2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1227/2000
af 31. maj 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markeds-
ordning for vin for så vidt angår produktionskapacitet
(EFT L 143 af 16.6.2000, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 784/2001 af 23. april 2001 L 113 4 24.4.2001
►M2Kommissionens forordning (EF) nr. 1253/2001 af 26. juni 2001 L 173 31 27.6.2001
►M3Kommissionens forordning (EF) nr. 1342/2002 af 24. juli 2002 L 196 23 25.7.2002
►M4Kommissionens forordning (EF) nr. 2191/2002 af 10. december 2002 L 334 16 11.12.2002
►M5Kommissionens forordning (EF) nr. 315/2003 af 19. februar 2003 L 46 9 20.2.2003
►M6ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1182/2003 af 2. juli
2003L 165 19 3.7.2003
►M7Kommissionens forordning (EF) nr. 571/2003 af 28. marts 2003 L 82 19 29.3.2003
►M8Kommissionens forordning (EF) nr. 1203/2003 af 4. juli 2003 L 168 9 5.7.2003
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1227/2000
af 31. maj 2000
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr.
1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår
produktionskapacitet
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj
1999 om den fælles markedsordning for vin (
1), særlig artikel 7, stk. 2,
og artikel 10, 15, 23 og 80, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Forordning (EF) nr. 1493/1999, som erstatter Rådets forordning
(EØF) nr. 822/87 (2), senest ændret ved forordning (EF) nr.
1677/1999 (3), fra 1. august 2000, indeholder i afsnit II bestem-
melser om produktionskapacitet. Regelsættet i nævnte afsnit børnu suppleres med gennemførelsesbestemmelser, og de fore-gående forordninger på området, navnlig Kommissionsforordning (EØF) nr. 2314/92 (
4), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 2462/93 (5), forordning (EØF) nr. 940/81 (6), forordning
(EØF) nr. 3800/81 (7), senest ændret ved forordning (EF) nr.
2548/1999 (8), forordning (EØF) nr. 2729/88(9), senest ændret
ved forordning (EF) nr. 2182/97 (10), forordning (EØF) nr. 2741/
89(11) og forordning (EØF) nr. 3302/90 (12), bør derfor ophæves.
(2)Medlemsstaterne kan dog i henhold til artikel 22 i forordning(EF) nr. 1493/1999 vedtage strenge nationale regler for nyplant-
ning eller genplantning af vinstokke eller dobbeltpodning end
dem, der er fastsat i nævnte afsnit, som omfatter regler for tilde-ling, overførsel og anvendelse af plantningsrettigheder.
(3)Ifølge artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 kanmedlemsstaterne for de i bestemmelsens litra a)-d) omhandledearealer give tilladelse til fremstilling af vin med henblikpå
afsætning på betingelse af, at der føres kontrol. Der bør fast-
sættes nærmere regler for ansøgningerne og om den dato, hvorlegaliseringen får virkning, bl.a. for at sikre, at legaliseringenbliver effektiv i de begrundede tilfælde, navnlig med at meddeletilladelse fra ansøgningsdatoen, samtidig med at det sikres, atproducenterne ikke drager fordel af uberettigede ansøgninger.
De plantningsrettigheder, der anvendes i legaliseringsprocessen,
skal også være gyldige på ansøgningsdatoen.
(4)Ifølge artikel 2, stk. 7, forordning (EF) nr. 1493/1999 er det obli-gatoriskat rydde arealer, der er tilplantet i strid med forbuddetmod plantning. Vinavlsprodukter, der er fremstillet af drues frasådanne arealer, før de ryddes, bør ikke kunne forstyrre markeds-ligevægten og bør derfor destilleres.
(5)I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999
kan der tildeles nyplantningsrettigheder i forbindelse med jord-
fordeling eller ekspropriation, der finder sted af hensyn tilalmenvellet. Der bør i forbindelse med disse foranstaltninger2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 2
(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.
(2) EFT L 84 af 27.3.1999, s. 1.
(3) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 8.
(4) EFT L 248 af 1.11.1972, s. 53.
(5) EFT L 226 af 7.9.1993, s. 1.
(6) EFT L 96 af 8.4.1981, s. 10.
(7) EFT L 381 af 31.12.1981, s. 1.
(8) EFT L 308 af 3.12.1999, s. 5.
(9) EFT L 241 af 1.9.1988, s. 108.
(10) EFT L 299 af 4.11.1997, s. 3.
(11) EFT L 264 af 12.9.1989, s. 5.
(12) EFT L 317 af 16.11.1990, s. 25.
▼B
ikke tildeles producenterne flere nyplantningsrettigheder end
dem, der er nødvendige for tilplantning af et areal svarende til105 % af det, som de har mistet, så plantningsforbuddet i
artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999 ikke under-
graves.
(6)I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999kan der også tildeles nyplantningsrettigheder i forbindelse medvindyrkningsforsøg. De arealer, der tilplantes ved hjælp af disse
nyplantningsrettigheder, bør kun anvendes til de anførte formål,
og de vinavlsprodukter, som fremstilles af druer fra disse arealerbåde i og efter forsøgsperioden, bør ikke kunne forstyrremarkedsligevægten. Derfor bør vinavlsprodukter, der er frem-stillet af druer fra disse arealer i forsøgsperioden, nokk unnekonsumeres som led i forsøget, men de bør ikke kunne afsættes.
Når forsøgsperioden er slut, bør arealerne enten ryddes, eller der
bør anvendes plantningsrettigheder med henblikpå at opnå ennormal produktion. Igangværende vindyrkningsforsøg bør kunnevidereføres efter de nugældende regler.
(7)I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999kan der også tildeles nyplantningsrettigheder i forbindelse med
dyrkning af moderpodestammer. De arealer, der tilplantes ved
hjælp af disse nyplantningsrettigheder, bør kun anvendes til deanførte formål, og de vinavlsprodukter, som fremstilles af druerfra disse arealer både i og efter dyrkningsperioden, bør ikkekunne forstyrre markedsligevægten. I dyrkningsperioden bør
druerne fra disse arealer derfor ikke høstes, og hvis de høstes,
skal de destrueres. Når dyrkningsperioden er slut, bør arealerneenten ryddes, eller der bør anvendes plantningsrettigheder medhenblik på at opnå en normal produktion. Igangværende dyrk-ning af moderpodestammer bør kunne videreføres efter denugældende regler.
(8)I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999kan der også tildeles nyplantningsrettigheder for arealer, hvisvinavlsprodukter udelukkende er bestemt til vindyrkerens privat-forbrug. Dette kan imidlertid medføre en meget storadministrativ byrde, fordi der i nogle medlemsstater er mange
producenter af den art. Derfor bør medlemsstaterne kunne
tillade, at der findes sådanne arealer, selv om der ikke er tildeltplantningsrettigheder for dem, forudsat at de pågældende arealer,for at undgå at markedsligevægten forstyrres, er små, og vindyr-keren ikke har nogen erhvervsmæssig vinproduktion. Depågældende arealer og producenter bør overvåges, og der bør
iværksættes sanktioner, herunder kræves rydning af arealerne,
hvis bestemmelserne ikke overholdes.
(9)Ifølge artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan dertildeles nyplantningsrettigheder til produktion af kvbd ellerbordvin med en geografisk betegnelse. Det kan kun ske, hvisdet på grundlag af objektive kriterier og data er anerkendt, at
produktionen af den pågældende vin ligger langt under efter-
spørgslen.
