02020H1475 — DA — 16.06.2021 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B RÅDETS HENSTILLING (EU) 2020/1475 af 13. oktober 2020 om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien (EØS-relevant tekst) (EUT L 337 af 14.10.2020, s. 3)

Ændret ved:









▼B

RÅDETS HENSTILLING (EU) 2020/1475

af 13. oktober 2020

om en koordineret tilgang til restriktioner for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien

(EØS-relevant tekst)







Almindelige principper

Medlemsstaterne bør, når de vedtager og anvender foranstaltninger til beskyttelse af folkesundheden som reaktion på covid-19-pandemien, i videst muligt omfang koordinere deres indsats efter følgende principper:

1. Alle restriktioner for den frie bevægelighed over for personer i Unionen, som indføres for at inddæmme spredningen af covid-19, bør være baseret på specifikke og begrænsede samfundsinteresser, nemlig beskyttelse af folkesundheden. Sådanne begrænsninger skal leve op til EU-rettens almindelige principper, særligt proportionalitetsprincippet og princippet om ikkeforskelsbehandling. Enhver truffen foranstaltning bør derfor ikke gå videre, end hvad der er strengt nødvendigt for at beskytte folkesundheden.

2. Sådanne restriktioner bør ophæves, så snart den epidemiologiske situation tilsiger det.

3. Der må ikke ske forskelsbehandling mellem medlemsstater, f.eks. ved at der anvendes mere generøse regler for ind- og udrejse til eller fra en nabomedlemsstat sammenlignet med ind- og udrejse til eller fra en anden medlemsstat med en tilsvarende epidemiologisk situation.

4. Restriktioner må ikke være baseret på en persons nationalitet, men bør være baseret på vedkommendes opholdssted(er) i de 14 dage forud for ankomsten.

5. Medlemsstaterne bør altid tillade indrejse for egne statsborgere og unionsborgere samt disses familiemedlemmer bosiddende på deres område, og de bør muliggøre en hurtig gennemrejse gennem deres område.

6. Medlemsstaterne bør være særlig opmærksomme på de særlige karakteristika ved grænseregioner, regioner i den yderste periferi, eksklaver og geografisk isolerede områder og nødvendigheden af at samarbejde på lokalt og regionalt plan.

7. Medlemsstaterne bør regelmæssigt udveksle oplysninger om alle spørgsmål vedrørende denne henstillings anvendelsesområde.

Fælles kriterier

8. Medlemsstaterne bør tage følgende væsentlige kriterier i betragtning, når de påtænker at begrænse den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien:

a) det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage, dvs. antallet af nye bekræftede covid-19-tilfælde pr. 100 000 indbyggere i de seneste 14 dage på regionalt plan

b) andelen, som tester positivt for covid-19, dvs. andelen af positive testresultater i procent af alle covid-19-test, som er foretaget den seneste uge

▼M2

c) »testfrekvensen«, dvs. antallet af covid-19-test pr. 100 000 indbyggere, som er foretaget den seneste uge

▼M2

d) vaccinationsdækning som indberettet af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme˙ ( 1 )

e) forekomsten af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, som indberettet af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme under hensyntagen til sekventeringsmængden og deres smittespredningsniveau i EU/EØS-området.

▼B

Data om de fælles kriterier

9. For at sikre at der rådes over fyldestgørende og sammenlignelige data, bør medlemsstaterne på ugentlig basis forsyne Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme med de tilgængelige data om de kriterier, der er nævnt i punkt 8.

Medlemsstaterne bør også indberette disse data på regionalt plan for at sikre, at eventuelle restriktioner er målrettet de regioner, hvor de er absolut påkrævet.

Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om de teststrategier, som de anvender.

