2009R1060 — DA — 23.05.2014 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (EØS-relevant tekst) (EFT L 302, 17.11.2009, p.1)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1060/2009

af 16. september 2009

om kreditvurderingsbureauer

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank ( 2 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Kreditvurderingsbureauer spiller en afgørende rolle på de globale værdipapir- og bankmarkeder, da deres kreditvurderinger anvendes af investorer, låntagere, udstedere og regeringer som hjælp til at træffe investerings- og finansieringsbeslutninger på et oplyst grundlag. Kreditinstitutter, investeringsselskaber, forsikrings-, livsforsikrings- og genforsikringsselskaber, institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) og arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser kan anvende disse kreditvurderinger som grundlag for beregningen af deres kapitalkrav til solvensmæssige formål eller for risikoberegningen i forbindelse med deres investeringsaktivitet. Kreditvurderinger har således en stor betydning for markedernes funktion og investorers og forbrugeres tillid. Det er derfor vigtigt, at kreditvurderingsaktiviteter udføres i overensstemmelse med principperne om integritet, gennemsigtighed, ansvarlighed og god ledelse for at sikre, at kreditvurderinger, der anvendes i Fællesskabet, er uafhængige, objektive og af tilstrækkelig høj kvalitet. (2) I øjeblikket har de fleste kreditvurderingsbureauer deres hovedsæde uden for Fællesskabet. De fleste medlemsstater regulerer ikke kreditvurderingsbureauernes aktiviteter eller betingelserne for udstedelse af kreditvurderinger. Selv om kreditvurderingsbureauerne har en stor betydning for de finansielle markeder, er de kun på enkelte områder omfattet af fællesskabsretten, bl.a. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation ( 4 ). Derudover er kreditvurderingsbureauerne omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut ( 5 ) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag ( 6 ). Det er derfor vigtigt at fastsætte nogle regler, der sikrer, at alle kreditvurderinger, som udstedes af de kreditvurderingsbureauer, der er registreret i Fællesskabet, er af tilstrækkelig høj kvalitet og udstedes af kreditvurderingsbureauer, der er underlagt strenge krav. Kommissionen vil fortsat samarbejde med sine internationale partnere for at sikre, at de regler, som finder anvendelse på kreditvurderingsbureauer, bringes i overensstemmelse med hinanden. Det bør være muligt at undtage visse centralbanker, der udsteder kreditvurderinger, fra denne forordning, forudsat at de opfylder de relevante gældende betingelser, der sikrer uafhængigheden og integriteten af deres kreditvurderingsaktiviteter, og som er lige så strenge som kravene i denne forordning. (3) Denne forordning bør ikke skabe en generel forpligtelse til, at finansielle instrumenter eller finansielle forpligtelser skal kreditvurderes i henhold til denne forordning. Den bør navnlig ikke forpligte institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) som defineret i Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) ( 7 ) og arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed ( 8 ) til kun at investere i finansielle instrumenter, som er vurderet efter denne forordning. (4) Denne forordning bør ikke skabe en generel forpligtelse til, at finansielle institutioner eller investorer kun må investere i værdipapirer, for hvilke der er blevet offentliggjort et prospekt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel ( 9 ), og Kommissionens forordning (EF) nr. 809/2004 af 29. april 2004 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF for så vidt angår oplysninger i prospekter samt disses format, integration af oplysninger ved henvisning og offentliggørelse af sådanne prospekter samt annoncering ( 10 ), og som kreditvurderes i henhold til denne forordning. Denne forordning bør desuden ikke forpligte udstedere, udbydere eller personer, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, til at indhente kreditvurderinger for værdipapirer, for hvilke der er en pligt til at offentliggøre et prospekt i henhold til direktiv 2003/71/EF og forordning (EF) nr. 809/2004. (5) Et prospekt, der offentliggøres i henhold til direktiv 2003/71/EF og forordning (EF) nr. 809/2004, bør indeholde præcise og tydelige oplysninger om, hvorvidt de respektive værdipapirers kreditvurdering er udstedt af et kreditvurderingsbureau, der er etableret i Fællesskabet og registreret i henhold til denne forordning. Intet i denne forordning bør imidlertid forhindre personer, som er ansvarlige for offentliggørelsen af et prospekt i henhold til direktiv 2003/71/EF og forordning (EF) nr. 809/2004, i at medtage væsentlig information i prospektet, herunder kreditvurderinger der er udstedt i tredjelande og dertil hørende information. (6) Udover at udstede kreditvurderinger og udføre kreditvurderingsaktiviteter, bør kreditvurderingsbureauer ligeledes kunne udføre accessoriske aktiviteter som led i deres virksomhed. Udførelsen af accessoriske aktiviteter bør ikke kompromittere uafhængigheden eller integriteten af kreditvurderingsbureauernes kreditvurderingsaktiviteter. (7) Denne forordning bør gælde for kreditvurderinger, der er udstedt af kreditvurderingsbureauer, som er registreret i Fællesskabet. Hovedformålet med denne forordning er at beskytte de finansielle markeders stabilitet og investorerne. Credit scores, credit scoring-systemer og tilsvarende vurderinger, som knytter sig til forpligtelser opstået ved forbruger-, kommercielle og industrielle relationer, bør ikke falde inden for denne forordnings anvendelsesområde. (8) Kreditvurderingsbureauer bør på frivillig basis anvende adfærdskodeksen for kreditvurderingsbureauer (Code of Conduct Fundamentals for credit rating agencies), der er udstedt af International Organisation of Securities Commissions (»IOSCO-kodeksen«). I en meddelelse fra Kommissionen fra 2006 om kreditvurderingsbureauer ( 11 ) blev Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg (»CESR«), der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 2009/77/EF ( 12 ), opfordret til at overvåge, hvorvidt IOSCO-kodeksen overholdes, og til en gang om året at rapportere herom til Kommissionen. (9) Der var på Det Europæiske Råd den 13. og 14. marts 2008 enighed om en række konklusioner med henblik på at finde en løsning på de væsentligste svagheder, som har vist sig i det finansielle system. En af målsætningerne var at forbedre markedsforholdene og de gældende incitamentsstrukturer, herunder kreditvurderingsbureauernes rolle. (10) Kreditvurderingsbureauerne kritiseres på den ene side for ikke i tide at have givet indikationer om en forværring af markedet i deres kreditvurderinger og på den anden side for ikke i tide at have tilpasset deres kreditvurderinger som reaktion på den stadig forværrede markedskrise. Den bedste måde, hvorpå disse mangler bedst kan korrigeres, er ved hjælp af foranstaltninger vedrørende interessekonflikter, kreditvurderingernes kvalitet, kreditvurderingsbureauernes gennemsigtighed og deres interne ledelsesstruktur og tilsynet med kreditvurderingsbureauernes aktiviteter. Brugerne af kreditvurderinger bør ikke stole blindt på disse vurderinger men bør så vidt muligt bestræbe sig på at foretage deres egne analyser og altid forholde sig passende kritisk over for sådanne kreditvurderinger. (11) Det er nødvendigt at etablere et fælles regelsæt for at forbedre kvaliteten af kreditvurderinger, navnlig vedrørende kvaliteten af kreditvurderinger, der skal anvendes af finansielle institutioner og personer, som er omfattet af harmoniserede regler i Fællesskabet. I mangel af et sådant fælles regelsæt er der en risiko for, at medlemsstaterne træffer divergerende foranstaltninger på nationalt niveau, som vil have en direkte negativ effekt på og skabe forhindringer for et velfungerende indre marked, eftersom kreditvurderingsbureauerne, der udsteder kreditvurderinger til brug for finansielle institutioner i Fællesskabet, vil være underlagt forskellige regler i forskellige medlemsstater. Desuden kan divergerende kvalitetskrav med hensyn til kreditvurderinger føre til forskellige niveauer af investor- og forbrugerbeskyttelse. Derudover bør brugerne have mulighed for at sammenligne kreditvurderinger, som er udstedt i Fællesskabet, med kreditvurderinger, som er udstedt på internationalt plan. (12) Denne forordning bør ikke påvirke anvendelsen af kreditvurderinger for andre personer end dem, der henvises til i denne forordning. (13) Det er ønskværdigt at åbne mulighed for, at kreditvurderinger, der er udstedt i tredjelande, kan anvendes i reguleringsøjemed inden for Fællesskabet, forudsat at de overholder krav, der er lige så strenge som dem, der fremgår af denne forordning. Denne forordning indfører en valideringsordning, der tillader kreditvurderingsbureauer, der er etableret inden for Fællesskabet og registreret i henhold til dens bestemmelser, at validere kreditvurderinger udstedt i tredjelande. Ved valideringen af en kreditvurdering udstedt i tredjelande bør kreditvurderingsbureauet løbende afgøre og kontrollere, om kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelsen af sådanne kreditvurderinger i et tredjeland, opfylder krav, der er lige så strenge som dem, der fremgår af denne forordning, og hvormed der i praksis opnås samme mål og virkninger. (14) For at kunne imødegå bekymringen om, at manglende etablering i Fællesskabet kan være en alvorlig hindring for et effektivt tilsyn, som er af væsentlig interesse for de finansielle markeder i Fællesskabet, bør der indføres en sådan valideringsordning for kreditvurderingsbureauer, som er associeret eller samarbejder tæt med kreditvurderingsbureauer i Fællesskabet. Det kan imidlertid i visse tilfælde være nødvendigt at justere kravet om fysisk tilstedeværelse i Fællesskabet, navnlig for så vidt angår mindre kreditvurderingsbureauer fra tredjelande, som ikke er repræsenteret eller associeret i Fællesskabet. En særlig godkendelsesordning for sådanne kreditvurderingsbureauer bør derfor fastsættes, forudsat at de ikke har systemisk betydning for finansmarkedernes stabilitet eller integritet i en eller flere medlemsstater. (15) Godkendelse bør være mulig, efter at Kommissionen har fastsat ækvivalensen af et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer i forhold til kravene i denne forordning. Den forudsete ækvivalensmekanisme bør ikke automatisk give adgang til Fællesskabet, men bør åbne mulighed for, at kvalificerede kreditvurderingsbureauer fra tredjelande kan blive vurderet individuelt og opnå undtagelse fra nogle af de organisatoriske krav til kreditvurderingsbureauer, der opererer i Fællesskabet, herunder kravet om fysisk tilstedeværelse i Fællesskabet. (16) Denne forordning bør ligeledes kræve, at et kreditvurderingsbureau fra et tredjeland opfylder kriterier, som er generelle forudsætninger for integriteten i dens kreditvurderingsaktiviteter, med henblik på at forebygge, at tredjelandenes kompetente myndigheder eller andre offentlige myndigheder blander sig i kreditvurderingernes indhold, og for at åbne mulighed for en hensigtsmæssig politik for håndtering af interessekonflikter, en rotationsordning for kreditvurderingsanalytikere samt periodisk og løbende offentliggørelse af oplysninger. (17) Velfungerende samarbejdsordninger mellem de kompetente myndigheder i hjemlandet og de relevante kompetente myndigheder for kreditvurderingsbureauer i tredjelande er endnu en vigtig forudsætning for en velfunderet valideringsordning og et ækvivalenssystem. (18) Et kreditvurderingsbureau, som har valideret kreditvurderinger, der er udstedt i et tredjeland, bør være helt og ubetinget ansvarligt for de validerede kreditvurderinger og for opfyldelsen af de relevante betingelser i denne forordning. (19) Denne forordning bør ikke finde anvendelse på kreditvurderinger, som et kreditvurderingsbureau udsteder efter en individuel bestilling og udelukkende til den person, der bestilte dem, og som ikke er bestemt for offentliggørelse eller distribution pr. abonnement. (20) Investeringsanalyser, investeringsanbefalinger og andre udtalelser om værdien af eller prisen for et finansielt instrument eller en finansiel forpligtelse bør ikke anses for kreditvurderinger. (21) En uopfordret kreditvurdering, dvs. en kreditvurdering, der ikke er foretaget efter anmodning fra udstederen eller den kreditvurderede enhed, bør være tydeligt angivet som sådan og adskilles fra bestilte kreditvurderinger på passende vis. (22) For at undgå potentielle interessekonflikter bør kreditvurderingsbureauerne koncentrere deres erhvervsaktiviteter om udstedelse af kreditvurderinger. Et kreditvurderingsbureau bør ikke have tilladelse til at udføre konsulent- eller rådgivningsaktiviteter. Et kreditvurderingsbureau bør især ikke afgive forslag eller anbefalinger om udformningen af strukturerede finansielle instrumenter. Kreditvurderingsbureauer bør dog have mulighed for at levere accessoriske tjenesteydelser, når dette ikke medfører potentielle interessekonflikter i forhold til udstedelsen af kreditvurderinger. (23) Kreditvurderingsbureauer bør anvende vurderingsmetoder, der er stringente, systematiske og tidsmæssigt sammenhængende, og som skal valideres bl.a. på baggrund af relevant historiske erfaring og nærmere efterprøvning (»backtesting«). Et sådant krav bør dog ikke give anledning til indblanding i indholdet af kreditvurderinger og metoder fra de kompetente myndigheders eller medlemsstaternes