1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 20. februar 1978
om affald fra titandioxidindustrien
(78/176/EØF)
(EFT L 54 af 25.2.1978, s. 19)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 82/883/EØF af 3. december 1982 L 378 1 31.12.1982
►M2Rådetsdirektiv 83/29/EØF af 24. januar 1983 L 32 28 3.2.1983
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 20. februar 1978
om affald fra titandioxidindustrien
(78/176/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(2), og
ud fra følgende betragtninger:
Affald fra titandioxidindustrien udgør en risiko for menneskets sundhed
og for miljøet; forurening forårsaget af disse affaldsstoffer bør derforforebygges og gradvis mindskes med henblik på helt af fjerne sådanforurening;
i handlingsprogrammerne for De europæiske Fællesskaber på
miljøområdet fra 1973(
3) og 1977(4) fastslås nødvendigheden af at
iværksætte en fællesskabsaktion mod affaldsstoffer fra titandioxidindu-strien;
forskelle mellem de bestemmelser om affaldsstoffer fra titandioxidindu-
strien, som allerede finder anvendelse eller er under forberedelse i deforskellige medlemsstater, kan skabe ulige konkurrencevilkår og
dermed direkte indvirke på det fællesmarkedsfunktion; der bør derfor
på dette område foretagesen indbyrdestilnærmels e af lovgivningerne ihenhold til artikel 100 i traktaten;
det synes nødvendigt, at denne indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne
ledsages af en fællesskabsaktion for gennem mere omfattende regler at
gennemføre et af Fællesskabets mål vedrørende miljøbeskyttelse og
forbedring af livskvaliteten; med henblik herpå bør der derfor fast-sættes en række særlige bestemmelser; da traktaten ikke indeholderfornøden hjemmel hertil, må artikel 235 i traktaten bringesi anven-delse;
direktiv 75/442/EØF(
5) angår bortskaffelse af affald i almindelighed;
for affaldsstoffer fra titandioxidindustrien bør der fastsættes en særlig
ordning, som sikrer, at menneskets sundhed og miljøet beskyttes modde skadevirkninger, som skyldes ukontrolleret udledning, efterladeneller deponering af dette affald;
for at nå disse mål bør der indføres en ordning med forudgående tilla-
delse til udtømning, dumpning, oplagring, deponering og indsprøjtning
af affald; der bør stilles specifikke betingelser for denne tilladelse;
udtømning, dumpning, oplagring, deponering og indsprøjtning af affald
skal ledsages dels af kontrol med affaldet, dels med kontrol ogovervågning af det pågældende miljø;
for gamle industrianlæg skal medlemsstaterne inden 1. juli 1980 udar-
bejde programmer for gradvisnedbringels e af forureningen fra detteaffald med henblik på at bringe den til ophør; i disse programmer skalder fastsættes generelle mål for den mindskelse, der skal finde stedsenest den 1. juli 1987, og angives hvilke foranstaltninger, der skaltræffesfor hvert anlæg;1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 28 af 9. 2. 1976, s. 16.
(2) EFT nr. C 131 af 12. 6. 1976, s. 18.
(3) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 3.
(4) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 3.
(5) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 39.
▼B
for nye industrianlæg skal medlemsstaterne udstede forhåndstilladelse;
forinden skal der foretages en undersøgelse af virkningen på miljøet,og tilladelsen kan kun gives til virksomheder, som forpligter sig til
udelukkende at anvende de mindst miljøskadende materialer, frem-
gangsmåder og teknologier, der er til rådighed på markedet —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Formålet med dette direktiv er at forebygge og gradvisminds ke
forurening forårsaget af affald fra titandioxidindustrien med henblikpå helt at fjerne sådan forurening.
2. I dette direktiv forstås ved:
a) forurening:
en af mennesker direkte eller indirekte foretaget udledning i et miljø
af ethvert reststof fra titandioxidproduktionsprocessen med så skade-
lige virkninger til følge, at den menneskelige sundhed bringes i fare,levende ressourcer og det økologiske system skades, rekreativeværdier forringeseller, at der læggeshindringer i vejen for andenretmæssig anvendelse af det pågældende miljø;
b) affald:
— ethvert reststof fra titandioxidproduktionsprocessen, som den,
der er i besiddelse heraf, skiller sig af med eller er forpligtet tilat skille sig af med i henhold til gældende nationale bestem-melser;
— ethvert reststof fra en behandlingsproces for et i første led
omhandlet reststof;
c) bortskaffelse:
— indsamling, sortering, transport og behandling af affald, samt
oplagring og deponering af det på eller i jorden og nedpumpningaf det i jorden;
— udledning i overfladevand, grundvand og i havet samt dumpning
i havet;
— forarbejdningsprocesser, der er nødvendige for genanvendelse,
genindvinding eller recirkulation;
d) gamle industrianlæg:
industrianlæg, der allerede består på datoen for dette direktivs
meddelelse;
e) nye industrianlæg:
industrianlæg, der på datoen for dette direktivs meddelelse er under
opførelse, eller som opføres efter denne dato. Med nye industri-anlæg sidestilles udvidelser af gamle industrianlæg, der på det
samme sted medfører en forøgelse af titandioxidproduktionskapaci-
teten for det pågældende industrianlæg med 15 000 t/år ellerderover.
Artikel 2
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
affaldet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og
uden at miljøet skades, navnlig:
— uden risiko for hverken vand, luft og jord eller for fauna og flora;
— uden at områder eller landskaber påføres skade.
Artikel 3
Medlemsstaterne træffer egnede foranstaltninger til at fremme forebyg-
gelse, recirkulation og forarbejdning af affald, udvinding af råvarersamt alle andre metoder, der muliggør genanvendelse af affald.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 3
▼B
Artikel 4
1. Udledning, dumpning, oplagring, deponering og nedpumpning af
affald er forbudt, medmindre der foreligger forudgående tilladelse frade kompetente myndigheder i den medlemsstat, på hvis område affaldetproduceres. Der skal ligeledes foreligge forudgående tilladelse fra de
kompetente myndigheder i den medlemsstat:
— på hvis område affaldet udledes, oplagres, deponeres eller
nedpumpes;
— fra hvisområde dette udledeseller dumpes .
2. Tilladelsen kan kun gives for et begrænset tidsrum. Den kan
fornys.
Artikel 5
Ved udledning eller dumpning kan den kompetente myndighed i over-
ensstemmelse med artikel 2 og på grundlag af oplysninger indhentet i
overensstemmelse med bilag I give den i foregående artikel omhand-lede tilladelse, såfremt:
a) bortskaffelsen af affaldet ikke kan finde sted på mere egnede måder;
b) en vurdering på grundlag af foreliggende videnskabelig og teknisk
viden ikke giver formodning om nogen øjeblikkelig eller senereskadelig indvirkning på vandmiljøet;
c) der ikke sker nogen skadelig indvirkning på skibsfart, fiskeri,
rekreative aktiviteter, udvinding af råstoffer, ferskvandsindvinding,
fiskeopdræt og opdræt af skaldyr, områder af særlig videnskabelig
interesse og på anden retsmæssig anvendelse af det pågældendevandmiljø.
Artikel 6
Ved oplagring, deponering eller nedpumpning kan den kompetente
myndighed i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2 give
den i artikel 4 omhandlede tilladelse på grundlag af oplysninger i over-
ensstemmelse med bilag I, såfremt:
a) bortskaffelsen af affaldet ikke kan finde sted på mere egnede måder;
b) en vurdering på grundlag af foreliggende videnskabelig og teknisk
viden ikke giver formodning om nogen øjeblikkelig eller senere
skadelig indvirkning på grundvandet, jorden eller atmosfæren;
c) der ikke sker nogen skadelig indvirkning på rekreative aktiviteter,
udvinding af råstoffer, planter og dyreliv, områder af særlig viden-skabelig interesse og på anden retmæssig anvendelse af depågældende miljøer.
Artikel 7
1. Uanset hvilken behandlingsmåde eller -grad det pågældende
affald udsættes for, skal der ved udledning, dumpning, oplagring depo-nering og nedpumpning heraf foretages kontrol af såvel affaldet som afdet pågældende miljøs fysiske, kemiske, biologiske og økologiskeaspekter, som nævnt i bilag II.
2. Kontrolforanstaltningerne foretages periodisk af et eller flere
organer, som udpeges af den medlemsstat, hvis kompetente myndighedhar givet den i artikel 4 nævnte tilladelse. Ved grænseoverskridende
forurening mellem medlemsstater udpeges organet af de berørte parter
i fællesskab.
3. Inden et år efter meddelelsen af dette direktiv forelægger
Kommissionen Rådet et forslag til nærmere bestemmelser for overvåg-ning og kontrol af de pågældende miljøer. Rådet træffer afgørelse omdette forslag inden seks måneder efter offentliggørelse i De Europæiske
Fællesskabers Tidende af udtalelserne fra Europa-Parlamentet og Det
økonomiske og sociale Udvalg.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 4
▼B
Artikel 8
1. a) Hvis resultaterne af den kontrol, der er fastsat i bilag II, del A,
punkt 1, viser, at betingelserne for den forudgående tilladelse,der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6 ikke er opfyldt, eller
b) hvisres ultaterne af de i bilag II, del A, punkt 2, omhandlede
prøver for akut toksicitet viser en overskridelse af de deri fast-
satte maksimalværdier, eller
c) hvis resultaterne af den kontrol, som medlemsstaterne skal føre
med det pågældende miljø, viser, at der er sket en forringelse iden pågældende zone, eller
d) hvis der ved udledning eller dumpning sker en skadelig indvirk-
ning på skibsfart, fiskeri, rekreative aktiviteter, udvinding afråstoffer, ferskvandsindvinding, fiskeopdræt og opdræt af
skaldyr, områder af særlig videnskabelig interesse eller på anden
retmæssig anvendelse af det pågældende vandmiljø, eller
e) hvisder ved oplagring, deponering eller nedpumpning s ker en
skadelig indvirkning på rekreative aktiviteter, udvinding afråstoffer, på planter, dyr, områder af særlig videnskabelig inte-resse og på anden retmæssig anvendelse af de pågældende
miljøer,
træffer den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat alle
nødvendige foranstaltninger til imødegåelse af denne situation og
kræver i givet fald, at udledningen, dumpningen, oplagringen, depone-ringen eller nedpumpningen indstilles.
2. Hvis flere medlemsstater berøres, træffes foranstaltningerne i
fællesskab.
Artikel 9
1. For gamle industrianlæg udarbejder medlemsstaterne programmer
for gradvis nedbringelse af forurening, der er forårsaget af affald fradisse anlæg, med henblik på helt at fjerne sådan forurening.
2. I de i stk. 1 omhandlede programmer fastsættes generelle mål for
nedbringelse af forurening fra flydende, fast og luftformigt affald; disse
mål skal nås senest den 1. juli 1987. Programmerne indeholder lige-
ledesmellemliggende mål. De indeholder endvidere oplys ninger omdet pågældende miljøs tilstand, om foranstaltninger til nedbringelse afforureningen og om metoder til behandling af det affald, som frem-kommer umiddelbart ved fabrikationsprocesserne.
3. De i stk. 1 omhandlede programmer ►
M2fremsendes senest den
1. juli 1980 til Kommissionen, som inden den 15. marts 1983 fore-lægger Rådet ◄egnede forslag om harmonisering af disse
programmer for så vidt angår nedbringelse af forureningen med henblik
på densfjernels e og om forbedring af konkurrencevilkårene inden fortitandioxidindustrien. Rådet træffer afgørelse om disse forslag indenseks måneder efter offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers
Tidende af Europa-Parlamentets og Det økonomiske og sociale Udvalgs
udtalelser.
4. Medlemsstaterne iværksætter et program senest den 1. januar
1982.
Artikel 10
1. De i artikel 9, stk. 1, omhandlede programmer skal omfatte alle
gamle industrianlæg og anvise, hvilke foranstaltninger, der skal træffesfor hvert enkelt anlæg.
2. Finder en medlemsstat under særlige forhold, at det for et bestemt
anlæg ikke er nødvendigt med yderligere foranstaltninger for at opfyldeforpligtelserne ifølge dette direktiv, tilstiller denne medlemsstat indenseks måneder efter direktivets meddelelse Kommissionen de begrun-delser, som har ført til denne konklusion.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
3. Efter uafhængigt at have foretaget den nødvendige efterprøvning
af disse begrundelser kan Kommissionen erklære sig enig medmedlemsstaten i, at det ikke er nødvendigt at træffe yderligere foran-
staltninger for så vidt angår det bestemte anlæg. Kommissionen skal
inden seks måneder afgive en begrundet godkendelse.