Kortlægning af risikoområder

10. Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme bør på grundlag af medlemsstaternes indberettede data offentliggøre et kort over EU-medlemsstater opdelt på regioner, som kan understøtte medlemsstaternes beslutningstagning. Dette kort bør også omfatte data fra Island, Liechtenstein, Norge og, så snart betingelserne tillader det ( 2 ), Det Schweiziske Forbund. Områderne på kortet bør markeres med følgende farver:

▼M2

a) grøn, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage er på under 50, og andelen, som tester positivt for covid-19, er under 4 %, eller hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage er på under 75, og andelen, som tester positivt for covid-19, er under 1 %

b) orange, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger under 50, og andelen, som testes positiv for covid-19, er 4 % eller derover, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger mellem 50 og 75, og andelen, som testes positiv for covid-19, er 1 % eller derover, eller hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger mellem 75 og 200, og andelen, som testes positiv for covid-19, er under 4 %

c) rød, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger mellem 75 og 200, og andelen, som testes positiv for covid-19, er 4 % eller derover, eller hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage ligger over 200, men under 500

▼M1

ca) mørkerød, hvis det samlede antal bekræftede covid-19-tilfælde over 14 dage er på 500 eller derover

▼B

d) grå, hvis der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger til at vurdere kriterierne i litra a)-c), eller hvis testfrekvensen er på 300 eller færre covid-19-test pr. 100 000 indbyggere.

Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme bør også offentliggøre særskilte kort for hver nøgleindikator, der bidrager til den samlede oversigt: andelen af bekræftede tilfælde over 14 dage på regionalt plan samt andelen af testede og andelen, som tester positivt på nationalt plan for den seneste uge. Når der foreligger data på regionalt plan, bør alle kort være baseret på disse data.

11. Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme bør ugentligt offentliggøre ajourførte versioner af kortene og de underliggende data.

Fælles tærskler, der skal tages i betragtning ved en eventuel indførelse af restriktioner for den frie bevægelighed af hensyn til folkesundheden

12. Medlemsstaterne bør ikke begrænse den frie bevægelighed for personer, der rejser til eller fra en anden medlemsstats områder, som er klassificeret som »grønne« i henhold til punkt 10.

13. Hvis medlemsstaterne overvejer at indføre restriktioner for et område, der er klassificeret som andet end »grønt« i henhold til punkt 10,

▼M1

a) bør de tage hensyn til forskellene i den epidemiologiske situation mellem områder, der er klassificeret som »orange«, »røde« eller »mørkerøde« og reagere på en forholdsmæssig måde

▼M2

b) kan de tage hensyn til yderligere kriterier og tendenser, herunder vaccinationsdækning. Til dette formål forelægger Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme ugentligt data om befolkningsstørrelse, antal hospitalsindlæggelser, antal indlæggelser på intensivafdelinger og dødelighed, hvis de foreligger

c) bør de tage hensyn til den epidemiologiske situation på deres eget område, herunder forekomst af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, vaccinationsdækning, testpolitik, antallet af foretagne test og andelen, som testes positiv, samt andre epidemiologiske indikatorer

d) bør de tage hensyn til teststrategier og være særlig opmærksomme på situationen i områder med høje testfrekvenser, navnlig områder med en testfrekvens på 10 000 eller flere covid-19-test pr. 100 000 indbyggere i den seneste uge.

▼M2 —————

▼B

Koordinering mellem medlemsstaterne

14. En medlemsstat, som på grundlag af sin egen beslutningsprocedure har til hensigt at indføre restriktioner over for personer, der rejser til eller fra et område klassificeret som andet end »grønt«, jf. punkt 10, bør forud for ikrafttrædelsen først underrette den berørte medlemsstat. Der bør lægges særlig vægt på grænseoverskridende samarbejde, regioner i den yderste periferi, eksklaver og geografisk isolerede områder. De øvrige medlemsstater og Kommissionen bør også underrettes herom forud for ikrafttrædelsen. Underretningen bør så vidt muligt ske 48 timer i forvejen.

I forbindelse med underretning af de øvrige medlemsstater og Kommissionen bør medlemsstaterne anvende etablerede kommunikationsnetværk, herunder netværket for de integrerede ordninger for politisk kriserespons (IPCR). IPCR-kontaktpunkterne bør sikre, at oplysningerne straks videregives til de kompetente myndigheder.

15. En medlemsstat bør straks underrette de øvrige medlemsstater og Kommissionen om ophævelsen eller lempelsen af eventuelle tidligere indførte restriktive foranstaltninger, som bør træde i kraft så hurtigt som muligt.

Restriktioner for den frie bevægelighed bør ophæves, når et område atter klassificeres som »grønt«, jf. punkt 10, forudsat at der er gået mindst 14 dage, siden restriktionerne blev indført.