side. På tilsvarende vis bør kravet om, at kreditvurderingsbureauerne mindst hvert år skal revurdere deres kreditvurderinger, ikke berøre kreditvurderingsbureauernes forpligtelse til at kontrollere kreditvurderingerne løbende og om nødvendigt revurdere disse. Disse krav bør ikke anvendes på en sådan måde, at det forhindrer nye kreditvurderingsbureauer i at komme ind på markedet. (24) Kreditvurderinger bør være velfunderede og solidt underbyggede for at undgå, at der gås på kompromis med kreditvurderingerne. (25) Kreditvurderingsbureauerne bør offentliggøre oplysninger om de metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, som de anvender i deres kreditvurderingsaktiviteter. Offentliggørelsen af oplysninger om modeller bør være så detaljeret, at brugerne af kreditvurderinger modtager tilstrækkelige oplysninger til, at de selv kan udvise den fornødne omhu ved vurderingen af, om de skal stole på disse kreditvurderinger eller ej. Offentliggørelsen af oplysninger om modeller bør dog ikke afsløre følsomme forretningsmæssige oplysninger eller hindre innovation i alvorlig grad. (26) Kreditvurderingsbureauer bør indføre passende interne politikker og procedurer i forhold til de ansatte og andre personer, der beskæftiger sig med kreditvurdering, for således at forebygge, indkredse, eliminere eller styre og offentliggøre interessekonflikter og hele tiden sikre kreditvurderings- og kontrolprocessens kvalitet, integritet og grundighed. Disse politikker og procedurer bør især omfatte de interne kontrolmekanismer og compliancefunktionen. (27) Kreditvurderingsbureauer bør undgå interessekonflikter og i givet fald håndtere sådanne konflikter på passende vis, når de ikke kan undgås, for således at sikre deres uafhængighed. Kreditvurderingsbureauer bør oplyse om eventuelle interessekonflikter i god tid. De bør ligeledes føre registre over alle alvorlige trusler for kreditvurderingsbureauets uafhængighed eller uafhængigheden af de ansatte og andre personer, der beskæftiger sig med kreditvurdering, sammen med de beskyttelsesforanstaltninger, der træffes for at imødegå disse trusler. (28) Et kreditvurderingsbureau eller en gruppe af kreditvurderingsbureauer bør opretholde ordninger for sund virksomhedsledelse. Et kreditvurderingsbureau eller en gruppe af kreditvurderingsbureauer bør ved fastlæggelsen af sine virksomhedsledelsesordninger tage hensyn til behovet for at sikre, at der udstedes kreditvurderinger, der er uafhængige, objektive og af tilstrækkelig høj kvalitet. (29) For at sikre, at kreditvurderingsprocessen foregår uafhængigt af kreditvurderingsbureauets egne forretningsinteresser som selskab, bør kreditvurderingsbureauerne sikre, at der i administrations- eller tilsynsorganet sidder mindst en tredjedel, men ikke mindre end to medlemmer, der er uafhængige på en måde, der er i overensstemmelse med punkt 13 i afsnit III i Kommissionens henstilling 2005/162/EF af 15. februar 2005 om den rolle, der spilles af menige bestyrelsesmedlemmer og medlemmer af tilsynsorganer i børsnoterede selskaber og om udvalg nedsat i bestyrelsen/ledelsesorganet ( 13 ). Det er desuden nødvendigt, at den øverste ledelse, herunder alle uafhængige medlemmer af tilsynsorganet, har tilstrækkelig ekspertise på relevante områder inden for finansielle tjenester. Den medarbejder, som er ansvarlig for compliancefunktionen, bør foretage regelmæssige indberetninger om udførelsen af sine opgaver til den øverste ledelse og administrations- eller tilsynsorganets uafhængige medlemmer. (30) For at undgå interessekonflikter bør godtgørelsen til de uafhængige medlemmer af administrations- eller tilsynsorganet ikke være afhængigt af kreditvurderingsbureauets driftsresultater. (31) Kreditvurderingsbureauer bør afsætte et tilstrækkeligt antal ansatte med passende viden og erfaring til deres kreditvurderingsaktiviteter. Kreditvurderingsbureauerne bør især sikre, at der er afsat passende menneskelige og finansielle ressourcer til udstedelse, kontrol og ajourføring af kreditvurderinger. (32) For at tage hensyn til de særlige forhold for kreditvurderingsbureauer med mindre end 50 ansatte bør de kompetente myndigheder kunne undtage sådanne kreditvurderingsbureauer fra dele af forpligtelserne i denne forordning, for så vidt angår den rolle, som de uafhængige medlemmer af bestyrelsen, compliancefunktionen og rotationsordningen spiller, og såfremt disse kreditvurderingsbureauer kan godtgøre, at de opfylder bestemte betingelser. De kompetente myndigheder bør navnlig undersøge, om et kreditvurderingsbureaus størrelse er fastsat på en sådan måde, at kreditvurderingsbureauet eller en gruppe af kreditvurderingsbureauer undgår at opfylde kravene i denne forordning. Medlemsstaternes kompetente myndigheders anvendelse af undtagelsen bør ske med henblik på at undgå risikoen for en fragmentering af det indre marked og sikre ensartet anvendelse af fællesskabsretten. (33) Langvarige forbindelser med de samme kreditvurderede enheder eller deres tilknyttede tredjeparter kan være til skade for uafhængigheden af analytikere og valideringsansvarlige. Disse analytikere og andre personer bør derfor være omfattet af en passende rotationsordning, der sikrer en gradvis ændring af de analytiske hold og kreditvurderingsudvalgene. (34) Kreditvurderingsbureauer bør sikre, at metoder, modeller og de vigtigste matematiske, korrelationsmæssige og øvrige hypoteser for udarbejdelsen af kreditvurderinger på passende vis holdes ajour og er genstand for en regelmæssig og gennemgribende gennemgang, samt at deres beskrivelser offentliggøres på en måde, der giver mulighed for en omfattende vurdering. I de tilfælde, hvor manglen på pålidelige oplysninger eller kompleksiteten af en ny type finansielle instrumenter, især strukturerede finansielle instrumenter, rejser alvorlige spørgsmål med hensyn til, hvorvidt kreditvurderingsbureauet kan udstede en pålidelig kreditvurdering, bør kreditvurderingsbureauet undlade at udstede en kreditvurdering eller bør trække en eksisterende kreditvurdering tilbage. Ændringer i kvaliteten af den information, der er tilgængelig for tilsyn med en eksisterende kreditvurdering, bør offentliggøres i forbindelse med denne gennemgang, og der bør, hvis det er hensigtsmæssigt, foretages en revurdering af kreditvurderingen. (35) For at sikre kreditvurderingernes kvalitet bør kreditvurderingsbureauer træffe foranstaltninger til at sikre, at de oplysninger, som de anvender i deres kreditvurderinger, er pålidelige. Kreditvurderingsbureauer bør til dette formål herunder være i stand til at påtænke brug af uafhængigt reviderede årsregnskaber og offentlige erklæringer, kontrol foretaget af velrenommerede tredjepartstjenester, stikprøveundersøgelser foretaget af kreditvurderingsbureauerne selv af de oplysninger, der modtages, eller anvende kontraktbestemmelser, hvoraf det klart fremgår, at den kreditvurderede enhed eller dens tilknyttede tredjeparter kan holdes til ansvar, hvis de oplysninger, der leveres i henhold til kontrakten, er bevidst forkerte eller vildledende, eller hvis den kreditvurderede enhed eller dens tilknyttede tredjeparter ikke udviser passende omhu med hensyn til nøjagtigheden af de oplysninger, der leveres i henhold til kontrakten. (36) Denne forordning berører ikke kreditvurderingsbureauernes pligt til at beskytte fysiske personers ret til privatlivets fred i forbindelse med behandlingen af personoplysninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 14 ). (37) Kreditvurderingsbureauerne bør fastlægge egnede procedurer for regelmæssig gennemgang af de metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, som anvendes af kreditvurderingsbureauer, for på passende vis at tage hensyn til ændrede forhold på de underliggende kapitalmarkeder. For at sikre gennemsigtighed bør alle væsentlige ændringer af kreditvurderingsbureauers metoder og praksis, procedurer og processer offentliggøres, inden de træder i kraft, medmindre kreditvurderingerne på grund af ekstreme markedsforhold bør ændres øjeblikkeligt. (38) Et kreditvurderingsbureau bør offentliggøre en passende risikoadvarsel, der omfatter en følsomhedsanalyse af de relevante forudsætninger. Der bør i denne analyse redegøres for, hvorledes forskellige udviklinger i markedet, som berører de parametre, der er indbygget i modellen, kan påvirke kreditvurderingerne (f.eks. volatilitet). Kreditvurderingsbureauer bør sikre, at oplysningerne om de historiske misligholdelsesrater for deres kreditvurderingskategorier er verificerbare og målelige og giver et tilstrækkeligt grundlag for interesserede parter til at forstå de hidtidige resultater for hver kreditvurderingskategori, samt hvorvidt og hvorledes disse kategorier har ændret sig. Hvis en historisk misligholdelsesrate på grund af kreditvurderingens art eller andre forhold bliver utilstrækkelig, statistisk ugyldig eller på anden vis kan vildlede brugerne af kreditvurderingen, bør kreditvurderingsbureauerne give passende afklaringer. Disse oplysninger bør så vidt muligt være sammenlignelige med andre modeller, der anvendes i branchen, for at give investorer mulighed for at sammenligne resultaterne fra forskellige kreditvurderingsbureauer. (39) Med henblik på at styrke gennemsigtigheden af kreditvurderinger samt bidrage til beskyttelsen af investorer bør CESR føre et centralt register med oplysninger om kreditvurderingsbureauernes tidligere resultater og tidligere offentliggjort information om kreditvurderinger. Kreditvurderingsbureauerne bør afgive oplysninger til dette register på en ensartet måde. CESR bør offentliggøre disse oplysninger og bør hvert år udgive et sammendrag af oplysninger om den vigtigste udvikling, der er sket. (40) Under visse omstændigheder kan strukturerede finansielle instrumenter have andre virkninger end traditionelle virksomhedsgældsinstrumenter. Det kan være vildledende for investorer, hvis samme kreditvurderingskategori anvendes for begge typer instrumenter uden yderligere forklaringer. Kreditvurderingsbureauer bør spille en betydelig rolle med hensyn til at gøre brugerne af kreditvurderinger mere bevidste om de særlige forhold, der gør sig gældende i forbindelse med strukturerede finansielle produkter i forhold til traditionelle produkter. Kreditvurderingsbureauer bør derfor klart skelne mellem på den ene side kreditvurderingskategorier, der anvendes når de vurderer strukturerede finansielle instrumenter, og på den anden side kreditvurderingskategorier, der anvendes i forbindelse med andre finansielle instrumenter eller finansielle forpligtelser, ved at tilføje et passende symbol til kreditvurderingskategorien. (41) Kreditvurderingsbureauer bør træffe foranstaltninger for at undgå situationer, hvor udstedere anmoder om en foreløbig vurdering af det pågældende strukturerede finansielle instrument fra en række kreditvurderingsbureauer for at finde frem til det bureau, der giver den bedste kreditvurdering for den foreslåede struktur. Udstedere bør også undgå at anvende en sådan praksis. (42) Kreditvurderingsbureauer bør føre et register over kreditvurderingsmetoderne og regelmæssigt ajourføre eventuelle ændringer samt føre et register over de væsentligste elementer af dialogen mellem den pågældende kreditvurderingsanalytiker og den kreditvurderede enhed eller dens tilknyttede tredjeparter. (43) For at sikre et højt niveau af investor- og forbrugertillid i det indre marked bør kreditvurderingsbureauer, der udsteder kreditvurderinger i Fællesskabet, være omfattet af en registreringsordning. En sådan registrering er den vigtigste forudsætning for, at kreditvurderingsbureauerne kan udstede kreditvurderinger, som skal anvendes i reguleringsøjemed i Fællesskabet. Det er derfor nødvendigt at fastsætte de harmoniserede betingelser og proceduren for meddelelse, suspension og tilbagetrækning af en sådan registrering. (44) Denne forordning bør ikke erstatte den gældende procedure for anerkendelse af eksterne kreditvurderingsinstitutter (»ECAI«), i henhold til direktiv 2006/48/EF. ECAI'er, der allerede er anerkendt i Fællesskabet, bør ansøge om registrering efter denne forordning. (45) Kreditvurderingsbureauer, der registreres af den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, bør have tilladelse til at udstede kreditvurderinger i hele Fællesskabet. Det er derfor nødvendigt at etablere en enkelt registreringsprocedure for hvert kreditvurderingsbureau, der har virkning i hele Fællesskabet. Registreringen af et kreditvurderingsbureau bør få virkning, når den afgørelse, der er truffet af den kompetente myndighed i hjemlandet om at meddele registrering, har fået virkning i medfør af den relevante nationale lovgivning. (46) Det er nødvendigt at etablere et enkelt kontaktpunkt for indgivelse af ansøgninger om registrering. Ansøgningerne om registrering bør indgives til CESR, der på passende vis informerer de kompetente myndigheder i alle medlemsstaterne. CESR bør også rådgive den kompetente myndighed i hjemlandet om, hvorvidt ansøgningen er fuldstændig. Behandlingen af ansøgningerne om registrering bør dog foretages på nationalt niveau af den relevante kompetente myndighed. For på effektiv vis at behandle kreditvurderingsbureauer bør de kompetente myndigheder etablere operationelle netværk (»kollegier«) baseret på en effektiv it-infrastruktur. CESR bør nedsætte et underudvalg, der er specialiseret inden for kreditvurdering af hver aktivklasse, som vurderes af kreditvurderingsbureauerne. (47) Visse kreditvurderingsbureauer består af flere juridiske personer, der sammen danner en gruppe af kreditvurderingsbureauer. Ved