ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1957D0831 — DA — 01.01.2004 — 006.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

om mandatet til og forretningsordenen for det stående Udvalg for bedriftssikkerhed inden for stenkulminedriften

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

▼

BESLUTNING

om mandatet til og forretningsordenen for det stående Udvalg for bedriftssikkerhed inden for stenkulminedriften

XXX

This act has been trimmed due to parser errors since it has been repealed.

XXX
1958R0001 — DA — 01.05.2004 — 005.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabpå det sproglige
område
(EFT P 17 af 6.10.1958, s. 385)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A5Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse
og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske
Fællesskabpå det sproglige område
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktatens artikel 217, hvorefter Rådet, med forbe-hold af de i Domstolens procesreglement fastsatte bestemmelser, medenstemmighed fastlægger den ordning, der skal gælde for Fællesskabetsinstitutioner på det sproglige område, og
ud fra følgende betragtning:Hvert af de fire sprog, som traktaten er affattet på, er officielle sprog i
en eller flere medlemsstater,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De officielle sprog og arbejdssprogene for Unionens institutioner er
dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk,maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk,svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.
Artikel 2
Dokumenter, som en medlemsstat eller en person, der er undergivet en
medlemsstats jurisdiktion retter til Fællesskabets institutioner, kan efterafsenderens valg affattes på et af de officielle sprog. Svaret skal
affattes på det samme sprog.
Artikel 3
Dokumenter, som en Fællesskabsinstitution retter til en medlemsstat
eller til en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion, skalaffattes på denne stats sprog.
Artikel 4
Forordninger og andre dokumenter, der er almengyldige, affattespå de
tyve officielle sprog.
Artikel 5
Den Europæiske Unions Tidende udkommer på de tyve officielle sprog.
Artikel 6
Fællesskabets institutioner kan i deres forretningsorden fastsætte de
nærmere regler for denne ordning på det sproglige område.
Artikel 7
Den sproglige ordning for sagerne ved Domstolen fastlægges i dennes
procesreglement.
Artikel 8
Har en medlemsstat flere officielle sprog, bestemmes det efter anmod-
ning fra den pågældende stat, hvilket sprog der skal anvendes pågrundlag af de almindelige regler i den pågældende stats lovgivning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1958R0001 — DA — 01.05.2004 — 005.001 — 2
▼A5
▼B
▼A5
▼B
1958R0001 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabpå det sproglige
område
(EFT P 17 af 6.10.1958, s. 385)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L302 23 15.11.1985
►A4Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L1 1 1.1.1995
▼B
Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske
Fællesskabpå det sproglige område
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktatens artikel 217, hvorefter Rådet, med forbe-hold af de i Domstolens procesreglement fastsatte bestemmelser, medenstemmighed fastlægger den ordning, der skal gælde for Fællesskabetsinstitutioner på det sproglige område, og
ud fra følgende betragtning:Hvert af de fire sprog, som traktaten er affattet på, er officielle sprog i
en eller flere medlemsstater,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De officielle sprog og arbejdssprogene for Unionens institutioner er
dansk, engelsk, fransk, finsk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk,spansk, svensk og tysk.
Artikel 2
Dokumenter, som en medlemsstat eller en person, der er undergivet en
medlemsstats jurisdiktion retter til Fællesskabets institutioner, kan efterafsenderens valg affattes på et af de officielle sprog. Svaret skalaffattes på det samme sprog.
Artikel 3
Dokumenter, som en Fællesskabsinstitution retter til en medlemsstat
eller til en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion, skal
affattes på denne stats sprog.
Artikel 4
Forordninger og andre dokumenter, der er almengyldige, affattes på de
elleve officielle sprog.
Artikel 5
De Europæiske Fællesskabers Tidende udkommer på de elleve offici-
elle sprog.
Artikel 6
Fællesskabets institutioner kan i deres forretningsorden fastsætte de
nærmere regler for denne ordning på det sproglige område.
Artikel 7
Den sproglige ordning for sagerne ved Domstolen fastlægges i dennes
procesreglement.
Artikel 8
Har en medlemsstat flere officielle sprog, bestemmes det efter anmod-
ning fra den pågældende stat, hvilket sprog der skal anvendes pågrundlag af de almindelige regler i den pågældende stats lovgivning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1958R0001 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 2
▼A4
▼B
▼A4
▼B
1958R0001 — DA — 01.01.1986 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabpå det sproglige
område
(EFT P 17 af 6.10.1958, s. 385)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
▼B
Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske
Fællesskabpå det sproglige område
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktatens artikel 217, hvorefter Rådet, med forbe-hold af de i Domstolens procesreglement fastsatte bestemmelser, medenstemmighed fastlægger den ordning, der skal gælde for Fællesskabetsinstitutioner på det sproglige område, og
ud fra følgende betragtning:Hvert af de fire sprog, som traktaten er affattet på, er officielle sprog i
