1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/24/EØF
af 31. marts 1992
om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende
systemer for visse motorkøretøjsklasser
(EFT L 129 af 14.5.1992, s. 154)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/11/EF af 11. februar 2004 L 44 19 14.2.2004
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/24/EØF
af 31. marts 1992
om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede
hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Der skal vedtages foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af
det indre marked i løbet af perioden indtil den 31. december 1992; det
indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevæge-lighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
de tekniske krav, der i henhold til national lovgivning stilles til motor-
køretøjer, vedrører bl.a. hastighedsbegrænsning for visse
køretøjsklasser;
disse krav er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er derfor
nødvendigt, at alle medlemsstater indfører de samme krav, enten istedet for de nugældende bestemmelser eller som supplement til dem,
således at alle køretøjstyper kan omfattes af EØF-standardtypegodken-
delsesproceduren i direktiv 70/156/EØF (
4);
for at forbedre færdselssikkerheden og begrænse kvæstelsernes omfang
i tilfælde af ulykker med busser og tunge transportkøretøjer, er detabsolut nødvendigt, at disse motorkøretøjsklasser udstyres med hastig-
hedsbegrænsende anordninger;
med hensyn til miljø og økonomi kan der opnås en nedsættelse af
forurening og brændstofforbrug;
i alle tilfælde, hvor Rådet giver Kommissionen beføjelser til at indføre
forskrifter for motorkøretøjssektoren, bør der fastsættes en procedure
med forudgående samråd mellem Kommissionen og medlemsstaterne iet rådgivende udvalg;
det er rimeligt og nyttiget, at der i forbindelse med DRIVE-
programmet igangsættes forskning i variable hastighedsbegrænsende
anordninger, der styres af hastighedsgrænser, der er begrundet i vejenestilstand og trafikforholdene —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
— »køretøj«: ethvert motorkøretøj af klasse M2,M3,N2eller N3, som
defineret i bilag II til direktiv 70/156/EØF, som er bestemt tilfærdsel på vej, har mindst fire hjul og har en konstruktivt bestemtmaksimumshastighed på over 25 km/h1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 229 af 4. 9. 1991, s. 5.
(2) EFT nr. C 13 af 20. 1. 1992, s. 505, og EFT nr. 67 af 16. 3. 1992.
(3) EFT nr. C 40 af 17. 2. 1992, s. 54.
(4) Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlems-
staternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og
påhængskøretøjer dertil (EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1), senest ændret
ved direktiv 87/403/EØF (EFT nr. L 220 af 8. 8. 1987, s. 44).▼M1
▼M1
— »hastighedsbegrænsende anordning«: en hastighedsbegrænser til
brug i forbindelse med et køretøj, der er omfattet af dette direktivsanvendelsesområde, som kan typegodkendes som separat teknisk
enhed i den i direktiv 70/156/EØF anvendte betydning. Indbyggede
systemer til begrænsning af den maksimale hastighed, der frabegyndelsen er en del af køretøjet, skal opfylde samme krav somhastighedsbegrænsende anordninger.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte:
— EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj
eller nægte eller forbyde salg, indregistrering, ibrugtagning ellerbenyttelse af et køretøj af grunde, der vedrører dets udstyrelse medhastighedsbegrænsende anordninger
— EØF-typegodkendelse som teknisk enhed eller national typegodken-
delse af en hastighedsbegrænsende anordning eller forbyde salg,ibrugtagning eller anvendelse af en hastighedsbegrænsende anord-
ning
hvis forskrifterne i bilagene til dette direktiv er overholdt.
Artikel 3
Ændringer, som kræves for at tilpasse bilagene til dette direktiv til den
tekniske udvikling, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 13 i
direktiv 70/156/EØF.
Artikel 4
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar1993. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere
regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 5
Fra 1. januar 1994:
— må medlemsstaterne ikke længere udstede det dokument, som er
nævnt i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 70/156/EØF, for entype køretøj, hvis hastighedsbegrænsende anordning ikke opfylderbestemmelserne i nærværende direktiv
— kan medlemsstaterne nægte at meddele national typegodkendelse
for en type køretøj, hvis hastighedsbegrænsende anordning ikke
opfylder bestemmelserne i nærværende direktiv.
Fra 1. oktober 1994 kan medlemsstaterne forbyde første ibrugtagning
af køretøjer, hvis hastighedsbegrænsende anordninger ikke er i overens-stemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 3
▼B
▼B
BILAG I
1. ANVENDELSESOMRÅDE
1.1. Dette direktiv gælder for hastighedsbegrænsende anordninger, der er
EØF-typegodkendt som separate tekniske enheder til motorkøretøjer,
samt installering i de i artikel 1 beskrevne motorkøretøjer af disse
godkendte anordninger eller lignende hastighedsbegrænsende systemer,
der opfylder forskrifterne i bilagene til dette direktiv.
