2004D0246 — DA — 01.05.2004 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS BESLUTNING af 2. marts 2004 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne, ratificere eller tiltræde protokollen af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 og om bemyndigelse af Luxembourg og Østrig til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at tiltræde de underliggende instrumenter (2004/246/EF) (EFT L 078, 16.3.2004, p.22)

Ændret ved:









▼B

RÅDETS BESLUTNING

af 2. marts 2004

om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne, ratificere eller tiltræde protokollen af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 og om bemyndigelse af Luxembourg og Østrig til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at tiltræde de underliggende instrumenter

(2004/246/EF)







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, andet afsnit, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Protokollen til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 (i det følgende benævnt »protokollen om den supplerende fond«) har til formål at sikre passende, hurtig og effektiv erstatning til personer, der lider skade som følge af olieudslip forårsaget af olietankskibe. Gennem en betydelig forøgelse af de erstatningslofter, der gælder i den nuværende internationale ordning, råder protokollen om den supplerende fond bod på en af de væsentligste mangler i de internationale forskrifter om ansvar i forbindelse med olieforurening. (2) Artikel 7 og 8 i protokollen om den supplerende fond berører fællesskabsretten på de områder, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område ( 2 ). (3) Fællesskabet har enekompetence med hensyn til artikel 7 og 8 i protokollen om den supplerende fond, for så vidt disse artikler berører de regler, der er fastsat i forordning (EF) nr. 44/2001. Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de af protokollen omfattede områder, der ikke berører fællesskabsretten. (4) I henhold til protokollen om den supplerende fond kan kun suveræne stater blive parter i den. Følgelig er det ikke muligt for Fællesskabet at ratificere eller tiltræde protokollen, og der er heller ikke udsigt til, at Fællesskabet vil kunne gøre det i den nærmeste fremtid. (5) Rådet bør derfor undtagelsesvis bemyndige medlemsstaterne til at undertegne og indgå protokollen om den supplerende fond i Fællesskabets interesse på de betingelser, der er fastsat i denne beslutning. (6) Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af forordning (EF) nr. 44/2001 og deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne beslutning. (7) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. (8) Kun stater, der er kontraherende parter i de underliggende instrumenter, kan blive kontraherende parter i protokollen om den supplerende fond. Luxembourg og Østrig er for tiden ikke parter i de underliggende instrumenter. Da de underliggende instrumenter indeholder bestemmelser, der berører forordning (EF) nr. 44/2001, bør Luxembourg og Østrig bemyndiges til at tiltræde disse. (9) Medlemsstaterne, med undtagelse af Luxembourg og Østrig, bør såvidt muligt undertegne eller ratificere protokollen om den supplerende fond inden udgangen af juni 2004. Medlemsstaterne har valget mellem enten at undertegne og siden hen ratificere protokollen eller at undertegne den uden forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse. (10) Situationen er speciel, idet Luxembourg og Østrig ikke kan blive kontraherende parter i protokollen om den supplerende fond, før de har tiltrådt de underliggende instrumenter. Luxembourg og Østrig bør derfor såvidt muligt tiltræde de underliggende instrumenter og protokollen om den supplerende fond inden den 31. december 2005 ( 3 ) — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:







Artikel 1

1. Medlemsstaterne bemyndiges til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne, ratificere eller tiltræde protokollen af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 (i det følgende benævnt »protokollen om den supplerende fond«) på de i de nedenstående artikler fastsatte betingelser.

▼M1

2. Den Tjekkiske Republik, Estland, Luxembourg, Ungarn, Østrig og Slovakiet bemyndiges endvidere til at tiltræde de underliggende instrumenter.

▼B

3. Teksten til protokollen om den supplerende fond er knyttet som bilag I til denne beslutning. Teksten til de underliggende instrumenter er knyttet som bilag II og III til denne beslutning.

4. I denne beslutning forstås ved »de underliggende instrumenter« protokollen af 1992 om ændring af den internationale konvention om det privatretlige ansvar for skader ved olieforurening 1969 og protokollen af 1992 om ændring af den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1971.

5. I denne beslutning forstås ved »medlemsstat« alle medlemsstater med undtagelse af Danmark.

Artikel 2

▼M1

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til inden for en rimelig frist og om muligt inden den 30. juni 2004 at give deres tilslutning til at blive bundet af protokollen om den supplerende fond i medfør af dennes artikel 19, stk. 2, med undtagelse af Den Tjekkiske Republik, Estland, Luxembourg, Ungarn, Østrig og Slovakiet, som giver deres tilslutning til at blive bundet af protokollen om den supplerende fond på de betingelser, der er fastsat i stk. 3 i nærværende artikel.

▼B

2. Inden den 30. april 2004 udveksler medlemsstaterne i Rådet oplysninger med Kommissionen om, hvornår de forventer at have afsluttet deres interne procedurer.

▼M1

3. Den Tjekkiske Republik, Estland, Luxembourg, Ungarn, Østrig og Slovakiet træffer de nødvendige foranstaltninger til at give deres tilslutning til at blive bundet af de underliggende instrumenter og protokollen om den supplerende fond, så vidt muligt inden den 31. december 2005.