en eller flere medlemsstater,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De officielle sprog og arbejdssprogene for Fællesskabets institutioner er
dansk, engelsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk,spanskog tysk .
Artikel 2
Dokumenter, som en medlemsstat eller en person, der er undergivet en
medlemsstats jurisdiktion retter til Fællesskabets institutioner, kan efterafsenderens valg affattes på et af de officielle sprog. Svaret skalaffattes på det samme sprog.
Artikel 3
Dokumenter, som en Fællesskabsinstitution retter til en medlemsstat
eller til en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion, skal
affattes på denne stats sprog.
Artikel 4
Forordninger og andre dokumenter, der er almengyldige, affattes på de
ni officielle sprog.
Artikel 5
De Europæiske Fællesskabers Tidende udkommer på de ni officielle
sprog.
Artikel 6
Fællesskabets institutioner kan i deres forretningsorden fastsætte de
nærmere regler for denne ordning på det sproglige område.
Artikel 7
Den sproglige ordning for sagerne ved Domstolen fastlægges i dennes
procesreglement.
Artikel 8
Har en medlemsstat flere officielle sprog, bestemmes det efter anmod-
ning fra den pågældende stat, hvilket sprog der skal anvendes pågrundlag af de almindelige regler i den pågældende stats lovgivning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1958R0001 — DA — 01.01.1986 — 003.001 — 2
▼A3
▼B
▼A3
▼B
1958R0001 — DA — 01.01.1981 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabpå det sproglige
område
(EFT P 17 af 6.10.1958, s. 385)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L291 17 19.11.1979
▼B
Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske
Fællesskabpå det sproglige område
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktatens artikel 217, hvorefter Rådet, med forbe-hold af de i Domstolens procesreglement fastsatte bestemmelser, medenstemmighed fastlægger den ordning, der skal gælde for Fællesskabetsinstitutioner på det sproglige område, og
ud fra følgende betragtning:Hvert af de fire sprog, som traktaten er affattet på, er officielle sprog i
en eller flere medlemsstater,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De officielle sprog og arbejdssprogene for Fællesskabets institutioner er
dansk, engelsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk og tysk.
Artikel 2
Dokumenter, som en medlemsstat eller en person, der er undergivet en
medlemsstats jurisdiktion retter til Fællesskabets institutioner, kan efterafsenderens valg affattes på et af de officielle sprog. Svaret skalaffattes på det samme sprog.
Artikel 3
Dokumenter, som en Fællesskabsinstitution retter til en medlemsstat
eller til en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion, skal
affattes på denne stats sprog.
Artikel 4
Forordninger eller andre dokumenter, der er almengyldige, affattes på
de►
A2syv◄officielle sprog.
Artikel 5
De Europæiske Fællesskabers Tidende udkommer på de ►A2syv◄
officielle sprog.
Artikel 6
Fællesskabets institutioner kan i deres forretningsorden fastsætte de
nærmere regler for denne ordning på det sproglige område.
Artikel 7
Den sproglige ordning for sagerne ved Domstolen fastlægges i dennes
procesreglement.
Artikel 8
Har en medlemsstat flere officielle sprog, bestemmes det efter anmod-
ning fra den pågældende stat, hvilket sprog der skal anvendes pågrundlag af de almindelige regler i den pågældende stats lovgivning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1958R0001 — DA — 01.01.1981 — 002.001 — 2
▼A2
▼B
1958R0001 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskabpå det sproglige
område
(EFT P 17 af 6.10.1958, s. 385)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
▼B
Forordning nr. 1
om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske
Fællesskabpå det sproglige område
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktatens artikel 217, hvorefter Rådet, med forbe-hold af de i Domstolens procesreglement fastsatte bestemmelser, medenstemmighed fastlægger den ordning, der skal gælde for Fællesskabetsinstitutioner på det sproglige område, og
ud fra følgende betragtning:Hvert af de fire sprog, som traktaten er affattet på, er officielle sprog i
en eller flere medlemsstater,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De officielle sprog og arbejdssprogene i Fællesskabets institutioner er
dansk, engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk.
Artikel 2
Dokumenter, som en medlemsstat eller en person, der er undergivet en
medlemsstats jurisdiktion retter til Fællesskabets institutioner, kan efterafsenderens valg affattes på et af de officielle sprog. Svaret skalaffattes på det samme sprog.
Artikel 3
Dokumenter, som en Fællesskabsinstitution retter til en medlemsstat
eller til en person, der er undergivet en medlemsstats jurisdiktion, skal
affattes på denne stats sprog.
Artikel 4
Forordninger eller andre dokumenter, der er almengyldige, affattespå
de►
A1seks◄officielle sprog.
Artikel 5
De Europæiske Fællesskabers Tidende udkommer på de ►A1seks◄
officielle sprog.
Artikel 6
Fællesskabets institutioner kan i deres forretningsorden fastsætte de
nærmere regler for denne ordning på det sproglige område.
Artikel 7
Den sproglige ordning for sagerne ved Domstolen fastlægges i dennes
procesreglement.
Artikel 8
Har en medlemsstat flere officielle sprog, bestemmes det efter anmod-
ning fra den pågældende stat, hvilket sprog der skal anvendes pågrundlag af de almindelige regler i den pågældende stats lovgivning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1958R0001 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 2
▼A1
▼B
1958D1127(01) — DA — 22.06.1964 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

