1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1626/94
af27.juni1994
omtekniskeforanstaltningertilbevarelseaffiskeressourcerneiMiddelhavet
(EFT L 171 af 6.7.1994, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 1075/96 af 10. juni 1996 L 142 1 15.6.1996
►M2 Rådets forordning (EF) nr. 782/98 af 7. april 1998 L 113 6 15.4.1998
►M3 Rådets forordning (EF) nr. 1448/1999 af 24. juni 1999 L 167 7 2.7.1999
►M4 Rådets forordning (EF) nr. 812/2000 af 17. april 2000 L 100 3 20.4.2000
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1626/94
af27.juni1994
om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i
Middelhavet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),
og
ud fra følgende betragtninger:Der er ikke i løbet af de første ti år, hvor den fælles fiskeripolitik er
blevet anvendt, fastsat EF-regler for bevarelse og forvaltning affiskeressourcerne i Middelhavet, idet dette havområdes særlige karaktergør det vanskeligt at indføre ordninger, som svarer til dem, der har væretgældende for Atlanterhavet og Nordsøen siden 1983;
imidlertid bør der nu gøres noget ved de konkrete ressourceproblemer i
Middelhavet ved, at der indføres en harmoniseret forvaltning, der ertilpasset situationen i Middelhavsområdet og tager højde for de
gældende nationale bestemmelser, og som samtidig indebærer sådanne
afbalancerede og eventuelt gradvise justeringer af disse bestemmelser,som beskyttelsen af bestandene nødvendiggør;
endvidere bør Fællesskabet sammen med alle kystlandene søge iværksat
en fælles politik for forvaltning og udnyttelse af fiskeressourcerne iMiddelhavet; i øvrigt omfatter forvaltningsordningen i denne forordningaktiviteter i forbindelse med fiskeri i Middelhavet, der udføres af
fartøjer, som fører et tredjelands flag ien EF-havn;
det bør forbydes at anvende redskaber iMi ddelhavet, som iekstrem grad
medvirker til at forringe havmiljøet og bestandenes tilstand; i en del af
kystzonen bør der kun anvendes meget selektive redskaber, som brugesaf småfiskere; som en undtagelse fra det geografiske anvendelsesområdefor Rådets forordning (EØF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om tekniskeforanstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne (
4) gælder dens
bestemmelser om drivgarn og snurpenot allerede i Middelhavet;
der bør fastlægges specifikationer, herunder mindstemaskestørrelser, for
de vigtigste redskabstyper, der anvendes i Middelhavet, samt mind-
stemål for bestemte fiske-, krebsdyr- og bløddyrarter og andre
fiskerivarer, der er specielle for Middelhavet, for at undgå overfiskning;
ud fra samme betragtning er det vigtigt at beskytte områder med høj
koncentration af ungfisk under hensyntagen til disse områders specifikkebiologiske forhold for at undgå, at der sker en massiv fangst af fisk, somikke opfylder de fastlagte mindstemål; desuden bør de lovgivendemyndigheder i Fællesskabet og medlemsstaterne tage hensyn til
specielle sårbare eller truede arters og områders særlige behov, når de
fastsætter regler for fiskeriet i Middelhavet;
for ikke at skade den videnskabelige forskning bør denne forordning
ikke anvendes for fiskeri i forskningsøjemed;
der bør være mulighed for at anvende nationale foranstaltninger, som
supplerer eller er mere vidtgående end mindstekravene i denneforordning, eller som giver forskrifter for forbindelserne mellem de1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 5 af 9. 1. 1993, s. 6 og
EFT nr. C 306 af 12. 11. 1993, s. 10.
(2) EFT nr. C 255 af 20. 9. 1993, s. 237.
(3) EFT nr. C 201 af 26. 7. 1993, s. 27.
(4) EFT nr. L 288 af 11. 10. 1986, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3919/92 (EFT nr. L 397 af 31. 12. 1992, s. 1).
▼B
forskellige aktører inden for fiskerisektoren; sådanne foranstaltninger
kan opretholdes eller indføres på betingelse af, at Kommissionen harundersøgt, om de er forenelige med fællesskabsretten og i overens-
stemmelse med den fælles fiskeripolitik;
nationale foranstaltninger, som tillades i henhold til denne forordning,
bør accepteres i et begrænset tidsrum og på en måde, som sikrer, at denegative virkninger for ressourcerne og EF-fiskernes aktiviteter bliver
mindst mulige;
i henhold til artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af
20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akva-kultur (
1), skal medlemsstaterne sikre, at ikke-erhvervsmæssigt fiskeri
ikke er til fare for bevarelsen og forvaltningen af de ressourcer, der er
omfattet af den fælles fiskeripolitik; denne pligt er af særlig betydning iforbindelse med Middelhavet, da aktiviteterne er meget omfattende idette hav, og det er vigtigt at begrænse de eventuelle negative følger forfiskeressourcernes tilstand;
Fællesskabet har undertegnet De Forenede Nationers havretskonvention,
der opstiller principper for og bestemmelser om bevarelse og forvaltningaf havets levende ressourcer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning finder anvendelse på alt fiskeri og alle dertil
knyttede aktiviteter, som udøves på den del af medlemsstaternes område
og i de farvande i Middelhavet, der ligger øst for 5º 36 ′vestlig længde,
med undtagelse af laguner og damme, og som hører under medlems-staternes højhedsområde eller jurisdiktion. Den finder ligeledesanvendelse på sådanne aktiviteter, som EF-fartøjer udøver i Middelhavetuden for disse farvande.