Motorkøretøjer med en konstruktivt bestemt maksimumshastighed, som
er lavere end den hastighed, der er normeret i Rådets direktiv 92/6/EØF
af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegræn-
sende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (1),
behøver ikke at blive udstyret med hastighedsbegrænsende anordninger
eller systemer.
►M1 Direktivets formål er at begrænse den maksimale vejhastighed
for tunge transport- og passagerkøretøjer af klasse N2og N3samt
personbefordringskøretøjer af klasse M2og M3til en bestemt værdi. ◄
Dette opnås ved hjælp af en hastighedsbegrænsende anordning eller et
hastighedsbegrænsende system, hvis vigtigste funktion er at kontrollere
brændstoftilførslen til motoren.
2. DEFINITIONER
2.1. I dette direktiv forstås ved:
2.2. »Hastighedsgrænse V«, køretøjets maksimale hastighed, således at dets
konstruktion eller udstyr hindrer reaktion ved aktivering af fartregula-
toren.
2.3. »Normeret hastighed (V norm)«, den gennemsnitshastighed, køretøjet er
beregnet til under stabile forhold.
2.4. »Konstant hastighed (V kons)«, køretøjets hastighed under de i bilag III,
punkt 1.1.4.2.3., beskrevne forhold.
2.5. »Hastighedsbegrænsende anordning«, en anordning, hvis vigtigste
funktion er at kontrollere brændstoftilførslen til motoren for at begrænse
køretøjets hastighed til den fastsatte værdi.
2.6. »Masse i ubelastet stand«, masse af køretøjet i køreklar stand, inklusive
kølervæske, smøremidler, brændstof, værktøj og eventuelt reservehjul.
2.7. »Køretøjstype«, køretøjer, der ikke adskiller sig fra hinanden på
følgende væsentlige punkter:
2.7.1. — eventuelle hastighedsbegrænsende systemers eller hastighedsbe-
grænsende anordningers mærke og type
2.7.2. — det hastighedsområde, begrænsningen kan fastsættes til inden for det
afprøvede køretøjs hastighedsområde
2.7.3. — forholdet mellem maksimal motoreffekt og masse i ubelastet stand
skal være mindre end eller lig med det afprøvede køretøjs
2.7.4. — forholdet mellem den højste motorhastighed og køretøjets hastighed
i højeste gear skal være mindre end det afprøvede køretøjs.
2.8. »Type hastighedsbegrænsende anordning«, hastighedsbegrænsende
anordninger, der ikke adskiller sig fra hinanden på følgende væsentlige
punkter:
— anordningens mærke og type
— den række hastighedsværdier, anordningen kan indstilles til— metode, hvormed brændstoftilførslen til motoren kontrolleres.
3. ANSØGNING OM EØF-TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ
3.1. Ansøgningen om typegodkendelse af et køretøj, for så vidt angår hastig-
hedsbegrænsning, indgives af køretøjets fabrikant eller dennes
repræsentant.
3.2. Ansøgningen ledsages af følgende dokumenter i tre eksemplarer og af
følgende oplysninger:1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 57 af 2. 3. 1982, s. 27.
▼B
3.2.1. en detaljeret beskrivelse af køretøjstypen og de dele af den, som har
betydning for hastighedsbegrænsning, herunder de i bilag II, tillæg 1,
nævnte enkeltheder og dokumenter;
3.2.2. et køretøj, som er repræsentativt for den type, der skal godkendes,
stilles til rådighed for den tekniske tjeneste, som udfører godkendelses-
afprøvningerne;
3.2.3. et køretøj, der ikke indeholder alle de komponenter, som er normale for
denne type, kan modtages til afprøvning, forudsat ansøgeren over for de
kompetente myndigheder kan godtgøre, at disse komponenters fravær
ikke har nogen betydning for afprøvningens resultater, for så vidt dette
direktivs forskrifter angår.
3.3. Inden EØF-typegodkendelse gives, påser den kompetente myndighed, at
der findes tilfredsstillende systemer til effektiv kontrol med produktio-
nens overensstemmelse med den godkendte type.
4. EØF-TYPEGODKENDELSE
4.1. Opfylder det køretøj, der fremstilles med henblik på godkendelse i
henhold til dette direktiv, kravene i punkt 7, godkendes den pågældende
køretøjstype.
Godkendelse, udstedelse af tillæg eller nægtelse af godkendelse i
henhold til dette direktiv meddeles medlemsstaterne på en formular,
som svarer til modellen i bilag II, tillæg 2, til dette direktiv.