TRANSPORTUDVALGETS VEDTÆGTER

RÅDET

under henvisning til artikel 83 i traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, i henhold til hvilken et rådgivende udvalg sammensat af sagkyndige, som er udpeget af medlemsstaternes regeringer, oprettes under Kommissionen og høres af denne i transportspørgsmål, når den skønner det hensigtsmæssigt, uden at de beføjelser, der tilkommer Det økonomiske og sociale Udvalgs transportsektion, herved indskrænkes,

under henvisning til artikel 153 i nævnte traktat, i henhold til hvilken Rådet efter udtalelse fra Kommissionen fastsætter vedtægterne for de i henhold til denne traktat oprettede udvalg, og

efter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen,

HAR VEDTAGET:

at fastsætte Transportudvalgets vedtægter således:
1960R0011 — DA — 10.07.2008 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Berigtiget ved:

▼B

FORORDNING Nr. 11

vedrørende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkår, udfærdiget i henhold til artikel 79, stk. (3), i traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab

RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 79,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Rådet skal i medfør af artikel 79, stk. (3), fastsætte regler med henblik på at afskaffe de i artikel 79, stk. (1), omhandlede former for forskelsbehandling i samfærdslen inden for Fællesskabet;

for at sikre dette, er det nødvendigt at forbyde sådan forskelsbehandling, herunder fastsættelse af takster samt af fragter og transportvilkår af enhver art, hvis anvendelse ville føre til forskelsbehandling;

for at muliggøre en kontrol med de anvendte fragter og transportvilkår og en konstatering af eventuelle tilfælde af forskelsbehandling er transportvirksomheder og formidlere forpligtede til at give de nødvendige oplysninger, at udfærdige et transportdokument, der gør det muligt at efterprøve disse, samt at underkaste sig kontrolundersøgelser;

for at sikre overholdelsen af disse regler må der etableres et sanktionssystem, herunder adgang til at indbringe sagen for Domstolen, der har fuld prøvelsesret som fastsat i traktatens artikel 172,

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
1964L0225 — DA — 01.01.1973 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 25. februar 1964

om ophævelse af begrænsningerne i etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for genforsikring og retrocession

(64/225/EØF)

RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 54, stk. (2), og artikel 63, stk. (2),

under henvisning til den almindelige plan om ophævelse af begrænsninger i etableringsfriheden ( 1 ), særlig afsnit IV A,

under henvisning til den almindelige plan om ophævelse af begrænsninger i den fri udveksling af tjenesteydelser ( 2 ), særlig afsnit V C,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament ( 3 ),

