1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2026/97
af 6. oktober 1997
om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske
Fællesskab
(EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsforordning (EF) nr. 1973/2002 af 5. november 2002 L 305 4 7.11.2002
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2026/97
af 6. oktober 1997
om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er
medlemmer af Det Europæiske Fællesskab
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 113,
under henvisning til forordningerne om de fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter samt de forordninger, der er vedtaget i henhold til
artikel 235 i traktaten, og som gælder for varer, fremstillet på basis af
landbrugsprodukter, og særlig til de bestemmelser i disse forordninger,der muliggør en fravigelse af det almindelige princip om udelukkendeat erstatte alle beskyttelsesforanstaltninger ved grænserne med de inævnte forordninger fastsatte foranstaltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Ved forordning (EØF) nr. 2423/88 (2) vedtog Rådet fællesregler
om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fralande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab;
(2)disse regler blev vedtaget i overensstemmelse med de beståendeinternationale forpligtelser, især dem, som følger af artikel VI i
den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel
(GATT), af aftalen om anvendelse af artikel VI i GATT (anti-dumpingkodeksaf 1979) og af aftalen om fortolkning oganvendelse af artikel VI, XVI og XXIII i GATT (kodeks omsubsidier og udligningstold);
(3)afslutningen af Uruguay-rundens multilaterale handelsforhand-linger førte til oprettelsen af Verdenshandelsorganisationen
(WTO);
(4)bilag 1A til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandel-sorganisationen (WTO-overenskomsten) vedtaget ved afgørelse
94/800/EF (
3) indeholder bl. a. den almindelige overenskomst
om told og udenrigshandel 1994 (GATT 1994), en aftale omlandbrug (landbrugsaftalen), en aftale om anvendelsen af artikelVI i GATT 1994 (i det følgende benævnt »antidumpingaftalen af
1994«) og en ny aftale om subsidier og udligningsforanstalt-
ninger (subsidieaftalen);
(5)for at sikre større gennemsigtighed og effektivitet i Fællesskabetsanvendelse af de regler, der er fastsat i henholdsvis antidumpin-gaftalen af 1994 og subsidieaftalen, anses det for nødvendigt atvedtage to særskilte forordninger, hvori der tilstrækkelig detal-jeret fastsættes bestemmelser for anvendelsen af hvert af disse
instrumenter til beskyttelse af handelen;
(6)fællesskabsreglerne for anvendelse af udligningsforanstaltningerbør derfor ændrespå baggrund af de nye multilaterale regler,
bl. a. hvad angår indledningen af en procedure og gennem-førelsen af de efterfølgende undersøgelser, herunderfastlæggelsen og behandlingen af de faktiske oplysninger,indførelsen af midlertidige foranstaltninger, indførelsen og
opkrævningen af udligningstold, gyldighedsperioden for og
fornyet undersøgelse af udligningsforanstaltninger samt offent-liggørelsen af oplysninger vedrørende subsidieundersøgelser;
(7)i betragtning af de omfattende ændringer, der følger af de nyeaftaler, og for at sikre en korrekt og gennemsigtig gennemførelse1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 2
(1) EFT C 99 af 26. 3. 1997, s. 1.
(2) EFT L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 522/94 (EFT L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).
(3) EFT L 336 af 23. 12. 1994, s. 1.
▼B
af de nye regler bør de nye aftaler i videst muligt omfang
gennemføres i fællesskabslovgivningen;
(8)det må endvidere anses for tilrådeligt tilstrækkelig detaljeret at
forklare, hvornår der foreligger subsidier, efter hvilke principper
de kan udlignes (især om der specifikt er ydet subsidier), og pågrundlag af hvilke kriterier det udligningsberettigede subsidie-beløb skal beregnes;
(9)ved afgørelsen af, om der foreligger subsidier, er det nødvendigtat påvise, at statslige eller andre offentlige myndigheder har ydet
et finansielt bidrag inden for et lands område, eller at der har
været tale om indkomst- eller prisstøtte som omhandlet i artikelXVI i GATT 1994, og at en virksomhed derved har opnået enfordel;
(10)det er nødvendigt tilstrækkelig detaljeret at redegøre for, hvilkeformer for subsidier der ikke kan udlignes, og hvilken procedure
der skal følges, hvis det som led i en undersøgelse fastslås, at en
virksomhed, der er omfattet af undersøgelsen, har modtagetsubsidier, som ikke kan udlignes;
(11)ifølge subsidieaftalen udløber gyldigheden af bestemmelsernevedrørende ikke-udligningsberettigede subsidier fem år efterWTO-overenskomstens ikrafttræden, medmindre gyldigheden
forlænges ved fælles overenskomst mellem medlemmerne af
WTO; det kan derfor vise sig nødvendigt at ændre denne forord-ning i overensstemmelse hermed, hvis gyldigheden af nævntebestemmelser ikke forlænges;
(12)de foranstaltninger, der er opregnet i bilag 2 til landbrugsaftalen,er, i det omfang det er fastsat i denne aftale, ikke udligningsbe-
rettigede;
(13)det er ønskeligt at etablere en klar og detaljeret vejledning
vedrørende de faktorer, der kan være relevante for at afgøre,om den subsidierede indførsel har forvoldt væsentlig skade ellertruer med at forvolde skade; ved en påvisning af, at den skade,der er påført en erhvervsgren i Fællesskabet, kan tilskrives
omfanget af den pågældende indførsel og priserne på de indførte
varer, bør der tageshens yn til virkningen af andre faktorer ognavnlig til de foreliggende markedsvilkår i Fællesskabet;
(14)det er tilrådeligt at definere udtrykket »erhvervsgren i Fælles-skabet« og at fastsætte, at parter, der er forbundet medeksportørerne, kan holdes uden for denne definition aferhvervsgren, og endvidere bør det defineres, hvad der forstås
ved »forbundet«; det er også nødvendigt at åbne mulighed for,
at der træffes foranstaltninger i form af udligningstold på vegneaf producenterne i en region i Fællesskabet og at fastlæggeretningslinjer for definitionen af en sådan region;
(15)det er nødvendigt af fastsætte, hvem der kan indgive en klagevedrørende subsidier, herunder omfanget af den pågældende
EF-erhvervsgrens tilslutning hertil, samt hvilke oplysninger om
udligningsberettigede subsidier, skade og årsagssammenhæng ensådan klage bør indeholde; det er også formålstjenligt nærmereat fastlægge procedurerne for afvisning af klager eller indledningaf procedure;
(16)det er nødvendigt af fastsætte, hvorledes berørte parter skal
underrettes om, hvilke oplysninger myndighederne ønsker fore-
lagt, og de skal have rigelig lejlighed til at fremlægge altrelevant bevismateriale og fuldt ud have lejlighed til at varetagederes interesser; det er også ønskeligt klart at fastlægge de reglerog procedurer, der skal følges under undersøgelsen, især at
berørte parter skal give sig til kende, fremlægge deres syns-
punkter og indgive oplysninger inden for nærmere angivnefrister, hvis sådanne synspunkter og oplysninger skal tages ibetragtning; der bør også fastlægges nærmere betingelser for, aten berørt part kan få adgang til oplysninger, der er indgivet afandre berørte parter, og fremsætte bemærkninger hertil;1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 3
▼B
medlemsstaterne og Kommissionen bør samarbejde vedrørende
indsamlingen af oplysninger;
(17)det er nødvendigt af fastlægge betingelserne for, at der kanindføresmidlertidig told, herunder at en s ådan told ikke kanindførestidligere end 60 dage og s enere end ni måneder efterindledningen af en procedure; Kommissionen kan under alleomstændigheder kun indføre midlertidig told i en periode på
fire måneder;
(18)det er nødvendigt nærmere at fastlægge procedurerne for godta-
gelse af tilsagn, der afhjælper eller udligner virkningerne afudligningsberettigede subsidier og den forvoldte skade, og som
træder i stedet for indførelse af midlertidig eller endelig told;
det er også påkrævet at fastlægge følgerne af, at tilsagn mislig-holdeseller trækkestilbage, og at gøre det klart, at der kanindføres midlertidig told, hvis der foreligger mistanke om mislig-holdelse, eller hvis det er nødvendigt at indhente yderligereoplysninger til supplering af undersøgelsesresultaterne; ved
godtagelsen af tilsagn bør det påses, at de foreslåede tilsagn og
håndhævelsen heraf ikke giver anledning til adfærd, derbegrænser konkurrencen;
(19)det er nødvendigt at fastsætte, at en sag normalt afsluttes inden
for en frist på tolv måneder og i intet tilfælde senere end tretten
måneder efter indledningen af undersøgelsen, uanset om der erfastsat endelige foranstaltninger;
(20)en undersøgelse eller en procedure bør afsluttes i tilfælde af, at
subsidiebeløbet anses for minimalt, eller hvis omfanget af den
subsidierede indførsel eller skaden er ubetydelig, navnlig hvisindførslen har oprindelse i udviklingslande, og disse kriterierbør fastlægges nærmere; i de tilfælde, hvor der skal indføresforanstaltninger, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser omafslutningen af undersøgelserne og at fastsætte, at foranstalt-
ninger, der indføres, bør svare til et niveau, der er lavere end
den udligningsberettigede subsidieydelse, hvis et sådant lavereniveau er tilstrækkeligt til at afhjælpe skaden og i tilfælde, hvorresultaterne baseres på stikprøver, bør det nærmere angives,hvorledes omfanget af foranstaltningerne beregnes;
(21)det er nødvendigt at åbne mulighed for opkrævning af midler-tidig told med tilbagevirkende kraft, hvor dette anses forpåkrævet og nærmere at fastlægge de omstændigheder, der kangive anledning til anvendelse af told med tilbagevirkende kraftfor at undgå, at de endelige foranstaltninger, der skal indføres,
undergraves; det er også nødvendigt af fastsætte, at told kan
anvendes med tilbagevirkende kraft, hvis tilsagn misligholdeseller trækkestilbage;
(22)det er nødvendigt at fastsætte, at foranstaltninger udløber efter
fem år, medmindre det af en ny undersøgelse fremgår, at de bør
opretholdes; i tilfælde, hvor der fremlægges tilstrækkeligebeviser for ændrede omstændigheder, er det endvidere nødven-digt at åbne mulighed for at indlede undersøgelser for at fastslå,om det er berettiget at tilbagebetale udligningstold;
(23)selv om subsidieaftalen ikke indeholder bestemmelser omomgåelse af udligningsforanstaltninger, foreligger der mulighedfor en sådan omgåelse på vilkår, der, omend de ikke er identiskemed, så dog ligner vilkårene for omgåelse af antidumpingforan-staltninger; det må derfor anses for påkrævet at indsætte en
bestemmelse i denne forordning om modvirkning af omgåelse;
(24)det er formålstjenligt at tillade suspension af udligningsforan-
staltninger i tilfælde, hvor der er tale om midlertidige ændringeri markedsvilkårene, som indebærer, at det midlertidigt ikke er
rimeligt at anvende sådanne foranstaltninger;
(25)det er nødvendigt a fastsætte, at indførsel, der er omfattet af en
undersøgelse, kan gøres til genstand for registrering vedindførslen for at gøre det muligt senere at anvende foranstalt-ninger mod en sådan indførsel;1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 4
▼B
(26)for at sikre behørig håndhævelse af foranstaltningerne er det
nødvendigt, at medlemsstaterne fører tilsyn med og til Kommis-
sionen indberetter importhandelstallene for varer, der er omfattetaf en undersøgelse og af foranstaltninger, samt de toldbeløb, derer opkrævet i henhold til denne forordning;
(27)det er nødvendigt at åbne mulighed for konsultationer i et rådgi-vende udvalg på faste og nærmere bestemte tidspunkter underundersøgelsen; udvalget sammensættes af repræsentanter formedlemsstaterne med en repræsentant for Kommissionen som
formand;
(28)det er formålstjenligt at åbne mulighed for kontrolbesøg til efter-
prøvning af oplysninger, der indgives vedrørende
udligningsberettigede subsidier og skade, idet sådanne besøg
dog bør være afhængige af, at udsendte spørgeskemaer besvarespå behørig vis;
(29)for at sikre afslutning af undersøgelserne inden for de fastsattefrister er det af væsentlig betydning, at der åbnes mulighed forat anvende stikprøver i tilfælde, hvor antallet af parter ellertransaktioner er stort;
(30)det er nødvendigt at fastsætte, at der for parter, der ikke samar-bejder på tilfredsstillende måde, kan anvendes andre oplysningertil fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, og at sådanne
oplysninger kan være mindre gunstige for sådanne parter, end
hvisde pågældende havde været rede til at s amarbejde;
(31)der bør fastsættes bestemmelser om behandling af fortrolige
oplysninger, således at forretnings- eller statshemmeligheder
ikke videregives;
(32)det er af væsentlig betydning, at der fastsættes bestemmelser omfyldestgørende fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger ogbetragtninger for parter, der opfylder betingelserne herfor, og atsådanne oplysninger fremlægges inden for en frist, som, underbehørig hensyntagen til beslutningsprocessen i Fællesskabet, gørdet muligt for parterne at varetage deres interesser;
(33)der bør drages omsorg for, at der etableres et administrativtsystem, hvorunder der kan fremsættes bemærkninger til
spørgsmålet, om foranstaltninger er i Fællesskabets interesse,
herunder forbrugernes interesse, og at fastsætte frister, inden forhvilke sådanne bemærkninger skal fremsættes, og endvidere atfastsætte de pågældende parters ret til at få indsigt i oplysninger;
(34)ved anvendelsen af reglerne i subsidieaftalen er det med henblikpå at opretholde den ligevægt mellem rettigheder og forplig-telser, som det er søgt at fastlægge ved denne aftale, afvæsentlig betydning, at Fællesskabet tager hensyn til, hvorledes
dets vigtigste handelspartnere fortolker disse regler, således som
det kommer til udtryk i lovgivning eller fast praksis;
(35)Rådet erstattede ved forordning (EF) nr. 3284/94 af 22.
december 1994 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra
lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1),
forordning (EØF) nr. 2423/88, og der indførteset nyt fællessystem for forsvar mod subsidieret indførsel fra lande, der ikkeer medlemmer af Det Europæiske Fællesskab;
(36)det har ved offentliggørelsen af forordning (EF) nr. 3284/94 vistsig, at der er væsentlige fejl i forordningen, og desuden erforordningen allerede blevet ændret;
(37)med henblik på klarhed, gennemsigtighed og retssikkerhed børforordning (EF) nr. 3284/94 derfor ophævesog afløs esaf en ny
forordning, uden at dette berører de antisubsidieprocedurer, der
allerede er indledt i henhold til nævnte forordning eller forord-ning (EØF) nr. 2423/88 —1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 5
(1) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 22. Forordningen er ændret ved forordning
(EF) nr. 1252/95 (EFT L 122 af 2. 6. 1995, s. 2).
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Principper
1. Der kan indføres udligningstold med henblik på at udligne subsi-
dier, der direkte eller indirekte ydestil frems tilling, produktion,
udførsel eller transport af varer, hvis overgang til fri omsætning i
Fællesskabet medfører, at der forvoldes skade.
2. I denne forordning anses en vare for at være subsidieret, hvis der
til varen ydes udligningsberettigede subsidier som defineret i artikel 2og 3.
3. Sådanne subsidier kan ydes af staten i oprindelseslandet for den
indførte vare eller af staten i et andet land, fra hvilket varen udføres
til Fællesskabet, i denne forordning benævnt »eksportlandet«.
Ved »staten« forstås i denne forordning en regering eller et hvilket som
helst offentligt organ inden for oprindelses- eller eksportlandetsområde.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 finder bestemmelserne i denne forordning
fuldt ud anvendelse på varer, der ikke indføres direkte fra oprind-
elseslandet, men udføres til Fællesskabet fra et andet land, og den
eller de pågældende transaktioner anses i påkommende tilfælde for athave fundet sted mellem oprindelseslandet og Fællesskabet.
5. I denne forordning forstås ved udtrykket »samme vare« en vare
som er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandledevare, eller, hvis en sådan vare ikke findes, en anden vare, der — omend
den ikke i enhver henseende er mage til — har egenskaber, som ligger
tæt op ad den pågældende varesegens kaber.