registrering af hvert af de kreditvurderingsbureauer, der er en del af en sådan gruppe, bør de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater koordinere behandlingen af de ansøgninger, der indgives af kreditvurderingsbureauer tilhørende samme gruppe, samt beslutningstagningen vedrørende meddelelse af registrering. Det bør dog være muligt at nægte registrering af et kreditvurderingsbureau inden for en gruppe af kreditvurderingsbureauer, når dette kreditvurderingsbureau ikke opfylder kravene til registrering, mens andre medlemmer af en sådan gruppe opfylder alle kravene til registrering efter denne forordning. Da kollegiet ikke bør have beføjelse til at træffe retligt bindende afgørelser, bør de kompetente myndigheder i hjemlandene for medlemmerne af gruppen af kreditvurderingsbureauer hver især træffe en individuel afgørelse om det kreditvurderingsbureau, der er etableret på den pågældende medlemsstats område. (48) Kollegiet bør udgøre den effektive platform for udveksling af tilsynsoplysninger mellem de kompetente myndigheder, koordination af deres aktiviteter og tilsynsforanstaltninger, der er nødvendige for det effektive tilsyn med kreditvurderingsbureauer. Kollegiet bør navnlig lette tilsynet med opfyldelsen af betingelserne for valideringen af kreditvurderinger udstedt i tredjelande, godkendelse, outsourcingaftaler og undtagelser, som fremgår af nærværende forordning. De aktiviteter, der udføres af kollegiet, bør bidrage til den harmoniserede anvendelse af bestemmelserne i denne forordning og til konvergens i tilsynspraksis. (49) Med henblik på at forbedre den praktiske koordination af de aktiviteter, som kollegiet udfører, bør medlemmer af kollegiet udvælge en koordinator af deres midte. Koordinatoren bør lede kollegiets møder, indføre dets skriftlige koordinationsordninger og koordinere dets arbejde. Under registreringsprocessen bør koordinatoren vurdere behovet for at forlænge fristen for behandling af ansøgninger, koordinere denne behandling og arbejde tæt sammen med CESR. (50) Kommissionen nedsatte i november 2008 en gruppe på højt plan, der fik til opgave at vurdere den kommende europæiske tilsynsstruktur inden for finansielle tjenester, herunder CESR's rolle. (51) Den nuværende tilsynsstruktur bør ikke betragtes som en langsigtet løsning på tilsynet med kreditvurderingsbureauer. Kollegier af kompetente myndigheder, som forventes at strømline tilsynssamarbejde og -konvergens i Fællesskabet inden for dette område, er et væsentligt skridt i den rigtige retning, men erstatter muligvis ikke alle fordelene ved et mere konsolideret tilsyn med kreditvurderingsbranchen. Krisen på de internationale finansielle markeder har tydeligt vist, at det er på sin plads yderligere at undersøge behovet for vidtrækkende reformer af regulerings- og tilsynsmodellerne i den finansielle sektor i Fællesskabet. For at kunne opnå den nødvendige grad af tilsynssamarbejde og -konvergens i Fællesskabet og for at understøtte stabiliteten i det finansielle system er der stærkt behov for yderligere vidtrækkende reformer af regulerings- og tilsynsmodellerne i den finansielle sektor i Fællesskabet, og disse bør snarest muligt forelægges af Kommissionen under behørig hensyntagen til de konklusioner, som den 25. februar 2009 blev forelagt af ekspertgruppen under ledelse af Jacques de Larosière. Kommissionen bør snarest muligt og under alle omstændigheder inden den 1. juli 2010 underrette Europa-Parlamentet, Rådet og de andre berørte institutioner om alle resultater i denne forbindelse, og den bør forelægge de lovforslag, som er nødvendige for at løse de problemer, der er konstateret, for så vidt angår tilsynssamarbejdsordningerne. (52) Betydelige ændringer i valideringsordningen, outsourcingaftaler samt åbning og lukning af filialer bør herunder anses for væsentlige ændringer af betingelserne for den første registrering af et kreditvurderingsbureau. (53) Tilsynet med kreditvurderingsbureauer bør føres af den kompetente myndighed i hjemlandet i samarbejde med de kompetente myndigheder i de øvrige berørte medlemsstater, idet der gøres brug af det relevante kollegium og CESR holdes behørigt underrettet. (54) Hjemlandets kompetente myndighed og andre medlemmer af det relevante kollegium bør ikke hæmmes i deres muligheder for at vurdere og overvåge kreditvurderingsbureauets overholdelse af forpligtelserne i denne forordning på grund af, at kreditvurderingsbureauet har indgået outsourcingaftaler. Kreditvurderingsbureauet bør fortsat være ansvarligt for overholdelse af alle forpligtelserne i denne forordning, såfremt det anvender outsourcingaftaler. (55) For at fastholde et højt niveau af investor- og forbrugertillid og give mulighed for det løbende tilsyn med de kreditvurderinger, der udstedes i Fællesskabet, bør de kreditvurderingsbureauer, der har deres hovedsæde uden for Fællesskabet, pålægges at etablere en dattervirksomhed i Fællesskabet for at gøre det muligt at føre effektivt tilsyn med deres aktiviteter i Fællesskabet og gøre effektiv brug af valideringsordningen. Nye aktører bør også tilskyndes til at etablere sig på markedet for kreditvurderingsbureauer. (56) De kompetente myndigheder bør kunne anvende de beføjelser, der er fastlagt i denne forordning, i forbindelse med kreditvurderingsbureauer, personer, som er involveret i kreditvurderingsaktiviteter, kreditvurderede enheder og tilknyttede tredjeparter, tredjeparter, hvortil kreditvurderingsbureauerne har outsourcet visse funktioner eller aktiviteter, og andre personer, der på anden vis har forbindelse til eller er forbundet med kreditvurderingsbureauer eller kreditvurderingsaktiviteter. Sådanne personer bør omfatte aktionærer eller medlemmer af kreditvurderingsbureauers og kreditvurderede enheders administrations- eller tilsynsorganer. (57) Bestemmelserne i denne forordning om tilsynsafgifter bør ikke berøre de relevante bestemmelser i den nationale lovgivning om tilsynsafgifter eller tilsvarende afgifter. (58) Det er hensigtsmæssigt at etablere en mekanisme til at sikre en effektiv håndhævelse af denne forordning. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne bør råde over tilstrækkelige midler til at sikre, at kreditvurderinger, som udstedes i Fællesskabet, udstedes i overensstemmelse med denne forordning. Anvendelsen af disse tilsynsforanstaltninger bør altid koordineres med det relevante kollegium. Foranstaltninger såsom tilbagetrækning af registreringen eller suspension af anvendelsen af kreditvurderinger i reguleringsøjemed bør iværksættes, når de anses for at stå i et rimeligt forhold til den manglende overholdelse af forpligtelserne i denne forordning. De kompetente myndigheder bør i udøvelsen af deres tilsynsbeføjelser tage behørigt hensyn til investorernes interesser og markedernes stabilitet. Eftersom det bør sikres, at kreditvurderingsbureauer bevarer deres uafhængighed, når de udsteder en kreditvurdering, bør hverken de kompetente myndigheder eller medlemsstaterne forsøge at øve indflydelse på kreditvurderingernes indhold og de metoder, som kreditvurderingsbureauerne anvender til udarbejdelsen af kreditvurderinger for at undgå, at kreditvurderingerne bliver kompromitteret. Såfremt et kreditvurderingsbureau udsættes for pression, bør det oplyse Kommissionen og CESR om dette. Kommissionen bør i hvert enkelt tilfælde undersøge, om der skal skrides yderligere ind over for den pågældende medlemsstat på grund af manglende overholdelse af forpligtelserne i denne forordning. (59) Det er ønskeligt at sikre, at beslutningstagning, der er omhandlet i denne forordning, bygger på tæt samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, og vedtagelsen af afgørelser om meddelelse af registrering bør derfor finde sted på grundlag af en aftale. Dette er en nødvendig forudsætning for en effektiv registreringsproces og for tilsynets gennemførelse. Beslutningstagningen bør være effektiv, hurtig og bygge på konsensus. (60) Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør samarbejde for at opnå et effektivt tilsyn og undgå dobbeltarbejde. (61) Det er også vigtigt at sørge for udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med kreditvurderingsbureauer efter denne forordning, og de kompetente myndigheder, der fører tilsyn med finansielle institutioner, og navnlig de der er ansvarlige for forsigtighedstilsyn eller for finansiel stabilitet i medlemsstaterne. (62) Andre kompetente myndigheder i medlemsstaterne end de kompetente myndigheder i hjemlandene bør kunne gribe ind og træffe passende tilsynsforanstaltninger efter at have underrettet CESR og de kompetente myndigheder i hjemlandet og efter at have hørt det relevante kollegium, såfremt de har konstateret, at et registreret kreditvurderingsbureau, hvis vurderinger anvendes på deres område, ikke overholder de forpligtelser, der følger af denne forordning. (63) Medmindre denne forordning fastsætter en særlig procedure for registrering, godkendelse eller tilbagetrækning deraf, vedtagelse af tilsynsforanstaltninger og udøvelse af tilsynsbeføjelser, bør den nationale lovgivning vedrørende sådanne procedurer, herunder anvendte sprog, tavshedspligt og beskyttelse af fortroligheden, finde anvendelse, og kreditvurderingsbureauernes og andre personers rettigheder i henhold til denne lovgivning bør ikke berøres. (64) Det er nødvendigt at gøre de beføjelser, som de kompetente myndigheder har til rådighed, mere ensartede for at opnå, at bestemmelserne håndhæves med lige stor styrke i hele det indre marked. (65) CESR bør sikre en ensartet anvendelse af denne forordning. Det bør forbedre og lette de kompetente myndigheders tilsynsmæssige samarbejde og koordination og udstede retningslinjer, hvor det er hensigtsmæssigt. CESR bør derfor etablere en mæglingsordning og peer review med henblik på at sikre, at de kompetente myndigheder anvender en ensartet praksis. (66) Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og sørge for, at de gennemføres. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning og bør mindst omfatte grov embedsforseelse og manglende fornøden omhu. Det bør være muligt for medlemsstaterne at fastsætte administrative eller strafferetlige sanktioner. CESR bør fastsætte retningslinjer for en ensartet praksis i forbindelse med sådanne sanktioner. (67) Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger mellem kompetente myndigheder, andre myndigheder, organer eller personer bør være i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger som fastsat direktiv 95/46/EF. (68) Denne forordning bør også fastsætte bestemmelser om udveksling af oplysninger med kompetente myndigheder i tredjelande, navnlig dem, der er ansvarlige for tilsynet med de kreditvurderingsbureauer, som er involveret i validering og godkendelse. (69) Alle krav over for kreditvurderingsbureauer i forbindelse med overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, bør rejses i overensstemmelse med den gældende nationale lovgivning om civilretligt ansvar, uden at det berører anvendelsen af fællesskabsretten. (70) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 15 ). (71) Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til under hensyntagen til den internationale udvikling at ændre bilag I og II, hvori fastsættes de specifikke kriterier til vurdering af, hvorvidt kreditvurderingsbureauer overholder deres forpligtelser med hensyn til intern organisation, arbejdsgang, personaleregler, udstedelse af kreditvurderinger og fremlæggelse af oplysninger og til at præcisere eller ændre kriterierne for at afgøre ækvivalensen af tredjelandes retlige og tilsynsmæssige rammer i forhold til kravene i denne forordning. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. (72) Med henblik på at kunne tage højde for yderligere udviklinger på de finansielle markeder, bør Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, som vurderer anvendelsen af denne forordning, navnlig i hvor høj grad kreditvurderingerne benyttes i reguleringsøjemed, og hvorvidt det er hensigtsmæssigt, at kreditvurderingsbureauet modtager vederlag fra den kreditvurderede enhed. På grundlag af denne vurdering bør Kommissionen fremsætte passende lovgivningsmæssige forslag. (73) Kommissionen bør endvidere forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, som vurderer udstedernes incitament til at anvende kreditvurderingsbureauer, der er etableret i Fællesskabet, til en del af deres kreditvurderinger, eventuelle alternativer til »udsteder betaler-modellen«, herunder etableringen af et offentligt fællesskabskreditvurderingsbureau, samt konvergensen af nationale regler om overtrædelser af bestemmelserne i denne forordning. På grundlag af denne vurdering bør Kommissionen fremsætte passende lovgivningsmæssige forslag. (74) Endelig bør Kommissionen forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, som vurderer udviklingen inden for rammerne vedrørende regulering og tilsyn med kreditvurderingsbureauer i tredjelande og virkningerne af denne udvikling og af de i forordningen omhandlede overgangsbestemmelser for finansmarkedernes stabilitet i Fællesskabet. (75) Målet for denne forordning, nemlig at sikre et højt niveau af forbruger- og investorbeskyttelse ved at etablere fælles rammer for kvaliteten af de kreditvurderinger, der udstedes i det indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af den nuværende mangel på national lovgivning og det forhold, at flertallet af kredit-vurderingsbureauer er etableret uden for Fællesskabet, og kan derfor bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