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 4 ), og

ud fra følgende betragtninger:

De almindelige planer fastsætter, at samtlige grene inden for genforsikring uden forskel skal være liberaliseret før udgangen af 1963, for så vidt angår såvel etablering som udveksling af tjenester;

genforsikring udøves ikke blot af specialiserede virksomheder, men også af såkaldte blandede virksomheder, som samtidig med den direkte forsikring driver genforsikringsvirksomhed, og dette direktivs gennemførelsesforanstaltninger finder derfor anvendelse på den del af deres virksomhed, som angår genforsikring og retrocession;

ligestilling af selskaber med fysiske personer, som er statsborgere i medlemsstaterne, er for så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne om etableringsretten og den fri udveksling af tjenesteydelser alene undergivet betingelserne i artikel 58 og eventuelt den betingelse, at der består en faktisk og vedvarende forbindelse med en medlemsstats erhvervsliv; der må derfor ikke stilles nogen yderligere betingelse, især ikke krav om nogen særlig tilladelse, som ikke også kræves af indenlandske selskaber til udøvelse af en økonomisk virksomhed, for at de kan drage fordel af disse bestemmelser; denne ligestilling er imidlertid ikke til hinder for medlemsstaternes ret til at forlange, at kapitalselskaber i deres land fremtræder under den betegnelse, der i medlemsstaten benyttes i den lovgivning, i henhold til hvilken de er oprettet, og på de forretningspapirer, der benyttes af dem i værtslandet, angiver størrelsen af den tegnede kapital,

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
1967R1043 — DA — 15.09.1968 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING Nr. 1043/67/EØF

af 22. december 1967

om gennemførelsesbestemmelser for fastsættelse af basiskvoter indenfor sukkersektoren

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning nr. 1009/67/EØF af 18. december 1967 om den fælles markedsordning for sukker ( 1 ), særlig artikel 23, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

Forordning nr. 1009/67/EØF, artikel 23, hjemler fastsættelse af basiskvoter for fabrikker eller virksomheder, ved på deres gennemsnitlige årlige sukkerproduktion i produktionsårene 1961/1962 til 1965/1966 at anvende en koefficient, der udtrykker forholdet mellem den pågældende medlemsstats basismængde og den gennemsnitlige årlige sukkerproduktion i denne medlemsstat inden for den nævnte periode;

det er nødvendigt at definere begrebet produktion, der er anvendt i sammenhæng med den nævnte artikel;

med henblik på en administrativ forenkling bør det foreskrives, at de forskellige former for sukker ved beregning af en gennemsnitlige (SIC! gennemsnitlig) produktion omregnes til hvidt sukker og ligeledes, at de tildelte kvoter udtrykkes i hvidt sukker;

medlemsstaterne bør kun i nødvendigt omfang gøre brug af de muligheder, som artikel 1 i Rådets forordning nr. 1027/67/EØF af 21. december 1967 om fastsættelse af basiskvoter for sukker ( 2 ), giver adgang til;

de i denne forordning foreskrevne foranstaltninger stemmer overens med udtalelse fra forvaltningskomiteen for sukker,

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
1968D0416 — DA — 01.01.1973 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS BESLUTNING

af 20. december 1968

om afslutning og gennemførelse af særlige mellemfolkelige aftaler om medlemsstaternes forpligtelse til at opretholde minimumslagre af mineralolie og/eller mineralolieprodukter

(68/416/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 103,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

Rådet har udstedt direktiv af 20. december 1968 om medlemsstaternes forpligtelse til at opretholde miniumslagre af mineralolie og/eller m ineralolieprodukter ( 1 );

i det nævnte direktivs artikel 6, stk. 2, er der åbnet mulighed for, inden for rammerne af særlige mellemfolkelige aftaler, at der oprettes lagre på én medlemsstats område af virksomheder, der er etableret i en anden medlemsstat;

det må anses for hensigtsmæssigt at fastsætte bestemte fremgangsmåder i tilfælde af, at sådanne aftaler ikke bliver afsluttet inden for en rimelig frist eller ikke bliver overholdt,

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: