1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer
for landbrugs- og skovbrugstraktorer
(89/173/EØF)
(EFT L 67 af 10.3.1989, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L1 1 1.1.1995
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrø-rende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugs-
traktorer
(89/173/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
underhenvisningtilTraktatenomOprettelseafDetEuropæiskeØkono-miske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og SocialeUdvalg(
3), og
ud fra følgende betragtninger:Det er vigtigt at træffe foranstaltninger, som tager sigte på gradvist atgennemføredetindremarkedoverenperiodefremtilden31.december1992; det indre marked omfatter et område uden indre grænser med fribevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;de tekniske forskrifter, som traktorer i henhold til de nationale lovgiv-ninger skal opfylde, vedrører bl.a. dimensioner og masse, omdrejnings-talregulator, afskærmning af transmissionselementer, udragende dele oghjul, betjeningsorgan til påhængskøretøjets bremser, forruder og andreruder, mekaniske forbindelser mellem traktor og påhængskøretøj samtanbringelsessted og -måde for foreskrevne skilte og påskrifter på trak-torchassiset;disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det erderfor nødvendigt, at ensartede forskrifter vedtages af samtligemedlemsstater enten som supplement til eller i stedet for deres nugæl-dende bestemmelser særlig med henblik på, at den fremgangsmåde forEØF-standardtypegodkendelse, som omhandles i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv-ning vedrørende godkendelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer(
4),
senest ændret ved direktiv 82/890/EØF(5), kan anvendes for alle trak-
tortyper;navnlig i forbindelse med tekniske forskrifter vedrørende sikkerheds-ruder — forrude og andre ruder — er det hensigtsmæssigt med visseændringer at anvende de forskrifter, som er vedtaget af FN’s Økono-miske Kommission for Europa i regulativ nr. 43 (ensartede forskriftervedrørendegodkendelseafsikkerhedsruderogmaterialertilruder),somervedlagtoverenskomstenaf20.marts1958omindførelseafensartedevilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse afudstyr og dele til motorkøretøjer(
6)—
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Ved traktor (landbrugs- eller skovbrugstraktor) forstås ethvertmotordrevet køretøj med hjul eller bælter, der har mindst to aksler, oghvis funktion i det væsentlige ligger i dets trækkraft, og som er særlig
(1) EFT nr. C 218 af 17. 8. 1987, s. 1.
(2) EFT nr. C 281 af 19. 10. 1987, s. 180, og EFT nr. C 326 af 19. 12.
1988.
(3) EFT nr. C 319 af 30. 11. 1987, s. 25.
(4) EFT nr. L 84 af 28. 3. 1974, s. 10.
(5) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 45.
(6)Dok.E/ECE/234REV 1/ADD 42/REV 1.E/ECE/TRANS/505
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive visse redskaber,maskiner eller påhængskøretøjer bestemt til benyttelse i landbrugs- ogskovbrugsbedrifter. Det kan være indrettet til transport af gods ogpassagerer.
2. Dette direktiv finder kun anvendelse på de i stk. 1 definerede
traktorer, der er forsynet med luftgummiringe, og som har to aksler ogen konstruktiv bestemt maksimalhastighed på mellem 6 og 30 km itimen.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse
eller national godkendelse af en traktor, nægte indregistrering ellerforbyde salg, ibrugtagning eller brug af en traktor af grunde, dervedrører:
— dimensioner og påhængskøretøjets masse,
— omdrejningstalregulator og afskærmning af transmissionselementer,
udragende dele og hjul,
— forruder og andre ruder,— mekaniskeforbindelsermellemtraktorogpåhængskøretøj,herunder
den vertikale belastning på koblingspunktet,
— anbringelsessted og -måde for foreskrevne skilte og påskrifter på
traktorens stel,
— betjeningsorgan til påhængskøretøjets bremser,
hvis disse forhold opfylder forskrifterne i de tilsvarende bilag, og hvis
forruderogandrerudersamtdemekaniskeforbindelsererforsynetmedEØF-typegodkendelsesmærke.
2. Uanset stk. 1 vedrørende brug af en traktor kan medlemsstaterne
under hensyn til påhængskøretøjets(ernes) masse, fortsat anvende deresnationale forskrifter, navnlig i forbindelse med de særlige anvendelses-krav, der skal opfyldes af hensyn til deres områdes relief, dog underiagttagelse af begrænsningerne for påhængskøretøjets samlede masse ibilagI,nr.2.2,hvisdettehverkenindebærerændringeraftraktorenelleren yderligere national standardtypegodkendelse.
Artikel 3
1. EØF-typegodkendelse for alle typer af forruder eller andre ruder
og/ellermekaniskeforbindelser,dererioverensstemmelsemedproduk-tions-ogafprøvningsforskrifterneibilagIIIog/ellerIV,meddelesafdeenkelte medlemsstater.
2. Den medlemsstat, der har meddelt EØF-standardtypegodken-
delsen, træffer, i givet fald i samarbejde med de kompetente myndig-hederideøvrigemedlemsstater,denødvendigeforanstaltningerforomfornødent at føre tilsyn med produktionens overensstemmelse med dengodkendte type. Tilsynet foretages ved stikprøver.
Artikel 4
Medlemsstaternetilstillerfabrikanterneaftraktorer,forruderellerandre
ruder samt mekaniske forbindelsesanordninger eller deres befuldmægti-gede for hver type af ovennævnte dele, for hvilke de efter artikel 3meddeler EØF-standardtypegodkendelse, et EØF-typegodkendelses-mærke i henhold til modellen i bilag III eller bilag IV.
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at
forhindre anvendelsen af typegodkendelsesmærker, som kan føre til enforveksling mellem én types anordninger, for hvilke der er udstedtEØF-standardtypegodkendelse i henhold til artikel 3, og andre anord-ninger.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde markedsføring af forruder og
andre ruder samt mekaniske forbindelsesanordninger på grund af deresudførelse, når de er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
2. En medlemsstat kan dog forbyde markedsføring af ruder ellerforbindelsesanordninger, som er forsynet med EØF-typegodkendelses-mærke, når de ikke stemmer overens med den type, for hvilken EØF-standardtypegodkendelsen er meddelt.
Denne medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og
Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder samtidig sinbeslutning.
Artikel 6
De enkelte medlemsstaters kompetente myndigheder sender inden en
måned de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder en kopi afEØF-standardtypegodkendelsesskemaetihenholdtilmodellenibilagIIIellerIVforhvertyperudeellerforbindelsesanordning,forhvilkedeharmeddelt eller afslået standardtypegodkendelse.
Artikel 7
1. Fastslårdenmedlemsstat,somharmeddeltEØF-standardtypegod-
kendelsen, at flere ruder eller forbindelsesanordninger, som er forsynetmed samme EØF-typegodkendelsesmærke, ikke stemmer overens medden type, for hvilken standardtypegodkendelsen er meddelt, træffer dendenødvendigeforanstaltningertilatbringeproduktionenioverensstem-melse med den godkendte type. Medlemsstatens kompetente myndig-hederunderretterdeandremedlemsstaterskompetentemyndighederomde trufne foranstaltninger, som ved væsentlig og gentagen uoverens-stemmelse kan føre til inddragelse af EØF-standardtypegodkendelsen.Dissemyndighedertræffersammeforanstaltninger,nårdebliverunder-rettet af en anden medlemsstats kompetente myndigheder om sådanneuoverensstemmelser.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underretter inden en
måned hinanden om inddragelsen af en meddelt EØF-standardtypegod-kendelse med angivelse af grundene hertil.
Artikel 8
Enhver afgørelse, der træffes i medfør af dette direktiv, og hvorved en
EØF-standardtypegodkendelse afslås eller inddrages, eller markedsfø-ringen og anvendelsen forbydes, skal nøje begrundes. Den tilstilles denberørte part med angivelse af de retsmidler og frister, der gælder imedlemsstaterne.
Artikel 9
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagene til den
tekniske udvikling, fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 13 idirektiv 74/150/EØF.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for
senest den 31. december 1989 at efterkomme dette direktiv. De under-retter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationaleretsforskrifter,somdeudstederpådetområde,dereromfattetaf dette direktiv.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
SideFORTEGNELSE OVER BILAG
BILAGI: Dimensioner og påhængskøretøjets masse 5
Tillæg: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 7BILAGII: Omdrejningstalregulator, afskærmning af transmissionsdele,
udragende dele og hjul 8
Tillæg: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 21BILAGIII-A: Udstyrsforskrifter, definitioner, ansøgning om typegodkendelse,
typegodkendelse, mærker, generelle specifikationer, prøvningerog produktionens overensstemmelse 22
Tillæg: Eksempel på typegodkendelsesmærker 30BILAGIII-B: MeddelelsevedrørendeEØF-typegodkendelse,nægtelseafEØF-
typegodkendelse,udvidelseafEØF-typegodkendelse,tilbagekal-delse af typegodkendelse 33
Tillæg1: Forruder af hærdet glas 34Tillæg2: Ruder af glas med ensartet hærdning, bortset fra forruder 35Tillæg3: Forruder af lamineret glas 36Tillæg4: Ruder af lamineret glas, bortset fra forruder 37Tillæg5: Forruder af plexiglas 38Tillæg6: Ruder af plexiglas, bortset fra forruder 39Tillæg7: Enheder med dobbeltruder 40Tillæg8: Indholdet af fortegnelsen over forruder 41BILAGIII-C: Generelle afprøvningsbetingelser 42BILAGIII-D: Forruder af hærdet glas 67BILAGIII-E: Ruder af glas med ensartet hærdning, bortset fra forruder 70BILAGIII-F: Forruder af almindeligt lamineret glas 73BILAGIII-G: Ruder af lamineret glas, bortset fra forruder 77BILAGIII-H: Forruder af behandlet lamineret glas 80BILAGIII-I: Sikkerhedsrudemedenoverfladeafplastmaterialepåindersiden 82BILAGIII-J: Forruder af plexiglas 83BILAGIII-K: Ruder af plexiglas, bortset fra forruder 86BILAGIII-L: Dobbeltruder 88BILAGIII-M: Gruppeinddeling af forruder til brug ved prøvningerne med
henblik på typegodkendelse af disse 90
BILAGIII-N: Måling af segmenthøjderne og anslagspunkternes placering 92BILAGIII-O: Kontrol af produktionens overensstemmelse 95BILAGIII-P: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 99BILAGIV: Mekaniske forbindelser mellem traktorer og påhængskøretøjer
og vertikal belastning på koblingspunktet 100
Tillæg1: Beskrivelse af mekanisk koblingsanordning 104Tillæg2: Metode til dynamisk afprøvning 107Tillæg3: Metode til statisk afprøvning 109Tillæg4: Typegodkendelsesmærke 110Tillæg5: Model til EØF-typegodkendelsesskema 111Tillæg6: Betingelser for meddelelse af EØF-standardtypegodkendelse 112Tillæg7: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 113BILAGV: Anbringelsessted og -måde for foreskrevne skilte og påskrifter
på traktorchassiset 114
Tillæg: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 116BILAGVI: Betjeningsorgantilpåhængskøretøjetsbremserogbremseforbin-
delse mellem traktor og påhængskøretøj 117
Tillæg: Bilag til EØF-standardtypegodkendelsesskema 118
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
BILAG I
DIMENSIONER OG PÅHÆNGSKØRETØJETS MASSE
1. DEFINITIONER
1.1. Ved »længde«forstås
— afstandenmåltmellemvertikalplanernevinkelretpåtraktorenslæng-
deplan og gående gennem dennes yderpunkter i deres mest ugun-stige stilling, dog med undtagelsen af:
— førerspejle,
— starthåndtag,— positionslygter foran eller på siden.
1.2. Ved »bredde«forstås
— afstanden målt mellem vertikalplanerne parallelt med traktorens
længdesymmetriplan og gående gennem dennes yderpunkter, dogmed undtagelse af:
— førerspejle,
— retningsviserblinklygter,— positionslygter foran, på siden eller bagpå; parkeringslygter,
forvridninger af dækkene forårsaget af traktorens vægt,
— dele, som kan skydes ind, såsom opklappeligt trinbræt og fjed-
rende stænkskærm, osv.
1.3. Ved »højde«forstås
— den vertikale afstand mellem jorden og det punkt på traktoren, som
befinder sig længst fra jorden, idet der ses bort fra antenner. Vedmåling af denne højde skal traktoren være:
— forsynet med nye dæk, med den største af fabrikanten specifice-
rede radius for hjulomkredsen.
1.4. Ved »påhængskøretøjets masse« forstås den masse, som en type
traktor kan trække. Denne masse kan f.eks. bestå af et eller flerepåhængskøretøjer eller land- eller skovbrugsredskaber. Man skelnermellem teknisk tilladelig masse, som fabrikanten angiver, og tilladtmasse som fastsat i punkt 2.2.
1.5. Ved »tilkoblingsanordning« forstås deri tekniske enhed på traktoren,
dersørgerfordenmekaniskeforbindelsemellemtraktorogpåhængskø-retøj.
1.6. Ved »traktorens egenmasse i køreklar stand (M
t)«forståsdenmasse,
der er defineret i bilag I, punkt 2.4, til direktiv 74/150/EØF.
1.7. Ved »påhængskøretøjets teknisk tilladelige masse« forstås:
— påhængskøretøjets masse uden bremser,
— påhængskøretøjets masse med separat bremsning, jf. punkt 1.12 i
bilag I til direktiv 76/432/EØF(1),
— påhængskøretøjets masse med påløbsbremsning, jf. punkt 1.14 i
bilag I til direktiv 76/432/EØF,
— påhængskøretøjets masse med hydraulisk eller pneumatisk brems-
ning; denne bremsning kan være kontinuerlig, semi-kontinuerligellerfuldseparatservobremsning,jf.punkt1.9,1.10og1.11ibilagI til direktiv 76/432/EØF.
2. FORSKRIFTER2.1.Dimensioner
En traktors største dimensioner er følgende:
2.1.1. Længde: 12 m2.1.2. Bredde: 2,5 m2.1.3. Højde: 4 m2.1.4. Målingerne til kontrol af dimensionerne ovenfor foretages således:
— ubelastet traktor i køreklar stand som angivet i punkt 1.6;
(1) EFT nr. L 122 af 8. 5. 1976, s. 1.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
— på en plan vandret overflade;
— med traktoren stationær og med standset motor;— med nye dæk med det af fabrikanten opgivne normaltryk;— med lukkede døre og vinduer;— med de styrende hjul i ligeud fremadgående retning;— uden landbrugs- eller skovbrugsredskaber fastgjort på traktoren.
2.2.Påhængskøretøjets tilladte masse
2.2.1. Påhængskøretøjets tilladte masse må ikke overskride:2.2.1.1. denaftraktorfabrikantenopgivneteknisktilladeligemasse,jf.punkt1.7;2.2.1.2. påhængskøretøjets masse som fastsat for trækanordningen på grundlag
af typegodkendelsen.
2.2.2. Hvis en medlemsstat anvender bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, skal
påhængskøretøjets(ernes)masseangivespåtraktorensregistreringsattest.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
Tillæg
MODEL

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
BILAG II
OMDREJNINGSREGULATOR OG AFSKÆRMNING AF TRANSMISSI-
ONSDELE, UDRAGENDE DELE OG HJUL
1. OMDREJNINGSREGULATOR
1.1. Såfremt traktoren fra fabrikantens side er udstyret med en omdrej-
ningstalregulator, skal den være monteret og konstrueret på en sådanmåde, at traktoren opfylder kravene i direktiv 74/152/EØF(
1)o m
konstruktivt bestemt maksimalhastighed.
2. AFSKÆRMNINGAFTRANSMISSIONSDELEOGUDRAGENDE
DELE OG HJUL
2.1. Generelle forskrifter
2.1.1. Transmissionsdelene, de udragende dele og hjulene på traktoren skal
være konstrueret, monteret og afskærmet på en sådan måde, atulykker under normale anvendelsesforhold undgås.
2.1.2. Bestemmelserne i punkt 2.1.1 anses for overholdt, hvis kravene i
punkt 2.3 er opfyldt. Andre løsninger end de i punkt 2.3 beskrevnetillades,såfremtfabrikantengodtgør,atdeermindstligesåeffektivesom kravene i punkt 2.3.
2.1.3. Afskærmningsanordninger skal være fast forbundet med traktoren.
»Fastforbundet«vilsige,atafskærmningsanordningerkunmåkunneafmonteres ved brug af værktøj.
2.1.4. Hjelme, dæksler og lemme, der kan forårsage læsioner, når de
klapperi,skaludformessåledes,atdetkanforhindres,atdeutilsigtetfalder i (f.eks. ved sikkerhedsanordninger eller ved passende anbrin-gelse eller udformning).
2.1.5. Flere farlige punkter kan sikres ved en fælles afskærmningsanord-
ning. Der skal dog anbringes yderligere afskærmningsanordninger,når der under den fælles afskærmning findes anordninger til juste-ring, vedligeholdelse eller støjdæmpning, som skal betjenes vedtilkoblet motor.
2.1.6. Sikringselementer (f.eks. fjederstift eller ringstift) til sikring af
— forbindelseselementer, der hurtigt kan løsnes (f.eks. bolte)
eller af
— afskærmningsanordninger, der skal åbnes uden værktøj (f.eks.
motorhjelm)
skal være fast forbundet med forbindelseselementet, traktoren eller
afskærmningsanordningen.
2.2. Definitioner
2.2.1. Ved»afskærmning«forståsenanordningberegnettilafskærmningaf
farlige dele. I forbindelse med dette direktiv omfatter afskærmnings-anordningerne skærme, dæksler og indhegninger.
2.2.1.1. Ved »skærm« forstås en afskærmningsanordning, der befinder sig
ligeforandenfarligedel,ogsomaleneellersammenmedandredeleafmaskinenbeskyttermodkontaktmeddenfarligedelfraallesider.
2.2.1.2. Ved »dæksel« forstås en afskærmningsanordning, der befinder sig
lige foran den farlige del, og som beskytter mod kontakt med denfarlige del fra den tildækkede side.
2.2.1.3. Ved»indhegning«forståsenafskærmningsanordning,somvedhjælp
afenskinne,ethegnellerlignendegiverdennødvendigesikkerheds-afstand, således at den farlige del ikke kan nås.
2.2.2. Ved »farlig del« forstås ethvert punkt, der som følge af placeringen
eller konstruktionen af en traktors faste eller bevægelige dele inde-bærer en risiko for kvæstelser. De farlige dele er især punkter, hvorder kan ske klemning, overklipning, overskæring, gennemboring,sammenpresning og fasthængning samt adgangs- og angrebspunkter.
(1) EFT nr. L 84 af 28. 3. 1974, s. 33.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
2.2.2.1. Ved »klemningspunkt« forstås ethvert farligt punkt, hvor dele flytter
sig i forhold til hinanden eller i forhold til faste dele, således atpersoner eller visse dele af deres krop risikerer at blive klemt.
2.2.2.2. Ved »overklipningspunkt« forstås ethvert farligt punkt, hvor dele
bevægersiglangshinandenellerlangsandredele,såledesatpersonereller visse dele af deres krop risikerer at blive klemt eller klippetover.
2.2.2.3. Ved »overskærings-, gennemborings- og sammenpresningspunkt«
forstås ethvert farligt punkt, hvor bevægelige eller faste, skarpe,spidseellerstumpedelekankvæstepersonerellervissedeleafdereskrop.
2.2.2.4. Ved »fasthængningspunkt« forstås ethvert farligt punkt, hvor frem-
springende skarpe kanter, takker, splitter, skruer og bolte, smøre-steder, aksler, akselmuffer og andre dele bevæger sig på en sådanmåde, at personer, visse dele af deres krop eller deres tøj kan hængefast og blive trukket med.
2.2.2.5. Ved »adgangs- og angrebspunkt« forstås ethvert farligt punkt, hvor
delene,nårdebevægersig,indskrænkeråbningen,ihvilkenpersoner,visse dele af deres krop eller deres tøj kan hænge fast.
2.2.3. Ved »rækkevidde« forstås den største afstand, som personer eller
visse dele af deres krop kan nå opad, nedad, indad, ovenover,omkring og igennem uden hjælp af nogen genstand (fig. 1).
2.2.4. Ved »sikkerhedsafstand« forstås afstanden svarende til rækkevidden
eller kroppens dimensioner, idet der tilføjes en sikkerhedsmargen(fig. 1).
2.2.5. Ved »betjeningsorgan« forstås enhver anordning, som, når den
påvirkes direkte, gør det muligt at ændre traktorens eller et hertilkoblet redskabs tilstand eller funktion.
2.3. Sikkerhedsafstande til undgåelse af kontakt med de farlige dele
2.3.1. Sikkerhedsafstanden måles fra steder, der kan nås ved aktivering,
vedligeholdelse og inspektion af traktoren samt fra jorden. Ved»vedligeholdelse og inspektion af traktoren« forstås udelukkendearbejde,somnormaltudføresafførerenselvioverensstemmelsemedinstruktionsbogen. Ved fastsættelse af sikkerhedsafstandene går manud fra det princip, at traktoren er i den tilstand, som den er konstru-erettil,ogatderikkeanvendesnogetværktøjtilatnådenfarligedel.
Sikkerhedsafstandene er fastsat i punkt 2.3.2.1 — 2.3.2.5. I visse
bestemte områder eller for visse bestemte komponentdele er sikker-hedsniveauet tilstrækkeligt, hvis traktoren opfylder kravene i punkt2.3.2.6 — 2.3.2.14.
2.3.2. Afskærmning af farlige punkter
2.3.2.1. Ræ kkevidde opad
Sikkerhedsafstanden for rækkevidden opad er 2500 mm (se figur 1)
for personer, der står oprejst.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
(mm)
Højdeafafskærmningsanordningenskantb
a:Afstandtil
jordenfraden 24002200200018001600140012001000
farligedel
Horisontalafstandcfradenfarligedel
Figur 1
2.3.2.2. Ræ kkevidde nedad, rækkevidde ovenover
Forsåvidtangårrækkeviddenovenoverenkantfremgårsikkerheds-
afstanden af:
a = afstand fra jorden til den farlige delb = højde af afskærmningsanordningens kantc = horisontal afstand mellem den farlige del og kanten (se figur
2).
Figur 2
Med hensyn til rækkevidden nedad og ovenover skal de i tabel 1
anførte sikkerhedsafstande overholdes.
TABEL 1
2400 —100100100100100100100
2200 —250350400500500600600
2000 ——3505006007009001100
1800 ———60090090010001100
1600 ———50090090010001300
1400 ———10080090010001300
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
(mm)
Højdeafafskærmningsanordningenskantb
a:Afstandtil
jordenfraden 24002200200018001600140012001000
farligedel
Horisontalafstandcfradenfarligedel
1200 ————50090010001400
1000 ————30090010001400
800 —————6009001300
600 ——————5001200
400 ——————3001200
200 ——————2001100
2.3.2.3. Ræ kkevidden rundt om
Sikkerhedsafstandene i nedenstående tabel 2 skal mindst overholdes,
såfremtdenpågældendedelafkroppenikkemånåenfarligdel.Vedanvendelse af sikkerhedsafstandene går man ud fra den antagelse, atdet vigtigste led af den tilsvarende del af kroppen hviler fast påkanten. Sikkerhedsafstandene anses først for opfyldt, når man harsikret sig, at denne del af kroppen absolut ikke kan flyttes længerefrem.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
TABEL 2
2.3.2.4. Ræ kkevidde ind i og igennem
Såfremt der er mulighed for at trænge ind i eller igennem en åbning
og nå frem til de farlige dele, skal de i tabel 3 og 4 anførte sikker-hedsafstande mindst overholdes.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
Bevægeligedeleindbyrdesellervedsidenaffastedelebetragtesikke
som risikofaktorer, såfremt deres indbyrdes afstand ikke overstiger 8mm.TABEL 3
Sikkerhedsafstande for aflange og parallelle åbninger i mm
a er åbningens mindste bredde
b er sikkerhedsafstanden fra den farlige del
TABEL 4
Sikkerhedsafstande for firkantede eller cirkelformede åbninger
a er åbningens bredde, diameter eller sidelængde
b er sikkerhedsafstanden for den farlige del
2.3.2.5.Sikkerhedsafstande til klemningspunkterne
Et klemningspunkt anses ikke for farligt for den anførte del af
kroppen, såfremt sikkerhedsafstandene ikke er mindre end de i tabel5 anførte, og såfremt det sikres, at den tilgrænsende og større del afkroppen ikke kan komme ind.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
TABEL 5
2.3.2.6.Betjeningsorganer
Mellemrummet mellem to pedaler og gennemgangsåbningen for
betjeningsorganerne betragtes ikke som klemnings- eller overklip-ningspunkter.
2.3.2.7.Trepunktsophæng bagtil
2.3.2.7.1. Bag et plan gående gennem midterplanet for ledpunkterne på
trepunktsophængets løftestænger, skal der være en mindste sikker-hedsafstand på 25 mm mellem de bevægelige dele, for hver positionaf vandringen n, som gennemløbes af løfteanordningen — uden deøverste og nederste yderpunkter på 0,1 n — såvel som en afstand på25 mm eller en vinkel på mindst 30 °for de overklipningsdele, der
frembringer en vinkelændring (se figur 3). Vandringen n /prime1, reduceret
med 0,1 n foroven og forneden, defineres således (se figur 4):
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 16
▼B
Figur 3
Figur 4
2.3.2.7.2. For vandringen n, der gennemløbes af den hydrauliske løfteanord-
ning, er den nederste position A for trækstængernes koblingspunkterbegrænsetafdimensionen»14«ihenholdtilISO-standard730,del1,og den øverste position B er begrænset af den største hydrauliskevandring. Vandringen n /prime1er vandringen n reduceret foroven og
fornedenmed0,1n,ogudgørdenvertikaleafstandmellemA /prime1ogB/prime1.
2.3.2.7.3. Omkring løftestængernes profil skal der desuden inden for vand-
ringenn /prime1væreensikkerhedsafstandpåmindst25mmiforholdtilde
tilstødende dele.
2.3.2.7.4. Såfremt der til et trepunktsophæng anvendes koblingsanordninger,
der ikke kræver, at der under tilkoblingen er en operatør til stedemellemtraktorenogdettransporterederedskab(f.eks.itilfældeafenhurtigkobling), gælder forskrifterne i punkt 2.3.2.7.3 ikke.
2.3.2.7.5. Der bør i instruktionsbogen gøres opmærksom på de farlige punkter,
der er beliggende foran det plan, som er defineret i punkt 2.3.2.7.1,første punktum.
2.3.2.8.Trepunktsophæng foran
2.3.2.8.1. For hver position af vandringen n, som gennemløbes af løfteanord-
ningen — bortset fra de øverste og nederste yderpunkter på 0,1 n —skal der mellem de bevægelige dele være en sikkerhedsafstand påmindst 25 mm samt en vinkel på mindst 30 °eller en sikkerhedsaf-
stand på 25 mm for de dele, der foretager en overklippende bevæ-gelse mod hinanden, hvorved der opstår en vinkelændring. Vand-
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 17
▼B
ringenn /prime1reduceretmed0,1nforovenogforneden,defineressåledes
(se figur 4):
2.3.2.8.2. For vandringen n, der gennemløbes af den hydrauliske løfteanord-
ning, er den nederste position A for trækstængernes koblingspunkterbegrænset af dimension »14« i henhold til ISO-standard 8759, del 2,og den øverste position B er begrænset af den største hydrauliskevandring. Vandringen n /prime1er vandringen n reduceret foroven og
fornedenmed0,1n,ogudgørdenvertikaleafstandmellemA /prime1ogB/prime1.
2.3.2.8.3. Såfremt der til trækstængerne på trepunktsophænget foran anvendes
koblingsordninger, der ikke kræver, at der under tilkoblingen er enoperatør til stede mellem traktoren og det transporterede redskab(f.eks. i tilfælde af en hurtigkobling), gælder forskrifterne i punkt2.3.2.8.1 ikke for områder med en radius på 250 mm regnet fra detpunkt, hvor trækstængerne tilkobles traktoren. Regnet fra kanten afløftestængerne/løftecylinderen skal der dog altid inden for den defi-neredevandringn /prime1væreensikkerhedsafstandpåmindst25mmtilde
tilgrænsende dele.
2.3.2.9.Førersæde og omgivelser
I siddende stilling skal ethvert klemnings- og overklipningspunkt
ligge uden for rækkevidde af førerens hænder og fødder. Dette kravanses for opfyldt, såfremt følgende betingelser overholdes:
2.3.2.9.1. Førersædet er indstillet i midterpositionen såvel i længderetningen
somvertikalt.FørerensrækkeviddeeropdeltizoneAogzoneB.Detcentrale sfæriske punkt for disse zoner ligger 60 mm foran og 560mm oven over sædets indekspunkt (se figur 5). Zone A består af enkugle med en radius på 550 mm. Zone B ligger mellem denne kugleog en kugle med en radius på 1000 mm.
Figur 5
2.3.2.9.2. Ved klemnings- og overklipningspunkter skal der overholdes en
sikkerhedsafstand på 120 mm i zone A og på 25 mm i zone B, ellerder skal være en mindste vinkel på 30 °, såfremt det drejer sig om
dele, der foretager en overklippende bevægelse mod hinanden,hvorved der opstår en vinkelændring.
2.3.2.9.3. Der skal i zone A kun tages højde for de klemnings- og overklip-
ningspunkter, der frembringes af dele, som aktiveres af en eksternenergikilde.