(10)For at sikre, at sådanne objektive data er sammenlignelige ognøjagtige i hele EF, bør det kræves, at de omfatter den oversigtover vinproduktionskapaciteten, der er omhandlet i artikel 16 i
forordning (EF) nr. 1493/1999, eller tilsvarende oplysninger.
(11)For at undgå at forstyrre markedsligevægten bør der ikke tildeles
genplantningsrettigheder for arealer, der er blevet tvangsryddetsom følge af overtrædelse af forordning (EF) nr. 1493/1999. Afsamme grund bør der heller ikke tildeles genplantningsrettig-heder for ryddede arealer, for hvilke der er tildelt
plantningsrettigheder med andet formål end erhvervsmæssig
produktion af vin.
(12)I henhold til artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999kan der tildeles genplantningsrettigheder til producenter, derforpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal. For at undgå, atproducenten får tildelt flere plantningsrettigheder, end der reelt2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 3
▼B
er behov for, bør der kun tildeles den mængde, der er nødvendig
for, at hele arealet kan blive tilplantet, idet der tages hensyn tilde plantningsrettigheder, som producenten allerede måtte have.
Ved enhver tildeling af genplantningsrettigheder på grundlag af
en sådan forpligtelse bør der stilles en sikkerhed for, at forplig-telsen bliver overholdt. I den periode, hvor det nytilplantedeareal eksisterer samtidigt med det areal, som skal ryddes, børdet kun være tilladt at producere vin til afsætning på et af area-
lerne for at undgå at forstyrre markedsligevægten.
(13)Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1493/1999 oprettes der en
national reserve og/eller regionale reserver for at forbedreforvaltningen af produktionskapaciteten. For at undgå at forstyrremarkedsligevægten bør overførsel af rettigheder via en reserve
ikke medføre, at der sker en samlet forøgelse af produktionska-
paciteten på medlemsstaternes område, hvilket heller ikke måske ved overførsel af rettigheder fra bedrift til bedrift, jf. forord-ningens artikel 4, stk. 4. I den forbindelse kan medlemsstaterne ihenhold til artikel 5, stk. 7, anvende en reduktionskoefficient vedoverførsel af rettigheder.
(14)I henhold til artikel 5, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1493/1999behøver medlemsstaterne ikke at indføre reserveordningen, hvisde kan bevise, at der findes en effektiv ordning for forvaltningaf plantningsrettigheder for hele deres område. I den forbindelsekan en medlemsstat indføre reserveordningen for en del af sit
område og anvende en anden effektiv ordning for den øvrige
del af sit område. Medlemsstater, der ønsker at gøre brug afden mulighed, der er omhandlet i artikel 5, stk. 8, i forordning(EF) nr. 1493/1999, bør kunne bevise, at der findes en sådanordning, og dokumentere, at eventuelle fravigelser af bestemmel-
serne i nævnte forordnings afsnit II, kapitel I, er nødvendige.
(15)Kommissionen kan på grundlag af anmodninger fra medlemssta-
terne beslutte at foretage tildelinger fra den EF-reserve afplantningsrettigheder, der omhandles i artikel 6, stk. 1, litra b),i forordning (EF) nr. 1493/1999.
(16)Ifølge kapitel II i afsnit II i forordning (EF) nr. 1493/1999 kander udbetales præmie for endeligt ophør med vindyrkning på etbestemt areal. Medlemsstaterne kan selv fastlægge den del afderes område, der i givet fald omfattes af præmieordningen.Der bør dog fastsættes nærmere regler for ansøgninger, loft
over præmiens størrelse og perioder som nævnt i forordningens
artikel 10.
(17)Af kontrolhensyn bør præmien normalt først udbetales, nårrydningen har fundet sted. Præmien kan dog udbetales førrydningen, hvis der stilles sikkerhed for, at den vil finde sted.
(18)Når producenter, der er medlemmer af producentsammenslut-ninger, som i fællesskab forarbejder medlemmernes druehøst,ophører med vindyrkning, kan dette reducere drueleverancerneog dermed øge forarbejdningsomkostningerne. Det vil derforvære rimeligt at åbne mulighed for, at der kan ydes godtgørelse
for sådanne negative virkninger.
(19)Ved anvendelsen af kapitel III i afsnit II i forordning (EF) nr.
1493/1999 kan medlemsstaterne i vid udstrækning selv træffeafgørelse om det nærmere anvendelsesområde og støttens stør-relse, bl.a. ved udbetaling af faste beløb, ved fastsættelse af
maksimumsstøttebeløb pr. hektar og ved graduering af støtten
på grundlag af objektive kriterier, når de grænser, der følger afkapitel III og gennemførelsesbestemmelserne hertil, iagttages.
(20)Der bør dog fastsættes fælles regler. Medlemsstaterne børsåledes vedtage regler for, hvor stor en parcel mindst skal være,
for at ordningen får reel indflydelse på produktionskapaciteten.
Der bør fastlægges foranstaltninger med frister for gennem-førelsen heraf, og der bør foreskrives et passende tilsyn hermed.Disse regler bør også omfatte anvendelsen af genplantningsret-tigheder, der opstår ved rydning efter planen, for at undgå atforstyrre markedsligevægten som føle af, at udbyttet øges, og2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 4
▼B
give mulighed for at yde højere støtte som følge af de større om-
kostninger i forbindelse hermed.
(21)Ifølge artikel 12 i forordning (EF) nr. 1493/1999 kan medlems-staterne vælge ikke selv at udarbejde omstrukturerings- ogomstillingsplanerne. Da medlemsstaterne er ansvarlige for atgodkende planerne, bør de i så fald fastsætte regler for indsen-
delse og godkendelse af planer og regler for, hvad planerne
mindst skal indeholde.
(22)Ifølge artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/1999 omfatter
omstrukturerings- og omstillingsordningen ikke den normale
fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer. Denne bestemmelsebør afklares.
(23)Af kontrolhensyn bør støtten normalt først udbetales, når en
bestemt foranstaltning er gennemført. Støtten kan dog udbetales
forinden, hvis der stilles sikkerhed for, at foranstaltningen vilblive gennemført.
(24)Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for finansieringsplan-lægningen og tilskuddet til finansieringen af omstrukturerings-og omstillingsordningen. I den forbindelse bør medlemsstaterneregelmæssigt rapportere til Kommissionen, hvordan finansie-ringen af ordningen forløber.
(25)Der skal træffes foranstaltninger til, at de midler, der er afsat tilordningen, anvendes effektivt, og det bør især fastsættes, at derkan udbetales forskud, og at støtten kan reguleres efter behov ogtidligere resultater.
(26)De almindelige regler om budgetdisciplin, især reglerne omufuldstændige eller ukorrekte anmeldelser fra medlemsstaterne,bør gælde ud over de særlige regler i denne forordning.
(27)Reglerne for finansforvaltningen af ordningen falder ind undergennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr.1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles land-brugspolitik(
1).
(28)Kommissionen skal for at kunne overvåge gennemførelsen afafsnit II i forordning (EF) nr. 1493/1999 og for at kunne forvaltemarkedet have relevante data om produktionskapaciteten, her-
under plantningsrettigheder, og oplysninger om de
foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet til gennem-førelse af afsnittet. Derfor bør disse oplysninger sendes tilKommissionen i et nærmere fastsat format. Medlemsstaternebør opbevare andre oplysninger, der er nødvendige for kontrolog revision af gennemførelsen af afsnittet, i en nærmere fastsat
periode.