4. Er Kommissionen ikke enig med medlemsstaten, skal yderligere
foranstaltninger vedrørende det pågældende anlæg medtages i denpågældende medlemsstats program.
5. Giver Kommissionen sin godkendelse, skal denne periodisk tages
op til fornyet overvejelse på baggrund af resultaterne af den kontrol,
som udøves i medfør af direktivet, og af de væsentlige ændringer,som måtte finde sted i fabrikationsprocessen eller i den miljøpolitiskemålsætning.
Artikel 11
Der skal i forbindelse med nye industrianlæg, ansøges om forudgående
tilladelse hos de kompetente myndigheder i den medlemsstat, på hvis
område de påtænkes opført. Forud for meddelelsen af denne tilladelse
skal der foretages en undersøgelse af indvirkningen på miljøet. Tilla-delsen kan kun gives til virksomheder, som erklærer, at de forpligtersig til udelukkende at anvende de mindst miljøskadende materialer,fremgangsmåder og teknologier, der er til rådighed på markedet.
Artikel 12
Medlemsstaterne kan uanset dette direktiv vedtage strengere bestem-
melser.
Artikel 13
1. Med henblik på gennemførelsen af dette direktiv tilstiller
medlemsstaterne Kommissionen alle nødvendige oplysninger vedrø-rende:
— de i henhold til artikel 4, 5 og 6 meddelte tilladelser;
— resultaterne af den i overensstemmelse med artikel 7 foretagne
kontrol med det pågældende miljø;
— de i overensstemmelse med artikel 8 trufne foranstaltninger.
De giver desuden Kommissionen oplysninger af generel karakter
vedrørende materialer, fremgangsmåder og teknologi, som de har
modtaget i forbindelse med artikel 11.
2. De oplysninger, som modtages i medfør af denne artikel, må kun
anvendestil gennemførels e af dette direktiv.
3. Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder
samt deres tjenestemænd og øvrige ansatte er forpligtede til ikke at
videregive oplysninger, som de modtager i medfør af dette direktiv,
og for hvilke der efter deres natur må gælde tavshedspligt.
4. Stk. 2 og 3 er ikke til hinder for offentliggørelse af generelle
redegørelser eller undersøgelser, som ikke indeholder oplysning omenkelte virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder.
Artikel 14
Medlemsstaterne udarbejder hvert tredje år en rapport om forebyg-
gelsen og den gradvise nedbringelse af forurening, som er forårsaget
af affald fra titandioxidindustrien, og fremsender den til Kommission-
en, der tilstiller den til de øvrige medlemsstater.
Kommissionen aflægger hvert tredje år rapport om anvendelsen af dette
direktiv til Rådet og til Europa-Parlamentet.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for at
efterkomme dette direktiv inden tolv måneder efter detsmeddelels e ogunderretter straks Kommissionen herom.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 6
▼B
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af de natio-
nale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet afdette direktiv.
Artikel 16
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 7
▼B
BILAG I
OPLYSNINGER, DER SKAL GIVES MED HENBLIK PÅ MEDDELELSE
AF FORUDGÅENDE TILLADELSE I MEDFØR AF ARTIKEL 4, 5 OG 6
A.Beskrivelse af stofferne og stoffernes sammensætning
1. Stoffets samlede mængde og gennemsnitlige sammensætning (f.eks. pr.
år);
2. form (f.eks. fast eller flydende, slam eller luftformig);
3. egenskaber: fysiske (f.eks. opløselighed og vægtfylde), kemiske og bioke-
miske (f.eks. iltforbrug) samt biologiske;
4. giftighed;5. persistens: fysisk, kemisk og biologisk;
6. akkumulation og biotransformation i biologiske materialer eller aflej-
ringer;
7. følsomhed over for fysiske, kemiske og biokemiske forandringer, og reak-
tion i det pågældende miljø med andre organiske eller uorganiske stoffer;
8. sandsynligheden for inficering eller andre forandringer, der forringer
handelsværdien af ressourcerne (fisk, bløddyr, skaldyr osv.).