2. For de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, herunder ikke-
erhvervsmæssigt fiskeri, kan medlemsstater med kyst ud til Middelhavetlovgive ved at træffe foranstaltninger, som supplerer eller er merevidtgående end mindstekravene i denne forordning, og som er ioverensstemmelse med fællesskabsretten og den fælles fiskeripolitik.
Når medlemsstaterne træffer sådanne foranstaltninger, skal de drage
omsorg for at bevare sårbare eller truede arter og områder, især dem, derer opført ibi lag I.
3. Kommissionen underrettes om alle planer om indførelse eller
ændring af nationale foranstaltninger til bevarelse og forvaltning afressourcerne så betids, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil ioverensstemmelse med fremgangsmåden iarti kel 14 iforordni ng (EØF)nr. 3094/86.
Artikel 2
1. Det er forbudt at anvende giftige, bedøvende og ætsende stoffer,
apparater til frembringelse af elektriske udladninger samt sprængstoffertil fiskeri og at opbevare sådanne om bord.
2. Det er forbudt at anvende»andreaskors«og lignende slæbered-
skaber til koralfiskeri samt tryklufthamre og andre slagredskaber tilfiskeri af boremuslinger.
3. Det er forbudt at anvende indespærringsgarn og slæberedskaber,
der sættes fra et fartøj og håndteres fra kysten (landdragningsvod), efterden 1. januar 2002, medmindre Rådet med kvalificeret flertal på forslagaf Kommissionen træffer anden afgørelse på baggrund af videnskabeligeoplysninger, hvoraf det fremgår, at anvendelsen af sådanne redskaberikke indvirker negativt på ressourcerne.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 3
(1) EFT nr. L 389 af 31. 12. 1992, s. 1.
▼B
Artikel 3
1. Det er forbudt at anvende trawl, vod eller lignende redskaber inden
for en kystzone på 3 sømil eller på en vanddybde under 50 m, hvis ensådan dybde nås tættere på kysten, uanset slæbe- eller indhalings-
metoden, med forbehold af dispensation fastsat i den nationale
lovgivning i tilfælde, hvor kystzonen på 3 sømil ikke ligger inden formedlemsstaternes territorialfarvand.
Dog kan ethvert fiskeredskab, der anvendes inden for en kortere afstand
fra kysten end den iførste afsni t fastsatte, og som anvendes ioverensstemmelse med den nationale lovgivning, der var i kraft pr. 1.januar 1994, anvendes indtil den ►
M331. maj 2000 ◄, med
undtagelse af dobbeltspand, der kan anvendes indtil den 31. december
2002, medmindre Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-
sionen træffer anden afgørelse på baggrund af videnskabeligeoplysninger, hvoraf det fremgår, at anvendelsen af sådanne redskaberikke indvirker negativt på ressourcerne.
2. Uanset stk. 1 er det tilladt at anvende slæbevod til fangst af
skaldyr, uanset afstand fra kysten og vanddybde, såfremt fangsten afandre arter end skaldyr ikke overstiger 10 % af den samlede vægt af hele
fangsten.
3. Det er forbudt at anvende bundtrawl, vod eller lignende redskaber
til fiskeri hen over posidonia-bevoksninger (Posidonia oceanica) eller
andre marine frøplanter.
4. Det er forbudt at anvende nogen form for not inden for en kystzone
på 300 m eller en vanddybde på 30 m, hvis en sådan dybde nås tætterepå kysten.
Artikel 3a
1. Det er forbudt at drive notfiskeri efter tun:
— for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Adriaterhavet,
fra 1. maj til 31. maj i hele Middelhavet og fra 16. juli til 15. august iMiddelhavet bortset fra Adriaterhavet
— for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Middelhavet
bortset fra Adriaterhavet, fra 16. juli til 15. august i hele Middelhavetog fra 1. maj til 31. maj i Adriaterhavet.
Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer, der fører deres flag eller er
registreret i dem, overholder dette stykke.
Ved anvendelsen af denne forordning afgrænses Adriaterhavet mod syd
af en linje, der går fra den albansk-græske grænse til Cape Santa MariadiLeuca.