▼M3

Artikel 1

Genstand

Denne forordning indfører en fælles reguleringsstrategi med henblik på at øge integriteten, gennemsigtigheden, ansvarligheden, den gode ledelse og uafhængigheden i de kreditvurderingsaktiviteter, hvilket bidrager til kvaliteten af kreditvurderinger, som udstedes i Unionen, og til at sikre, at det indre marked fungerer på tilfredsstillende vis, samtidig med at der sikres et højt niveau af forbruger- og investorbeskyttelse. Forordningen fastsætter betingelserne for udstedelse af kreditvurderinger og organisations- og adfærdsregler for kreditvurderingsbureauer, herunder for deres aktionærer og selskabsdeltagere, for at øge kreditvurderingsbureauers uafhængighed, undgå interessekonflikter og forbedre beskyttelsen af forbrugere og investorer.

Denne forordning indeholder også forpligtelser vedrørende strukturerede finansielle instrumenter for udstedere, initiativtagere og sponsorer, der er etableret i Unionen.

▼B

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Denne forordning finder anvendelse på kreditvurderinger, der udstedes af kreditvurderingsbureauer registreret i ►M3 Unionen ◄ , og som offentliggøres eller distribueres pr. abonnement.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på:

a) private kreditvurderinger udstedt efter en individuel bestilling og udelukkende til den person, der afgav bestillingen, og som ikke er bestemt for offentliggørelse eller distribution pr. abonnement

b) credit scores, credit scoring-systemer eller tilsvarende vurderinger, som knytter sig til forpligtelser opstået ved forbruger-, kommercielle eller industrielle relationer

c) kreditvurderinger udstedt af eksportkreditagenturer, jf. punkt 1.3 i del 1 i bilag VI, i direktiv 2006/48/EF eller

d) kreditvurderinger, som er udstedt af centralbankerne, og som: i) den kreditvurderede enhed ikke har betalt for ii) ikke er offentliggjort iii) er udstedt i overensstemmelse med principper, standarder og procedurer, der sikrer passende integritet og uafhængighed i kreditvurderingsaktiviteterne som fastsat i denne forordning, samt iv) ikke vedrører finansielle instrumenter udstedt af de pågældende centralbankers medlemsstater.

▼M4 —————

▼B

4. For at sikre ensartet gennemførelse af stk. 2, litra d), kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat i henhold til forskriftsproceduren i artikel 38, stk. 3, og i overensstemmelse med stk. 2, litra d), i denne artikel, træffe en afgørelse, som angiver, at en centralbank falder inden for rammerne af dette litra, og at dets kreditvurderinger derfor er undtaget fra anvendelsen af denne forordning.

Kommissionen offentliggør på sit websted listen over centralbanker, der falder inden for rammerne af stk. 2, litra d), i denne artikel.

Artikel 3

Definitioner

1. I denne forordning forstås ved:

a) »kreditvurdering«: en udtalelse om kreditværdigheden af en enhed, en gælds- eller finansiel forpligtelse, obligation, præferenceaktie eller andet finansielt instrument eller af en udsteder af en sådan gælds- eller finansiel forpligtelse, obligation, præferenceaktie eller et sådant finansielt instrument, der udstedes ved brug af et etableret og defineret klassificeringssystem af kreditvurderingskategorier

b) »kreditvurderingsbureau«: en juridisk person, hvis aktivitet omfatter udstedelse af kreditvurderinger på et professionelt grundlag

c) »hjemland«: den medlemsstat, hvor kreditvurderingsbureauet har sit vedtægtsmæssige hjemsted

d) »kreditvurderingsanalytiker«: en person, der udfører analytiske opgaver, som er nødvendige for udstedelsen af en kreditvurdering

e) »ledende kreditvurderingsanalytiker«: den person, der har hovedansvaret for at udarbejde en kreditvurdering eller for kommunikationen med udstederen i forbindelse med en bestemt kreditvurdering, eller generelt set for kreditvurderingen af finansielle instrumenter, der udstedes af denne udsteder, og eventuelt for udarbejdelsen af henstillinger i forbindelse med sådanne vurderinger til kreditvurderingsudvalget

f) »kreditvurderet enhed«: en juridisk person, hvis kreditværdighed vurderes direkte eller indirekte i kreditvurderingen, uanset om den har anmodet om denne vurdering, og uanset om den har leveret oplysninger med henblik herpå eller ej

▼M3

g) »i reguleringsøjemed«: anvendelsen af kreditvurderinger specifikt med henblik på overholdelse af EU-retten, eller af EU-retten som gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning

▼B

h) »kreditvurderingskategori«: et symbol, som f.eks. et bogstav- eller talsymbol, der kan ledsages af vedføjede identifikationskarakterer, som anvendes ved en kreditvurdering til at angive et relativt mål af risiko for at sondre mellem de risikokarakteristika, der kendetegner de forskellige typer af kreditvurderede enheder, udstedere og finansielle instrumenter eller andre aktiver

i) »tilknyttet tredjepart«: den initiativtager, formidler, sponsor, tjenesteudbyder eller enhver anden part, der har kontakt med kreditvurderingsbureauet på vegne af en kreditvurderet enhed, herunder enhver person, der er direkte eller indirekte forbundet med den kreditvurderede enhed ved et kontrolforhold

j) »kontrol«: den forbindelse, der består mellem en modervirksomhed og en dattervirksomhed, jf. artikel 1 i Rådets direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 om konsoliderede regnskaber ( 16 ), eller en nær forbindelse mellem en fysisk eller juridisk person og en virksomhed

k) »finansielt instrument«: de instrumenter, der er anført i afsnit C i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter ( 17 )

l) »struktureret finansielt instrument«: et finansielt instrument eller andet aktiv, som er resultatet af en securitisationstransaktion eller -ordning, jf. artikel 4, nr. 36), i direktiv 2006/48/EF

m) »gruppe af kreditvurderingsbureauer«: en gruppe af virksomheder, der er etableret i ►M3 Unionen ◄ , og som består af en modervirksomhed og dens dattervirksomheder i den i artikel 1 og 2 i direktiv 83/349/EØF anvendte mening, og virksomheder, mellem hvilke der består en forbindelse som omhandlet i artikel 12, stk. 1, i direktiv 83/349/EØF, og hvis aktivitet omfatter udstedelse af kreditvurderinger. For så vidt angår artikel 4, stk. 3, litra a), omfatter en gruppe af kreditvurderingsbureauer også kreditvurderingsbureauer, der er etableret i tredjelande

n) »øverste ledelse«: den eller de personer, der faktisk leder kreditvurderingsbureauets virksomhed, og administrations- eller tilsynsorganets medlem eller medlemmer

o) »kreditvurderingsaktiviteter«: analyse af data og information samt vurderingen, godkendelsen, udstedelsen og revurderingen af kreditvurderinger

▼M1

p) »kompetente myndigheder« de myndigheder, der udpeges af hver medlemsstat i medfør af artikel 22

▼M3

pa) »kreditinstitut«: et kreditinstitut som defineret i artikel 4, nr. 1, i direktiv 2006/48/EF

pb) »investeringsfirma«: et investeringsselskab som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1, i direktiv 2004/39/EF

pc) »forsikringsselskab«: et forsikringsselskab som defineret i artikel 13, nr. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) ( 18 )

pd) »genforsikringsselskab«: et genforsikringsselskab som defineret i artikel 13, nr. 4, i direktiv 2009/138/EF

pe) »arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse«: en arbejdsmarkedsrelateret pensionskasse som defineret i artikel 6, litra a), i direktiv 2003/41/EF

pf) »administrationsselskab«: et administrationsselskab som defineret i artikel 2, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) ( 19 )

pg) »investeringsselskab«: et investeringsselskab godkendt i overensstemmelse med direktiv 2009/65/EF

ph) »forvalter af alternative investeringsfonde«: FAIF som defineret i artikel 4, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde ( 20 )

pi) »central modpart«: CCP som defineret i Artikel 2, nr. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre ( 21 ), som er tilladt i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 14

pj) »prospekt«: et prospekt, der offentliggøres i henhold til direktiv 2003/71/EF og forordning (EF) nr. 809/2004

▼M3

q) »sektorlovgivning«: EU-retsakter som omhandlet i litra pa)-pj)

r) »kompetente sektormyndigheder«: nationale kompetente myndigheder, som er udpeget efter den relevante sektorlovgivning til at føre tilsyn med kreditinstitutter, investeringsfirmaer, forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber, arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, administrationsselskaber, investeringsselskaber, forvaltere af alternative investeringsfonde, centrale modparter og prospekter.

▼M3

s) »udsteder«: en udsteder som defineret i artikel 2, stk. 1), litra h), i direktiv 2003/71/EF

t) »initiativtager«: et engagementsleverende kreditinstitut som defineret i artikel 4, nr. 41, i direktiv 2006/48/EF

u) »sponsor«: et organiserende kreditinstitut som defineret i artikel 4, nr. 42, i direktiv 2006/48/EF

v) »kreditvurdering af en offentlig låntager«: i) en kreditvurdering, hvor den vurderede enhed er en stat eller en regional eller lokal myndighed i en stat ii) en kreditvurdering, hvor udstederen af en gældsforpligtelse eller finansiel forpligtelse, en obligation eller et andet finansielt instrument er en stat eller en regional eller lokal myndighed i en stat eller en special purpose vehicle for en stat eller for en regional eller lokal myndighed iii) en kreditvurdering, hvor udstederen er et internationalt finansieringsinstitut, som er oprettet af to eller flere stater, og som har til formål at tilvejebringe finansielle midler og yde finansiel bistand til de medlemmer af det internationale finansieringsinstitut, som har eller risikerer at få alvorlige finansieringsproblemer

w) »vurderingsforventning«: en meningstilkendegivelse om en kreditvurderings forventede udvikling på kort sigt, mellemlang sigt eller begge dele.

x) »uopfordret kreditvurdering« og »uopfordret vurdering af offentlige låntagere«: henholdsvis en kreditvurdering eller en vurdering af en offentlig låntager, som et kreditvurderingsbureau har tildelt på anden vis end på opfordring

y) »credit score«: en måling af kreditværdighed foretaget ved at sammenfatte og opstille data i et allerede eksisterende statistisk system eller en allerede eksisterende statistisk model uden noget yderligere væsentligt vurderingsspecifikt bidrag fra en kreditvurderingsanalytiker

z) »reguleret marked«: et reguleret marked som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i direktiv 2004/39/EF, og som er etableret i Unionen

aa) »gensecuritisation«: gensecuritisation som defineret i artikel 4, nr. 40a), i direktiv 2006/48/EF.

▼B

2. For så vidt angår stk. 1, litra a), betragtes følgende ikke som kreditvurderinger:

a) anbefalinger som omhandlet i artikel 1, nr. 3), i Kommissionens direktiv 2003/125/EF ( 22 )

b) investeringsanalyse som defineret i artikel 24, stk. 1, i direktiv 2006/73/EF ( 23 ) og andre former for generelle anbefalinger som f.eks. »køb«, »sælg« eller »behold« i forbindelse med transaktioner med finansielle instrumenter eller finansielle forpligtelser, eller

c) udtalelser om værdien af et finansielt instrument eller en finansiel forpligtelse.

▼M3

3. I denne forordning forstås ved »aktionær« reel ejer som defineret i artikel 3, nr. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF af 26. oktober 2005 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme ( 24 ).

▼B

Artikel 4

Brug af kreditvurderinger

▼M3

1. Kreditinstitutter, investeringsfirmaer, forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber, arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, administrationsselskaber, investeringsselskaber, forvaltere af alternative investeringsfonde og centrale modparter kan kun anvende kreditvurderinger i reguleringsøjemed, hvis de udstedes af kreditvurderingsbureauer, som er etableret i Unionen og registreret i Unionen i overensstemmelse med nærværende forordning.

Indeholder et prospekt en henvisning til en eller flere kreditvurderinger, sikrer udstederen, udbyderen eller den person, der anmoder om optagelse til handel på et reguleret marked, at prospektet også indeholder præcise og tydelige oplysninger om, hvorvidt kreditvurderingerne er udstedt af et kreditvurderingsbureau, der er etableret i Unionen og registreret i henhold til denne forordning.

▼B

2. Et kreditvurderingsbureau, der er etableret i ►M3 Unionen ◄ og registreret i overensstemmelse med denne forordning, anses for at have udstedt en kreditvurdering, når kreditvurderingen er blevet offentliggjort på kreditvurderingsbureauets websted eller på anden vis eller distribueret pr. abonnement og fremlagt og offentliggjort i overensstemmelse med forpligtelserne i artikel 10 med en klar angivelse af, at kreditvurderingen er valideret i overensstemmelse med denne artikels stk. 3.

3. Et kreditvurderingsbureau, der er etableret i ►M3 Unionen ◄ og registreret i overensstemmelse med denne forordning, kan kun validere en kreditvurdering udstedt i et tredjeland, når de kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af en sådan kreditvurdering, opfylder følgende betingelser:

a) kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af den kreditvurdering, der skal valideres, udføres helt eller delvist af det validerende kreditvurderingsbureau eller af kreditvurderingsbureauer tilhørende samme gruppe

▼M3

b) kreditvurderingsbureauet har kontrolleret og er i stand til over for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 ( 25 ), løbende at godtgøre, at tredjelandskreditvurderingsbureauets gennemførelse af kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af den kreditvurdering, der skal valideres, opfylder krav, der er mindst lige så strenge som kravene i artikel 6-12 og bilag I, med undtagelse af artikel 6a, 6b, 8a, 8b, 8c og 11a, punkt 3, litra ba), og punkt 3a og punkt 3b i bilag I, afsnit B.

▼M1

c) de muligheder, som ESMA har for at vurdere og kontrollere, at det kreditvurderingsbureau, der er etableret i tredjelandet, overholder kravene i litra b), er ikke begrænsede

d) kreditvurderingsbureauet stiller på anmodning alle de oplysninger til rådighed for ESMA, der er nødvendige for, at ESMA løbende kan overvåge opfyldelsen af kravene i denne forordning.

▼B

e) der er en objektiv grund til, at kreditvurderingen skal udarbejdes i et tredjeland

f) kreditvurderingsbureauet, som er etableret i et tredjeland, er godkendt eller registreret og underlagt tilsyn i tredjelandet

g) tredjelandets retsforskrifter forhindrer indblanding fra dette tredjelands kompetente myndigheder og øvrige offentlige myndigheder i dette tredjeland i indholdet af kreditvurderingerne og metoderne, og

▼M1

h) der er en hensigtsmæssig samarbejdsaftale mellem ESMA og den relevante tilsynsmyndighed for kreditvurderingsbureauet, som er etableret i et tredjeland. ESMA sikrer, at en sådan samarbejdsaftale mindst angiver: i) mekanismen for udveksling af oplysninger mellem ESMA og den relevante tilsynsmyndighed for kreditvurderingsbureauet, som er etableret i et tredjeland, samt ii) procedurerne for koordination af tilsynsaktiviteterne, for at ESMA løbende kan overvåge de kreditvurderingsaktiviteter, der fører til udstedelse af den validerede kreditvurdering.

▼B

4. En kreditvurdering, der er valideret i henhold til stk. 3, betragtes som en kreditvurdering, der er udstedt af et kreditvurderingsbureau, som er etableret i ►M3 Unionen ◄ og registreret i overensstemmelse med denne forordning.

Et kreditvurderingsbureau, som er etableret i ►M3 Unionen ◄ og registreret i overensstemmelse med denne forordning, må ikke udnytte en sådan validering med henblik på at omgå kravene i denne forordning.

5. Det kreditvurderingsbureau, der i overensstemmelse med stk. 3 har valideret en kreditvurdering udstedt i et tredjeland, bevarer det fulde ansvar for denne kreditvurdering og for opfyldelsen af betingelserne i stk. 3.

6. Når Kommissionen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 6, har anerkendt ækvivalensen af et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer i forhold til kravene i denne forordning, og de i artikel 5, stk. 7, omhandlede samarbejdsaftaler fungerer, er det kreditvurderingsbureau, der validerer kreditvurderinger, der er udstedt i tredjelandet, ikke længere forpligtet til at kontrollere eller godtgøre, at betingelserne i stk. 3, litra g), i denne artikel er opfyldt.

Artikel 5

Ækvivalens og godkendelse baseret på ækvivalens

1. Kreditvurderinger vedrørende enheder, der er etableret i tredjelande, eller finansielle instrumenter, der er udstedt i tredjelande, og som er udstedt af et kreditvurderingsbureau etableret i et tredjeland, kan anvendes i ►M3 Unionen ◄ i henhold til artikel 4, stk. 1, uden at de valideres i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, såfremt:

a) kreditvurderingsbureauet er godkendt eller registreret i og er underlagt tilsyn i tredjelandet

b) Kommissionen har truffet en afgørelse om ækvivalens i henhold til stk. 6 i denne artikel, hvori den anerkender ækvivalensen af dette tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer i forhold til kravene i denne forordning

c) de samarbejdsaftaler, der omhandles i stk. 7 i denne artikel, fungerer

d) de kreditvurderinger, der udstedes af kreditvurderingsbureauet, og bureauets kreditvurderingsaktiviteter ikke er af systemisk betydning for en eller flere medlemsstaters finansmarkeders stabilitet eller integritet og

e) kreditvurderingsbureauet er godkendt i overensstemmelse med stk. 2 i denne artikel.

▼M1

2. Det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau kan ansøge om godkendelse. Ansøgningen indgives til ESMA i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 15.

3. ESMA behandler og træffer afgørelse om ansøgningen om godkendelse efter proceduren i artikel 16. Afgørelsen om godkendelse træffes på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i stk. 1, litra a)-d), i nærværende artikel.

▼B

Afgørelsen om godkendelse meddeles og offentliggøres i overensstemmelse med artikel 18.

▼M1

4. Det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau kan også indgive en ansøgning om undtagelse:

a) på et individuelt grundlag helt eller delvist for forpligtelsen til at opfylde kravene i bilag I, afsnit A, og artikel 7, stk. 4, hvis kreditvurderingsbureauet kan påvise, at disse krav ikke står i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger

b) fra kravet om fysisk tilstedeværelse i Unionen, hvis et sådant krav ville være for byrdefuldt og ikke stå i rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger.

Kreditvurderingsbureauet indgiver en ansøgning om en undtagelse i henhold til første afsnit, litra a) og b), sammen med ansøgningen om godkendelse. I forbindelse med vurderingen af denne ansøgning tager ESMA hensyn til det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureaus størrelse i forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og til arten og omfanget af dets udstedelse af kreditvurderinger samt til betydningen af de kreditvurderinger, der udstedes af kreditvurderingsbureauet, for en eller flere medlemsstaters finansielle markeders stabilitet og integritet. På grundlag af disse betragtninger kan ESMA indrømme det i stk. 1 omhandlede kreditvurderingsbureau en sådan undtagelse.

▼M1 —————

▼B

6. Kommissionen kan træffe en afgørelse om ækvivalens i overensstemmelse med forskriftsproceduren i artikel 38, stk. 3, under henvisning til, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer sikrer, at kreditvurderingsbureauer, der er godkendt eller registreret i det pågældende tredjeland, overholder retligt bindende krav, der er ækvivalente med kravene i denne forordning, og som er underlagt effektivt tilsyn og håndhævelse i det pågældende tredjeland.

Et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer kan anses for at være ækvivalente med denne forordning, hvis de retlige og tilsynsmæssige rammer som et minimum opfylder følgende betingelser:

a) kreditvurderingsbureauer i det pågældende tredjeland er underlagt krav om godkendelse eller registrering og effektiv løbende tilsyn og håndhævelse

▼M3

b) kreditvurderingsbureauerne i det på gældende tredjeland er underlagt retligt bindende bestemmelser, der er ækvivalente med bestemmelserne i artikel 6-12 og bilag I, med undtagelse af artikel 6a, 6b, 8a, 8b, 8c og 11a, punkt 3, litra ba), punkt 3a og punkt 3b i bilag I, afsnit B, og

▼B

c) tredjelandets retsforskrifter forhindrer indblanding fra tredjelandets tilsynsmyndigheder og øvrige offentlige myndigheder i indholdet af kreditvurderingerne og metoderne.

▼M1

For at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder træffer Kommissionen foranstaltninger ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a og med forbehold af betingelserne i artikel 38b og 38c, for at præcisere eller ændre de kriterier, der er angivet i andet afsnit, litra a), b) og c) i nærværende stykke.

7. ESMA etablerer samarbejdsaftaler med de relevante tilsynsmyndigheder i tredjelande, hvis retlige og tilsynsmæssige rammer er blevet anset for at være ækvivalente med denne forordning i henhold til stk. 6. Aftalerne præciserer som et minimum:

a) mekanismen for udveksling af oplysninger mellem ESMA og de relevante tilsynsmyndigheder i de pågældende tredjelande, og

b) procedurerne for samordningen af tilsynsaktiviteterne.