4.2. Hver godkendt type får et godkendelsesnummer. Den samme medlems-
stat kan ikke benytte det samme nummer til en anden køretøjstype.
5. ANSØGNING OM EØF-TYPEGODKENDELSE SOM TEKNISK
ENHED AF EN HASTIGHEDSBEGRÆNSENDE ANORDNING
5.1. Ansøgning om at få en hastighedsbegrænsende anordning EØF-type-
godkendt som teknisk enhed indgives af den hastighedsbegrænsende
anordnings fabrikant eller dennes repræsentant.
5.2. Ansøgningen for hver enkelt type hastighedsbegrænsende anordning
skal ledsages af følgende:
5.2.1. en beskrivelse i tre eksemplarer af den hastighedsbegrænsende anord-
nings tekniske specifikationer og af fremgangsmåden ved dens
installering i den eller de køretøjstyper, den er bestemt til;
5.2.2. fem eksemplarer af den pågældende type hastighedsbegrænsende anord-
ning; disse eksemplarer skal være tydeligt mærket med ansøgerens
fabriks- eller handelsmærke samt typeangivelse på en sådan måde, at
mærkningen ikke kan slettes;
5.2.3. et køretøj eller en motor (hvis afprøvningen skal foregå på en prøve-
bænk), som er udstyret med den hastighedsbegrænsende anordning, der
skal typegodkendes, udvalgt af ansøgeren i forståelse med den tekniske
tjeneste, som foretager afprøvningen.
5.3. Inden typegodkendelse gives, påser den kompetente myndighed, at der
findes tilfredsstillende systemer til effektiv kontrol med produktionens
overensstemmelse med den godkendte type.
6. GODKENDELSE
6.1. Opfylder den hastighedsbegrænsende anordning, der fremstilles med
henblik på godkendelse i henhold til dette direktiv, kravene i punkt 7,
godkendes den pågældende type hastighedsbegrænsende anordning.
6.2. Hver typegodkendt hastighedsbegrænsende anordning får et godkendel-
sesnummer. Dette nummers to første cifre (00 for direktivet i dets
oprindelige form) angiver det antal ændringer, herunder de seneste
tekniske ændringer, direktivet har været genstand for på godkendelses-
tidspunktet. Den samme medlemsstat kan ikke benytte det samme
nummer til en anden type hastighedsbegrænsende anordning.
6.3. Godkendelse, udstedelse af tillæg eller nægtelse af godkendelse for en
type hastighedsbegrænsende anordning i henhold til dette direktiv
meddeles medlemsstaterne på en formular, som svarer til modellen i
bilag II, tillæg 4, til dette direktiv.
6.4. På enhver hastighedsbegrænsende anordning, som er i overensstem-
melse med en i henhold til dette direktiv godkendt type, anbringes et
internationalt godkendelsesmærke på et synligt og lettilgængeligt sted.
Dette mærke består af følgende:1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 5
▼B
6.4.1. et rektangel, hvori er anbragt bogstavet »e« efterfulgt af kendingsbog-
stav(er) eller -nummer for det land, der har foretaget godkendelsen, og
6.4.2. godkendelsesnummeret fra EØF-typegodkendelsesattesten (jf. bilag II,
tillæg 4), anbragt i nærheden af godkendelsesmærkets rektangel.
6.5. Godkendelsesmærket skal være letlæseligt og må ikke kunne fjernes.6.6. Et eksempel på godkendelsesmærkets udformning findes i bilag II,
tillæg 6, til dette direktiv.
7. FORSKRIFTER7.1. Almindelige forskrifter
7.1.1. Hastighedsbegrænsningen skal foregå således, at køretøjet ved normal
brug, trods de vibrationer, det måtte blive udsat for, opfylder dette
direktivs bestemmelser. Den hastighedsbegrænsende anordning skal
være således udformet, konstrueret og monteret, at et køretøj, som er
udstyret med den, opfylder dette direktivs bestemmelser ved normal
brug.
7.1.2. Den hastighedsbegrænsende anordning skal navnlig være således
udformet, konstrueret og monteret, at den er modstandsdygtig over for
korrosion og ældning og ikke kan ændres ved uautoriseret indgreb.
7.1.2.1. Hastighedsgrænsen for køretøjer, som er i brug, må under ingen
omstændigheder kunne forøges eller ophæves midlertidigt eller varigt.
At dette ikke er muligt, godtgøres over for den tekniske tjeneste ved
hjælp af dokumentationsmateriale, som indeholder en analyse af de fejl-
forløb, systemet som sådant skal undersøges for.
Analysen skal tage hensyn til systemets forskellige tilstandsmuligheder
og vise, hvorledes indgangs- eller udgangstilstanden påvirker funkti-
onen, og hvorledes disse ændringer kan opstå ved fejl eller ulovlige
ændringer, samt mulighederne for deres forekomst. Analyseniveauet er
altid den første fejl.