16. Medlemsstaterne bør senest syv dage efter vedtagelsen af denne henstilling udfase restriktioner, der er indført før vedtagelsen af denne henstilling, over for områder, der er klassificeret som »grønne«, jf. punkt 10.

En fælles ramme for mulige tiltag over for rejsende fra højrisikoområder

▼M2

16a. Medlemsstaterne bør på det kraftigste fraråde alle ikkevæsentlige rejser til og fra områder, der er klassificeret som »mørkerøde«, jf. punkt 10. Medlemsstaterne bør også på det kraftigste fraråde alle ikkevæsentlige rejser til og fra områder med en høj forekomst af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, og til og fra områder med ukendt forekomst på grund af en utilstrækkelig sekventeringsmængde. Samtidig bør medlemsstaterne søge at undgå afbrydelser af væsentlige rejser, holde transportstrømmene flydende i overensstemmelse med systemet med »grønne baner« og undgå forstyrrelser i forsyningskæderne og af arbejdstageres og selvstændiges bevægelighed, når de rejser af erhvervsmæssige eller forretningsmæssige årsager.

17. Medlemsstaterne bør principielt ikke nægte tilrejsende fra andre medlemsstater adgang. Medlemsstater, der på grundlag af deres egen beslutningsproces finder det nødvendigt af hensyn til folkesundheden at indføre restriktioner for den frie bevægelighed, kan kræve, at tilrejsende fra et område klassificeret som »orange«, »rødt« eller »gråt« i henhold til punkt 10, skal være i besiddelse af et testcertifikat, som er udstedt i overensstemmelse med forordningen om EU's digitale covid-certifikat, og som angiver et negativt testresultat: — højst 72 timer før ankomsten, hvis der er tale om en molekylær nukleinsyre-amplificeringstest (NAAT), eller — højst 48 timer før ankomsten, hvis der er tale om hurtige antigentest (RAT). Personer, der rejser fra et område klassificeret som »orange« i henhold til punkt 10, og som ikke er i besiddelse af et sådant testcertifikat, kan pålægges at lade sig teste efter ankomsten. Personer, der rejser fra et område klassificeret som »rødt« eller »gråt« i henhold til punkt 10, og som ikke er i besiddelse af et sådant testcertifikat, kan pålægges karantæne/selvisolering, indtil der opnås et negativt testresultat efter ankomsten, medmindre den rejsende udvikler symptomer på covid-19. Medlemsstaterne bør intensivere bestræbelserne på at koordinere karantænens/selvisolationens varighed og erstatningsmulighederne. Når det er muligt og i overensstemmelse med de strategier, som medlemsstaterne har vedtaget, bør der tilskyndes til udvikling af testning. Den test for sars-CoV-2-infektion, der kræves i henhold til dette punkt, kan enten være en molekylær nukleinsyre-amplificeringstest (NAAT) eller en hurtig antigentest, der er opført i bilag I til den fælles liste over hurtige covid-19-antigentest, som er godkendt af Udvalget for Sundhedssikkerhed ( 3 ), som fastsat af bestemmelsesmedlemsstaten. Medlemsstaterne bør stille økonomisk overkommelige og bredt tilgængelige testmuligheder til rådighed og godkende digitale testcertifikater, samtidig med at det sikres, at dette ikke griber ind i væsentlige offentlige sundhedstjenester, og der tages hensyn til laboratoriekapaciteten.

▼M1

17a. Medlemsstaterne bør kræve, at personer, der rejser fra et område, der er klassificeret som »mørkerødt« efter punkt 10, litra ca), skal underkastes både en covid-19-test forud for ankomsten og gå i karantæne/selvisolation som anbefalet af Udvalget for Sundhedssikkerhed. Tilsvarende foranstaltninger kan finde anvendelse på områder med en høj forekomst af varianter, der giver anledning til bekymring.

Medlemsstaterne bør vedtage, opretholde eller styrke smitteforebyggende tiltag, navnlig i områder, der er klassificeret som »mørkerøde«, styrke test- og kontaktopsporingsindsatsen og øge niveauet for overvågning og sekventering af et repræsentativt udsnit af covid-19-tilfældene i befolkningen for at kontrollere spredningen og konsekvenserne af de nye sars-CoV-2-varianter, der er mere smitsomme.