2.3.2.9.4. Såfremt der opstår et farligt punkt, fordi konstruktionsdele støder op
mod sædet, skal der være en sikkerhedsafstand på mindst 25 mmmellem konstruktionsdelen og sædet. Der er ikke tale om et farligtpunktmellemsædetsryglænogdetilstødendekonstruktionsdele,derer beliggende bag dette, såfremt de tilstødende konstruktionsdele erglatteogsædetsryglænisigselverafrundetidentilgrænsendezoneog ikke har nogen skarp kant.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 18
▼B
2.3.2.10.Passagersæde (eventuelt)
2.3.2.10.1. Såfremt nogle dele kan rumme fare for fødderne, skal der være
afskærmningsanordninger i en hemisfærisk radius på 800 mm framidten af forkanten på sædets hynde og nedad.
2.3.2.10.2. Indenforenkugle,hviscentrumligger670mmovenovermidtenaf
forkantenpåpassagersædet,skaldefarligepunkter,derbefindersigizone A og B, afskærmes som beskrevet i punkt 2.3.2.9 (se figur 6).
Figur 6
2.3.2.11.Smalsporede traktorer (traktorer med spor som defineret
i artikel 1, andet led, i direktiv 87/402/EØF).
2.3.2.11.1. I forbindelse med smalsporede traktorer gælder kravene i punkt
2.3.2.9 ikke i den zone, der ligger under et plan, der skråner 45 °
bagud på tværs af den fremadgående retning og gående gennem etpunkt beliggende 230 mm bag sædets indekspunkt (se figur 7).Såfremtderfindesfarligepunkteridennezone,skaldetteangivespåtraktoren.
Figur 7
2.3.2.11.2. Afsnit II, punkt 1 og 2, i bilag I til direktiv 80/720/EØF finder
anvendelse på adgangen til førersædet.
2.3.2.11.3. Afsnit I.6 i bilag I til direktiv 80/720/EØF finder anvendelse på
betjeningsanordningerne.
2.3.2.11.4. Megetvarmedeleafudstødssystemetskalværesikretindtil300mm
idetøvreområde—700mmoverdenflade,traktorenstårpå—ogindtil 150 mm i det nedre område (se fig. 8) foran et referenceplan,
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 19
▼B
derienretvinkelpåfartøjetslængdeaksegårigennemmidtenafden
ikke-belastede pedal (kobling og/eller driftsbremse). På sidernebegrænses det område, der skal sikres, ved den ydre maskinprofil ogudstødssystemets ydre profil.
Meget varme dele af udstødssystemet, der befinder sig under påstig-
ningsanordningen, skal afskærmes på det vertikale plan eller sikrestermisk på anden måde.
Figur 8
2.3.2.12.Montering og afmærkning af hydraulikslanger
2.3.2.12.1. Hydraulikslanger skal monteres således, at mekaniske og termiske
beskadigelser forhindres
2.3.2.12.2. Hydraulikslanger skal være tydeligt og varigt mærket med følgende
angivelser:
— slangens fabrikationsmærke
— fabrikationsdato (år og måned for fremstillingen)— hojst tilladte dynamiske driftsovertryk.
2.3.2.12.3. Hydraulikslanger, der befinder sig i nærheden af fører- eller passa-
gersædet, skal være monteret eller sikret på en sådan måde, atpersoner ikke kan komme i fare, hvis hydraulikslangerne svigter.
2.3.2.13.Styretøj og svingaksel
Dedele,derbevægersigiforholdtilhinandenelleriforholdtilfaste
dele, skal være afskærmet, såfremt de ligger inden for den i punkt2.3.2.9 og 2.3.2.10 definerede zone.
Ved knækstyrede traktorer skal der i knækområdet på begge sider af
køretøjet være anbragt varige og let genkendelige anvisninger, hvordermedbillederellertekstgøresopmærksompå,atdeterforbudtatopholde sig i det uafskærmede knækområde. Instruktionsbogen skalligeledes indeholde sådanne anvisninger.
2.3.2.14. Fri drivaksler fastgjort til traktoren
De frie drivaksler (f.eks. til firehjulstræk), som kun drejer under
kørslen,skalværeafskærmet,såfremtdeliggerindenfordenipunkt2.3.2.9 og 2.3.2.10 definerede zone.
2.3.2.15.Frizone omkring drivhjulene
2.3.2.15.1. Frizonen omkring skærmene skal opfylde følgende betingelser:2.3.2.15.2. Vedfrizoneforståsdetområde,somskalværefritrundtomdrivhju-
lenes dæk i forhold til de tilstødende dele på køretøjet.
Frizonenfordrivhjulmonteretmedstørstedækstørrelseskalsvaretil
de i følgende tabel og figur anførte dimensioner:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 20
▼B
Standardtraktorer Smalsporedetraktorer
a
mmh
mma
mmh
mm
Figur 9
TABEL 6
50 60 15 30
Dertilladesenfrizone,derermindreenddenifig.9ogtabel6viste,
foruden de zoner, der er omhandlet i punkt 2.3.2.9 og 2.3.2.10 forsmalsporede traktorer, hvis skærme ligeledes tjener til at afskrabejord fra hjulene.
2.4. Metode til bestemmelse af sædets indekspunkt
2.4.1. Generelt
Den metode og anordning, der skal anvendes til bestemmelse af
indekspunktet for enhver type polstret sæde, er beskrevet i detfølgende.
2.4.2. Definitioner
Sædet indekspunkt (SIP):Punkt beliggende i det vertikale midterplan i længderetningen for
referenceanordningen for det i figur 1 viste SIP, som er placeret påførersædet i overensstemmelse med punkt 2.4.4 og 2.4.6.
Sædets indekspunkt fastsættes i forhold til køretøjet og flytter sig
ikke på grund af justeringer og/eller svingninger i sædet.
2.4.3. Anordning til bestemmelse af sædets indekspunkt (SIP)
Anordningen til bestemmelse af SIP skal være i overensstemmelse
medfigur10.Anordningensmasseskalvær e6±1kg.Anordningens
underside skal være plan og glat.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 21
▼B
2.4.4. Instilling af sædet til bestemmelse af indekspunkt (SIP)
Når sædet og dets ophæng er indstillelige, skal sædet indstilles på
følgende måde, før referencepunktet bestemmes:
a) Alle indstillinger — fremad/tilbage, højde og hældning — skal
være i midterstilling. Findes der ingen midterstilling, skal deranvendesdennærmestbeliggendeindstilling,ovenoverellerbagved midterstillingen.
b) Indstillelige ophæng skal være indstillet således, at ophænget
befinder sig midt i sin svingning med referenceanordningen påplads og belastet. Ophænget kan være mekanisk blokeret i dennestilling under bestemmelsen af referencepunktet (SIP).
c) Ikke-indstillelige ophæng skal være blokeret i den vertikale stil-
ling, der nås med referenceanordningen på plads og belastet.
d) Såfremt ovennævnte indstillinger er i modstrid med fabrikantens
udtrykkelige anvisninger, skal disse følges, således at der opnåsden anbefalede indstilling for en fører på 75 kg.
NB:En fører på 75 kg svarer tilnærmelsesvis til referenceanord-
ningen på plads på sædet og belastet med en masse på 65 kg.
2.4.5. Bestemmelse af de tre referenceakser x /prime1,y /prime1og z /prime1for sædeindekspunkt
(SIP).
Koordinaterne fastslås således:
a) På den ene side af sædets forankring lokaliseres det fastgørel-
seshul, som befinder sig længst tilbage.
b) Såfremt aksen for dette hul er parallel med ledaksen defineret på
anordningen, tages den som y /prime1-akse (orienteret fra venstre mod
højre i forhold til en siddende fører — se figur 11).
c) Såfremtaksenfordettehulerparallelmeddetvertikaleplan,der
går gennem sædets midterlinje, tages som /prime1-akse den rette linje
parallelmeddenanførteledakse,gåendegennemskæringspunktetmellem sædeforankringens længdeplan og aksen for ovennævntehul (se figur 12).
d) Ialleandretilfældefastslåsakseny /prime1ihenholdtilparametrenefor
det sæde, der skal undersøges.
e) Akserne x /prime1og z/prime1defineres som skæringslinjer for horisontal- og
vertikalplanerne gående gennem y /prime1med vertikalplanet gennem
sædets midterlinje. Akserne x /prime1og z/prime1skal være orienteret fremad
og opad (se figur 11 og 12).
2.4.6. Metode til bestemmelse af sædets indekspunkt (SIP)
Sædetsindekspunkt(SIP)skalbestemmesvedhjælpafdenifigur10
illustrerede anordning og efter følgende fremgangsmåde:
a) Sædetdækkesmedenstykkestofforatlettedenkorrekteanbrin-
gelse af anordningen.
b) Anordningenanbringes(udenekstramasse)påsædetshynde,idet
den skubbes bagud mod ryglænet.
c) Der tilføjes den nødvendige masse for at bringe anordningens
samlede masse på 6 (± 1) kg og på 26 (± 1) kg. Det vertikalekraftcenter skal ligge 40 mm foran mærket for sædets reference-punkt på anordningens horisontale del (se figur 10).
d) Der anbringes to gange en horisontal kraft på ca 100 N på
anordningen på sædets referencepunkt, som vist i figur 10.
e) Der tilføjes den nødvendige øvrige masse for at bringe anordnin-
gens samlede masse på 26 (± 1) kg og på 65 (± 1) kg. Detvertikale kraftcenter for den tilføjede masse skal ligge 40 mmforanmærketforsædetsreferencepunktpåanordningenshorison-tale del (se figur 10).
f) På begge sider af sædet måles i to vertikale planer liggende lige
langtfrasædetsmidterlinjeilængderetningenme d±1mmnøjag-
tighedkoordinaternesomdefineretipunkt2.4.5fordisseplanersskæringer på aksen for sædets referencepunkt som er bestemt afanordningen.
De aritmetiske gennemsnitsværdier af målingerne i de to planer
registreres som koordinater for sædets indekspunkt (SIP).
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 22
▼B
g) De forhold, der følger af bestemmelsesmetoden, og som afviger
fra den metode, der er vist i dette bilag, eller som kan være enfejlkilde med hensyn til resultaterne, skal noteres sammen medårsagerne hertil.
Figur 10
Anordning til bestemmelse af sædets indekspunkt (SIP)
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 23
▼B
Figur 11
Bestemmelse af referenceakserne for SIP
(Akse for fastgørelseshullet parallel med ledaksen ryg/lår)
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 24
▼B
Figur 12
Bestemmelse af de tre referenceakser for SIP
(Akse for fastgørelseshullet parallel med det vertikale plan gående gennem sædets midterlinje)
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 25
▼B
Tillæg
MODEL

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 26
▼B
BILAG III A
FORRUDER OG ANDRE RUDER
FORSKRIFTER FOR UDSTYR, DEFINITIONER, ANSØGNING OM
TYPEGODKENDELSE, TYPEGODKENDELSE, MÆRKER, GENE-RELLE SPECIFIKATIONER, PRØVNINGER OG PRODUKTIONENS
OVERENSSTEMMELSE
1. FORSKRIFTER FOR UDSTYR.
1.1. Landbrugs-ellerskovbrugstraktorerkanefterfabrikantensvalgvære
udstyret med:
1.1.1. »forruder«og»andreruderendforruder«,dererioverensstemmelse
med forskrifterne i dette bilag,
1.1.2. forruder, der opfylder forskrifterne for »andre ruder end forruder« i
dette bilag, med undtagelse af de ruder, der er omfattet af bestem-melserne i punkt 9.1.4.2 i bilag III-C til dette direktiv (ruder hvisregelmæssigetransmissionskoefficientforlysetkanværemindreend70 %).
2. DEFINITIONER
I nærværende direktiv forstås ved:
2.1. »rude af hærdet glas«, en rude bestående af et enkelt glaslag, som
har gennemgået en særlig behandling med henblik på at øge detsmekaniskemodstandsdygtighedogpåvirkebrudmønstretitilfældeafbrud;
2.2. »rudeaflamineretglas«,enrudebeståendeafmindsttoglaslag,som
holdes sammen af et eller flere mellemlæg af plastmateriale; dettelaminerede glas kan være:
2.2.1. »almindeligt«, såfremt ingen af de glaslag, hvoraf det består, er
behandlet, eller
2.2.2. »behandlet«, såfremt mindst et af de glaslag, hvoraf det består, har
gennemgået en særlig behandling med henblik på at øge dets meka-niske modstandsdygtighed og påvirke brudmønstret i tilfælde afbrud;
2.3. »sikkerhedsrudebeklædtmedplastmateriale«,enrudesomdefineret
ipunkt1.1eller1.2beklædtpåindersidenmedetlagplastmateriale;
2.4. »sikkerhedsrude af plexiglas«, en rude af lamineret glas og med et
glaslag og et eller flere plastlag oven på hinanden, hvoraf mindst etfungerer som mellemlæg. Plastlag(et)ene er anbragt på indersiden,når ruden er monteret på traktoren;
2.5. »gruppe af forruder«, en gruppe bestående af forruder af forskellige
formerogdimensioner,somundersøgesmedhensyntilderesmeka-niske egenskaber, brudmønster og opførsel under prøvning afmodstandsdygtigheden over for påvirkninger fra omgivelserne;
2.5.1. »plan forrude«, en forrude uden nominel krumning, der giver sig
udtryk i en segmenthøjde på over 10 mm pr. løbende meter;
2.5.2. »krum forrude«, en rude med en nominel krumning, der giver sig
udtryk i en segmenthøjde på over 10 mm pr. løbende meter;
2.6. »dobbeltvindue«, en enhed bestående af to ruder monteret særskilt i
samme åbning på traktoren;
2.7. »dobbeltrude«, en enhed bestående af to ruder samlet permanent på
fabrikken og adskilt af et ensartet mellemrum;
2.7.1. »symmetrisk dobbeltrude«, en dobbeltrude, i hvilken de to ruder er
af samme type (hærdet, lamineret osv.) og har samme primære ogsekundære kendetegn;
2.7.2. »asymmetrisk dobbeltrude«, en dobbeltrude, i hvilken de to ruder er
af forskellig type (hærdet, lamineret osv.) eller har forskelligeprimære og/eller sekundære kendetegn;
2.8. »primært kendetegn«, et kendetegn, der i væsentlig grad ændrer en
rudes optiske og/eller mekaniske egenskaber på en måde, som harbetydning for den funktion, som denne rude skal opfylde på trak-toren. Dette udtryk omfatter endvidere handelsnavn eller fabriks-mærke;
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 27
▼B
2.9. »sekundært kendetegn«, et kendetegn, der kan ændre en rudes
optiske og/eller mekaniske egenskaber på en måde, som har betyd-ning for den funktion, som denne rude skal opfylde på traktoren.Betydningenafændringenvurderesunderhensyntagentilvanskelig-hedsindekset;
2.10. »vanskelighedsindeks«, en klassifikation i to grader gældende for
ændringerobserveretipraksisforhvertsekundærtkendetegn.Over-gangen fra indeks 1 til indeks 2 er et indeks for nødvendigheden afat foretage yderligere forsøg;
2.11. »en forrudes udfoldede flade«, fladen for den mindste rektangel af
glas, af hvilken en forrude kan fremstilles;
2.12. »en forrudes hældningsvinkel«, den vinkel, der dannes af den
lodrette og den rette linje, der forbinder rudens over- og underkant,idetdisserettelinjertagesietvertikaltplanindeholdendetraktorenslængdeakse;
2.12.1. hældningsvinklen måles på en ubelastet traktor, der står på et plant
underlag;
2.12.2. traktorer, som er udstyret med hydropneumatisk, hydraulisk eller
pneumatisk ophængning eller en anordning til automatisk reguleringaf frihøjden i forhold til belastningen, afprøves under normalekørselsforhold som foreskrevet af fabrikanten;
2.13. »segmenthøjdeh«,denmaksimaleafstandmellemrudensindreflade
og et plan gående gennem rudens kanter. Denne afstand målesomtrent vinkelret på ruden (se bilag III-N; figur 1);
2.14. »rudetype«, de i punkt 2.1 — 2.4 definerede ruder uden væsentlige
forskelle, navnlig med hensyn til de i bilag III-D til III-L nævnteprimære og sekundære kendetegn;
2.14.1. selvomenændringafdeprimærekendetegnmedfører,atderertale
om en ny produkttype, anerkender man, at i visse tilfælde medføreren ændring af formen og dimensionerne ikke nødvendigvis enforpligtelse til at gennemføre en fuldstændig prøvningsrække. Forvisse af de prøvninger, der er specificeret i de enkelte bilag, kanruderne opdeles i grupper, såfremt det er indlysende, at de haranaloge primære kendetegn;
2.14.2. ruder,derkunadskillersigmedhensyntildesekundærekendetegn,
kan betragtes som hørende til samme type; der kan imidlertid fore-tages visse prøvninger på prøveemner af disse ruder, såfremt disseudtrykkeligt er fastsat i afprøvningsforskrifterne;
2.15. »krumning r«, den omtrentlige værdi af den mindste radius for
forrudens bue målt i den mest buede zone.
3. ANSØGNING OM TYPEGODKENDELSE
3.1. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af en rudetype indgives af
fabrikanten af sikkerhedsruder eller af dennes repræsentant, som erbehørigt befuldmægtiget i det land, hvor den er indgivet. For hverrudetype kan ansøgningen kun indgives i en enkelt af medlemssta-terne.
3.2. For hver type sikkerhedsrude ledsages ansøgningen af nedennævnte
dokumenter i tre eksemplarer og følgende oplysninger:
3.2.1. teknisk beskrivelse omfattende alle primære og sekundære kende-
tegn, og
3.2.1.1. for andre ruder end forrudernes vedkommende, skemaer i et format,
der ikke er større end A4-format eller foldet til dette format medoplysning om:
— den største flade,
— den mindste vinkel mellem to hosliggende sider på ruden,— i givet fald den største segmenthøjde;
3.2.1.2. for forrudernes vedkommende:3.2.1.2.1. en fortegnelse over modeller af forruder, for hvilke der ansøges om
typegodkendelse, med angivelse af traktorfabrikanternes navn;
3.2.1.2.2. skitser i målestokken 1:10 samt diagrammer af forruderne og deres
placering på traktoren, som er tilstrækkelig detaljerede til at vise:
3.2.1.2.2.1. forrudens position i forhold til »referencepunktet« som defineret i
punkt 1.2 i bilaget vedrørende synsfelt til Rådets direktiv 74/347/EØF af 25. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 28
▼B
lovgivning vedrørende synsfelt og forrudeviskere for landbrugs- og
skovbrugshjultraktorer.
3.2.1.2.2.2. forrudens hældningsvinkel,3.2.1.2.2.3. beliggenhed og størrelse af den zone, hvori kontrollen af de optiske
egenskaber foregår, og eventuelt flader af forskellig hærdning,
3.2.1.2.2.4. forrudens udfoldede flade,3.2.1.2.2.5. forrudens maksimale segmenthøjde,3.2.1.2.2.6. forrudens krumning (udelukkende til brug for gruppeinddeling af
forruder);
3.2.1.3. for dobbeltrudernes vedkommende, skemaer i et format, der ikke er
størreendA4-formatellerfoldettildetteformat,ogsomforudendei punkt 3.2.1.1. nævnte oplysninger anfører:
— typen af hver af ruderne,
— type fastgørelse (organisk, glas-glas eller glas-metal),— nominel bredde af mellemrummet mellem de to ruder.
3.3. Desuden skal ansøgeren indsende et tilstrækkeligt antal prøver af
færdige ruder af de pågældende modeller, eventuelt efter aftale medkontrolmyndigheden.
3.4. Den kompetente myndighed kontrollerer, om der findes tilfredsstil-
lende bestemmelser for at sikre en effektiv kontrol af produktionensoverensstemmelse, inden typegodkendelsen meddeles.
4. MÆRKER
4.1. Alle sikkerhedsruder, herunder prøver der indsendes til typegodken-
delse, skal være forsynet med fabrikantens fabriks- eller handels-mærke.Dettemærkeskalværeletlæseligtogmåikkekunnefjernes.
5. TYPEGODKENDELSE
5.1. Nårdeprøver,dererfremlagttiltypegodkendelse,opfylderforskrif-
terne i punkt 5 til 7 nedenfor, meddeles typegodkendelse for dentilsvarende type sikkerhedsruder.
5.2. Der tildeles et typegodkendelsesnummer til hver typegodkendt type
som defineret i bilag III-E, III-G, III-K og III-L, eller, for forru-dernesvedkommende,tilhvertypegodkendtgruppe.Detoførstetal(for tiden 00 for direktivet i dets oprindelige form) angiverændringsserien svarende til de seneste større tekniske ændringer idirektivetpådatoenfortypegodkendelsensmeddelelse.Enmedlems-stat kan ikke tildele dette nummer til en anden type eller gruppe afsikkerhedsruder.
5.3. Typegodkendelse, udvidelse af typegodkendelse eller nægtelse af
typegodkendelse for en type sikkerhedsrude i henhold til nærvæ-rende direktiv meddeles medlemsstaterne ved hjælp af et skemasvarende til modellen i bilag III-B og i tillæggene til dette direktiv.
5.3.1. For så vidt angår forruder ledsages meddelelsesskemaet om EØF-
typegodkendelse af et dokument, der opregner hver forrudemodel,der indgår i den typegodkendte gruppe, samt denne gruppes kende-tegn i overensstemmelse med tillæg 8, bilag III-B.
5.4. På alle sikkerhedsruder og alle dobbeltruder, som er i overensstem-
melse med en rudetype, der er typegodkendt i henhold til nærvæ-rende direktiv, anbringes på synlig måde, ud over det i punkt 4.1foreskrevne mærke, et EØF-typegodkendelsesmærke. Der kandesuden anbringes ethvert andet typegodkendelsesmærke, som denenkelte rude i en dobbeltrude har fået tildelt.
Dette typegodkendelsesmærke består af
5.4.1. et rektangel, hvori er anført bogstavet »e«, efterfulgt af kendings-
nummeret for det land, som har meddelt typegodkendelsen(
1)
(1) 1 for Forbundsrepublikken Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlan-
dene,►A15 for Sverige, ◄6 for Belgien, 9 for Spanien, 11 for Det Forenede
Kongerige, ►A112 for Østrig, ◄13 for Luxembourg, ►A117 for Finland, ◄18
for Danmark, 21 for Portugal, IRL for Irland og EL for Grækenland.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 29
▼B
5.4.2. typegodkendelsesnummeret anbragt til højre for det i punkt 5.4.1
omhandlede rektangel.
5.5. Nedenstående supplerende symboler anbringes i nærheden af EØF-
typegodkendelsesmærket:
5.5.1. for en forrudes vedkommende:
I: for hærdet glas (I/P hvis den er beklædt),(1)
II: for almindeligt lamineret glas (II/P hvis det er beklædt)(1),
III: for behandlet lamineret glas (III/P hvis det er beklædt)(1),
IV: for plexiglas.
5.5.2. V: forenandenrudeendenforrude,derhenhørerunderbestemmel-
serne i punkt 9.1.4.2 i bilag III-C.
5.5.3. VI: for en dobbeltrude.5.5.4. T: for forruder, der opfylder forskrifterne for andre ruder end
forruder med undtagelse af de ruder, der er omfattet af bestem-melserneipunkt9.1.4.2ibilagIII-Ctildettedirektiv(ruderhvisregelmæssige transmissionskoefficient for lyset kan være mindreend 70 %). Imidlertid vil dette symbol for forruder, der opfylderforskrifterne for andre laminerede ruder end forruder først kunneanbringes efter prøvningen med attraphoved på et fladt prøve-emne, som defineret i punkt 3.3.2 i bilag III-C til dette direktiv,med en faldhøjde på 4, 0 m + 25/ − 0 mm.
5.6. EØF-typegodkendelsesmærketogsymboletskalværeletlæseligeog
må ikke kunne fjernes.
5.7. Dereritillæg1tildettebilaggiveteksemplerpåtypegodkendelses-
mærker.
6. GENERELLE SPECIFIKATIONER
6.1. Alle glas og navnlig glas til fremstilling af forruder skal være af en
sådan kvalitet, at risikoen for personskader nedsættes mest muligt itilfælde af brud. Glasset skal have en tilstrækkelig modstandsdyg-tighed over for de påvirkninger, som kan forekomme under normalkørsel samt over for atmosfæriske og termiske faktorer, kemiskestoffer, brand og slid.
6.2. Sikkerhedsglassene skal desuden have en tilstrækkelig gennemsig-
tighed og må ikke give anledning til nogen nævneværdig forvræng-ningafgenstandesetgennemforrudenellerforvekslingafdefarver,der anvendes i trafiksignaler. Såfremt forruden knuses skal førerenfortsat kunne se vejen tilstrækkelig tydeligt til at kunne bremse ogbringe traktoren til sikker standsning.
7. SÆRLIGE SPECIFIKATIONER
Alle typer sikkerhedsruder skal, afhængigt af den kategori, de
tilhører, opfylde følgende særlige specifikationer:
7.1. forruder af hærdet glas: kravene i bilag III-D,7.2. ruder af glas med ensartet hærdning, bortset fra forruder: kravene i
bilag III-E,
7.3. forruder af almindeligt lamineret glas: kravene i bilag III-F,7.4. ruder af almindeligt lamineret glas bortset fra forruder: kravene i
bilag III-G,
7.5. forruder af behandlet lamineret glas: kravene i bilag III-H,7.6. plastbeklædte sikkerhedsruder: kravene i bilag III-I, ud over de
pågældende forskrifter ovenfor,
(1) 2I overensstemmelse med definitionen i punkt 2.3.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 30
▼B
7.7. forruder af plexiglas: kravene i bilag III-J,
7.8. ruder af plexiglas bortset fra forruder: kravene i bilag III-K,7.9. dobbeltruder: kravene i bilag III-L.
8. PRØVNINGER
8.1. Der er tale om følgende obligatoriske prøvninger:
8.1.1. Brud
Formålet med denne prøvning er:
8.1.1.1. at kontrollere, at brudstykker og splinter, som opstår ved brud af
ruden, er af en sådan art, at risikoen for kvæstelse er mindst mulig,og,
8.1.1.2. for forrudens vedkommende, at kontrollere udsynet efter brud.
8.1.2. Mekanisk modstandsdygtighed
8.1.2.1. Slagprøve med kugle
Der er to prøvninger, den ene med en kugle på 227 g og den anden
med en kugle på 2260 g.
8.1.2.1.1. Prøvning med kuglen på 227 g. Formålet med denne prøvning er at
vurdere mellemlæggets adhæsion i lamineret glas og den mekaniskemodstandsdygtighed af glas med ensartet hærdning.
8.1.2.1.2. Prøvningmedkuglenpå2260g.Formåletmeddenneprøvningerat
vurdere lamineret glas’ modstandsdygtighed over for kuglensindtrængen.
8.1.2.2. Prøvning med attraphoved
Formålet med denne prøvning er at kontrollere, om ruden opfylder
kravene vedrørende begrænsning af kvæstelser ved hovedetssammenstødmedforrude,laminerederuderogplexiglasruderbortsetfraforrudersamtenhedermeddobbeltruder,deranvendessomside-ruder.
8.1.3. Modstandsdygtighed over for påvirkninger fra omgivelserne
8.1.3.1. Slidprøve
Formålet med denne prøvning er at konstatere, om en sikkerheds-
rudes modstandsdygtighed mod slid ligger over en specifik værdi.
8.1.3.2. Prøvning ved høje temperaturer
Formålet med denne prøvning er at kontrollere, at der ved længere
tidspåvirkningmedhøjetemperaturerikkeopstårblærerellerandrefejl i mellemlægget i lamineret glas og plexiglasruder.
8.1.3.3. Prøvning af modstandsdygtigheden mod lyspåvirkning
Formåletmeddenneprøvningeratkonstatere,omlysgennemgangen
i ruder af lamineret glas, plexiglas og glas beklædt med plastmate-riale reduceres i væsentlig grad som følge af længere tids lyspåvirk-ning, eller om ruderne misfarves i væsentlig grad.
8.1.3.4. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt
Formåletmeddenneprøvningeratkonstatere,omruderaflamineret
glas, plexiglas og glas beklædt med plastmateriale kan tåle længeretidspåvirkningmedluftfugtighedudenatforandresivæsentliggrad.
8.1.3.5. Modstandsdygtighed over for temperaturændringer
Formålet med denne prøvning er at konstatere, om de(t) anvendte
plastmateriale(r)iensikkerhedsrudesomdefineretipunkt2.3og2.4ovenfor kan modstå længere tids påvirkning med ekstreme tempera-turer uden at forandres i væsentlig grad.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 31
▼B
8.1.4. Optiske egenskaber
8.1.4.1. Prøvning af lysgennemgang
Formålet med denne prøvning er at konstatere, om sikkerhedsruders
normale gennemgang ligger over en bestemt værdi.
8.1.4.2. Prøvning af optisk forvrængning
Formålet med denne prøvning er at kontrollere, at forvrængning af
genstandesetgennemforrudenikkenårensådangrad,atdetgenererføreren.
8.1.4.3. Prøvning af sekundærbilledets adskillelse
Formålet med denne prøvning er at kontrollere, at den vinkel, der
adskiller sekundærbilledet fra primærbilledet ikke overstiger enbestemt værdi.
8.1.4.4. Prøvning af farveidentifikation
Formåletmeddenneprøvningeratkontrollere,atderikkeernogen
risiko for forveksling af farver set gennem en forrude.
8.1.5. Prøvning af modstandsdygtigheden mod ild
Formålet-med denne prøvning er at kontrollere, at den indvendige
side af en sikkerhedsrude, som defineret i punkt 2.3 og 2.4 ovenfor,har en tilstrækkelig lav forbrændingshastighed.
8.1.6. Modstandsdygtighed mod kemiske stoffer
Formålet med denne prøvning er at konstatere, om den indvendige
flade i en sikkerhedsrude som defineret i punkt 2.3 og 2.4 ovenforkan modstå påvirkning med kemiske stoffer, der kan være til stedeelleranvendesietkøretøj(f.eks.rengøringsprodukterosv.),udenatforandres.