▼B

Artikel 3

I forbindelse med undertegnelsen, ratifikationen eller tiltrædelsen af de i artikel 1 omhandlede instrumenter meddeler medlemsstaterne skriftligt Den Internationale Søfartsorganisations generalsekretær, at undertegnelsen, ratifikationen eller tiltrædelsen har fundet sted i overensstemmelse med denne beslutning.

Artikel 4

Medlemsstaterne bestræber sig ved første givne lejlighed på at sikre, at protokollen om den supplerende fond og de underliggende instrumenter ændres, således at Fællesskabet kan blive kontraherende part.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.









BILAG I

Protokol af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening, 1992







DE KONTRAHERENDE STATER I DENNE PROTOKOL, SOM TAGER HENSYN TIL den internationale konvention om det privatretlige ansvar for skader ved olieforurening, 1 992 (i det følgende benævnt »ansvarskonventionen af 1992«), SOM HAR TAGET den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening, 1 992 (i det følgende benævnt »fondskonventionen af 1992«) OP TIL OVERVEJELSE, SOM BEKRÆFTER vigtigheden af at opretholde det internationale ansvars- og erstatningssystem for olieforurening, SOM BEMÆRKER, at den maksimumserstatning, der ydes i medfør af fondskonventionen af 1 992, i visse tilfælde kan være utilstrækkelig til dækning af erstatningsbehov i nogle kontraherende stater i konventionen, SOM ANERKENDER, at en række kontraherende stater i ansvarskonventionen af 1 992 og fondskonventionen af 1 992 anser det for nødvendigt, at der omgående tilvejebringes yderligere midler til erstatning gennem oprettelsen af en supplerende ordning, som staterne kan tiltræde, hvis de ønsker det, SOM ER AF DEN OPFATTELSE, at den supplerende ordning bør tage sigte på at garantere, at ofre for skader forårsaget af olieforurening opnår fuld erstatning for deres tab eller skade, og ligeledes bidrage til at afbøde de vanskeligheder, som ofrene udsættes for, når der er fare for, at erstatningsbeløbet under ansvarskonventionen af 1 992 og fondskonventionen af 1 992 er utilstrækkeligt til fuldt ud at kunne dække anerkendte krav, og at den internationale fond for erstatning af skader ved olieforurening af 1 992 som følge deraf midlertidigt beslutter, at den kun vil udbetale en del af ethvert anerkendt krav, SOM FINDER, at tiltrædelse af den supplerende ordning kun skal være åben for de kontraherende stater i fondskonventionen af 1 992, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:







ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

I denne protokol forstås ved:

1. »ansvarskonventionen af 1992« den internationale konvention om det privatretlige ansvar for skader ved olieforurening, 1992,

2. »fondskonventionen af 1992« den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening, 1992,

3. »1992-fonden« den internationale fond for erstatning af skader ved olieforurening af 1992, der er oprettet ved fondskonventionen af 1992,

4. »kontraherende stat« en kontraherende stat i denne protokol, medmindre andet er angivet,

5. »fond« som anvendt i fondskonventionen af 1992 den supplerende fond, når bestemmelserne i fondskonventionen af 1992 er indarbejdet i denne protokol med en henvisning, medmindre andet er angivet,

6. »skib«, »person«, »ejer«, »olie«, »forureningsskade«, »forebyggende forholdsregler« og »hændelse« det samme som i artikel I i ansvarskonventionen af 1992,

7. »afgiftspligtig olie«, »regningsenhed«, »ton«, »garant«, »terminal« det samme som i artikel 1 i fondskonventionen af 1992, medmindre andet er angivet,

8. »anerkendt krav« et krav, der er blevet anerkendt af 1992-fonden, eller som ved en afgørelse truffet af en kompetent domstol, der kan gøres gældende over for 1992-fonden, og som ikke kan anfægtes ved ordinære retsmidler, er blevet accepteret som berettiget, og som ville være blevet erstattet fuldt ud, hvis den i artikel 4, stk. 4, i fondskonventionen af 1992 fastlagte grænse ikke havde fundet anvendelse på den pågældende hændelse,

9. »forsamling« forsamlingen for den internationale supplerende fond for erstatning af skader ved olieforurening af 2003, medmindre andet er angivet,

10. »organisation« Den Internationale Søfartsorganisation,

11. »generalsekretær« organisationens generalsekretær.

Artikel 2

1. Der oprettes hermed en international supplerende fond for erstatning for olieforureningsskade, der benævnes »den internationale supplerende fond for erstatning af skader ved olieforurening af 2003« (i det følgende benævnt »den supplerende fond«).

2. Den supplerende fond skal i hver af de kontraherende stater anerkendes som en juridisk person, der i henhold til statens lov kan erhverve rettigheder og påtage sig forpligtelser samt optræde som part i retssager ved statens domstole. Enhver kontraherende stat skal anerkende den supplerende fonds direktør som den supplerende fonds lovlige repræsentant.