Artikel 2
Definition af subsidier
Subsidier anses for at foreligge, hvis:1) a) staten i oprindelses- eller eksportlandet yder et finansielt bidrag,
dvs. hvor:
i) statslig praksis indebærer direkte overførsel af midler (f. eks.
tilskud, lån og indskud af egenkapital), mulige direkte over-førsler af midler eller forpligtelser (f. eks. lånegarantier)
ii) statsindtægter, der ellers er betalbare, ikke opkræves, eller
der gives afkald herpå (f.eks. skatteincitamenter, såsom skat-tegodtgørelser); i den forbindelse anses fritagelse af eneksportvare for afgifter eller skatter, som påhviler samme
vare, når den er bestemt til indenlandsk forbrug, eller tilbage-
betaling af sådanne afgifter eller skatter med beløb, som ikkeoverstiger dem, der er pålignet varerne, ikke for at væresubsidier, forudsat at en sådan fritagelse indrømmes ihenhold til bilag I, II og III
iii) staten leverer varer eller tjenesteydelser ud over den gene-
relle infrastruktur eller indkøber varer
iv) staten:
— indbetaler midler til en finansieringsmekanisme, eller
— overdrager til eller pålægger et privat organ at varetage
en eller flere af den type funktioner, der er omhandlet, inr. i), ii) og iii), og som normalt ville påhvile staten, ogden pågældende praksis ikke reelt afviger fra den praksis,der normalt følgesaf s taten, eller
b) der foreligger en eller anden form for indkomst- eller prisstøtte i
henhold til artikel XVI i GATT 1994, og
2) der herved opnåsen fordel.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 3
Muligheden for at udligne subsidier
1. 1. Subsidier kan kun undergives udligningsforanstaltninger, hvis
de er specifikke som defineret i stk. 2, 3 og 4.
2. For at fastslå, om subsidier er specifikke for en virksomhed eller
en erhvervsgren eller en gruppe af virksomheder eller erhvervsgrene (i
det følgende benævnt »visse virksomheder«) inden for den subsidiey-
dende myndighedsjuris diktion, gælder følgende principper:
a) Når den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold
til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed,udtrykkeligt begrænser adgangen til subsidier til kun at omfattevisse virksomheder, er sådanne subsidier specifikke.
b) Når den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold
til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed,fastsætter objektive kriterier eller betingelser for, hvem der er beret-
tiget til at opnå subsidier og for størrelsen heraf, er der ikke tale om
specificitet, forudsat at støtteberettigelsen opnås automatisk, og depågældende kriterier og betingelser overholdes strengt.
I denne artikel forstås ved objektive kriterier eller betingelser
sådanne kriterier eller betingelser, som er neutrale, som ikke begun-stiger visse virksomheder på bekostning af andre, og som er af
økonomisk art og anvendes horisontalt, såsom antal beskæftigede
eller virksomhedsstørrelse.
Kriterierne eller betingelserne skal klart fremgå af love, forskrifter
eller andre officielle dokumenter, således at de let kan kontrolleres.
c) Skulle der være grund til at antage, at subsidier er specifikke, uanset
at de ved anvendelsen af de principper, der er fastlagt i litra a) ogb), ser ud til ikke at være det, kan andre faktorer tages i betragtning.
Der er tale om følgende: et subsidieprogram anvendes af et
begrænset antal virksomheder eller anvendes i overvejende grad afvisse virksomheder, der ydes uforholdsmæssigt store subsidier tilvisse virksomheder og den måde, hvorpå den subsidieydendemyndighed har udøvet sine skønsbeføjelser ved beslutningen om at
yde subsidier. I den forbindelse tages der navnlig hensyn til oplys-
ninger om, hvor hyppigt anmodninger om subsidieydelser afviseseller imødekommes og til grundene til sådanne afgørelser.
Ved anvendelsen af første afsnit tages der hensyn til, i hvor høj grad
der er tale om diversificering af den økonomiske aktivitet inden forden subsidieydende myndigheds jurisdiktion, og hvor længe subsi-dieprogrammet har været i anvendelse.
3. Subsidier, som er begrænset til at omfatte visse virksomheder i et
nærmere bestemt geografisk område inden for den subsidieydendemyndigheds jurisdiktion, er specifikke. Fastsættelse eller ændring af
generelt gældende afgiftssatser, som foranstaltes af statslige eller andre
myndigheder, der er beføjet hertil, anses i denne forordning ikke for atvære specifikke subsidier.
4. Uanset stk. 2 og 3 anses følgende subsidier for at være specifikke:
a) subsidier, som retligt eller faktisk, enten udelukkende eller som en
af flere andre betingelser, er betinget af eksportresultater, herunder
de i bilag I anførte eksempler.
Subsidier anses for faktisk at være betinget af eksportresultater, når
det af de faktiske omstændigheder fremgår, at ydelsen af subsidier,omend den ikke er retligt betinget af eksportresultaterne, i virkelig-heden er bundet til den faktiske eller forventede udførsel eller til de
forventede eksportindtægter. Det forhold, at der ydes subsidier til
eksporterende virksomheder, er ikke i sig selv tilstrækkeligt til atfastslå, at der er tale om eksportsubsidier som defineret i dennebestemmelse
b) subsidier, der enten udelukkende eller som en af flere andre betin-
gelser er betinget af anvendelsen af indenlandske varer frem forindførte varer.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 7
▼B
5. Afgørelser om specificitet i henhold til denne artikel skal klart
dokumenteres på grundlag af positivt bevismateriale.
Artikel 5
Beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb
Med henblik på denne forordning beregnesdet udlignings berettigede
subsidiebeløb udtrykt ved den fordel, som det konstateres, at modta-
geren har opnået i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier.
Normalt skal denne periode være modtagerens seneste regnskabsår,men det kan være enhver anden periode på mindst seks måneder forudfor tidspunktet for indledningen af undersøgelsen, for hvilken der fore-ligger pålidelige finansielle og andre relevante data.
Artikel 6
Beregning af fordelen for modtageren
Ved beregning af fordelen for modtageren gælder følgende regler:
a) statsligt indskud af egenkapital anses ikke for at indebære en fordel,
medmindre investeringen kan betragtes som uoverensstemmendemed den sædvanlige investeringspraksis (herunder for indskud af
risikovillig kapital), som private investorer i oprindelses- og/eller
eksportlandet følger
b) statslån anses ikke for at indebære en fordel, medmindre der er
forskel mellem det beløb, som den virksomhed, der modtager lånet,betaler for statslånet, og det beløb, som den pågældende virksomhedmåtte betale for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktiskkunne opnå på markedet. I så fald er fordelen lig med forskellenmellem disse to beløb
c) en statslig lånegaranti anses ikke for at indebære en fordel,
medmindre der er en forskel mellem det beløb, som den virk-
somhed, der modtager garantien, betaler for et lån, som garanteres
af staten, og det beløb, som den pågældende virksomhed måttebetale for et tilsvarende lån på markedsvilkår uden en sådan statsliggaranti. I så fald er fordelen lig med forskellen mellem disse tobeløb justeret for eventuelle forskelle i gebyrer
d) statslig levering af varer eller tjenesteydelser eller indkøb af varer
anses ikke for at indebære en fordel, medmindre leveringen finder
sted mod utilstrækkeligt vederlag, eller der for indkøbet er betalt
mere end tilstrækkeligt vederlag. Om vederlaget er tilstrækkeligt,afgørespå grundlag af gældende markeds vilkår for de pågældendevarer eller tjenesteydelser i leverings- eller købslandet (herunderpris, kvalitet, disponibilitet, omsættelighed, transport og andrekøbs- og salgsbetingelser).
Hvis der ikke for den pågældende vare eller tjenesteydelse i leve-
rings- eller købslandet foreligger sådanne gældende markedsvilkår,der kan anvendess om relevante referencer, finder følgende regleranvendelse:
i) de gældende vilkår i det pågældende land justeres på grundlag af
de i dette land gældende faktiske omkostninger, priser og andre
faktorer med et passende beløb, der afspejler de almindelige
markedsvilkår, eller
ii) hvisdet er relevant, anvendesde vilkår, der gælder på et andet
landsmarked eller på verdens markedet, og hvortil modtagerenhar adgang.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 8
▼M1
▼B
▼M1
▼B
Artikel 7
Generelle bestemmelser for beregningen
1. Det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnes pr. enhed af den
subsidierede vare, der er udført til Fællesskabet.
Ved beregningen af dette beløb kan følgende fratrækkesdet s amlede
subsidiebeløb:
a) ethvert ansøgningsgebyr eller andre omkostninger, der nødvendigvis
påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier
b) eksportafgifter, told eller andre afgifter, der opkræves ved udførsel
af varen til Fællesskabet specielt med henblik på at udligne subsidi-erne.
Stiller en berørt part krav om fradrag, skal den pågældende bevise, at
kravet er berettiget.
2. Ydes subsidier ikke på grundlag af de fremstillede, producerede,
udførte eller transporterede mængder, fastsættes det udligningsberetti-
gede subsidiebeløb ved efter omstændighederne at fordele værdien af
de samlede subsidier i forhold til omfanget af produktionen, salget ellerudførslen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden vedrørendesubsidier.
3. Kan ydelsen af subsidier knyttes til erhvervelse af eller fremtidig
erhvervelse af anlægsaktiver, beregnes det udligningsberettigede subsi-diebeløb ved at fordele beløbet over en periode, der afspejler dennormale afskrivningsperiode for sådanne aktiver inden for den pågæl-dende erhvervsgren. Det således beregnede beløb, som kan henføres
til undersøgelsesperioden, herunder beløb, der vedrører anlægsaktiver,
som er erhvervet før denne periode, fordeles som beskrevet i stk. 2.
Forringes aktivernes værdi ikke, sidestilles subsidierne med et rentefrit
lån og behandles i overensstemmelse med artikel 6, litra b).
4. Kan ydelsen af subsidier ikke knyttes til erhvervelse af anlægsak-
tiver, skal det beløb, som svarer til den fordel, der er opnået iundersøgelsesperioden, principielt henføres til denne periode og
fordeles som beskrevet i stk. 2, medmindre særlige omstændigheder
gør sig gældende, som berettiger henførsel til en anden periode.
Artikel 8
Konstatering af skade
1. I denne forordning forstås ved »skade«, når ikke andet er bestemt,
væsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, trussel omvæsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet eller væsentlig
forsinkelse i forbindelse med oprettelsen af en sådan erhvervsgren;
»skade« fortolkes i overensstemmelse med denne artikel.
2. En konstatering af, om der foreligger skade, baseres på positivt
bevismateriale og indebærer en objektiv undersøgelse både af:
a) omfanget af den subsidierede indførsel og dennes indvirkning på
prisen på samme vare på markedet i Fællesskabet, og
b) denne indførsels virkninger for den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet.
3. Med hensyn til omfanget af den subsidierede indførsel fastslås
det, om der har været tale om betydelig stigning i indførslen entenabsolut eller i forhold til produktion eller forbrug i Fællesskabet. Hvadangår den subsidierede indførsels virkning på priserne, tages det i
betragtning, om de subsidierede varer udbydes til en væsentligt lavere
pris end prisen på samme vare fremstillet af erhvervsgrenen i Fælles-skabet, eller om priserne som følge af en sådan indførsel er blevettrykket betydeligt, eller om prisstigninger, som ellers ville væreindtruffet, i væsentlig grad hindres. Hverken en enkelt eller flere afdisse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 9
▼B
4. Er indførslen af en vare fra mere end ét land samtidigt omfattet af
antisubsidieundersøgelser, kan virkningerne af en sådan indførsel kunvurderes kumulativt, hvis det fastslås, at
a) det udligningsberettigede subsidiebeløb, der er fastlagt for indførslen
fra hvert af de pågældende lande, ikke er minimalt som defineret i
artikel 14, stk. 5, og den indførte mængde fra hvert land ikke erubetydelig, og
b) det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af
virkningerne af indførslen på baggrund af vilkårene for konkur-
rencen mellem de indførte varer og vilkårene for konkurrencenmellem de indførte varer og den i Fællesskabet fremstillede vare.
5. Undersøgelsen af virkningerne af den subsidierede indførsel for
den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet skal omfatte en vurderingaf alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse påerhvervsgrenens situation, herunder: at en erhvervsgren er inde i en
periode, hvor den søger at overvinde virkningerne af tidligere subsidie-
ring eller dumping; størrelsen af de udligningsberettigede subsidier, denfaktiske og mulige nedgang i salg, fortjeneste, produktion, markeds-andel, produktivitet, forrentning af investeret kapital,kapacitetsudnyttelse; faktorer, der påvirker priserne i Fællesskabet;faktisk og mulig negativ indvirkning på likviditet, lagerbeholdninger,
beskæftigelse, lønninger, vækst og mulighederne for at tilvejebringe
kapital eller foretage investeringer, og hvad angår landbrug, om derhar været tale om en øget byrde for statsstøttede programmer. Denneopregning er ikke udtømmende, og hverken en eller flere af dissefaktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen.
6. Det skal på grundlag af alle de relevante beviser, der er fremlagt i
forbindelse med stk. 2, påvises, at den subsidierede indførsel forvolder
skade som defineret i denne forordning. Dette indebærer specielt en
påvisning af, at de mængder og/eller priser, der er fastlagt i henholdtil stk. 3, er ansvarlige for de virkninger for en erhvervsgren i Fælles-skabet, som er omhandlet i stk. 5, og at disse virkninger er så alvorlige,at de kan betegnes som væsentlig skade.
7. Der foretages også en undersøgelse af andre kendte faktorer end
den subsidierede indførsel, som samtidig skader den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet, for at sikre, at skade, der forvoldes af
sådanne andre faktorer, ikke tilskrives den subsidierede indførsel ihenhold til stk. 6. Faktorer, der kan tages hensyn til i den forbindelse,indbefatter mængde og priser for så vidt angår varer, som ikke indførestil subsidierede priser, nedgang i efterspørgslen eller ændringer i
forbrugsmønstret, restriktiv handelspraksis og konkurrence mellem
producenter i tredjelande og producenter i Fællesskabet, den teknolo-giske udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater ogproduktivitet.
8. Virkningerne af den subsidierede indførsel vurderes i forhold til
EF-erhvervsgrenens produktion af samme vare, når der foreliggeroplysninger, der muliggør en afgrænsning af denne produktion på
grundlag af sådanne kriterier som produktionsprocessen og producen-
ternes salg og fortjeneste. Er det ikke muligt klart at afgrænse denneproduktion, vurderes virkningerne af den subsidierede indførsel ved enundersøgelse af produktionen af den snævrest mulige varegruppe ellerdet mindste varesortiment, der omfatter samme vare, og hvorfor de
nødvendige oplysninger kan tilvejebringes.
9. Konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig skade,
skal baseres på kendsgerninger, og ikke blot på påstande, formodninger
eller fjerne muligheder. Den ændring i omstændighederne, der vilkunne skabe en situation, hvor de pågældende subsidier vil forvoldeskade, skal klart kunne forudses og være umiddelbart forestående.
For at afgøre, om der foreligger trussel om væsentlig skade, bør der bl.
a. tageshens yn til følgende faktorer:
a) arten af den eller de pågældende subsidieydelser og den indvirkning
på handelen, de sandsynligvis vil medføre1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 10
▼B
b) en betydelig forøgelse af stigningstakten i den subsidierede indførsel
til markedet i Fællesskabet, som indebærer sandsynlighed for envæsentlig stigning i indførslen
c) en tilstrækkelig ledig kapacitet hos eksportøren eller en umiddelbart
forestående betydelig forøgelse heraf, som indebærer sandsynlighedfor en betydelig forøgelse af den subsidierede udførsel til Fælles-
skabet, idet der tages hensyn til andre eksportmarkeders evne til at
absorbere eventuel yderligere udførsel
d) om de pågældende varer indføres til priser, som har til følge, at pris-
erne i væsentlig grad trykkes, eller prisforhøjelser, som ellers ville
have fundet sted, hindres, samt at det må påregnes, at efterspørgslen
efter indførte varer vil blive øget, og
e) lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersøgelsen.