(29)I den forbindelse bør det fastsættes, hvilke oplysninger der skal
gives i den oversigt, som er nævnt i artikel 16 i forordning (EF)
nr. 1493/1999. Medlemsstater, der ikke ønsker at gøre brug af
muligheden for at legalisere ulovligt tilplantede arealer, for atøge plantningsrettighederne og for at yde støtte til omstrukture-ring og omstilling, er ikke forpligtet til at udarbejde oversigten.
(30)Ifølge artikel 19 i forordning (EF) nr. 1493/1999 overlades det tilmedlemsstaterne at klassificere druesorter. Der bør vedtagesfælles regler for, hvordan klassificeringen skal udformes, hvilkeoplysninger den skal indeholde, og hvordan den skal meddelesog offentliggøres. Klassificeringsordningen bør ikke i sig selv
føre til forøgelse af produktionskapaciteten.
(31)Principielt bør der i klassificeringen kun optages sorter, der kan
afsættes i mindst en medlemsstat i henhold til Rådets direktiv
68/193/EØF af 9. april 1968 om handel med vegetativt forme-
ringsmateriale af vin (2), senest ændret ved akten vedrørende
Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. For at bevare den gene-2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 5
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 93 af 7.4.1968, s. 15.
▼B
tiske arv bør andre sorter, der er plantet, før direktivet trådte i
kraft, dog også kunne klassificeres.
(32)Hvis en producent er forpligtet til at destillere produkter somfølge af en overtrædelse af EF-bestemmelserne bør der ikke
ydes støtte for destillationen eller destillatet.
(33)De beløb, der skal udbetales i henhold til afsnit II i forordning
(EF) nr. 1493/1999, bør i deres helhed udbetales til de pågæl-dende modtagere.
(34)Som overgangsforanstaltning bør plantningsrettigheder, der eromfattet af forordning (EØF) nr. 822/87, og som skulle væregyldige indtil en dato efter den 31. juli 2000, forblive gyldigeindtil denne senere dato, for at de ikke skal gå tabt ved over-
gangen til den ordning, som er omfattet af forordning (EF) nr.
1493/1999. Af samme årsag bør rettigheder, der ikke udnyttesinden nævnte senere dato, tilføres den nationale eller regionalereserve, hvis der er oprettet en sådan.
(35)De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstem-melse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Anvendelsesområde
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til
kapitel I (Plantning af vinstokke), kapitel II (Nedlæggelsespræmier),
kapitel III (Omstrukturering og omstilling) og en del af kapitel IV
(Oplysninger og almindelige bestemmelser) i afsnit II (Produktionska-pacitet) i forordning (EF) nr. 1493/1999.
KAPITEL II
Plantning af vinstokke
Artikel 2
1. Medlemsstaterne kan fastsætte en frist for producenternes indsen-
delse af ansøgning om dispensation i henhold til artikel 2, stk. 3, iforordning (EF) nr. 1493/1999.
1a. Fristen den 31. juli 2002 i artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr.
1493/1999 ændres til den 31. juli 2004.
2. Har en producent ansøgt om dispensation, kan den pågældende
medlemsstat, mens ansøgningen er til behandling, tillade, at druer fra
de pågældende arealer anvendes til fremstilling af vin med henblikpå
afsætning fra den dato, hvor ansøgningen blev modtaget.
3. Hvis der siden hen gives dispensation, får den virkning fra ansøg-
ningsdatoen.
4. Afvises det at give dispensation, skal medlemsstaten enten:
a) som sanktion opkræve et beløb svarende til 30 % af markedsvær-
dien af den vin, der er fremstillet af druer fra de pågældende
arealer fra ansøgningsdatoen, indtil ansøgningen afslås, eller
b) kræve, at producenten destillerer en mængde vin, som svarer til den
mængde vin, han har fremstillet af druer fra de pågældende arealer
fra ansøgningsdatoen og afsat fra ansøgningsdatoen, indtil ansøg-ningen afslås. Denne produktion må ikke anvendes til fremstillingaf produkter med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. ellerderunder.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 6
▼M8
▼B
▼B
5. Medlemsstaterne fastsætter den periode, der er nævnt i artikel 2,
stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1493/1999, inden for hvilken enproducent kan erhverve genplantningsrettigheder efter at have beplantet
det pågældende areal. Denne periode kan dog under ingen omstændig-
heder vare længere end til ►
M3den 15. juli 2002 ◄. En medlemsstat
kan kun give dispensation i henhold til nævnte bestemmelse, hvis depågældende genplantningsrettigheder er gyldige på det tidspunkt, hvorder ansøges om dispensation.
6. Medlemsstaterne registrerer alle ansøgninger om dispensation,
resultaterne af behandlingen af dem og eventuelle foranstaltninger, der
er truffet i henhold til denne artikels stk. 4
7. Medlemsstaterne meddeler for hvert produktionsår Kommissionen
det samlede areal, for hvilket der er ansøgt om dispensation, detsamlede areal, for hvilket der er givet dispensation, og det samledeareal, for hvilket det er blevet afslået at give dispensation. Denne
meddelelse skal gives senes fire måneder efter udgangen af det pågæl-
dende produktionsår.
8. Skal et areal ryddes i henhold til artikel 2, stk. 7, i forordning
(EF) nr. 1493/1999, må produkter fremstillet af druer fra disse arealerkun bringes i omsætning med henblik på destillation. Som undtagelsekan medlemsstaterne i stedet fastsætte, at der destilleres vin af tilsva-
rende værdi. I et sådant tilfælde kan medlemsstaterne også anvende en
passende administrativ sanktion. I intet af tilfældene må disse produkteranvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på80 % vol. eller derunder.
9. Medlemsstaterne registrerer hvert enkelt tilfælde, som omhandles
i artikel 2, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
Artikel 3
1. Hvis medlemsstaterne giver nyplantningsrettigheder for arealer,
der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller
ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfør af
gældende national lovgivning, sørger de for, at der ikke gives rettig-heder for et større areal i renkultur end 105 % af detvindyrkningsareal, der var genstand for jordfordeling eller ekspropria-tion af hensyn til almenvellet. Medlemsstaterne registrerer hvert enkelt
tilfælde, hvor de giver nyplantningsrettigheder med dette formål.
2. Medlemsstarene registrerer alle tilfælde, hvor de giver nyplant-
ningsrettigheder for arealer, der er bestemt til vindyrkningsforsøg.Disse nyplantningsrettigheder gælder kun i forsøgsperioden.
I den periode må produkter, der er fremstillet af druer fra disse arealer,
ikke afsættes.
Efter perioden
a) skal producenten enten anvende nyplantningsrettigheder, der er
tildelt i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/
1999, genplantningsrettigheder eller plantningsrettigheder fra enreserve, for at det pågældende areal kan bruges til at producerevin, som skal afsættes, eller
b) skal vinstokkene på disse arealer ryddes. Udgifterne til rydningen
afholdes af den pågældende producent. Indtil det pågældende arealer ryddet, må produkter, der er fremstillet af druer derfra, kunbringes i omsætning med henblikpå destillation. Disse produk termå ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alko-holindhold på 80 % vol. eller derunder.
3. Nyplantningsrettigheder — og enhver betingelse for anvendelse af
sådanne rettigheder eller arealer beplantet i henhold hertil — som er
tildelt før den 1. august 2000 med henblikpå dyrk ningsforsøg, gælderi hele forsøgsperioden. Stk. 2, tredje afsnit, gælder for sådanne arealerefter udløbet af forsøgsperioden.