Artikel 3

Denne protokol skal udelukkende finde anvendelse på:

a) forureningsskade forårsaget: i) inden for en kontraherende stats territorium, herunder også søterritoriet, og ii) inden for en kontraherende stats eksklusive økonomiske zone oprettet i overensstemmelse med international lovgivning eller, hvis en kontraherende stat ikke har oprettet en sådan zone, på et område fastlagt af staten i overensstemmelse med international lovgivning, hvilket område ligger ud over eller grænser op til denne stats søterritorium og ikke strækker sig længere end 200 sømil fra de basislinjer, hvorfra bredden af dens søterritorium måles,

b) forebyggende forholdsregler, hvor de end tages, for at forhindre eller formindske sådan skade.







SUPPLERENDE ERSTATNING

Artikel 4

1. Den supplerende fond skal betale erstatning til enhver person, der har lidt forureningsskade, såfremt denne ikke har kunnet opnå fuld og passende erstatning for et anerkendt krav vedrørende sådan skade i henhold til fondskonventionen af 1992 på grund af, at den samlede skade overstiger eller vil kunne overstige ejerens ansvar som begrænset i artikel 4, stk. 4, i fondskonventionen af 1992 for hver enkelt hændelse.

2.

a) Det samlede erstatningsbeløb, som den supplerende fond i medfør af denne artikel skal betale for hver enkelt hændelse, begrænses således, at summen af dette beløb og det erstatningsbeløb, som faktisk er betalt i henhold til ansvarskonventionen af 1992 og fondskonventionen af 1992 for forureningsskade omfattet af denne protokol, ikke overstiger 750 mio. regningsenheder.

b) Det beløb på 750 mio. regningsenheder, der er nævnt i litra a), omregnes til national valuta på grundlag af denne valutas værdi i forhold til den særlige trækningsrettighed på den dato, som 1992-fondens forsamling har fastsat for omregningen af det maksimale beløb, der kan udbetales i medfør af ansvarskonventionen af 1992 og fondskonventionen af 1992.

3. Såfremt summen af de anerkendte krav mod den supplerende fond overstiger det samlede erstatningsbeløb, som fonden skal betale ifølge stk. 2, skal det beløb, der er til rådighed i medfør af denne protokol fordeles pro rata mellem de skadelidte på grundlag af de anerkendte krav.

4. Den supplerende fond betaler erstatning for anerkendte krav som defineret i artikel 1, nr. 8, og udelukkende for sådanne krav.

Artikel 5

Den supplerende fond betaler erstatning, når 1992-fondens forsamling har fundet, at summen af de anerkendte krav overstiger eller vil kunne overstige det samlede erstatningsbeløb, der er til rådighed i medfør af artikel 4, stk. 4, i fondskonventionen af 1992, og at 1992-fondens forsamling som følge deraf har besluttet foreløbigt eller endeligt, at den kun vil betale en del af ethvert anerkendt krav. Forsamlingen for den supplerende fond beslutter derefter, om og i hvilken udstrækning den supplerende fond skal betale den del af ethvert anerkendt krav, som ikke er blevet betalt i medfør af ansvarskonventionen af 1992 og fondskonventionen af 1992.

Artikel 6

1. Med forbehold af artikel 15, stk. 2 og 3, forældes retten til erstatning fra den supplerende fond kun, hvis kravene mod 1992-fonden er forældet i henhold til artikel 6 i fondskonventionen af 1992.

2. Et krav, der er rejst mod 1992-fonden, anses som et krav rejst af samme skadelidte mod den supplerende fond.

Artikel 7

1. Bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2, 4, 5 og 6, i fondskonventionen af 1992 finder anvendelse på erstatningskrav rejst mod den supplerende fond i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i denne protokol.

2. Når der er rejst krav om erstatning for forureningsskade ved en i medfør af artikel IX i ansvarskonventionen af 1992 kompetent domstol mod ejeren af et skib eller dennes garant, er alene denne domstol kompetent til at påkende ethvert erstatningskrav vedrørende samme skade, der rejses mod den supplerende fond i henhold til artikel 4 i denne protokol. Når der i henhold til ansvarskonventionen af 1992 er rejst krav om erstatning for forureningsskade ved en domstol i en stat, der er kontraherende part i ansvarskonventionen af 1992, men ikke i denne protokol, kan ethvert krav mod den supplerende fond i medfør af artikel 4 i denne protokol efter skadelidtes valg dog rejses enten ved den kompetente domstol i den stat, hvor den supplerende fond har sit hovedsæde eller ved en i medfør af artikel IX i ansvarskonventionen af 1992 kompetent domstol i en stat, der er kontraherende part i denne protokol.

3. Når der er rejst krav om erstatning for forureningsskade mod 1992-fonden ved en domstol i en stat, der er kontraherende part i fondskonventionen af 1992, men ikke i denne protokol, kan et hermed forbundet krav mod den supplerende fond efter skadelidtes valg, uanset stk. 1, rejses enten ved den kompetente domstol i den stat, hvor den supplerende fond har sit hovedsæde, eller ved en i medfør af stk. 1 kompetent domstol i en kontraherende stat.

