H og ± 15º V) og grænserne for
feltet 5º (± 5º H og ± 5º V) stiger de tilladte maksimumsværdier for
lysstyrken lineært op til de under punkt 6.1 fastsatte værdier.
►M26.2.3.4. ◄forskrifterne i pkt. 2.2. i bilag IV vedrørende lokale
styrkevariationer skal overholdes.
6.3. Styrkerne måles med lampe(r), der er tændt konstant.
6.4. For anordninger af kategori 2 b skal den tid, der går fra tilslutning af
strømforsyningen og indtil lysintensiteten, målt på referenceaksen, når
90 % af den i overensstemmelse med punkt 6.3 målte værdi, måles for
både dag- og natlysstyrken. Den tid, der måles for natlysstyrken, må ikke
overskride den tid, der måles for daglysstyrken.
►M26.5.◄I bilag IV, hvortil der henvises i pkt. 6.2.1., gives der nærmere
oplysninger om, hvilke målemetoder der skal anvendes.
7. AFPRØVNINGSBESTEMMELSER
7.1. Alle målinger sker med farveløse målelamper af de lampetyper, som er
foreskrevet til anordningen, og som er indstillet til at udsende den
normale lysstrøm, der er toreskrevet for disse lampetyper.
7.2. For blinklys af kategori 2 b, hvor der til frembringelse af natlysstyrke
anvendes etsupplerende syst em (1), skal der imidlertid anvendes samme
spænding til systemet for måling af natlysstyrken, som blev anvendt til
glødelampen til måling af daglysstyrken.
7.3. De lodrette og vandrette grænser for lysanordningens lysende flade skal
bestemmes og måles i forhold til referencecentret.
8. LYSETS FARVE
Lysets farve skal ligge inden for grænserne af de koordinater, som er
foreskrevet i bilag V til dette direktiv.
9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
Enhver anordning, der er forsynetmed etEØF-t ypegodkendelsesmærke,
skal være i overensstemmelse med den godkendte type og opfylde de
fotometriske krav, der er anført i pkt. 6 og 8 Dog er kravene til
minimumslysstyrken (målt med en målelampe, som omtalt i pkt. 7) for
en hvilken som helstanordning, der er prøveudt agetaf en serieproduk-
tion, begrænset i hver af de pågældende retninger til 80 % af de
minimumsværdier, der er foreskreveti pkt . 6.1 og 6.2.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 8
(1) Drifts- og monteringsbetingelserne for disse supplerende systemer vil blive fastsat i
særbestemmelser.▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
(10.)
(11.)
(12.)1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 9
▼M2
BILAG I
KATEGORIER AF RETNINGSVISERBLINKLYS: KRÆVEDE MIND-
STEVÆRDIER FOR RUMVINKELFORDELINGEN AF
RETNINGSVISERBLINKLYS AF DISSE KATEGORIER (1)
Mindsteværdierne for rumlysfordelingens vertikalvinkler for retningsviserblinklys
er i alle tilfælde 15º over og 15º under det vandrette plan.
Mindsteværdier for rumlysfordelingens horisontalvinkler
Kategori 1, 1 a og 1 b: Retningsviserblinklys bestemt til køretøjets forparti.
Kategori 2a: Retningsviserblinklys med ét lysstyrkeniveau bestemt til køretøjets
bagparti.
Kategori 2 b: Retningsviserblinklys med to lysstyrkeniveauer bestemt til
køretøjets bagparti.
1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 10
(1) Vinklerne i disse figurer svarer til anordninger, som skal monteres på køretøjets højre
side. Pilene i disse figurer pegermod køretøjets forende.
▼M2
Kategori 5: Sideblinklys beregnet til anvendelse på køretøjer, der tillige er
forsynet med retningsviserblinklys af kategorierne 1, 1 a eller 1 b og 2 a eller 2 b.
1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 11
▼B
BILAG II
MODEL FOR EØF-TYPEGODKENDELSESSKEMA
(maksimaltformat : A4 (210 × 297 mm))
►(1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)(10)(11)(12)(13)(14)(15)(16)(17)(18)(19)M2
1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 12
▼B
BILAG III
FORSKRIFTER FOR EØF-TYPEGODKENDELSE OG MÆRKNING
1. BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE
1.1. Begæring om EØF-typegodkendelse indgives af indehaveren af fabriks-
eller firmamærketeller af dennes befuldmægt igede.
