1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 93/22/EØF
af 10. maj 1993
om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer
(EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995 L168 7 18.7.1995
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/22/EØF
af 10. maj 1993
om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:Dette direktiv er et vigtigt instrument i gennemførelsen af det indre
marked, som fastsat i Den Europæiske Fælles Akt og i henhold tiltidsplanen i Kommissionens Hvidbog, både med hensyn til fri etable-ringsret og fri udveksling af tjenesteydelser for investeringsselskaber;
med henblik på at beskytte investorerne og sikre det finansielle systems
stabilitet er udøvelsen af den form for investeringsservice, som eromfattet af dette direktiv, betinget af, at investeringsselskabets hjemlandhar meddelt tilladelse hertil;
formålet er at opnå det mindstemål af harmonisering, som er nødvendigt
og tilstrækkeligt for at sikre en gensidig anerkendelse af tilladelser ogtilsynsordninger, der åbner mulighed for meddelelse af en enkelt tilla-delse gældende i hele Fællesskabet og for anvendelse af princippet omhjemlandstilsyn; i medfør af den gensidige anerkendelse kan investe-ringsselskaber, der har fået tilladelse i deres hjemland, præstere en ellerflere af de tjenesteydelser, som de har tilladelse til, og som er omfattetaf dette direktiv, i hele Fællesskabet ved at oprette en filial eller ved atpræstere tjenesteydelser;
principperne om gensidig anerkendelse og hjemlandstilsyn forudsætter,
at de kompetente myndigheder i hver medlemsstat undlader at meddeletilladelse eller inddrager denne i de tilfælde, hvor det af sådanne forholdsom driftsplanen, den geografiske placering eller de faktiske transakti-oner klart fremgår, at det pågældende investeringsselskab udelukkendehar valgt denne medlemsstats retssystem for at unddrage sig de stren-gere bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor det agter atdrive eller allerede driver størstedelen af sin virksomhed; med henblikpå anvendelsen af dette direktiv bør et investeringsselskab, som er enjuridisk person, anses for at have tilladelse i den medlemsstat, hvor dethar sit vedtægtsmæssige hjemsted; et investeringsselskab, der ikke er enjuridisk person, skal have tilladelse i den medlemsstat, hvor dets hoved-kontor ligger; medlemsstaterne skal i øvrigt kræve, at et investeringssel-skabs hovedkontor altid skal ligge i den medlemsstat, som er investe-ringsselskabets hjemland, og hvor investeringsselskabet faktisk udøversin virksomhed;
for at beskytte investorernes interesser skal navnlig den interne kontrol i
investeringsselskabet sikres ved, at ledelsen varetages af to personer ifællesskab, eller, hvis dette ikke kræves ifølge direktivet, ved andreordninger, der sikrer et tilsvarende resultat;
for at sikre lige konkurrencevilkår er det nødvendigt, at investeringssel-
skaber, der ikke er kreditinstitutter, får samme mulighed for at oprettefilialer og præstere tjenesteydelser på tværs af landegrænserne som deinstitutter, der er omfattet af Rådets andet direktiv 89/646/EØF af 15.
(1) EFT nr. C43 af 22. 2. 1989, s. 7; EFT nr. C42 af 22. 2. 1990, s. 7.
(2) EFT nr. C304 af 4. 12. 1989, s. 39; EFT nr. C115 af 26. 4. 1993.
(3) EFT nr. C298 af 27. 11. 1989, s. 6.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 3
▼B
december 1989 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage
og udøve virksomhed som kreditinstitut(1);
ved udførelsen af valutatransaktioner på kontant basis eller på termin
kan et investeringsselskab kun påberåbe sig dette direktiv, hvis depågældende transaktioner ydes som led i investeringsservice; følgeligvil anvendelsen af en filial udelukkende med henblik på at foretagevalutatransaktioner være en omgåelse af dette direktiv;
et investeringsselskab, der har fået tilladelse i sit hjemland, kan udøve
virksomhed i hele Fællesskabet på den måde, det finder passende; detkan med henblik herpå, hvis det finder det nødvendigt, bruge fuldmæg-tige, der modtager og videregiver ordrer for selskabets regning og underdettes hele og fulde ansvar; under disse omstændigheder skal fuldmægt-igenes virksomhed betragtes som selskabets virksomhed; dette direktiver i øvrigt ikke til hinder for, at hjemlandet kan stille særlige krav tilfuldmægtiges status; hvis investeringsselskabet udøver virksomhed påtværs af landegrænserne, behandler værtslandet dem, som om de varselskabet selv; i øvrigt skal dørsalg af værdipapirer ikke være omfattetaf dette direktiv, og de nærmere bestemmelser herfor skal henhøreunder national lovgivning;
ved værdipapirer forstås de kategorier af værdipapirer, der normalt
omsættes på kapitalmarkedet, f.eks. statsobligationer, aktier, omsætte-lige værdipapirer, hvormed aktier kan erhverves ved tegning ellerombytning, aktiebeviser (depositary receipts), obligationer, der udstedessom led i en serie, indekswarrants, og værdipapirer, hvormed sådanneobligationer kan erhverves ved tegning;
ved pengemarkedsinstrumenter forstås de kategorier af instrumenter, der
normalt omsættes på pengemarkedet, f.eks. skatkammerbeviser, indlåns-beviser og commercial papers;
den meget brede definition af værdipapirer og pengemarkedsinstru-
menter, der er lagt til grund i dette direktiv, har kun virkning for dettedirektiv, og den berører således på ingen måde de forskellige definiti-oner af finansielle instrumenter, der er fastsat i national lovgivning ianden forbindelse, herunder især på skatte- og afgiftsområdet; i øvrigtomfatter defintionen af værdipapirer kun omsættelige instrumenter, ogaktier eller værdipapirer, der kan sidestilles med aktier, udstedt afvirksomheder så som »building societies« og »industrial and providentsocieties«, hvortil ejendomsretten i praksis kun kan overdrages, ved atde tilbagekøbes af den virksomhed, der har udstedt dem, er følgelig ikkeomfattet af denne definition;
ved instrumenter, der svarer til futures, skal der forstås kontrakter, som
afregnes kontant på grundlag af udsving i ét af følgende elementer:rentesatsen eller valutakursen, kursen på et af de i bilagets afsnit Bnævnte instrumenter eller et indeks, der gælder for ét af de pågældendeinstrumenter;
modtagelse og formidling af ordrer omfatter i henhold til dette direktiv
det forhold, at to eller flere investorer bringes i forbindelse medhinanden, således at de får mulighed for at foretage en transaktion;
ingen af dette direktivs bestemmelser berører de fællesskabsbestem-
melser, eller hvis sådanne ikke findes, de nationale bestemmelser, dergælder, når de i dette direktiv omhandlede instrumenter udbydes tiloffentligheden; det samme gælder markedsføring og omsætning afsådanne instrumenter;
medlemsstaterne har fortsat det fulde ansvar for iværksættelsen af foran-
staltninger på det pengepolitiske område med forbehold af de foranstalt-ninger, der er nødvendige for at styrke Det Europæiske MonetæreSystem;
forsikringsselskaber, hvis virksomhed er underlagt et passende tilsyn fra
de kompetente tilsynsførende myndigheder, og som er samordnet på
(1) EFT nr. L386 af 30. 12. 1989, s. 1; direktivet er senest ændret ved
direktiv 92/30/EØF (EFT nr. L110 af 28. 4. 1992, s. 52).
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 4
▼B
fællesskabsplan, samt selskaber, der foretager genforsikring og retroces-
sion, bør være undtaget fra direktivet;
selskaber, der ikke præsterer tjenesteydelser over for tredjemand, men
hvis virksomhed udelukkende består i at yde investeringsservice tilderes moderselskab, deres datterselskaber eller et af deres modersel-skabs andre datterselskaber, skal ikke være omfattet af direktivet;
dette direktiv skal omfatte de selskaber, hvis normale virksomhed består
i at yde tredjemand investeringsservice i erhvervsøjemed, og det erderfor hensigtsmæssigt at udelukke enhver person fra anvendelsesom-rådet, hvis erhvervsmæssige virksomhed er af anden art (f.eks. advo-kater, notarer), og som kun lejlighedsvis yder investeringsservice somled i deres normale erhvervsmæssige virksomhed, såfremt denne virk-somhed er omfattet af lovbestemmelser, der ikke udelukker, at der ydeslejlighedsvis investeringsservice; af samme grund bør ligeledes depersoner udelukkes fra anvendelsesområdet, som kun yder investerings-service til producenter eller brugere af råvarer og kun i det omfang, deter nødvendigt for at gennemføre transaktioner med de pågældendevarer, når sådanne transaktioner udgør deres hovederhverv;
virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i at forvalte
en ordning for medarbejderdeltagelse, og som i denne forbindelse ikkeyder investeringsservice til tredjemand, bør ikke være omfattet af dettedirektivs bestemmelser;
centralbanker og andre lignende institutioner samt offentlige instituti-
oner, der har ansvaret for forvaltningen af den offentlige gæld, eller somdeltager heri — dette begreb omfatter gældens placering — børudelukkes fra direktivets anvendelsesområde; denne udelukkelse gælderdog ikke for navnlig virksomheder med offentlig kapital, hvis formål erkommercielt eller forbundet med erhvervelse af kapitalinteresser;
virksomheder eller personer, hvis aktivitet udelukkende består i at
modtage og videregive ordrer til visse medkontrahenter uden at liggeinde med penge eller værdipapirer, der tilhører deres kunder, bør væreudelukket fra direktivets anvendelsesområde; sådanne virksomhedereller personer er derfor ikke omfattet af retten til fri etablering og til friudveksling af tjenesteydelser på de betingelser, der er fastsat i dettedirektiv, idet de således, såfremt de ønsker at udøve virksomhed i enanden medlemsstat, er underlagt de relevante bestemmelser, som ergældende i denne stat;
institutter for kollektiv investering, uanset om de er samordnet på
fællesskabsplan eller ej, samt depositarer og direktører for sådanneinstitutter bør være udelukket fra direktivets anvendelsesområde, i detomfang de er underlagt særlige bestemmelser, som er direkte tilpassetderes virksomhed;
hvis de sammenslutninger, der er oprettet af en medlemsstats pensions-
kasser med henblik på forvaltning af deres midler, kun tager sig afdenne forvaltning og ikke yder investeringsservice til tredjemand, oghvis pensionskasserne selv er under tilsyn af de myndigheder, der ogsåfører tilsyn med forsikringsselskaber, forekommer det ikke nødvendigtat underkaste sådanne sammenslutninger dette direktivs betingelser foradgang til og udøvelse af investeringsservice;
dette direktiv bør ikke gælde for de i den italienske lovgivning omhand-
lede »agenti di cambio«, eftersom de tilhører en kategori, for hvilkender ikke vil blive meddelt nye tilladelser, og deres virksomhed erbegrænset til det nationale område og ikke indebærer nogen risiko forkonkurrenceforvridning;
de rettigheder, som investeringsselskaberne opnår ved dette direktiv, har
ingen indflydelse på den ret, som medlemsstaterne, medlemsstaternescentralbanker og andre lignende nationale institutioner har til at vælgederes medkontrahenter på grundlag af objektive og ikke-diskrimine-rende kriterier;
ansvaret for tilsyn med et investeringsselskabs finansielle soliditet
påhviler herefter de kompetente myndigheder i selskabets hjemland imedfør af Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 5
▼B
investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag(1), hvori
reglerne om markedsrisici samordnes;
hjemlandet kan generelt indføre strengere krav end dem, der er fastsat i
dette direktiv, navnlig med hensyn til betingelserne for meddelelse aftilladelse, tilsyn og reglerne om indberetning og gennemsigtighed;
udøvelsen af aktiviteter, som ikke er dækket af dette direktiv, er
omfattet af Traktatens generelle bestemmelser om fri etablering og friudveksling af tjenesteydelser;
for at beskytte investorerne skal der drages omsorg for, at investors