▼M3

8. Artikel 20, 23b, og 24 finder anvendelse på kreditvurderingsbureauer, der er godkendte i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, og på kreditvurderinger, der udstedes af disse bureauer.

▼M3

Artikel 5a

Finansielle institutioners overdrevne afhængighed af kreditvurderinger

1. De i artikel 4, stk. 1, første afsnit, omhandlede enheder skal selv foretage en vurdering af kreditrisikoen og ikke udelukkende eller mekanisk forlade sig på kreditvurderinger, når de skal bedømme en enheds eller et finansielt instruments kreditværdighed.

2. De kompetente sektormyndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med de i artikel 4, stk. 1, første afsnit, omhandlede enheder foretager under hensyntagen til arten, omfanget og kompleksiteten af disses aktiviteter overvågning af, om disses kreditrisikovurderingsprocesser er tilstrækkelige, vurderer anvendelsen af kontraktmæssige henvisninger til kreditvurderinger og tilskynder dem til, om nødvendigt, at afbøde virkningerne af sådanne henvisninger, med henblik på at reducere udelukkende og mekanisk afhængighed af kreditvurderinger på linje med specifik sektorlovgivning.

Artikel 5b

Kreditvurderinger anvendt af de europæiske tilsynsmyndigheder og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici

1. Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (EBA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 ( 26 ), Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (EIOPA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 ( 27 ), og ESMA må ikke henvise til kreditvurderinger i deres retningslinjer, henstillinger og udkast til tekniske standarder, hvis disse henvisninger kan bevirke, at de kompetente myndigheder, de kompetente sektormyndigheder, enhederne som omhandlet i artikel 4, stk. 1, første afsnit, eller andre deltagere på det finansielle marked udelukkende eller mekanisk forlader sig på kreditvurderinger. EBA, EIOPA og ESMA gennemgår derfor deres eksisterende retningslinjer og henstillinger og fjerner, når det er hensigtsmæssigt, alle henvisninger til kreditvurderinger senest den 31. december 2013.

2. Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici ( 28 ) må ikke henvise til kreditvurderinger i sine advarsler og henstillinger, hvis disse henvisninger kan medvirke til, at man udelukkende eller mekanisk forlader sig på kreditvurderinger.

Artikel 5c

Overdreven afhængighed af kreditvurderinger i EU-lovgivningen

Med forbehold af Kommissionens initiativret fortsætter Kommissionen med at vurdere, hvorvidt der er henvisninger til kreditvurderinger i EU-retten, der medfører eller har potentiale til at medføre, at de kompetente myndigheder, de kompetente sektormyndigheder eller enhederne som omhandlet i artikel 4, stk. 1, første afsnit, eller andre deltagere på det finansielle marked udelukkende eller mekanisk forlader sig på kreditvurderinger, med henblik på at fjerne alle henvisninger til kreditvurderinger i EU-retten i reguleringsøjemed, senest den 1. januar 2020, forudsat at der findes frem til og gennemføres passende alternativer til vurdering af kreditrisikoen.

▼B







AFSNIT II

UDSTEDELSE AF KREDITVURDERINGER

Artikel 6

Uafhængighed og forebyggelse af interessekonflikter

▼M3

1. Et kreditvurderingsbureau træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at udstedelsen af en kreditvurdering eller en vurderingsforventning ikke påvirkes af eventuelle eksisterende eller potentielle interessekonflikter eller forretningsrelationer, der berører det kreditvurderingsbureau, som udsteder kreditvurderingen eller vurderingsforventningen, dets aktionærer, ledere, kreditvurderingsanalytikere, ansatte eller enhver anden fysisk person, hvis tjenester stilles til rådighed for eller kontrolleres af kreditvurderingsbureauet, eller enhver person, der er direkte eller indirekte forbundet med bureauet ved et kontrolforhold.

▼B

2. For at sikre, at stk. 1 bliver overholdt, skal kreditvurderingsbureauet overholde kravene i afsnit A og B i bilag I.

▼M3

3. På anmodning af et kreditvurderingsbureau kan ESMA undtage et kreditvurderingsbureau fra at opfylde kravene i bilag I, afsnit A, punkt 2, 5, 6 og 9, og artikel 7, stk. 4, hvis kreditvurderingsbureauet kan godtgøre, at disse krav ikke står i rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af dets virksomhed og arten og omfanget af udstedelsen af kreditvurderinger, og at:

▼B

a) kreditvurderingsbureauet har mindre end 50 ansatte

b) kreditvurderingsbureauet har gennemført foranstaltninger og procedurer, herunder navnlig interne kontrolmekanismer, rapporteringsordninger og foranstaltninger til sikring af uafhængigheden af kreditvurderingsanalytikere og godkendelsesansvarlige, som sikrer den faktiske overholdelse af målene i denne forordning, og

c) kreditvurderingsbureauets størrelse ikke er fastlagt med henblik på, at et kreditvurderingsbureau eller en gruppe af kreditvurderingsbureauer undgår at skulle overholde kravene i denne forordning.

▼M1

Er der tale om en gruppe af kreditvurderingsbureauer, skal ESMA sikre, at mindst ét af kreditvurderingsbureauerne i gruppen ikke er undtaget fra overholdelsen af kravene i bilag I, afsnit A, punkt 2 og 5 og 6, og artikel 7, stk. 4.

▼M3

4. Kreditvurderingsbureauer etablerer, fastholder, håndhæver og dokumenterer en effektiv intern kontrolstruktur for gennemførelse af politikker og procedurer til at forebygge og afhjælpe eventuelle interessekonflikter og til at sikre kreditvurderinger, vurderingsanalytikere og vurderingsteams, der er uafhængige i forhold til aktionærer, administrations- og ledelsesorganer og salgs- og marketingaktiviteter. Kreditvurderingsbureauer etablerer standardforskrifter vedrørende god virksomhedsledelse, organisation og håndtering af interessekonflikter. De overvåger og reviderer disse standardforskrifter med jævne mellemrum for at vurdere deres effektivitet og vurdere, om de bør ajourføres.

Artikel 6a

Interessekonflikter i forbindelse med investeringer i kreditvurderingsbureauer

1. En aktionær eller en selskabsdeltager i et kreditvurderingsbureau, som besidder mindst 5 % af enten kapitalen eller stemmerettighederne i dette kreditvurderingsbureau eller i et selskab, som kan udøve kontrol eller bestemmende indflydelse over det pågældende kreditvurderingsbureau, har forbud mod at:

a) besidde 5 % eller derover af kapitalen i et andet kreditvurderingsbureau

b) have ret eller beføjelse til at udøve 5 % eller derover af stemmerettighederne i et andet kreditvurderingsbureau

c) have ret eller beføjelse til at udpege eller afsætte medlemmer af administrations- eller tilsynsorganet i et andet kreditvurderingsbureau

d) være medlem af administrations- eller tilsynsorganet i et andet kreditvurderingsbureau

e) udøve eller have beføjelse til at udøve kontrol eller bestemmende indflydelse over et andet kreditvurderingsbureau.

Forbuddet i første afsnit, litra a), gælder ikke for kapitalrettigheder i diversificerede kollektive investeringsordninger, herunder forvaltede midler, såsom pensionskasser eller livsforsikring, forudsat at kapitalrettighederne i sådanne ordninger ikke giver aktionæren eller selskabsdeltageren i et kreditvurderingsbureau mulighed for at udøve betydelig indflydelse på forretningsaktiviteterne i disse ordninger.

2. Denne artikel finder ikke anvendelse på investeringer i andre kreditvurderingsbureauer, der tilhører samme koncern af kreditvurderingsbureauer.

Artikel 6b

Den maksimale varighed af kontraktforholdet med et kreditvurderingsbureau

1. Når et kreditvurderingsbureau indgår en kontrakt om udstedelse af kreditvurderinger af gensecuritisationer, må det ikke foretage kreditvurderinger af gensecuritisationer med underliggende aktiver fra den samme initiativtager i en periode på fire år.

2. Når et kreditbureau indgår en kontrakt om kreditvurdering af gensecuritisationer, anmoder den udstederen om at:

a) fastsætte antallet af kreditvurderingsbureauer, som har et kontraktforhold om udstedelse af kreditvurderinger af gensecuritisationer med underliggende aktiver fra den samme initiativtager

b) beregne procentandelen af det samlede antal udestående kreditvurderede gensecuritisationer med underliggende aktiver fra den samme initiativtager, som hvert kreditvurderingsbureau udsteder kreditvurderinger af.

Når mindst fire kreditvurderingsbureauer vurderer mere end 10 % af det samlede antal udestående vurderede gensecuritisationer, finder begrænsningerne i stk. 1 ikke anvendelse.

Undtagelsen i andet afsnit finder som minimum fortsat anvendelse, indtil kreditvurderingsbureauet indgår en ny kontrakt om vurdering af gensecuritisationer med underliggende aktiver fra den samme initiativtager. Er kriterierne i andet afsnit ikke opfyldt, når der indgås en sådan kontrakt, beregnes den i stk. 1 omhandlede periode fra den dato, hvor den nye kontrakt blev indgået.

3. Efter udløbet af en kontrakt i medfør af stk. 1, må et kreditvurderingsbureau ikke indgå en ny kontrakt om udstedelse af kreditvurderinger af gensecuritisationer med underliggende aktiver fra den samme initiativtager i en periode, som er af samme varighed som varigheden af den udløbne kontrakt, men ikke længere end i fire år.

Første afsnit finder også anvendelse på:

a) et kreditvurderingsbureau, der tilhører den samme koncern af kreditvurderingsbureauer som det kreditvurderingsbureau, der er nævnt i stk. 1

b) et kreditvurderingsbureau, der er aktionær eller selskabsdeltager i det kreditvurderingsbureau, der er nævnt i stk. 1

c) et kreditvurderingsbureau, hvori det kreditvurderingsbureau, der er nævnt i stk. 1, er aktionær eller selskabsdeltager.

4. Uanset stk. 1 kan et kreditvurderingsbureau fortsat på opfordring overvåge og ajourføre udstedte kreditvurderinger af gensecuritisationer i løbet af varigheden af de pågældende strukturerede finansielle instrumenter, hvis kreditvurderingen af en gensecuritisation blev udstedt inden udløbet af den maksimale varighed af kontraktforholdet som omhandlet i stk. 1.

5. Denne artikel finder ikke anvendelse på kreditvurderingsbureauer, som har færre end 50 ansatte på koncernniveau, og som er involveret i kreditvurderingsaktiviteter, eller som har en årlig omsætning, der hidrører fra kreditvurderingsvirksomhed, på mindre end 10 mio. EUR på koncernniveau.

6. Hvis et kreditbureau indgår en kontrakt om udstedelse af kreditvurderinger af gensecuritisationer inden den 20. juni 2013, beregnes den i stk. 1 omhandlede periode fra denne dato.

▼B

Artikel 7

Kreditvurderingsanalytikere, ansatte og andre personer, der er involveret i udstedelsen af kreditvurderinger

1. Et kreditvurderingsbureau sikrer, at kreditvurderingsanalytikere, dets ansatte samt enhver anden fysisk person, hvis tjenester stilles til rådighed for eller er under dets kontrol, og som er direkte involveret i kreditvurderingsaktiviteter, besidder en passende viden og erfaring i forhold til de opgaver, de udfører.

2. Et kreditvurderingsbureau sikrer, at de i stk. 1 nævnte personer ikke tager initiativ til eller deltager i forhandlinger vedrørende vederlag eller betalinger med en kreditvurderet enhed, en tilknyttet tredjepart eller enhver person, der er direkte eller indirekte forbundet med den kreditvurderede enhed ved et kontrolforhold.

3. Et kreditvurderingsbureau sikrer, at de i stk. 1 nævnte personer opfylder kravene i afsnit C i bilag I.

4. Et kreditvurderingsbureau etablerer en passende gradvis rotationsordning for de kreditvurderingsanalytikere og personer, der godkender kreditvurderinger, som defineret i afsnit C i bilag I. Denne rotationsordning skal gennemføres i stadier på grundlag af individer snarere end hele hold.