4. Medlemsstaerne registrerer alle tilfælde, hvor de giver nyplant-
ningsrettigheder for arealer, der er bestemt til dyrkning af2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 7
▼B
moderpodestammer. Disse nyplantningsrettigheder gælder kun i den
periode, hvor der dyrkes moderpodestammer.
I den periode må druerne fra vinstokkene enten ikke høstes, eller hvis
de høstes, skal de destrueres.
Efter perioden
a) skal producenten enten anvende nyplantningsrettigheder, der er
tildelt i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/
1999, genplantningsrettigheder eller plantningsrettigheder fra enreserve, for at det pågældende areal kan bruges til at producerevin, som skal afsættes, eller
b) skal vinstokkene på disse arealer ryddes. Udgifterne til rydningen
afholdes af den pågældende producent. Indtil det pågældende arealer ryddet, må produkter, der er fremstillet af druer derfra, kunbringes i omsætning med henblikpå destillation. Disse produk ter
må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alko-
holindhold på 80 % vol. eller derunder.
5. Nyplantningsrettigheder — og enhver betingelse for anvendelse af
sådanne rettigheder eller arealer beplantet i henhold hertil — der ertildelt før den 1. august 2000 for arealer til dyrkning af moderpode-
stammer, gælder i hele dyrkningsperioden. Stk. 4, tredje afsnit, gælder
for sådanne araler efter udløbet af dyrkningsperioden for moderpode-stammer.
6. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, hvor de giver nyplant-
ningsrettigheder for arealer, hvis vinavlsprodukter udelukkende er
bestemt til vindyrkerens privatforbrug.
7. For at undgå en for stor administrativ byrde kan en medlemsstat
som undtagelse fra stk. 6 dog i stedet bestemme, at arealer, hvis vinavl-sprodukter udelukkende er bestemt til vindyrkerens privatforbrug, ikke
skal være omfattet af rydningskravet i artikel 2, stk. 7, i forordning
(EF) nr. 1493/1999. Medlemsstaterne kan kun anvende denne frem-gangsmåde, hvis:
a) den enkelte vindyrkers areal ikke overstiger et maksimumsareal,
som medlemsstaten skal fastlægge, og
b) den pågældende vindyrker ikke producerer vin til erhvervsformål.
8. Det er forbudt at afsætte vinavlsprodukter fra de arealer, der
omhandles i stk. 6 og 7. Medlemsstaterne skal anvende en passende
ordning til overvågning af, at forbuddet overholdes. Afsløres det, atforbuddet overtrædes, skal det pågældende areal i tilgift til eventuellesanktioner, som medlemsstaten indfører, ryddes for vindyrkerensregning, Indtil det pågældende areal er ryddet, må produkter, der erfremstillet af druer derfra, kun bringes i omsætning med henblik på
destillation. Disse produkter må ikke anvendes til fremstilling af
alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, der falder ind under nærvæ-rende stykke.
9. Medlemsstaterne må kun tildele nyplantningsrettigheder for
arealer til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk beteg-nelse, hvis en vurdering har vist, at produktionen af den pågældendevin ligger langt under efterspørgslen. Medlemsstaterne baserer dissevurderingen på objektive kriterier og oplysninger. Disse objektiveoplysninger skal omfatte en oversigt over vinproduktionskapaciteten
for den pågældende region eller tilsvarende oplysninger. Medlemssta-
terne registrerer alle vurderinger og objektive kriterier og oplysningeraf denne art. Har en medlemsstat erkendt, at produktionen af enbestemt vin ligger langt under efterspørgslen, registrerer den hvertenkelt tilfælde, hvor der er tildelt nyplantningsrettigheder for dennevin.
10. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende oplysninger
for hvert produktionsår:
a) det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i
henhold til henholdsvis stk. 1, 2 og 42000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 8
▼B
b) det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i
henhold til stk. 6. Gør en medlemsstat imidlertid brug af undta-gelsen i stk. 7, meddeler den i stedet et anslået samlet areal, der
skal være baseret på resultaterne af overvågningen
c) det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i
henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 for hverenkelt vin og nærmere oplysninger om vurderingen, herunderanvendte objektive kriterier og oplysninger, og
d) hvorvidt producenterne har betalt for at få tildelt nyplantningsrettig-
heder.
Denne meddelelse skal gives senest fire måneder efter udgangen af det
pågældende produktionsår.
Artikel 4
1. Ryddes et areal i henhold til artikel 2, stk. 7, eller artikel 19, stk.
4, i forordning (EF) nr. 1493/1999 eller artikel 3, stk. 2, tredje afsnit,litra b), artikel 3, stk. 4, tredje afsnit, litra b), eller artikel 3, stk. 8, i
nærværende forordning, gives der ikke genplantningsrettigheder. Der
gives heller ikke genplantningsrettigheder ved rydning af:
a) vindyrkningsarealer i forbindelse med gennemførelsen af jordforde-
ling eller ekspropriation af hensyn til almenvellet, hvor der er givet
nyplantningsrettigheder for sådanne arealer i henhold til artikel 3,stk. 1.
b) arealer, der er bestemt til vindyrkningsforsøg, i forsøgsperioden
c) arealer, der er bestemt til dyrkning af moderpodestammer, i hele
dyrkningsperioden, eller
d) arealer, der udelukkende er bestemt til vindyrkerens privatforbrug.
2. En medlemsstat må give genplantningsrettigheder til en produ-
cent, som forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal indenudgangen af det tredje år efter, at arealet er beplantet, hvis producentenkan dokumentere, at han ikke har nogen eller ikke har nok plantnin-gsrettigheder, som ville kunne anvendes til at beplante hele det
pågældende areal med vinstokke. Medlemsstaten må ikke give produ-
centen flere rettigheder, end der kræves, for at hele det pågældendeareal kan beplantes med vinstokke, idet der skal tages hensyn til derettigheder, som producenten allerede måtte have. Producenten skalspecificere, hvilket areal der skal ryddes.
3. Producentn skal stille sikkerhed, når han indgår den forpligtelse,
der er nævnt i stk. 2. Forpligtelsen til at rydde det pågældende arealer det primære krav efter artikel 20, stk. 2, i Kommissionens forordning(EØF) nr. 2220/85 (
1). Sikkerhedens størrelse fastsættes af den pågæl-
dende medlemsstat på grundlag af objektive kriterier.
Sikkerhedsstillelsen fastsættes således, at den er rimelig og stor nok tilat afholde producenterne fra at misligholde deres forpligtelse.
4. Indtil rydningsforpligtelsen er opfyldt, sørger medlemsstaten for,
at der ikke i noget produktionsår samtidigt produceres vin til erhvervs-
formål af druer både fra det areal, der skal ryddes, og det nybeplantedeareal, ved at fastsætte:
a) at produkter, der er fremstillet af druer fra det nybeplantede areal,
kun må bringes i omsætning med henblik på destillation. Disseprodukter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virke-ligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder, eller
b) at produkter, der er fremstillet af druer fra det areal, der skal ryddes,
kun må bringes i omsætning med henblik på destillation. Disseprodukter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virke-
ligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
5. Opfyldes rydningsforpligtelsen ikke inden fristens udløb,
betragtes det bestemte areal, der ikke er blevet ryddet, som om det er2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 9
(1) EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5.
▼B
blevet beplantet i strid med forbuddet mod planting i artikel 2, stk. 1, i
forordning (EF) nr. 1493/1999.
6. Medlemsstaterne overvåger beplantningen og rydningen af de
pågældende arealer.
7. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, der falder ind under
denne artikel.
8. Medlemsstaterne registrerer alle overførsler af genplantningsret-
tigheder fra bedrift til bedrift.
9. En medlemsstat underretter Kommissionen, hvis den ønsker at
gøre brug af muligheden for at forlænge fristen for udnyttelse afgenplantningsrettigheder fra fem produktionsår efter udgangen af detproduktionsår, hvor rydningen fandt sted, til højst otte produktionsår.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne sørger for, at overførslen af rettigheder via en
national reserve og/eller regionale reserver ikke fører til en samletforøgelse af produktionskapaciteten på deres område.
2. Ved anvendelsen af stk. 1 kan medlemsstaterne:
a) anvende den reduktionskoefficient, der er nævnt i artikel 5, stk. 7, i
forordning (EF) nr. 1493/1999, og
b) anvende en tilsvarende reduktionskoefficient i forbindelse med
andre overførsler af rettigheder via en national reserve og/eller regi-
onale reserver.
3. Ved anvendelsen af artikel 4, stk. 4, tredje afsnit, i forordning
(EF) nr. 1493/1999 kan medlemsstaterne også anvende en tilsvarendereduktionskoefficient i forbindelse med overførsel af rettigheder fra
bedrift til bedrift.
4. En medlemsstat meddeler Kommissionen, at den har oprettet en
national reserve og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder,eller også at den vælger ikke at indføre reservesystemet.
5. Vælger en medlemsstat ikke at indføre reservesystemet, sender
den Kommissionen dokumentation for, at der findes et effektivt system
til forvaltning af plantningsrettigheder på hele dens område. Den skalisær dokumentere nødvendigheden af eventuelle undtagelser fra derelevante bestemmelser i kapitel I i afsnit II i forordning (EF) nr.1493/1999.
6. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, hvor der tildeles plant-
ningsrettigheder fra reserver, alle tilfælde, hvor der overføresplantningsrettigheder mellem reserver, og alle tilfælde, hvor plantnin-gsrettigheder tilføres reserver. Betalinger for at tilføre rettigheder tilen reserve eller for at få tildelt rettigheder fra en reserve skal også regi-
streres.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen detaljerede oplysninger om
de nye plantningsrettigheder, der er tilført en eller flere reserver, underhensyntagen til eventuelle nye plantningsrettigheder, der allerede ertildelt i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999.
2. Medlemsstaterne kan anmode Kommissionen om at få tildelt de
nye plantningsrettigheder, som findes i EF-reserven. Kommissionenkan foretage tildelingerne efter proceduren i artikel 75 i forordning(EF) nr. 1493/1999.
KAPITEL III
Nedlæggelsespræmier
Artikel 7
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke arealer de eventuelt
har udvalgt som berettigede til udbetaling af præmie for endeligt ophør2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 10
▼B
med vindyrkning og eventuelle betingelser, der lægges til grund for
udvælgelsen.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne fastlægger ansøgningsproceduren, der bl.a. skal
omfatte:
a) ansøgningsfrister og de oplysninger, der skal vedlægges ansøg-
ningen
b) efterfølgende kontrol af de pågældende vinstokkes og det pågæl-
dende areals eksistens og dets gennemsnitsudbytte ellerproduktionskapacitet
c) efterfølgende informering af producenten om den gældende præmie
d) mulighed for at tage den meddelte præmie op til fornyet overve-
jelse, hvis producenten fremsætter begrundet anmodning herom, oginformering om resultatet af den fornyede overvejelse
e) kontrol af, at rydningen har fundet sted.
2. Præmien udbetales, når det er blevet kontrolleret, at rydningen har
fundet sted. Medlemsstaterne kan dog fastsætte, at præmien skal udbe-
tales til producenten, før rydningsforpligtelsen er opfyldt, hvisproducenten stiller en sikkerhed, der svarer til 120 % af præmien. Vedforpligtelse forstås efter forordning (EØF) nr. 2220/85 forpligtelse til atrydde det pågældende areal. I så fald betales de beløb, der svarer tilreduktionen, til den pågældende producentsammenslutning.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at præmien skal nedsættes med
op til 15 % for producenter, der er medlemmer af en producentsam-
menslutning som defineret i artikel 39 i forordning (EF) nr. 1493/1999. I så fald betales de beløb, der svarer til reduktionen, til denpågældende producentsammenslutning.
4. For hver bedrift, hvis vinareal ikke overstiger 25 ar, kan der ydes
en præmie, hvis maksimale sats pr. ha ikke overstiger 4 300 EUR.
Medlemsstaterne kan beslutte at yde den i første afsnit omhandlede
præmie til bedrifter, hvis vinareal ikke overstiger 25 ar, for rydning af
arealer på mellem mindst 10 ar og højst 25 ar.
5. For arealer på over 25 ar må præmien pr. hektar ikke overstige:
a) 1 450 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr. hektar ikke er over 20 hl
b) 3 400 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 20 hl, men
ikke over 30 hl
c) 4 200 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 30 hl, men
ikke over 40 hl
d) 4 600 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 40 hl, men
ikke over 50 hl
e) 6 300 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 50 hl, men
ikke over 90 hl
f) 8 600 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 90 hl, men
ikke over 130 hl
g) 11 100 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 130 hl,
men ikke over 160 hl, og
h) 12 300 EUR, hvis gennemsnitsudbyttet pr hektar er over 160 hl.
Artikel 9
De perioder, der er nævnt i artikel 9, litra a), c) og d), i forordning (EF)
nr. 1493/1999, er på hver 10 produktionsår efter udgangen af detpågældende produktionsår.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 11
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
Artikel 10
1. Medlemsstaterne registrerer detaljerede oplysninger om hver
enkelt ansøgning og resultatet heraf.
2. Medlemsstaterne meddeler for hvert produktionsår Kommission-
en:
a) hvor stort et areal i alt der er blevet ryddet mod præmie i henhold til
kapitel II i afsnit II i forordning (EF) nr. 1493/1999, og
b) skøn for det følgende produktionsår.
Denne meddelelse gives senest fire måneder efter udgangen af det
pågældende produktionsår.
Artikel 11
Udbetaler medlemsstaterne statsstøtte for at nå tilsvarende mål som
dem, der tilstræbes med kapitel II i afsnit II i forordning (EF) nr.1493/1999, skal de:
a) registrere detaljerede oplysninger om hver enkelt ansøgning og
resultatet heraf
b) for hvert produktionsår meddele Kommissionen, hvor stort et areal i
alt der er blevet ryddet udelukkende mod betaling af statsstøtte, ogden samlede støtte, der er udbetalt. Denne meddelelse gives senest
fire måneder efter udgangen af det pågældende produktionsår, og
c) sørge for, at det i meddelelsen som nævnt i artikel 10, stk. 2, i
nærværende forordning specificeres, hvilken andel af det pågæl-
dende areal der er ryddet mod betaling af statsstøtte foruden
præmie i henhold til kapitel II i afsnit II i forordning (EF) nr.1493/1999, og den samlede statsstøtte, der er udbetalt i den forbin-delse.
KAPITEL IV
Omstrukturering og omstilling
Artikel 12
1. Ved anvendelse af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1493/
1999 forstås ved:
a) »normal fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer«: genbeplantning
af den samme markmed samme sort efter samme dyrk ningsmetode
b) »unge landbrugere«: landbrugere, der er under 40 år, som har de
nødvendige faglige kvalifikationer, og som for første gang etablerersig på en vinbedrift som driftsleder.