ejendomsret og andre tilsvarende rettigheder til værdipapirer samt hansrettigheder til de midler, som selskabet får betroet, beskyttes ved, at deholdes ude fra selskabets egne; dette princip forhindrer dog ikkeselskabet i at investere i eget navn til fordel for investor, når transaktio-nens form gør dette nødvendigt og investor er indforstået hermed, f.eks.lån af værdipapirer;
reglerne for meddelelse af tilladelse til filialer af investeringsselskaber,
der har fået tilladelse i tredjelande, finder fortsat anvendelse på sådanneselskaber; disse filialer er ikke omfattet af den fri udveksling af tjeneste-ydelser efter Traktatens artikel 59, stk. 2, og heller ikke af etablerings-friheden i andre medlemsstater end den, hvori de er etablerede; ansøg-ninger fra selskaber, der er underlagt lovgivningen i et tredjeland, omtilladelse til et datterselskab eller til erhvervelse af kapitalandele børbehandles efter en procedure, der tager sigte på at sikre, at EF-investe-ringsselskaber på basis af gensidighed nyder tilsvarende behandling i depågældende tredjelande;
de kompetente nationale myndigheders meddelelse af tilladelse til inve-
steringsselskaber i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelservil få virkning i hele Fællesskabet og ikke blot i den enkelte medlems-stat, og de eksisterende klausuler om gensidighed vil være uden virk-ning fremover; der er derfor behov for en smidig procedure, der gør detmuligt at vurdere gensidigheden på et fællesskabsgrundlag; formåletmed en sådan procedure er ikke at lukke Fællesskabets finansiellemarkeder, men, eftersom Fællesskabet ønsker at holde sine finansiellemarkeder åbne for resten af verden, at fremme liberaliseringen af allefinansielle markeder i tredjelande; med henblik herpå fastlægger dettedirektiv procedurer for forhandling med tredjelande eller, som en sidsteudvej, mulighed for at træffe foranstaltninger, der består i at suspenderenye ansøgninger om tilladelse eller begrænse antallet af nye tilladelser;
et af formålene med dette direktiv er at sikre en tilstrækkelig beskyttelse
af investorerne; med henblik herpå har det vist sig hensigtsmæssigt attage hensyn til de forskellige behov for beskyttelse, som de forskelligekategorier af investorer har, samt til deres faglige ekspertise;
medlemsstaterne skal påse, at der ikke stilles hindringer i vejen for, at
de aktiviteter, der er omfattet af den gensidige anerkendelse, kan udøvespå samme måde som i hjemlandet, så længe de ikke er i strid medværtlandets retsforskrifter til beskyttelse af samfundsmæssige interesser;
en medlemsstat kan ikke begrænse den ret, som investorer, der har deres
sædvanlige bopæl eller er etableret i denne medlemsstat, har til atmodtage en hvilken som helst investeringssservice fra et investerings-selskab, der er omfattet af dette direktiv, og som er beliggende uden fordenne medlemsstat og udfører sin virksomhed uden for denne medlems-stat;
i visse medlemsstater kan clearing og afvikling foretages gennem insti-
tutioner, der ikke er en del af de markeder, hvor selve transaktionernesker; hver gang der i dette direktiv tales om adgang til eller medlemskabaf regulerede markeder, skal disse begreber derfor fortolkes således, atde også omfatter adgang til eller medlemskab af de institutioner, derforetager clearing og afvikling for de regulerede markeder;
(1) Se side 1 i denne Tidende.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 6
▼B
hver medlemsstat skal sørge for, at alle investeringsselskaber på dens
område, som har fået tilladelse i en medlemsstat, samt alle finansielleinstrumenter, som noteres på et reguleret marked i en medlemsstat,behandles ens; navnlig skal alle investeringsselskaber have sammemulighed for at blive medlem af eller have adgang til reguleredemarkeder; uanset hvordan transaktionerne finder sted i medlemsstaterne,skal de tekniske og juridiske begrænsninger i adgangen til de reguleredemarkeder afskaffes på de i dette direktiv fastsatte betingelser og som ledi dette direktiv;
i visse medlemsstater kan kreditinstitutter kun indirekte blive medlem af
de regulerede markeder ved at oprette et specialiseret datterselskab; denmulighed, som kreditinstitutter ved dette direktiv får for at blive direktemedlemmer af de regulerede markeder uden at skulle oprette et speciali-seret datterselskab, udgør en betydningsfuld reform for de pågældendemedlemsstater, og alle dens følger fortjener at blive vurderet på ny påbaggrund af udviklingen på de finansielle markeder; i betragtning herafskal der i den rapport, som Kommissionen fremsender til Rådet senestden 31. december 1998, tages hensyn til alle de faktorer, som vil sætteRådet i stand til på ny at vurdere følgerne for de pågældende medlems-stater, navnlig risikoen for interessekonflikter og investors grad afbeskyttelse;