8.2. Prøvninger, der skal gennemføres for de kategorier af ruder,
som er defineret i punkt 2.1til 2.4 i nærværende direktiv
8.2.1. Sikkerhedsruder skal underkastes de i nedenstående tabel anførte
prøvninger:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 32FORRUDER ANDRERUDER
HærdetglasAlmindeligtlami-
neretglasBehandletlamineret
glasPlexiglasHærdet Lami-Plexiglas
II-P IIII-P IIIIII-P IVglasneretglas▼B
Brud: D/2D/2——H/4H/4—E/2——
Mekaniskmodstandsdygtighed:
—kuglepå227g: ——F/4.3.F/4.3.F/4.3.F/4.3.F/4.3.E/3.1.G/4G/4
—kuglepå2260g: ——F/4.2.F/4.2.F/4.2.F/4.2.————
Prøvningmedattraphoved(1) D/3D/3F/3F/3F/3F/3J/3—G/3(3)K/3(3)
Slid:
—yderside ——F/5.1.F/5.1.F/5.1.F/5.1.F/5.1.—F/5.1.F/5.1.
—inderside —I/2—I/2—I/2I/2I/2(2)I/2(2)I/2
Højetemperaturer ——C/5C/5C/5C/5C/5—C/5C/5
Lyspåvirkning —C/6C/6C/6C/6C/6C/6—C/6C/6
Fugt —C/7C/7C/7C/7C/7C/7C/7(2)C/7C/7
Lysgennemgang C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.C/9.1.
Optiskforvrængning C/9.2.C/9.2.C/9.2.C/9.2.C/9.2.C/9.2.C/9.2.———
Sekundærbillede C/9.3.C/9.3.C/9.3.C/9.3.C/9.3.C/9.3.C/9.3.———
Farveidentifikation C/9.4.C/9.4.C/9.4.C/9.4.C/9.4.C/9.4.C/9.4.———
Modstandsdygtighedmodtemperaturæn-
dringer—C/8—C/8—C/8C/8C/8(2)C/8(2)C/8
Modstandsdygtighedmodild —C/10—C/10—C/10C/10C/10(2)C/10(2)C/10
Modstandsdygtighedmodkemiskestoffer —C/11—C/11—C/11C/11C/11(2)C/11(2)C/11
(1) Denne prøvning skal desuden foretages på dobbeltruder i henhold til bilag 1, punkt 3.
(2) Såfremt indersiden er beklædt med plastmateriale.
(3) Denne prøvning skal foretages med en faldhøje p å4m+2 5 /−0m mi stedet for 1, 5 m + 25/ − 0 mm, når disse ruder anvendes som forruder på traktorer.
NB.En reference som K 3/3 henviser til bilag III-K og til punkt 3 i dette bilag, hvor der findes en beskrivelse af den relevante prøvning og godkendelseskra vene.
1989L0173 —DA—01.01.1995 —001.001 — 33
▼B
8.2.2. Ensikkerhedsrudetypegodkendes,såfremtdenopfylderallekravene
i de pågældende bestemmelser i ovenstående tabel.
9. ÆNDRINGELLERUDVIDELSEAFTYPEGODKENDELSEFOR
EN TYPE SIKKERHEDSRUDE
9.1. Enhver ændring af en type sikkerhedsruder eller, for forruders
vedkommende, enhver tilføjelse af forruder til en gruppe, skalmeddeles den instans, der har meddelt typegodkendelse for dennetype ruder. Denne instans kan derefter:
9.1.1. enten finde, at de foretagne ændringer ikke risikerer at få nogen
særlig uheldig indvirkning og, for forruders vedkommende, at dennye type falder inden for den gruppe forruder, der er typegodkendt,og at sikkerhedsruden under alle omstændigheder stadig opfylderforskrifterne,
9.1.2. eller anmode om en ny rapport fra kontrolmyndigheden.
9.2. Meddelelse
9.2.1. Bekræftelse af typegodkendelse eller nægtelse (eller udvidelse) af
typegodkendelse meddeles medlemsstater efter den fremgangsmåde,der er anført i punkt 5.3 ovenfor.
9.2.2. Den instans, der har meddelt udvidelse af en typegodkendelse,
anbringer på hver meddelelse om udvidelse et ordrenummer.
10. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
10.1. Sikkerhedsruder,derertypegodkendtihenholdtilnærværendebilag
ogfølgendebilag,skalværefremstilletioverensstemmelsemeddentypegodkendte type og opfylde forskrifterne i punkt 6, 7 og 8ovenfor.
10.2. Der skal foretages en permanent kontrol af produktionen med
henblik på at kontrollere, at forskrifterne i punkt 10.1 overholdes.
10.3. Indehaveren af en typegodkendelse skal bl. a.:10.3.1. sørge for, at der findes fremgangsmåder for kontrol af produkternes
kvalitet,
10.3.2. haveadgangtildetkontroludstyr,derernødvendigtforenkontrolaf
overensstemmelsen af hver typegodkendt type,
10.3.3. registrereoplysningernevedrørendeprøveresultaterneogdevedlagte
dokumenter(
1), som skal være til rådighed i en periode, som fast-
sættes efter aftale med myndighederne,
10.3.4. analysere resultaterne af hver type prøvning med henblik på at
kontrollere og sikre bestandighed i produktets kendetegn underhensyntagen til den tilladte spredning inden for industriel produk-tion,
10.3.5. sikre sig, at der for hver produkttype foretages mindst de i bilag
III-O foreskrevne prøvninger,
10.3.6. sikre sig, at enhver prøveudtagning, der viser manglende overens-
stemmelse for den pågældende type prøvning, følges af en nyprøveudtagningogennyprøvning.Derskaltræffesallenødvendigeforanstaltningerforatgenetablereoverensstemmelsenfordentilsva-rende produktion.
10.4. Den kompetente myndighed kan til enhver tid kontrollere de
metoder til kontrol af overensstemmelsen, som anvendes i denenkelte produktionsenhed (se punkt 1.3 i bilag III-O).
10.4.1. I forbindelse med hver inspektion skal rapporterne vedrørende
afprøvning og opfølgning af produktionen meddeles inspektøren.
10.4.2. Sidstnævnte kan udtage stikprøver, som skal afprøves på fabrikan-
tens laboratorium. Det mindste antal prøveemner kan fastsættes iforhold til resultaterne af fabrikantens egne kontrolforanstaltninger.
10.4.3. Såfremt kvalitetsniveauet ikke synes tilfredsstillende, eller når det
synes nødvendigt at efterprøve gyldigheden af de prøvninger, der erudført i henhold til punkt 10.4.2, kan inspektøren udtage
(1) Resultaterne af brudprøvningen registreres, også selv om der ikke kræves noget foto-
grafisk aftryk.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 34
▼B
prøveemner, som sendes til den tekniske tjeneste, der har foretaget
typegodkendelsesafprøvningerne.
10.4.4. Den kompetente myndighed kan foretage enhver afprøvning, der er
foreskrevet i nærværende direktiv.
10.4.5. Normalt tillader de kompetente myndigheder to kontrolbesøg om
året.Såfremtderunderetafdissekontrolbesøgkonstateresnegativeresultater,skaldenkompetentemyndighedsørgefor,atallenødven-dige forholdsregler bliver truffet for så hurtigt som muligt atgenskabe produktionens overensstemmelse.
11. SANKTIONER FOR PRODUKTIONENS MANGLENDE OVER-
ENSSTEMMELSE
11.1. Den typegodkendelse, som er meddelt for en type sikkerhedsruder i
henhold til nærværende direktiv, kan trækkes tilbage, såfremt de iovenstående punkt 10.1 anførte betingelser ikke overholdes.
11.2. Såfremtenmedlemsstatskulletilbagekaldeentypegodkendelse,som
dentidligereharmeddelt,underretterdenstraksdeøvrigemedlems-stater herom ved hjælp af en kopi af typegodkendelsesattesten,hvorpå der til slut med store bogstaver anføres den underskrevne ogdaterede påtegning »TYPEGODKENDELSE TILBAGEKALDT«.
12. ENDELIGT OPHØR MED PRODUKTIONEN
Såfremt indehaveren af en typegodkendelse helt holder op med at
fremstille en type sikkerhedsruder, som er omfattet af dette direktiv,skal han give den myndighed, som har meddelt typegodkendelsen,underretning herom, og denne myndighed skal herefter give deøvrige medlemsstater meddelelse herom ved hjælp af en kopi aftypegodkendelsesattesten svarende til den model, der findes i bilagIII-B til dette direktiv.
13. NAVN OG ADRESSE PÅ KONTROLMYNDIGHEDER OG
ADMINISTRATIVE MYNDIGHEDER
Hver medlemsstat meddeler de øvrige medlemsstater og
Kommissionen navn og adresse på kontrolmyndighederne og deadministrative myndigheder, som meddeler EØF-typegodkendelsen,og som skal have tilsendt de attester for typegodkendelse ognægtelse eller tilbagekaldelse af typegodkendelse, som er udstedt ide andre medlemsstater.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 35
▼B
Tillæg
EKSEMPLER PÅ TYPEGODKENDELSESMÆRKER
(Se punkt 5.5 i bilag III-A)
Forrude af hærdet glas:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en forrude af hærdet glas,
angiver, at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig (e2) i overens-stemmelse med dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
Forrude af plastbeklædt hærdet glas:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en forrude af plastbeklædt
hærdetglas,angiver,atdetpågældendeelementertypegodkendtiFrankrig(e2)ioverensstemmelse med dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
Forrude af almindeligt lamineret glas:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en forrude af almindeligt
lamineret glas, angiver, at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig(e2) i overensstemmelse med dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 36
▼B
Forrude af almindeligt lamineret glas beklædt med plastmateriale:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en forrude af almindeligt
lamineret glas, beklædt med plastmateriale, angiver, at det pågældende elementer typegodkendt i Frankrig (e2) i overensstemmelse med dette direktiv undertypegodkendelsesnr. 001247.
Forrude af behandlet lamineret glas:
Ovenståendetypegodkendelsesmærke,dererpåsatenforrudeafbehandletlami-
neret glas, angiver, at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig (e2) ioverensstemmelse med dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
Forrude af plexiglas:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en forrude af plexiglas,
angiver, at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig (e2) i overens-stemmelse med dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 37
▼B
Andre ruder end forruder, hvis regelmæssige transmissionskoefficient for lyset er mindre end 70 %
Ovenståendetypegodkendelsesmærke,dererpåsatenandenrudeendenforrude,
som bestemmelserne i punkt 9.1.4.2 i bilag III-C finder anvendelse på, angiver,at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig (e2) i overensstemmelsemed dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
Dobbeltrude, hvis regelmæssige transmissionskoefficient for lyset er mindre end 70 %:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en dobbeltrude, angiver, at
detpågældendeelementertypegodkendtiFrankrig(e2)ioverensstemmelsemeddette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
Andre ruder end forruder, der anvendes som forruder på traktorer:
Ovenstående typegodkendelsesmærke, der er påsat en rude, angiver, at det
pågældende element, som skal anvendes som forrude på en traktor, er typegod-kendt i Frankrig (e2) i overensstemmelse med dette direktiv under typegodken-delsesnr. 001247.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 38
▼B
Andre ruder end forruder, hvis regelmæssige transmissionskoefficient for lyset er lig med 70 % eller
derover:
Ovenståendetypegodkendelsesmærke,dererpåsatenandenrudeendenforrude,som bestemmelserne i punkt 9.1.4.1 i bilag III-C finder anvendelse på, angiver,at det pågældende element er typegodkendt i Frankrig (e2) i overensstemmelsemed dette direktiv under typegodkendelsesnr. 001247.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 39
▼B
BILAG III B

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 40
▼B
Bilag III-B — Tillæg 1
FORRUDER AF HÆRDET GLAS
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-D eller bilag III-I)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 41
▼B
Bilag III-B — Tillæg 2
RUDER AF GLAS MED ENSARTET HÆRDNING, BORTSET FRA FORRUDEN
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-E eller bilag III-I)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 42
▼B
Bilag III-B — Tillæg 3
FORRUDER AF LAMINERET GLAS
(almindeligt, behandlet eller plastbeklædt)
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-F, III-H eller bilag III-I)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 43
▼B
Bilag III-B — Tillæg 4
RUDER AF LAMINERET GLAS BORTSET FRA FORRUDER
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-G eller bilag III-I)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 44
▼B
Tillæg 5
FORRUDER AF PLEXIGLAS
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til billag III-J)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 45
▼B
Tillæg 6
RUDER AF PLEXIGLAS BORTSET FRA FORRUDER
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-K)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 46
▼B
Tillæg 7
ENHEDER MED DOBBELTRUDER
(Primære og sekundære kendetegn i henhold til bilag III-L)

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 47
▼B
Tillæg 8
INDHOLDET AF FORTEGNELSEN OVER FORRUDER(1)
(1) Denne fortegnelse skal vedlægges tillæg 1, 2 (eventuelt), 3 og 5 til dette bilag.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 48
▼B
BILAG III-C
GENERELLE AFPRØVNINGSBETINGELSER
1. BRUDPRØVE
1.1. Denrude,derskalafprøves,måikkeværestramtfastspændt;denkan
imidlertidfæstnestilenlignenderudevedhjælpaftape,derklæbespåhele kanten.
1.2. Tilatfrembringebrudanvendesenhammermedenmassepåomkring
75 g eller en anden anordning, der giver tilsvarende resultater. Spid-sens krumningsradius skal være 0,2 ± 0,05 mm.
1.3. Der foretages en prøvning på hvert foreskrevet anslagspunkt.1.4. Brudstykkerne skal undersøges på grundlag af optagelser på fotogra-
fisk papir, idet eksponeringen begynder senest 10 sek. efter slaget ogslutter senest 3 min. efter dette. Der skal kun tages hensyn til demørkeste linjer, som repræsenterer det oprindelige brud. Laboratorietskal opbevare de fotografiske gengivelser af de opnåede brud.
2. SLAGPRØVE MED EN KUGLE2.1. Prøvning med kuglen på 227 g
2.1.1. Udstyr
2.1.1.1. Kugleafhærdetstålmedenmassepå227 ±2gogendiameterpåca.
38 mm.
2.1.1.2. Anordning,dergørdetmuligtatladekuglenfaldefritfraennærmere
angivethøjde,ellerenanordning,dergørdetmuligtatgivekuglenenhastighed svarende til den hastighed, som den kunne opnå i frit fald.Såfremt der anvendes en anordning, der slynger kuglen ud, skal tole-rancen på hastigheden vær e±1%a fd e n hastighed, der svarer til
hastigheden i frit fald.
2.1.1.3. Et stativ som det, der er vist i fig. 1, og som består af to stålrammer
med 15 mm brede glatte kanter, som passer sammen, og som erforsynet med gummipakninger af en tykkelse på ca. 3 mm og enbredde på 15 mm og en hårdhed på 50 IRHD.
Dennedersterammehvilerpåenkasseafstålmedenhøjdepåca.150
mm. Den afprøvede rude holdes på plads af den øverste ramme, hvismasse er på ca. 3 kg. Stativet er svejset fast på en ca. 12 mm tykstålplade,somhvilerpåjordenmedmellemlægafengummiplademeden tykkelse på ca. 3 mm og en hårdhed på 50 IRHD.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 49
▼B
Figur 1
Stativ til prøvning med kugle
2.1.2. Afprøvningsbetingelser
— Temperatur: 20 ± 5 °C
— Tryk: mellem 860 og 1060 mbar— Relativ fugtighed: 60 ± 20 %
2.1.3. Prøveemne
Prøveemnet skal være plant og kvadratisk med en side på 300 + 10
mm/− 0 mm.
2.1.4. Fremgangsmåde
Prøveemnet udsættes for den anførte temperatur i mindst 4 timer
umiddelbartførprøvningenindledes.Prøveemnetanbringespåstativet(2.1.1.3).Prøveemnetsplanskalværevinkelretpåkuglensindfaldsret-ning med en tolerance på under 3 °.
Anslagspunktet skal befinde sig højst 25 mm fra prøveemnets geome-
triske centrum ved en faldhøjde p å 6 m eller derunder, eller højst 50
mm fra prøveemnets centrum ved en faldhøjde på over 6 m. Kuglenskal ramme prøveemnets overflade, som repræsenterer sikkerhedsru-dens yderside, når denne er monteret på traktoren. Kuglen må kunfrembringe et enkelt anslagspunkt.
2.2. Prøvning med kuglen på 2 260 g
2.2.1. Udstyr
2.2.1.1. Kugleafhærdetstålmedenmassepå2260±20gogendiameterpå
ca. 82 mm.
2.2.1.2. Anordning,dergørdetmuligtatladekuglenfaldefritfraennærmere
angivethøjde,ellerenanordning,dergørdetmuligtatgivekuglenenhastighed svarende til den hastighed, som den kunne opnå i frit fald.Såfremt der anvendes en anordning, der slynger kuglen ud, skal tole-rancen på hastigheden vær e±1%a fd e n hastighed, der svarer til
hastigheden i frit fald.
2.2.1.3. Et stativ som det, der er vist i fig. 1 og identisk med det, der er
beskrevet i punkt 2.1.1.3.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 50
▼B
2.2.2. Afprøvningsbetingelser
— Temperatur: 20 ± 5 °C
— Tryk: mellem 860 og 1060 mbar— Relativ fugtighed: 60 ± 20 %.
2.2.3. Prøveemne
Prøveemnetskalværeplantogkvadratiskmedensidepå300+10/−0
mm eller skåret ud i den mest plane del af en forrude eller en andenbuet sikkerhedsrude.
Man kan også foretage afprøvning af hele forruden eller en anden hel
buet sikkerhedsrude. Det skal i så fald sikres, at der er god kontaktmellem sikkerhedsruden og stativet.
2.2.4. Fremgangsmåde
Prøveemnet udsættes for den anførte temperatur i mindst 4 timer
umiddelbartførprøvningenindledes.Prøveemnetanbringespåstativet(2.1.1.3).Prøveemnetsplanskalværevinkelretpåkuglensindfaldsret-ning med en tolerance på under 3 °.
For plexiglas skal prøveemnet klemmes fast på stativet ved hjælp af
passende anordninger.
Anslagspunktet skal befinde sig højst 25 mm fra prøveemnets geome-
triskecentrum.Kuglenskalrammeprøveemnetsoverflade,somrepræ-senterer sikkerhedsrudens yderside, når denne er monteret på trak-toren. Kuglen må kun frembringe et enkelt anslagspunkt.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1. Udstyr
3.1.1. Etkunstigthovedmedkugle-ellerhalvkugleformudførtihårdkryds-
finér, beklædt med et lag aftageligt filt og eventuelt forsynet med entværstang af træ. Mellem den kugleformede del og tværstangenbefinder der sig et mellemstykke, der simulerer halsen, og på denanden side af tværstangen en monteringsstang.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 51
▼B
Dimensionerne er anført på fig. 2.
Den samlede masse for dette apparat skal ligge på 10 ± 0,2 kg.
Figur 2
Kunstigt hoved
3.1.2. Anordning,dergørdetmuligtatladedetkunstigehovedfaldefritfra
en nærmere angivet højde, eller en anordning, der gør det muligt atgive det kunstige hoved en hastighed svarende til den, som det kunneopnå i frit fald.
Såfremtderanvendesenanordning,derslyngerdetkunstigehovedud,
skaltolerancenpåhastighedenvær e±1%afden hastighed,dersvarer
til hastigheden i frit fald.
3.1.3. Et stativ som det i figur 3 viste til prøvning på plane prøveemner,
stativetbeståraf2stålrammermedglattekantermedenbreddepå50mm,sompassersammenogerudstyretmedgummipakningermedentykkelse på ca. 3 mm, en bredde på 1 5±1m mo ge n hårdhed på 70
IRHD. Den øverste ramme holdes fastspændt til den nederste rammemed mindst otte bolte.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 52
▼B
3.2. Afprøvningsbetingelser
3.2.1. Temperatur 20 °±5 °C
3.2.2. Tryk: mellem 860 og 1060 mbar3.2.3. Relativ fugtighed 60 ± 20 %.
Figur 3
Stativ til prøvninger med kunstigt hoved
(1) Det anbefalede mindste drejningsmoment for M 20 er 30 Nm.
3.3. Fremgangsmåde
3.3.1. Afprøvning på et plant prøveemne
Detplaneprøveemnemedenlængdepå100 0+5mm/−2mmogen
bredde på 50 0 × 5 mm/−2 mm holdes ved en konstant temperatur på
20±5 °Cimindst4timerumiddelbartførprøvningerne.Prøveemnet
spændes fast i stativets rammer (3.1.3); boltene spændes således, atprøveemnet ikke under prøvningen kan flytte sig mere end 2 mm.Prøveemnets plan skal være tilnærmelsesvis vinkelret på indfaldsret-ningenfordetkunstigehoved.Anslagspunktetskalliggehøjst40mmfra prøveemnets geometriske centrum. Hovedet skal ramme prøveem-nets overflade, som repræsenterer sikkerhedsrudens inderside, nårdenne er monteret på traktoren. Hovedet må kun frembringe et enkeltanslagspunkt.
Udskift anslagsfladen på filtlaget efter tolv prøvninger.
3.3.2. Afprøvning på en komplet forrude (kun anvendt til en faldhøjde mindre
end eller lig med 1,5 m).
Forruden anbringes frit på et stativ med et mellemliggende gummi-
bånd med en hårdhed på 70 IRHD og en tykkelse på ca. 3 mm, idetbredden af kontaktfladen på hele omkredsen er ca. 15 mm. Stativetskalbeståafetfaststykke,dersvarertilforrudensform,såledesatdetkunstige hoved rammer indersiden.
Om nødvendigt klemmes forruden fast på stativet ved hjælp af
passende anordninger.
Stativet skal hvile på et fast fundament med et mellemliggende
gummilag med en hårdhed på 70 IRHD og en tykkelse på ca. 3 mm.
Forrudensoverfladeskalværetilnærmelsesvisvinkelretpåindfaldsret-
ningen for det kunstige hoved.
Anslagspunktet skal ligge højst 40 mm fra forrudens geometriske
centrum. Hovedet skal ramme forrudens overflade, som repræsenterersikkerhedsrudens inderside, når denne er monteret på traktoren.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 53
▼B
Hovedetmåkunfrembringeetenkeltanslagspunkt.Filtlagetsanslags-
flade udskiftes efter tolv prøvninger.
4. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHED MOD SLID4.1. Udstyr
4.1.1. Slibeanordning(
1), vist skematisk i figur 4 og bestående af følgende
dele:
— en horisontal drejeskive, der er fastgjort i sit centrum, og som
drejer mod uret med en hastighed af 65 til 75 omdr./minut;
Figur 4
Skematisk fremstilling af slibeanordningen
— to belastede parallelle stænger; hver stang er forsynet med en
særlig sliberulle, der drejer frit på en horisontal akse med kugle-leje;hverrullehvilerpåprøveemnetunderettrykfraenmassepå500 g.
Slibeanordningens drejeskive skal dreje regelmæssigt og tilnærmel-
sesvisietplan(afvigelsenfradetteplanmåikkeoverstige±0,05mmi en afstand af 1,6 mm fra skivens omkreds). Rullerne monteressåledes, at når de er i kontakt med det drejende prøveemne, drejer demodsat i forhold til hinanden og udøver således en tryk- og slibepå-virkning langs kurveformede linjer på en cirkel på omkring 30 cm
2to
gange i løbet af hver af prøveemnets rotationer.
4.1.2. Sliberuller(2)medendiameterpå45til50mmogentykkelsepå12,5
mm. De består af et særligt slibemateriale, der er fint pulveriseret, ogsom er optaget i en gummimasse af middel hårdhed. Rullerne skalhave en hårdhed på 72 ± 5 IRHD målt på fire punkter med lige storafstand fra hinanden på slibefladens midterlinje, idet trykket udøvesvertikalt langs en diameter på rullen; aflæsningerne skal ske 10sekunder efter udøvelsen af trykket.
Sliberullerne skal tilslibes meget langsomt på et stykke plant glas for
at få en absolut plan overflade.
4.1.3. Lyskilde bestående af en glødelampe, hvis glødetråd ligger i en
volumen af form som et parallelepipedum på 1,5 mm × 1,5 mm × 3mm. Spændingen på pærens glødetråd skal være således, at densfarvetemperaturer2856±50K.Dennespændingskalstabiliseresved±1/1000.Måleapparatet,deranvendestilkontrolafdennespænding,skal have en passende nøjagtighed til dette formål.
4.1.4. Optisk system bestående af en linse med en brændvidde, f, på mindst
500 mm og korrigeret for kromatisk aberration. Linsens fulde åbningmå ikke overstige f/20. Afstanden mellem linsen og lyskilden skalreguleres således, at der opnås et tilnærmelsesvis parallelt strålebundt.
(1) En anordning af denne type fremstilles af Teledyne Taber (USA).
(2) Ruller af denne type fremstilles af Teledyne Taber (USA).
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 54
▼B
Der anbringes en blænder til at begrænse strålebundtets diameter til 7
± 1 mm. Denne blænder skal anbringes i en afstand af 100 ± 50 mmfra linsen på modsat side af lyskilden.
4.1.5. Apparat til måling af det spredte lys (se figur 5) bestående af en
fotocelle med en integrationskugle med en diameter på 200 til 250mm;kuglenskalværeudstyretmedind-ogudgangsåbningerforlyset.Indgangsåbningen skal være cirkelformet, og dens diameter skal væremindst det dobbelte af strålebundtets diameter. Kuglens udgangsåb-ning skal være forsynet med enten en lysfælde eller en refleksions-måler alt efter den fremgangsmåde, der er specificeret i punkt 4.4.3Lysfælden skal absorbere alt lyset, når der ikke er placeret nogetprøveemne på strålebundtets bane.
Strålebundtets akse skal gå gennem indgangs- og udgangsåbningernes
centrer. Udgangsåbningens diameter, b), skal være lig med 2.a tg 4 °,
hvor a er kuglens diameter.
Fotocellen skal være placeret således, at den ikke kan nås af lys, der
kommer direkte fra indgangsåbningen eller fra rekfleksionsmåleren.Indersiderne på integrationskuglen og refleksionsmåleren skal havepraktisktaltensartederefleksionsfaktorer;deskalværematteogikke-selektive. Udgangssignalet for fotocellen skal være lineært indtil ± 2% inden for den anvendte lysstyrkeskala. Apparatet skal være såledeskonstrueret, at der ikke sker noget udslag af galvanometernålen, nårkuglen ikke er oplyst.
Det samlede udstyr skal kontrolleres med regelmæssige mellemrum
ved hjælp af kalibrerede mål for nedsættelse af udsynet. Hvis derforetagesmålingerafnedsættelsenafudsynetmedetudstyrellereftermetoder, der adskiller sig fra ovennævnte udstyr og metode, skalresultaterne om nødvendigt korrigeres for at bringe dem i overens-stemmelsemedderesultater,dereropnåetmeddetovenforbeskrevnemåleapparat.
Figur 5
Udstyr til måling af nedsættelsen af udsynet
4.2. Afprøvningsbetingelser
4.2.1. Temperatur: 20 ± 5 °C
4.2.2. Tryk: mellem 860 og 1060 mbar4.2.3. Relativ fugtighed: 60 ± 20 %.
4.3. Prøveemner
Prøveemnerne skal være flade, kvadratiske med en side på 100 mm,
med tilnærmelsesvis plane og parallelle flader og med et centraltfastgørelseshulmedendiameterpå6,4+0,2mm/−0mmomnødven-digt.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 55
▼B
Aflæsning Medprøveemne MedlysfældeMedreflektions-
målerRepræsenteretmængde4.4. Fremgangsmåde
Prøvningen skal udføres på prøveemnets overflade, som repræsenterer
denlaminerederudesyderside,nårdenneermonteretpåtraktoren,ogligeledes på indersiden, hvis denne er af plastmateriale.
4.4.1. Umiddelbart før og efter slibningen renses prøveemnerne på følgende
måde:
a) rensning med en hørlærredsklud og rent rindende vand;
b) skylning med destilleret vand eller demineraliseret vand;
c) tørring med en ilt- eller kvælstofstrøm;
d) fjernelse af alle mulige spor af vand ved let duppen med en en
hørlærredsklud.Omnødvendigttørresdervedattrykkeletmellemto hørlærredsklude.
Enhver behandling med ultralyd bør undgås. Efter rengøringen må
prøveemnerne kun berøres i kanterne og skal beskyttes mod enhverbeskadigelse eller forurening af overfladen.
4.4.2. Prøveemnerne konditioneres i mindst 48 timer ved en temperatur på
2 0±5 °C og ved en relativ fugtighed på 60 ± 20 %.
4.4.3. Prøveemnet anbringes direkte mod integrationskuglens indgangsåb-
ning. Vinklen mellem lodret på dets overflade og strålebundtets aksemå ikke være større end 8 °.
Dernæst foretages følgende aflæsninger:
T1 Nej Nej JaIndfaldendelys
T2 Ja Nej JaSamletlysmængdetransmitteretaf
prøveemnet
T3 Nej Ja NejSpredtlysfraudstyret
T4 Ja Ja NejSpredtlysfraudstyretogprøveemnet
Aflæsningerne T
1,T2,T3og T4gentages med andre bestemte positi-
oner for prøveemnet med henblik på at bestemme ensartetheden.
Faktoren for den samlede transmission Tt=T2/T1.