Ingen af ovennævnte faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgø-
relsen, men en undersøgelse af samtlige faktorer skal føre til den
konklusion, at der er overhængende risiko for yderligere subsidieretudførsel, og at der vil blive forvoldt væsentlig skade, hvis der ikketræffes beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 9
Definition af erhvervsgren i Fællesskabet
1. I denne forordning forstås ved »erhvervsgren i Fællesskabet«
samtlige producenter i Fællesskabet af samme vare eller de af dem,
hviss amlede produktion af den pågældende vare udgør en betydeligdel, som defineret i artikel 10, stk. 8, af den samlede produktion iFællesskabet af sådanne varer, med undtagelse af følgende tilfælde:
a) når producenterne er forretningsmæssigt forbundet med eksportø-
rerne eller importørerne, eller når de selv er importører af den
vare, hvortil der angiveligt ydes subsidier, kan der ved
»erhvervsgren i Fællesskabet« forstås de øvrige producenter
b) under ganske særlige omstændigheder kan Fællesskabets område,
for så vidt angår den pågældende produktion, inddeles i to eller flere
konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt
marked kan betragtes som en særskilt erhvervsgren, når
i) producenterne inden for et sådant marked sælger hele eller
næsten hele deres produktion af den pågældende vare på dette
marked, og
ii) producenter af denne vare, som har deres virksomhed andetsteds
i Fællesskabet, ikke i væsentlig grad dækker efterspørgslen pådet pågældende marked.
Under sådanne omstændigheder kan skade anses for at være
forvoldt, selv om en betydelig del af den samlede erhvervsgren iFællesskabet ikke har lidt skade, under forudsætning af at den subsi-dierede indførsel er koncentreret på et sådant isoleret marked, ogendvidere at hele eller næsten hele produktionen på et sådantmarked skades af den subsidierede indførsel.
2. Med henblik på stk. 1 anses producenterne kun for at være forret-
ningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller importørerne, hvis:
a) en af parterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part,
eller
b) begge parter kontrolleresdirekte eller indirekte af en tredjepart, eller
c) de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjepart,
forudsat at der er grund til at antage eller nære mistanke om, atforbindelsen har til følge, at den pågældende producent optræder
anderledesend ikke-forbundne producenter.
I dette stykke anses en part for at kontrollere en anden part, når
førstnævnte retligt eller faktisk er i stand til at lægge bånd på ellergribe ind over for sidstnævnte.
3. Anses en erhvervsgren i Fællesskabet for at bestå af producen-
terne i en bestemt region, indrømmes eksportørerne eller den regering,1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 11
▼B
der yder de udligningsberettigede subsidier, mulighed for at afgive
tilsagn i medfør af artikel 13, for så vidt angår den pågældende region.I sådanne tilfælde skal der ved vurderingen af Fællesskabets interesse i
de pågældende foranstaltninger tages særligt hensyn til regionens inte-
resser. Afgives der ikke omgående et fyldestgørende tilsagn, ellerforeligger den situation, som omhandlet i artikel 13, stk. 9 og 10, kander indføres midlertidig eller endelig udligningstold for Fællesskabetsom helhed. I sådanne tilfælde kan tolden, hvis det er praktisk muligt,
begrænses til kun at omfatte bestemte producenter eller eksportører.
4. Artikel 8, stk. 8, finder anvendelse på nærværende artikel.
Artikel 10
Indledning af procedure
1. En undersøgelse med henblik på at fastslå forekomsten, omfanget
og virkningen af påståede subsidier indledes på grundlag af en skriftligklage indgivet af enhver fysisk eller juridisk person eller enhver
sammenslutning uden status som juridisk person, som optræder på
vegne af en erhvervsgren i Fællesskabet, jf. dog stk. 10.
Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat, der
skal videresende den til Kommissionen. Kommissionen sender
medlemsstaterne en genpart af enhver klage, den modtager. En klageanses for at være indgivet på den første arbejdsdag efter afleveringentil Kommissionen pr. anbefalet post eller efter Kommissionens skrift-lige anerkendelse af modtagelsen.
Når en medlemsstat i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen klage, er
i besiddelse af tilstrækkelige beviser for, at der ydes subsidier ogforvoldes skade for en erhvervsgren i Fællesskabet som følge heraf,underretter den straks Kommissionen om sådanne beviser.
2. En klage i henhold til stk. 1 skal indeholde tilstrækkelige beviser
for, at der ydes udligningsberettigede subsidier (herunder om muligtstørrelsen heraf), at der forvoldes skade og foreligger en årsagssam-
menhæng mellem den påståede subsidierede indførsel og den påståede
skade. Klagen skal indeholde sådanne oplysninger, som den klagendepart med rimelighed kan forventes at være i besiddelse af med hensyntil følgende:
a) klagerensidentitet og en redegørels e for omfanget og værdien af
klagerens produktion i Fællesskabet af samme vare. Når derindgives skriftlig klage på vegne af den pågældende erhvervsgren iFællesskabet, skal denne erhvervsgren i klagen identificeres vedangivelse af alle kendte producenter i Fællesskabet af samme vare
(eller sammenslutninger af producenter i Fællesskabet af samme
vare), og så vidt muligt en redegørelse for omfanget og værdien afproduktionen i Fællesskabet af samme vare, som sådanne produ-center tegner sig for
b) en fuldstændig beskrivelse af den vare, hvortil der angiveligt ydes
subsidier, navnet på det eller de pågældende oprindelses- og/eller
eksportlande, identiteten af hver kendt eksportør eller udenlandsk
producent og en liste over de personer, der vides at indføre denpågældende vare
c) beviser for, at der ydes subsidier, og for størrelsen og arten heraf,
samt beviser for, at de pågældende subsidier er udligningsberetti-gede
d) oplysninger om ændringer i omfanget af den påståede subsidierede
indførsel, denne indførsels indvirkning på priserne på samme vare
på markedet i Fællesskabet og følgevirkningerne for den pågæl-dende erhvervsgren i Fællesskabet dokumenteret ved relevantefaktorer og forhold, som har indflydelse på fællesskabserhvervsgre-nens situation, såsom de i artikel 8, stk. 3 og 5, anførte.
3. Kommissionen undersøger så vidt muligt, om oplysningerne i
klagen er korrekte og så fyldestgørende, at det kan fastslås, at der fore-ligger tilstrækkeligt bevismateriale til at begrunde indledningen af enundersøgelse.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 12
▼B
4. En undersøgelse kan indledes for at fastslå, om de påståede subsi-
dier er specifikke som omhandlet i artikel 3, stk. 2 og 3.
7. Der kan også indledes en undersøgelse vedrørende foranstalt-ninger af den art, der er opført i bilag IV, for så vidt de indeholder etelement af subsidier som defineret i artikel 2 med henblik på at fastslå,
om de pågældende foranstaltninger er i fuld overensstemmelse med
bestemmelserne i nævnte bilag.
8. Der indledes ikke en undersøgelse i medfør af stk. 1, medmindre
det, på grundlag af en undersøgelse af i hvor høj grad der blandt produ-centerne i Fællesskabet af samme vare er givet udtryk for tilslutning til
eller opposition mod klagen, er fastslået, at klagen er indgivet af eller
på vegne af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Klagen ansesfor at være indgivet »af eller på vegne af en erhvervsgren i Fælles-skabet«, hvis den har tilslutning fra producenter i Fællesskabet, hvissamlede produktion udgør mere end 50 % af den samlede produktionaf samme vare fremstillet af den del af den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet, som enten giver udtryk for tilslutning til eller opposition
mod klagen. Der indledes dog ikke en undersøgelse, når de producenteri Fællesskabet, der udtrykkeligt giver deres tilslutning til klagen, tegnersig for mindre end 25 % af den samlede produktion af samme varefremstillet af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
9. Myndighederne offentliggør ikke en klage, medmindre der er
truffet afgørelse om indledning af en undersøgelse. Snarest muligt eftermodtagelsen af en behørigt dokumenteret klage i henhold til denneartikel og under alle omstændigheder inden iværksættelsen af en under-søgelse underretter Kommissionen imidlertid det pågældende
oprindelses- og/eller eksportland, og det indbydes til konsultationer
med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til de spørgsmål,der er omhandlet i stk. 2, og for at nå til en gensidigt tilfredsstillendeløsning.
10. Beslutter Kommissionen under særlige omstændigheder at
indlede en undersøgelse, uden at der er modtaget en skriftlig klage eller
på vegne af en erhvervsgren i Fællesskabet vedrørende indledning af ensådan undersøgelse, indledes undersøgelsen, hvis der foreliggertilstrækkelige beviser for, at der ydes udligningsberettigede subsidier,at der forvoldes skade, og at der foreligger en årsagssammenhæng,
som omhandlet i stk. 2, til at begrunde indledningen af en sådan under-
søgelse.
11. Beviserne vedrørende både subsidier og skade behandles samti-
digt ved afgørelsen af, om der skal indledes undersøgelse eller ej. Enklage afvises, når der ikke foreligger tilstrækkelige beviser for enten
udligningsberettigede subsidier eller skade til at begrunde en videre-
førelse af sagen. Der skal ikke indledes procedure mod lande, hvisindførsler udgør en markedsandel på under 1 %, medmindre disse landetilsammen tegner sig for 3 % eller derover af forbruget i Fællesskabet.
12. Klagen kan trækkestilbage forud for indledningen af procedure,
og den anses i så fald for ikke at være indgivet.
13. Står det efter konsultationer klart, at der foreligger tilstrækkelige
beviser til at berettige, at der indledes procedure, indleder Kommission-en en sådan procedure senest 45 dage efter klagens indgivelse og
offentliggør en meddelelse herom i De Europæiske Fællesskabers
Tidende . Er de fremlagte beviser utilstrækkelige, underrettes klageren,
efter at der har fundet konsultationer sted, herom inden for en frist på45 dage fra datoen for klagens indgivelse til Kommissionen.
14. I meddelelsen om indledning af procedure gives der underret-
ning om indledning af en undersøgelse, og det oplyses, hvilken vare
og hvilke lande der er tale om, der giveset s ammendrag af demodtagne oplysninger, og det fastsættes, at alle relevante oplysningerskal meddeles Kommissionen; endvidere fastsættes den frist, inden forhvilken berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt ogindgive oplysninger, hvis der som led i undersøgelsen skal tages1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 13
▼M1
▼B
▼B
hensyn til sådanne synspunkter og oplysninger; endelig fastsættes den
frist, inden for hvilken berørte parter kan anmode om at blive hørt afKommissionen i henhold til artikel 11, stk. 5.
15. Kommissionen underretter de eksportører og importører og
repræsentative sammenslutninger af eksportører eller importører, somden ved er berørt af sagen, oprindelses- og/eller eksportlandet samt
klagerne om indledningen af proceduren, og under behørig hensyntagen
til beskyttelsen af fortrolige oplysninger stiller den den fulde ordlyd afden skriftlige klage, som omhandlet i henhold til stk. 1, til rådighed forde kendte eksportører og for myndighederne i oprindelses- og/ellereksportlandet, og på anmodning også for andre berørte parter. Er dertale om et særlig stort antal eksportører, kan den fulde ordlyd af den
skriftlige klage i stedet blot stilles til rådighed for myndighederne i op-
rindelses- og/eller eksportlandet eller for den relevanteerhvervssammenslutning.
16. En antisubsidieundersøgelse må ikke være en hindring for told-
behandlingen.
Artikel 11
Undersøgelse
1. Efter indledningen af proceduren indleder Kommissionen i samar-
bejde med medlemsstaterne en undersøgelse på fællesskabsplan. En
sådan undersøgelse omfatter både subsidiering og deraf følgende skade,
og disse spørgsmål undersøges samtidigt. For at sikre, at undersøgelses-resultaterne er repræsentative, vælges der en undersøgelsesperiode,som, for så vidt angår subsidier, normalt skal omfatte den undersøgel-sesperiode, der er omhandlet i artikel 5. Oplysninger, som vedrører en
periode, der ligger senere end undersøgelsesperioden, tages normalt
ikke i betragtning.
2. Parter, som modtager spørgeskemaer, der anvendes som led i en
antisubsidieundersøgelse, indrømmes en svarfrist på mindst 30 dage.
Fristen for eksportørerne regnes fra datoen for modtagelsen af spørge-
skemaet, der med henblik herpå anses for at være modtaget en uge fraden dag, på hvilken det blev afsendt til eksportøren eller blev overgivettil den pågældende diplomatiske repræsentant for oprindelses- og/ellereksportlandet. Under behørig hensyntagen til de frister, der gælder forundersøgelsen, kan der indrømmes en forlængelse af ovennævnte frist
på 30 dage, forudsat at den pågældende part giver en god begrundelse
for en sådan forlængelse i form af de særlige omstændigheder, der gørsig gældende.
3. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at indgive oplys-
ninger, og medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til atefterkomme sådanne anmodninger. De meddeler Kommissionen deønskede oplysninger samt alle resultater af efterprøvning, kontrol ogundersøgelser, som er foretaget. Er disse oplysninger af almen inte-resse, eller fremsætter en medlemsstat ønske herom, videregiver
Kommissionen dem til medlemsstaterne, forudsat at de ikke er fortro-
lige, i hvilket tilfælde der sendes et ikke-fortroligt sammendrag.
4. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at foretage den
nødvendige efterprøvning og kontrol, særlig hos importører, handlende
og producenter i Fællesskabet, og at foretage undersøgelser i tredje-lande, forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykke hertil,og at regeringen i det pågældende land er blevet officielt underrettetherom og ikke rejser indvendinger herimod. Medlemsstaterne tageralle nødvendige skridt til at efterkomme sådanne anmodninger fra
Kommissionen. Tjenestemænd fra Kommissionen kan på anmodning
fra Kommissionen eller en medlemsstat bemyndiges til at biståembedsmænd i medlemsstaterne i udførelsen af deres opgaver.
5. De berørte parter, der har givet sig til kende i henhold til artikel
10, stk. 14, skal høres, hvis de inden for den frist, der er fastsat i denmeddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers
Tidende , skriftligt anmoder om en sådan høring og i denne forbindelse
godtgør, at de er en berørt part, der sandsynligvis vil blive berørt afresultatet af proceduren, og at der er særlige grunde til, at de bør høres.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 14
▼B
6. De pågældende importører, eksportører og klagere, som har givet
sig til kende i henhold til artikel 10, stk. 14, samt staten i oprindelses-og/eller eksportlandet indrømmes på anmodning lejlighed til at møde
de parter, der har modstridende interesser, således at modstående syns-
punkter kan fremføres, og indsigelser gøres gældende. Der skal i denforbindelse tages hensyn til, at det er nødvendigt at bevare oplysnin-gernes fortrolige karakter og at sikre parternes interesser. Ingen afparterne skal være forpligtet til at give møde, og udeblivelse skal ikke
være til skade for den pågældende parts sag. Kommissionen tager
hensyn til mundtlige oplysninger, der meddeles i henhold til dettestykke, for så vidt de efterfølgende bekræftes skriftligt.
7. Klagerne, staten i oprindelses- og/eller eksportlandet samt de
importører og eksportører samt deres repræsentative sammenslutninger,
brugere og forbrugerorganisationer, som har givet sig til kende ihenhold til artikel 10, stk. 14, kan efter skriftlig anmodning få indsigti alle oplysninger, som parter i undersøgelsen har meddelt Kommis-sionen, i modsætning til interne dokumenter udarbejdet afmyndighederne i Fællesskabet eller dets medlemsstater, forudsat at
disse oplysninger har betydning for fremlæggelsen af deres sag, at de
ikke er fortrolige som omhandlet i artikel 29, og at de anvendes somled i undersøgelsen. De pågældende parter kan meddele deres syn påsådanne oplysninger, og der skal tages hensyn til deres bemærkningeri det omfang, de er tilstrækkeligt dokumenteret i svaret.
8. Undtagen under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel
28, skal det, i det omfang det er muligt, sikres, at de oplysninger, somberørte parter meddeler, og som lægges til grund for de afgørelser, dertræffes, er korrekte.
9. For procedurer, der er indledt i henhold til artikel 10, stk. 13, skal
en undersøgelse så vidt muligt afsluttes inden et år. I alle tilfælde skalsådanne undersøgelser afsluttes inden 13 måneder efter deres indled-ning i overensstemmelse med resultaterne i henhold til artikel 13 om
tilsagn eller resultaterne i henhold til artikel 15 om endelige foranstalt-
ninger.