7.1.2.2. Den hastighedsbegrænsende virkning, den hastighedsbegrænsende
anordning og de hertil krævede forbindelser, dog ikke forbindelser,
som er nødvendige for køretøjets drift, skal ved hjælp af plombering
og/eller ved at kræve specialværktøj være beskyttet mod uautoriserede
justeringer eller energiafbrydelser.
7.1.3. Den hastighedsbegrænsende virkning og den hastighedsbegrænsende
anordning må ikke aktivere køretøjets driftsbremsesystem. Permanent
bremse (f.eks. en decelerator) må kun findes, hvis den først virker, når
den hastighedsbegrænsende anordning eller den hastighedsbegrænsende
virkning har begrænset brændstoftilførslen til det mindst mulige.
7.1.4. Den hastighedsbegrænsende virkning eller den hastighedsbegrænsende
anordning må ikke påvirke køretøjets vejhastighed, hvis fartregulatoren
tages i anvendelse, når køretøjet kører med normeret hastighed.
7.1.5. Den hastighedsbegrænsende virkning eller den hastighedsbegrænsende
anordning skal tillade normal fartregulering i forbindelse med gear-
skifte.
7.1.6. Funktionsfejl eller ulovlige ændringer må ikke medføre, at motoref-
fekten øges mere, end fartregulatorens stilling kræver.
7.1.7. Kan mere end en fartregulator betjenes fra førersædet, skal den hastig-
hedsbegrænsende virkning kunne opnås, uanset hvilken af disse
regulatorer der benyttes.
7.1.8. Den hastighedsbegrænsende virkning eller den hastighedsbegrænsende
anordning skal fungere tilfredsstillende i sit elektromagnetiske miljø
uden uacceptable elektromagnetiske forstyrrelser.
7.1.9. Når køretøjet er i gang, skal der være energitilførsel til alle kompo-
nenter, som er nødvendige for, at hastighedsbegrænsningen eller den
hastighedsbegrænsende anordning kan fungere tilfredsstillende.
7.2. Særlige forskrifter
7.2.1. For de forskellige motorkøretøjsklasser fastsættes hastighedsgrænsen V
i overensstemmelse med direktiv 92/6/EØF.
7.2.2. Denne hastighedsbegrænsning kan opnås ved enten at udstyre motorkø-
retøjet med en EØF-typegodkendt hastighedsbegrænsende anordning
eller med et lignende system, som har samme hastighedsbegrænsende
virkning.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 6
▼B
7.2.3. Den normerede hastighed angives på en plade på et synligt sted i køre-
tøjets førerrum.
8. PRØVER
Hastighedsbegrænsningsprøver for køretøjer eller hastighedsbegræn-
sende anordninger, som fremstilles med henblik på EØF-
typegodkendelse, samt den forlangte begrænsningsevne, beskrives i
bilag III til dette direktiv.
På fabrikantens anmodning kan køretøjer, hvis beregnede, ubegrænsede
maksimalhastighed ikke overstiger disse køretøjers normerede
hastighed, med godkendelsesmyndighedernes billigelse fritages for
prøverne i bilag III, forudsat dette direktivs forskrifter er opfyldt.
9. ÆNDRING AF KØRETØJSTYPEN ELLER DEN HASTIGHEDSBE-
GRÆNSENDE ANORDNING OG UDSTEDELSE AF TILLÆG TIL
EØF-TYPEGODKENDELSEN
9.1. Enhver ændring af køretøjstypen eller den pågældende type hastigheds-
begrænsende anordning anmeldes til den myndighed, som har godkendt
køretøjstypen. Denne myndighed kan:
9.1.1. mene, at de foretagne ændringer næppe får nogen afgørende uønsket
virkning, og at køretøjet eller den hastighedsbegrænsende anordning
under alle omstændigheder opfylder forskrifterne, eller
9.1.2. forlange endnu en afprøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som
udfører afprøvningerne.
9.2. Bekræftelse eller nægtelse af godkendelsen meddeles med angivelse af
den pågældende ændring medlemsstaterne efter proceduren i punkt 4.1.
9.3. Ved udstedelse af tillæg til en godkendelse giver de kompetente
myndigheder hver enkelt meddelelsesformular i forbindelse med tillæg
et løbenummer.
10. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE MED DEN
GODKENDTE TYPE
10.1. Køretøjer eller hastighedsbegrænsende anordninger, som godkendes i
henhold til dette direktiv, skal produceres, så de er i overensstemmelse
med den godkendte type og opfylder forskrifterne i punkt 7.