Artikel 8

1. Med forbehold af beslutninger vedrørende fordelingen som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i denne protokol, skal enhver dom, der afsiges mod den supplerende fond af en domstol med kompetence i henhold til artikel 7 i denne protokol, når dommen er blevet eksigibel i den stat, hvor den er afsagt, og i denne stat ikke længere kan anfægtes ved ordinære retsmidler, anerkendes og være eksigibel i enhver kontraherende stat på samme betingelser som foreskrevet i artikel X i ansvarskonventionen af 1992.

2. En kontraherende stat kan anvende andre regler for anerkendelse og fuldbyrdelse af domme, forudsat at de sikrer, at dommene anerkendes og fuldbyrdes i samme udstrækning som i henhold til stk. 1.

Artikel 9

1. Den supplerende fond indtræder med hensyn til ethvert erstatningsbeløb for forureningsskade, som den supplerende fond har betalt i henhold til artikel 4, stk. 1, i denne protokol, i de rettigheder, som den person, der således har modtaget erstatning, måtte have mod ejeren eller dennes garant ifølge ansvarskonventionen af 1992.

2. Den supplerende fond indtræder i de rettigheder, som den person, der har modtaget erstatning, måtte have mod 1992-fonden i henhold til fondskonventionen af 1992.

3. Denne protokol indskrænker ikke den ret til regres eller indtræden i rettigheder, som den supplerende fond måtte have mod andre end de i stk. 1 og 2 omhandlede personer. Under alle omstændigheder skal den supplerende fonds ret til indtræden over for sådanne personer ikke være mindre gunstig end den ret, der tilkommer en assurandør for den person, som har modtaget erstatning.

4. Uden at dette skal medføre indskrænkning i anden eksisterende ret til indtræden eller regres mod den supplerende fond, indtræder en kontraherende stat eller et organ fra denne stat, som har betalt erstatning for forureningsskade i henhold til bestemmelser i egen national lovgivning, i de rettigheder, som den person, der således har modtaget erstatning, ville have haft i henhold til denne protokol.







AFGIFTER

Artikel 10

1. Årlige afgifter til den supplerende fond skal for så vidt angår hver kontraherende stat betales af enhver person, som i det kalenderår, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, litra a) eller b), har modtaget mængder, der tilsammen overstiger 150 000 tons:

a) afgiftspligtig olie, der har været transporteret til søs til havne eller terminaler på denne stats territorium, og

b) afgiftspligtig olie i noget anlæg beliggende på den pågældende kontraherende stats territorium, når denne olie har været transporteret til søs og er blevet losset i en havn eller terminal i en ikke kontraherende stat, dog således at sådan olie kun medtages i beregningen ifølge dette litra, når den første gang modtages i en kontraherende stat efter losning i en sådan ikke-kontraherende stat.

2. Bestemmelserne i artikel 10, stk. 2, i fondskonventionen af 1992 finder anvendelse for så vidt angår forpligtelsen til at betale afgifter til den supplerende fond.

Artikel 11

1. Med henblik på at fastsætte det årlige afgiftsbeløb, der skal betales, såfremt sådanne afgifter skal opkræves, samt under hensyntagen til nødvendigheden af at opretholde tilstrækkelige likvide midler, skal forsamlingen for hvert kalenderår gøre et overslag i form af et budget over:

i) Udgifter: a) omkostninger og udgifter ved den supplerende fonds administration i det pågældende år samt eventuelt underskud fra driften i de forudgående år, b) udbetalinger, som den supplerende fond sandsynligvis vil skulle foretage i det pågældende år til opfyldelse af krav mod den supplerende fond i medfør af artikel 4, herunder tilbagebetaling af lån, der tidligere er optaget af den supplerende fond til opfyldelse af sådanne krav.

ii) Indtægter a) overskud af driften i de forudgående år, herunder eventuelle renter, b) årlige afgifter, hvis sådanne er påkrævet, for at budgettet kan balancere, c) eventuelle andre indtægter.

2. Forsamlingen fastsætter størrelsen af det samlede afgiftsbeløb, der skal opkræves. På grundlag heraf beregner direktøren for den supplerende fond for hver enkelt kontraherende stat størrelsen af den årlige afgift for hver af de i artikel 10 omhandlede personer:

a) når afgiften er bestemt til at anvendes som betaling af de i stk. 1, nr. i), litra a), omhandlede fordringer, på grundlag af et bestemt beløb pr. ton afgiftspligtig olie, der er modtaget i den pågældende stat af sådanne personer i det forudgående kalenderår, og

b) når afgiften er bestemt til at anvendes som betaling af de i stk. 1, nr. i), litra b), omhandlede fordringer, på grundlag af et bestemt beløb pr. ton afgiftspligtig olie, der er modtaget af en sådan person i kalenderåret forud for det, i hvilket den pågældende hændelse indtraf, forudsat at vedkommende stat på hændelsestidspunktet var kontraherende stat i denne protokol.

3. De i stk. 2 omhandlede beløb fremkommer ved at dividere det samlede afgiftsbeløb, som kræves, med den samlede mængde af afgiftspligtig olie, der er modtaget i alle kontraherende stater i det pågældende år.