10. I hele undersøgelsesperioden giver Kommissionen staten i op-
rindelses- og/eller eksportlandet rimelig lejlighed til at fortsætte
konsultationerne med henblik på at klarlægge de faktiske omstændig-
heder og nå til en gensidigt tilfredsstillende løsning.
Artikel 12
Midlertidige foranstaltninger
1. Der kan indføresmidlertidig told, hvis
a) der er indledt procedure i overensstemmelse med artikel 10
b) der er offentliggjort en meddelelse herom, og berørte parter har haft
tilstrækkelig adgang til at meddele oplysninger og fremsætte
bemærkninger i henhold til artikel 10, stk. 14
c) der er truffet en foreløbig positiv afgørelse om, at der ydes udlig-
ningsberettigede subsidier til den indførte vare med deraf følgende
skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, og
d) det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets interesser er nødven-
digt at gribe ind for at hindre, at der forvoldess kade.
Midlertidig told indføresikke tidligere end 60 dage og ikke s enere end
ni måneder efter tidspunktet for indledningen af proceduren.
Den midlertidige udligningstold må ikke være højere end det samlede
midlertidigt fastsatte udligningsberettigede subsidiebeløb, men bør værelavere end dette beløb, hvis en sådan lavere told vil være tilstrækkeligtil at afhjælpe den skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet.
2. Der skal stilles en garanti som sikkerhed for den midlertidige
told, og de pågældende varers overgang til fri omsætning i Fælles-skabet er betinget af, at der stilles en sådan garanti.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 15
▼B
3. Kommissionen træffer midlertidige foranstaltninger efter konsul-
tationer eller, i yderst hastende tilfælde, efter at have underrettetmedlemsstaterne. I sidstnævnte tilfælde finder der konsultationer sted
senest ti dage efter, at medlemsstaterne er blevet underrettet om
Kommissionens afgørelse.
4. Anmoder en medlemsstat om, at Kommissionen griber ind
omgående, og er betingelserne i stk. 1, første og andet afsnit, opfyldt,træffer Kommissionen inden for en frist på højst fem arbejdsdage eftermodtagelsen af anmodningen afgørelse om, hvorvidt der skal indføresmidlertidig udligningstold.
5. Kommissionen underretter omgående Rådet og medlemsstaterne
om afgørelser, der træffes i medfør af stk. 1—4. Rådet kan med kvali-
ficeret flertal træffe anden afgørelse.
6. Den midlertidige udligningstold anvendes i højst fire måneder.
Artikel 13
Tilsagn
1. En undersøgelse kan afsluttes, uden at der indføres midlertidig
eller endelig told, hvis der modtages tilfredsstillende frivillige tilsagn,i henhold til hvilke:
a) oprindelses- og/eller eksportlandet erklærer sig indforstået med at
ophæve eller begrænse subsidierne eller at træffe andre foranstalt-
ninger vedrørende virkningerne heraf, eller
b) eksportørerne indvilliger i at ændre deres priser eller at indstille
udførslen til det pågældende område, så længe der ydes udlignings-berettigede subsidier til denne udførsel, således at Kommissionen
efter konsultationer finder det godtgjort, at den subsidierede indfør-
sels skadelige virkninger bringes til ophør. Prisforhøjelser i medføraf sådanne tilsagn skal ikke være større end nødvendigt for atudligne den udligningsberettigede subsidieydelse, og de bør værelavere end den udligningsberettigede subsidieydelse, hvis sådanneforhøjelser er tilstrækkelige til at afhjælpe den skade, der er påført
den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
2. Kommissionen kan foreslå, at der afgives tilsagn, men intet land
eller eksportør skal være forpligtet til at afgive sådanne tilsagn. Ingen
lande eller eksportører kan afstå fra at afgive tilsagn eller undlade atefterkomme en opfordring hertil uden dermed at skade deres sag. Derkan imidlertid træffes afgørelse om, at der er større sandsynlighed for,at der opstår en trussel om skade, hvis den subsidierede indførsel ikke
indstilles. Der skal ikke indhentes eller godtages tilsagn fra lande eller
eksportører, medmindre der er truffet en foreløbig positiv afgørelse om,at der ydes subsidier og forvoldes skade som følge heraf. Tilsagn kanikke, undtagen under særlige omstændigheder, afgives senere end vedudløbet af den frist, inden for hvilken der kan fremsættes bemærk-ninger i henhold til artikel 30, stk. 5.
3. Afgivne tilsagn skal ikke nødvendigvis godtages, hvis det ikke er
muligt at gennemføre dem i praksis, f.eks. hvis antallet af nuværende
eller potentielle eksportører er for stort, eller af andre grunde, herunderaf generel politisk karakter. Den pågældende eksportør og/eller detpågældende oprindelses- og/eller eksportland kan få oplyst årsagen til,at det foreslås at afvise et tilsagn, og kan indrømmes lejlighed til atfremsætte bemærkninger hertil. Begrundelserne for afvisningen skal
fremgå af den endelige afgørelse.
4. Parter, der afgiver et tilsagn, skal indgive en ikke-fortrolig version
af et sådant tilsagn, således at det kan stilles til rådighed for parter, der
er berørt af undersøgelsen.
5. Godtages et tilsagn efter konsultationer, og rejses der ingen
indvendinger i Det Rådgivende Udvalg, afsluttes undersøgelsen. I alleandre tilfælde forelægger Kommissionen omgående en rapport forRådet om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om,at undersøgelsen afsluttes. Undersøgelsen anses for afsluttet, hvis Rådet1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 16
▼B
ikke inden en måned med kvalificeret flertal har truffet anden afgø-
relse.
6. Godtages et tilsagn, fuldføres undersøgelsen af spørgsmålet om
subsidier og skade normalt. Træffes der i den forbindelse negativ afgø-relse om subsidier og skade, bortfalder tilsagnet automatisk, undtagen itilfælde hvor en sådan afgørelse i vid udstrækning skyldes, at der fore-ligger et tilsagn. Det kan i sådanne tilfælde kræves, at et tilsagnopretholdes i en rimelig periode. Træffes der positiv afgørelse om
subsidier og skade, videreføres tilsagnet i overensstemmelse med de
deri fastsatte vilkår og bestemmelserne i denne forordning.
7. Kommissionen kræver, at et land eller en eksportør, hvis tilsagn
er blevet godtaget, regelmæssigt indgiver oplysninger vedrørendeopfyldelsen af et sådant tilsagn og tillader, at relevante data efter-prøves. Opfyldes disse krav ikke, anses det for misligholdelse af
tilsagnet.
8. Godtages tilsagn fra visse eksportører som led i en undersøgelse,
anses sådanne tilsagn med henblik på artikel 18, 19, 20 og 22 for attræde i kraft på den dato, på hvilken undersøgelsen afsluttes for detpågældende oprindelses- og/eller eksportland.
9. Misligholder en part et tilsagn eller trækker det tilbage, indføres
der i overensstemmelse med artikel 15 en endelig told på grundlag afde faktiske omstændigheder, der blev fastlagt i forbindelse med denundersøgelse, som førte til afgivelsen af det pågældende tilsagn,forudsat at denne undersøgelse afsluttedes med en endelig afgørelseom subsidiering og deraf følgende skade, og den pågældende eksportør
eller oprindelses- og/eller eksportlandet har haft lejlighed til at frem-
sætte bemærkninger, undtagen i de tilfælde, hvor eksportøren ellerlandet trækker et tilsagn tilbage.
10. Der kan efter konsultationer indføres en midlertidig told i over-
ensstemmelse med artikel 12 på grundlag af de foreliggende
oplysninger, hvis der er grund til at antage, at et tilsagn misligholdes,
eller hvis der er tale om misligholdelse eller tilbagetrækning af ettilsagn, hvor den undersøgelse, der førte til afgivelsen af tilsagnet,ikke var fuldført.
Artikel 14
Afslutning uden indførelse af foranstaltninger
1. Trækkes klagen tilbage, kan proceduren afsluttes, medmindre en
sådan afslutning ikke vil være i Fællesskabets interesse.
2. Fastslås det efter konsultationer, at beskyttelsesforanstaltninger er
unødvendige, og rejses der ingen indvendinger i Det RådgivendeUdvalg, afsluttes undersøgelsen eller proceduren. I alle andre tilfældeforelægger Kommissionen omgående en rapport for Rådet om resulta-
terne af konsultationerne sammen med et forslag om, at proceduren
afsluttes. Proceduren anses for afsluttet, hvis Rådet ikke inden enmåned med kvalificeret flertal har truffet anden afgørelse.
3. Proceduren afsluttes omgående, når det fastslås, at det udlignings-
berettigede subsidiebeløb er minimalt, jf. stk. 5, eller når omfanget afden faktiske eller potentielle subsidierede indførsel eller skade er
ubetydelig.
4. For så vidt angår en procedure, der er indledt i henhold til artikel
10, stk. 13, anses den forvoldte skade normalt for ubetydelig, hvismarkedsandelen for de indførte mængder udgør mindre end de i artikel10, stk. 11, nævnte procentdele. Hvad angår undersøgelser vedrørende
indførsel fra udviklingslande, anses omfanget af den subsidierede
indførsel også for ubetydelig, hvis den udgør mindre end 4 % af densamlede indførsel af samme vare til Fællesskabet, medmindreindførslen fra udviklingslande, hvis individuelle andele af den samledeindførsel udgør mindre end 4 %, tilsammen tegner sig for mere end 9 %af den samlede indførsel af samme vare til Fællesskabet.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 17
▼B
5. Det udligningsberettigede subsidiebeløb anses for at være mini-
malt, hvisdet pågældende beløb udgør mindre end 1 % af værdien,dog således, at
a) hvad angår undersøgelser vedrørende indførsel fra udviklingslande,
er minimaltærsklen 2 %, og
b) for de udviklingslande, der er medlemmer af WTO, og som er
anført i bilag VII til subsidieaftalen, samt for de mindre udviklede
medlemmer af WTO, som helt og holdent har ophævet eksportsub-sidier, som defineret i artikel 3, stk. 4, litra a), i denne forordning, erminimalsubsidietærsklen 3 % af værdien; afhænger anvendelsen afdenne bestemmelse af ophævelsen af eksportsubsidier, gælder den
fra den dato, på hvilken ophævelsen af eksportsubsidierne anmeldes
til WTO-Udvalget vedrørende Subsidier og Udligningsforanstalt-ninger, og så længe som det pågældende udviklingsland ikke ydereksportsubsidier; gyldigheden af denne bestemmelse udløber otte årfra WTO-overenskomstens ikrafttræden
dog således, at det kun er undersøgelsen, der afsluttes, hvor det udlig-
ningsberettigede subsidiebeløb er lavere end det relevanteminimalniveau for individuelle eksportører, og de pågældende skalfortsat være omfattet af proceduren, og kan blive udsat for senere
fornyede undersøgelser, der gennemføres i henhold til artikel 18 og 19
for det pågældende land.
Artikel 15
Indførelse af endelig told
1. Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiske omstæn-
digheder, at der ydes udligningsberettigede subsidier og forvoldesskade som følge heraf, og er det af hensyn til beskyttelsen af Fælles-skabets interesser påkrævet at gribe ind i henhold til artikel 31, træfferRådet med simpelt flertal på forslag fra Kommissionen og efter konsul-
tationer i Det Rådgivende Udvalg afgørelse om indførelse af en endelig
udligningstold, medmindre den eller de pågældende subsidier trækkestilbage, eller det påvises, at subsidierne ikke længere giver de berørteeksportører nogen fordel. Er midlertidig told i kraft, forelægges dersenest en måned før udløbet af gyldigheden af en sådan told forslag
for Rådet om endelige foranstaltninger. Udligningstolden må ikke
være højere end det udligningsberettigede subsidiebeløb, som ifølgedet konstaterede har givet eksportørerne en fordel, og som er fastlagtved denne forordning, og den bør være lavere end det samlede udlig-ningsberettigede subsidiebeløb, hvis en sådan lavere told ertilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet.
2. Udligningstold pålægges i hvert enkelt tilfælde med en passende
sats uden forskelsbehandling for al indførsel af den pågældende vare,
som ifølge det konstaterede opnår en fordel ved de udligningsberetti-gede subsidier og forvolder skade, med undtagelse af indførselhidrørende fra leverandører, der i henhold til bestemmelserne i denneforordning har afgivet pristilsagn, som er blevet godtaget. I forord-ningen om indførelse af tolden anføres tolden for hver enkelt
leverandør, eller, hvisdette ikke er praktis k muligt, det pågældende
leverandørland.
3. Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstem-
melse med artikel 27, må udligningstold, der pålægges indførslen fra
eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold tilartikel 27, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke overstigedet vejede gennemsnit af de udligningsberettigede subsidier, der erfastsat for parterne i stikprøven. Med henblik på dette stykke ser
Kommissionen bort fra ethvert udligningsberettiget subsidiebeløb på
nul og af minimal størrelse og fra udligningsberettigede subsidier, derfastsættes under de omstændigheder, som er omhandlet i artikel 28. Forindførsel fra eksportører eller producenter, der indrømmes individueltsubsidiebeløb som omhandlet i artikel 27, anvendes individuelle told-satser.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 18
▼B
Artikel 16
Tilbagevirkende kraft
1. Midlertidige foranstaltninger og endelig udligningstold finder kun
anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det tidspunkt,
hvor foranstaltningerne i medfør af artikel 12, stk. 1, eller artikel 15,
stk. 1, træder i kraft, jf. dog de undtagelser, der er fastsat i denneforordning.
2. Er der anvendt en midlertidig told, og fremgår det af den endelige
konstatering af de faktiske omstændigheder, at der ydes udligningsbe-rettigede subsidier og forvoldes skade som følge heraf, fastsætterRådet, uanset om der skal pålægges endelig udligningstold, i hvilket
omfang den midlertidige told skal opkræves endeligt. I denne forbin-
delse omfatter »skade« hverken væsentlig forsinkelse i oprettelsen afen erhvervsgren i Fællesskabet eller trussel om væsentlig skade,medmindre det konstateres, at der ville være opstået væsentlig skade,hvisder ikke var blevet indført midlertidige forans taltninger. I alle
andre tilfælde, der omfatter en sådan trussel eller forsinkelse, frigives
midlertidig told, og der kan kun indføresendelig told fra den dato, påhvilken det er fastslået, at der foreligger en trussel om skade eller omen væsentlig forsinkelse.
3. Er den endelige udligningstold højere end den midlertidige told,
opkrævesfors kellen ikke. Er den endelige told lavere end den midlerti-dige told, foretagesder en ny beregning af tolden. Er den endelige
afgørelse negativ, bekræftes den midlertidige told ikke.
4. Der kan opkrævesendelig udlignings told på varer, der er overgået
til fri omsætning højst 90 dage før den dato, på hvilken anvendelsen afmidlertidige foranstaltninger trådte i kraft, men ikke tidligere endiværksættelsen af undersøgelsen, under forudsætning af, at indførslener blevet registreret i henhold til artikel 24, stk. 5, at Kommissionen
har givet de pågældende importører lejlighed til at fremsætte bemærk-
ninger, og:
a) der er tale om kritiske omstændigheder, hvor der for så vidt angår
den pågældende subsidierede vare forårsages skade, der vanskeligtkan afhjælpes, som følge af en omfattende indførsel inden for etforholdsvis kort tidsrum af en vare, hvortil der ydes udligningsberet-
tigede subsidier i henhold til bestemmelserne i denne forordning, og
b) det anses for påkrævet at pålægge denne indførsel udligningstold
med tilbagevirkende kraft for at hindre, at der på ny vil bliveforvoldt skade.
5. Hvis tilsagn misligholdes eller trækkes tilbage, kan der opkræves
endelig told på varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage
før anvendelsen af midlertidige foranstaltninger under forudsætning af,
at indførslen er blevet registreret i henhold til artikel 24, stk. 5, og at ensådan pålæggelse af told med tilbagevirkende kraft ikke gælder forvarer, der indførtes, inden tilsagnet blev misligholdt eller trukkettilbage.
Artikel 17
Varighed
En udligningsforanstaltning forbliver kun i kraft så længe og i det
omfang, det er nødvendigt for at modvirke udligningsberettigede subsi-
dier, som forvolder skade.