10.2. Det efterprøves ved passende produktionskontrol, at forskrifterne i
punkt 10.1 er opfyldt.
10.3. Godkendelsens indehaver skal navnlig:10.3.1. sikre, at der findes procedurer, hvorefter køretøjernes eller de hastig-
hedsbegrænsende anordningers kvalitet kan kontrolleres effektivt
10.3.2. have adgang til det udstyr, som er nødvendigt for at kunne kontrollere
overensstemmelsen med de godkendte typer
10.3.3. sikre, at afprøvningsresultaterne registreres, og at de dertil knyttede
dokumenter står til rådighed i et nærmere bestemt tidsrum, der fast-
sættes efter overenskomst med de kompetente myndigheder
10.3.4. analysere resultaterne af hver type afprøvning for at kontrollere og sikre
overensstemmelse af køretøjets eller den hastighedsbegrænsende anord-
ningens specifikationer, idet der dog tages hensyn til tilladelige
variationer i industriproduktionen.
10.3.5. sikre, at hver type køretøj eller hastighedsbegrænsende anordning
underkastes tilstrækkelig kontrol og tilstrækkelige afprøvninger efter
procedurer, som er godkendt af de kompetente myndigheder
10.3.6. sikre, at alle stikprøveserier eller prøvestykker, som tyder på manglende
overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere
prøveudtagning og yderligere afprøvninger. Der træffes alle nødvendige
forholdsregler for at genoprette produktionens overensstemmelse med
den godkendte type.
10.4. De kompetente myndigheder, som har foretaget typegodkendelsen, kan
på et hvilket som helst tidspunkt kontrollere de overensstemmelseskon-
trolmetoder, som benyttes i de enkelte produktionsenheder.
10.4.1. Ved hver inspektion skal inspektøren have forelagt produktions- og
prøverapporterne.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 7
▼B
10.4.2. Inspektøren kan udvælge vilkårlige prøver, som skal afprøves på fabri-
kantens laboratorium. Det minimale antal prøver kan være afhængigt af
resultatet af fabrikantens egen kontrol.
10.4.3. Forekommer kvalitetsniveauet utilfredsstillende, eller er det nødvendigt
at kontrollere gyldigheden af prøver, der er udført i henhold til punkt
10.4.2, udtager inspektøren prøver, som sendes til den tekniske tjeneste,
der har udført godkendelsesafprøvningerne.
10.4.4. De kompetente myndigheder kan udføre alle de i dette direktiv fore-
skrevne prøver. De kompetente myndigheder tillader normalt en
inspektion hvert andet år. Giver en af disse inspektioner utilfredsstil-
lende resultater, sikrer de kompetente myndigheder, at der tages alle
nødvendige forholdsregler for hurtigst muligt at genoprette produktio-
nens overensstemmelse med den godkendte type.
11. SANKTIONER FOR MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE I
PRODUKTIONEN
11.1. En godkendelse af en køretøjstype eller en type hastighedsbegrænsende
anordning i henhold til dette direktiv kan tilbagekaldes, hvis forskrif-
terne i punkt 7 ikke er overholdt.
11.2. Tilbagekalder en medlemsstat en EØF-typegodkendelse, underretter den
straks de øvrige medlemsstater herom ved hjælp af et eksemplar af den
EØF-typegodkendelsesattest, som er gengivet i bilag II, tillæg 2 eller 4.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 8
▼B
BILAG II
Tillæg 1
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 9
▼B
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 10
▼B
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 11
▼B
Tillæg 2
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 12
▼B
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 13
▼B
Tillæg 3
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 14
▼B
Tillæg 4
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 15
▼B
1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 16
▼B
Tillæg 5
Eksempel på et EØF-typegodkendelsesmærke for en teknisk enhed
Anbragt på en hastighedsbegrænsende anordning viser dette typegodkendelses-
mærke, at den pågældende tekniske enhed er blevet godkendt i Frankrig (e2)
under godkendelsesnummeret 001241 i henhold til dette direktiv. De to første
cifre angiver, at den hastighedsbegrænsende anordning er blevet godkendt i
henhold til direktivet i dets oprindelige form.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 17
▼B
BILAG III
AFPRØVNINGER OG PRÆSTATIONER
1. AFPRØVNING AF EN HASTIGHEDSBEGRÆNSENDE ANORD-
NING
Efter ansøgerens anmodning udføres afprøvningerne i overensstem-
melse med enten 1.1, 1.2 eller 1.3.
1.1. Opmåling af prøvebanen
1.1.1. Forberedelse af køretøjet
1.1.1.1. Et køretøj, som er repræsentativt for den køretøjstype, der skal
godkendes, eller en anordning, som er repræsentativ for den pågæl-
dende type hastighedsbegrænsende anordning, fremstilles for den
tekniske tjeneste.