2. Nyplantningsrettighederne som omhandlet i artikel 11, stk. 3,
tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1493/1999 omfatter også de i artikel
25, stk. 1, omhandlede rettigheder.
Artikel 13
1. Medlemsstaternes myndigheder fastsætter den størrelse, som et
areal mindst skal have, for at der kan ydes omstrukturerings- og omstil-lingsstøtte, og den størrelse, som et areal mindst skal have efteromstruktureringen og omstillingen.
2. Medlemsstaternes myndigheder fastlægger:
a) hvilke foranstaltninger der skal indgå i planerne
b) gennemførelsesfrister, der ikke må overstige fem år
c) forpligtelse til i alle planer for hvert regnskabsår at anføre, hvilke
foranstaltninger der skal gennemføres i det pågældende regnskabsår,
og hvilket areal der berøres af hver foranstaltning
d) procedurer for tilsyn med gennemførelsen.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 12
▼M3
▼M3
3. Medlemsstaternes myndigheder fastsætter de regler, der
begrænser udnyttelsen af genplantningsrettigheder, der opstår vedrydning efter en plan, hvis planen medfører en eventuel forøgelse af
udbyttet for det areal, som er omfattet af den. Reglerne skal sikre, at
ordningens mål nås, bl.a. at der ikke sker nogen samlet forøgelse afproduktionskapaciteten i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaternes myndigheder fastsætter regler for anvendelse af
nyplantningsrettigheder. I henhold til disse regler skal disse rettigheder
kun kunne anvendes, hvis de er nødvendige ud fra et teknisk synspunkt
og i et omfang, der ikke overstiger 10 % af det samlede areal, somplanen omfatter. Ifølge reglerne skal der ligeledes kunne ske enpassende nedsættelse af støtten for disse arealer.
Med hensyn til nyplantningsrettigheder som omhandlet i artikel 11, stk.
3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1493/1999 indebærer reglerne i
andet afsnit, at:
a) begrænsningen på 10 % som omhandlet i andet afsnit ikke gælder
b) de nyplantningsrettigheder, der tildeles unge landbrugere, ikke over-
stiger 30 % af de nye plantningsrettigheder, der tildeles den
pågældende medlemsstat i forbindelse med artikel 6, stk. 1, litra a),
i forordning (EF) nr. 1493/1999.
4. Medlemsstaternes myndigheder fastsætter regler for det klart
afgrænsede anvendelsesområde og lofterne for den støtte, der skalydes. Medmindre andet er fastsat i kapitel III i afsnit II i forordning(EF) nr. 1493/1999 og i nærværende kapitel kan disse regler bl.a.
omfatte betaling af faste beløb, maksimumstøtte pr. ha og graduering
af støtten på grundlag af objektive kriterier. Disse regler skal navnliggøre det muligt at yde passende højere støtte i tilfælde, hvor genplant-ningsrettigheder, der opstår ved rydning som fastsat i planen, anvendestil gennemførelse af planen.
Artikel 14
Ønsker en medlemsstat ikke selv at udarbejde omstrukturerings- og
omstillingsplaner, fastlægger den:
a) hvilke organer eller enkeltpersoner der kan forelægge udkast til
planer
b) hvad udkast til planer skal indeholde, herunder detaljerede beskri-
velser af de foreslåede foranstaltninger og foreslåede frister forderes gennemførelse
c) et minimumsareal, der skal omfattes af omstrukturerings- og omstil-
lingsplaner, og eventuelle undtagelser fra dette krav, som skal værebehørigt begrundet og baseret på objektive kriterier, og
d) proceudren for forelæggelse og godkendelse af planer, herunder
fastsættelse af frister for indsendelse af udkast til planer og objek-
tive kriterier for prioriteringen af dem.
Artikel 15
1. Støtten udbetales, når det er kontrolleret, at en bestemt foranstalt-
ning er gennemført.
Konstateres det i forbindelse med kontrollen, at foranstaltningen i støt-
teansøgningen ikke er helt gennemført, men at den er gennemført påmere end 80 % af de pågældende arealer inden for fristerne, udbetalesstøtten efter fradrag af et beløb, der er dobbelt så stort som den supple-rende støtte, der ville være blevet ydet for gennemførelse afforanstaltningen på alle arealer.
2. Som undtagelse fra stk. 1 kan medlemsstaterne fastsætte, at
støtten udbetales som forskud til producenten, før en bestemt foranstalt-ning er gennemført, hvis gennemførelsen er indledt, og producenten harstillet en sikkerhed, der svarer til 120 % af støtten. Med henblik på2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 13
▼B
▼M3
▼M5
▼M5
forordning (EØF) nr. 2220/85 indebærer forpligtelsen, at foranstalt-
ningen skal være gennemført ved udgangen af det andet produktionsårefter det produktionsår, hvor forskuddet udbetales.
Medlemsstaten kan tilpasse denne frist, når:
a) de pågældende arealer ligger i områder, der har været ramt af en
naturulykke, der er anerkendt af den pågældende medlemsstats
myndigheder
b) plantesundhedsproblemer ved plantematerialet, der forhindrer
gennemførelsen af den fastsatte foranstaltning, er attesteret af et
organ, som den pågældende medlemsstat har anerkendt.
Støtten må kun udbetales som forskud på den betingelse, at når den
pågældende producent forinden har modtaget en støtte som forskudfor en anden foranstaltning for den samme mark, skal denne foranstalt-ning være helt gennemført.
Konstateres det i forbindelse med kontrollen, at den foranstaltning, der
er anført i støtteansøgningen, og som der er udbetalt et forskud for,ikke er helt gennemført, men at den er gennemført på mere end 80 %af de pågældende arealer inden for fristerne, frigives sikkerheden efterfradrag af et beløb, der er dobbelt så stort som den supplerende støtte,der ville være blevet ydet for gennemførelse af foranstaltningen på alle
arealer.
Giver producenten afkald på forskuddet inden for en frist, som den
pågældende medlemsstat fastsætter, frigives 95 % af sikkerheden.Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den frist, de har fastsat imedfør af dette afsnit.
Giver en producent afkald på at gennemføre foranstaltningen inden for
en frist, som den pågældende medlemsstat har fastsat, betaler hanforskuddet tilbage, hvis det allerede er udbetalt, og derefter frigives90 % af sikkerheden. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen denfrist, de har fastsat i medfør af dette afsnit.
3. Gennemføres samtlige foranstaltninger i støtteansøgningen ikke
inden for de frister, der er fastsat efter artikel 13, stk. 2, tilbagebetaler
producenten al støtte, der er ydet i forbindelse med denne ansøgning.
Er samtlige foranstaltninger i ansøgningen gennemført på mere end
80 % af de pågældende arealer inden for fristerne, tilbagebetales derdog et beløb, der er dobbelt så stort som den supplerende støtte, der
ville være blevet ydet for gennemførelse af samtlige foranstaltninger i
planen på alle arealer.
4. I forbindelse med denne artikel gælder der en tolerance på 5 %
ved kontrollen af de pågældende arealer.
Artikel 15a
1. Uanset artikel 15 kan medlemsstaterne fastsætte, at støtten udbe-
tales efter kontrol af, om samtlige foranstaltninger i støtteansøgningen
er gennemført. Konstateres det i forbindelse med kontrollen, at samt-lige foranstaltninger i støtteansøgningen ikke er helt gennemført, menat de er gennemført på mere end 80 % af de pågældende arealer indenfor fristerne, udbetales støtten efter fradrag af et beløb, der er dobbeltså stort som den supplerende støtte, der ville være blevet ydet for
gennemførelse af samtlige foranstaltninger på alle arealer.