4. Den årlige afgift skal betales på en dato, der fastsættes i den supplerende fonds interne reglement. Forsamlingen kan fastsætte en anden betalingsdato.

5. Forsamlingen kan på betingelser, der fastsættes i den supplerende fonds økonomiske reglement, beslutte at foretage overførsler mellem midler, som er modtaget i medfør af stk. 2, litra a), og midler, der er modtaget i medfør af stk. 2, litra b).

Artikel 12

1. Artikel 13 i fondskonventionen af 1992 finder anvendelse på afgifter til den supplerende fond.

2. En kontraherende stat kan påtage sig pligten til at betale afgifter til den supplerende fond efter den procedure, der er fastlagt i artikel 14 i fondskonventionen af 1992.

Artikel 13

1. De kontraherende stater meddeler direktøren for den supplerende fond oplysninger om oliemodtagelser i overensstemmelse med artikel 15 i fondskonventionen af 1992, dog forudsat at meddelelser, der er indgivet til direktøren for 1992-fonden i medfør af artikel 15, stk. 2, i fondskonventionen af 1992, også anses for at være indgivet i henhold til denne protokol.

2. Hvis en kontraherende stat ikke opfylder sine forpligtelser til at indgive den meddelelse, der er omhandlet i stk. 1, og dette medfører et økonomisk tab for den supplerende fond, skal den pågældende kontraherende stat erstatte den supplerende fond dette tab. Forsamlingen skal efter anbefaling fra direktøren for den supplerende fond beslutte, om den pågældende kontraherende stat skal betale en sådan erstatning.

Artikel 14

1. Uanset artikel 10 anses det med henblik på anvendelsen af denne protokol, at der mindst vil blive modtaget 1 mio. ton afgiftspligtig olie i hver kontraherende stat.

2. Hvis den samlede mængde afgiftspligtig olie, der er modtaget i en kontraherende stat, udgør under 1 mio. ton, påtager den kontraherende stat sig de forpligtelser, som enhver person, der er afgiftspligtig til den supplerende fond, ville pådrage sig i henhold til denne protokol for olie, der er modtaget på den pågældende stats territorium, for så vidt der ikke findes nogen afgiftspligtig person for den samlede mængde olie, der er modtaget.

Artikel 15

1. Hvis der i en kontraherende stat ikke er nogen person, der opfylder betingelserne i artikel 10, underretter den pågældende kontraherende stat med henblik på anvendelsen af denne protokol direktøren for den supplerende fond herom.

2. Den supplerende fond betaler ingen erstatning for forureningsskade, der er sket inden for en kontraherende stats territorium, søterritorium eller eksklusive økonomiske zone eller det område, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 3, litra a), nr. ii), i denne protokol, for en given hændelse eller for forebyggende forholdsregler, hvor de end tages, for at forhindre eller formindske sådan skade, før den pågældende kontraherende stat har opfyldt sine forpligtelser til i henhold til artikel 13, stk. 1, og stk. 1 i denne artikel at indgive meddelelse til direktøren for den supplerende fond for alle år forud for den pågældende hændelses indtræden. Forsamlingen bestemmer i sit interne reglement, under hvilke omstændigheder en kontraherende stat skal anses for ikke at have opfyldt sine forpligtelser.

3. Når erstatning er blevet afvist midlertidigt i overensstemmelse med stk. 2, skal den nægtes permanent for den pågældende hændelse, hvis forpligtelserne i henhold til artikel 13, stk. 1, og stk. 1 i denne artikel til at indgive meddelelse til direktøren for den supplerende fond ikke er blevet opfyldt inden et år, efter at direktøren for den supplerende fond har underrettet den kontraherende stat om, at den ikke har opfyldt sin forpligtelse til at indgive meddelelse.

4. Alle skyldige afgifter til den supplerende fond fradrages i den erstatning, der udbetales til debitor eller dennes repræsentanter.







ORGANISATION OG ADMINISTRATION

Artikel 16

1. Den supplerende fond skal have en forsamling og et sekretariat forestået af en direktør.

2. Artikel 17-20 og 28-33 i fondskonventionen af 1992 finder anvendelse på forsamlingen, sekretariatet og direktøren for den supplerende fond.

3. Artikel 34 i fondskonventionen af 1992 finder anvendelse på den supplerende fond.

Artikel 17

1. Sekretariatet for 1992-fonden forestået af direktøren for 1992-fonden kan også fungere som sekretariat og direktør for den supplerende fond.

2. Hvis sekretariatet og direktøren for 1992-fonden i overensstemmelse med stk. 1 også fungerer som sekretariat og direktør for den supplerende fond, repræsenteres den supplerende fond i tilfælde, hvor der er en interessekonflikt mellem 1992-fonden og den supplerende fond, af formanden for forsamlingen.

3. Direktøren for den supplerende fond og det af ham ansatte personale og de antagne eksperter skal under udførelsen af deres pligter i medfør af denne protokol og fondskonventionen af 1992 ikke anses for at overtræde bestemmelserne i artikel 30 i fondskonventionen af 1992 som anvendt ved artikel 16, stk. 2, i denne protokol, for så vidt de udfører deres pligter i overensstemmelse med denne artikel.