B.Beskrivelse af dumpnings- eller udledningssted samt bortskaffelsesme-
tode
1. Beliggenhed (f.eks. dumpnings- eller udledningsområdets koordinater,
dybde og afstand fra kysten), beliggenhed i forhold til andre områder
(f.eks. rekreative områder, gyde-, opvækst- og fiskepladser, og ressourcer,
der kan udnyttes);
2. udtømt mængde stof pr. tidsenhed (f.eks. mængde pr. dag, pr. uge, pr.
måned);
3. former for eventuel pakning og emballering;
4. begyndende fortynding fremkaldt ved den foreslåede form for udtømning,
især skibets hastighed;
5. spredningsmuligheder (f.eks. påvirkning fra strøm, tidevand og vind på
horisontale bevægelser og på vertikal opblanding);
6. vandets egenskaber (f.eks. temperatur, pH-værdi, saltholdighed, lagdeling,
iltindekser for forurening: opløst ilt (DO), kemisk iltforbrug (COD),
biokemisk iltforbrug (BOD), forekomst af nitrogen i organisk eller uorga-
nisk form, herunder ammoniak, stoffer i suspension, andre næringsstoffer
og produktivitet);
7. bundens egenskaber (f.eks. topografi, geokemiske og geologiske karakte-
ristika og biologisk produktivitet);
8. tilstedeværelse og virkninger af anden dumpning eller udledning, der har
fundet sted i dumpningsområdet (f.eks. påvisning af forekomst af tung-metal og indhold af organisk kulstof).
C.Beskrivelse af deponerings-, oplagrings- eller nedpumpningsstedet og
bortskaffelsesmetoder
1. Geografisk beliggenhed;
2. beskrivelse af tilgrænsende områder;
3. former for eventuel pakning og emballering;4. beskrivelse af metoderne til deponering, oplagring og nedpumpning, her-
under vurdering af de trufne forholdsregler med henblik på at undgå
forurening af vandområder, jord og atmosfære.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 8
▼B
BILAG II
KONTROL MED OG OVERVÅGNING AF BORTSKAFFELSESFORAN-
STALTNINGER
A.Kontrol med affald
I forbindelse med bortskaffelsesforanstaltningerne skal foretages
1. en kontrol af affaldets mængde, sammensætning og toksicitet, for at sikre,
at betingelserne for den forudgående tilladelse som omhandlet i artikel 4,
5 og 6, er opfyldt;
2. prøver for akut toksicitet på visse arter af bløddyr, skaldyr, fisk og plan-
kton, og fortrinsvis på de arter, som er almindeligt forekommende på
udledningsstedet. Desuden prøver på eksemplarer af arten artemia salina.
Disse prøver må ikke i en periode på 36 timer og ved en fortynding af de
udtømte stoffer på 1/5000 vise
— over 20 % mortalitet for de voksne eksemplarer af hver art, som
prøven omfatter;
— en højere mortalitet end kontrolgruppensfor s å vidt angår larverne.
B.Kontrol med og overvågning af det pågældende miljø
I. Ved udledning i ferskvand eller i havet eller ved dumpning omfatter
denne kontrol følgende tre aspekter: vandsøjle, levende organismer og
bundfald. Den periodiske kontrol af tilstanden i det område, som berøres
af udledningen, vil gøre det muligt at følge udviklingen i de pågældende
miljøer.
Kontrollen skal især omfatte:
1. pH-værdien;2. den opløste ilt;
3. vandetsuklarhed;
4. hydroxid og jernhydroxid i suspension;5. giftige metaller i vandet, i de faste stoffer i suspension, i aflejringerne
og akkumuleret i de indsamlede havbunds- og havorganismer;
6. forskelligartethed og relativ og absolut mængde af flora og fauna.
II. Ved oplagring, deponering eller nedpumping skal kontrollen især
omfatte:
1. prøver til sikring af, at der ikke har forekommet skadelige virkninger
på overflade- eller grundvandet. Disse prøver skal bl.a. omfatte:
— surhed,
— jernindhold (opløst eller i suspension),— kalkindhold,— eventuel koncentration af giftige metaller (opløste eller i suspen-
sion);
2. eventuelt prøver for at bestemme mulige skadevirkninger på under-
grundenss truktur;
3. almindelig økologisk vurdering af området omkring stedet for depone-
ringen, oplagringen eller nedpumpningen.1978L0176 — DA — 28.01.1983 — 002.001 — 9