1.1.1.2. Prøvekøretøjets motorindstilling, navnlig brændstofsystemet (kabu-
rator eller indsprøjtningssystem) skal være i overensstemmelse med
fabrikantens angivelser.
1.1.1.3. Dækmontering og dæktryk skal være i overensstemmelse med fabri-
kantens angivelser.
1.1.1.4. Køretøjets masse skal være den af fabrikanten angivne masse i ubela-
stet stand.
1.1.2. Prøvebanens egenskaber
1.1.2.1. Prøvebanen skal muliggøre konstant hastighed og være fri for ujævne
steder. Stigninger må ikke være over 2 % og, når der ses bort fra
camber-virkninger, ikke variere mere end 1 %.
1.1.2.2. Prøvebanen skal være fri for vand, sne og is.
1.1.3. Vejrforhold
1.1.3.1. Den gennemsnitlige vindhastighed målt i mindst 1 m højde over
jorden må højst være 6 m/s med vindstød på ikke over 10 m/s.
1.1.4. Acceleration — afprøvningsmetode
1.1.4.1. Et køretøj, der bevæger sig med en hastighed på 10 km/h under den
fastsatte hastighed, accelereres så meget som muligt med fuld anven-
delse af fartregulatoren.
Dette vedvarer mindst 30 sekunder, efter at køretøjet har opnået
konstant hastighed. Køretøjets øjeblikkelige hastighed registreres
under prøven, så der kan opstilles en kurve over hastighed kontra
tid, samt når den hastighedsbegrænsende funktion eller den hastig-
hedsbegrænsende anordning tages i brug. Hastighedsmålingens
nøjagtighed skal være ± 1 %. Tidsmålingens nøjagtighed skal ligge
inden for 0,1 s.
1.1.4.2. K r i t e r i e r f o r g o d t a g e l s e a f a c c e l e r a t i o n s p r ø v e n
Prøven anses for tilfredsstillende, hvis følgende betingelser opfyldes:
1.1.4.2.1. Køretøjets konstante hastighed (Vkons) skal være lig med eller
mindre end den fastsatte hastighed (Vnorm). Dog kan en tolerance
på 5 % af Vnorm eller 5 km/h accepteres, idet den største af disse
værdier benyttes.
1.1.4.2.2. Korttidsreaktion (se figur 2 i tillægget).
Når den konstante hastighed er opnået første gang:
a) må den maksimale hastighed ikke være mere end 5 % højere end
den konstante hastighed
b) må hastighedsgraden ikke være over 0,5 m/s2, når den måles i et
tidsrum på over 0,1 s
c) skal de konstante hastighedsforhold, som er angivet i 1.1.4.2.3,
være til stede inden 10 s efter, at den konstante hastighed Vkons
er opnået første gang.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 18
▼B
1.1.4.2.3. Konstant hastighed (se figur 2 i tillægget).
Når konstant hastighed er opnået:
a) må hastigheden ikke variere med mere end 4 % af den konstante
hastighed Vkons eller 2 km/h, idet den største af disse værdier
benyttes
b) må hastighedsgraden ikke overstige 0,2 m/s2, når den måles i et
tidsrum på over 0,1 s
c) er den konstante hastighed (Vkons) den gennemsnitlige hastighed,
der beregnes under en mindsteperiode på 20 s, der begynder 10 s
efter, at den konstante hastighed er opnået.
1.1.4.2.4. Accelerationsprøver udføres og godtagelseskriterierne kontrolleres for
hvert gearreduktionsforhold, som medfører, at hastighedsgrænsen
overskrides.
1.1.5. Afprøvningsmetode ved konstant hastighed
1.1.5.1. Køretøjet accelererer med fuld acceleration til konstant hastighed og
kører uden ændring af denne hastighed mindst 400 m på prøvebanen.
Målingen af køretøjets gennemsnitshastighed gentages derefter på
samme prøvebane efter samme procedure, men med kørsel i modsat
retning.
Den ved afprøvningen påviste konstante hastighed er middelværdien
af de to gennemsnitshastigheder, som er målt ved fremad- og tilbage-
kørsel på prøvebanen. Hele prøven, herunder beregningen af den
konstante hastighed, udføres fem gange. Hastighedsmålingerne
udføres med en nøjagtighed på ± 1 %, tidsmålingerne med en nøjag-
tighed på 0,1 s.
1.1.5.2. Godtagelseskriterier for afprøvning af konstant hastighed
Prøverne anses for tilfredsstillende, hvis følgende kriterier opfyldes:
1.1.5.2.1. Ingen af de opnåede konstante hastigheder Vkons på overstige den
fastsatte hastighed Vnorm. Dog kan en tolerance på 5 % af Vnorm-
værdien eller 5 km/h accepteres, idet den største af disse værdier
benyttes.