Faktoren for den spredte transmission, Td, beregnes ved hjælp af
formlen:
Td=T4−T3(T2/T1)
T1
Beregn dæmpningsgraden ved diffusion for udsynet eller for lyset,
eller for begge, ved hjælp af formlen:
Td
Tt× 100 (%)
Mål den oprindelige dæmpning af udsynet for prøveemnet for mindst
fire punkter med lige stor afstand i det område, der ikke udsættes forslibning, efter ovenstående formel. Beregn gennemsnittet af deopnåede resultater for hvert prøveemne. I stedet for de fire målingerkan man opnå en gennemsnitsværdi ved at lade prøveemnet drejeregelmæssigt med en hastighed af 3 omdr./sekund eller mere.
Forhversikkerhedsrudeforetagestreprøvningerundersammebelast-
ning. Anvend dæmpningen af udsynet som mål for den underliggendeslibning efter at prøveemnet har været underkastet slidprøven.
Måldetspredtelysfradenbane,derudsættesforslid,formindstfire
punkter med lige stor afstand langs denne bane i henhold til oven-stående formel. Beregn gennemsnittet af de opnåede resultater forhvert prøveemne. I stedet for de fire målinger kan man opnå engennemsnitsværdi ved at lade prøveemnet dreje regelmæssigt med enhastighed af 3 omdr./sekund eller mere.
4.5 Slidprøven udføres kun, såfremt prøvelaboratoriet anser det for
nødvendigt i betragtning af de informationer, som det råder over.Undtagen for materialer af plexiglas er det i tilfælde af ændring af
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 56
▼B
Farveløst Tonetf.eks.tykkelsenafmellemlæggetellermaterialetnormaltikkenødven-
digt at foretage andre prøvninger.
4.6. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
5. PRØVNING VED HØJ TEMPERATUR5.1. Fremgangsmåde
Trekvadratiskeprøveemnerpåmindst300×300mm,somaflabora-
toriet er udtaget på henholdsvis tre forruder eller tre andre ruder endforruder,oghvisenesidesvarertilrudensoverkant,opvarmestil100°C.
Denne temperatur holdes i to timer, og derefter køles prøveemnerne
ned til den omgivende temperatur. Såfremt sikkerhedsruden har toydre flader af ikke-organisk materiale, kan prøvningen udføres ved atdyppe prøveemnet vertikalt i kogende vand i et nærmere anførttidsrum, idet man søger at undgå uønskede varmechock. Såfremtprøverneerudtagetafenforrude,skalenafkanterneudgøresafendelaf forrudens kant.
5.2. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Farvningafmellemlægget 1 2
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
5.3. Fortolkning af resultaterne
5.3.1. Prøvningen af modstandsdygtigheden ved høj temperatur anses for at
give et positivt resultat, såfremt der ikke opstår hverken blærer ellerandrefejlmereend15mmfraenikke-skåretkanteller25mmfraenskåretkantpåprøveemnetellermereend10mmfraeventuellerevner,som måtte være opstået under prøvningen.
5.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvningen af modstandsdygtighedenved høj temperatur, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
5.3.2.1. Alle prøvningerne giver et positivt resultat.5.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
foretaget på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
6. PRØVNING AF LYSPÅVIRKNING6.1. Forsøgsmetode
6.1.1. Udstyr
6.1.1.1. Lyskilde bestående af en kviksølvlampe med middelstort tryk
bestående af et quartz-rør, der ikke procedurer ozon, og hvis akse ermonteretvertikalt.Lampensnominelledimensionerskalvære360mmfor længden og 9,5 mm for diameteren. Lysbuens længde skal være300 mm ± 4 mm. Lampens tilførselseffekt skal være på 75 0W±5 0
W.
Enhver anden lyskilde med samme virkning som den ovenfor define-
rede lampe kan anvendes. For at kontrollere, at virkningerne af enanden kilde er de samme, skal der foretages en sammenligning vedmåling af den energimængde, der udsendes i et bånd med bølge-længder gående fra 300 til 450 Nm, idet alle øvrige bølgelængder erelimineret ved hjælp af tilstrækkelige filtre. Reservekilden skal såanvendes med disse filtre.
Når der er tale om sikkerhedsruder, for hvilke der ikke består nogen
tilfredsstillendesammenhængmellemdenneprøvningoganvendelses-betingelserne, er det nødvendigt at revidere afprøvningsbetingelserne.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 57
▼B
Farveløst Tonet6.1.1.2. Forsyningstransformator og kondensator, der er i stand til at forsyne
lamper (6.1.1.1) med en begyndelsesspænding på mindst 1100 V ogen driftsspænding på 500 ± 50 V.
6.1.1.3. Anordning, der skal holde og dreje prøveemnerne mellem 1 og 5
omdr./minut omkring lyskilden, der er placeret centralt, således at dersikres en regelmæssig belysning.
6.1.2. Prøveemner
6.1.2.1. Prøveemnernes størrelse skal være 76 × 300 mm.6.1.2.2. Prøveemnerne udskæres af laboratoriet i rudernes øverste del, således
at:
— for andre ruder end forruderne er prøveemnernes øverste kant
sammenfaldende med rudernes øverste kant
— for forrudernes vedkommende er prøveemnernes øverste kant
sammenfaldende med den øverste grænse for den zone, hvori denregelmæssige transmission skal kontrolleres og bestemmes i over-ensstemmelse med punkt 9.1.2.2 i nærværende bilag.
6.1.3. Fremgangsmåde
Kontroller koefficienten for den regelmæssige transmission af lys
gennemtreprøveemnerførbelysningenogifølgedenfremgangsmåde,dererfastsatipunkt9.1.1—9.1.2inærværendebilag.Beskytendelaf hvert prøveemne mod strålerne og placer derefter prøveemnet iprøvningsapparatet,idetlængdenerparallelmedlampensakseogienafstandaf230mmfradenneakse.Fastholdprøveemnernestemperaturpå 45 °C±5 °C under hele prøvningen. Anbring den flade på det
enkelte prøveemne, der repræsenterer traktorrudens yderside, foranlampen. For den lampetype, der er defineret i punkt 6.1.1.1, skalbelysningstiden være 100 timer.
Efter belysningen måles på ny den regelmæssige transmissionskoeffi-
cient for lyset på den belyste flade på hvert prøveemne.
6.1.4. Hvert prøveemne (i alt tre) udsættes i overensstemmelse med oven-
nævnte fremgangsmåde for en lyspåvirkning, således at bestrålingenpå hvert punkt af prøveemnet frembringer den samme effekt på detbenyttede mellemlæg som den, der frembringes af en solbestråling på1400 W/m
2i 100 timer.
6.2. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Farvningafglasset 2 1
Farvningafmellemlægget 1 2
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
6.3. Fortolkning af resultaterne
6.3.1. Prøvningen af modstandsdygtigheden mod lyspåvirkning anses for at
give et positivt resultat, såfremt følgende betingelser er opfyldt:
6.3.1.1. Densamledetransmissionsfaktorforlyset,idettransmissionenmålesi
overensstemmelsemedpunkt9.1.1og9.1.2inærværendebilag,falderikke til under 95 % af udgangsværdien inden bestrålingen og falderikke under nogen omstændigheder:
6.3.1.1.1. under 70 % for andre ruder end forruderne, der skal opfylde forskrif-
terne vedrørende førerens synsfelt i alle retninger,
6.3.1.1.2. under 75 % for forruderne i den zone, hvor den regelmæssige trans-
mission skal kontrolleres, således som den er defineret i punkt 9.1.2.2nedenfor.
6.3.1.2. Derkanimidlertidvisesigenletfarvning,nårprøveemnetundersøges
på hvid baggrund efter bestråling, men der må ikke vise sig nogenandre fejl.
6.3.2. En serie prøveemner, der indsendes til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvningen af modstandsdygtighedenmod lyspåvirkning, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 58
▼B
Farveløst Tonet
Farveløst Tonet6.3.2.1. Alle prøvningerne giver et positivt resultat.
6.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
foretaget på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
7. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD FUGT7.1. Fremgangsmåde
Tre kvadratiske prøveemner på mindst 300 × 300 mm anbringes
vertikalt i to uger i en lukket beholder, hvor temperaturen skal holdespå 50 ± 2 °C og den relative fugtighed på 9 5±4%(
1).
Prøveemnerne forberedes således, at:
— mindsténkantafprøveemnernefaldersammenmedenoprindelig
kant på ruden.
Såfremt flere prøveemner afprøves på samme tid, skal der være et
tilstrækkeligt mellemrum mellem hvert af prøveemnerne.
Der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at kondensat, der danner
sig på forsøgsbeholderens vægge eller loft ikke falder på prøveem-nerne.
7.2. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Farvningafmellemlægget 1 2
De øvrige sekundære tages ikke i betragtning.
7.3. Fortolkning af resultaterne
7.3.1. Sikkerhedsruden anses for tilfredsstillende med hensyn til modstands-
dygtigheden mod fugt, såfremt der ikke observeres nogen væsentligændring mere end 10 mm fra de ikke-afskårne kanter og mere end 15mmfradeafskårnekanterefteretopholdpåtotimeridenomgivendeluft for så vidt angår almindelige og behandlede laminerede ruder, ogefteretopholdpå48timeridenomgivendeluftforsåvidtangårruderbeklædt med plastmateriale samt plexiglas.
7.3.2. Enserieprøveemnerindsendttiltypegodkendelseansesfortilfredsstil-
lende med hensyn til prøvningen af modstandsdygtigheden mod fugt,såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
7.3.2.1. Alle prøvninger giver et positivt resultat.7.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
8. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN OVER FOR
TEMPERATURÆNDRINGER
8.1. Prøvemetode
To prøveemner på 300 × 300 mm anbringes i et lukket rum ved en
temperatur på −40 °C±5 °C i seks timer; de anbringes derefter i fri
luft ved en temperatur på (23 °C±2 °C) i en time eller indtil det
tidspunkt,hvorprøveemnernenårenligevægtstemperatur.Deplaceresderefterienluftstrømmedentemperaturpå72 °C±2 °Citretimer.
Efter at være blevet anbragt i fri luft ved 23 °C±2 °C og afkølet til
denne temperatur, undersøges prøverne.
8.2. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Farvningafmellemlæggetellerplastbe-
klædningen 1 2
(1) Disse afprøvningsbetingelser udelukker enhver kondensering på prøveemnerne.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 59
▼B
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
8.3. Fortolkning af resultaterne
Prøvningen af modstandsdygtigheden mod temperaturændringer anses
for at have givet et positivt resultat, hvis prøverne ikke viser krakele-ringer, uklarheder, delaminering eller anden indlysende forringelse.
9. OPTISKE EGENSKABER9.1. Prøvning af lysgennemgang
9.1.1. Udstyr
9.1.1.1. Lyskilde, bestående af en glødelampe, hvis glødetråd ligger i en
volumen af form som et parallelepipedum på 1,5 mm × 1,5 mm × 3mm. Spændingen på pærens glødetråd skal være således, at densfarvetemperatur er 2856 K ± 50 K. Denne spænding skal stabiliseresved +/− 11000. Måleapparatet, der anvendes til kontrol af dennespænding, skal have en passende nøjagtighed til dette formål.
9.1.1.2. Optisk system bestående af en linse med en brændvidde, f, på mindst
500 mm og korrigeret for kromatisk aberration. Linsens fulde åbningmå ikke overstige f/20. Afstanden mellem linsen og lyskilden skalreguleres således, at der opnås et tilnærmelsesvis parallelt strålebundt.Der anbringes en blænder til at begrænse strålebundtets diameter til 7mm±1mm.Denneblænderskalanbringesienafstandaf100mm±50 mm fra linsen på modsat side af lyskilden. Målepunktet skal liggemidt i strålebundtet.
9.1.1.3. Måleapparat. Modtageren skal have en relativ spektral følsomhed
svarende til CIE’s(
1) relative spektrale lysvirkning for det fotoptiske
billede. Modtagerens følsomme flade skal være dækket af en sprederog skal mindst være to gange tværsnittet af det parallele strålebundt,somudsendesafdetoptiskesystem.Såfremtderanvendesenintegra-tionskugle,skalkuglensåbningværemindsttogangetværsnittetafdetparallelle strålebundt. Enheden modtagermåle-apparat skal have enlinearitet bedre en d2%id e n nyttige del af skalaen. Modtageren skal
være centreret på strålebundtets akse.
9.1.2. Fremgangsmåde
Målesystemets følsomhed skal justeres således, at apparatet til måling
af modtagerens reaktion viser 100 delestreger, når sikkerhedsrudenikke er anbragt i lysbanen. Såfremt modtageren ikke modtager nogetlys, skal apparatet vise O.
Sikkerhedsruden skal anbringes i en afstand fra modtageren på fem
gange modtagerens diameter. Sikkerhedsruden skal anbringes mellemblænderen og modtageren: den skal orienteres således, at strålebund-tetsindfaldsvinkeler0 °±5°.Transmissionsfaktorenfordetregelmæs-
sige lys skal måles på sikkerhedsruden; for hvert af de målte punkteraflæses antallet af delestreger, n, på måleapparatet. Den regelmæssigetransmissionskoefficient for lyset τ
rer lig med n/100.
9.1.2.1. Når der er tale om forruder, kan der anvendes to prøvemetoder, idet
derkananvendesentenetprøveemneudskåretidenfladestedelafenforrudeelleretsærligforberedtkvadratiskstykkemedsammekarakte-ristika med hensyn til materiale og tykkelse som en forrude, idetmålingerne foretages vinkelret på ruden.
9.1.2.2. Prøvningen udføres i zone I /prime1, som er omhandlet i punkt 9.2.5.2 i
nærværende bilag.
9.1.2.3. For traktorer, hvor det ikke er muligt at bestemme zone I, som
omhandlet i punkt 9.2.5 i dette bilag, udføres prøvningen i zone I /prime1,
som omhandlet i punkt 9.2.5.3 i dette bilag.
9.1.3. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
(1) Den internationale Belysningskommission.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 60
▼B
Farveløst Tonet
Ikke indlagt IndlagtFarvningafglasset 1 2
Farvningafmellemlægget(ilaminerede
forruder) 1 2
Solskærmog/ellersolfilterfilm 1 2
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
9.1.4. Fortolkning af resultaterne
9.1.4.1. Den regelmæssige transmission målt i overensstemmelse med punkt
9.1.2måikkeitilfældeafforruderværemindreend75%ogitilfældeaf andre ruder end forruder være mindre end 70 %.
9.1.4.2. Itilfældeafvinduer,derbefindersigpåsteder,somikkespillernogen
væsentlig rolle for førerens udsyn (f.eks. glastag), kan den regelmæs-sige transmissionskoefficient for lyset fra ruden være mindre end 70%. Ruder med en regelmæssig transmissionskoefficient for lyset påmindre end 70 % skal mærkes med et passende symbol.
9.2. Prøvning af optisk forvrængning
9.2.1. Anvendelsesområde
Denanførtemetodeerenprojektionsmetode,dergivermulighedforat
vurdere den optiske forvrængning for en sikkerhedsrude.
9.2.1.1.Definitioner
9.2.1.1.1. Optisk afbøjning: vinkel som den tilsyneladende retning danner med
den sande retning for et punkt set gennem sikkerhedsruden. Værdienaf denne vinkel er funktion af indfaldsvinkelen for synskredsen,rudenstykkelseoghældningsamtkrumningsradiuspåindfaldspunktet.
9.2.1.1.2. Optisk forvrængning i en retning MM /prime1: algebraisk vinkelafbøjnings-
forskel - αmålt mellem to punkter M og M /prime1på rudens overflade, der
har en sådan afstand, at deres projektioner i et plan vinkelret påobservationsretningen ligger i en afstand med en fast værdi -x (se fig.6).
En afbøjning mod urets retning anses for positiv og en afbøjning med
urets retning anses for negativ.
9.2.1.1.3. OptiskforvrængningipunktM:maksimaloptiskforvrængningforalle
retningerne MM /prime1fra punktet M.
9.2.1.2.Udstyr
Denne metode er baseret på projektion på en skærm af et passende
prøvebillede gennem den sikkerhedsrude, der afprøves. Ændringen afformen af det projicerede billede, forårsaget af indsættelse af ruden ilysetsbane,giveretmålfordenoptiskeforvrængning.Udstyretbeståraf følgende dele opstillet som vist i figur 9.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 61
▼B
Figur 6
Skematisk fremstilling af forvrængningen
Bemærk: ∆α=α1−α2er den optiske forvrængning i retningen MM /prime1.
∆x= MC er afstanden mellem de to rette linjer parallelle med observationsretningen og
gående gennem punkterne M og M /prime1.
Figur 7
Optisk opstilling af projektoren
9.2.1.2.1. Projektor af god kvalitet med en punktuel lyskilde med stor lysstyrke
og med f.eks. følgende karakteristika:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 62
▼B
— brændvidde på mindst 90 mm;
— åbning på ca. 1/2,5;— 150 W halogenkvartslampe (ved anvendelse uden filter);— 250 W 3-kvartslampe (ved anvendelse af et grønt filter).
Figur 8
Forstørret del af diapositivet
Projiceringsanordningen er skematisk gengivet i figur 7. En blænder
med en diameter på 8 mm skal være anbragt ca. 10 mm fra objektiv-linsen.
9.2.1.2.2. Diapositiver (prøvebilleder) bestående f.eks. af et net af klare cirkler
påmørkbaggrund(sefigur8).Diapositiverneskalværeafhøjkvalitetog godt kontrasteret, for at der kan foretages målinger med en fejl-margen på mindre end 5 %. Når den afprøvede rude ikke er til stede,skal cirklernes dimensioner være sådan, at de, når de projiceres,
danner et net af cirkler på skærmen med diameterenR
1+R2
R1∆x
med ∆x=4m m( s e figur 6 og 9).
Figur 9
Opstilling af udstyret til prøvning af optisk forvrængning
9.2.1.2.3. Stativ, helst af en type, der tillader lodrette og vandrette bevæglser
samt en rotation af sikkerhedsruden.
9.2.1.2.4. Kontrolskabelon til måling af dimensionsændringer, såfremt en hurtig
beregning er ønsket. En passende form er vist i figur 10.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 63
▼B
Figur 10
Eksempel på passende kontrolskabelon
9.2.1.3. Fremgangsmåde
9.2.1.3.1. Generelt
Anbring sikkerhedsruden på stativet (9.2.1.2.3) i den anførte hæld-
ningsvinkel.Projicerprøvediapositivetgennemdenoverflade,derskalundersøges. Drej ruden eller flyt den enten horisontalt eller vertikaltmed henblik på undersøgelse af hele den specificerede flade.
9.2.1.3.2. Beregning ved hjælp af en kontrolskabelon
Såfremtenhurtigberegningertilstrækkelig,medenpræcisionpåikke
over 20 %, beregnes værdien A (se figur 10) ud fra grænseværdien∆α
L,forafbøjningsændringenogværdienR2,somerafstandenmellem
sikkerhedsruden og projektionsskærmen:
A = 0,145 ∆αL·R2
Forholdetmellemændringenidetprojiceredebilledesdiameter,-d,og
ændringen i vinkelafbøjningen, - α, er givet ved formlen:
∆d = 0,29 ∆α·R2
hvor
∆d er udtrykt i millimeter
A er udtrykt i millimeter∆α
Ler udtrykt i bueminutter
∆αer udtrykt i bueminutter
R2er udtrykt i meter.
9.2.1.3.3. Måling ved hjælp af fotoelektrisk udstyr
Såfremt der kræves en nøjagtig måling med en større nøjagtighed end
10 % af grænseværdien, måles værdien -d på projektionsaksen, idetværdien af bredden af det lysende punkt fastsættes på det punkt, hvorluminansen er 0,5 gange lyskasterens maksimale luminans.
9.2.1.4.Resultaternes udtryk
Vurderdenoptiskeforvrængningforsikkerhedsrudernevedmålingaf
d på ethvert punkt af overfladen og i alle retninger med henblik på etfinde ∆d max.
9.2.1.5.Anden metode
Desudenerdettilladtatanvendedenstrioskopisketekniksomvariant
af projektionsteknikkerne, forudsat at den nøjagtighed af målingerne,der er anført i punkt 9.2.1.3.2 og i punkt 9.2.1.3.3, bevares.
9.2.1.6. Afstanden ∆x skal være 4 mm.
9.2.1.7. Forruden skal være monteret med en hældningsvinkel svarende til
traktorens hældningsvinkel.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 64
▼B
Spejlglas Floatglas Vinduesglas9.2.1.8. Projektionsaksenihorisontalplanetskalholdesienpositiontilnærmel-
sesvis vinkelret på forrudens spor i dette plan.
9.2.2. Målingerne foretages i zone I, som omhandlet i punkt 9.2.5.2 i dette
bilag.
9.2.2.1. For traktorer, hvor det ikke er muligt at bestemme zone I, som
omhandletipunkt9.2.5idettebilag,izoneI /prime1defineretipunkt9.2.5.3
i dette bilag.
9.2.2.2.Traktortype
Prøvningen skal gentages, såfremt forruden skal monteres på en trak-
tortype, hvis synsfelt fortil er forskelligt fra synsfeltet på den traktor-type, for hvilken forruden allerede er typegodkendt.
9.2.3. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
9.2.3.1.Materialets art
11 2
9.2.3.2.Andre sekundære kendetegn
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
9.2.4. Antal prøveemner
Der afprøves fire prøveemner.
9.2.5. Definition af synsfeltet for traktorernes forruder.
9.2.5.1. Synsfeltet defineres ud fra:9.2.5.1.1. »referencepunktet« som defineret i punkt 1.2 i bilaget vedrørende
synsfeltet til Rådets direktiv 74/347/EØF af 25. juni 1974 om tilnær-melseafmedlemsstaterneslovgivningvedrørendesynsfeltogforrude-viskere for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer. Dette punkt er i detfølgende betegnet met 0.
9.2.5.1.2. en ret linje 0Q, som er den vandrette rette linje, der går igennem
referencepunktet og vinkelret på traktorens længdesymmetriplan.
9.2.5.2. Zone I forrudens zone, der er afgrænset af forrudens skæring med
følgende fire planer:
P
1— et lodret plan, som går igennem referencepunktet og som
danner en vinkel på 15 °mod den venstre del af traktorens
længdesymmetriplan,
P2— etlodretplan,derersymmetriskmedP1iforholdtiltraktorens
længdesymmetriplan.
Såfremt denne konstruktion ikke er mulig (der er f.eks. ikke
noget længdesymmetriplan), anvendes som P2 det plan, der ersymmetriskmedP1iforholdtiltraktorenslængdeplan,dergårigennem referencepunktet,
P
3— et plan, der indeholder den rette linje 0Q, og som danner en
vinkel på 10 °over horisontalplanet,
P4— et plan, der indeholder den rette linje 0Q, og som danner en
vinkel på 8 °under horisontalplanet.
9.2.5.3. For traktorer, hvor det ikke er muligt at bestemme zone I, som
omhandletipunkt9.2.5idettebilag,udgørzoneI /prime1forrudenssamlede
overflade.
9.2.6. Fortolkning af resultaterne
En type forrude anses for tilfredsstillende med hensyn til den optiske
forvrængning, såfremt forvrængningen på de fire emner der afprøves,ikke overstiger en maksimal værdi på 2 bueminutter i zone I eller izone I/prime1:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 65
▼B
9.2.6.1. Der skal ikke foretages nogen måling i en 100 mm bred yderzone.
9.2.6.2. I forbindelse med todelte forruder foretages der ingen måling i en
stribe på 35 mm fra den kant af ruden, der kan støde op til adskillel-sesstolpen.
9.3. Prøvning af adskillelse af sekundærbilledet
9.3.1. Anvendelsesområde
Der anerkendes to prøvemetoder:
— prøvemetode med skive
— prøvemetode med kollimator.
Disse prøvningsmetoder kan eventuelt anvendes til typegodkendelses-
afprøvning, kvalitetskontrol eller produktevaluering.
9.3.1.1.Prøvning med skive
9.3.1.1.1. Udstyr
Denne metode er baseret på undersøgelse af en belyst skive gennem
sikkerhedsruden.Skivenkanværeudformetsåledes,atprøvningenkanforetages efter en enkel metode med »godkendt, ikke godkendt«.Skiven skal helst være af en af følgende typer:
a) Belystringformetskive,hvisudvendigediameter,D,spænderover
en vinkel på ηbueminutter i et punkt beliggende i en afstand af x
meter (figur 11a).
b) Belyst »ring and spot«-skive, hvis dimensioner er sådanne, at
afstandenfraetpunktbeliggendepåkantenafplettentildetpunkt,der er nærmest ved ringens indre, D, spænder over en vinkel på η
bueminutter i et punkt beliggende i en afstand af x meter (figur11b).
hvorηer grænseværdien for adskillelsen af sekundærbilledet
x er afstanden mellem sikkerhedsruden og skiven (ikke under 7 m)D er givet ved formlen:
D=x ·tgη
Denbelysteskivebestårafenlyskassemedetrumfangpåca.300mm
× 300 mm × 150 mm, hvis forside nemmest fremstilles af et glasdækket af sort uigennemsigtigt papir eller af mat sort maling. Kassenskal være belyst af en passende lyskilde. Kassens indre skal væredækket af et lag mat hvid maling. Det kan være praktisk at anvendeandre former for skiver, som f.eks. den i figur 14 viste. Det erligeledes muligt at erstatte skiven med en projektionsanordning ogundersøge de fremkomne billeder på en skærm.
9.3.1.1.2. Fremgangsmåde
Sikkerhedsrudenskalmonteresmedsinspecificeredehældningsvinkel
på et passende stativ, således at observationen ikke i horisontalplanetgående gennem skivens centrum.
Lyskassen skal observeres i et mørkt eller halvmørkt lokale. Hver af
sikkerhedsrudens dele skal undersøges med henblik på at opdagetilstedeværelsen af ethvert sekundært billede i tilknytning til denbelyste skive. Sikkerhedsruden skal være drejet således, at denkorrekte observationsretning bevares. Der kan anvendes en lup tildenne undersøgelse.
9.3.1.1.3. Resultaternes udtryk
Bestem, om
— cirklensprimær-ogsekundærbillederunderanvendelseafskivea)
(se figur 11a adskiller sig, dvs. om grænseværdien for ηover-
stiges, eller,
— plettens sekundærbillede under anvendelse af skive b) (se figur
11b) passerer tangentpunktet med cirklens indre kant, dvs. omgrænseværdien for ηoverstiges.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 66
▼B
Figur 11
Skivernes dimensioner
Figur 12
Opstilling af udstyret
Figur 13
1. Pære
2. Kondensator, åbning >8,6 mm
3. Skærm af slebet glas, åbning >kondensatorens åbning
4. Farvet filter med centralt hul med diameter = 0,3 mm, diameter >8,6 mm
5. Plade med polarkoordinator, diameter >8,6 mm
6. Akromatisk linse, f ≥86 mm, åbning = 10 mm
7. Akromatisk linse, f ≥86 mm, åbning = 10 mm
8. Sort punkt, diameter = 0,3 mm9. Akromatisk linse ,f=2 0m m , åbning ≤10 mm
Udstyr til prøvning med kollimator
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 67
▼B
9.3.1.2.Prøvning med kollimator
Om nødvendigt skal den i dette afsnit beskrevne procedure anvendes.
9.3.1.2.1. Udstyr
Udstyret består at en kollimator og et teleskop og kan gennemføres i
henhold til figur 13. Der kan imidlertid anvendes ethvert andet tilsva-rende optisk system.
9.3.1.2.2. Fremgangsmåde
Kollimatorendanneruendeliglangtbortebilledetafetpolarkoordinat-
systemmedetlysendepunkticentrum(sefigur14).Iobservationste-leskopetsbrændplananbringespådenoptiskeakseetlillemørktpunktmed en diameter lidt større end det projicerede lysende punktsdiameter, hvorved det lysende punkt skjules.
Figur 14
Eksempel på observation i henhold til prøvemetoden med kollimator
Såfremt et prøveemne med et sekundærbillede anbringes mellem tele-
skopet og kollimatoren, er et andet lysende punkt med mindre inten-sitet synligt på en vis afstand i centrum af polarkoordinatsystemet.Sekundærbilledadskillelsen kan siges at være repræsenteret afafstanden mellem de to lysende punkter, der observeres ved hjælp afobservationsteleskopet (se figur 14). (Afstanden mellem det sorte
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 68
▼B
Spejlglas Floatglas Vinduesglaspunktogdetlysendepunkticentrumafpolarkoordinatsystemetrepræ-
senterer den optiske afbøjning).
9.3.1.2.3. Resultaternes udtryk
Undersøg først sikkerhedsruden ved hjælp af en enkel metode med
henblik på at bestemme det område, der giver det betydeligste sekun-dærbillede. Undersøg derefter dette område ved hjælp af teleskopetunderdenpassendeindfaldsvinkel.Målderefterdenmaksimalesekun-dærbilledadskillelse.
9.3.1.3. Observationsretningen i horisontalplanet skal holdes tilnærmelsesvis
vinkelret på forrudens spor i dette plan.
9.3.2. Målingerne foretages efter kategorierne af traktorer i zonerne som
defineret i punkt 9.2.2 ovenfor.
9.3.2.1.Traktortype
Prøvningen skal gentages, såfremt forruden skal monteres på en trak-
tortype, hvis synsfelt fortil er forskelligt fra synsfeltet på den traktor-type, for hvilken forruden allerede er typegodkendt.
9.3.3. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
9.3.3.1.Materialets art
11 2
9.3.3.2.Andre sekundære kendetegn
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
9.3.4. Antal prøveemner
Der afprøves fire prøveemner.
9.3.5. Fortolkning af resultaterne
En type forrude anses for tilfredsstillende med hensyn til adskillelsen
afsekundærbilledet,såfremtadskillelsenafprimær-ogsekundærbille-derne i de fire prøveemner ikke overstiger en maksimal værdi på 15bueminutter.