4. Forsamlingen bestræber sig på ikke at træffe beslutninger, som er uforenelige med beslutninger truffet af forsamlingen for 1992-fonden. Opstår der divergenser vedrørende administrative spørgsmål af fælles interesse, skal forsamlingen i en gensidig samarbejdsånd og med begge organisationers fælles mål for øje bestræbe sig på at nå til fuld enighed med forsamlingen for 1992-fonden.

5. Den supplerende fond godtgør 1992-fonden alle omkostninger og udgifter, der hidrører fra administration, som er udført af 1992-fonden på den supplerende fonds vegne.







OVERGANGSBESTEMMELSER

Artikel 18

1. Med forbehold af stk. 4 må det samlede beløb af de årlige afgifter, der skal betales for afgiftspligtig olie, som er modtaget i én og samme kontraherende stat i løbet af et kalenderår, ikke overstige 20 % af det samlede beløb af de årlige afgifter i henhold til denne protokol for det pågældende kalenderår.

2. Hvis anvendelsen af bestemmelserne i artikel 11, stk. 2 og 3, medfører, at det samlede beløb af de afgifter, der skal betales af afgiftspligtige i én og samme kontraherende stat for et bestemt kalenderår, overstiger 20 % af de samlede årlige afgifter, skal de afgifter, der skal betales af alle afgiftspligtige i den pågældende stat, nedsættes forholdsmæssigt, således at deres samlede afgifter svarer til 20 % af de samlede årlige afgifter til den supplerende fond for det pågældende år.

3. Hvis de afgifter, der skal betales af personer i en bestemt kontraherende stat, skal nedsættes i henhold til stk. 2, skal de afgifter, der skal betales af personer i alle andre kontraherende stater, forhøjes forholdsmæssigt for at sikre, at det samlede afgiftsbeløb, der skal betales af alle personer, der er afgiftspligtige til den supplerende fond for det pågældende kalenderår, når op på det samlede afgiftsbeløb, som forsamlingen har fastsat.

4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 finder anvendelse, indtil den samlede mængde afgiftspligtig olie modtaget i alle kontraherende stater i et kalenderår, herunder de mængder, som er omhandlet i artikel 14, stk. 1, er nået op på 1 000 mio. tons, eller indtil der er gået 10 år efter datoen for denne protokols ikrafttræden, hvis dette sker på et tidligere tidspunkt.







AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 19

Undertegnelse, ratifikation, accept, godkendelse og tiltrædelse

1. Denne protokol skal være åben for undertegnelse i London fra den 31. juli 2003 til den 30. juli 2004.

2. Staterne kan udtrykke deres samtykke til at være bundet af den protokol ved:

a) undertegnelse uden forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse eller

b) undertegnelse med forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse efterfulgt af ratifikation, accept eller godkendelse eller

c) tiltrædelse.

3. Kun kontraherende stater i fondskonventionen af 1992 kan blive kontraherende parter i denne protokol.

4. Ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse sker ved deponering hos generalsekretæren af et formelt instrument herom.

Artikel 20

Oplysninger om afgiftspligtig olie

Inden denne protokol træder i kraft for en stat, skal denne stat ved undertegnelsen af denne protokol i overensstemmelse med artikel 19, stk. 2, litra a), eller ved deponeringen af det instrument, der er omhandlet i artikel 19, stk. 4, og derefter hvert år på et tidspunkt, som fastsættes af generalsekretæren, meddele generalsekretæren navn og adresse på enhver person, som i den pågældende stat vil være afgiftspligtig til den supplerende fond i henhold til artikel 10, samt de mængder afgiftspligtig olie, der er modtaget af en sådan person på den pågældende stats territorium i løbet af det forudgående kalenderår.

Artikel 21

Ikrafttræden

1. Denne protokol træder i kraft tre måneder efter den dato, hvor følgende betingelser er opfyldt:

a) mindst otte stater har undertegnet protokollen uden forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse eller har deponeret deres ratifikations–, accept- eller godkendelsesinstrument hos generalsekretæren, og

b) generalsekretæren har modtaget underretning fra direktøren for 1992-fonden om, at eventuelle i henhold til artikel 10 afgiftspligtige personer i det forudgående kalenderår har modtaget en samlet mængde på mindst 450 mio. tons afgiftspligtig olie, herunder de mængder, der er omhandlet i artikel 14, stk. 1.

2. For hver stat, der undertegner denne protokol uden forbehold af ratifikation, accept eller godkendelse, eller som ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne protokol, efter at betingelserne i stk. 1 for dens ikrafttrædelse er blevet opfyldt, træder protokollen i kraft tre måneder efter den dato, hvor en sådan stat har deponeret det relevante instrument.

3. Uanset stk. 1 og 2 træder denne protokol ikke i kraft for en stat, før fondskonventionen af 1992 er trådt i kraft for den pågældende stat.

Artikel 22

Forsamlingens første samling

Generalsekretæren indkalder forsamlingen til dens første samling. Denne samling skal finde sted så hurtigt som muligt efter denne protokols ikrafttræden og under alle omstændigheder senest tredive dage efter denne ikrafttræden.