▼M2

17aa. Uanset punkt 17 og 17a og med forbehold af punkt 18a bør indehavere af et vaccinationscertifikat, der er udstedt i overensstemmelse med forordningen om EU's digitale covid-certifikat for en covid-19-vaccine, der er omfattet af nævnte forordnings artikel 5, stk. 5, første afsnit, i henhold til hvilket der er gået mindst 14 dage siden fuldført vaccination, ikke pålægges yderligere restriktioner for fri bevægelighed, f.eks. yderligere rejserelateret test for sars-CoV-2-infektion eller rejserelateret selvisolering eller karantæne. I denne henstilling forstås ved fuldført vaccination: a) anden dosis i en 2-dosisserie er modtaget b) en enkeltdosisvaccine er modtaget c) en enkelt dosis af en 2-dosis-vaccine er modtaget, efter at vedkommende tidligere har været smittet med sars-CoV-2. Medlemsstaterne kan også ophæve sådanne yderligere restriktioner efter første dosis i en 2-dosisserie, samtidig med at der tages hensyn til indvirkningen af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, på vaccineeffektiviteten efter indgivelse af kun én dosis, samt for vacciner, der er omfattet af artikel 5, stk. 5, andet afsnit, i forordningen om EU's digitale covid-certifikat.

17ab Uanset punkt 17 og 17a, og uden at det berører punkt 18a, bør indehavere af et restitutionscertifikat, der er udstedt i overensstemmelse med forordningen om EU's digitale covid-certifikat, og hvori det angives, at der er gået færre end 180 dage siden datoen for det første positive testresultat, ikke pålægges yderligere restriktioner for fri bevægelighed, f.eks. yderligere rejserelateret test for sars-CoV-2-infektion eller rejserelateret selvisolering eller karantæne.

▼M1

17b. Medlemsstaterne bør give personer, der er bosiddende på deres område, mulighed for at erstatte en test forud for ankomsten, jf. punkt 17, litra b), og punkt 17a, med en covid-19-test, der foretages efter ankomsten, ud over eventuelle gældende krav om karantæne/selvisolation.

▼M2

Håndtering af varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med

▼M2

18. Medlemsstaterne bør tage hensyn til forekomsten af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, navnlig varianter, der øger overførbarheden, sygdomsalvoren eller påvirker vaccinens effektivitet, samt sekventeringsmængden og deres smittespredningsniveau i EU/EØS-området, uanset hvordan det pågældende område er klassificeret. Til dette formål bør medlemsstaterne gøre brug af de data og risikovurderinger, som Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme offentliggør om varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, i EU/EØS. For at få rettidige og nøjagtige oplysninger om fremkomsten og udbredelsen af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, bør medlemsstaterne nå op på sekventeringsmængder på mindst 10 % eller 500 sekvenser af de sars-CoV-2-positive testresultater, der sekventeres pr. uge, således som det anbefales af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. Medlemsstaterne bør hver uge fremlægge data om resultaterne af sekventeringen af sars-CoV-2-positive testresultater og sekventeringsmængde, herunder på regionalt plan for at sikre, at eventuelle foranstaltninger kan målrettes mod de regioner, hvor de er strengt nødvendige.

▼M2

18a. Hvis den epidemiologiske situation i en region i en medlemsstat eller i en medlemsstat forværres hurtigt, navnlig på grund af en høj forekomst af sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, og som a) øger variantoverførbarheden og infektionsalvoren, indvirker på immuniteten eller påvirker vaccineeffektiviteten, og b) der ikke findes nogen sammenlignelig relevant smittespredning i de fleste andre medlemsstater, kan medlemsstaterne udløse en nødbremse. På dette grundlag bør medlemsstaterne undtagelsesvist og midlertidigt pålægge indehavere af vaccinations- eller restitutionscertifikater, som er udstedt i overensstemmelse med forordningen om EU's digitale covid-certifikat, at tage en test for sars-CoV-2-infektion og/eller karantæne/selvisolering. Sådanne foranstaltninger bør så vidt muligt begrænses til et regionalt niveau. Inden medlemsstaterne udløser nødbremsen, bør de på grundlag af en vurdering af den relevante dokumentation fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme og de nationale sundhedsmyndigheder lægge særlig vægt på: a) varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, med opdagede tilfælde af videre smittespredning i det pågældende område og b) sekventeringsmængden i den pågældende medlemsstat, navnlig om den ligger betydeligt under eller over de niveauer, som anbefales af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. På grundlag af de oplysninger, der forelægges Kommissionen og medlemsstaterne i henhold til artikel 11 i forordningen om EU's digitale covid-certifikat, og navnlig hvis der pålægges restriktioner som følge af en ny sars-CoV-2-variant, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, bør Rådet i tæt samarbejde med Kommissionen og med støtte fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme granske situationen på en koordineret måde. Ved denne lejlighed kan Kommissionen, hvis det er nødvendigt og hensigtsmæssigt, fremsætte forslag om harmoniserede kriterier for kortlægning af områder, hvor nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring, eller som der skal holdes ekstra øje med, er blevet indberettet.