2. Som undtagelse fra stk. 1 kan medlemsstaterne fastsætte, at
støtten udbetales som forskud til producenten for samtlige foranstalt-
ninger, der er anført i støtteansøgningen, før samtlige foranstaltninger
er gennemført, hvis gennemførelsen er indledt, og producenten harstillet en sikkerhed, der svarer til 120 % af støtten. Med henblik påforordning (EØF) nr. 2220/85 indebærer forpligtelsen, at samtligeforanstaltninger skal være gennemført ved udgangen af det andetproduktionsår efter det produktionsår, hvor forskuddet udbetales.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 14
▼M3
▼M5
▼M3
Medlemsstaten kan tilpasse denne frist, når:
a) de pågældende arealer ligger i områder, der har været ramt af en
naturulykke, der er anerkendt af den pågældende medlemsstatsmyndigheder
b) plantesundhedsproblemer ved plantematerialet, der forhindrer
gennemførelsen af den fastsatte foranstaltning, er attesteret af etorgan, som den pågældende medlemsstat har anerkendt.
Konstateres det i forbindelse med kontrollen, at samtlige foranstalt-
ninger, der er anført i støtteansøgningen, og som der er udbetalt etforskud for, ikke er helt gennemført, men at de er gennemført påmere end 80 % af de pågældende arealer inden for fristerne, frigivessikkerheden efter fradrag af et beløb, der er dobbelt så stort som densupplerende støtte, der ville være blevet ydet for gennemførelse af
samtlige foranstaltninger på alle arealer.
Giver producenten afkald på forskuddet inden for en frist, som den
pågældende medlemsstat fastsætter, frigives 95 % af sikkerheden.Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den frist, de har fastsat i
medfør af dette afsnit.
Giver en producent afkald på at gennemføre samtlige foranstaltninger i
støtteansøgningen inden for en frist, som den pågældende medlemsstathar fastsat, betaler han forskuddet tilbage, hvis det allerede er udbetalt,
og derefter frigives 90 % af sikkerheden. Medlemsstaterne meddeler
Kommissionen den frist, de har fastsat i medfør af dette afsnit.
3. I forbindelse med denne artikel gælder der en tolerance på 5 %
ved kontrollen af de pågældende arealer.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne sender hvert år senest den 30. juni Kommission-
en følgende vedrørende omstrukturerings- og omstillingsordningen:
a) en erklæring om størrelsen af de faktiske udgifter for det indevæ-
rende regnskabsår og størrelsen af det samlede berørte areal
b) en erklæring om størrelsen af de afholdte udgifter i indeværende
regnskabsår og størrelsen af det samlede berørte areal
c) eventuelle anmodninger om efterfølgende finansiering af udgifter i
det indeværende regnskabsår, som går ud over de kredittrancher,der er tildelt i medfør af artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr.1493/1999, det samlede berørte areal i hvert enkelt tilfælde, og
d) ændrede udgiftsprognoser og de samlede berørte arealer for de
følgende regnskabsår indtil udgangen af den periode, hvor omstruk-
turerings- og omstillingsplanerne forventes gennemført, i
overensstemmelse med hver enkelt medlemsstats bevillingsramme.
2. Hvis de oplysninger, som medlemsstaterne skal sende Kommis-
sionen i henhold til stk. 1, ikke er fyldestgørende, eller er fristen ikkeblevet overholdt, foretager Kommissionen en midlertidig ensartetnedsættelse af forskuddene på de konterede landbrugsudgifter, uden atdette dog indskrænker anvendelsen af de generelle regler om budgetdi-
sciplin.
Artikel 17
1. For hver medlemsstat finansieres de faktiske udgifter, der er
afholdt og anmeldt for et regnskabsår, op til de beløb, der er meddeltKommissionen i henhold til artikel 16, stk. 1, litra a) og b), forudsat atde samlede beløb ikke overstiger den kredittranche, medlemsstaten erblevet tildelt i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr.1493/1999.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 15
▼B
▼M5
▼B
▼M5
▼M8
▼M5
2. Medlemsstaterne skal kun indsende den i artikel 16, stk. 1, litra
b), omhandlede erklæring, hvis det beløb, som de indberetter i henholdtil artikel 16, stk. 1, litra a), mindst udgør 75 % af det beløb, som de
har fået tildelt i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr.
1493/1999.
3. Anmodninger, der fremsendes af medlemsstaterne i henhold til
artikel 16, stk. 1, litra b), godkendes på pro rata-basis under anvendelseaf det beløb, der er tilgængeligt efter fradrag af summen, for allemedlemsstater, af de beløb, som er oplyst i henhold til artikel 16, stk.
1, litra a), og af de beløb, som er indberettet i henhold til artikel 16,
stk. 1, litra b), fra den samlede kredittranche, medlemsstaterne er blevettildelt i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1493/1999.Kommissionen underretter hurtigst muligt efter den 30. juni medlems-staterne om, i hvilken udstrækning anmodningerne kan godkendes.
4. Hvis det samlede areal, der oplyses i henhold artikel 16, stk. 1,
litra a), er mindre end det antal ha, der er angivet i forbindelse med
kredittildelingen for medlemsstaten for det pågældende regnskabsår ihenhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999, finan-sieres udgifter, der er oplyst for det pågældende regnskabsår, uansetstk. 1 og 2, kun op til en grænse, som beregnes ved at multipliceredet samlede anmeldte areal med det gennemsnitlige støttebeløb pr.
hektar, som er et resultat af forholdet mellem det beløb, som medlems-
staten har fået tildelt i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EF)nr. 1493/1999, og det anslåede antal hektarer.
Beløbet kan under ingen omstændigheder være større end de udgifter,
der er anmeldt i henhold til artikel 16, stk. 1, litra a).
Ved anvendelse af dette stykke gælder der en tolerance for det samlede
indberettede areal i forhold til det areal, der er anført i bevillings-
rammen for det pågældende regnskabsår.
De beløb, der ikke finansieres i henhold til nærværende stykke, er ikke
til rådighed med henblikpå anvendelsen af stk . 3.
5. Hvis en medlemsstats faktiske udgifter for et givet regnskabsår
ligger under en tærskel på 75 % af de beløb, der omhandles i stk. 1,
nedsættes de udgifter, som kan anerkendes for det følgende regnskabsår
og det tilsvarende areal, med en tredjedel af forskellen mellem dennetærskel og de faktiske udgifter i det pågældende regnskabsår.
6. Der tages ikke hensyn til denne nedsættelse af det udgiftsbeløb,
der kan godkendes for det regnskabsår, som følger efter det, hvornedsættelsen fandt sted.
7. Beløb, der er tilbagebetalt af producenterne i henhold til artikel
15 eller 15a, fratrækkes de udgifter, der skal finansieres.
8. Henvisninger til et bestemt regnskabsår vedrører betalinger, der er
foretaget af medlemsstaterne mellem den 16. oktober og den efterføl-gende 15. oktober.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne registrerer detaljerede oplysninger om alle
planer, uanset om de er godkendt, og om alle foranstaltninger, der er
gennemført i henhold til planer.