1.2. For hver type retningsviserblinklys skal begæringen ledsages af:
1.2.1. en angivelse af, til hvilken eller hvilke af kategorierne 1, 1 a, 1 b, 2 eller
5 retningsviserblinklyset hører, og, såfremt det hører til kategori 2, om
det er forsynet med ét lysstyrkeniveau (kategori 2 a) eller to
lysstyrkeniveauer (kategori 2 b), og endvidere om retningsviserblinklyset
også kan anvendes i en kombination af to lygter af samme kategori;
1.2.2. en kortfattet teknisk beskrivelse, som især skal indeholde oplysninger om
typen af den eller de foreskrevne glødelampe(r);
1.2.3 tilstrækkeligt detaljerede tegninger i tre eksemplarer til at type og
kategori kan identificeres, og med angivelse af geometriske data for
belysningsanordningens montering på køretøjet samt den observations-
akse, der ved afprøvning skal tages som referenceakse (horisontalvinkel
H = 0º, vertikalvinkel V = 0º), det punkt, der ved disse prøvninger skal
anvendes som referencecentrum, de vertikale og horisontale tangenter til
den lysende flade og disses afstand fra lygtens referencecentrum.
For et retningsviserblinklys af kategori 2 b, et diagram og angivelse af
data for systemet for de to lysstyrkeniveauer;
1.2.4. to prøveeksemplarer; dersom anordningen ikke kan monteres vilkårligt
på køretøjets højre eller venstre side, er det tilladt at fremlægge to ens
prøveeksemplarer, som kun passer enten til køretøjets højre eller venstre
side.
For et retningsviserblinklys af kategori 2 b skal begæringen desuden
være ledsaget af to prøveeksemplarer af de dele, som systemet for de to
lysstyrkeniveauer består af.
2. PÅSKRIFTER
2.1. Anordninger, for hvilke der begæres EØF-typegodkendelse, skal være
forsynetmed:
2.1.1. ansøgerens fabriks- eller firmamærke; dette mærke skal være let læseligt
og må ikke kunne udslettes;
2.1.2. angivelse af foreskrevne glødelampe(r); denne angivelse skal være let
læselig og må ikke kunne udslettes;
2.1.3. en flade af tilstrækkelig størrelse til EØF-typegodkendelsesmærket og de
yderligere symboler, som angives i pkt. 4.; denne plads angives på de i
pkt. 1.2.3 nævnte tegninger.
3. EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Såfremt samtlige de i henhold til pkt. 1 indgivne prøveeksemplarer
opfylder bestemmelserne i bilag 0, I, III, IV og V, meddeles EØF-
typegodkendelse, og et typegodkendelsesnummer tildeles.
3.2. Dette nummer tildeles ikke nogen anden type retningsviseranordning.
Retningsviserblinklys af forskellige kategorier kan være mærket med et
enkeltt ypegodkendelsesnummer, når de udgør en enhed.
3.3. Såfremt EØF-typegodkendelse begæres for en type lygte- og lyssignal-
enhed, der omfatter et retningsviserblinklys ►M2sammenbyggetmed,
kombineretmed eller indbyggeti andre lygt er eller lyssignaler, ◄kan
etfælles ►M2EØF-typegodkendelsesnummer ◄tildeles under forud-
sætning af, at retningsviserblinklyset svarer til forskrifterne i dette
direktiv, og at hver af de andre lygter eller lyssignaler, som indgår i den1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 13
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
lygte- og lyssignalenhed, for hvilken EØF-typegodkendelse er begæret,
svarer til det særdirektiv, der gælder for dem.
4. MÆRKNING
4.1. Ethvert retningsviserblinklys, som er i overensstemmelse med en
godkendt type i henhold til dette direktiv, skal være forsynet med et
EØF-typegodkendelsesmærke.
4.2. Dette mærke består af et rektangel, i hvilket er anbragt et »e« fulgt af
kendingsnummer eller -bogstaver for den medlemsstat, som har meddelt
EØF-typegodkendelsen:
1 for Tyskland
2 for Frankrig…
3 for Italien4 for Nederlandene
6 for Belgien
9 for Spanien
11 for DetForenede Kongerige
13 for Luxembourg
18 for Danmark21 for Portugal
EL for Grækenland
IRL for Irland
samt af et EØF-typegodkendelsesnummer, som svarer til nummeret på
detEØF-t ypegodkendelsesskema, der er udfærdigetfor den pågældende
type retningsviserblinklys (jf. bilag I), og foran hvilket der er anført to
tal, der angiver løbenummeret på den på datoen for meddelelsen af EØF-
typegodkendelsen seneste større ændring af Rådets direktiv 76/759/EØF.