Særlige kategorier af rejsende og andre bestemmelser

▼B

19. Rejsende med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov bør ikke underkastes karantæne under udøvelsen af denne væsentlige funktion, navnlig:

a) arbejdstagere eller selvstændige, der udøver kritiske erhverv, herunder sundhedspersonale, grænsependlere og udstationerede arbejdstagere samt sæsonarbejdere som omhandlet i retningslinjerne for udøvelse af arbejdskraftens frie bevægelighed under covid-19-udbruddet ( 4 )

b) transportarbejdere eller udbydere af transporttjenester, herunder førere af fragtkøretøjer, som transporterer varer til brug i området, eller førere i transit

c) patienter, der rejser af absolut nødvendige lægelige årsager

d) elever, studerende eller andre personer under uddannelse, som dagligt rejser til udlandet

e) personer, der rejser af absolut nødvendige forretnings- eller familiemæssige årsager

f) diplomater, personale ved internationale organisationer og personer indbudt af internationale organisationer, hvis fysiske tilstedeværelse er nødvendig for, at disse organisationer fungerer korrekt, militærpersoner og politibetjente samt humanitære hjælpearbejdere og civilbeskyttelsespersonale under udøvelsen af deres hverv

g) passagerer i transit

h) søfarende

i) journalister, når de udfører deres hverv.

▼M2

19a. I henhold til punkt 17a og med forbehold af undtagelserne i punkt 17aa og 17ab bør rejsende med en væsentlig funktion eller et væsentligt behov, der indrejser fra et »mørkerødt« område, opfylde testkravene og gå i karantæne/selvisolation, forudsat at dette ikke har en uforholdsmæssig stor indvirkning på udøvelsen af deres funktion eller på deres behov. Som en undtagelse bør transportarbejdere og leverandører af transporttjenester i henhold til punkt 19, litra b), ikke være forpligtede til at underkaste sig en covid-19-test eller karantæne, jf. punkt 17 og 17a, når de udøver denne væsentlige funktion. Hvis en medlemsstat udløser nødbremsen i medfør af punkt 18a og som resultat heraf kræver, at transportarbejdere og leverandører af transporttjenester underkastes en covid-19-test, bør der anvendes hurtige antigentest, og karantæne bør ikke pålægges, hvilket ikke bør føre til transportforstyrrelser. Hvis der opstår afbrydelser af transport- eller forsyningskæden, bør medlemsstaterne straks ophæve eller fjerne sådanne systematiske testkrav for at sikre, at de »grønne baner« fortsat fungerer.

19b. Ud over undtagelserne i punkt 19a bør medlemsstaterne ikke kræve, at personer, der bor i grænseregioner, og som dagligt eller hyppigt passerer grænsen med henblik på arbejde, forretning, uddannelse, familiebesøg, lægebehandling eller pleje, skal have foretaget en test eller gå i karantæne/selvisolation, navnlig personer, der udøver kritiske funktioner eller er væsentlige for kritisk infrastruktur. Hvis der indføres et krav om test ved grænseoverskridende rejser i disse regioner, bør hyppigheden og typen af test af sådanne personer være forholdsmæssig og åbne mulighed for de undtagelser, der er fastsat i punkt 17aa og 17ab. Hvis den epidemiologiske situation på begge sider af grænsen er sammenlignelig, bør der ikke stilles krav om rejserelateret testning. Personer, der hævder, at de er omfattet af dette punkt, kan pålægges at fremlægge dokumentation herfor eller en erklæring herom.