9.3.5.1. Der foretages ingen måling i en 100 mm bred yderzone.9.3.5.2. I forbindelse med todelte forruder foretages der ingen måling i en
stribe på 35 mm fra den kant af ruden, der kan støde op til adskillel-sesstolpen.
9.4. Identifikation af farverne
Såfremt en forrude er tonet i de zoner, der er defineret i pkt. 9.2.5.2
eller 9.2.5.3, kontrolleres det på fire forruder, at nedenstående farverkan identificeres:
hvidselektiv gulrødgrønblåorangegul.
10. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD ILD10.1. Formål og anvendelsesområde
Denne metode giver mulighed for at bestemme den horisontale
forbrændingshastighed for materialer anvendt i traktorers førerhus,efteratdeharværetudsatforenmindreflamme.Dennemetodegivermulighed for at kontrollere materialer og dele i traktorernes indven-dige beklædning enkeltvis eller sammen indtil en tykkelse af 15 mm.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 69
▼B
Metoden anvendes til at vurdere ensartetheden af partier af produkti-
onen af disse materialer med hensyn til brandegenskaberne. I betragt-ning af de mange forskelle mellem reelle situationer i dagligdagen ogde præcise afprøvningsbetingelser, der er specificeret i denne metode(anvendelse og orientering indvendigt i traktoren, anvendelsesbetin-gelser, flammekilde osv.), kan denne ikke anses for at være egnet tilvurdering af alle brandegenskaberne på en virkelig traktor.
10.2. Definitioner
10.2.1. Brandhastighed: kvotient for den brændte afstand, målt i henhold til
denne metode ved den tid, som flammen skal bruge til at gennemløbedenne afstand. Udtrykkes i millimeter pr. minut.
10.2.2. Sammensat materiale: materiale bestående af flere lag materialer, ens
eller forskellige, presset sammen ved cementering, limning, beklæd-ning, svejsning osv.
Når samlingen indeholder afbrydelser, (f.eks. søm, hyppige svejse-
punkter, nitning osv.), som giver mulighed for individuelle prøveud-tagningerioverensstemmelsemedpunkt10.5,ansesmaterialerneikkefor sammensatte.
10.2.3. Udsat flade: den flade, som vender mod førehuset, når materialet er
monteret på traktoren.
10.3. Princip
Et prøveemne anbringes horisontalt på et U-formet stativ og udsættes
for en flamme med ringe energi i 15 s i et forbrændingskammer, idetflammen virker på prøveemnets frie kant. Prøvningen giver mulighedfor at bestemme om flammen slukkes og hvornår eller den tid, somflammen skal bruge for at gennemløbe en målt afstand.
10.4. Udstyr
10.4.1. Forbrændingskammer(figur15)helstafrustfritstål,meddeifigur16
anførte dimensioner.
Forsidenpådettekammerharenikke-brandbarobservationsrude,som
kan dække hele forsiden og som kan fungere som indgangsluge.
Kammerets underside er gennemhullet af ventilationshuller og over-
siden har en udluftningssprække hele vejen rundt.
Kammeret hviler på fire fødder, der er 10 mm høje. På en af siderne
kan kammeret have en åbning til indføring af den udstyrede prøve-holder;pådenandensideføresgasslangenindgennemenåbning.Detsmeltedematerialeopsamlesienskål(sefigur17)anbragtpåkamme-rets bund mellem ventilationshullerne uden at tildække disse.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 70
▼B
Figur 15
Eksempel på forbrændingskammer, med prøveholder og skål
Figur 16
Eksempel på forbrændingskammer
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 71
▼B
Figur 17
Eksempel på skål
10.4.2. PrøvebeholderbeståendeaftoU-formedemetalpladerellerrammeraf
korrosionsbestandigt materiale. Dimensionerne er anført i figur 18.
Den nederste plade har tapper og den øverste plade tilsvarende udbo-
ringer, således at prøveemnet kan fastgøres sikkert.
Tapperne tjener ligeledes som målepunkter for begyndelsen og afslut-
ningen af brandafstanden.
Etstativ,beståendeafvarmebestandigetrådemedendiameterpå0,25
mm udspændt på tværs af prøveholderens nederste plade medmellemrum på 25 mm (se figur 19), skal forefindes.
Figur 18
Eksempel på prøveholder
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 72
▼B
Figur 19
Eksempel på udsnit af den U-formede ramme, underste del beregnet til udstyring med støttetråde
Prøveemnetsnederstedelskalbefindesigienafstandaf178mmover
bundpladen. Afstanden mellem prøveholderens kant og kammeretsyderstepunktskalvære22mm;afstandenmellemkanternepålangsafprøveholderenogkammeretssiderskalvære50mm(alledimensionermålt indvendigt) (se figur 15 og 16).
10.4.3. Gasbrænder. Denne lille flammekilde udgøres af en bunsenbrænder
medenindvendigdiameterpå9,5mm.Denneanbringesiforbrændin-gskammeret således, at dysens centrum befinder sig 19 mm undermidten af underkanten på prøveemnets åbne side (se figur 16).
10.4.4. Prøvegas.Dengas,sombrænderenmodtager,skalhaveenvarmeevne
på omkring 38 MJ/m
3(f.eks. naturgas).
10.4.5. Metalkam, mindst 110 mm lang og med syv eller otte tænder med
afrundet spids for hver 25 mm.
10.4.6. Kronometer med en nøjagtighed på 0,5 s.10.4.7. Stinkskab. Forbrændingskammeret kan anbringes i et laboratoriestink-
skab, forudsat at dette stinkskabs indvendige volumen er mindst 20gange, men højest 110 gange større end forbrændingskammeretsvolumen, og at ingen af dets dimensioner (højde, bredde eller dybde)er større end 2,5 gange en af de to andre.
Førprøvningenmålesluftensvertikalehastighedistinkskabet100mm
foran og bagved det område, der er beregnet til forbrændingskam-meret. Den skal ligge på mellem 0,10 og 0,30 m/s, således at detundgås, at operatøren eventuelt generes af forbrændingsprodukterne.Determuligtatanvendeetstinkskabmednaturligventilationmedenpassende lufthastighed.
10.5. Prøveemne
10.5.1. Form og dimensioner
Prøveemnets form og dimensioner er givet i figur 20. Tykkelsen af
prøveemnetsvarertiltykkelsenafdetprodukt,derskalafprøves.Denmå imidlertid ikke overstige 13 mm. Såfremt prøveemnet tillader det,skal dets tværsnit være konstant over hele længden. Såfremt etproduktsformogdimensionerikketilladerudtagningafenprøveafenbestemt dimension, skal følgende mindstedimensioner overholdes:
a) for emner med en bredde på mellem 3 og 60 mm, skal længden
være 356 mm. I dette tilfælde afprøves materialet på produktetsbredde
b) for emner med en bredde på mellem 60 og 100 mm skal længden
være mindst 138 mm. I dette tilfælde svarer den mulige forbrænd-ingsafstand til emnets længde, idet målingen begynder ved førstemålepunkt
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 73
▼B
c) emnermedenbreddepåunder60mmogenlængdepåunder356
mm samt emner med en bredde på mellem 60 og 100 mm, menmed en længde på under 138 mm, samt emner med en bredde påunder 3 mm kan ikke afprøves ifølge denne metode.
10.5.2. Prøveudtagning
Der udtages mindst fem prøver i det materiale, der skal afprøves. I
materialer med forskellige forbrændingshastigheder ifølge materiale-retningen (hvilket fastslås ved indledende forsøg) skal de fem prøver(ellerflere)udtagesoganbringesiprøveapparatet,såledesatdetblivermuligt at måle den højeste forbrændingshastighed. Når materialetleveres afskåret i bestemte bredder, skal der afskæres en længde påmindst 500 mm på hele bredden. Prøverne skal udtages på emnet i enafstand af mindst 100 mm fra materialets kant og med lige storemellemrum.
Prøverne skal udtages på samme måde på de færdige produkter,
såfremtproduktetsformtilladerdet.Såfremtproduktetstykkelseover-stiger 13 mm, skal den reduceres til 13 mm ved en mekanisk metodepå den modsatte side af den, der vender ind mod førerhuset.
De sammensatte materialer (se pkt. 10.2.2) skal afprøves som et
ensartet stykke.
I tilfælde af flere lag af forskellige materialer, der ikke anses for
sammensatte, skal ethvert lag i en dybde af 13 mm fra den overflade,der vender mod førerkabinen, afprøves særskilt.
Figur 20
Prøveemne
10.5.3. Konditionering
Prøverne skal opbevares i mindst 24 timer og højst syv dage ved en
temperatur på 23 ± 2 °C med en relativ fugtighed på 5 0±5%o g
blive under disse betingelser indtil prøvningen.
10.6. Fremgangsmåde
10.6.1. Anbringprøvernemedloddenellerpolstretoverfladepåenplanflade
og red dem to gange mod luven med kammen (pkt. 10.4.5).
10.6.2. Anbring prøven i prøveholderen (pkt. 10.4.2) således at den side, der
vender nedad, drejes i retning af flammen.
10.6.3. Gasflammen indstilles til en højde af 30 mm ved hjælp af det mærke,
der er anført på kammeret, idet brænderens luftindtag er lukket.Flammen skal have brændt mindst et minut med henblik på stabilise-ring, inden prøvningerne indledes.
10.6.4. Prøveholderen skubbes ind i forbrændingskammeret, således at
prøvens ende udsættes for flammen, og 15 sekunder senere afbrydesgastilførslen.
10.6.5. Målingen af forbrændingstiden starter i det øjeblik, hvor flammens
forreste del passerer det første målepunkt. Observer flammens udbre-delse på den side, der brænder hurtigst (over- eller underside).
10.6.6. Målingen af forbrændingstiden afsluttes, når flammen når det sidste
målepunkt,ellernårflammenslukkes,førdennårdettepunkt.Såfremtflammen ikke når det sidste målepunkt, måles den brændte afstandindtil det punkt, hvor flammen slukkes. Den brændte afstand er den
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 74
▼B
Farveløst Tonetopløste del af prøveemnet, ødelagt på overfladen eller indvendigt af
forbrændingen.
10.6.7. Såfremt prøveemnet ikke antændes, eller såfremt det ikke fortsætter
med at brænde efter at brænderen er slukket, eller såfremt flammenendogslukkes,indendenharnåetdetførstemålepunkt,såledesatdetikkeermuligtatmåleenforbrændingsperiode,anføresdetiprøverap-porten, at forbrændingshastigheden er 0 mm/minut.
10.6.8. Under en serie prøvninger eller ved gentagne prøvninger skal man
sikresig,atforbrændingskammeretogprøveholderenhatenmaksimaltemperatur på 30 °C, inden prøvningen indledes.
10.7. Beregninger
Forbrændingshastigheden, B, i mm pr. minut er givet ved formlen:
B=s
t×6 0
hvor
s er længden, i mm, af den brændte afstand,t er forbrændingsperioden, i sek., for afstanden s.
10.8. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Ingen sekundære kendetegn tages i betragtning.
10.9. Fortolkning af resultaterne
Sikkerhedsruden beklædt med plastmateriale (pkt. 2.3) og sikkerheds-
ruden af plexiglas (pkt. 2.4) anses for tilfredsstillende med hensyn tilmodstandsdygtighedenmodild,såfremtforbrændingshastighedenikkeoverstiger 250 mm/minut.
11. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN OVER FOR
KEMISKE STOFFER
11.1. Kemiske stoffer, der skal anvendes
11.1.1. Ikke-abrasivsæbeopløsning:1vægtprocentafkaliumoleatiafioniseret
vand;
11.1.2. Rensemiddeltilruder:vandopløsningafisopropanologdipropylengly-
kolmonomethylæter,hverienkoncentrationpåmellem5og10vægt-procentogafammoniumhydroxidienkoncentrationpåmellem1og5vægtprocent;
11.1.3. Ikke-fortyndet denatureret alkohol: 1 volumendel methylalkohol i 10
volumendele ethylalkohol;
11.1.4. Referencebenzin:blandingpå50volumenprocenttoluen,30volumen-
procent 2.2.4 trimethypentan, 15 volumenprocent 2.4.4 trimethyl-1-penten og 5 volumenprocent ethylalkohol;
11.1.5. Referencekerosen: blanding på 50 volumenprocent n-oktan og 50
volumenprocent n-dekan.
11.2. Prøvemetoder
To prøveemner på 180 × 25 mm afprøves med hvert af de kemiske
stoffer, der er anført i pkt. 11.1 ovenfor, idet der anvendes et nyeprøveemne til hver prøvning og hvert produkt. Efter hver prøvningrensesprøveemnerneifølgefabrikantensinstruktionerogkonditioneresderefter i 48 timer ved en temperatur på 23 ± 2 °C og en relativ
fugtigheds på 5 0%±5% . Disse betingelser bevares under prøvnin-
gerne.
Prøveemnerne dyppes fuldstændigt ned i forsøgsvæsken, holdes
neddykket i et minut, trækkes op og tørres øjeblikkeligt med enabsorberende bomuldsklud (ren).
11.3. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Farvningafmellemlæggetellerplastbe-
klædningen 1 2
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 75
▼B
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
11.4. Fortolkning af resultaterne
11.4.1. Prøvningen af modstandsdygtigheden over for kemiske stoffer anses
for positiv, hvis prøveemnet ikke viser nogen blødgøring, klæbrighed,overfladekrakeleringer eller tydeligt tab af gennemsigtighed.
11.4.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til modstandsdygtigheden over forkemiske stoffer, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
11.4.2.1. Alle prøvninger har givet et positivt resultat.11.4.2.2. Enprøvninghargivetetnegativtresultat,menennyrækkeprøvninger
udført på en ny serie prøveemner har givet et positiv resultat.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 76
▼B
BILAG III-D
FORRUDER AF HÆRDET GLAS
1. DEFINITION AF TYPEN
Forruderafhærdetglasansesforattilhøreforskelligetyper,såfremt
de er forskellige med hensyn til mindst ét af følgende primære ellersekundære kendetegn.
1.1. De primære kendetegn er:
1.1.1. fabriks- eller varemærke1.1.2. form og dimensioner.
Forruder af hærdet glas kan opdeles i to grupper for så vidt angår
prøvningerne vedrørende brud og mekaniske egenskaber:
1.1.2.1. plane forruder1.1.2.2. buede forruder1.1.3. den tykkelseskategori, der er fastlagt på grundlag af den nominelle
tykkelse »e«, idet der tillades en fabrikationstolerance p å±2m m :
KategoriI e ≤4,5mm
KategoriII 4,5mm <e≤5,5mm
KategoriIII 5,5mm <e≤6,5mm
KategoriIV 6,5mm <e
1.2. De sekundære kendetegn er:
1.2.1. materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas)1.2.2. glassets farvning (farveløst eller tonet)1.2.3. tilstedeværelse af varmelegeme eller ikke1.2.4. tilstedeværelse af solfilterfilm eller ikke
2. BRUDPRØVNING2.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
2.1.1. Kun materialets art tages i betragtning.2.1.2. Floatglas og vinduesglas anses for at have samme vanskelighedsin-
deks.
2.1.3. Brudprøvningen skal gentages ved skift fra spejlglas til floatglas
eller vinduesglas og omvendt.
2.1.4. Prøvningerneskalgentages,såfremtderanvendesandresolfilterfilm
end påmalede striber.
2.2. Andre prøveemner
Seks prøveemner af den serie forruder, der har den mindste udfol-
dede flade, og seks prøveemner af den serie forruder, der har denstørste udfoldede flade, valgt i henhold til bestemmelserne i bilagIII-M, skal underkastes prøvninger.
2.3. Forskellige glaszoner
En forrude af hærdet glas skal omfatte to hovedzoner, F I og F II;
den kan ligeledes omfatte en mellemzone, F III.
Disse zoner defineres således:
2.3.1. Zone F I: mindst 7 cm bred yderzone med fint brud, der følger hele
forrudens kant, og som omfatter en 2 cm bred yderstribe, som ikketages i betragtning ved vurderingen af prøvningsresultaterne.
2.3.2. Zone F II: udsynszone med variabelt brud, som altid omfatter en
rektangulær del, der er mindst 20 cm høj og 50 cm lang.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 77
▼B
2.3.2.1. Rektangletscentrumbefindersigiencirkelmedenradiuspå10cm,
der er centreret i referencepunktets projektion.
2.3.2.2. For traktorer, hvor det ikke er muligt at bestemme referencepunktet,
skal udsynszonens position angives i afprøvningsrapporten.
2.3.2.3. Højdenafovennævnterektangelkannedsættestil15cmforforruder
med en højde på under 44 cm.
2.3.3. ZoneFIII:mellemzone,hvisbreddeikkekanoversige5cm,ogsom
er beliggende mellem zon eFIo gFI I .
2.4. Afprøvningsmetode
Den anvendte metode er den i afsni t 1 i bilag 3 beskrevne.
2.5. Anslagspunkter (se bilag III-N, figur 2)
2.5.1. Anslagspunkterne vælges som følger:
Punkt 1: i den midterste del af zone F II på et sted, der er uden for
en stærk eller en svag spænding,
Punkt 2: i zone F III, så tæt som muligt ved zone F II’s lodrette
symmetriplan,
Punkt3og3 /prime1:3cmfrakanternepåenmedianiprøveemnet;såfremt
der er et klippemærke, skal det ene af brudpunkterne være nær vedkanten med klippemærket og det andet nær den modsatte kant.
Punkt 4: der, hvor krumningsradius er mindst på den længste
median,
Punkt 5: 3 cm fra prøveemnets kant, der hvor omkredsens krum-
ningsradius er mindst, til venstre eller til højre.
2.5.2. Derforetagesenbrudprøvningihverafpunkterne1,2,3,3 /prime1,4og5.
2.6. Fortolkning af resultaterne
2.6.1. En prøvning anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, hvis
bruddetopfylderallebetingelserneipunkt2.6.1.1,2.6.1.2og2.6.1.3nedenfor.
2.6.1.1. Zone F I
2.6.1.1.1. Antallet af brudstykker i et kvadrat p å5×5c me r ikke under 40
ellerover350,undtagen,såfremtdetsamledeantalerunder40,hvisantalletafbrudstykkerietkvadratpå10×10cm,somselvomfatterkvadratet på5×5c m , ikke er under 160.
2.6.1.1.2. Tilbrugforovenståendeberegningtællesbrudstykker,derliggerpå
en af kvadratets sider, som halve.
2.6.1.1.3. Bruddet kontrolleres ikke i en 2 cm bred stribe i prøveemnernes
kanter, idet denne stribe repræsenterer rudens indfatning, og hellerikke i en radius på 7,5 cm omkring anslagspunktet.
2.6.1.1.4. Højst tre brudstykker med en overflade på over 3 cm
2tillades, men
der må ikke være mere end et i den samme cirkel med en diameterpå 10 cm.
2.6.1.1.5. Brudstykker af aflang form tillades på betingelse af, at deres kanter
ikke er knivskarpe og deres længde, med forbehold af bestemmel-serne i punkt 2.6.2.2 nedenfor ikke overstiger 7,5 cm. Såfremt dissebrudstykker når helt frem til glassets kant, må de ikke danne envinkel med dette på over 45 °.
2.6.1.2. Zone F II
2.6.1.2.1. Udsynetefterglassetssplintrenkontrolleresidenrektangulærezone,
der er defineret i punkt 2.3.2. I dette rektangel skal den samledeoverfladeafbrudstykkerpå2cm
2udgøremindst15%afrektanglets
areal. Imidlertid skal det procentvise udsyn for forruder med enhøjde på under 44 cm eller hvis opsætningsvinkel er mindst 15 °i
forhold til den lodrette linje være mindst 10 % af overfladen af dettilsvarende rektangel.
2.6.1.2.2. Intet brudstykke må have en overflade på over 16 cm
2, jf. dog
bestemmelserne i punkt 2.6.2.2 nedenfor.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 78
▼B
2.6.1.2.3. Indenforenradiuspå10cmomkringanslagspunktet,menkuniden
del af cirklen, der ligger i zone F II, er tre brudstykker med enoverflade på mere end 16 cm
2, men ikke over 25 cm2tilladt.
2.6.1.2.4. Brudstykkerne skal være regelmæssige i form og uden spidser, som
beskrevet i punkt 2.6.1.2.4.1 nedenfor. Imidlertid tillades indtil tiuregelmæssige brudstykker i et hvilket som helst rektangel på 50 ×20 cm og indtil 25 på forrudens samlede overflade.
Der må ikke på nogle af disse brudstykker være en spids, der er
mere end 35 mm lang, målt i overensstemmelse med punkt2.6.1.2.4.1 nedenfor.
2.6.1.2.4.1. Etbrudstykkeansesforuregelmæssigt,hvisdetikkekanindskrivesi
en cirkel med en diameter på 40 mm, hvis det har mindst en spids,dererlængereend15mm,måltmellemyderpunktetogsnittet,hvisbredde er lig med rudens tykkelse, og hvis det har en eller flerespidser med en topvinkel på under 40 °.
2.6.1.2.5. Brudstykker af aflang form tillades i zone F II, på betingelse af at
deres længde ikke overstiger 10 cm, jf. dog bestemmelserne i punkt2.6.2.2 nedenfor.
2.6.1.3. Zone F III
Kendetegneneforbrudidennezoneskalliggemellemkendetegnene
for brud, der er tilladt i de to tilstødende zoner (F I og F II).
2.6.2. Enforrude,dererindsendttiltypegodkendelse,ansesfortilfredsstil-
lendemedhensyntilbrudprøvningen,såfremtmindstenaffølgendebetingelser er opfyldt:
2.6.2.1. Alle prøvninger udført med de anslagspunkter, der er defineret i
punkt 2.5.1, har givet positive resultater.
2.6.2.2. En prøvning blandt alle dem, der er foretaget med de i pkt. 2.5.1
definerede anslagspunkter, har givet et negativt resultat for så vidtangår afvigelser, som ikke overstiger nedenstående grænser:
ZoneFI:højstfembrudstykker,derermellem7,5og15cmlange.Zone F II: højst tre brudstykker med en overflade på mellem 16 og
20 cm
2uden for en cirkel med en radius på 10 cm, med centrum i
anslagspunktet.
Zone F III: højst fire brudstykker, der er mellem 10 og 17,5 cm
lange
og gentages på et nyt prøveemne, som er i overensstemmelse med
forskrifterne i pkt. 2.6.1, eller hvis afvigelser ligger inden for oven-nævnte grænser.
2.6.2.3. To prøvninger blandt dem, der er foretaget med de i pkt. 2.5.1
definerede anslagspunkter, har givet et negativt resultat for så vidtangår afvigelser, som ikke overstiger de i pkt. 2.6.2.2 anførtegrænser, men en ny serie prøvninger foretaget på en ny serieprøveemner er i overensstemmelse med forskrifterne i pkt. 2.6.1,eller også er der ikke mere end 2 prøveemner i den nye serie, hvisafvigelser ligger inden for de i pkt. 2.6.2.2 specificerede grænser.
2.6.3. Såfremt ovennævnte afvigelser konstateres, skal de anføres i
rapporten, og fotografier af de pågældende dele af forrudenvedlægges denne.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
3.2. Antal prøveemner
3.2.1. For hver gruppe forruder af hærdet glas foretages der prøvninger
med fire prøveemner med tilnærmelsesvis den mindste udfoldedeoverfladeogfireprøveemnermedtilnærmelsesvisdenstørsteudfol-dede overflade, idet de otte prøveemner skal være af samme typesom dem, der er udvalgt til brudprøvningerne (se punkt 2.2).
3.2.2. Det laboratorium, som udfører prøvningerne, kan i stedet, hvis det
finderdethensigtsmæssigt,forhvertykkelseskategoriforetageprøv-ning med seks prøveemner på (1100 × 500 mm) + 5/− 2 mm.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 79
▼B
3.3. Afprøvningsmetode
3.3.1. Den anvendte metode er den i afsni t 3 i bilag III-C beskrevne.
3.3.2. Faldhøjden er 1,5 0 m + 0/− 5 mm.
3.4. Fortolkning af resultaterne
3.4.1. Prøvningen anses for at have givet et tilfredsstillende resultat,
såfremt forruden eller prøveemnet er sprunget.
3.4.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillendemedhensyntilprøvningenmedattraphoved,såfremten af følgende betingelser er opfyldt:
3.4.2.1. alle prøvningerne har givet et positivt resultat,3.4.2.2. enprøvninghargivetetnegativtresultat,menennyserieprøvninger
udført på en ny serie prøveemner har givet positive resultater.
4. OPTISKE EGENSKABER
Forskrifternevedrørendedeoptiskeegenskaber,dereranførtiafsnit
9 i bilag III-C, gælder for alle forrudetyper.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 80
▼B
Materiale VanskelighedsindeksBILAG III-E
RUDER AF GLAS MED ENSARTET HÆRDNING, BORTSET FRA
FORRUDER(1)
1. DEFINITION AF TYPEN
Ruder af glas med ensartet hærdning anses for at tilhøre forskellige
typer, såfremt de er forskellige med hensyn til mindst ét af følgendeprimære eller sekundære kendetegn.
1.1. De primære kendetegn er følgende:
1.1.1. fabriks- eller varemærke1.1.2. hærdningens art (termisk eller kemisk)1.1.3. formkategori; der skelnes mellem to kategorier:1.1.3.1. plane ruder1.1.3.2. plane og buede ruder1.1.4. den tykkelseskategori, hvori den nominelle tykkelse »e« ligger, idet
der tillades en fabrikationstolerance p å±2m m :
—KategoriI: e ≤3,5mm
—KategoriII: 3,5mm <e≤4,5mm
—KategoriIII: 4,5mm <e≤6,5mm
—KategoriIV: 6,5mm <e.
1.2. De sekundære kendetegn er følgende:
1.2.1. materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas)1.2.2. farvning (farveløst eller tonet)1.2.3. tilstedeværelse af varmelegeme eller ikke.
2. BRUDPRØVNING2.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Spejlglas 2
Floatglas 1
Vinduesglas 1
De øvrige sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
2.2 Udvælgelse af prøveemner
2.2.1. Prøveemner af hver formkategori og hver tykkelseskategori, som er
vanskelige at fremstille, udvælges til prøvningerne efter følgendekriterier:
2.2.1.1. For plane ruder indsendes der to serier prøveemner svarende til:2.2.1.1.1. den største overflade2.2.1.1.2. den mindste vinkel mellem to hosliggende sider.2.2.1.2. Forplaneogbuederuderindsendesdertreserierprøveemnersvarende
til:
(1) Denne type ruder af glas med ensartet hærdning kan ligeledes anvendes som forruder
i traktorer.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 81
▼B
Artogrude Antalprøveemner2.2.1.2.1. den største udfoldede flade
2.2.1.2.2. den mindste vinkel mellem to hosliggende sider2.2.1.2.3. den største segmenthøjde.2.2.2. De prøvninger, der foretages på prøveemner svarende til den største
overflade»S«,ansesforgældendeforalleandreoverfladerpåunderS+5% .
2.2.3. Såfremt de indsendte prøveemner har en vinkel γpå under 30 °, anses
prøvningerne for at gælde for alle ruder, der er fremstillet med envinkel på over γ−5 °.
Såfremt de indsendte prøveemner har en vinkel på 30 °eller derover,
anses prøvningerne for at gælde for alle ruder, der er fremstillet meden vinkel større end eller lig med 30 °.
2.2.4. Såfremt segmenthøjden h for de indsendte prøveemner er større end
100 mm, anses prøvningerne for at gælde for alle ruder, der er frem-stillet med en segmenthøjde på unde rh+3 0m m .
Såfremt segmenthøjden for de indsendte prøveemner er mindre end
eller lig med 100 mm, anses prøvningerne for at gælde for alle ruder,der er fremstillet med en segmenthøjde på mindre end eller lig med100 mm.
2.3. Antal prøveemner pr. serie
Antallet af prøveemner i hver gruppe er følgende i forhold til den i
pkt. 1.1.3 ovenfor definerede formkategori:
Plan(toserier) 4
Planogbuet(treserier) 5
2.4. Afprøvningsmetode
2.4.1. Den anvendte metode er den i afsni t 1 i bilag III-C beskrevne.
2.5. Anslagspunkter (se bilag III-N, figur 3)
2.5.1. Forplaneruderogbuederudererdeanslagspunkter,dererrepræsen-
teretihenholdsvisfigur3a),3b)ibilagIII-Nogfigur3c)ibilagIII-N,følgende:
Punkt 1: 3 cm fra rudens kanter i den del, hvor omkredsens krum-
ningsradius er mindst
Punkt 2: 3 cm fra kanten på en af medianerne, idet den side af ruden,
der eventuelt har klippemærker, skal vælges
Punkt 3: rudens geometriske centrumPunkt 4: udelukkende for buede ruders vedkommende: dette punkt
vælges på den længste median i den del af ruden, hvor krumningsra-dius er mindst.
2.5.2. Der foretages en enkelt prøvning pr. foreskrevet anslagspunkt.
2.6. Fortolkning af resultaterne
2.6.1. En prøvning anses for at have givet et tilfredsstillende resultat, hvis
bruddet opfylder følgende betingelser:
2.6.1.1. antallet af brudstykker i et kvadrat p å5×5c me r ikke under 40 og
ikke over 400, eller 450 i tilfælde af ruder, hvis tykkelse ikke over-stiger 3,5 mm
2.6.1.2. tilbrugforovenståendeberegningtællesbrudstykker,derliggerpåen
af kvadratets sider, som halve
2.6.1.3. bruddet kontrolleres ikke i en stribe på 2 cm bredde i hele prøveem-
nernes omkreds, som repræsenterer rudens indfatning, og heller ikke ien radius på 7,5 cm omkring anslagspunktet
2.6.1.4. brudstykker med en overflade på over 3 cm
2tillades ikke, undtagen i
de dele, der er defineret i punkt 2.6.1.3
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 82
▼B
Materiale Vanskelighedsindeks Farvning Vanskelighedsindeks2.6.1.5. nogle få brudstykker af aflang form tillades på betingelse af:
— at deres kanter ikke er knivskarpe,
— atde,såfremtdenårenafrudenskanter,ikkedannerenvinkelpå
over 45 °,
og såfremt deres længde ikke overstiger 7,5 cm,
jf. dog bestemmelserne i punkt 2.6.2.2 nedenfor.