For nærværende direktiv er løbenummeret 01.
4.3. EØF-typegodkendelsesmærket suppleres med et eller flere af følgende
symboler:
4.3.1. Over rektanglet ét eller flere af følgende symboler: 1, 1 a, 1 b, 2 a, 2 b
eller 5, alt efter om anordningen hører til én eller flere af de i punkt 1.2.1
fastsatte kategorier 1, 1 a, 1 b, 2 a, 2 b eller 5.
4.3.2. For anordninger som ikke kan monteres vilkårligt på køretøjets højre
eller venstre side, en pil som angiver monteringsretningen. ►
M2Pilen
skal vende bort fra køretøjet ved anordninger af kategori 1, 1 a, 1 b, 2 a
og 2 b og mod køretøjets front ved anordninger af kategori 5 (jf. tillæg
3).◄
4.3.3. På anordninger, der kan anvendes som enkelt lygte og i en kombination
af to lygter, det supplerende bogstav »D« til højre for det under punkt
4.3.1 omhandlede symbol.
4.4. EØF-typegodkendelsesnummeret skal være anbragt på et vilkårligt sted i
nærheden af rektanglet, der omslutter bogstavet »e«.
4.5. EØF-typegodkendelsesmærket og et eller flere supplerende symboler
skal anbringes på lygteglasset eller et af lygteglassene således, at de ikke
kan udslettes og er let læselige, også når lysenhederne er monteret på
køretøjet.
4.6. Eksempler på EØF-typegodkendelsesmærke til en selvstændig lygte er
visti t illæg 1.
4.7. I tilfælde af tildeling af et fælles EØF-typegodkendelsesnummer, som
fastsat i punkt 3.3, for en lygte- eller lyssignalenhed, der omfatter et
retningsviserblinklys, der er sammenbygget med, kombineret med eller1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 14
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
indbygget i andre lygter, kan anbringes et fælles EØF-typegodkendel-
sesmærke, som omfatter:
— et rektangel, hvori er anbragt bogstavet »e« efterfulgt af kendings-
nummer eller kendigsbogstaver for den medlemsstat, som har
meddeltt ypegodkendelsen
— et EØF-typegodkendelsesnummer og, om nødvendigt, den fore-
skrevne pil.
4.7.1. Dette typegodkendelsesmærke kan anbringes hvor som helst på de
sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter,
forudsat:
4.7.1.1. at det er synligt, når lygterne er monterede
4.7.1.2. atingen lysende del af de sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden
indbyggede lygter kan fjernes, uden at typegodkendelsesmærket fjernes
samtidigt.
4.7.2. Identifikationssymbolet for hver lygte svarende til hvert direktiv, i
medfør af hvilket EØF-typegodkendelsen er meddelt, såvel som de to tal,
der er anført i sidste led i punkt 4.2, og, om nødvendigt, det supplerende
bogstav »D« skal anføres:
4.7.2.1. enten på den pågældende lysende flade
4.7.2.2. eller samlet, således at hver af de sammenbyggede, kombinerede eller i
hinanden indbyggede lygter klart kan identificeres.
4.8. Dimensionerne af de forskellige enkeltheder i dette mærke må ikke være
mindre end den største minimumsdimension for de individuelle mærker,
som er foreskreveti de direkt iver, i medfør af hvilke der er meddelt
EØF-typegodkendelse.
4.9. Eksempler på EØF-typegodkendelsesmærket for en lygte, der er
sammenbyggetmed, kombineretmed eller indbyggeti andre lygt er, er
visti t illæg 2.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 15
▼B
▼M2
▼M2
Tillæg 1
EKSEMPLER PÅ EØF-TYPEGODKENDELSESMÆRKER
Figur 1
Den anordning, som er forsynet med det viste EØF-typegodkendelsesmærke, er et
retningsviserblinklys, som hører til kategori 5, og er EØF-typegodkendt i
Tyskland (e 1) under nummer 011471. Pilen angiver monteringsretningen for
denne anordning, som ikke kan monteres vilkårligt på køretøjets højre eller
venstre side; pilen peger mod køretøjets forside1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 16
▼M2
Figur 2
Den anordning, som er forsynet med det viste EØF-typegodkendelsesmærke, er et
retningsviserblinklys, som hører til kategori 2a, og er EØF-typegodkendt i
Grækenland (e EL) under nummer 01390; detkan ligeledes anvendes i en
kombination af to lygter (bogstavet »D«). Pilen peger mod køretøjets yderside1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 17
▼M2
Figur 3
Den anordning, som er forsynet med det viste EØF-typegodkendelsesmærke, er et
retningsviserblinklys, som hører til kategori 2a (til anvendelse mellem 20 og 40
mm fra lygten), og er EØF-typegodkendt i Italien (e 3) under nummer 012248.