2. Det er forbudt at bruge flyvemaskiner eller helikopter til støtte for
tunfiskeri i perioden fra den 1. til den 30. juni.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne udarbejder en liste over beskyttede zoner, hvor
fiskeriet er underlagt begrænsninger, der er indført af biologiske årsager,der er karakteristiske for disse zoner.
2. De berørte medlemsstaters kompetente myndigheder fastsætter en
liste over fiskeredskaber, der må anvendes i beskyttede zoner, samtpassende tekniske forholdsregler under hensyn til de relevante bevarel-sesformål og ioverensstemmelse med denne forordni ngs bestemmelser.
3. De i stk. 1 og 2 nævnte oplysninger meddeles Kommissionen, som
videresender dem til de andre medlemsstater.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 4
▼M2
▼M4
▼M2
▼B
▼B
Artikel 5
1. Medlemsstaterne fastsætter restriktioner med hensyn til de
vigtigste redskabstypers tekniske specifikationer i overensstemmelse
med de mindstekrav, der er anført i bilag II.
2. De restriktioner, der er omhandlet i stk. 1, meddeles Kommis-
sionen i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3.
Under udøvelsen af sine beføjelser i medfør af artikel 14 i forordning
(EØF) nr. 3094/86 tager Kommissionen hensyn til arten af det fiskeri,
som er karakteristisk for de pågældende farvande.
Artikel 5a
1. Det er forbudt at fiske efter almindelig tun med flydeline uden
forankring fra fartøjer af en længde på over 24 m i perioden 1. juni til
31. julihvert år.
2. Ved anvendelsen af denne artikel gælder den længde, der er
fastlagt af ICCAT, og som er anført ibi lag V.
Artikel 6
1. Det er forbudt at anvende trawl og lignende slæberedskaber,
hildingsgarn og indespærringsgarn, samt at opbevare sådanne om bord,medmindre maskestørrelsen i den del af redskabet, hvor maskestørrelsener mindst, svarer til eller er større end en af de mindstemaskestørrelser,der er opregnet ibi lag III.
Dog kan ethvert fiskeredskab med mindre mindstemaskestørrelse end de
i bilag III fastsatte anvendes i overensstemmelse med den nationale
lovgivning, der var i kraft pr. 1. januar 1994, indtil den ►
M331. maj
2000◄, medmindre Rådet med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen træffer anden afgørelse på baggrund af videnskabeligeoplysninger, hvoraf det fremgår, at anvendelsen af sådanne redskaber
ikke indvirker negativt på ressourcerne.
2. Maskestørrelsen fastsættes efter proceduren i Kommissionens
forordning (EØF) nr. 2108/84 (
1).
3. Ved redskabernes længde forstås overtællens længde. Ved
redskabernes højde forstås maskernes samlede højde (knuder indbe-
fattet), når de i våd tilstand holdes strakt vinkelret på flådlinen.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan forbyde, at landinger foregår uden for steder, der
er specielt beregnet eller anerkendt hertil. Vedtager medlemsstaternesådanne foranstaltninger, meddeler de det straks til Kommissionen, somunderretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 8
1. Fisk, krebsdyr, bløddyr og andre fiskerivarer betragtes som
undermålere, hvis de er mindre end det mindstemål, der er fastsat ibilag IV for den pågældende art.
Størrelsen af fisk, krebsdyr og bløddyr måles i overensstemmelse med
artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3094/86, medmindre andet erfastsat i bilag IV. Er mere end én metode til måling af mindstestørrelsen
tilladt, betragtes fisk, krebsdyr eller bløddyr som havende det korrekte
mål, hvis de ved mindst en af målingerne er større end det relevantemindstemål.
2. Mindstemål for koraller, søpindsvin, søpølser og svampe fastsættes
efter proceduren itraktatens arti kel 43.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 5
(1) EFT nr. L 194 af 24. 7. 1984, s. 22.▼M1
▼B
▼B
3. Fisk, krebsdyr, bløddyr og andre fiskerivarer, som ikke opfylder
mindstemålene, må ikke beholdes om bord, omlades, landes, trans-porteres, oplagres, sælges, frembydes eller udbydes til salg.
Artikel 9
Denne forordning gælder ikke for industri, som udelukkende drives med
henblik på videnskabelige undersøgelser, som udføres med tilladelse fra
en eller flere medlemsstater og under dennes eller disses myndighed, ogsom på forhånd er meddelt Kommissionen.