Artikel 23

Revision og ændringer

1. Organisationen kan indkalde til en konference med det formål at revidere eller ændre denne protokol.

2. Efter anmodning fra mindst en tredjedel af alle kontraherende stater indkalder organisationen til en konference for de kontraherende stater med henblik på at revidere eller ændre denne protokol.

Artikel 24

Ændring af grænser for erstatningsbeløb

1. Efter anmodning fra mindst en fjerdedel af de kontraherende stater skal generalsekretæren oversende ethvert forslag til ændring af de grænser for erstatningsbeløb, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, litra a), til alle organisationens medlemmer og til alle kontraherende stater.

2. Enhver ændring, der foreslås og oversendes som ovenfor anført, skal forelægges for organisationens juridiske komité til overvejelse mindst seks måneder efter datoen for oversendelse.

3. Alle kontraherende stater i denne protokol skal, uanset om de er medlem af organisationen, have ret til at deltage i den juridiske komités forhandlinger til overvejelse og vedtagelse af ændringer.

4. Ændringer skal vedtages med to tredjedels flertal af de kontraherende stater, der er til stede og afgiver stemme i den juridiske komité med den forøgelse, der følger af stk. 3, under forudsætning af at mindst halvdelen af de kontraherende stater er til stede på afstemningstidspunktet.

5. Ved behandling af et forslag til ændring af grænser skal den juridiske komité tage hensyn til erfaringerne fra indtrufne hændelser og i særdeleshed omfanget af de skader, disse har forårsaget, samt ændringer i pengeværdierne.

6.

a) Ændringer af grænser i henhold til denne artikel kan tidligst behandles, når denne protokol er trådt i kraft, og tidligst tre år efter den dato, hvor en tidligere ændring i henhold til denne artikel er trådt i kraft.

b) Ingen grænse kan hæves så meget, at den overstiger et beløb, der svarer til den grænse, der er fastsat i denne protokol, med tillæg af seks procent pr. år beregnet samlet fra den dato, hvor denne protokol åbnes for undertegnelse, indtil den dato, hvor den juridiske komités beslutning får virkning.

c) Ingen grænse kan hæves så meget, at den overstiger et beløb, der svarer til den grænse, der er fastsat i denne protokol, multipliceret med tre.

7. Organisationen skal underrette alle kontraherende stater om enhver ændring, der vedtages i henhold til stk. 4. En ændring skal anses for antaget efter udløbet af en periode på tolv måneder efter datoen for meddelelsen herom, medmindre mindst en fjerdedel af de stater, der var kontraherende stater på tidspunktet for den juridiske komités vedtagelse af ændringen, inden for denne periode har meddelt organisationen, at de ikke kan antage ændringen, i hvilket tilfælde den forkastes og ikke får nogen virkning.

8. En ændring, der anses for at være antaget i henhold til stk. 7, træder i kraft tolv måneder efter antagelsen.

9. Alle kontraherende stater skal være bundet af ændringen, medmindre de opsiger denne protokol i henhold til artikel 26, stk. 1 og 2, mindst seks måneder, inden ændringen træder i kraft. En sådan opsigelse får virkning, når ændringen træder i kraft.

10. Når en ændring er vedtaget af den juridiske komité, men perioden på tolv måneder for dens antagelse endnu ikke er udløbet, skal en stat, der i løbet af denne periode bliver en kontraherende stat, være bundet af ændringen, hvis den træder i kraft. En stat, der bliver en kontraherende stat efter denne periode, skal være bundet af en ændring, der er antaget i henhold til stk. 7. I de i dette stykke omhandlede tilfælde bliver en stat bundet af en ændring, når denne ændring træder i kraft, eller når denne protokol træder i kraft for staten, hvis dette sker på et senere tidspunkt.

Artikel 25

Protokoller til fondskonventionen af 1992

1. Hvis de grænser, der er fastsat i fondskonventionen af 1992, er blevet hævet ved en dertil knyttet protokol, kan den i artikel 4, stk. 2, litra a), fastlagte grænse hæves med det samme beløb efter proceduren i artikel 24. Bestemmelserne i artikel 24, stk. 6, finder ikke anvendelse i sådanne tilfælde.

2. Hvis den procedure, der er omhandlet i stk. 1, har fundet anvendelse, skal en senere ændring af den grænse, der er fastlagt i artikel 4, stk. 2, efter proceduren i artikel 24 med henblik på anvendelse af artikel 24, stk. 6, litra b) og c), beregnes på grundlag af den nye grænse som hævet i overensstemmelse med stk. 1.

Artikel 26

Opsigelse

1. Denne protokol kan opsiges af enhver kontraherende stat på et hvilket som helst tidspunkt efter den dato, på hvilken den træder i kraft for den kontraherende stat.

2. Opsigelsen sker ved deponering af et instrument hos generalsekretæren.

3. En opsigelse får virkning tolv måneder efter deponering hos generalsekretæren af et instrument herom eller efter en sådan længere periode, som måtte være angivet deri.