det er af yderste vigtighed, at harmoniseringen af erstatningsordningerne
finder anvendelse på samme dato som dette direktiv; indtil den dato,hvor et direktiv om erstatningsordninger træder i kraft, har værtslandetstadig mulighed for at kræve sin egen erstatningsordning anvendt overfor de investeringsselskaber, herunder kreditinstitutter, der har fået tilla-delse i de øvrige medlemsstater, hvis hjemlandet ikke har nogen erstat-ningsordning, eller hvis denne ikke yder en tilsvarende beskyttelse;
de regulerede markeders struktur skal fortsat henhøre under national
lovgivning, uden at den dog må udgøre en hindring for en liberaliseringaf adgangen til værtslandets regulerede markeder for de investeringssel-skaber, der har fået tilladelse til at yde de pågældende former forinvesteringsservice i hjemlandet; i overensstemmelse med dette principfindes der i Forbundsrepublikken Tyskland og i Nederlandene lovbe-stemmelser om virksomhed som henholdsvis »Kursmakler« og»hoekman«, hvorved de pågældende forhindres i at udøve deres virk-somhed sideløbende med anden virksomhed; det kan altså fastslås, at en»Kursmakler« og en »hoekman« ikke kan præstere tjenesteydelser i deandre medlemsstater; uanset hjemland kan ingen gøre krav på at arbejdesom »Kursmakler« eller »hoekman« uden at skulle overholde de sammebestemmelser om uforenelighed som dem, der følger af at have statussom »Kursmakler« eller »hoekman«;
det bør understreges, at dette direktiv ikke kan komme til at berøre
bestemmelser, der følger af Rådets direktiv 79/279/EØF af 5. marts1979 om samordning af betingelserne for værdipapirers optagelse tilofficiel notering på en fondsbørs(
1);
et stabilt og velfungerende finansielt system samt beskyttelse af investor
forudsætter, at værtslandet har ret til og ansvar for dels at forebygge ogstraffe et investeringsselskabs aktiviteter på sit område, der er i modstridmed de regler for god forretningsskik og de andre lovbestemmelser ogretsregler, det har vedtaget af hensyn til samfundsmæssige interesser,dels at gribe ind i akutte tilfælde; værtslandets kompetente myndighederskal endvidere ved varetagelsen af deres opgaver kunne regne med athave et særdeles snævert samarbejde med hjemlandets kompetentemyndigheder og ganske særligt med hensyn til den virksomhed, derudøves som led i den frie udveksling af tjenesteydelser; hjemlandetskompetente myndigheder har ret til at blive underrettet af værtslandetskompetente myndigheder om foranstaltninger, der indebærer sanktionerover for et investeringsselskab eller begrænsning af et investeringssel-skabs virksomhed, som sidstnævnte myndigheder har truffet over forinvesteringsselskaber, som de har meddelt tilladelse, for på effektiv visat kunne varetage deres tilsynsopgaver; med henblik herpå skal samar-
(1) EFT nr. L66 af 16. 3. 1979, s. 21; direktivet er senest ændret ved akten
vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 7
▼B
bejdet mellem de kompetente myndigheder i hjemlandet og værtslandetsikres;
med det dobbelte formål at beskytte investorerne og sørge for, at
værdipapirmarkederne fungerer efter hensigten, skal det sikres, at trans-aktionerne er gennemsigtige, og at de regler, der i dette direktiv erfastsat i dette øjemed for de regulerede markeder, finder anvendelse påbåde investeringsselskaber og kreditinstitutter, når de opererer påmarkedet;
undersøgelsen af problemerne på de områder, der omfattes af Rådets
direktiver vedrørende investeringsservice og værdipapirer, både medhensyn til anvendelse af de bestående foranstaltninger og med henblikpå en mere vidtgående samordning, kræver et samarbejde mellem denationale myndigheder og Kommissionen i et udvalg; nedsættelsen af etsådant udvalg foregriber ikke andre former for samarbejde mellemtilsynsmyndighederne på dette område;
det kan lejlighedsvis blive nødvendigt at foretage tekniske ændringer af
de detaljerede regler i dette direktiv for at tage hensyn til udviklingen iinvesteringsservicesektoren; Kommissionen foretager de nødvendigeændringer efter at have indbragt spørgsmålet for det udvalg, som skalnedsættes på området for værdipapirmarkeder —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Definitioner og anvendelsesområde
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
1) »investeringsservice«: de i afsni t A i bilaget anførte tjenesteydelser
i forbindelse med de instrumenter, der er angivet i afsnit B ibilaget, når en sådan tjenesteydelse præsteres over for tredjemand
2) »investeringsselskab«: en juridisk person, hvis sædvanlige erhverv
eller virksomhed består i at yde investeringsservice til tredjemandpå erhvervsmæssigt grundlag.