2. Medlemsstaterne meddeler for hvert produktionsår og for de
enkelte planer Kommissionen det areal, der oprindeligt var omfattet afplanen, dets gennemsnitlige udbytte, arealet efter omstrukturering ogomlægning samt det forventede gennemsnitsudbytte. Denne meddelelsegives senest fire måneder efter udgangen af det pågældende produkti-onsår.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 16
▼M8
▼M5
▼B
▼B
KAPITEL V
Oplysninger og almindelige bestemmelser
Artikel 19
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, om de vælger at udar-
bejde oversigten over produktionskapaciteten på nationalt ellerregionalt plan.
2. Hvis en medlemsstat vælger at udarbejde oversigten over produk-
tionskapaciteten på regionalt plan, og den opretter regionale reserver ihenhold til kapitel I i afsnit II i forordning (EF) nr. 1493/1999, skalregionerne være identiske i begge tilfælde.
3. Oplysningerne i oversigten skal
a) når det drejer sig om arealer, der er beplantet med vinstokke klassi-
ficeret som druesorter til vinfremstilling, opdeles efter vinkategori(kvbd med geografisk betegnelse og bordvin), herunder det areal,
der er egnet til fremstilling af vin med geografiskbetegnelse. Det
skal også oplyses, hvor stor en andel af det samlede areal der erbeplantet med en given druesort, hvis der er tale om en andel afbetydning
b) når det drejer sig om de samlede eksisterende plantningsrettigheder,
opdeles efter:
i) skøn over mængden (antal ha) af nyplantningsrettigheder, som
producenterne har fået tildelt, men endnu ikke udnyttet
ii) skøn over mængden (antal ha) af genplantningsrettigheder, som
producenterne har fået tildelt, men endnu ikke udnyttet
iii) mængden (antal ha) af nye plantningsrettigheder, der endnu ikke
er tilført en eller flere reserver, eller tildelt i henhold til artikel
3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999
iv) mængden (antal ha) af plantningsrettigheder i reserven eller
reserverne, og
c) når det drejer sig om en national oversigt, opdeles på regioner
4. I oversigten skal kilden eller kilderne til oplysningerne i den
anføres.
5. Oversigten skal fra starten indeholde oplysninger om forholdene
på en bestemt dato det foregående produktionsår, som udvælges afmedlemsstaten. Den skal også indeholde oplysninger om et tidligerereferenceproduktionsår, der udvælges af medlemsstaten, og som:
a) i videst muligt omfang samles efter samme fremgangsmåde som
oversigtens øvrige oplysninger, og
b) om nødvendigt kan baseres på skøn.
6. Oversigten ajourføres derefter hvert år under hensyntagen til
forholdene på den valgte dato.
Artikel 20
1. I klassificeringen af druesorter til vinfremstilling anfører
medlemsstaterne sorterne efter navn sammen med eventuelle synonymenavne og druefarven.
2. Beslutninger om klassificering af sorter træffes på grundlag af
objektive kriterier, herunder overvejelser om dyrkningsegnethed, og de
analytiske og organoleptiske egenskaber ved vin fremstillet af depågældende sorter.
3. Navne og synonyme navne på klassificerede sorter skal følge
dem, der er fastlagt af:
a) Det Internationale Vinkontor (OIV)
b) Unionen for Beskyttelse af Plantenyheder (UPOV), og/eller
c) Det Internationale Råd for Plantegenetiske Ressourcer (IBPGR).2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 17
▼B
4. For hver sort, der i klassificeringen er anført som sort til vinfrem-
stilling, skal det også oplyses, om den er godkendt til anden anvendelsesom:
a) spisedruesort
b) sort til fremstilling af vinbrændevin
c) sort til fremstilling tørrede druer
d) andet.
5. Klassificeringen skal også indeholde oplysninger om tilfælde af
homonyme sortsnavne.
6. Kun sorter, der kan afsættes i mindst en medlemsstat i henhold til
direktiv 68/193/EØF, må optages i en medlemsstats klassificering.
7. Som undtagelse fra stk. 6 kan en medlemsstat i sin klassificering
også optage sorter, der var plantet, før direktiv 68/193/EØF trådte i
kraft, og som stadig findes på deres område.
8. Hvis en medlemsstat, der er omfattet af kapitel I i afsnit II i
forordning (EF) nr. 1493/1999, klassificerer en druesort til vinfremstil-ling, som hverken i henhold til EF-lovgivningen eller national
lovgivning tidligere havde en sådan klassificering i den pågældende
administrative enhed, kan arealer, der allerede er beplantet med dennesort, ikke anvendes til vinfremstilling. Medlemsstaterne anvender enpassende ordning til overvågning af, at dette forbud overholdes.Medlemsstaterne kan undtagelsesvis tillade producenterne at anvendenyplantningsrettigheder, der tildeles i henhold til artikel 3, stk. 2, i
forordning (EF) nr. 1493/1999, genplantningsrettigheder eller plantnin-
gsrettigheder, der er tildelt fra en reserve, for at gøre det muligt for detpågældende område at producere vin. Medlemsstaterne registrerer allesådanne tilfælde.
9. Medlemsstaterne sender hvert produktionsår deres klassificeringer
til Kommissionen med angivelse af eventuelle ændringer. Medlemssta-
terne meddeler senest den 31. juli 2001 Kommissionen, om de gør brugaf undtagelsen i stk. 7, og om de påtænker at gøre brug af undtagelsen istk. 8.
10. Kommissionen stiller klassificeringerne til rådighed i det format
og på den måde, som den finder passende.
Artikel 21
1. Når medlemsstaterne i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999
og nærværende forordning giver Kommissionen meddelelse om de
foranstaltninger, som vedtages, giver de også en kort sammenfatning
af de pågældende bestemmelser.
2. Medlemsstaterne opbevarer de oplysninger, som de har registreret
i henhold til denne forordning, i mindst 10 produktionsår efter detproduktionsår, hvor de blev registreret.
3. De meddelelser, der skal gives i henhold til denne forordning,
skal være i et format som vist i bilaget.
KAPITEL VI
Overgangsbestemmelser og endelige bestemmelser
Artikel 22
Hvis en producent i henhold til afsnit II i forordning (EF) nr. 1493/
1999 eller nærværende forordning skal destillere et produkt, ydes der
ikke EF-støtte til destilleringen eller destillatet.
Artikel 23
De beløb, der skal udbetales i henhold til afsnit II i forordning (EF) nr.
1493/1999 eller nærværende forordning, udbetales i deres helhed til depågældende modtagere.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 18
▼B
Artikel 24
Forordning (EØF) nr. 2314/72, (EØF) nr. 940/81, (EØF) nr. 3800/81,
(EØF) 2729/88, (EØF) nr. 2741/89 og (EØF) nr. 3302/90 ophæves.
Artikel 25
1. Plantningsrettigheder, der er omfattet at forordning (EØF) nr. 822/
87, og som ifølge den forordning var gyldige indtil en dato efter den
31. juli 2000, forbliver gyldige indtil denne senere dato.
2. Efter den senere dato, der henvises til i stk. 1, overføres disse
rettigheder automatisktil den nationale eller regionale reserve. Hvisder på denne dato endnu ikke er oprettet en reserve, stilles disse rettig-heder i bero, indtil en sådan reserve er oprettet. Rettighederne overføresderefter automatisktil reserven.
Artikel 26
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørel-
sen iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. august 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 19
▼B
BILAG
Format for de meddelelser, som skal gives i henhold til denne forordning
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 20
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 21
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 22
▼M6
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 23
▼M6
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 24
▼M6
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 25
▼M6
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 26
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 27
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 28
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 29
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 30
▼B
2000R1227 — DA — 08.07.2003 — 007.001 — 31