2.6.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til brudprøvningen, såfremt mindst en affølgende betingelser er opfyldt:
2.6.2.1. alle prøvninger udført med anvendelse af de i pkt. 2.5.1 foreskrevne
anslagspunkter har givet et positivt resultat
2.6.2.2. en prøvning blandt alle dem, der er foretaget med de i pkt. 2.5.1
definerede anslagspunkter, har givet et negativt resultat for så vidtangår afvigelser, som ikke overstiger nedenstående grænser:
— højst fem brudstykker med en længde på mellem 6 og 7,5 cm
— højst fire brudstykker med en længde på mellem 7,5 og 10 cm
og gentages på et nyt prøveemne, som er i overensstemmelse med
forskrifterne i pkt. 2.6.1, eller hvis afvigelser ligger inden for oven-nævnte grænser.
2.6.2.3. Toprøvningerblandtdem,dererforetagetmeddeipkt.2.5.1define-
rede anslagspunkter, har givet et negativt resultat for så vidt angårafvigelser, som ikke overstiger de i pkt. 2.6.2.2 anførte grænser, menen ny serie prøvninger foretaget på en ny serie prøveemner er ioverensstemmelsemedforskrifterneipkt.2.6.1,ellerogsåerderikkemereend2prøveemneridennyeserie,hvisafvigelserliggerindenforde i pkt. 2.6.2.2 specificerede grænser.
2.6.3. Såfremt ovennævnte afvigelser konstateres, skal de anføres i
rapporten, og fotografier af de pågældende dele af ruden vedlæggesdenne.
3. MEKANISK MODSTANDSDYGTIGHED3.1. Slagprøve med en kugle på 227 g
3.1.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Spejlglas 2 Farveløst 1
Floatglas 1 Tonet 2
Vinduesglas 1
Detandetsekundærekendetegn(tilstedeværelseafvarmelegemeellerikke)tages
ikke i betragtning.
3.1.2. Antal prøveemner
Seks prøveemner underkastes forsøg for hver tykkelseskategori defi-
neret i pkt. 1.1.4 ovenfor.
3.1.3. Afprøvningsmetode
3.1.3.1. Den anvendte afprøvningsmetode er den i pkt. 2.1 i bilag III-C beskr-
evne.
3.1.3.2. Faldhøjden(frakuglensnederstedeltilprøveemnetsoverflade)erden
i følgende tabel angivne højde i forhold til rudens tykkelse:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 83
▼B
Rudensnominelletykkelse(e) Faldhøjde
e≤3,5mm 2,0m+5/−0mm
3,5mm <e 2,5m+5/−0mm
3.1.4. Fortolkning af resultaterne
3.1.4.1. Slagprøven med en kugle anses for at have givet et tilfredsstillende
resultat, såfremt prøveemnet ikke springer.
3.1.4.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til den mekaniske modstandsdygtighed,såfremt mindst en af følgende betingelser er opfyldt:
3.1.4.2.1. højst ét forsøg har givet et negativt resultat3.1.4.2.2. toprøvningerhargivetnegativeresultater,menennyserieprøvninger
udført på en ny serie på seks prøveemner giver positive resultater.
4. OPTISKE EGENSKABER4.1. Lysgennemgang
De i punkt 9.1 i bilag III-C anførte forskrifter vedrørende den regel-
mæssige transmissionskoefficient for lyset gælder for ruder eller deleaf ruder med ensartet hærdning, der findes på steder, der spiller envæsentlig rolle for førerens udsyn.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 84
▼B
BILAG III-F
FORRUDER AF ALMINDELIGT LAMINERET GLAS
1. DEFINITION AF TYPEN
Forruderafalmindeligtlamineretglasansesforattilhøreforskellige
typer,såfremtdeerforskelligemedhensyntilmindstétaffølgendeprimære eller sekundære kendetegn.
1.1. De primære kendetegn er:
1.1.1. Vare- eller fabriksmærket1.1.2. Form og dimensioner.
Forruderafalmindeligtlamineretglasansesforatudgøreenintegre-
rende del af en gruppe med hensyn til prøvningerne af mekaniskeegenskaber og af modstandsdygtigheden over for påvirkninger fraomgivelserne.
1.1.3. Antallet af glaslag.1.1.4. »e«erforrudensnominelletykkelse,idetdertilladesenfabrikations-
tolerancepå±0,2nmmafdennominelleværdi,hvornerantalletafforrudens glaslag.
1.1.5. Den nominelle tykkelse af mellemlægget eller mellemlæggene.1.1.6. Arten og typen af mellemlægget eller mellemlæggene (f.eks. PVB
eller andet mellemlæg af plastmateriale).
1.2 De sekundære kendetegn er:
1.2.1. Materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas).1.2.2. Hel eller delvis farvning af mellemlægget eller mellemlæggene
(farveløst eller tonet).
1.2.3. Glassets farvning (farveløst eller tonet).1.2.4. Tilstedeværelse af varmelegeme eller ikke.1.2.5. Tilstedeværelse af solfilterfilm eller ikke.
2. GENERELT
2.1. Forforruderafalmindeligtlamineretglasudføresprøvningernemed
undtagelse af dem, der vedrører attraphoved (punkt 3.2) og deoptiske egenskaber, på plane prøveemner, som er prøveudtaget afallerede eksisterende forruder, eller som er fremstillet specielt. Ibegge tilfælde skal prøveemnerne i enhver henseende være absolutrepræsentative for de seriefremstillede forruder, for hvilke deransøges om typegodkendelse.
2.2. Før hver prøvning opbevares prøveemnerne mindst 4 timer ved en
temperatur på 23 ± 2 °C. Prøvningerne finder sted så hurtigt som
muligt, efter at emnerne er taget ud af det rum, hvor de har væretopbevaret.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
3.2. Prøvning med attraphoved på hel forrude
3.2.1. Antal prøveemner
Fire prøveemner af den serie ruder, som har den mindste udfoldede
overflade, og fire prøveemner af den serie, som har den størsteudfoldede overflade, valgt i henhold til bestemmelserne i bilagIII-M, underkastes prøvninger.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 85
▼B
3.2.2. Afprøvningsmetode
3.2.2.1. Den anvendte metode er den i punkt 3.3.2 i bilag III-C beskrevne.3.2.2.2. Faldhøjden skal være 1,5 0 m + 0/− 5 mm.
3.2.3. Fortolkning af resultaterne
3.2.3.1. Denne prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
3.2.3.1.1. Prøveemnet knuses, samtidig med at der opstår adskillige cirkelfor-
mede revner centreret omtrentligt om anslagspunktet, idet denærmeste revner skal ligge højst 80 mm fra anslagspunktet.
3.2.3.1.2. Glaslagene skal fortsat hænge fast ved plastmellemlægget. Der
tilladesenellerflereløsningerafenbreddepå4mmpåhversideafrevnenudenforencirkelmedendiameterpå60mmmedcentrumianslagspunktet.
3.2.3.1.3. På anslagssiden:3.2.3.1.3.1. må mellemlægget ikke blotlægges på en overflade på over 20 cm
2
3.2.3.1.3.2. tillades der en beskadigelse af mellemlægget over en længde på 35
mm.
3.2.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvning med attraphoved, såfremten af følgende to betingelser er opfyldt:
3.2.3.2.1. Samtlige prøvninger har givet et positivt resultat,3.2.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøv-
ninger udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
3.3. Prøvning med attraphoved på flade prøveemner
3.3.1. Antal prøveemner
Seksfladeprøveemner,dermåler1100mm×500mm+5/−2mm,
afprøves.
3.3.2. Afprøvningsmetode
3.3.2.1. Den anvendte metode er den i punkt 3.3.1 i bilag III-C beskrevne.3.3.2.2. Faldhøjden e r4m+25/− 0 mm.
3.3.3. Fortolkning af resultaterne
3.3.3.1. Denne prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
3.3.3.1.1. Prøveemnetgiverefterogknuses,samtidigmedatderopståradskil-
lige cirkelformede revner, centreret omtrentlig om anslagspunktet;
3.3.3.1.2. Beskadigelser i mellemlægget tillades, på betingelse af at dukkens
hoved ikke går igennem prøveemnet;
3.3.3.1.3. Ingen større glassplinter må frigøres fra mellemlægget.3.3.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvning med attraphoved, såfremten af følgende to betingelser er opfyldt:
3.3.3.2.1. Samtlige prøvninger har givet positive resultater,3.3.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøv-
ninger udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4. PRØVNING AF MEKANISK MODSTANDSDYGTIGHED4.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
4.2. Prøve med kugle på 2 260 g
4.2.1. Antal prøveemner
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 86
▼B
+40 °C −20 °C
Prøveemnetstykkelse
FaldhøjdeStørstetilladte
massefor
brudstykkerFaldhøjdeStørstetilladte
massefor
brudstykker
m(*) g m(*) gDer afprøves seks kvadratiske prøveemner med en kant på 300 mm
+ 10/− 0 mm.
4.2.2. Afprøvningsmetode
4.2.2.1. Den anvendte metode er den i punkt 2.2 i bilag III-C beskrevne.4.2.2.2. Faldhøjden (fra kuglens nederste del til prøveemnets overflade) er 4
m + 25/− 0 mm.
4.2.3. Fortolkning af resultaterne
4.2.3.1. Prøvningenansesforathavegivetetpositivtresultat,såfremtkuglen
ikke går igennem ruden i løbet af fem sekunder fra anslagstids-punktet.
4.2.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, betragtes
somtilfredsstillendemedhensyntilprøvenmedenkuglepå2260g,såfremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
4.2.3.2.1. Samtlige prøvninger har givet et positivt resultat,4.2.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøv-
ninger udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4.3. Prøve med kugle på 227 g
4.3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
4.3.2. Antal prøveemner
Der afprøves tyve kvadratiske prøveemner med en kant på 300 mm
+ 10/− 0 mm.
4.3.3. Afprøvningsmetode
4.3.3.1. Den anvendte metode er den i punkt 2.1 i bilag III-C beskrevne. Ti
prøveemnerafprøvesvedentemperaturpå+40±2 °Cogtiveden
temperatur på − 20 ± 2 °C.
4.3.3.2. Faldhøjden for de forskellige tykkelseskategorier og massen af de
løsrevne brudstykker er anført i tabellen nedenfor:
e≤4,59 12 8,5 12
4,5<e≤5,510 15 91 5
5,5<e≤6,511 20 9,5 20
e>6,512 25 10 25
(*) Der tillades en tolerance på + 25/− 0 mm for faldhøjden.
4.3.4. Fortolkning af resultaterne
4.3.4.1. Prøvningen anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
— kuglen går ikke igennem prøveemnet,
— prøveemnet knuses ikke i flere stykker,— ermellemlæggetikkerevnet,måvægtenafdebrudstykker,som
har revet sig løs på den side af glasset, der er modsat anslags-punktet,ikkeoverstigederelevanteværdier,dererspecificeretipunkt 4.3.3.2.
4.3.4.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøven med en kugle på 227 g,såfremt den ene af følgende to betingelser er opfyldt:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 87
▼B
4.3.4.2.1. mindst otte prøvninger, der er udført ved hver af prøvningstempera-
turerne, giver et positivt resultat,
4.3.4.2.2. mere end to prøvninger ved hver af prøvningstemperaturerne har
givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger, udført på enny serie prøveemner, giver positive resultater.
5. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR PÅ
VIRKNINGER FRA OMGIVELSERNE
5.1. Slidprøve
5.1.1. Vanskelighedsindeks og afprøvningsmetode
Forskrifterne i afsni t 4 i bilag III-C anvendes, idet prøvningen
foregår i løbet af 1000 kredsløb.
5.1.2. Fortolkning af resultaterne
Sikkerhedsruden anses for tilfredsstillende med hensyn til
modstandsdygtigheden mod slid, såfremt lysspredningen som følgeaf slid af prøveemnet ikke overstiger 2 %.
5.2. Prøvning af modstandsdygtighed ved høj temperatur
Forskrifterne i afsni t 5 i bilag III-C anvendes.
5.3. Prøvning af modstandsdygtigheden over for lyspåvirkninger
5.3.1. Generel forskrift
Denneprøvningudføreskun,såfremtlaboratorietfinderdetnødven-
digtibetragtningafdeforeliggendeoplysningervedrørendemellem-lægget.
5.3.2. Forskrifterne i afsni t 6 i bilag III-C anvendes.
5.4. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt
5.4.1. Forskrifterne i afsni t 7 i bilag III-C anvendes.
6. OPTISKE EGENSKABER
De i afsnit 9 i bilag III-C anførte forskrifter vedrørende de optiske
egenskaber gælder for alle typer forruder.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 88
▼B
BILAG III-G
RUDER AF LAMINERET GLAS, BORTSET FRA FORRUDER(1)
1. DEFINITION AF TYPEN
Ruder af lamineret glas bortset fra forruder anses for at tilhøre flere
typer, såfremt de er forskellige med hensyn til mindst ét af følgendeprimære eller sekundære kendetegn.
1.1.De primære kendetegn er følgende:
1.1.1. vare- eller fabriksmærket1.1.2. den tykkelseskategori for ruden, hvori den nominelle tykkelse »e«
ligger,idetdertilladesenfabrikationstolerancepå±0,2nmm,hvor»n«er antallet af glaslag:
—KategoriI: e ≤5,5mm
—KategoriII: 5,5mm <e≤6,5mm
—KategoriIII: 6,5mm <e.
1.1.3. den nominelle tykkelse af mellemlægget eller mellemlæggene
1.1.4. arten og typen af mellemlægget eller mellemlæggene, f.eks. PVB eller
andet mellemlæg af plastmateriale
1.1.5. enhversærligbehandling,sometafglaslagenekanhaveværetunderka-
stet.
1.2.De sekundære kendetegn er følgende:
1.2.1. materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas)1.2.2. farvningen af mellemlægget (farveløst eller tonet, helt eller delvis)1.2.3. glassets farvning (farveløst eller tonet).
2. GENERELT
2.1. Forsåvidtangårruderafalmindeligtlamineretglasbortsetfraforruder
udføres prøvningerne på plane prøveemner, som enten er skåret ud afrigtige ruder eller specielt fremstillet. I begge tilfælde skal prøveem-nerne i enhver henseende være absolut repræsentative for den produk-tion af ruder, for hvilken der ansøges om typegodkendelse.
2.2. Før hver prøvning opbevares prøveemnerne af lamineret glas mindst 4
timer ved en temperatur på 23 ± 2 °C. Prøvningerne udføres på
prøveemnerne, så snart disse er taget ud af den beholder, hvori de harværet opbevaret.
2.3. Den rude, der er indsendt til typegodkendelse, anses for at opfylde
bestemmelserne i dette bilag, såfremt den har samme sammensætningsom en forrude, der allerede er typegodkendt i henhold til bestemmel-serne i bilag III-F, III-H eller III-I.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1.Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
3.2.Antal prøveemner
Derafprøvesseksfladeprøveemner,sommåler1100mm×500mm(+
25/− 0 mm)
3.3.Afprøvningsmetode
3.3.1. Den anvendte metode er den i punk t 3 i bilag III-C beskrevne.
3.3.2. Faldhøjden er 1,5 0 m + 0/−5 mm (denne faldhøjde forhøjes ti l4m+
25/− 0 mm for ruder, der anvendes som traktorforruder).
(1) Denne type ruder af lamineret glas kan ligeledes anvendes som forruder i traktorer.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 89
▼B
Nomineltykkelse Faldhøjde3.4.Fortolkning af resultaterne
3.4.1. Denne prøvning anses for at have givet tilfredsstillende resultater,
såfremt følgende betingelser er opfyldt:
3.4.1.1. Prøveemnet giver efter og knuses, idet der opstår adskillige cirkelfor-
mede revner, centreret omtrentligt om anslagspunktet
3.4.1.2. Mellemlægget kan være beskadiget, med dukkens hoved må ikke gå
igennem
3.4.1.3. Ingen større glassplinter må frigøres fra mellemlægget.3.4.2. En serie prøveemner, der afprøves med henblik på typegodkendelse,
anses for tilfredsstillende med hensyn til prøvningen med attraphoved,safremt en af følgende to betingelser er opfyldt:
3.4.2.1. Alle prøvninger har givet positive resultater;3.4.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4. MEKANISK MODSTANDSDYGTIGHED. SLAGPRØVE MED EN
KUGLE PÅ 227 g
4.1.Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegnDe sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
4.2.Antal prøveemnerDer afprøves fire flade kvadratiske prøveemner på 300 mm (+ 10/− 0mm).
4.3.Afprøvningsmetode
4.3.1. Den anvendte metode er den i punkt 2.1 i bilag III-C beskrevne.4.3.2. Faldhøjden(frakuglensnederstedeltilprøveemnetsoverflade)eranført
i følgende tabel i forhold til den nominelle tykkelse.
e≤5,5 mm 5 m
5,5 mm ≤e≤6,5 mm 6 m
6,5mm ≤e 7m+ 25 mm/− 0 mm
4.4.Fortolkning af resultaterne
4.4.1. Slagprøven med kuglen anses for at give et tilfredsstillende resultat,
såfremt følgende betingelser er opfyldt:— kuglen går ikke igennem prøveemnet,— prøveemnet knuses ikke i flere stykker,— den samlede vægt af de få stykker, der kan dannes på den modsatte
side af anslagspunktet, overstiger ikke 15 g.
4.4.2. En serie prøveemner, der afprøves, anses for tilfredsstillende med
hensyn til den mekaniske modstandsdygtighed, såfremt en af følgendebetingelser er opfyldt:
4.4.2.1. Alle prøvningerne har givet et positivt resultat4.4.2.2. Højst to prøvninger har givet et negativt resultat, men en ny serie
prøvninger udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
5. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR PÅVIRKNINGER FRA
OMGIVELSERNE
5.1.Prøvning af modstandsdygtighed over for slid
5.1.1. Vanskelighedsindeks og afprøvningsmetodeForskrifterne i punkt 4 i bilag III-C anvendes, idet prøvningen foregår i
løbet af 1000 kredsløb.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 90
▼B
5.1.2. Fortolkning af resultaterne
Sikkerhedsruden anses for tilfredsstillende med hensyn til modstands-
dygtigheden mod slid, såfremt lysspredningen som følge af slid afprøveemnet ikke overstiger 2 %.
5.2.Varmebestandighedsprøvning
Forskrifterne i punk t 5 i bilag III-C anvendes.
5.3.Prøvning af modstandsdygtigheden over for lyspåvirkninger
5.3.1. Generel forskrift
Denneprøvningudføreskun,såfremtlaboratorietfinderdetnødvendigti
betragtning af de foreliggende oplysninger vedrørende mellemlægget.
5.3.2. Forskrifterne i punk t 6 i bilag III-C anvendes.
5.4.Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt
5.4.1. Forskrifterne i punk t 7 i bilag III-C anvendes.
6. OPTISKE EGENSKABER6.1.Lysgennemgang
Deipunkt9.1ibilagIII-Canførteforskriftervedrørendedenregelmæs-
sige transmissionskoefficient for lyset gælder for ruder eller dele afruder, der findes på steder, af afgørende betydning for førerens udsyn.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 91
▼B
BILAG III-H
FORRUDE AF BEHANDLET LAMINERET GLAS
1. DEFINITION AF TYPEN
Forruder af behandlet lamineret glas anses for at tilhøre forskellige
typer, såfremt de er forskellige med hensyn til mindst ét af følgendeprimære eller sekundære kendetegn.
1.1. De primære kendetegn er følgende:
1.1.1. Vare- eller fabriksmærket.1.1.2. Form og dimensioner.
Forruder af behandlet lamineret glas anses for at være en del af en
enkelt gruppe for så vidt angår prøvningerne af brud, mekaniskeegenskaber og af modstandsdygtigheden over for påvirkninger fraomgivelserne.
1.1.3. Antallet af glaslag.1.1.4. »e«erforrudensnominelletykkelse,idetdertilladesenfabrikationsto-
lerancepå±0,2nmmafdennominelleværdi,hvor»n«erantalletafforrudens glaslag.
1.1.5. Den særlige behandling, som et eller flere glaslag kan have været
underkastet.
1.1.6. Den nominelle tykkelse af mellemlægget eller mellemlæggene.1.1.7. Arten og typen af mellemlægget eller mellemlæggene (f.eks. PVB
eller andet mellemlæg af plastmateriale).
1.2. De sekundære kendetegn er følgende:
1.2.1. Materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas).1.2.2. Helellerdelvisfarvningafmellemlæggetellermellemlæggene(farve-
løst eller tonet).
1.2.3. Glassets farvning (farveløst eller tonet).1.2.4. Tilstedeværelse af varmelegeme eller ikke.1.2.5. Tilstedeværelse af solfilterfilm eller ikke.
2. GENERELT
2.1. For forruder af behandlet lamineret glas udføres prøvningerne med
undtagelse af dem, der vedrører attraphoved på hel forrude og deoptiske egenskaber, på prøveemner og/eller plane prøveemner, som erfremstillet specielt til dette formål. Prøveemnerne skal imidlertid ienhver henseende være absolut repræsentative for de seriefremstilledeforruder, for hvilke der ansøges om typegodkendelse.
2.2. Før hver prøvning opbevares prøveemnerne mindst 4 timer ved en
temperatur på 23 ± 2 °C. Prøvningerne udføres så hurtigt som muligt,
efter at prøveemnerne er taget ud af den beholder, hvori de har væretopbevaret.
3. FORESKREVNE PRØVNINGER
Forruder af behandlet lamineret glas underkastes:
3.1. Deprøvninger,dererforeskrevetibilagIII-Fforalmindeligelamine-
rede forruder.
3.2. Den brudprøvning, der er beskrevet i afsnit 4 nedenfor.
4. BRUDPRØVNING4.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 92
▼B
Materiale Vanskelighedsindeks
Spejlglas 2
Floatglas 1
Vinduesglas 1
4.2. Antal prøveemner eller stikprøver
Et prøveemne på 1100 mm × 500 m m + 5 mm/− 2 mm eller en
stikprøve for hvert anslagspunkt afprøves.
4.3. Afprøvningsmetode
Den anvendte metode er den i afsni t 1 i bilag III-C beskrevne.
4.4. Anslagspunkt(er)
Ruden skal slås på hver af de udvendige behandlede glaslag i
prøveemnets eller stikprøvens centrum.
4.5. Fortolkning af resultaterne
4.5.1. Brudprøvningen anses for hvert anslagspunkt for at have givet et
positivt resultat, såfremt den samlede overflade af de brudstykker, derer lig med 2 cm
2eller derover, i det i punkt 2.3.2 i bilag III-D
definerede rektangel, udgør mindst 15 % af rektanglets overflade.
4.5.1.1. I tilfælde af stikprøve:
4.5.1.1.1. Rektangletscentrumerbeliggendeiencirkelmedenradiuspå10cm,
der er centreret i referencepunktets projektion, som defineret i punkt1.2 i bilaget vedrørende synsfelt til direktiv 74/347/EØF om tilnær-melseafmedlemsstaterneslovgivningvedrørendesynsfeltogforrude-viskere for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer.
4.5.1.1.2. For traktorer, hvor det ikke er muligt at bestemme referencepunktet,
skal udsynszonens position angives i prøverapporten.
4.5.1.1.3. Højden af ovennævnte rektangel kan nedsættes til 15 cm for forruder
med en højde på under 44 cm, eller hvis monteringsvinkel er mindreend 15 °i forhold til den lodrette linje, og det procentvise udsyn skal
være lig med 10 % af overfladen af det tilsvarende rektangel.
4.5.1.2. Itilfældeafprøveemneerrektangletscentrumbeliggendepåprøveem-
nets største akse, 450 mm fra en af kanterne.
4.5.2. Prøveemnetellerprøveemnerneellerstikprøvenellerstikprøverne,der
er indsendt til typegodkendelse, anses for tilfredsstillende med hensyntil brudprøvningen, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
4.5.2.1. Prøvningen har givet et positivt resultat for hvert anslagspunkt,4.5.2.2. efter at prøvningen er blevet gentaget på en ny serie af fire
prøveemner for hvert anslagspunkt, for hvilket den først gav et nega-tivt resultat, giver de fire nye prøvninger, der udføres på de sammepunkter, alle et positivt resultat.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 93
▼B
BILAG III-I
SIKKERHEDSRUDE MED EN OVERFLADE AF PLASTMATERIALE
PÅ INDERSIDEN
1. Materialerne til sikkerhedsruden som defineret i bilag III-D til III-H skal,
såfremt de på indersiden er beklædt med et lag af plastmateriale, være ioverensstemmelsemednedenståendeforskrifter,somføjestilforskrifterneide relevante bilag:
2. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD SLID2.1.Vanskelighedsindeks og afprøvningsmetode
Beklædningen af plastmateriale skal afprøves i overensstemmelse med
forskrifterne i punk t 4 i bilag III-C i en periode på 100 kredsløb.
2.2.Fortolkning af resultaterne
Beklædningen af plastmateriale anses for tilfredsstillende med hensyn til
modstandsdygtighedenmodslid,såfremtlysspredningensomfølgeafslidafprøveemnet ikke overstiger 4 %.
3. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD FUGT
3.1. For så vidt angår hærdede sikkerhedsruder med en overflade af plastmate-
riale foretages en prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt.
3.2. Forskrifterne i punk t 7 i bilag III-C anvendes.
4. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD TEMPERATU-
RÆNDRINGER
Forskrifterne i punk t 8 i bilag III-C anvendes.
5. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD ILD
Forskrifterne i punkt 10 i bilag III-C anvendes.
6. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD KEMISKE
STOFFER
Forskrifterne i punkt 11 i bilag III-C anvendes.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 94
▼B
BILAG III-J
FORRUDER AF PLEXIGLAS
1. DEFINITION AF TYPEN
Forruder af plexiglas anses for at tilhøre forskellige typer, såfremt de
er forskellige med hensyn til mindst ét af følgende primære ellersekundære kendetegn.
1.1. De primære kendetegn er:
1.1.1. Vare- eller fabriksmærket.1.1.2. Form og dimensioner.
Forruder af plexiglas anses for at udgøre en integrerende del af en
gruppe med hensyn til prøvningerne af mekaniske egenskaber og afmodstandsdygtigheden over for påvirkninger fra omgivelserne, afmodstandsdygtigheden mod temperaturændringer, og modstandsdyg-tigheden mod kemiske stoffer.
1.1.3. Antallet af plastlag.1.1.4. »e«erforrudensnominelletykkelse,idetdertilladesenfabrikationsto-
lerance på ± 0,2 n mm.
1.1.5. Den nominelle tykkelse af glaslaget.1.1.6. Den nominelle tykkelse af det/de plastlag, der fungerer som
mellemlæg.
1.1.7. Artenogtypenafdet/deplastlag,derfungerersommellemlæg,(f.eks.
PVB eller andet) og af plastlaget på indersiden.
1.1.8. Enhver særlig behandling, som ruden kan have været underkastet.
1.2. De sekundære kendetegn er:
1.2.1. Materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas).1.2.2. Helellerdelvisfarvningafmellemlæggetellermellemlæggene(farve-
løst eller tonet).
1.2.3. Glassets farvning (farveløst eller tonet).1.2.4. Tilstedeværelse af varmelegeme eller ikke.1.2.5. Tilstedeværelse af solfilterfilm eller ikke.
2. GENERELT
2.1. Forforruderafplexiglasudføresprøvningernemedundtagelseafdem,
der vedrører attraphoved (punkt 3.2) og de optiske egenskaber, påplane prøveemner, som er prøveudtaget af allerede eksisterendeforruder, eller som er fremstillet specielt. I begge tilfælde skalprøveemnerne i enhver henseende være absolut repræsentative for deseriefremstilledeforruder,forhvilkederansøgesomtypegodkendelse.
2.2. Før hver prøvning opbevares prøveemnerne mindst 4 timer ved en
temperatur på 23 ± 2 °C. Prøvningerne finder sted så hurtigt som
muligt, efter at emnerne er taget ud af det rum, hvor de har væretopbevaret.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1. Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
De sekundære kendetegn tages ikke i betragtning.
3.2. Prøvning met attraphoved på hel forrude.
3.2.1. Antal prøveemner
Fire prøveemner af den serie ruder, som har den mindste udfoldede
overflade og fire prøveemner af den serie, som har den største udfol-dede overflade, valgt i henhold til bestemmelserne i bilag III-M,underkastes prøvninger.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 95
▼B
3.2.2. Afprøvningsmetode
3.2.2.1. Den anvendte metode er den i punkt 5.3.2 i bilag III-C beskrevne.3.2.2.2. Faldhøjden skal være 1,5 0 m + 0/− 5 mm.
3.2.3. Fortolkning af resultaterne
3.2.3.1. Denne prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
3.2.3.1.1. Glaslaget knuses, samtidig med at der opstår adskillige cirkelformede
revner centreret omtrentligt om anslagspunktet, idet de nærmesterevner skal ligge højst 80 mm fra anslagspunktet.