Artikel 18
Fornyet undersøgelse ved gyldighedsperiodens udløb
1. Endelige udligningsforanstaltninger udløber fem år efter
indførelsen heraf eller fem år fra datoen for afslutningen af den senestefornyede undersøgelse, som omfattede både spørgsmålet om subsidie-ring og skade, medmindre det som led i en fornyet undersøgelsefastslås, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medføre, atder fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf følgende skade.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 19
▼B
En sådan fornyet undersøgelse ved gyldighedsperiodens udløb indledes
på Kommissionens initiativ eller på anmodning fremsat af eller påvegne af producenterne i Fællesskabet, og foranstaltningerne forbliver
i kraft, indtil resultatet af en sådan undersøgelse foreligger.
2. En fornyet undersøgelse ved gyldighedsperiodens udløb iværk-
sættes, når anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for,
at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis vil medføre, at der fortsat
eller igen vil blive ydet subsidier med deraf følgende skade. At derforeligger sandsynlighed herfor, kan f. eks. fremgå af beviser for, atder fortsat ydes subsidier og forvoldes skade, eller beviser for, at nårde skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, atder foreligger foranstaltninger, eller beviser for, at omstændighederne
for eksportørerne eller markedsvilkårene har en sådan karakter, at de
giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevol-dende subsidiering sted.
3. Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til denne artikel
skal eksportørerne, importørerne, regeringen for oprindelses- og/ellereksportlandet og producenterne i Fællesskabet have lejlighed til atuddybe, afvise eller fremsætte bemærkninger til de spørgsmål, der erindeholdt i anmodningen om fornyet undersøgelse, og der skal drageskonklusioner under behørig hensyntagen til alle relevante og behørigt
dokumenterede bevisligheder, der fremlægges vedrørende spørgsmålet
om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebærer sandsynlighed for,at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf følgendeskade.
4. Der skal i De Europæiske Fællesskabers Tidende på et passende
tidspunkt inden for det sidste år, foranstaltningerne er i kraft, som defi-neret i denne artikel, offentliggøres en meddelelse om det foreståendeudløb af foranstaltningerne. Producenterne i Fællesskabet kan derefterikke senere end tre måneder før udgangen af femårs perioden indgive
en anmodning om fornyet undersøgelse i henhold til stk. 2. Der offent-
liggøres også en meddelelse om foranstaltningernes faktiske bortfald ihenhold til denne artikel.
Artikel 19
Midlertidige fornyede undersøgelser
1. Behovet for at opretholde foranstaltninger kan, når det anses for
påkrævet, også tages op til undersøgelse på Kommissionens initiativ
eller efter anmodning fra en medlemsstat, eller, forudsat at der erforløbet en rimelig periode på mindst et år siden indførelsen af deendelige foranstaltninger, på anmodning af en eksportør, en importøreller producenterne i Fællesskabet eller regeringen i oprindelses- og/
eller eksportlandet, når anmodningen indeholder tilstrækkelige beviser
for, at der er behov for en sådan midlertidig undersøgelse.
2. En midlertidig fornyet undersøgelse iværksættes, når anmod-
ningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at det ikke
længere er nødvendigt at opretholde foranstaltningerne for at udligne
de udligningsberettigede subsidier, og/eller det ikke er sandsynligt, atder fortsat eller igen vil blive forvoldt skade, hvis de pågældendeforanstaltninger ophæves eller ændres, eller at gældende foranstalt-ninger ikke er, eller ikke længere er, tilstrækkelige til at udligne de
udligningsberettigede subsidier, der forvolder skade.
3. Er den udligningstold, der er indført, mindre end de udligningsbe-
rettigede subsidier, iværksættes der en midlertidig fornyet undersøgelse,hvis producenterne i Fællesskabet fremlægger tilstrækkeligt bevis for,
at tolden har ført til utilstrækkelige eller ingen ændringer i videresalgs-
priserne for den indførte vare i Fællesskabet. Fremgår det afundersøgelsen, at de fremførte påstande er korrekte, kan udlignings-tolden forhøjes, så den svarer til den prisforhøjelse, der er nødvendigfor at afhjælpe skaden, idet den forhøjede told dog ikke må overstige
det udligningsberettigede subsidiebeløb.
4. Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til denne artikel
kan Kommissionen bl. a. undersøge, om omstændighederne medhensyn til subsidiering og skade har ændret sig betydeligt, eller om1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 20
▼B
gældende foranstaltninger giver de ønskede resultater i henseende til at
afhjælpe den skade, der er konstateret i henhold til artikel 8. I denforbindelse tages der ved den endelige afgørelse hensyn til al relevant
og behørigt dokumenteret bevismateriale.
Artikel 20
Fremskyndede fornyede undersøgelser
En eksportør, hvis udførsel er omfattet af en endelig udligningstold,
men som ikke blev undersøgt individuelt som led i den oprindeligeundersøgelse af andre grunde, end at den pågældende ikke var rede tilat samarbejde med Kommissionen, skal på anmodning være berettigettil en fremskyndet fornyet undersøgelse med henblik på, at Kommis-
sionen straks fastsætter en individuel sats for udligningstolden for
denne eksportør. En sådan undersøgelse iværksættes, efter at der harfundet konsultationer sted i Det Rådgivende Udvalg, og producenternei Fællesskabet har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
Artikel 21
Tilbagebetalinger
1. Uanset artikel 18 kan en importør anmode om tilbagebetaling af
told, der er opkrævet, når det påvises, at det udligningsberettigede
subsidiebeløb, på grundlag af hvilket tolden er betalt, er blevet udlignet
eller reduceret til et niveau, der er lavere end gældende toldsats.
2. For at opnå tilbagebetaling af udligningstold skal importøren
indgive en anmodning til Kommissionen. Anmodningen indgives viaden medlemsstat, på hvis område varerne overgik til fri omsætning,og inden for seks måneder fra den dato, på hvilken den endelige told,
der skal opkræves, blev behørigt fastsat af de kompetente myndigheder,
eller fra den dato, på hvilken der blev truffet afgørelse om den endeligeopkrævning af beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form afmidlertidig told. Medlemsstaterne videresender straks anmodningen tilKommissionen.
3. En anmodning om tilbagebetaling anses kun for behørigt doku-
menteret, når den indeholder nøjagtige oplysninger om størrelsen af
den udligningstold, der kræves tilbagebetalt, og alle tolddokumentervedrørende beregningen og betalingen af det pågældende beløb. Denskal endvidere for en repræsentativ periode indeholde dokumenteredeoplysninger vedrørende det udligningsberettigede subsidiebeløb, deropnås af den eksportør eller producent, som er omfattet af tolden. I
tilfælde, hvor importøren ikke er forretningsmæssigt forbundet med
den pågældende eksportør eller producent, og sådanne oplysningerikke umiddelbart foreligger, eller eksportøren eller producenten ikkeer rede til at meddele importøren oplysningerne, skal anmodningenindeholde en erklæring fra eksportøren eller producenten om, at detudligningsberettigede subsidiebeløb er blevet reduceret eller udlignet,
som omhandlet i denne artikel, og at de relevante bevisligheder vil
blive forelagt for Kommissionen. Forelægges sådanne bevislighederfra eksportøren eller producenten ikke inden for en rimelig frist, afvisesanmodningen.
4. Kommissionen beslutter efter konsultationer i Det Rådgivende
Udvalg, om og i hvilket omfang anmodningen skal tages til følge, eller
den kan til enhver tid beslutte at indlede en fornyet undersøgelse, hvor
de oplysninger og resultater, der fremkommer som led i en sådanundersøgelse, som gennemføres i overensstemmelse med de derforgældende bestemmelser, anvendes med henblik på at fastslå, om og ihvilket omfang tilbagebetaling er berettiget. Tilbagebetalingen af told
skal normalt finde sted inden for en frist på tolv måneder og under
ingen omstændigheder senere end atten måneder fra den dato, påhvilken en importør af den vare, der er omfattet af udligningstolden,har indgivet en behørigt dokumenteret anmodning om tilbagebetaling.Medlemsstaterne bør sikre, at den bevilgede tilbagebetaling finder stedinden for en frist på 90 dage fra ovennævnte beslutning.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 21
▼B
Artikel 22
Generelle bestemmelser for fornyede undersøgelser og tilbagebeta-
linger
1. De relevante bestemmelser i artikel 10 og 11, undtagen bestem-
melserne vedrørende tidsfrister, gælder for fornyede undersøgelser, der
foretages i henhold til artikel 18, 19 og 20. Sådanne undersøgelsergennemføreshurtigt og afs luttesnormalt inden for tolv måneder fraiværksættelsen af den fornyede undersøgelse.
2. Kommissionen iværksætter fornyede undersøgelser i henhold til
artikel 18, 19 og 20 efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg.Findes det på grundlag af en fornyet undersøgelse påkrævet, ophæves
eller opretholdesforans taltningerne i henhold til artikel 18, eller de
ophæves, opretholdes eller ændres i henhold til artikel 19 og 20 afden fællesskabsinstitution, der er ansvarlig for deres indførelse.Ophæves foranstaltningerne for en eller flere eksportører, men ikkefor det pågældende land som helhed, er sådanne eksportører fortsat
omfattet af proceduren, og de kan blive omfattet af en senere undersø-
gelse, der måtte blive gennemført for det pågældende land i henhold tilnærværende artikel.
3. Er en fornyet undersøgelse af foranstaltninger i henhold til artikel
19 endnu ikke afsluttet ved udløbet af foranstaltningerne som definereti artikel 18, undersøges foranstaltningerne også i henhold til artikel 18.
4. I alle fornyede undersøgelser eller undersøgelser om tilbagebeta-
ling, som gennemføres i henhold til artikel 18—21, anvender
Kommissionen under forudsætning af uændrede omstændigheder desamme metoder, som benyttedes i den undersøgelse, der resulterede iindførelsen af den pågældende told, idet der tages behørigt hensyn tilartikel 5, 6, 7 og 27.
Artikel 23
Omgåelse
1. Udligningstold, der er indført i henhold til denne forordning, kan
udvides til at gælde for indførsel fra tredjelande af samme vare og/eller
dele deraf, når gældende foranstaltninger omgås. Omgåelse defineres
som en ændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Fælles-skabet, som skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, forhvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund ellerøkonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden, og der foreliggerbeviser for, at virkningerne af tolden undergraves i henseende til pris-
erne på og/eller mængderne af samme vare, og at der fortsat ydes
subsidier til indførslen af samme vare og/eller dele deraf.
2. Undersøgelser i henhold til denne artikel iværksættes, når anmod-
ningen herom indeholder tilstrækkelige beviser vedrørende de faktorer,der er omhandlet i stk. 1. Undersøgelserne iværksættes efter konsultati-oner i Det Rådgivende Udvalg ved en kommissionsforordning, hvori
det også pålægges toldmyndighederne at gøre indførslen til genstand
for registrering i henhold til artikel 24, stk. 5, eller at anmode omgarantier. Undersøgelserne udføres af Kommissionen, som kan biståsaf toldmyndighederne, og undersøgelserne afsluttes inden for nimåneder. Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiskeomstændigheder, at det er berettiget at udvide foranstaltningerne,
vedtages dette af Rådet med simpelt flertal på forslag fra Kommission-
en gældende fra den dato, på hvilken der blev foretaget registrering ihenhold til artikel 24, stk. 5, eller der anmodedes om garantier. Derelevante procedurebestemmelser i denne forordning med hensyn tilindledning og gennemførelse af undersøgelser finder anvendelse på
nærværende artikel.
3. Når en vare er ledsaget af et toldcertifikat, hvori det erklæres, at
indførslen af varen ikke indebærer en omgåelse, skal den ikke regi-streres i henhold til artikel 24, stk. 5. Disse certifikater kan efterskriftlig anmodning udstedes efter bemyndigelse meddelt af Kommis-sionen ved afgørelse, der træffes efter konsultationer i Det RådgivendeUdvalg, eller af Rådet ved afgørelse om indførelse af foranstaltninger,1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 22
▼B
og certifikaterne er gyldige i den periode og på de betingelser, der er
anført deri.
4. Intet i denne artikel udelukker den normale anvendelse af
gældende bestemmelser for told.
Artikel 24
Generelle bestemmelser
1. Både midlertidig og endelig udligningstold indføres ved forord-
ning og opkræves af medlemsstaterne i den form og ioverensstemmelse med den sats og de øvrige kriterier, der er fastsat i
den forordning, hvorved tolden indføres. En sådan told opkræves
endvidere uafhængigt af told, skatter og andre afgifter, der normaltopkrævesved indførs el. Ingen vare må pålæggesbåde antidumping-og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation,som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering.
2. Forordninger om indførelse af midlertidig eller endelig udlig-
ningstold og forordninger eller afgørelser om godtagelse af tilsagneller afslutning af undersøgelser eller procedurer offentliggøres i De
Europæiske Fællesskabers Tidende . Sådanne forordninger og afgørelser
skal bl.a., under behørig hensyntagen til kravet om beskyttelse af
fortrolige oplysninger, indeholde navnene på de berørte eksportører,hvis dette er praktisk muligt, eller de berørte lande, en varebeskrivelseog et sammendrag af de kendsgerninger og betragtninger, der er rele-vante for fastlæggelsen af subsidierne og den forvoldte skade. I hver
sag sendes et eksemplar af forordningen eller afgørelsen til de kendte
berørte parter. Dette stykke finder tilsvarende anvendelse på fornyedeundersøgelser.
3. Særlige bestemmelser, navnlig vedrørende den fælles definition af
begrebet »varer med oprindelsesstatus«, som er indeholdt i Rådetsforordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af enEF-toldkodeks(
1), kan vedtagesi henhold til nærværende forordning.
4. Er det i Fællesskabets interesse, kan foranstaltninger, der indføres
i henhold til denne forordning, ved Kommissionens afgørelse efterkonsultationer i Det Rådgivende Udvalg suspenderes i en periode påindtil ni måneder. Suspensionen kan forlænges med højst et år, hvis
Rådet med simpelt flertal på forslag fra Kommissionen træffer afgø-
relse herom. Foranstaltningerne kan kun suspenderes, hvismarkedsvilkårene midlertidigt har ændret sig i et omfang, der givergrund til at formode, at der ikke vil ske skade som følge af suspensi-onen, og forudsat at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet harhaft lejlighed til at fremsætte bemærkninger, og der er blevet taget
hensyn til disse bemærkninger. Foranstaltningerne kan til enhver tid,
efter at der har fundet konsultationer sted, genindføres, hvis begrun-delsen for suspensionen ikke længere er gyldig.
5. Kommissionen kan efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg
pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at regi-strere indførsel, således at der senere kan anvendes foranstaltningermod denne indførsel fra datoen for en sådan registrering. Indførselkan gøres til genstand for registrering på anmodning fra den pågæl-
dende erhvervsgren i Fællesskabet, hvis anmodningen herom
indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstalt-ning. Registrering indføres ved forordning, hvori det nærmere angives,hvad formålet er med foranstaltningen, og i påkommende tilfældeangives det anslåede beløb af den mulige fremtidige betalingsforplig-telse. Indførsel må ikke gøres til genstand for registrering i mere end
ni måneder.
6. Medlemsstaterne indberetter månedligt til Kommissionen tal
vedrørende indførslen af varer, der er omfattet af undersøgelser og af1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 23
(1) EFT L 302 af 19. 10. 1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Europa-
Parlamentetsog Rådetsforordning (EF) nr. 82/97 (EFT L 17 af 21. 1. 1997,
s. 1).
▼B
foranstaltninger, samt det beløb, der er opkrævet i form af told i
henhold til denne forordning.
Artikel 25
Konsultationer
1. Alle konsultationer, der er omhandlet i denne forordning, bortset
fra de i artikel 10, stk. 9, og artikel 11, stk. 10, nævnte, finder sted i etrådgivende udvalg, der er sammensat af repræsentanter for samtligemedlemsstater og med en repræsentant for Kommissionen somformand. Konsultationer indledes omgående på en medlemsstatsanmodning eller på Kommissionens initiativ og finder under alle
omstændigheder sted så hurtigt, at det er muligt at overholde de frister,
der er fastsat ved denne forordning.
2. Udvalget indkaldestil møde af formanden. Denne meddeler s å
hurtigt som muligt medlemsstaterne alle nødvendige oplysninger.