1.1.5.2.2. Forskellen mellem de største konstante hastigheder, som opnås under
prøven, må ikke være over 3 km/h.
1.1.5.2.3. Afprøvninger af den konstante hastighed udføres og godtagelseskrite-
rierne kontrolleres for hvert gearreduktionsforhold, som teoretisk
medfører, at hastighedsgrænsen overskrides.
1.2. Afprøvninger ved hjælp af chassisdynamometer
1.2.1. Chassisdynamometerets karakteristika
Chassisdynamometeret skal gengive den til køretøjets masse svarende
enerti med en nøjagtighed på ± 10 %. Køretøjets hastighed måles med
en nøjagtighed på ± 1 %. Tiden måles med en nøjagtighed på 0,1 s.
1.2.2. Accelerationsprøvningsmetode
1.2.2.1. Den kraft, som absorberes af chassisdynamometerets bremse under
prøven, sættes til at svare til køretøjets modstand mod bevægelse
ved de afprøvede hastigheder. Denne kraft kan findes ved beregning
og fastslås med en nøjagtighed på ± 10 %. På ansøgerens anmodning
og med de kompetente myndigheders godkendelse kan den absorbe-
rede kraft sættes til 0,4 Pmax (Pmax er den maksimale motoreffekt).
Køretøjet, der bevæger sig med en hastighed på 10 km/h under sin
hastighedsgrænse, accelereres til motorens maksimale ydelse med
fuld anvendelse af hastighedsregulatoren. Dette vedvarer mindst 20
sekunder, efter at køretøjets hastighed er blevet konstant. Køretøjets
øjeblikkelige hastighed registreres under prøven, så der kan opstilles
en kurve over hastighed kontra tid, mens den hastighedsbegrænsende
anordning tages i brug.
1.2.2.2. G o d t a g e l s e s k r i t e r i e r f o r a c c e l e r a t i o n s p r ø v e n
Prøven anses for tilfredsstillende, hvis følgende betingelser opfyldes:
1.2.2.2.1. Køretøjets konstante hastighed Vkons skal være lig med eller mindre
end den fastsatte hastighed Vnorm. Dog kan en tolerance på 5 % af
Vnorm-værdien eller 5 km/h accepteres, idet den største af disse to
værdier benyttes.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 19
▼B
1.2.2.2.2. Korttidsreaktion (se figur 2 i tillægget). Når den konstante hastighed
er opnået:
a) må den maksimale hastighed ikke overstige den konstante
hastighed Vkons med mere end 5 %
b) må hastighedsændringsgraden ikke overstige 0,5 m/s2, når den
måles i et tidsrum på over 0,1 s
c) skal de i 1.2.2.2.3 angivne konstante hastighedsforhold opnås
inden for 10 s efter at den konstante hastighed Vkons er blevet
opnået.
1.2.2.2.3. Konstant hastighed (se figur 2 i tillægget)
Når konstant hastighed er opnået:
a) må hastigheden ikke variere med mere end 4 % af den konstante
hastighed Vkons eller 2 km/h, idet den største af disse to værdier
benyttes
b) må hastighedsændringsgraden ikke overstige 0,2 m/s2, når den
måles i et tidsrum, som er større end 0,1 s.
1.2.2.2.4. Accelerationsprøverne udføres og godtagelseskriterierne kontrolleres
for hvert gearreduktionsforhold, som i teorien medfører, at hastigheds-
grænsen overskrides.
1.2.3. Afprøvningsmetode for jævn hastighed
1.2.3.1. Køretøjet anbringes på chassisdynamometeret. Følgende godtagelses-
kriterier skal opfyldes af chassisdynamometeret med hensyn til
absorberet kraft, som varierer gradvis fra den maksimale kraft Pmax
til en værdi svarende til 0,2 Pmax. Køretøjets hastighed registreres
inden for hele det ovenfor angivne kraftområde. Køretøjets maksimale
hastighed bestemmes inden for dette område. Prøven og registreringen
foretages fem gange.
1.2.3.2. G o d t a g e l s e s k r i t e r i e r f o r a f p r øvning af jævn hastighed
Prøverne anses for tilfredsstillende, hvis følgende betingelser
opfyldes:
1.2.3.2.1. Ingen af de opnåede konstante hastigheder Vkons må overskride den
fastsatte hastighed Vnorm. Dog kan en tolerance på 5 % af Vnorm-
værdien eller 5 km/h accepteres, idet den største af disse to værdier
benyttes.
1.2.3.2.2. Afstanden mellem de største konstante hastigheder, som opnås under
prøven, må ikke overstige 3 km/h.