Pilen peger mod køretøjets yderside.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 18
▼M2
Tillæg 2
Forenkletmærkning af sammenbyggede, kombinerede eller indbyg-
gede lygter.
Bemærk: I ovenstående eksempler giver de lodrette og vandrette linjer en
skematisk fremstilling af en lygte- eller lyssignalsenheds generelle form, og de
indgår ikke i typegodkendelsesmærket.
De tre eksempler på EØF-typegodkendelsesmærker, model A, B og C,
repræsenterer tre mulige varianter af mærkning af en lyssignalanordning, når to
eller flere lygter indgår i samme kompleks af sammenbyggede, kombinerede eller
i hinanden indbyggede lygter eller lyssignaler. Eksemplerne angiver, at det drejer
sig om en anordning, der er EØF-typegodkendt i Nederlandene (e 4) under
typegodkendelsesnummer 3333, omfattende:
— en refleksanordning af klasse Ia, EØF-typegodkendt i overensstemmelse med
direktiv 76/757/EØF
— et retningsviserblinklys bagtil, af kategori 2 a, EØF-typegodkendt i overens-
stemmelse med bestemmelserne i nærværende direktiv
— en positionslygte fortil, rød (R), EØF-typegodkendt i overensstemmelse med
direktiv 76/758/EØF
— en tågebaglygte (F), EØF-typegodkendt i overensstemmelse med direktiv 77/
538/EØF
— en baklygte (AR), EØF-typegodkendt i overensstemmelse med direktiv 77/
539/EØF
— en stoplygte (S1), EØF-typegodkendt i overensstemmelse med direktiv 76/
758/EØF.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 19
▼M2
Tillæg 3
Pilens retning på EØF-typegodkendelsesmærket efter anordningens
kategori
1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 20
▼B
BILAG IV
FOTOMETRISKE MALINGER
1. MÅLEMETODER
1.1. Ved fotometriske målinger skal forstyrrende tilbagekastninger undgås ved
en passende blænding.
1.2. Såfremt måleresultaterne anfægtes, udføres målinger således at:
1.2.1. måleafstanden er således, at loven om omvendt proportionalitet med
kvadratet på afstanden finder anvendelse;
1.2.2. måleapparatet er således, at modtagerens vinkelåbning set fra signallysets
referencecentrum ligger mellem 10 ′og 1º;
1.2.3. kravet om styrke for en bestemt observationsretning anses for at være
opfyldt, når dette krav er opfyldt i en retning, der ikke afviger med mere
end 15′fra observationsretningen.
2. STANDARDISERET RUMLYSFORDELINGSOVERSIGT
2.1. Retningen H = 0º og V = 0º svarer til referenceaksen (på køretøjet er den
vandret og parallel med køretøjets vandrette midterplan og orienteret i det
påbudte synsfelts retning). Den går igennem referencecentrer. De anførte
værdier på oversigten giver for de forskellige måleretninger minimums-
lysstyrkerne i procent af det krævede minimum for hvert signallys i aksen
(i retningen H = 0º og V = 0º).
2.2. Inden for detunder punkt2 beskrevne rumlysfordelingsfelt , som er
repræsenteret skematisk ved en »rist«, bør lysfordelingen stort set være
ensartet, dvs., at lysstyrken i hver retning af en del af feltet, afgrænset af
linjerne af risten, i hvert fald bør nå den laveste minimumsværdi (i
procent), som er angivet på de linjer i risten, der omgiver den pågældende
retning.1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 21
▼M2
▼B
BILAG V
BLINKLYSETS FARVE
TRIKROMATISKE KOORDINATER
GULT: grænse imod gult: y ≤0,429,
grænse imod rødt: y ≥0,398,
grænse imod hvidt: z ≤0,007.
Til kontrol af disse kolorimetriske kendetegn anvendes en lyskilde med
farvetemperatur ►M22 856 K ◄, svarende til belysningsmidlet A i henhold
til Den internationale Belysningskommission (CIE).1976L0759 — DA — 31.03.1989 — 004.001 — 22