3.2.3.1.2. Glaslaget skal fortsat hænge fast ved plastmellemlægget. Der tillades
en eller flere løsninger af en bredde på 4 mm på hver side af revnenudenforencirkelmedendiameterpå60mmmedcentrumianslags-punktet.
3.2.3.1.3. Der tillades en beskadigelse af mellemlægget over en længde på 35
mm på anslagssiden.
3.2.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvning med attraphoved, såfremt enaf følgende to betingelser er opfyldt:
3.2.3.2.1. Samtlige prøvninger har givet et positivt resultat,3.2.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
3.3. Prøvning med attraphoved på flade prøveemner
3.3.1. Antal prøveemner
Seks flade prøveemner, der måler 1100 × 500 mm + 5/− 2 mm,
afprøves.
3.3.2. Afprøvningsmetode
3.3.2.1. Den anvendte metode er den i punkt 3.3.1 i bilag III-C beskrevne.3.3.2.2. Faldhøjden e r4m+25/− 0 mm.
3.3.3. Fortolkning af resultaterne
3.3.3.1. Denne prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
3.3.3.1.1. Glaslaget giver efter og knuses, samtidig med at der opstår adskillige
cirkelformede revner centreret omtrentlig om anslagspunktet;
3.3.3.1.2. Beskadigelserimellemlæggettillades,mendukkenshovedmåikkegå
igennem prøveemnet.
3.3.3.1.3. Ingen større glassplinter må frigøres fra mellemlægget.3.3.3.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvning med attraphoved, såfremt enaf følgende to betingelser er opfyldt:
3.3.3.2.1. Samtlige prøvninger har givet et positivt resultat,3.3.3.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4. PRØVNING AF MEKANISK MODSTANDSDYGTIGHED4.1. Vanskelighedsindeks, afprøvningsmetode og fortolkning af resul-
taterne: forskrifterne i afsni t 4 i bilag III-F anvendes
4.2. Tredje betingelse i punkt 4.3.4.1 i bilag III-F falder bort.
5. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHED MOD PÅ VIRK-
NINGER FRA OMGIVELSERNE
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 96
▼B
5.1. Prøvning af modstandsdygtighed mod slid
5.1.1. Prøvning af modstandsdygtighed mod slid på ydersiden
5.1.1.1. Forskrifterne i punkt 5.1 i bilag III-F anvendes.
5.1.2. Prøvning af modstandsdygtighed mod slid på indersiden
5.1.2.1. Forskrifterne i afsni t 2 i bilag III-I anvendes.
5.2. Prøvning af modstandsdygtighed ved høj temperatur
Forskrifterne i afsni t 5 i bilag III-C anvendes.
5.3. Prøvning af modstandsdygtigheden mod lyspåvirkninger
Forskrifterne i afsni t 6 i bilag III-C anvendes.
5.4. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt
Forskrifterne i afsni t 7 i bilag III-C anvendes.
5.5. Prøvning af modstandsdygtigheden over for temperaturændringer
Forskrifterne i afsni t 8 i bilag III-C anvendes.
6. OPTISKE EGENSKABER
Forskrifterne i afsni t 9 i bilag III-C om optiske egenskaber anvendes
for hver type forrude.
7. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD ILD
Forskrifterne i afsnit 10 i bilag III-C anvendes.
8. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD KEMISKE
STOFFER
Forskrifterne i afsnit 11 i bilag III-C anvendes.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 97
▼B
BILAG III-K
RUDER AF PLEXIGLAS BORTSET FRA FORRUDER(1)
1. DEFINITION AF TYPEN
Ruder af plexiglas bortset fra forruder anses for at tilhøre forskellige
typer, såfremt de er forskellige med hensyn til mindst ét af de primæreeller sekundære kendetegn:
1.1.De primære kendetegn er følgende:
1.1.1. Vare- eller fabriksmærket1.1.2. Dentykkelseskategori,hvoridennominelletykkelse»e«ligger,idetder
tillades en fabrikations tolerance på ± 0,2 mm:
—KategoriI: e ≤3,5mm
—KategoriII: 3,5mm <e≤4,5mm
—KategoriIII: 4,5mm <e
1.1.3. Den nominelle tykkelse af det/de plastlag, der fungerer som mellemlæg
1.1.4. Rudens nominelle tykkelse1.1.5. Typenafdet/deplastlag,derfungerersommellemlæg(f.eks.PVBeller
andet plastmateriale) og af det plastlag, der sidder på indersiden.
1.1.6. Enhver særlig behandling, som glaslaget kan have været underkastet.
1.2.De sekundære kendetegn er følgende:
1.2.1. Materialets art (spejlglas, floatglas, vinduesglas)1.2.2. Farvning, helt eller delvis, af alle plastlag (farveløst eller tonet)1.2.3. Glassets farvning (farveløst eller tonet)
2. GENERELT
2.1. Forsåvidtangårruderafplexiglasbortsetfraforruderudføresprøvnin-
gerne på plane prøveemner, som enten er skåret ud fra normale rudereller specielt fremstillet. I begge tilfælde skal prøveemnerne i enhverhenseende være absolut repræsentative for den produktion af ruder, forhvilken der ansøges om typegodkendelse.
2.2. For hver prøvning opbevares prøveemnerne af plexiglas mindst 4 timer
vedentemperaturpå23±2 °C.Prøvningernefinderstedsåhurtigtsom
muligt, efter at emnerne er taget ud af den beholder, hvori de har væretopbevaret.
2.3. Den rude, der er indsendt til typegodkendelse, anses for at opflyde
bestemmelserne i nærværende bilag, såfremt den har samme sammen-sætning som en forrude, der allerede er typegodkendt i overensstem-melse med bestemmelserne i bilag III-J.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1.Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn: de sekundære
kendetegn tages ikke i betragtning
3.2.Antal prøveemner
Derafprøvesseksplaneprøveemner,sommåler1100mm×500mm(+
5 mm/− 2 mm).
3.3.Afprøvningsmetode
3.3.1. Den anvendte metode er den i punk t 3 i bilag III-C beskrevne.
3.3.2. Faldhøjden er 1,50 m + 0 mm/− 5 mm (faldhøjden øges ti l4m+2 1
mm/−0 mm, når det drejer sig om ruder, der anvendes som forruder påtraktorer).
(1) Denne type ruder af plexiglas kan ligeledes anvendes som forruder i traktorer.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 98
▼B
Nomineltykkelse Faldhøjde3.4.Fortolkning af resultaterne
3.4.1. Denne prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt
følgende betingelser er opfyldt:
3.4.1.1. Glaslaget knuses, idet der opstår adskillige revner.3.4.1.2. Beskadigelser af mellemlægget er tilladt, men dukkens hoved må ikke
kunne gå igennem.
3.4.1.3. Der må ikke frigøres større glassplinter fra mellemlægget.3.4.2. En serie prøveemner, der er indsendt til typegodkendelse, anses for
tilfredsstillende med hensyn til prøvningen med attraphoved, såfremt enaf følgende to betingelser er opfyldt:
3.4.2.1. Alle prøvninger har givet et positivt resultat.3.4.2.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4. PRØVNING AF DEN MEKANISKE MODSTANDSDYGTIGHED —
SLAGPRØVE MED EN KUGLE PÅ 227 g
4.1. Forskrifterneipunkt4ibilagIII-Ganvendesmedundtagelseaftabellen
i punkt 4.3.2, som erstattes af følgende:
e≤3,5 mm 5 m
3,5 mm <e≤4,5 mm 6 m
e>4,5mm 7m+ 25 mm/− 0 mm
4.2. Bestemmelserneitredjeledipunkt4.4.1ibilagIII-Ggælderimidlertid
ikke.
5. MODSTANDSDYGTIGHED MOD PÅVIRKNINGER FRA OMGI-
VELSERNE
5.1.Slidprøve
5.1.1. Slidprøve på ydersidenForskrifterne i punkt 5.1 i bilag III-G anvendes.
5.1.2. Slidprøve på indersidenForskrifterne i punkt 2.1 i bilag III-I anvendes.
5.2.Prøvning ved høj temperaturForskrifterne i punkt 5 i bilag III-C anvendes.
5.3.Prøvning af modstandsdygtigheden mod lyspåvirkningerForskrifterne i punkt 6 i bilag III-C anvendes.
5.4.Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugtForskrifterne i punkt 7 i bilag III-C anvendes.
5.5.Prøvning af modstandsdygtigheden over for temperaturændringerForskrifterne i punkt 8 i bilag III-C anvendes.
6. OPTISKE EGENSKABER
Deipunkt9.1ibilagIII-Canførteforskriftervedrørendedenregelmæs-sige transmissionskoefficient for lyset gælder for ruder eller dele afruder, som findes på steder af afgørende betydning for førerens udsyn.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 99
▼B
7. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD ILD
Forskrifterne i punkt 10 i bilag III-C anvendes.
8. PRØVNING AF MODSTANDSDYGTIGHEDEN MOD KEMISKE
STOFFER
Forskrifterne i punkt 11 i bilag III-C anvendes.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 100
▼B
BILAG III-L
DOBBELTRUDER
1. DEFINITION AF TYPEN
Dobbeltruderansesforattilhøreforskelligetyper,såfremtdeerforskel-
lige med hensyn til mindst ét af følgende primære eller sekundærekendetegn:
1.1.De primære kendetegn er:
1.1.1. Fabriks- eller varemærke1.1.2. Sammensætningen af dobbeltruden (symmetrisk, asymmetrisk)1.1.3. Typen af hver af ruderne, som defineret i punkt 1 i bilag III-E, III-G
eller III-K
1.1.4. Den nominelle bredde af rummet mellem de to ruder1.1.5. Fastgørelsestypen (organisk, glas-glas eller glas-metal)
1.2.De sekundære kendetegn er:
1.2.1. Desekundærekendetegnforhverafrudernesomdefineretipunkt1.2i
bilag III-E, III-G og III-K.
2. GENERELT
2.1. Hver af ruderne i dobbeltruden skal dels være typegodkendt og dels
underkastet kravene i det bilag, som gælder for den (bilag III-E, III-Geller III-K).
2.2. De prøvninger, der udføres på dobbeltruder med en nominel bredde for
mellemrummet »e«, anses for at gælde for alle dobbeltruder med desamme kendetegn og en nominel bredde af mellemrumme te±3m m .
Ved typegodkendelsen skal ansøgeren imidlertid fremlægge den prøve,der har det mindste mellemrum, og den, der har det største mellemrum.
2.3. I forbindelse med dobbeltruder med mindst én rude af lamineret glas
ellerafplexiglasopbevaresprøverneindenforsøgetimindst4timerveden temperatur på 23 ± 2 °C. Prøvningerne udføres, så snart prøveem-
nerne er taget ud af beholderen, hvori de har været opbevaret.
3. PRØVNING MED ATTRAPHOVED3.1.Vanskelighedsindeks for de sekundære kendetegn
Ingen af de sekundære kendetegn tages i betragtning.
3.2.Antal prøveemner
Seks prøveemner på (1100 mm × 500 mm) + 5/− 2 mm afprøves for
hverafrudernestykkelseskategorioghvermellemrumsbreddesomdefi-neret i punkt 1.1.4 ovenfor.
3.3.Afprøvningsmetode
3.3.1. Den anvendte metode er den i punk t 3 i bilag III-C beskrevne.
3.3.2. Faldhøjden er 1,5 0 m + 0/− 5 mm.
3.3.3. Såfremt der er tale om en asymmetrisk dobbeltrude, udføres der tre
prøvninger på den ene flade og tre prøvninger på den anden flade.
3.4.Fortolkning af resultaterne
3.4.1 Dobbeltrude bestående af to ruder af glas med ensartet hærdning:
Prøvning anses for at have givet et positivt resultat, såfremt de to
elementer knuses.
3.4.2. Dobbeltrude bestående af to ruder af lamineret glas bortset fra forrude:
Prøvningen anses for at have givet et positivt resultat, såfremt følgende
betingelser er opfyldt:
3.4.2.1. Prøveemnets to elementer giver efter og knuses, idet der opstår adskil-
lige cirkelformede revner centreret omtrentligt om anslagspunktet.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 101
▼B
3.4.2.2. Revner i mellemlægget (eller mellemlæggene) er tilladt, men dukkens
hoved må ikke kunne gå igennem.
3.4.2.3. Der må ikke løsrives nogen store glassplinter fra mellemlægget.3.4.3. Dobbeltrude bestående af en rude af glas med ensartet hærdning og en
rude af lamineret glas eller plexiglas bortset fra forrude:
Prøvningen anses for at have givet et positivt resultat, såfremt følgende
betingelser er opfyldt:
3.4.3.1. Ruden af hærdet glas knuses.3.4.3.2. Ruden af lamineret glas eller plexiglas giver efter og knuses, idet der
opstår adskillige cirkelformede revner centreret omtrentligt om anslags-punktet.
3.4.3.3. Mellemlægget(ellermellemlæggene)kanrevne,mendukkenshovedmå
ikke gå igennem.
3.4.3.4. Der må ikke løsrives nogen større glassplinter fra mellemlægget.3.4.4. En serie prøveemner indsendt til typegodkendelse anses for at være
tilfredsstillende med hensyn til prøvningen med attraphoved, såfremt enaf følgende to betingelser er opfyldt:
3.4.4.1. Alle prøvninger har givet et positivt resultat.3.4.4.2. En prøvning har givet et negativt resultat, men en ny serie prøvninger
udført på en ny serie prøveemner giver positive resultater.
4. OPTISKE EGENSKABER
Depunkt9.1ibilagIII-Canførteforskriftervedrørendelysgennemgang
gælder for dobbeltruder eller dele af dobbeltruder, som er anbragt påsteder af afgørende betydning for førerens udsyn.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 102
▼B
BILAG III-M
GRUPPEINDDELING AF FORRUDER TIL BRUG VED PRØVNIN-
GERNE MED HENBLIK PÅ TYPEGODKENDELSE AF DISSE
1. Følgende elementer tages i betragtning:1.1. Forrudens udfoldede flade,1.2. Segmenthøjden,1.3. Krumningen.2. En gruppe består af en tykkelseskategori.3. Klassificeringen foregår i stigende rækkefølge efter de udfoldede
fladers størrelse.
Udvælgelsenangårdefemstørsteogdefemmindste,idetdertildeles
følgende point:
1 til den største 1tildenmindste
2 til den umiddelbart under 1 2tildenumiddelbartover13 til den umiddelbart under 2 3tildenumiddelbartover24 til den umiddelbart under 3 4tildenumiddelbartover35 til den umiddelbart under 4 5tildenumiddelbartover4
4. Pointtildelingen vedrørende segmenthøjderne er følgende i hver af de
to serier, der er defineret i punkt 3:
1 til den største segmenthøjde,2 til den umiddelbart lavere,3 til den umiddelbart under foregående værdi osv.
5. Pointtildelingenvedrørendeværdierneforkrumningsradiuserfølgende
i hver af de to serier, der er defineret i punkt 3:
1 til den mindste krumningsradius,2 til den umiddelbart højere radius,3 til den umiddelbart over den foregående radius osv.
6. Pointenesammentællesforhverforrudeidetoserier,dererdefineret
i punkt 3.
6.1. De i bilag III-D, III-F, III-H, III-I eller III-J definerede fuldstændige
prøvninger foretages på den forrude i de fem største og den forrude ide fem mindste, som har det mindste samlede tal.
6.2. De øvrige forruder i samme serie afprøves med henblik på kontrol af
de optiske egenskaber, som er defineret i punk t 9 i bilag III-C.
7. Visse forruder, hvis parametre med hensyn til form og/eller krum-
ningsradiusviserbetydeligeforskelleiforholdtildeekstremetilfældei den udvalgte gruppe, kan ligeledes afprøves, såfremt prøveinstansenmener, at disse parametre risikerer at få alvorlige negative virkninger.
8. Grænserne for gruppen fastsættes i forhold til forrudernes udfoldede
overflader. Såfremt en forrude, der skal gennemgå typegodkendelses-procedurenforengivettypeharenfoldetoverflade,derikkesvarertildefastsattegrænserog/ellerenbetydeligtstørresegmenthøjdeellerenbetydelig mindre krumningsradius, skal den anses for at tilhøre en nytype og underkastes supplerende prøvninger, såfremt den tekniskeinstans finder det teknisk nødvendigt i betragtning af de foreliggendeinformationer vedrørende produktet og det anvendte materiale.
9. Såfremt en anden forrudemodel på et senere tidspunkt skulle blive
produceret af indehaveren af en typegodkendelse i en allerede type-godkendt tykkelseskategori:
9.1. Skal det kontrolleres, om den kan omfattes af de fem største eller de
fem mindste, der er udtaget til typegodkendelse i den pågældendegruppe;
9.2. Pointtildelingenskalforetagespånyihenholdtildenipunkt3,4og5
definerede fremgangsmåde;
9.3. Såfremt summen af de tildelte point til forruden, der er indgrupperet
blandt de fem største eller de fem mindste:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 103
▼B
9.3.1. er den laveste, skal der foretages følgende prøvninger:
9.3.1.1. For så vidt angår forruder af hærdet glas:9.3.1.1.1. brud9.3.1.1.2. prøvning med attraphoved9.3.1.1.3. optisk forvrængning9.3.1.1.4. separation af sekundærbilledet9.3.1.1.5. lysgennemgang9.3.1.2. Forsåvidtangårforruderafalmindeligtlamineretglasellerplexiglas:9.3.1.2.1. prøvning af attraphoved9.3.1.2.2. optisk forvrængning9.3.1.2.3. separation af sekundærbilledet9.3.1.2.4. lysgennemgang9.3.1.3. For så vidt angår forruder af behandlet lamineret glas, de i punkt
9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 og 9.3.1.2 foreskrevne prøvninger.
9.3.1.4. For de plastbeklædte forruders vedkommende, alt efter omstændighe-
derne, de i punkt 9.3.1.1 eller 9.3.1.2 foreskrevne prøvninger.
9.3.2. I modsat fald skal der kun foretages de planlagte prøvninger for at
kontrolleredeoptiskeegenskabersomdefineretipunk t9ibilagIII-C.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 104
▼B
BILAG III-N
MÅLING AF SEGMENTHØJDERNE OG ANSLAGSPUNKTERNES PLACERING
Figur 1
Bestemmelse af segmenthøjden »h«
For ruder med enkel krumning skal segmenthøjden være: maksimalt h1.
For ruder med dobbelt krumning skal segmenthøjden være: maksimalt h1+h2.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 105
▼B
Figur 2
Foreskrevne anslagspunkter for forruder
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 106
▼B
Figur 3a), 3b) og 3c)
Foreskrevne anslagspunkter for ruder af glas med ensartet hærdning
De i figur 3a), 3b) og 3c) viste punkter 2 er eksempler på placeringen af det i punkt 2.5 i bilag III-E
foreskrevne punkt 2.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 107
▼B
BILAG III-O
KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
1. DEFINITIONER
I nærværende bilag forstås ved:
1.1.»produkttype« alle ruder med de samme primære kendetegn;
1.2.»tykkelsesklasse« alle de ruder, hvis forskellige dele har samme
tykkelse inden for de tilladte tolerancer;
1.3.»produktionsenhed« alle de produktionsmidler for en eller flere rude-
typer, som har samme geografiske beliggenhed; den kan omfatte flerefabrikationskæder;
1.4.»skift«enproduktionsperiodepådensammefabrikationskædeiløbetaf
arbejdsdagen;
1.5.»produktionskampagne« en fortsat periode med fabrikation af samme
type produkt på samme fabrikationskæde;
1.6.»Ps«antallet af ruder af samme produkttype fremstillet af samme skift;
1.7.»Pr«antallet af ruder af samme produkttype fremstillet under en
produktionskampagne.
2. PRØVNINGER
Der foretages følgende prøvninger af ruderne:
2.1.Forruder af hærdet glas
2.1.1. Brudprøvning i overensstemmelse med forskrifterne i punk t 2 i bilag
III-D.
2.1.2. Måling af lysgennemgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt
9.1 i bilag III-C.
2.1.3. Afprøvning af optisk forvrængning i overensstemmelse med forskrif-
terne i punkt 9.2 i bilag III-C.
2.1.4. Prøvning af adskillelse af sekundærbilledet i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 9.3 i bilag III-C.
2.2.Ruder af glas med ensartet hærdning
2.2.1. Brudprøvning i overensstemmelse med forskrifterne i punk t 2 i bilag
III-E.
2.2.2. Måling af lysgennemgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt
9.1 i bilag-C.
2.2.3. For ruder, der anvendes som forruder:2.2.3.1. Afprøvning af optisk forvrængning i overensstemmelse med forskrif-
terne i punkt 9.2 i bilag III-C.
2.2.3.2. Prøvning af adskillelse af sekundærbilledet i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 9.3 i bilag III-C.
2.3.Forruder af almindeligt lamineret glas og forruder af plexiglas
2.3.1. Prøvningmedattraphovedioverensstemmelsemedforskrifterneipunkt
3 i bilag III-F.
2.3.2. Slagprøvemedkuglepå2260gioverensstemmelsemedforskrifternei
punkt 4.2 i bilag III-F og punkt 2.2 i bilag III-C.
2.3.3. Prøvningafmodstandsdygtighedvedhøjtemperaturioverensstemmelse
med forskrifterne i punk t 5 i bilag III-C.
2.3.4. Måling af lysgennemgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt
9.1 i bilag III-C.
2.3.5. Afprøvning af optisk forvrængning i overensstemmelse med forskrif-
terne i punkt 9.2 i bilag III-C.
2.3.6. Prøvning af adskillelse af sekundærbilledet i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 9.3 i bilag III-C.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 108
▼B
2.3.7. Udelukkende for forruder af plexiglas.
2.3.7.1. Prøvning af modstandsdygtigheden mod slid i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 2.1 i bilag III-I.
2.3.7.2. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt i overensstemmelse med
forskrifterne i punk t 3 i bilag III-I.
2.3.7.3. Prøvning af modstandsdygtigheden mod kemiske stoffer i overensstem-
melse med forskrifterne i punkt 11 i bilag III-C.
2.4.Ruder af almindeligt lamineret glas og af plexiglas bortset fra
forruder
2.4.1. Slagprøve med kugle på 227 g i overensstemmelse med forskrifterne i
punkt 4 i bilag III-G.
2.4.2. Prøvning ved høj temperatur i overensstemmelse med forskrifterne i
punkt 5 i bilag III-C.
2.4.3. Måling af lysgennemgang i overensstemmelse med forskrifterne i punkt
9.1 i bilag III-C.
2.4.4. Udelukkende for ruder af plexiglas.2.4.4.1. Prøvning af modstandsdygtigheden mod slid i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 2.1 i bilag III-I.
2.4.4.2. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt i overensstemmelse med
forskrifterne i punk t 3 i bilag III-I.
2.4.4.3. Prøvning af modstandsdygtigheden mod kemiske stoffer i overensstem-
melse med forskrifterne i punkt 11 i bilag III-C.
2.4.5. Ovenstående betingelser anses for opfyldt, såfremt de tilsvarende prøv-
ninger er udført på en forrude af samme sammensætning.
2.5.Forruder af behandlet lamineret glas
2.5.1. Ud over prøvningerne i punkt 2.3 i dette bilag foretages der en brud-
prøvning i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 4 i bilag III-H.
2.6.Ruder beklædt med plastmateriale
Ud over prøvningerne i de forskellige afsnit i nærværende bilag fore-
tages der følgende prøvninger:
2.6.1. Prøvning af modstandsdygtigheden mod slid i overensstemmelse med
forskrifterne i punkt 2.1 i bilag III-I.
2.6.2. Prøvning af modstandsdygtigheden mod fugt i overensstemmelse med
forskrifterne i punk t 3 i bilag III-I.
2.6.3. Prøvning af modstandsdygtigheden mod kemiske stoffer i overensstem-
melse med forskrifterne i punkt 11 i bilag III-C.
2.7.Dobbeltruder
Der foretages de prøvninger, der er fastsat i nærværende bilag for hver
afderuder,derindgåridobbeltruden,medsammehyppighedogsammekrav.
3. HYPPIGHEDEN AF PRØVNINGERNE OG DISSES RESULTATER3.1.Brud
3.1.1. Prøvninger
3.1.1.1. Derforetagesenindledendeserieprøvningermedetbrudpåhvertafde
i nærværende direktiv foreskrevne anslagspunkter med fotografisk opta-gelsevedbegyndelsenafproduktionenafhvernyrudetypemedhenblikpå at bestemme det værste brudpunkt.
For så vidt angår forruder af hærdet glas skal denne indledende serie
prøvningerimidlertidkunforetages,såfremtårsproduktionenafruderafdenne type er på mere end 200 enheder.
3.1.1.2. Under produktionskampagnen foretages kontrolprøvningen på det i
punkt 3.1.1.1 fastsatte brudpunkt.
3.1.1.3. Ved begyndelsen af hver produktionskampagne eller efter en farveæn-
dring skal der foretages en kontrolprøvning.
3.1.1.4. I løbet af produktionskampagnen skal kontrolprøvningerne foretages
med følgende mindste hyppighed:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 109
▼B
ForrudeafhærdetglasRuderafhærdetglasbortsetfra
forruderForruderafbehandletlamineretglas
—P s≤200: en pr. produkti-
onskampagne—P r≤500: en pr. skift 0,1 % pr. type
—P s >200: en hver fjerde
produktionstime—P r>500: to pr. skift
3.1.1.5. Ved afslutningen af produktionskampagnen skal der foretages en
kontrolprøvning på en af de sidst fremstillede ruder.
3.1.1.6. Såfremt Pr <20, skal der kun foretages en enkelt brudprøvning pr.
produktionskampagne.
3.1.2. Resultater
Alleresultaterskalnoteres,herunderderesultaterforhvilkederikkeer
taget noget fotografisk aftryk.
Desudentagesderenfotografiskkontaktkopipr.skift,undtagenhvisPr
≤500, i hvilket tilfælde der tages en enkelt fotografisk kontaktkopi pr.
produktionskampagne.
3.2.Prøvning med attraphoved
3.2.1. Prøvninger
Kontrollen foretages på en prøve svarende til mindst 0,5 % af en
fabrikationskædes daglige produktion af laminerede forruder, med etmaksimum af 15 forruder pr. dag.
Valget af prøveemner skal være repræsentativt for produktionen af de
forskellige typer forruder.
Disse prøvninger kan efter aftale med den administrative instans
erstattes med slagprøven med kuglen på 2260 g (jf. punkt 3.3). Underalle omstændigheder foretages der prøvning med attraphoved på mindstto prøver pr. tykkelsesklasse pr. år.
3.2.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
3.3.Slag med en kugle på 2 260 g
3.3.1. Prøvninger
Kontrollen foretages mindst én gang pr. måned og pr. tykkelsesklasse.
3.3.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
3.4.Slag med en kugle på 227 g
3.4.1. Prøvninger
Prøverne skæres ud af prøveemnerne. Af praktiske grunde kan prøvnin-
gerne imidlertid foretages på færdige produkter eller på en del af disseprodukter.
Kontrollenforetagespåenprøvesvarendetilmindst0,5%afprodukti-
onen for et skift, med højst ti prøver pr. dag.
3.4.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
3.5.Høj temperatur
3.5.1. Prøvninger
Prøverne skæres ud af prøveemnerne. Af praktiske grunde kan prøvnin-
gerne imidlertid foretages på færdige produkter eller på en del af disse
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 110
▼B
produkter. Sidstnævnte udvælges således, at alle mellemlæggene
afprøves i forhold til deres anvendelse.
Kontrollen foretages på mindst tre prøver af den daglige produktion pr.
farve af mellemlægget.
3.5.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
3.6.Lysgennemgang
3.6.1. Prøvninger
Der foretages prøvninger af repræsentative prøver af færdige tonede
produkter.
Kontrollen foretages mindst ved begyndelsen af hver produktionskam-
pagne,såfremtenændringafrudenskendetegnharindflydelsepåresul-taterne af prøvningen.
Denne prøvning foretages ikke på ruder, hvis regelmæssige lysgennem-
gang målt ved typegodkendelsen er lig med eller større end 80 % itilfælde af forruder og 7 5 % i tilfælde af andre ruder end forruder, og
heller ikke på ruder af kategori V.
I stedet for prøvningen kan glasleverandøren i forbindelse med ruder af
hærdetglasfremlæggeetbevisfor,atovenståendeforskriftereropfyldt.
3.6.2. Resultater
Værdien af lysgennemgangen skal noteres. For så vidt angår forruder
med solskærm eller solfilterfilm kontrolleres det endvidere ved hjælp afdeipkt.3.2.1.2.2.3,ibilagIII-A,nævntetegninger,atdissebåndliggeruden for zone I.
3.7.Optisk forvrængning og adskillelse af sekundærbilledet
3.7.1. Prøvninger
Alle forruder undersøges med henblik på at finde formatfejl. Ved hjælp
afdeforeskrevnemetoderellerenhverandenmetode,dergiverlignenderesultater, foretages der endvidere målinger i de forskellige synszonermed følgende mindste hyppighed:
enten, hvis Ps ≤200, en prøve pr. skift,
eller, hvis Ps >200, to prøver pr. skift,
eller1%afheleproduktionen,idetdeudtagneprøvererrepræsentative
for hele produktionen.
3.7.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
3.8.Modstandsdygtighed mod slid
3.8.1. Prøvninger
Denne prøvning foretages kun på ruder beklædt med plastmateriale og
ruderafplexiglas.Kontrollenforetagesmindsténgangpr.månedogpr.type plastbeklædningsmateriale eller det materiale, der fungerer sommellemlæg.
3.8.2. Resultater
Målingen af lysspredningen skal noteres.