1.2.3.2.3. Afprøvninger af jævn hastighed udføres og godkendelseskriterierne
kontrolleres for hvert gearreduktionsforhold, som i teorien medfører,
at hastighedsgrænsen overskrides.
1.3. Afprøvning på prøvebænk
Denne afprøvningsprocedure kan kun benyttes, når ansøgeren over for
den tekniske tjeneste kan godtgøre, at denne metode har samme
gyldighed som måling på en prøvebane.
2. HOLDBARHEDSPRØVE
Den hastighedsbegrænsende anordning underkastes en holdbarheds-
prøve efter nedenstående procedure. Dog kan den udelades, hvis
ansøgeren godtgør dens modstandsdygtighed over for disse påvirk-
ninger.
2.1. Anordningen gennemgår på en prøvebænk en cyclus, som simulerer
den stilling og bevægelse, anordningen udsættes for i køretøjet.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 20
▼B
2.2. En funktionscyclus opretholdes ved hjælp af et kontrolsystem, som
leveres af fabrikanten. Diagrammet over denne cyclus er gengivet
nedenfor:
t0—t1—t2—t3—t4—t5—t6—t7: operationens varighed Tid
t1−t2= 2 sekunder
t3−t4= 1 sekund
t5−t6= 2 sekunder
t7−t8= 1 sekund
Der opstilles herefter fem konditioneringer. Prøverne på den type
hastighedsbegrænsende anordning (HBA), der fremstilles til godken-
delse, underkastes derefter disse konditioneringer efter følgende
skema:
1. HBA 2. HBA 3. HBA 4. HBA
Konditionering 1 x
Konditionering 2 x
Konditionering 3 x
Konditionering 4 xKonditionering 5 x
2.2.1. Konditionering 1: Afprøvninger ved omgivelsernes temperatur (293 K
± 2 K) antal cykluser: 50 000.
2.2.2. Konditionering 2: Afprøvninger ved høje temperaturer.
2.2.2.1. E l e k t r o n i s k e k o m ponenter
Komponenterne underkastes cykluser i et klimarum. En temperatur på
338 K ± 5 K opretholdes under hele operationen. Antal cykluser:
12 500.
2.2.2.2. M e k a n i s k e k o m ponenter
Komponenterne underkastes cykluser i et klimarum. En temperatur på
373 K ± 5 K opretholdes under hele operationen. Antal cykluser:
12 500.
2.2.3. Konditionering 3: Afprøvninger ved lav temperatur.
I det klimarum, som benyttes til konditionering 2, opretholdes en
temperatur på 253 K ± 5 K under hele operationen. Antal cykluser:
12 500.
2.2.4. Konditionering 4: afprøvninger i saltholdig atmosfære. Kun kompo-
nenter, der udsættes for vejmiljø, afprøves.
Anordningen underkastes cykluser i et rum med saltholdig atmosfære.
Natriumchloridkoncentrationen skal være på 5 % og klimarummets
indre temperatur på 308 K ± 2 K. Antal cykluser: 12 500.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 21
▼B
2.2.5. Konditionering 5: vibrationsprøve.
2.2.5.1. Den hastighedsbegrænsende anordning monteres på en måde, der
svarer til dens montering i køretøjet.
2.2.5.2. Anordningen udsættes for sinussvingninger i alle tre planer. Logarit-
mekurven er en oktav pr. minut.
2.2.5.2.1. Første prøve: frekvensområde 10-24 Hz, amplitude ± 2 mm.
2.2.5.2.2. Anden prøve: frekvensområde 24-1 000 Hz. For tekniske enheder på
chassis og førerhus er indgangen 2,5 g. For tekniske enheder på
motoren er indgangen 5 g.
2.3. Godtagelseskriterier for holdbarhedsprøven.2.3.1. Ved holdbarhedsprøvens afslutning må der ikke kunne påvises
ændringer af anordningens ydelse med hensyn til den normerede
hastighed.
2.3.2. Hvis anordningen bryder sammen under en af holdbarhedsprøverne,
kan en anden anordning imidlertid gennemgå den pågældende prøve
på fabrikantens anmodning.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 22
▼B
Tillæg
1. ASYMPTOTISK KURVE
Figur 1
I dette tilfælde er Vnorm = Vmax. Kun betingelsen for maksimal hastighed skal
opfyldes.
2. SVINGNINGSKURVE
Figur 2
Vmax er den maksimale hastighed, som køretøjet opnår inden for reaktionskur-
vens første halvdel.
Vkons er køretøjets konstante hastighed. Den svarer til gennemsnitshastigheden
beregnet i en mindsteperiode på 20 s, der begynder 10 s efter, at den konstante
hastighed er opnået.1992L0024 — DA — 17.02.2004 — 001.001 — 23