Artikel 10
Når Kommissionen udøver sine beføjelser i henhold til denne forord-
ning, f.eks. når den forbereder forslag til foranstaltninger på områder,som allerede er dækket af aftaler mellem erhvervsdrivende inden forfiskeriet, skal den indhente udtalelser fra de erhvervsorganisationer, derrepræsenterer dem.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 6
▼B
BILAG I
SÅRBAREELLERTRUEDEARTEROGOMRÅDER
ARTER:
Alle havlevende arter af
— pattedyr (Cetacea og Pinnipedia)
— fugle
— skildpadder (Cheloniidae)— fisk,
der lever i Middelhavsområdet, og som er anført i bilag I og II til konventionen
om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, der blev tiltrådt ved beslutning
82/461/EØF (
1), eller i bilag II til konventionen om beskyttelse af Europas vilde
dyr og planter samt naturlige levesteder, der blev tiltrådt ved beslutning 82/72/
EØF (2).
OMRÅDER:
— vådområder ved kysterne
— bevoksninger af marine frøplanter.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 7
(1) EFT nr. L 210 af 19. 7. 1982, s. 10.
(2) EFT nr. L 38 af 10. 2. 1982, s. 1.
▼B
BILAG II
MINDSTEKRAVTILDEVIGTIGSTEREDSKABSTYPERSSPECIFIKA-
TIONER
Trawl(flydetrawlogbundtrawl)
— Der må kun anvendes de former for indre eller ydre afdækning af fangstposen,
der er tilladt i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3440/84 (1).
Skraber
— Skraberens bredde må højst være 4 m; dette gælder dog ikke for skrabere til
svampefiskeri (gagava).
Not(inkl.lampara)
— Nettet må højst være 800 m langt og 120 m højt, undtagen for tunnots
vedkommende.
Bundsattegarn(hildings-ogindfiltringsgarn)ogtoggergarn
— Bundsatte garn må ikke have en højde på mere end 4 m.
— Hvert fartøj må højst sætte 5 000 m bundgarn og må ikke have mere om bord.
Langline(faststående)
— Hvert fartøj må højst sætte 7 000 m line og må ikke have mere om bord.
Langline(flydende)
— Hvert fartøj må højst sætte 60 km line og må ikke have mere om bord.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 8
(1) EFT nr. L 318 af 7. 12. 1984, s. 23.
▼B
BILAG III
MINDSTEMASKESTØRRELSER
Slæberedskaber (bundtrawl, flydetrawl (1), forankret vod
osv.): 40 mm
Not: 14 mm
(1) Ved fiskeri med flydetrawl efter sardin og ansjos er mindstemaskestørrelsen 20 mm, hvis
de nævnte arter udgør mindst 70 % af fangsten efter sortering.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 9
▼B
BILAG IV
MINDSTEMÅL
Arter Mindstemål
FISK
Dicentrarchus labrax 23 cm
Diplodus spp. 15 cm
Engraulis encrasicolus (*) 9 cm
Epinephelus spp. 45 cm
Lophius spp. 30 cm
Merluccius merluccius 20 cm
Mugil spp. 16 cm
Mullus spp. 11 cm
Pagellus spp. 12 cm
Pagrus pagrus 18 cm
Polyprion americanus 45 cm
Scomber scombrus 18 cm
Solea vulgaris 20 cm
Sparus aurata 20 cm
Tun (Thunnus thynnus) 70 cm eller 6,4 kg (**)Trachurus spp. 12 cm
Xiphias gladius ►
M2 (***)◄ 120 cm
KREBSDYR
Homarus gammarus 85 mm rygskjold
240 mm totallængde
Nephrops norvegicus 20 mm rygskjold
70 mm totallængde
Palinuridae 240 mm totallængde
BLØDDYR
Pecten spp. 100 mm
Venerupis spp. 25 mm
Venus spp. 25 mm
(*) Medlemsstaterne kan for denne arts vedkommende anvende antal fisk pr. kilo i stedet
for mindstemålet.
►M4(**) Ved utilsigtet fangst gælder bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, dog ikke for
fisk, der antalsmæssigt udgør højst 15 %, og som vejer mellem 3,2 kg og 6,4 kg. ◄
►M2(***)◄Længden beregnes som en lige linje målt fra spidsen af underkæben til
enden af den korteste stråle ihalefi nnen.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 10
▼M4
▼B
▼M1
BILAG V
ICCAT'sdefinitionaffartøjerslængde:
— For fiskerfartøjer, der er bygget efter den 18. juli 1982, 96 % af den totale
længde målt på en vandlinje, som ligger 85 % af den mindste dybde
(moulded) over kølens overkant, eller længden fra forstævnens forkant til
rorstammens midte på nævnte vandlinje, såfremt denne længde er større. I
skibe konstrueret med styrlastighed skal den vandlinje, på hvilken længden
måles, være parallel med konstruktionsvandlinjen.
— For fiskerfartøjer, der er bygget inden den 18. juli 1982, længden som opført i
de nationale skibsregistre eller i enhver anden dokumentation vedrørende
fartøjet.1994R1626 — DA — 21.04.2000 — 003.001 — 11