4. En opsigelse af fondskonventionen af 1992 anses for opsigelse af denne protokol. En sådan opsigelse har virkning fra den dato, på hvilken opsigelsen af protokollen af 1992, der ændrer fondskonventionen af 1971, træder i kraft i henhold til sidstnævnte protokols artikel 34.

5. Uanset en kontraherende stats opsigelse af denne protokol i henhold til denne artikel skal bestemmelserne i denne protokol vedrørende pligten til at betale afgifter til den supplerende fond fortsat finde anvendelse på de i artikel 11, stk. 2, litra b), omhandlede hændelser, som indtræffer, inden opsigelsen er trådt i kraft.

Artikel 27

Ekstraordinære samlinger

1. Inden halvfemsindstyve dage efter deponeringen af et opsigelsesinstrument kan enhver kontraherende stat, som mener, at opsigelsen vil medføre en betydelig forhøjelse af afgifterne for de andre kontraherende stater, anmode direktøren for den supplerende fond om at indkalde forsamlingen til en ekstraordinær samling. Direktøren for den supplerende fond skal indkalde forsamlingen til at mødes inden tresindstyve dage, efter at en sådan anmodning er modtaget.

2. Direktøren for den supplerende fond kan på eget initiativ indkalde forsamlingen til en ekstraordinær samling, som afholdes inden tresindstyve dage efter deponering af et opsigelsesinstrument, såfremt han mener, at en sådan opsigelse vil medføre en betydelig forhøjelse af afgifterne for de øvrige kontraherende stater.

3. Dersom forsamlingen på en ekstraordinær samling, indkaldt i henhold til stk. 1 eller 2, beslutter, at opsigelsen vil medføre en betydelig forhøjelse af afgifterne for de øvrige kontraherende stater, kan enhver af disse stater inden et hundrede og tyve dage før den dag, hvor opsigelsen træder i kraft, opsige denne protokol med virkning fra samme dag.

Artikel 28

Ophør

1. Denne protokol ophører at gælde fra den dag, hvor antallet af kontraherende stater er mindre end syv, eller hvor den samlede mængde afgiftspligtig olie, der er modtaget i de øvrige kontraherende stater, herunder de mængder, der er omhandlet i artikel 14, stk. 1, falder til under 350 mio. tons, hvis dette sker på et tidligere tidspunkt.

2. De stater, der er bundet af denne protokol dagen før den dato, hvor den ophører at gælde, skal træffe de fornødne forholdsregler for at sikre, at den supplerende fond kan udøve de i artikel 29 omhandlede funktioner, og forbliver alene med dette formål bundet af denne protokol.

Artikel 29

Den supplerende fonds likvidation

1. Såfremt denne protokol ophører at gælde, skal den supplerende fond dog:

a) opfylde sine forpligtelser i anledning af enhver hændelse, der er indtruffet, før protokollen ophørte at gælde,

b) kunne udøve sine rettigheder til afgifter, i den udstrækning disse afgifter er nødvendige til opfyldelse af de under litra a) nævnte forpligtelser, herunder de udgifter til den supplerende fonds administration, som er nødvendige til dette formål.

2. Forsamlingen skal tage alle nødvendige skridt for at afslutte den supplerende fonds likvidation, herunder en ligelig fordeling af de resterende beholdninger mellem de personer, der har betalt afgifter til den supplerende fond.

3. Med henblik på anvendelsen af denne artikel beholder den supplerende fond sin egenskab af juridisk person.

Artikel 30

Depositar

1. Denne protokol og ændringer, der er antaget i henhold til artikel 24, deponeres hos generalsekretæren.

2. Generalsekretæren skal:

a) underrette alle stater, der har undertegnet eller tiltrådt denne protokol, om: i) enhver ny undertegnelse eller deponering af et instrument med angivelse af datoen herfor, ii) datoen for denne protokols ikrafttræden, iii) ethvert forslag til ændring af beløbsgrænser for erstatning fremsat i henhold til artikel 24, stk. 1, iv) enhver ændring vedtaget i henhold til artikel 24, stk. 4, v) enhver ændring, der anses for antaget i henhold til artikel 24, stk. 7, med angivelse af den dato, på hvilken ændringen skal træde i kraft i henhold til artikel 24, stk. 8 og 9, vi) deponering af ethvert instrument til opsigelse af denne protokol med angivelse af deponeringsdato og ikrafttrædelsesdato, vii) enhver meddelelse, der kræves i medfør af en artikel i denne protokol,

b) fremsende bekræftede genparter af denne protokol til alle stater, som har undertegnet eller tiltrådt protokollen.

3. Så snart denne protokol træder i kraft, skal generalsekretæren oversende teksten til De Forenede Nationers sekretariat til registrering og offentliggørelse i overensstemmelse med artikel 102 i De Forenede Nationers pagt.

Artikel 31

Sprog

Denne protokol er udfærdiget i ét originaleksemplar på arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk, hvilke alle er lige autentiske.

UDFÆRDIGET I LONDON den sekstende maj to tusind og tre.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget hertil af deres respektive regeringer, undertegnet denne protokol.