3.9.Modstandsdygtighed mod fugt
3.9.1. Prøvninger
Denne prøvning foretages kun på ruder beklædt med plastmateriale og
ruderafplexiglas.Kontrollenforetagesmindsténgangpr.månedogpr.type plastbeklædningsmateriale eller det materiale, der fungerer sommellemlæg.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 111
▼B
3.9.2. Resultater
Alle resultater skal noteres.
3.10.Modstandsdygtighed mod kemiske stoffer
3.10.1. Prøvninger
Denne prøvning foretages kun på ruder beklædt med plastmateriale og
ruderafplexiglas.Kontrollenforetagesmindsténgangpr.månedogpr.type plastbeklædningsmateriale eller det materiale, der fungerer sommellemlæg.
3.10.2. Resultater
Alle resultaterne skal noteres.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 112
▼B
BILAG III-P
MODEL

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 113
▼B
BILAG IV
MEKANISKE FORBINDELSER MELLEM TRAKTORER OG
PÅHÆNGSKØRETØJER
1.Definitioner
1.1. Ved »mekaniske forbindelser mellem traktorer og påhængskøretøjer«
forståsdetekniskeanordninger,derermonteretpåtraktorenogpåhæng-skøretøjetmedhenblikpåatopnåenmekaniskforbindelsemellemdissekøretøjer.
I dette direktiv behandles kun de mekaniske koblingsanordninger på
traktoren.
Blandt de mange former for mekaniske koblingsanordninger for trak-
torer kan der i det væsentlige skelnes mellem:
— påhængskobling med gaffel (boltkobling) (se fig. 1 og 2, tillæg 1);
— trækkrog (se fig. 3, tillæg 1);— svingbar trækbom (se fig. 4, tillæg 1).
1.2. »Mekaniskeforbindelserafforskelligetypertilsammenkoblingafkøre-
tøjer, som er forbundet med hinanden«, er dele, der adskiller sig frahinanden i så vigtige henseender som
1.2.1. arten af den mekaniske koblingsanordning1.2.2. trækøje1.2.3. ydreform,dimensionerogvirkemåde(f.eks.automatiskellerikke-auto-
matisk)
1.2.4. materiale1.2.5. D-værdi i henhold til definitionen i tillæ g 2 i forbindelse med afprøv-
ning foretaget efter den dynamiske metode eller påhængskøretøjetsmasseihenholdtildefinitionenitillæ g3iforbindelsemedafprøvninger
foretaget efter den statiske metode samt den vertikale belastning påkoblingspunktet S;
1.3. Ved»referencepunktetfordenmekaniskeforbindelse«forståsdetpunkt
på boltens akse, som ligger lige langt fra de to fløje, når der er tale omen koblingsgaffel, eller punktet bestemt af krogens symmetriplan ogfrembringerenfradennekrogskonkavedeliberøringsniveauetmedøjet,når dette er i trækposition.
1.4. Ved »den mekaniske forbindelses højde over jorden (h)« forstås
afstanden mellem det vandrette plan gennem referencepunktet for denmekaniske forbindelse og det vandrette plan, hvorpå traktorens hjulhviler.
1.5. Ved»længdenafdenmekaniskeforbindelsesudragendedel(c)«forstås
afstandenmellemreferencepunktetfordenmekaniskeforbindelseogdetlodrette plan gennem traktorens bagaksel.
1.6. Ved»vertikalbelastningpåkoblingspunktet(S)«forståsdenbelastning,
der under statiske forhold overføres på referencepunktet for den meka-niske forbindelse.
1.7. Ved »automatisk« forstås en koblingsanordning, som lukkes og sikres
uden yderligere aktivering, når trækøjet glider ind.
1.8. Ved »traktorens akselafstand (l)« forstås afstanden mellem de vertikale
planer, der går vinkelret på traktorens midterplan i længderetningen oggennem traktorens aksler.
1.9. Ved »forakseltrykket for den ubelastede traktor (m
a)« forstås den del af
traktorens egenvægt, der i statisk tilstand overføres til jorden gennemtraktorens foraksel.
2.Almindelige forskrifter
2.1. De mekaniske koblingsanordninger kan være udført som ikke-automa-
tiske eller automatiske.
2.2. De mekaniske koblingsanordninger på traktoren skal opfylde forskrif-
ternevedrørendedimensioner,styrkeogvertikalbelastningpåkoblings-punktet i henhold til nr. 3.1-3.3.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 114
▼B
2.3. De mekaniske koblingsanordninger skal være konstrueret og fremstillet
således, at de under normale betingelser uafbrudt fungerer tilfredsstil-lende og bevarer de i dette direktiv foreskrevne egenskaber.
2.4. Alle komponenter i den mekaniske koblingsanordning skal være frem-
stillet af en sådan kvalitet, at de kan modstå de i punkt 3.2 omhandledeprøvninger, og de skal bevare deres egenskaber i henseende til styrke.
2.5. Alle forbindelser og sikringer skal være lette at koble sammen og fra
hinanden, og der skal samtidig være sikkerhed for, at koblingsdeleneunder normale driftsbetingelser ikke utilsigtet kan løsne sig frahinanden.
Ved automatiske koblingsanordninger skal sammenkoblingen sikres ved
to indbyrdes uafhængige sikringer, og forbindelserne skal passe nøjag-tigt ind i hinanden. Det kan dog tillades, at disse sikringer kan løsnesved en fælles betjeningsanordning.
2.6. Detskalsikres,attrækøjetsvingermindst60 °vandrettilbeggesideraf
længdeaksen af den tilkoblingsanordning, der ikke er påmonteretpåhængskøretøjet.Endviderekrævesderenbevægelighedpå20 °lodreti
opad- og nedadgående retning (jf. tillæg 1).
Svingningsvinklerne skal ikke nås samtidig.
2.7. Ved påhængskobling med gaffel skal trækøjet kunne drejes mindst 90 °
aksialt til højre eller venstre om koblingens længdeakse, der bremses afet fastholdelsesmoment på 30 til 150 Nm.
Vedtrækkrogskaltrækøjetkunnedrejesmindst20 °aksialttilhøjreeller
venstre om trækkrogens længdeakse.
3.Særlige forskrifter
3.1. Dimensioner
Dimensionerne på de mekaniske koblingsanordninger på traktoren skal
opfyldekraveneitillæg1,fig.1til4.Ikkevistedimensionerkanvælgesfrit.
3.2. Styrke
3.2.1. Tilkontrolafstyrkenunderkastesdemekaniskekoblingsanordningeren
dynamisk prøvning i henhold til betingelserne i tillæg 2 eller en statiskprøvning i henhold til betingelserne i tillæg 3.
3.2.2. Denne prøvning må ikke forårsage blivende deformationer, revner eller
brud.
3.3. Vertikal belastning på koblingspunktet (S)
3.3.1. Den maksimale statiske vertikale belastning fastsættes af fabrikanten.
Imidlertid må den ikke under nogen omstændigheder overstige 3 tons.
3.3.2. Betingelser for godkendelse:3.3.2.1. Den tilladte statiske vertikale belastning må ikke overskride den af
traktorfabrikanten opgivne teknisk tilladte statiske vertikale belastningellerdenbelastning,derpågrundlagaftypegodkendelsenerfastlagtforkoblingsanordningen.
3.3.2.2. Forskrifterne i direktiv 74/151/EØF, bilag I, punkt 2, skal overholdes; i
denne forbindelse må den maksimale belastning for bagakslen, underhensyntagen til dækkenes styrke som opgivet af fabrikanten, heller ikkeoverskrides.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 115
▼B
3.4. Koblingsanordningens (h) højde over jorden
(se følgende figur)
3.4.1. Alle traktorer skal være forsynet med en koblingsanordning, for hvis
højde over jorden følgende gælder:
h1≤(ma− 0,2 mt)l−S . c
0,8(0,8mt+S)eller h2 ≤(m1a− 0,2 m1t)l−S . c
0,8(0,8m1t+S)
hvor:
m: traktorens masse (se bilag I, punkt 1.6);
m1t: masse af traktor + frontvægte (se bilag I, punkt 1.6);
ma: vægt på den ubelastede traktors foraksel (se bilag IV, punkt 1.9);
m1a: vægt på traktorens foraksel (se bilag IV, punkt 1.9) når der er
monteret frontvægte;
l: traktorens akselafstand (se bilag IV, punkt 1.8);S: vertikal statisk belastning på koblingspunktet (se bilag IV, punkt
1.6);
c: afstanden mellem referencepunktet for den mekaniske forbindelse
og det lodrette plan gennem traktorens bagaksel (se bilag IV,punkt 1.5).
4.Ansøgning om EØF-typegodkendelse
4.1. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af en koblingsanordning til en
traktor skal indgives af fabrikanten eller dennes befuldmægtigede.
4.2. Følgende dokumenter og oplysninger skal vedlægges ansøgningen for
hver type mekanisk koblingsanordning:
— tegningerafkoblingsanordningenikorrektmålestoksforholdogitre
eksemplarer.Dissetegningerskalnavnligidetaljervisedekrævededimensioner samt målene for fastgørelse;
— en kort teknisk beskrivelse af koblingsanordningen, hvoraf navnlig
konstruktionen og det anvendte materiale fremgår;
— angivelse af den i tillæg 2 nævnte D-værdi i forbindelse med den
dynamiske prøvning, den i tillæg 3 nævnte T-værdi (trækkraft) iforbindelse med den statiske prøvning samt den vertikale belastningpå koblingspunktet S;
— et,ellerefterønskefradenteknisketjeneste,flereprøveeksemplarer.
5.Påskrifter
5.1. Enhvermekaniskkoblingsanordning,dersvarertildentype,forhvilken
der er meddelt EØF-typegodkendelse, skal være forsynet med følgendepåskrifter:
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 116
▼B
5.1.1. Fabriks- eller firmamærke;
5.1.2. EØF-typegodkendelsesmærke ifølge modellen i tillæg 4;5.1.3. Ved kontrol af styrken i henhold til tillæg 2 (dynamisk prøvning):
tilladelig D-værdi;S-værdi (statisk vertikal belastning);
5.1.4. Ved kontrol af styrken i henhold til tillæg 3 (statisk prøvning);
påhængskøretøjets masse og vertikal belastning på koblingspunktet S;
5.2. Oplysningerne skal være anbragt således, at de er synlige, let læselige
og ikke kan udslettes.
6.Vejledning
Enhvermekaniskkoblingsanordningskalværeledsagetafenvejledning
fra fabrikanten. Vejledningen skal bl.a. omfatte EØF-typegodkendelses-nummeretsamtD-ellerT-værdienafhængigafdenprøvning,koblings-anordningen har været underkastet.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 117
▼B
Tillæg 1
Fig. 1
Ikke-automatisk koblingsanordning
(1) Gaflens højde skal mindst være det halve af bredden.
(2) Værdierne for vinkelbevægelighed skal mindst nås med de anvendelige trækøjer.
(3) Refernceværdiområde for koblingsbolte.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 118
▼B
Fig. 2
Ikke-automatisk koblingsanordning
svarer til ISO 6489/II fra oktober 1980
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 119
▼B
Mellem punkt X og Y må ingen del af trækkrogen ligge uden for radius r.
Fig. 3
Svingningsvinkel, jf. 2.8 og 2.9
svarer til ISO 6489/I fra oktober 1980
Fig. 4
Svingbar trækbom
svarer til ISO 6489/III
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 120
▼B
Tillæg 2
METODE TIL DYNAMISK AFPRØVNING
1. PRØVNINGSMETODE
Den mekaniske forbindelses styrke skal påvises ved vekslende belastninger
på et prøveanlæg.
I det følgende er beskrevet den metode til udmattelsesprøvning, der skal
anvendes på den samlede mekaniske koblingsanordning, dvs. at den meka-niske forbindelse, der er udstyret med alle de dele, som er nødvendige tilfastgørelsen, monteres og prøves på et prøveanlæg.
Vekselbelastningerne påføres så vidt muligt i sinusform (med vekslende
og/eller voksende belastning) til en udmattelsesgrænse, der afhænger afmaterialet. Der må ikke herved fremkomme overfladerevner eller brud.
2. PRØVNINGSKRITERIER
Grundlaget for belastingsantagelsen udgøres af den vandrette kraftkompo-
sant i køretøjets længdeakse og den lodrette kraftkomposant.
Vandrette kraftkomposanter på tværs af køretøjets længdeakse samt
momenter lades ude af betragtning, så længe de er af underordnet betyd-ning.
Den vandrette kraftkomposant i køretøjets længdeakse udtrykkes i en
beregnet referencekraft, D-værdien.
For den mekaniske forbindelse gælder:
D=g ·M
T·MR
MT+MR
hvor
MT=traktorens teknisk tilladelige totalmasse
MR=påhængskøretøjets teknisk tilladelige totalmasse
g = 9,81 m/s2
Den lodrette kraftkomposant lodret på kørebanen dannes af den statiske
belastning S.
De teknisk tilladelige belastninger angives af fabrikanten.
3. FREMGANGSMÅDE VED PRØVNINGEN3.1.Generelle krav
Prøvningskraften skal ved hjælp af et tilhørende standardtrækøje påføres
denmekaniskekoblingsanordning,derskalprøves,fraenvinkel,derdannesaf forholdet mellem den lodrette prøvekraft F
vog den vandrette prøvekraft
Fh, og som i medianlængdeplanet går i nedadgående retning fra for mod
bag.
Prøvekraften påføres det normale berøringspunkt mellem den mekaniske
koblingsanordning og trækøjet. Der skal være så lidt slør som muligtmellem koblingsanordningen og trækøjet.
I princippet påføres prøvekraften vekslende omkring nulpunktet. Ved veks-
lende prøvekraft er middelbelastningen lig nul.
Hvis det på grund af koblingsanordningens konstruktion (f.eks. for meget
slør i trækkrog) ikke er muligt at foretage prøvningen med vekslendeprøvekraft, kan prøvekraften også påføres med voksende belastning i træk-eller trykretning, afhængigt af hvad der giver den største belastning.
Vedprøvningmedvoksendebelastningerprøvebelastningenligdenhøjeste
belastning; den laveste belastning kan andrage indti l5%a fd e n højeste
belastning.
Ved prøvning med vekslende belastning skal man ved hensigtsmæssig
opbygningafprøvningsenhedenogvalgafkraftpåføringsanordningensørgefor, at der ud over den beregnede prøvekraft ikke påføres yderligeremomenter eller kræfter, som forløber lodret i forhold til prøvekraften;vinkelfejlen for kraftretningen ved prøvning med vekslende belastning børikke være større end ± 1,5 °; ved prøvning med voksende belastning skal
vinklen indstilles ved højeste belastning.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 121
▼B
Prøvningsfrekvensen må ikke overstige 30 Hz.
For komponenter af stål eller stålstøbegods er udmattelsesgrænsen 2 ·106.
Den efterfølgende prøvning for revner sker ved hjælp af farveindtræng-ningsmetoden eller en tilsvarende metode.
Hvisderikoblingsdeleneerindbyggetfjedreog/ellerstøddæmpere,afmon-
teres de ikke under prøvningen, men kan udskiftes, hvis de ved prøvningenudsættes for en for driften usædvanlig belastning (f.eks. varmepåvirkning)ogbeskadiges.Detbeskrivesiafprøvningsrapporten,hvorledesdereageredefør, under og efter prøvningen.
3.2.Prøvekræfter
Prøvekraften består geometrisk set af den vandrette og lodrette prøvekom-
posant
F=
√Fh2+Fv2
hvor
Fh= ± 0,6 ·D ved vekslende belastning
ellerF
h= 1,0 ·D ved voksende belastning (træk eller tryk)
Fv=g ·1,5·S
S = statisk belastning (lodret kraftkomposant på kørebanen).
1989L0173 —DA—01.01.1995 —001.001 —122
▼B
Tillæg 3
TRÆKKROG
METODE TIL STATISK AFPRØVNING
1. FORSKRIFTER FOR AFPRØVNING1.1.Generelt
1.1.1. Medhensyntiltrækkrogenforetagesder,efterkontrolafdealmindelige
specifikationer,statiskeprøverefterforskrifterneipunkt1.2,1.3og1.4.
1.2.Forberedelse af afprøvningerne
Afprøvningerne skal foretages på et dertil indrettet anlæg og med træk-
krogen og det eventuelle forbindelsesstel på landbrugstraktorchassisetfastgjort til en stiv struktur med samme elementer som dem, deranvendes ved montering af trækkrogen på landbrugstraktoren.
1.3.Gennemførelse af afprøvningen
Instrumenternetilregistreringafanvendtebelastningerogforskydninger
skal have følgende karakteristika:
— anvendte belastninger ± 50 daN
— forskydninger ± 0,01 mm
1.4.Bestemmelser for afprøvningen
1.4.1. Krogen skal i forvejen være underkastet en fortrækbelastning på ikke
over15%afdentrækprøvningsbelastning,dererdefineretipunkt1.4.2.
1.4.1.1. Denipunkt1.4.1omhandledeafprøvningskalgentagesmindsttogange
og gennemføres således, at der startes uden belastning, men at belast-ningen gradvis øges, indtil den i punkt 1.4.1 anførte værdi er nået,hvorpå belastningen gradvis reduceres til 500 daN; forbelastningen skalopretholdes i mindst 60 s.
1.4.2. Registrering af data med henblik på udskrivning af diagrammet over
trækbelastning/-deformation eller den grafiske fremstilling af dettediagram, der leveres af den skriveanordning, der er forbundet med dettrækkendekøretøj,skalfindestedpåensådanmåde,atderudelukkendeanvendes voksende belastninger fra 500 daN gennem trækkrogens refe-rencepunkt.
Der må ikke forekomme brud ved værdier, der er lig med eller mindre
end den trækprøvningsbelastning, der er fastsat til 1,5 gange værdien afpåhængskøretøjets teknisk tilladelige masse; desuden skal det kontrol-leres, at diagrammet over deformationerne under hensyn til belastnin-gerne frembyder et regelmæssigt forløb uden enkeltpunkter inden forintervallet mellem 500 daN og af den maksimale trækbelastning.
1.4.2.1. Registreringenafdenblivendedeformationskaludskrivesibelastnings-
deformationsdiagrammet ved en belastning på 500 daN, efter at afprøv-ningsbelastningen er blevet relateret til denne værdi.
1.4.2.2. Værdienafdenkonstateredeblivendedeformationmåikkeoverstige25
% af den maksimale elastiske deformation, der er påvist.
1.5. Før den i punkt 1.4.2 omhandlede afprøvning skal der finde en afprøv-
ning sted, der består i en vertikal belastning på 3 gange den tilladeligemaksimale vertikale belastning, der er opgivet af fabrikanten, idetbelastningen på krogens referencepunkt gradvis øges startende med enbelastning på 500 daN.
Underafprøvningenmåkrogensdeformationikkeoverstige10%afden
maksimale elastiske deformation, der er konstateret.
Kontrollen finder sted, efter at den vertikale belastning er fjernet, og
efter at den forlods belastning på 500 daN er genetableret.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 123
▼B
Tillæg 4
TYPEGODKENDELSESMÆRKE
EØF-typegodkendelsesmærket består af
— et rektangel, i hvis inderfelt bogstavet »e« og kendingstallet eller kendings-
bogstavet for den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse, er anført:
1 for Forbundsrepublikken Tyskland2 for Frankrig3 for Italien4 for Nederlandene6 for Belgien9 for Spanien11 for Det Forenede Kongerige13 for Luxembourg18 for DanmarkIRL for IrlandEL for Grækenland21 for Portugal
— et EØF-typegodkendelsesnummer på et hvilket som helst sted under og i
nærheden af rektanglet, som svarer til nummeret på EØF-typegodkendelses-skemaet for den pågældende type koblingsanordning med hensyn til densstyrke samt dimensioner;
— bogstaverne D eller ST afhængig af den prøvning, den mekaniske koblings-
anordning har været underkastet (dynamisk prøvning D — statisk prøvningST) over rektanglet omkring bogstavet »e«.
Eksempel på et EØF-typegodkendelsesmærke
Forklaring:
Koblingsanordningen med det ovenfor anførte EØF-typegodkendelsesmærke er en koblingsanordning, for
hvilken der i Tyskland (e 1) er meddelt en EØF-typegodkendelse med nummer 88-563, og som har væretunderkastet en dynamisk styrkeprøvning (D).
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 124
▼B
Tillæg 5
MODEL TIL ET EØF-TYPEGODKENDELSESSKEMA

1989L0173 —DA—01.01.1995 —001.001 — 125
▼B
Tillæg 6
BETINGELSER FOR MEDDELELSE AF EØF-STANDARDTYPEGOD-
KENDELSE
1. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse for en traktortype med
hensyn til koblingsanordningens styrke og dimensioner indgives af traktor-fabrikanten eller dennes befuldmægtigede.
2. Med henblik på meddelelse af standardtypegodkendelse fremstilles en
repræsentativ traktortype med en koblingsanordning, for hvilken der fore-ligger en forskriftsmæssig typegodkendelse, for den tekniske tjeneste.
3. Den kompetente tekniske tjeneste undersøger, om den koblingsanordning,
for hvilken der foreligger en typegodkendelse, er egnet til den traktortype,for hvilken der ansøges om standardtypegodkendelse. Den undersøgernavnlig, om fastgørelsen af koblingsanordningen svarer til den, der blevfremstillet til EØF-typegodkendelse.
4. Indehaveren af EØF-standardtypegodkendelsen kan ansøge om udvidelse af
denne godkendelse med andre koblingsanordningstyper.
5. Dekompetentemyndighederindrømmerdenneudvidelsepåfølgendebetin-
gelser:
5.1. der foreligger en EØF-typegodkendelse for denne nye type koblingsanord-
ning
5.2. den er egnet til den traktortype, for hvilken der ansøges om udvidelse af
EØF-standardtypegodkendelse
5.3. koblingsanordningens fastgørelse på traktoren svarer til den, der blev frem-
stillet ved EØF-typegodkendelsen.
6. Ved hver meddelelse, nægtelse eller udvidelse af en standardtypegodken-
delse føjes der et skema i overensstemmelse med modellen i tillæg 5 tilEØF-standardtypegodkendelsesskemaet.
7. IndgivesderansøgningomEØF-standardtypegodkendelseforentraktortype
samtidig med ansøgning om EØF-typegodkendelse for en bestemt typekoblingsanordning, for hvilken der ansøges om EØF-standardtypegodken-delse, finder nr. 2 og 3 ikke anvendelse.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 126
▼B
Tillæg 7
MODEL

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 127
▼B
BILAG V
ANBRINGELSESSTED OG -MÅDE FOR FORESKREVNE SKILTE OG
PÅSKRIFTER PÅ TRAKTORCHASSISET
1. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
1.1. Enhver landbrugs- og skovbrugstraktor skal være forsynet med et skilt
of påskrifter som beskrevet i de følgende punkter. Dette skilt og dissepåskrifter anbringes af fabrikanten eller dennes repræsentant.
2. FABRIKATIONSSKILT
2.1. Et fabrikationsskilt af udseende som vist i tillægget til dette bilag skal
være solidt fastgjort på et iøjnefaldende og let tilgængeligt sted, somindgår i en køretøjsdel, der normalt ikke udskiftes i køretøjets levetid;fabrikationsskiltet skal være let læseligt og omfatte følgende angivelseranbragt på en måde, så de ikke kan udslettes og i følgende orden:
2.1.1. Fabrikantens navn.2.1.2. Traktortype (og i givet fald model).2.1.3. EØF-standardtypegodkendelsesnummer.
Dette nummer er sammensat af bogstavet lille »e« efterfulgt af et tal
eller de bogstaver, der kendetegner det land, der har udstedt EØF-stan-dardtypegodkendelsen (1 for Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4forNederlandene, ►
A15forSverige, ◄6forBelgien,9forSpanien,
11forDetForenedeKongerige, ►A112forØstrig, ◄13forLuxem-
bourg,►A117 for Finland, ◄18 for Danmark, 21 for Portugal, EL
forGrækenland,IRLforIrland)ogdetgodkendelsesnummer,dersvarertil nummeret på standardtypegodkendelsesskemaet for køretøjstypen.Mellembogstavet»e«ogdettalellerdebogstaver,derkendetegnerdetland,derharudstedtEØF-standardtypegodkendelsen,samtmellemdettetal eller disse bogstaver og standardtypegodkendelsesnummeret skal dervære en asterisk.
2.1.4. Traktorens identifikationsnummer.2.1.5. Øvre og nedre grænse for den største tilladte totalmasse for traktoren,
specificeret efter dæktype.
2.1.6. Øvreognedregrænsefordenstørstetilladtemassefortraktorenpåhver
aksel, specificeret efter dæktype; disse oplysninger skal gives i række-følge fra for til bag.
2.1.7. Påhængskøretøjets teknisk tilladelige masse, jf. bilag I, punkt 1.7.2.1.8. Medlemsstaterne kan kræve, at for så vidt angår traktorer, der markeds-
førespåderesområde,udoverfabrikantensnavnangives,ihvilketlandtraktorerne er endeligt samlet, når den endelige samling foregår i etandetlandendfremstillingslandet,forsåvidtsomderikkeertaleomenaf Fællesskabets medlemsstater.
2.2. Fabrikanten kan anbringe supplerende angivelser under eller ved siden
af de foreskrevne påskrifter, uden for et klart afgrænset rektangel, derikke indeholder andet end de i punkterne 2.1.1 til 2.1.7 foreskrevneangivelser (se nedenstående eksempel på fabrikationsskilt).
3. TRAKTORENS IDENTIFIKATIONSNUMMER
Traktorens identifikationsnummer er en struktureret kombination af
skrifttegn, som fabrikanten tildeler hver traktor. Det har til formål i enperiodepå;30år—udenanvendelseafyderligereangivelser—atgøredet muligt med fabrikantens bistand entydigt at identificere enhvertraktor og navnlig typen.
3.1. Det skal anføres på fabrikationsskiltet såvel som på chassiset (stellet),
eller på en tilsvarende del af køretøjet.
3.1.1. Det skal så vidt muligt stå på en enkelt linje.3.1.2. Detskalanførespåchassisetellerentilsvarendedelforanpåhøjreside
af traktoren.
3.1.3. Det skal anbringes på et klart synligt og tilgængeligt sted ved f.eks.
udhamringellerstemplingpåensådanmåde,atdetikkekanslettesellerslides.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 128
▼B
4. SKRIFTTEGN
4.1. Foralledeipunkterne2og3fastsattepåskrifterskallatinskebogstaver
ogarabertalanvendes.Dogskaldelatinskebogstaver,derbenyttestildei punkterne 2.1.1 og 3 fastsatte angivelser, være versaler.
4.2. Ved angivelse af køretøjets identifikationsnummer gælder følgende:4.2.1. BenyttelseafbogstaverneI,OogQsamtaftankestreger,asteriskereller
andre særlige tegn, er ikke tilladt.
4.2.2. Bogstaver og tal skal mindst være af følgende højde:4.2.2.1. 7 mm for skrifttegn, som anbringes direkte på chassiset (stellet, det
selvbærende karrosseri eller en tilsvarende del af køretøjet).
4.2.2.2. 4 mm for skrifttegn, som anbringes på fabrikationsskiltet.
Eksempel på fabrikationsskilt
Nedenståendeeksempelsigerintetom,hvilkeoplysninger,derreeltskalværeanførtpåfabrikationsskiltet,
men er udelukkende tænkt som et vejledende eksempel

1989L0173 —DA—01.01.1995 — 001.001 — 129
▼B
Tillæg
MODEL

1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 130
▼B
BILAG VI
BETJENINGSORGAN TIL PÅHÆNGSKØRETØJETS BREMSER OG
BREMSEFORBINDELSE MELLEM TRAKTOR OG PÅHÆNGSKØ-
RETØJ
1. Når traktoren er forsynet med et betjeningsorgan til et påhængskøretøjs
bremser, skal dette være hånd- eller fodbetjent og gradueret og betjenes fraførerpladsenogmåikkekunnepåvirkesafbetjeningenafdisseanordninger.
Såfremt traktoren er forsynet med et pneumatisk eller hydraulisk forbindel-
sessystem mellem denne og påhængskøretøjets masse, må der kun være etbetjeningsorgan til bremsning af hele køretøjet.
2. Der kan anvendes følgende bremsetyper, hvis karakteristika er fastsat i
definitionerneibilagItildirektiv76/432/EØFomlandbrugs-ogskovbrugs-hjultraktorers bremsning.
Anordningen skal være udformet og udført således, at traktorens funktion
ikke påvirkes i tilfælde af, at betjeningsorganet til påhængskøretøjetsbremser svigter eller ikke fungerer normalt, eller hvis sammenkoblingenbrister.
3. Når forbindelsen mellem traktor og påhængskøretøj er hydraulisk eller
pneumatisk, skal den endvidere opfylde en af følgende betingelser:
3.1.Hydraulisk forbindelse:
Den hydrauliske forbindelse skal være af typen med én slange.Tilslutningen skal være i overensstemmelse med standard ISO/DIS/5676 af
1983, idet hankoblingen skal være anbrangt på traktoren.
Aktivering af betjeningsorganet skal give nultryk på sammenkoblingsstedet
i betjeningsorganets neutralstilling, og driftstrykket skal ligge mellemmindst 10 og højst 15 megapascal.
Energikilden må ikke kunne frakobles motoren.
3.2.Pneumatisk forbindelse:
Forbindelsen mellem traktor og påhængskøretøj skal være af typen med to
slanger, en automatisk og en direkte bremseforbindelse, der aktiveres vedøget tryk.
SammenkoblingenskalværeioverensstemmelsemedISO-standard1728af
1980.
Aktiveringen af betjeningsorganet skal på sammenkoblingsstedet give et
driftstryk på mellem mindst 0,65 og højst 0,8 megapascal i påhængskøre-tøjet.
1989L0173 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 131
▼B
Tillæg
MODEL