3. Konsultationerne kan om nødvendigt finde sted skriftligt. I så fald
underretter Kommissionen medlemsstaterne og fastsætter en frist, indenfor hvilken de kan afgive udtalelse eller anmode om mundtlige konsul-tationer, som formanden foranstalter, for så vidt sådanne mundtligekonsultationer kan finde sted så hurtigt, at det er muligt at overholde
de frister, der er fastsat ved denne forordning.
4. Konsultationerne omfatter især:
a) forekomsten af udligningsberettigede subsidier og metoderne til
fastlæggelse af størrelsen heraf
b) forekomsten af skade og omfanget heraf
c) årsagssammenhængen mellem den subsidierede indførsel og skaden
d) de foranstaltninger, som under de givne omstændigheder er egnede
til at forebygge eller afhjælpe den skade, der er forvoldt som følgeaf de udligningsberettigede subsidier, samt de nærmere bestem-melser for iværksættelsen af disse foranstaltninger.
Artikel 26
Kontrolbesøg
1. Anser Kommissionen det for påkrævet, aflægger den besøg hos
importører, eksportører, handlende, repræsentanter, producenter samterhvervssammenslutninger og -organisationer for at undersøge dissesoptegnelser og efterprøve oplysninger, der er indgivet om subsidieringog skade. Foreligger der ikke et behørigt svar i rette tid, kan det
undladesat gennemføre et kontrolbes øg.
2. Kommissionen kan om nødvendigt foretage undersøgelser i tred-
jelande; forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykke
hertil, at det pågældende land underrettes, og at sidstnævnte ikkemodsætter sig undersøgelsen. Så snart Kommissionen har modtaget deberørte virksomheders samtykke, bør Kommissionen meddele oprind-elses- og/eller eksportlandet navnene og adresserne på de
virksomheder, der skal besøges, samt de aftalte dage.
3. De pågældende virksomheder underrettes om arten af de oplys-
ninger, der skal efterprøves under kontrolbesøget, og om eventuel
yderligere dokumentation, der er behov for at fremlægge under etsådant besøg, om end dette ikke bør udelukke, at der under kontrolbe-søget på grundlag af de indhentede oplysninger fremsættes anmodningom nærmere enkeltheder.
4. I undersøgelser, der foretages i henhold til stk. 1, 2 og 3, bistås
Kommissionen af embedsmænd fra de medlemsstater, der anmoderherom.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 24
▼B
Artikel 27
Stikprøver
1. I tilfælde, hvor antallet af klagere, eksportører, importører, vare-
typer eller transaktioner er stort, kan undersøgelsen begrænses til at
omfatte:
a) et rimeligt antal parter, varer eller transaktioner ved anvendelse af
statistisk gyldige stikprøver baseret på oplysninger, der foreliggerpå tidspunktet for udvælgelsen
b) eller til den største producerede, solgte eller eksporterede mængde,
der kan anses for repræsentativ, og som med rimelighed kan under-søges inden for den tid, der er til rådighed.
2. Udvælgelsen af parter, varetyper eller transaktioner i henhold til
denne artikel påhviler Kommissionen, idet udvælgelsen dog så vidt
muligt foretages i samråd med de berørte parter og med dissessamtykke, forudsat at sådanne parter giver sig til kende og fremlæggertilstrækkelige oplysninger senest tre uger efter indledningen af undersø-gelsen, således at der åbnes mulighed for at udtage en repræsentativstikprøve.
3. I de tilfælde, hvor undersøgelsen er blevet begrænset i henhold til
denne artikel, beregnesder alligevel et individuelt udlignings berettigetsubsidiebeløb for eksportører eller producenter, der ikke er udvalgt iførste omgang, og som indgiver de nødvendige oplysninger inden forde frister, der er fastsat i denne forordning, medmindre antallet af
eksportører eller producenter er så stort, at en individuel undersøgelse
vil være urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af under-søgelsen.
4. Træffes der beslutning om at udtage stikprøver, og er nogle eller
alle de udvalgte parter ikke rede til fuldt ud at samarbejde, således atdet må påregnes, at resultatet af undersøgelsen vil blive påvirket i
væsentlig grad, kan der udtages en ny stikprøve. Er der imidlertid
stadig tale om manglende samarbejde, eller foreligger der ikke tilstræk-kelig tid til at udtage en ny stikprøve, finder de relevante bestemmelseri artikel 28 anvendelse.
Artikel 28
Manglende samarbejde
1. I tilfælde, hvor en af de berørte parter nægter at give adgang til
nødvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de
frister, der er fastsat i denne forordning, eller lægger væsentligehindringer i vejen for undersøgelsen, kan der træffes foreløbige ellerendelige afgørelser, positive eller negative, på grundlag af de forelig-gende faktiske oplysninger.
Konstateres det, at en berørt part har meddelt urigtige eller vildledende
oplysninger, ses der bort fra disse oplysninger, og der kan gøres brug af
de foreliggende faktiske oplysninger.
Berørte parter bør gøresbekendt med følgerne af manglende s amar-
bejde.
2. Indgives svar ikke i edb-sprog, anses dette ikke for manglende
samarbejde, forudsat at den berørte part påviser, at indgivelse af svar
på den ønskede måde vil indebære en urimelig ekstra byrde eller
urimelige ekstra omkostninger.
3. Selv om de oplysninger, som en berørt part indgiver, ikke er
fyldestgørende i enhver henseende, bør der ikke ses bort fra dem,forudsat at eventuelle mangler ikke giver anledning til urimelige
vanskeligheder i arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, at
oplysningerne indgives på korrekt vis og rettidigt, at de kan efter-prøves, og den pågældende part har handlet efter bedste evne.
4. Hvis beviser eller oplysninger ikke godtages, skal den part, der
indgiver dem, omgående underrettesom års agerne hertil, og den pågæl-dende skal indrømmes lejlighed til at afgive yderligere forklaringer1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 25
▼B
inden for den fastsatte frist. Anses forklaringerne ikke for tilfredsstil-
lende, skal årsagerne til afvisningen af sådanne beviser elleroplysninger meddeles i offentliggjorte undersøgelsesresultater.
5. Hvis afgørelser, herunder vedrørende det udligningsberettigede
subsidiebeløb, træffes på grundlag af stk. 1, herunder de oplysninger,
der er meddelt i klagen, skal disse, hvor dette er praktisk muligt og
under behørig hensyntagen til de tidsfrister, der er fastsat for undersø-gelsen, kontrolleres på grundlag af oplysninger fra andre tilgængeligeuafhængige kilder, såsom offentliggjorte prislister, officielle importsta-tistikker og toldindberetninger, og på grundlag af oplysninger, der erindhentet fra andre berørte parter som led i undersøgelsen.
►
M1Disse oplysninger kan i givet fald omfatte relevante oplysninger
om verdensmarkedet eller andre repræsentative markeder. ◄
6. Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang,
således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation
føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis denpågældende havde udvist samarbejdsvilje.
Artikel 29
Fortrolighed
1. Oplysninger, som ifølge deres natur er fortrolige (f.eks. fordi
fremlæggelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurren-cemæssig fordel eller være til betydelig skade for den, der meddeleroplysningerne, eller for den, fra hvem førstnævnte modtog oplysnin-gerne), eller som er stillet til rådighed på et fortroligt grundlag af
parter i en undersøgelse, skal, når ønsket herom er berettiget, behandles
fortroligt af myndighederne.
2. Berørte parter, som meddeler fortrolige oplysninger, kan afkræves
ikke-fortrolige sammendrag heraf. Disse sammendrag skal være
tilstrækkeligt detaljerede til at sikre en rimelig forståelse af de fortro-lige oplysningers egentlige indhold. Under særlige omstændighederkan de pågældende parter tilkendegive, at det ikke er muligt at udar-bejde et sammendrag af oplysningerne. Under sådanne særlige
omstændigheder skal der afgives en erklæring med en begrundelse for,
at det ikke er muligt at udarbejde et sammendrag.
3. Anses en anmodning om fortrolig behandling ikke for berettiget,
og er den, der meddeler oplysningerne, enten ikke rede til at stille
oplysningerne til rådighed eller til at tillade, at de fremlægges i genera-liseret form eller i sammendrag, kan disse oplysninger lades ude afbetragtning, medmindre det på relevant grundlag og passende mådekan godtgøres, at oplysningerne er korrekte. Anmodninger om fortroligbehandling af oplysninger må ikke afvises på et vilkårligt grundlag.
4. Denne artikel udelukker ikke, at fællesskabsmyndighederne frem-
lægger generelle oplysninger, og navnlig begrundelserne for deafgørelser, der er truffet i medfør af denne forordning, eller at de frem-
lægger de beviser, som de har lagt til grund for deres afgørelser, for så
vidt dette er nødvendigt for at forklare disse begrundelser i retssager.Ved en sådan fremlæggelse tages der hensyn til de berørte partersberettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
5. Hverken Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne eller personer i
disses tjeneste må videregive oplysninger, som de har modtaget imedfør af denne forordning, og som på anmodning af den part, derhar givet oplysningerne, skal behandles som fortrolige, medmindre
denne part har givet særlig tilladelse hertil. Oplysninger, der udveksles
mellem Kommissionen og medlemsstaterne, eller som vedrører konsul-tationer i henhold til artikel 25, eller de konsultationer, der er beskreveti artikel 10, stk. 9, og artikel 11, stk. 10, eller interne dokumenter, derer udarbejdet af fællesskabsmyndighederne eller af medlemsstaternesmyndigheder, må kun videregives, hvis dette udtrykkeligt fremgår af
denne forordning.
6. Oplysninger, der modtages i medfør af denne forordning, må kun
anvendestil det formål, hvortil de er indhentet.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 26
▼B
Artikel 30
Fremlæggelse af oplysninger
1. Klagerne, importørerne, eksportørerne og disses repræsentative
sammenslutninger samt oprindelses- og/eller eksportlandet kan anmode
om fremlæggelse af de nærmere oplysninger, der ligger til grund for de
vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke der erindført midlertidige foranstaltninger. Anmodninger om en sådan frem-læggelse af oplysninger indgives skriftligt umiddelbart efter indførelsenaf de midlertidige foranstaltninger, og videregivelsen af oplysningernefinder sted skriftligt hurtigst muligt herefter.
2. De parter, der er nævnt i stk. 1, kan anmode om endelig fremlæg-
gelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af
hvilke det påtænkes at anbefale indførelse af endelige foranstaltningereller afslutning af en undersøgelse eller en procedure uden indførelse afforanstaltninger, idet der lægges særlig vægt på at fremlægge sådannekendsgerninger og betragtninger, som afviger fra dem, der lå til grund
for indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
3. Anmodninger om endelig fremlæggelse af oplysninger indgives
skriftligt til Kommissionen, og skal i tilfælde, hvor der er pålagtmidlertidig told, være denne i hænde senest en måned efter offentliggø-relsen af toldens indførelse. Er der ikke pålagt midlertidig told, skalparterne have lejlighed til at anmode om endelig fremlæggelse afoplysninger inden for frister, som Kommissionen fastsætter.
4. Den endelige fremlæggelse af oplysninger finder sted skriftligt.
Oplysningerne fremlægges snarest muligt under behørig hensyntagentil kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger og normalt ikkesenere end en måned, før der træffes endelig afgørelse, eller Kommis-sionen fremlægger forslag om endelige foranstaltninger i henhold tilartikel 14 og 15. Er Kommissionen ikke i stand til at fremlægge visse
kendsgerninger eller betragtninger på det pågældende tidspunkt, skal de
fremlægges snarest muligt derefter. Fremlæggelsen af oplysningerneforegriber ikke senere afgørelser, som Kommissionen eller Rådetmåtte træffe, men træffes sådanne afgørelser på grundlag af andrekendsgerninger og betragtninger, skal disse fremlægges snarest muligt.
5. Bemærkninger, der fremsættes efter den endelige fremlæggelse af
oplysninger, tages kun i betragtning, hvis de modtages inden for en
frist, som Kommissionen fastsætter i hvert enkelt tilfælde, og somskal være på mindst ti dage, idet der tages behørigt hensyn til sagenshastende karakter.
Artikel 31
Fællesskabets interesser
1. En afgørelse om, hvorvidt det af hensyn til beskyttelsen af
Fællesskabets interesser er påkrævet at gribe ind, bør træffes pågrundlag af en vurdering af alle involverede parters interesser som
helhed, herunder den indenlandske erhvervsgrens, brugernes og forbru-
gernes interesser, og der træffes kun afgørelse i henhold til denneartikel, når alle parter har haft lejlighed til at tilkendegive deres syns-punkter i henhold til stk. 2. I en sådan undersøgelse tages der særligthensyn til behovet for at bringe den fordrejning af handelen, somskyldes skadevoldende subsidiering, til ophør og at genskabe en situa-
tion med effektiv konkurrence. De foranstaltninger, der fastsættes på
grundlag af den konstaterede subsidiering og deraf følgende skade, måikke anvendes, når myndighederne på grundlag af alle fremlagte oplys-ninger klart kan fastslå, at det ikke er i Fællesskabets interesse atanvende sådanne foranstaltninger.
2. For at sikre, at myndighederne kan tage hensyn til alle syns-
punkter og oplysninger på et solidt grundlag, når de træffer afgørelse
om, hvorvidt det er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger,kan klagerne, importørerne og deres repræsentative sammenslutningersamt repræsentative brugere og repræsentative forbrugerorganisationerinden for de frister, der er fastsat i meddelelsen om indledning af anti-subsidieundersøgelsen, give sig til kende og indgive oplysninger til1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 27
▼B
Kommissionen. Sådanne oplysninger eller passende sammendrag deraf
stilles til rådighed for de øvrige parter, der er omhandlet i dette stykke,og disse er berettiget til at fremsætte bemærkninger hertil.
3. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan
anmode om at blive hørt. Anmodninger herom skal imødekommes,
når de fremsættes inden for de frister, der er fastsat i stk. 2, og det
begrundes i henseende til Fællesskabets interesser, hvorfor de pågæl-dende parter bør høres.
4. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan frem-
sætte bemærkninger om anvendelsen af midlertidig told, der indføres.Sådanne bemærkninger skal være modtaget inden for en frist på enmåned fra tidspunktet for ikrafttrædelsen af de pågældende foranstalt-ninger, hvis der skal tages hensyn hertil, og bemærkningerne, ellerpassende sammendrag heraf, skal stilles til rådighed for de øvrige
parter, som er berettiget til at fremsætte bemærkninger hertil.
5. Kommissionen gennemgår behørigt indgivne oplysninger og
undersøger, om de er tilstrækkeligt repræsentative, og resultaterne af
en sådan analyse samt en udtalelse om oplysningernes beskaffenhed
forelægges for Det Rådgivende Udvalg. Ved udarbejdelsen af forslag ihenhold til artikel 14 og 15 tager Kommissionen hensyn til de øvrigesynspunkter, der fremføres i udvalget.
6. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan
anmode om at blive gjort bekendt med de kendsgerninger og betragt-ninger, på grundlag af hvilke der sandsynligvis vil blive truffetendelig afgørelse. Sådanne oplysninger fremlægges i det omfang, det
er muligt, og uden at dette foregriber senere afgørelser, som Kommis-
sionen eller Rådet måtte træffe.
7. Der tages kun hensyn til behørigt dokumenterede oplysninger.
Artikel 32
Forbindelsen mellem udligningsforanstaltninger og multilaterale
foranstaltninger
Træffes der over for en indført vare modforanstaltninger, som indføres
i henhold til tvistbilæggelsesprocedurerne i subsidieaftalen, og er
sådanne foranstaltninger egnede til at afhjælpe den skade, der erforårsaget af udligningsberettigede subsidier, skal udligningstold, dermåtte være indført med hensyn til den pågældende vare, alt efteromstændighederne omgående suspenderes eller ophæves.
Artikel 33
Afsluttende bestemmelser
Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af:
a) særlige bestemmelser, som er fastsat i aftaler mellem Fællesskabet
og tredjelande
b) fællesskabsforordningerne på landbrugsområdet og Rådets forord-
ning (EF) nr. 3448/93 af 6. december 1993 om en ordning forhandelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (
1),
Rådetsforordning (EØF) nr. 2730/75 af 29. oktober 1975 om
glucose og lactose (2) og Rådetsforordning (EØF) nr. 2783/75 af
29. oktober 1975 om den fælleshandels ordning for ægalbumin ogmælkealbumin (
3); nærværende forordning anvendesi tils lutning til
disse forordninger og uanset bestemmelser deri, der udelukkeranvendelsen af udligningstold1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 28
(1) EFT L 318 af 20. 12. 1993, s. 18.