▼M3

5. Løn- og præstationsevaluering af ansatte, som er involveret i kreditvurderingsaktiviteter eller vurderingsforventninger såvel som personer, der godkender kreditvurderinger eller vurderingsforventninger, må ikke være afhængig af den indtægt, som kreditvurderingsbureauet får fra de kreditvurderede enheder eller tilknyttede tredjeparter.

▼B

Artikel 8

Metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser for kreditvurdering

1. Et kreditvurderingsbureau offentliggør de metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, det anvender i dets kreditvurderingsaktiviteter, jf. afsnit E, del I, punkt 5, i bilag I.

▼M3

2. Et kreditvurderingsbureau vedtager, gennemfører og håndhæver passende foranstaltninger med henblik på at sikre, at de kreditvurderinger og vurderingsforventninger, som det udsteder, er baseret på en grundig analyse af alle de oplysninger, som det er i besiddelse af, og som er relevante for analysen i henhold til de gældende vurderingsmetoder. Det træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger, som det anvender ved udstedelsen af kreditvurderinger og vurderingsforventninger, er af tilstrækkelig kvalitet og stammer fra pålidelige kilder. Kreditvurderingsbureauet udsteder kreditvurderinger og vurderingsforventninger med angivelse af, at vurderingen udtrykker bureauets opfattelse, og at man kun bør forlade sig på denne indtil en vis grænse.

2a. Ændringer i kreditvurderinger udstedes i overensstemmelse med kreditvurderingsbureauets offentliggjorte vurderingsmetoder.

▼B

3. Et kreditvurderingsbureau skal anvende vurderingsmetoder, der er stringente, systematiske og kontinuerlige, og som verificeres på baggrund af den historiske erfaring, herunder nærmere efterprøvning (»backtesting«).

4. Et kreditvurderingsbureau, der anvender en eksisterende kreditvurdering, som er udarbejdet af et andet kreditvurderingsbureau vedrørende underliggende aktiver eller strukturerede finansielle instrumenter, må ikke nægte at udstede en kreditvurdering af en enhed eller et finansielt instrument under henvisning til, at en del af enheden eller det finansielle instrument tidligere er blevet vurderet af et andet kreditvurderingsbureau.

Et kreditvurderingsbureau registrerer alle de tilfælde, hvor det i forbindelse med kreditvurderingsprocessen afviger fra eksisterende kreditvurderinger, der er udarbejdet af et andet kreditvurderingsbureau, for så vidt angår underliggende aktiver eller strukturerede finansielle instrumenter, og giver en begrundelse for denne afvigelse.

5. Et kreditvurderingsbureau overvåger dets kreditvurderinger og revurderer dets kreditvurderinger og metoder løbende og mindst en gang om året, navnlig når der opstår væsentlige ændringer, som kan have indflydelse på en kreditvurdering. Et kreditvurderingsbureau etablerer interne procedurer til at overvåge de konsekvenser, som makroøkonomiske ændringer eller ændringer af de finansielle markedsbetingelser har for dets kreditvurderinger.

▼M3

Kreditvurderinger af offentlige låntagere revurderes mindst hver sjette måned.

5a. Et kreditvurderingsbureau, der har til hensigt væsentligt at ændre eller at anvende nye vurderingsmetoder, -modeller eller vigtige udgangshypoteser for vurderinger, der kan få indflydelse på en kreditvurdering, offentliggør de foreslåede væsentlige ændringer, foreslåede nye vurderingsmetoder på sit websted med en opfordring til interessenter om at fremsætte bemærkninger i en periode på mindst en måned samt en detaljeret redegørelse for årsagerne til og konsekvenserne af de foreslåede væsentlige ændringer eller foreslåede nye vurderingsmetoder.

▼M3

6. Når de vurderingsmetoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, der anvendes i forbindelse med kreditvurderingsaktiviteter, ændres i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, sørger et kreditvurderingsbureau for:

▼B

a) straks at give meddelelse om omfanget af de kreditvurderinger, der forventes at blive påvirket, og dette ved hjælp af samme kommunikationsmidler som blev anvendt ved distributionen af de pågældende kreditvurderinger

▼M3

aa) straks at informere ESMA og offentliggøre resultatet af høringen og de nye vurderingsmetoder med en detaljeret forklaring heraf samt datoen for anvendelse heraf på sit websted

ab) straks at offentliggøre svarene på høringen omhandlet i stk. 5a på sit websted, undtagen når høringens respondent har anmodet om fortrolighed.

▼B

b) at revurdere de påvirkede kreditvurderinger så hurtigt som muligt, dog senest seks måneder efter ændringerne, og samtidig holde de pågældende vurderinger under observation samt

c) at revurdere alle kreditvurderinger, der er udarbejdet på grundlag af de pågældende metoder, modeller eller vigtigste udgangshypoteser, hvis den samlede kombinerede virkning af ændringerne ifølge revurderingen indvirker på disse kreditvurderinger.

▼M3

7. Hvis et kreditvurderingsbureau fastslår, at der er fejl i dets vurderingsmetoder eller den måde, de anvendes på, skal det straks:

a) underrette ESMA og alle berørte kreditvurderede enheder om disse fejl med en forklaring af indvirkningen på dets kreditvurderinger, herunder behovet for at revidere udstedte kreditvurderinger

b) offentliggøre disse fejl på sit websted, hvis fejlene har en indvirkning på dets kreditvurderinger

c) korrigere disse fejl i vurderingsmetoderne, og

d) træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 6, litra a), b) og c).

Artikel 8a

Kreditvurderinger af offentlige låntagere

1. Kreditvurderinger af offentlige låntagere udstedes på en måde, der sikrer, at den enkelte medlemsstats særlige forhold er blevet analyseret. En tilkendegivelse, hvor der bekendtgøres ændringer for en vis gruppe lande, forbydes, medmindre den ledsages af særskilte landerapporter. Disse rapporter skal gøres offentligt tilgængelige.

2. Andre offentlige meddelelser end kreditvurderinger, vurderingsforventninger eller ledsagende pressemeddelelser eller rapporter, jf. bilag I, afsnit D, del I, punkt 5, som vedrører potentielle ændringer i kreditvurderinger af offentlige låntagere, baseres ikke på oplysninger, som den vurderede enhed har adgang til, hvis disse er blevet frigivet uden samtykke fra den vurderede enhed, medmindre oplysningerne kan fås fra generelt tilgængelige kilder, eller hvis der ikke er nogen legitime årsager til, at den vurderede enhed ikke bør give sit samtykke til frigivelse af oplysningerne.

3. Et kreditvurderingsbureau skal under hensyntagen til artikel 8, stk. 5, andet afsnit, på sit websted ved udgangen af december måneder for de følgende 12 måneder offentliggøre en kalender, som fastsætter maksimalt tre datoer for offentliggørelse af uopfordrede kreditvurderinger af offentlige låntagere og relaterede vurderingsforventninger, og som fastsætter datoerne for offentliggørelse af bestilte kreditvurderinger af offentlige låntagere og relaterede vurderingsforventninger, og sende denne årligt til ESMA i overensstemmelse med bilag I, afsnit D, del III, punkt 3. Disse datoer skal falde på fredage.

4. Afvigelse af kalenderen for offentliggørelsen af vurderinger af offentlige låntagere eller relaterede vurderingsforventninger er kun mulig, når det er nødvendigt for kreditvurderingsbureauet at opfylde dets forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 1, og artikel 11, stk. 1, og skal ledsages af en detaljeret redegørelse for årsagerne til afvigelsen fra den offentliggjorte kalender.

Artikel 8b

Oplysninger om strukturerede finansielle instrumenter

1. Udstederen af et struktureret finansielt instrument samt dets initiativtager og sponsor, der er etableret i Unionen, offentliggør på ESMA's websted, i overensstemmelse med stk. 4, i fællesskab oplysninger om kreditkvaliteten og resultaterne for de aktiver, der er underliggende for det strukturerede finansielle instrument, securitiseringstransaktionens struktur, pengestrømme og eventuel sikkerhedsstillelse til støtte for en securitiseringseksponering samt oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre omfattende og informerede stresstest på pengestrømmene og sikkerhedsstillelsesværdierne til støtte for de underliggende eksponeringer.

2. Forpligtelsen til at offentliggøre oplysninger efter stk. 1 finder ikke anvendelse, såfremt offentliggørelse af sådanne oplysninger vil være i strid med national lovgivning eller EU-lovgivningen om beskyttelse af fortrolige informationskilder eller behandling af personoplysninger.

3. ESMA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere:

a) hvilke oplysninger, som de personer, der er omhandlet i stk. 1, skal offentliggøre for at opfylde forpligtelsen i stk. 1 i overensstemmelse med stk. 2

b) hyppigheden med hvilken oplysningerne omhandlet i litra a) skal ajourføres

c) hvordan oplysningerne omhandlet i litra a) skal præsenteres i den standardiserede oplysningsmodel.

ESMA forelægger disse udkast til tekniske reguleringsstandarder for Kommissionen senest den 21. juni 2014.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder efter proceduren i artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.

4. ESMA opretter et websted, hvor oplysningerne om strukturerede finansielle instrumenter som omhandlet i stk. 1 offentliggøres.

Artikel 8c

Dobbelt kreditvurdering af strukturerede finansielle instrumenter

1. Når en udsteder eller en tilknyttet tredjepart har til hensigt at anmode om kreditvurdering af et struktureret finansielt instrument, skal denne udsteder eller tredjepart udnævne mindst to kreditvurderingsbureauer for at foretage kreditvurderinger uafhængigt af hinanden.

2. Den i stk. 1 nævnte udsteder eller en tilknyttet tredjepart sikrer, at de kreditvurderingsbureauer, der er udnævnt, opfylder følgende betingelser:

a) de tilhører ikke den samme koncern af kreditvurderingsbureauer

b) de er ikke aktionær eller selskabsdeltager i et af de andre kreditvurderingsbureauer

c) de har ikke ret eller beføjelse til at udøve stemmerettigheder i et af de andre kreditvurderingsbureauer

d) de har ikke ret eller beføjelse til at udpege eller afsætte medlemmer af administrations- eller tilsynsorganet i et af de andre kreditvurderingsbureauer

e) ingen af medlemmerne af deres administrations- eller tilsynsorganer er medlem af administrations- eller tilsynsorganet i et af de andre kreditvurderingsbureauer

f) de udøver ikke eller har beføjelse til at udøve kontrol eller en bestemmende indflydelse over et af de andre kreditvurderingsbureauer.

Artikel 8d

Anvendelse af flere kreditvurderingsbureauer

1. Når en udsteder eller tilknyttet tredjepart har til hensigt at udnævne mindst to kreditvurderingsbureauer til kreditvurdering af den samme udstedelse eller enhed, overvejer udstederen eller en tilknyttet tredjepart muligheden for at udnævne mindst et kreditvurderingsbureau, som ikke har mere end 10 % af den samlede markedsandel, og som udstederen eller en tilknyttet tredjepart vurderer som værende kompetent til at vurdere den pågældende udstedelse eller enhed, forudsat at der i henhold til ESMA's liste som omhandlet i stk. 2 findes et kreditvurderingsbureau til vurdering af den specifikke udstedelse eller enhed. Når udstederen eller en tilknyttet tredjepart ikke udnævner mindst et kreditvurderingsbureau, som ikke har mere end 10 % af den samlede markedsandel, registreres dette.

2. For at lette udstederens eller en tilknyttet tredjeparts vurdering efter stk. 1 offentliggør ESMA årligt på sit websted en liste over registrerede kreditvurderingsbureauer, herunder over deres samlede markedsandel og typerne af udstedte kreditvurderinger, som kan bruges af udstederen som et udgangspunkt for dennes vurdering.

3. Ved anvendelsen af nærværende artikel måles den samlede markedsandel med henvisning til den årlige omsætning, som stammer fra kreditvurderingsaktiviteter og accessoriske tjenester, på koncernplan.

▼M1

Artikel 9

Outsourcing

Væsentlige driftsmæssige funktioner må ikke overlades til tredjemand på en sådan måde, at kvaliteten af kreditvurderingsbureauets interne kontrol og ESMA's mulighed for at føre tilsyn med kreditvurderingsbureauets overholdelse af forpligtelser i henhold til denne forordning, forringes væsentligt.