▼M2

19c. Mindreårige, der rejser med deres forælder eller forældre eller med en anden person, som ledsager dem, bør ikke pålægges rejserelateret karantæne/selvisolering, hvis et sådant krav ikke stilles til den ledsagende person, f.eks. på grund af undtagelserne i punkt 17aa og 17ab. Desuden bør børn under 12 år fritages for kravet om at tage test for sars-CoV-2-infektion i forbindelse med rejser.

▼M2

20. Medlemsstaterne bør overveje at pålægge personer, der rejser til deres område med kollektive transportformer, hvor sæde eller kabine er tildelt på forhånd, at indgive kontaktopsporingsformularer (PLF – Passenger Locator Forms) i overensstemmelse med databeskyttelseskravene. Til dette formål tilskyndes medlemsstaterne til at gøre brug af den fælles digitale kontaktopsporingsformular, som »EU Healthy Gateways« har udviklet ( 5 ). Medlemsstaterne bør også overveje at tilslutte sig PLF-udvekslingsplatformen for at forbedre deres kontaktopsporingskapacitet for alle transportformer på tværs af landegrænser.

▼M1

21. Foranstaltninger, der indføres over for tilrejsende fra et område, der er klassificeret som »mørkerødt«, »rødt«, »orange« eller »gråt«, jf. punkt 10, må ikke give anledning til forskelsbehandling, dvs. de bør gælde tilsvarende for den pågældende medlemsstats egne statsborgere, når de vender hjem.

▼B

22. Medlemsstaterne bør sikre, at alle formelle krav, der pålægges borgere og virksomhedere, udgør et konkret bidrag til indsatsen mod pandemien og ikke skaber en uberettiget og unødvendig administrativ byrde.

▼M2

23. Hvis en person udvikler symptomer ved ankomsten til destinationen, bør testning, diagnosticering, isolation og kontaktopsporing ske i overensstemmelse med lokal praksis, og vedkommende bør ikke nægtes adgang. Oplysninger om opdagede smittetilfælde ved ankomsten bør med henblik på kontaktopsporing straks deles med de offentlige sundhedsmyndigheder i de lande, den pågældende person har opholdt sig i inden for de seneste 14 dage, ved hjælp af PLF-udvekslingsplatformen, hvis det er relevant, og ellers systemet for tidlig varsling og reaktion.

▼B

24. Restriktionerne bør ikke tage form af forbud mod driften af visse transportvirksomheder.

Kommunikation med og information til offentligheden

▼M2

25. I overensstemmelse med artikel 11 i forordningen om EU's digitale covid-certifikat bør medlemsstaterne forsyne relevante interessenter og offentligheden med klare, fyldestgørende og rettidige oplysninger om eventuelle restriktioner for den frie bevægelighed, eventuelle ledsagende krav (f.eks. behovet for at blive underkastet en test inden afrejse, hvilke specifikke test for sars-CoV-2-infektion berettiger til fritagelse for restriktioner eller behovet for at indsende kontaktopsporingsformularer) samt om de foranstaltninger, der gælder for tilrejsende fra risikoområder, så tidligt som muligt før nye foranstaltninger træder i kraft. Som hovedregel bør disse oplysninger offentliggøres 24 timer inden, at foranstaltningerne træder i kraft, under hensyntagen til behovet for en vis fleksibilitet i forbindelse med epidemiologiske nødsituationer. Oplysningerne bør også offentliggøres i et maskinlæsbart format. Disse oplysninger bør ajourføres regelmæssigt af medlemsstaterne og også gøres tilgængelige på webplatformen »Re-open EU«, som bør indeholde det kort, der regelmæssigt offentliggøres af Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, jf. punkt 10 og 11. Indholdet af foranstaltninger, deres geografiske anvendelsesområde og kategorien af personer, de gælder for, bør være nøje beskrevet.

▼M2

Udrulning af EU's digitale covid-certifikat

25a. Udrulningen af EU's digitale covid-certifikat bør påbegyndes så hurtigt som muligt på grundlag af de tekniske specifikationer, som medlemsstaterne har udarbejdet i e-sundhedsnetværket ( 6 ).

▼B

Revurdering

26. Denne henstilling bør revurderes regelmæssigt af Kommissionen med støtte fra Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme. Kommissionen bør med regelmæssige mellemrum aflægge rapport til Rådet herom.