(2) EFT L 281 af 1. 11. 1975, s. 20. Forordningen er senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 2931/95 (EFT L 307 af 20. 12. 1995,
s. 10).
(3) EFT L 282 af 1. 11. 1975, s. 104. Forordningen er senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 2916/95 (EFT L 305 af 19. 12. 1995,
s. 49).
▼B
c) særlige foranstaltninger, forudsat at de ikke er i modstrid med
forpligtelserne i henhold til GATT.
Artikel 34
Ophævelse af eksisterende lovgivning og overgangsforanstaltninger
Forordning (EF) nr. 3284/94 ophæves.Ophævelsen af forordning (EF) nr. 3284/94 berører dog ikke gyldig-
heden af procedurer, der er indledt i henhold til nævnte forordning.
Henvisninger til forordning (EØF) nr. 2423/88 og (EF) nr. 3284/94
betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 35
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 29
▼B
BILAG I
LISTE OVER EKSEMPLER PÅ EKSPORTSUBSIDIER
a) Statens ydelse af direkte subsidier til virksomheder eller erhvervsgrene
betinget af disses eksportresultater.
b) Valutahjemtagelsesordninger eller lignende praksis, der omfatter ydelse af en
eksportpræmie.
c) Indenlandske transporttariffer og fragtrater for eksportforsendelser fastsat
eller påbudt af staten på gunstigere vilkår end for indenlandske forsendelser.
d) Statens eller statslige organers levering, direkte eller indirekte gennem
ordninger bemyndiget af staten, af indførte eller indenlandske varer eller
tjenesteydelser til brug ved produktionen af eksportvarer på vilkår, der er
gunstigere end for leveringen af samme eller direkte konkurrerende varer
eller tjenesteydelser til brug ved produktionen af varer til indenlandsk
forbrug, hvis (for varers vedkommende) sådanne vilkår er gunstigere end
dem, som eksportørerne kan opnå på verdensmarkedet på kommercielt
grundlag (1).
e) Hel eller delvis fritagelse for eller eftergivelse eller udsættelse af eksport-
hensyn af direkte skatter (2) eller bidrag til sociale sikringsordninger, som er
betalt eller skal betales af industri- eller handelsvirksomheder (3).
f) Særlige fradrag, der har direkte relation til eksport eller eksportresultater, og
som ved beregningen af grundlaget for påligningen af de direkte skatter
indrømmes ud over fradrag, der gives i forbindelse med produktion bestemt
til indenlandsk forbrug.
g) Fritagelse for eller eftergivelse af indirekte skatter på produktion og distribu-
tion af eksportvarer, der overstiger de indirekte skatter (2), der opkrævespå
produktion og distribution af samme varer, når disse sælges til indenlandsk
forbrug.
h) Fritagelse for og eftergivelse eller udsættelse af indirekte flerledsafgifter
opkrævet i tidligere led (2) på varer eller tjenesteydelser, der anvendes ved
produtionen af eksportvarer, ud over fritagelsen for eller eftergivelsen eller
udsættelsen af tilsvarende indirekte flerledsafgifter opkrævet i tidligere led
på varer eller tjenesteydelser, der anvendes ved produktionen af samme varer
solgt til indenlandsk forbrug; dog således, at der kan indrømmes fritagelse
for eller eftergivelse eller udsættelse af indirekte flerledsafgifter opkrævet i
tidligere led for eksportvarer, selv om dette ikke er tilfældet for samme varer
solgt til indenlandsk forbrug, hvis de pågældende indirekte flerledsafgifter
opkrævet i tidligere led vedrører materialer, der forbrugesved produktionen
af den udførte vare (under hensyntagen til normalt svind) (4). Dette punkt
fortolkes i overensstemmelse med retningslinjerne for forbrug af materialer
i produktionsprocessen, jf. bilag II.
i) Eftergivelse eller godtgørelse af importafgifter (2) ud over dem, der opkræves
på indførte materialer, der forbrugesved produktionen af den udførte vare
(under hensyntagen til normalt svind); dog således, at en virksomhed i
særlige tilfælde kan anvende materialer hidrørende fra hjemmemarkedet i
samme mængde og med samme egenskaber og karakteristika som de indførte
materialer til substitution for sidstnævnte for at nyde godt af denne bestem-melse, hvis indførslen og de tilsvarende eksporttransaktioner finder sted
inden for en rimelig frist, som ikke må overstige to år. Dette punkt fortolkes
i overensstemmelse med retningslinjerne for forbrug af materialer i produkti-
onsprocessen, jf. bilag II, og retningslinjerne for fastlæggelse af, om
substitutionsgodtgørelsesordninger er eksportsubsidier, jf. bilag III.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 30
▼B
j) Statens (eller særlige statskontrollerede organers) indførelse af eksportkredit-
garanti- eller forsikringsprogrammer, programmer for forsikring eller garanti
mod omkostningsstigninger for eksportvarer eller programmer mod kursrisici
til præmiesatser, som er utilstrækkelige til på lang sigt at dække omkostning-
er og tab ved gennemførelsen at sådanne programmer.
k) Statens ydelse (eller ydelse gennem særlige organer, som kontrolleres af
staten og/eller handler under dennes myndighed) af eksportkreditter til rente-
satser, der er lavere end dem, eksportørerne ellers måtte betale for den
således anvendete kapital (eller skulle betale, hvis de optog lån på de inter-
nationale kapitalmarkeder for at tilvejebringe kapital med samme løbetid
og andre kreditvilkår og i samme valuta som eksportkreditten), eller hel eller
delvis overtagelse af omkostninger, der bæres af eksportører eller finansie-
ringsinstitutioner ved optagelse af kreditter, for så vidt de anvendes til at
sikre en væsentlig fordel i henseende til eksportkreditvilkårene.
Hviset medlem af WTO imidlertid er part i et internationalt arrangement om
offentlige eksportkreditter, som mindst tolv sådanne oprindelige medlemmer
var part i pr. 1. januar 1979 (eller et senere arrangement til afløsning heraf,
som disse oprindelige medlemmer har indgået), eller hvis et medlem af WTO
i praksis anvender bestemmelserne om rentesatser i det pågældende arrange-
ment, betragtes anvendelsen af eksportkreditordninger, der er i
overensstemmelse med disse bestemmelser, ikke som en eksportsubsidieord-
ning.
l) Enhver anden byrde for statskassen, som udgør en eksportsubsidieydelse i
den betydning, der er anvendt i artikel XVI i GATT 1994.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 31
(1) Ved udtrykket »på kommercielt grundlag« forstsås, at valget mellem indenlandske og
indførte varer ikke er undergivet nogen form for restriktioner, men alene beror påkommercielle overvejelser.
(
2) I denne forordning forstås ved:
— »direkte skatter«: skatter på lønninger, fortjenester, renter, lejeindtægter, royalty og
enhver anden form for indkomst samt ejendomsskatter
— »importafgifter«: told samt andre skatter og afgifter, som ikke er nævnt andetsteds i
denne note, og som opkræves ved indførsel
— »indirekte skatter«: afgifter på salg, punktafgifter, omsætningsafgift, merværdiaf-
gift, koncessionsafgift, stempelafgift, afgifter ved overdragelse, skatter på lager og
materiel, grænseafgifter og alle andre afgifter end direkte skatter og importafgifter
— »indirekte skatter opkrævet i tidligere led«: skatter opkrævet på varer eller tjeneste-
ydelser, der anvendes direkte eller indirekte ved fremstillingen af en vare
— »indirekte flerledsafgifter«: afgifter, som er fordelt på flere led, og som opkræves,
hvor der ikke eksisterer nogen mulighed for senere skattegodskrivning i tilfælde af,
at varer eller tjenesteydelser, der er afgiftspligtige i et bestemt produktionsled,anvendes i et senere produktionsled
— »eftergivelse af skatter«: omfatter tilbagebetaling af skatter eller skattenedslag— »eftergivelse eller godtgørelse«: omfatter hel eller delvis fritagelse for eller udsæt-
telse af importafgifter.
(
3) Udsættelse er ikke nødvendigvis ensbetydende med eksportsubsidier, når der f.eks.
opkræves passende renter.
(4) Litra h) gælder ikke for merværdiafgiftsordninger og afgiftsjusteringer ved grænsen,
som træder i stedet for førstnævnte; spørgsmålet om for vidtgående eftergivelse af
merværdiafgift henhører udelukkende under litra g).
▼B
BILAG II
RETNINGSLINJER FOR FORBRUG AF MATERIALER I PRODUKTI-
ONSPROCESSEN (1)
I
1. Indirekte skattenedslagsordninger kan åbne mulighed for fritagelse for eller
eftergivelse eller udsættelse af indirekte flerledsafgifter opkrævet i tidligere
led på materialer, der forbrugesved produktionen af den udførte vare (under
hensyntagen til normalt svind). På tilsvarende måde åbner godtgørelsesord-
ninger mulighed for fritagelse for eller godtgørelse af importafgifter
opkrævet på materialer, der forbrugesved produktionen af den udførte vare
(funder hensyntagen til normalt svind).
2. I listen over eksempler på eksportsubsidier i bilag I henvises der i litra h) og
i) til udtrykket »materialer, der forbrugesved produktionen af den udførte
vare«. Ifølge litra h) kan indirekte skattenedslagsordninger indebære ydelse
af eksportsubsidier, for så vidt de resulterer i fritagelse for eller eftergivelse
eller udsættelse af indirekte flerledsafgifter opkrævet i tidligere led ud over
omfanget af sådanne afgifter, der faktisk er opkrævet på materialer, der
forbrugesved produktionen af den udførte vare. Ifølge litra i) kan godtgørel-
sesordninger indebære ydelse af eksportsubsidier, for så vidt de resulterer i
fritagelse for eller godtgørelse af importafgifter ud over sådanne afgifter,
der faktisk er opkrævet på materialer, der forbruges ved produktionen af
den udførte vare. I begge punkter fastsættes, et der skal tages hensyn til
svind, når der træffes afgørelse i sager vedrørende forbruget af materialer
ved produktionen af den udførte vare. Litra i) omhandler også substitutions-
varer, hvor dette er relevant.
II
3. Når det som led i en antisubsidieundersøgelse i henhold til denne forordning
undersøges, om materialer forbruges ved produktionen af den udførte vare,
anvender Kommissionen normalt følgende fremgangsmåde:
4. Når det påstås, at en indirekte skattenedslagsordning eller en godtgørelsesord-
ning er ensbetydende med, at der ydes subsidier i form af et for stort nedslag
i eller en for stor godtgørelse af indirekte skatter eller importafgifter, skal
Kommissionen normalt først afgøre, om eksportlandets regering opretholder
og anvender en ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke
materialer der forbrugesved produktionen af den udførte vare og de
forbrugte mængder. Fastlås det, at der anvendes en sådan ordning eller
procedure, skal Kommissionen normalt gennemgå ordningen eller proceduren
for at se, om den er rimelig, effektiv til det påtænkte formål og baseret på
almindelig anerkendt forretningspraksis i eksportlandet. Kommissionen kan
anse det for påkrævet i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, at foretage
visse praktiske undersøgelser for at efterprøve oplysninger eller for at sikre
sig, at ordningen eller proceduren anvendes på en forsvarlig måde.
5. Hvisder ikke foreligger en s ådan ordning eller procedure, eller er den ikke
rimelig, eller foreligger den og anses for rimelig, men det konstateres, at den
ikke anvendespå en fors varlig måde, vil det normalt være påkrævet, at
eksportlandet foretager en yderligere undersøgelse på grundlag af de faktiske
materialer, der indgår, med henblik på at fastslå, om der har været tale om
for store betalinger. Finder Kommissionen det påkrævet, kan der foretages
en yderligere undersøgelse i henhold til punkt 4.
6. Kommissionen skal behandle materialer som værende indgået som en fysisk
bestanddel i den pågældende vare, hvis materialerne er anvendt i produkti-
onsprocessen og er fysisk til stede i den udførte vare. Et materiale skal ikke
nødvendigvis være til stede i slutproduktet i samme form som den, hvori det
indgik i produktionsprocessen.
7. Ved fastsættelsen af den mængde af et bestemt materiale, der er forbrugt ved
produktionen af den udførte vare, skal der normalt tages hensyn til »normalt
svind«, og et sådant svind skal normalt anses for at være forbrugt ved
produktionen af den udførte vare. Udtrykket »svind« omfatter den del af en
given mængde materialer, som ikke har en selvstændig funktion i produkti-
onsprocessen, det forbrugesikke ved produktionen af den udførte vare (f.eks.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 32
(1) Materialer, som forbruges i produktionsprocessen, er materialer, der indgår som en
fysisk bestanddel i eksportvaren, samt energi, brændstoffer og olie, der anvendes iproduktionsprocessen, og katalysatorer, der forbruges i forbindelse med fremstillingen
af eksportvaren.
▼B
på grund af en ineffektiv udnyttelse), og det bliver ikke genindvundet,
udnyttet eller solgt af den samme producent.
8. Ved afgørelsen af, om det krav om svind, der gøres gældende, er normalt,
skal Kommissionen normalt tage hensyn til produktionsprocessen, de
gennemsnitlige erfaringer i den pågældende erhvervsgren i eksportlandet og
andre relevante tekniske faktorer. Kommissionen skal være opmærksom på,
at det er et vigtigt spørgsmål, om eksportlandets myndigheder har beregnet
spildprocenten på en rimelig måde, når en sådan sats skal indgå i skatte- eller
afgiftsafslaget eller -eftergivelsen.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 33
▼B
BILAG III
RETNINGSLINJER FOR FASTLÆGGELSE AF, OM SUBSTITUTIONS-
GODTGØRELSESORDNINGER ER EKSPORTSUBSIDIER
I
Godtgørelsesordninger kan åbne mulighed for tilbagebetaling eller godtgørelse
af importafgifter på materialer, der forbruges i produktionsprocessen ved frem-
stillingen af en anden vare, hvor sidstnævnte vare ved udførslen indeholder
indenlandske materialer med samme egenskaber og karakteristika som de
indførte varer, de substituerer. Ifølge litra i) i bilag I kan substitutionsgodtgørel-
sesordninger indebære ydelse af eksportsubsidier, for så vidt de resulterer i
godtgørelse af importafgifter i et omfang, der overstiger afgifter, der oprindeligt
opkrævedespå de indførte materialer, for hvilke der krævesgodtgørels e.
II
Når der som led i en antisubsidieundersøgelse i henhold til denne forordning
foretages en undersøgelse af substitutionsgodtgørelsesordninger, skal Kommis-
sionen normalt anvende følgende fremgangsmåde:
1. I litra i) i bilag I fastsættes, at materialer hidrørende fra hjemmemarkedet kan
substituere indførte materialer ved produktionen af en vare bestemt for
udførsel, forudsat at der er tale om samme mængde materialer med samme
egenskaber og karakteristika som de indførte materialer, der substitueres.
Det er vigtigt, at der foreligger en kontrolordning eller -procedure, fordi den
gør det muligt for eksportlandets regering at sikre sig og påvise, at den
mængde materialer, for hvilken der kræves godtgørelse, ikke overstiger
mængden af samme varer, der er udført, uanset under hvilken form, og at
der ikke er tale om godtgørelse af importafgifter, der overstiger de afgifter,
der oprindeligt opkrævedespå de pågældende indførte materialer.
2. Når det gøres gældende, at en substitutionsgodtgørelsesordning er ensbety-
dende med, at der ydes subsidier, skal Kommissionen normalt først afgøre,
om eksportlandets regering opretholder og anvender en kontrolordning eller
-procedure. Fastslås det, at der anvendes en sådan ordning eller procedure,
skal Kommissionen normalt gennemgå kontrolprocedurerne for at se, om de
er rimelige, effektive til det påtænkte formål og baseret på almindelig aner-
kendt forretningspraksis i eksportlandet. For så vidt procedurerne anses for at
opfylde betingelserne og anvendes forsvarligt, antages det, at der ikke ydes
subsidier. Kommissionen kan anse det for påkrævet i overensstemmelse med
artikel 26, stk. 2, at foretage visse praktiske undersøgelser for at efterprøve
oplysninger eller for at sikre sig, at kontrolprocedurerne anvendes på en
forsvarlig måde.