▼B

Artikel 10

Offentliggørelse og fremlæggelse af kreditvurderinger

▼M3

1. Et kreditvurderingsbureau offentliggør enhver kreditvurdering eller vurderingsforventning og enhver beslutning om at indstille en kreditvurdering på et ikke-selektivt grundlag og rettidigt. I tilfælde af beslutning om at indstille en kreditvurdering skal den offentliggjorte information indeholde en fyldestgørende begrundelse for beslutningen.

Første afsnit finder også anvendelse på kreditvurderinger, der distribueres pr. abonnement.

2. Kreditvurderingsbureauer sikrer, at kreditvurderinger og vurderingsforventninger fremlægges og behandles i overensstemmelse med kravene i afsnit D i bilag I, og de anfører ikke andre faktorer end dem, som vedrører kreditvurderingerne.

2a. Vurderingsforventninger og oplysninger relateret til disse anses, indtil kreditvurderingerne offentliggøres, for intern viden som defineret i og i overensstemmelse med direktiv 2003/6/EF.

Artikel 6, stk. 3, i nævnte direktiv finder anvendelse på kreditvurderingsbureauer med hensyn til deres forpligtelse til fortrolighed og deres forpligtelse til at føre en liste over personer med adgang til kreditvurderinger, vurderingsforventninger eller relaterede oplysninger inden offentliggørelsen.

Listen over personer, som får forelagt kreditvurderinger, vurderingsforventninger og oplysninger relateret til disse inden de frigives, begrænses til personer, som hver kreditvurderet enhed udpeger med henblik herpå.

▼B

3. Når et kreditvurderingsbureau udsteder kreditvurderinger af strukturerede finansielle instrumenter, sikrer det, at de kreditvurderingskategorier, der anvendes for strukturerede finansielle instrumenter, klart adskilles ved at benytte et symbol, som adskiller dem fra de kreditvurderingskategorier, der er forbundet med alle andre enheder, finansielle instrumenter eller finansielle forpligtelser.

4. Et kreditvurderingsbureau offentliggør dets politikker og procedurer vedrørende uopfordrede kreditvurderinger.

▼M3

5. Når et kreditvurderingsbureau udsteder en uopfordret kreditvurdering, skal det erklære på et fremtrædende sted i kreditvurderingen med anvendelse af en klart adskillelig farvekode for vurderingskategorien, om den vurderede enhed eller en tilknyttet tredjepart har deltaget i kreditvurderingsprocessen, og om kreditvurderingsbureauet har haft adgang til konti, ledelse og andre relevante interne dokumenter fra den kreditvurderede enhed eller en tilknyttet tredjepart.

▼B

Uopfordrede kreditvurderinger skal angives som sådanne.

▼M1

6. Kreditvurderingsbureauet benytter ikke ESMA's eller nogen anden kompetent myndigheds navn på en sådan måde, at det giver det udseende af eller lader formode, at ESMA eller en kompetent myndighed har valideret eller godkendt kreditvurderingsbureauets kreditvurderinger eller kreditvurderingsaktiviteter.

▼B

Artikel 11

Generelle og periodiske offentliggørelser

1. Et kreditvurderingsbureau offentliggør på fuldstændig vis og ajourfører straks alle oplysninger om de i bilag I, afsnit E, del I, anførte forhold.

▼M3

2. Et registreret eller godkendt kreditvurderingsbureau stiller oplysninger om dets hidtidige resultater, herunder frekvensen af migration mellem kreditvurderingskategorier og oplysninger om tidligere udstedte kreditvurderinger og ændringer af disse, til rådighed i et centralt register, der oprettes af ESMA. Et sådant kreditvurderingsbureau afgiver oplysninger til dette register i et standardiseret format fastlagt af ESMA. ESMA offentliggør disse oplysninger og udgiver hvert år et sammendrag af oplysninger om den væsentligste konstaterede udvikling.

▼M1

3. Et kreditvurderingsbureau afgiver årligt, senest den 31. marts, oplysninger om de i bilag I, afsnit E, del II, punkt 2, anførte forhold til ESMA.

▼B

Artikel 12

Rapport om gennemsigtighed

Et kreditvurderingsbureau offentliggør årligt en rapport om gennemsigtighed, der omfatter oplysninger om de i bilag I, afsnit E, del III, anførte forhold. Et kreditvurderingsbureau offentliggør dets årlige rapport om gennemsigtighed senest tre måneder efter hvert regnskabsårs afslutning og sikrer, at den forbliver tilgængelig på bureauets websted i mindst fem år.

Artikel 13

Omkostninger til offentliggørelse

Et kreditvurderingsbureau opkræver ikke gebyr for de oplysninger, der leveres i henhold til artikel 8-12.







AFSNIT III

TILSYN MED KREDITVURDERINGSAKTIVITETER







KAPITEL I

Registreringsprocedure

Artikel 14

Krav om registrering

1. Et kreditvurderingsbureau skal ansøge om registrering med henblik på artikel 2, stk. 1, såfremt det er en juridisk person, der er etableret inden for ►M3 Unionen ◄ .

▼M1

2. Registreringen gælder for hele Unionens område, når den afgørelse om registrering af et kreditvurderingsbureau, jf. artikel 16, stk. 3, eller artikel 17, stk. 3, som ESMA har vedtaget, har fået virkning.

▼B

3. Registrerede kreditvurderingsbureauer overholder til enhver tid betingelserne for den første registrering.

▼M1

Et kreditvurderingsbureau underretter uden unødig forsinkelse ESMA om enhver væsentlig ændring af betingelserne for den første registrering, herunder enhver åbning eller lukning af en filial i Unionen.

▼M3

Med forbehold af andet afsnit underretter kreditvurderingsbureauet ESMA om de påtænkte væsentlige ændringer til vurderingsmetoderne, modellerne eller de vigtigste udgangshypoteser eller de foreslåede nye vurderingsmetoder, modeller eller de vigtigste udgangshypoteser, når kreditvurderingsbureauet offentliggør de foreslåede ændringer eller foreslåede nye vurderingsmetoder på sit websted i overensstemmelse med artikel 8, stk. 5a. Efter udløbet af høringsperioden underretter kreditvurderingsbureauet ESMA om eventuelle ændringer som følge af høringen.

▼M1

4. Med forbehold af artikel 16 og 17 meddeler ESMA registrering af et kreditvurderingsbureau, hvis den på grundlag af behandlingen af ansøgningen konkluderer, at kreditvurderingsbureauet opfylder betingelserne for udstedelse af kreditvurderinger som fastsat i denne forordning under hensyn til artikel 4 og 6.

5. ESMA indfører ikke betingelser for registrering, som ikke er fastsat i denne forordning.

Artikel 15

Ansøgning om registrering

1. Kreditvurderingsbureauet indgiver en ansøgning om registrering til ESMA. Ansøgningen skal indeholde oplysninger om de i bilag II anførte forhold.

2. Indgives en ansøgning om registrering af en gruppe af kreditvurderingsbureauer, giver gruppens medlemmer et af dens medlemmer bemyndigelse til at indgive en ansøgning til ESMA på gruppens vegne. Det bemyndigede kreditvurderingsbureau leverer alle oplysninger om de i bilag II anførte forhold for hvert medlem af gruppen.

3. Et kreditvurderingsbureau indgiver sin ansøgning på et hvilket som helst af EU-institutionernes officielle sprog. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område ( 29 ) finder tilsvarende anvendelse på enhver anden form for kommunikation mellem ESMA og kreditvurderingsbureauerne og disses personale.

4. Senest 20 arbejdsdage efter modtagelsen af ansøgningen vurderer ESMA, hvorvidt ansøgningen er fuldstændig. Hvis ansøgningen ikke er fuldstændig, fastsætter ESMA en frist, inden for hvilken kreditvurderingsbureauet skal fremlægge supplerende oplysninger.

Når ESMA har vurderet, at ansøgningen er fuldstændig, underretter ESMA kreditvurderingsbureauet herom.

Artikel 16

ESMA's behandling af ansøgningen om registrering af et kreditvurderingsbureau

1. ESMA behandler senest 45 arbejdsdage efter underretningen i henhold til artikel 15, stk. 4, andet afsnit, et kreditvurderingsbureaus ansøgning om registrering på grundlag af kreditvurderingsbureauets opfyldelse af betingelserne i denne forordning.

2. ESMA kan forlænge behandlingen med 15 arbejdsdage, navnlig hvis kreditvurderingsbureauet:

a) overvejer at validere kreditvurderinger, som omhandlet i artikel 4, stk. 3

b) overvejer at benytte outsourcing, eller

c) anmoder om en undtagelse fra overholdelsen, jf. artikel 6, stk. 3.

3. Senest 45 arbejdsdage efter den i artikel 15, stk. 4, andet afsnit, omhandlede underretning eller, hvis artikel 16, stk. 2, finder anvendelse, senest 60 arbejdsdage derefter vedtager ESMA en fuldt begrundet afgørelse om meddelelse eller nægtelse af registrering.

4. Den afgørelse, som ESMA vedtager i henhold til stk. 3, får virkning på den femte arbejdsdag efter vedtagelsen.

Artikel 17

ESMA's behandling af ansøgninger om registrering fra en gruppe af kreditvurderingsbureauer

1. ESMA behandler senest 55 arbejdsdage efter underretningen i henhold til artikel 15, stk. 4, andet afsnit, ansøgninger om registrering af en gruppe af kreditvurderingsbureauer på grundlag af kreditvurderingsbureauernes opfyldelse af betingelserne i denne forordning.

2. ESMA kan forlænge behandlingen med 15 arbejdsdage, navnlig hvis et af kreditvurderingsbureauerne i gruppen:

a) overvejer at validere kreditvurderinger, som omhandlet i artikel 4, stk. 3

b) overvejer at benytte outsourcing, eller

c) anmoder om en undtagelse fra overholdelsen, jf. artikel 6, stk. 3.

3. Senest 55 arbejdsdage efter den i artikel 15, stk. 4, andet afsnit, omhandlede underretning eller senest 70 arbejdsdage derefter, hvis stk. 2, i denne artikel finder anvendelse, vedtager ESMA fuldt begrundede individuelle afgørelser om meddelelse eller nægtelse af registrering for hvert kreditvurderingsbureau i gruppen.

4. Afgørelser, som ESMA vedtager i henhold til stk. 3, får virkning på den femte arbejdsdag efter deres vedtagelse.

Artikel 18

Underretning om en afgørelse om meddelelse, nægtelse eller tilbagetrækning af registrering og offentliggørelse af listen over registrerede kreditvurderingsbureauer

1. ESMA underretter senest fem arbejdsdage efter vedtagelsen af en afgørelse i henhold til artikel 16, 17 eller 20 det pågældende kreditvurderingsbureau herom. Når ESMA nægter at meddele registrering til et kreditvurderingsbureau eller trækker et kreditvurderingsbureaus registrering tilbage, giver den en fuldstændig begrundelse herfor i afgørelsen.

▼M3

2. ESMA underretter Kommissionen, EBA, EIOPA, de kompetente myndigheder og de kompetente sektormyndigheder om enhver afgørelse, der træffes i henhold til artikel 16, 17 eller 20.

▼M1

3. ESMA offentliggør på sit websted en liste over alle kreditvurderingsbureauer, der er registreret i henhold til denne forordning. Denne liste ajourføres senest fem arbejdsdage efter vedtagelsen af en afgørelse i henhold til artikel 16, 17 eller 20. Kommissionen offentliggør den ajourførte liste i Den Europæiske Unions Tidende senest 30 dage efter ajourføringen.

Artikel 19

Registrerings- og tilsynsafgifter

▼M3

1. ESMA opkræver kreditvurderingsbureauerne afgifter i overensstemmelse med denne forordning og den kommissionsforordning, som er omhandlet i stk. 2. Disse afgifter skal fuldt ud dække ESMA's nødvendige udgifter til registrering, godkendelse og tilsyn med kreditvurderingsbureauer samt tilbagebetaling af de omkostninger, som de kompetente myndigheder eventuelt afholder under udførelse a