3. Hvis der ikke foreligger sådanne kontrolprocedurer, eller er disse ikke rime-
lige, eller er der indført sådanne procedurer, som anses for rimelige, men det
konstateres, at de ikke anvendes eller ikke anvendes på en effektiv måde, kan
der være tale om, at der ydes subsidier. I sådanne tilfælde vil det normalt
være nødvendigt, at eksportlandet foretager en yderligere undersøgelse på
grundlag af de faktiske transaktioner med henblik på at fastslå, om der har
været tale om for store betalinger. Finder Komissionen det påkrævet, kan
der foretages en yderligere undersøgelse i henhold til punkt 2.
4. Det forhold, at der foreligger en bestemmelse om substitutionsgodtgørelse, i
henhold til hvilken eksportørerne kan udvælge bestemte importforsendelser,
på hvilke der kræves godtgørelse, bør ikke i sig selv anses for ensbetydende
med, at der ydes subsidier.
5. En for stor godtgørelse af importafgifter i den i litra i) i bilag I omhandlede
betydning skal anses for at foreligge, hvor en regering betaler renter af
pengebeløb, der tilbagebetales i henhold til godtgørelsesordninger, i et
omfang svarende til de faktisk betalte eller de betalbare renter.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 34
▼B
BILAG IV
(Dette bilag er en gengivelse af bilag 2 til aftalen om landbrug. Vendinger eller
udtryk, som ikke er forklaret heri, eller som ikke er umiddelbart forståelige, skal
fortolkesi s ammenhæng med nævnte aftale)
INDENLANDSK STØTTE: GRUNDLAGET FOR FRITAGELSE FOR
NEDSÆTTELSESFORPLIGTELSERNE
1. Indenlandske støtteforanstaltninger, for hvilke der påberåbes fritagelse for
nedsættelsesforpligtelserne, skal opfylde den grundlæggende betingelse, at
de ikke eller højst i ubetydelig grad virker forstyrrende for handelen eller
påvirker produktionen. Alle foranstaltninger, for hvilke fritagelse påberåbes,
skal derfor opfylde følgende grundlæggende kriterier:
a) den pågældende støtte skal ydes gennem et offentligt finansieret statsligt
program (herunder også forud oppebårne offentlige indtægter), der ikke
omfatter overførsler fra forbrugere, og
b) den pågældende støtte må ikke virke som en prisstøtte til producenterne
og desuden gælder de nedenfor anførte kriterier og betingelser for speci-
fikke områder.
Statslige bistandsprogrammer
2.Generelle serviceydelser
Området for denne kategori omfatter udgifter (eller forud oppebårne
indtægter) vedrørende programmer, ved hvilke serviceydelser eller fordele
tilbydeslandbruget eller landdis trikterne. Det omfatter ikke direkte beta-linger til producenter eller forarbejdningsvirksomheder. Sådanne
programmer, der omfatter, men ikke er begrænset til følgende liste, skal
opfylde de generelle kriterier i stk. 1 og de betingelser for særlige områder,
der måtte være fastsat nedenfor:
a) forskning, herunder generel forskning, forskning i forbindelse med miljø-
programmer og forskningsprogrammer vedrørende bestemte produkter
b) sygdoms- og skadedyrsbekæmpelse, herunder generelle og produktspeci-
fikke sygdoms- og skadedyrsbekæmpelsesforanstaltninger såsom
varslingssystemer, karantæne og udryddelse
c) uddannelse, herunder såvel generelle som specialiserede uddannelsesfaci-
liteter
d) rådgivningstjenester, herunder tilvejebringelse af midler, der kan lette
formidlingen af oplysninger og forskningsresultater til producenter og
forbrugere
e) kontroltjenester, herunder generelle kontroltjenester og kontrol af særlige
produkter med hensyn til sundhed, sikkerhed, klassificering eller standar-
disering
f) serviceydelser med henblik på markedsføring og reklame, herunder
markedsinformationer, rådgivning og reklame vedrørende bestemte
produkter, men ikke udgifter til uspecificerede formål, som sælgerne
kan anvende til at nedbringe salgsprisen eller til at give køberne en
direkte økonomisk fordel, og
g) infrastrukturtjenester, herunder elektricitetsforsyning, veje og andre
transportmidler, markeds- og havnefaciliteter, vandforsyningsfaciliteter,
dæmninger og afvandingssystemer samt infrastrukturarbejder i tilknyt-
ning til miljøprogrammer; i alle tilfælde må udgifterne kun anvendestil
tilvejebringelse eller opførelse af anlægsaktiver, og de må ikke omfatte
tilskud til faciliteter på bedrifterne, bortset fra almindeligt tilgængelige
offentlige forsyningsnet; udgifterne må ikke omfatte støtte til input eller
driftsomkostninger eller favorable forbrugstakster.
3.Offentlig oplagring af hensyn til fødevaresikkerheden (
1)
Udgifter (eller forud oppebårne indtægter) vedrørende opbygning og opbe-
varing af lagre af produkter, der indgår som en integrerende del af et
program for fødevaresikkerhed, der er fastlagt i den nationale lovgivning.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 35
(1) I forbindelse med punkt 3 i dette bilag anses statslige oplagringsprogrammer, der tager
sigte på fødevaresikkerhed i udviklingslande, og som gennemføres på en gennemsigtig
måde og i overensstemmelse med officielt offentliggjorte objektive kriterier ellerretningslinjer, for at være i overensstemmelse med dette punkt, herunder ogsåprogrammer, under hvilke lagre af fødevarer med henblik på fødevaresikkerhederhverves og afhændes til offentligt fastsatte priser, forudsat at forskellen mellem købs-
prisen og den eksterne referencepris medregnes i AMS.
▼B
Statslig støtte til privat oplagring af produkter som en del af et sådant
program kan også være omfattet.
Størrelsen og opbygningen af sådanne lagre skal svare til forud fastlagte
mål, der kun er begrundet i fødevaresikkerhed. De finansielle transaktioner
i forbindelse med opbygning og afsætning af lagrene skal være gennemsig-
tige. Regeringens opkøb af fødevarer skal ske til gældende markedspriser,
og salg fra sådanne fødevarelagre skal ske til en pris, der ikke må være
lavere end den aktuelle indenlandske markedspris for den pågældende vare
og kvalitet.
4.Indenlandsk fødevarehjælp (1)
Udgifter (eller forud oppebårne indtægter) i forbindelse med tilvejebringelse
af indenlandsk fødevarehjælp til befolkningsgrupper i nød.
Adgangen til at modtage fødevarehjælp skal være undergivet klart define-
rede kriterier vedrørende de ernæringsmæssige mål. Sådan hjælp skal ydes
i form af direkte uddeling af fødevarer til de pågældende eller uddeling af
midler, der sætter de støtteberettigede i stand til at købe fødevarer enten til
markedspriser eller til subsidierede priser. Statens indkøb af fødevarer skal
ske til gældende markedspriser, og der skal herske gennemsigtighed med
hensyn til, hvorledes støtten finansieres og administreres.
5.Direkte betalinger til producenter
Støtte i form af direkte betalinger (eller forud oppebårne indtægter, herunder
naturalydelser) til producenter, for hvilken der påberåbes fritagelse for
nedsættelsesforpligtelserne, skal opfylde de grundlæggende kriterier, der er
fastsat i punkt 1, samt de specifikke kriterier for de enkelte typer af direkte
betalinger, der er fastsat i punkt 6-13. Hvis der påberåbes fritagelse for
nedsættelse for en bestående eller ny form for direkte betaling, der ikke er
specificeret i punkt 6-13, skal den være i overensstemmelse med kriterierne
i punkt 6, litra b)-e), samt med de generelle kriterier, der er fastsat i punkt
1.
6.Ukoblet indkomststøtte
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal fastlægges ved klart definerede
kriterier såsom indkomst, status som producent eller jordbesidder, anven-
delsen af produktionsfaktorer eller produktionens størrelse i en nærmere
fastlagt basisperiode.
b) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af arten eller størrelsen af den produktion (herunder antal
husdyr), som producenten har haft i noget år efter basisperioden.
c) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af indenlandske eller internationale priser for nogen produktion,
der er foretaget i noget år efter basisperioden.
d) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af de produktionsfaktorer, der er anvendt i noget år efter basis-
perioden.
e) Modtagelsen af sådanne betalinger må ikke betinges af nogen produk-
tion.
7.Ordninger med statslig medfinansiering af indkomstforsikring eller garante-
rede minimumsindkomster
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal være betinget af et indkomsttab,
hvor kun indkomster fra landbruget medregnes, og hvor indkomsttabet
overstiger 30 % af den gennemsnitlige bruttoindkomsteller en tilsvarende
nettoindkomst (idet eventuelle betalinger fra samme eller lignende
ordninger ikke medregnes) i den foregående treårsperiode eller af et
treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det
bedste og det dårligste år ikke medregnes. Enhver producent, der
opfylder denne betingelse, skal være berettiget til at modtage betalin-
gerne.
b) Størrelsen af sådanne betalinger skal udligne mindre end 70 % af produ-
centensindkoms ttab i det år, hvor producenten bliver berettiget til at
modtage denne bistand.
c) Størrelsen af sådanne betalinger må kun afhænge af indkomsten; den må
ikke påvirkes af arten eller størrelsen af den produktion (herunder antal
husdyr), som producenten har haft, eller af indenlandske eller internatio-1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 36
(1) I forbindelse med punkt 3 og 4 i dette bilag anses levering af fødevarer til subsidierede
priser med det formål at opfylde den fattige by- og landbefolkning i udviklingslandesbehov på regelmæssigt grundlag til rimelige priser at være i overensstemmelse med
bestemmelserne i dette punkt.
▼B
nale priser, der gælder for en sådan produktion, eller af de anvendte
produktionsfaktorer.
d) Hvis en producent i samme år modtager betalinger som omhandlet i
dette punkt og i punkt 8 (hjælp i forbindelse med naturkatastrofer), skal
summen af sådanne betalinger svare til mindre end 100 % af producen-
tenss amlede tab.
8.Betalinger (enten direkte eller i form af statslig medfinansiering af afgrøde-
forsikringsordninger) som hjælp i forbindelse med naturkatastrofer
a) Berettigelsen til sådanne betalinger må kun opstå ved, at statslige
myndigheder formelt anerkender, at der har været eller er tale om en
naturkatastrofe eller en lignende katastrofe (herunder sygdomsudbrud,
skadedyrsangreb, nukleare ulykker og krig på det pågældende medlems
område), og skal være betinget af et produktionstab, der er på mere end
30 % af den gennemsnitlige produktion i den foregående treårsperiode
eller af et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode,
idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes.
b) Betalinger som følge af en katastrofe må kun ydes for det tab af
indkomst, husdyr (herunder betalinger i forbindelse med dyrlægebehand-
ling af dyrene), arealer eller andre produktionsfaktorer, der skyldes den
pågældende naturkatastrofe.
c) Betalingerne må ikke udligne mere end de samlede udgifter til genopret-
telse af sådanne tab og må ikke være knyttet til noget krav om eller
nogen angivelse af arten eller størrelsen af den fremtidige produktion.
d) Betalinger, der ydes under en katastrofe, må ikke overstige, hvad der er
påkrævet for at undgå eller afbøde yderligere tab som defineret under
litra b).
e) Hvis en producent i samme år modtager betalinger som omhandlet i
dette punkt og i punkt 7 (indkomstforsikring eller garanterede mini-
mumsindkomster), skal summen af sådanne betalinger svare til mindre
end 100 % af producentenss amlede tab.
9.Strukturtilpasningsstøtte i form af ophørsordninger for producenter
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal fastlægges ved klart definerede
kriterier i programmer, der tager sigte på at lette pensioneringen af
personer, der deltager i produktionen af afsættelige landbrugsprodukter,
eller på at lette sådanne personers overgang til aktiviteter uden for land-
bruget.
b) Betalingerne skal være betingede af, at modtagerne for stedse fuldstæn-
digt ophører med at deltage i produktionen af afsættelige
landbrugsprodukter.
10.Strukturtilpasningsstøtte i form af programmer for udtagning af ressourcer
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal fastlægges ved klart definerede
kriterier i programmer, der tager sigte på at fjerne arealer eller andre
ressourcer, herunder husdyr, fra den afsættelige landbrugsproduktion.
b) Betalingerne skal være betingede af, at arealet udtages af produktionen
af afsættelige landbrugsprodukter i mindst tre år, og for husdyrs vedkom-
mende af slagtning eller endelig permanent bortskaffelse.
c) Betalingerne må ikke betinges af nogen alternativ anvendelse af sådanne
arealer eller andre ressourcer, som indebærer produktion af afsættelige
landbrugsprodukter.
d) Betalingerne må ikke afhænge af produktionens art eller størrelse eller af
de indenlandske eller internationale priser for den produktion, der fore-
tages med de arealer eller andre ressourcer, som forbliver i produktion.
11.Strukturtilpasningsstøtte i form af investeringsstøtte
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal fastlægges ved klart definerede
kriterier i statslige programmer, der tager sigte på en finansiel eller
fysisk omstrukturering af en producents virksomhed til imødegåelse af
objektivt konstaterede strukturbetingede handicap. Adgangen til at
deltage i sådanne programmer kan også baseres på et klart defineret
statsligt program for privatisering af landbrugsarealer.
b) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af arten eller størrelsen af den produktion (herunder antal
husdyr), som producenten har haft i noget år efter basisperioden,
undtagen hvad følger af litra e).
c) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af de indenlandske eller internationale priser for nogen produk-
tion, der er foretaget i noget år efter basisperioden.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 37
▼B
d) Betalingerne må kun ydesfor den periode, der er nødvendig for gennem-
førelsen af den investering, betalingerne vedrører.
e) Betalingerne må ikke være knyttet til noget krav om eller nogen angi-
velse af, hvilke landbrugsprodukter modtagerne skal producere, bortset
fra krav om, at et bestemt produkt ikke må produceres.
f) Betalingerne skal være begrænset til det beløb, der er nødvendigt for at
udligne det strukturbetingede handicap.
12.Betalinger under miljøprogrammer
a) Adgangen til at modtage sådanne betalinger skal nærmere fastlægges i et
klart defineret statsligt miljø- eller bevarelsesprogram og afhænge af
opfyldelsen af særlige betingelser i det statslige program, herunder betin-
gelser vedrørende produktionsmetoder eller input.
b) Betalingernes størrelse skal være begrænset til de ekstra omkostninger
eller de indkomsttab, som en overholdelse af det statslige program inde-
bærer.
13.Betalinger under regionalstøtteprogrammer
a) Berettigelsen til sådanne betalinger skal begrænses til producenter i
ugunstigt stillede regioner. Enhver sådan region skal være et klart
afgrænset sammenhængende geografisk område, der kan defineres som
en økonomisk og administrativ enhed, og som anses for ugunstigt stillet
på grundlag af neutrale og objektive kriterier, der klart er fastlagt i
lovgivningen og viser, at den pågældende regions vanskeligheder ikke
blot skyldes midlertidige omstændigheder.
b) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af arten eller størrelsen af den produktion (herunder antal
husdyr), som producenten har haft i et givet år efter basisperioden,
bortset fra krav om nedsættelse af den pågældende produktion.
c) Størrelsen af sådanne betalinger i et givet år må ikke påvirkes eller
afhænge af indenlandske eller internationale priser for nogen produktion,
der er foretaget i noget år efter basisperioden.
d) Adgangen til sådanne betalinger skal være begrænset til producenterne i
de støtteberettigede regioner, og alle producenterne i disse regioner skal i
princippet have adgang hertil.
e) Hvis betalingerne er knyttet til produktionsfaktorer, skal der anvendes
degressive satser, når et tærskelniveau for den pågældende produktions-
faktor overstiges.
f) Betalingerne skal være begrænset til de ekstra omkostninger eller de
indkomsttab, som landbrugsproduktion i det angivne område indebærer.1997R2026 — DA — 08.11.2002 — 001.001 — 38