Medlemsstaterne kan for så vidt angår dette direktiv lade begrebet
investeringsselskab omfatte selskaber, der ikke er juridiske personer
— når de for dem gældende regler giver tredjemands interesser et
beskyttelsesniveau svarende til det, som gives af juridiskepersoner, og
— forudsat de er underlagt et tilsvarende tilsyn, som er tilpasset
deres juridiske struktur.
Når sådanne fysiske personer præsterer tjenesteydelser, der
medfører opbevaring af tredjemands midler eller værdipapirer, kande dog kun betragtes som et investeringsselskab i henhold til dettedirektiv, hvis følgende betingelser er opfyldt, uden at de øvrigekrav i dette direktiv og i direktiv 93/6/EØF derved indskrænkes:
— tredjemands ejendomsret til værdipapirer og midler, der tilhører
ham, skal være sikret, navnlig i tilfælde af selskabets eller detsejeres insolvens, eller i tilfælde af udlæg, modregning ellerandre retlige midler, som bringes i anvendelse af selskabetseller dets ejeres kreditorer
— investeringsselskabet skal være omfattet af bestemmelser om
tilsyn med selskabets, herunder ejernes, solvens
— investeringsselskabets årsregnskaber skal revideres af en eller
flere personer, der i henhold til national lovgivning er autori-seret til at revidere regnskaber
— når der kun er én ejer, skal denne sørge for beskyttelse af
investorerne i tilfælde af ophør af selskabets virksomhed somfølge af ejerens død, uarbejdsdygtighed eller andre lignendeforhold.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 8
▼B
Inden den 31. december 1997 aflægger Kommissionen rapport
om anvendelsen af andet og tredje afsnit i dette nummer ogforeslår i givet fald at ændre eller ophæve dem.
Udøver en person en aktivitet som nævnt i punkt 1 a), i afsnit A
i bilaget, og sker dette udelukkende for et investeringsselskabsregning og under dette selskabs hele og fulde ansvar, betragtesden pågældende aktivitet som investeringsselskabets aktivitetog ikke som den nævnte persons aktivitet
3) »kreditinstitut«: et kreditinstitut som defineret i artikel 1, første led,
i direktiv 77/780/EØF(
1), med undtagelse af de foretagender, der er
nævnt i artikel 2, stk. 2, i nævnte direktiv
4) »værdipapirer«:
— aktier og andre værdipapirer, der kan sidestilles med aktier
— obligationer og andre gældinstrumenter
der kan omsættes på kapitalmarkedet, samt— alle andre værdipapirer, der normalt omsættes, og hvormed
sådanne værdipapirer kan erhverves ved tegning eller ombyt-ning eller ved kontant betaling
bortset fra betalingsmidler
5) »Pengemarkedsinstrumenter«: de kategorier af instrumenter, der
normalt omsættes på pengemarkedet
6) »hjemland«:
a) hvis investeringsselskabet er en fysisk person: den medlemsstat,
hvor den pågældende har sit hovedkontor
b) hvis investeringsselskabet er en juridisk person: den medlems-
stat, hvor det vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende, eller,hvis der ifølge denne medlemsstats nationale lovgivning ikkefindes noget vedtægtsmæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvorhovedkontoret er beliggende
c) hvis der er tale om et marked: den medlemsstat, hvor det
vedtægtsmæssige hjemsted for det organ, der administrererhandelssystemet, er beliggende, eller, hvis der ifølge dennemedlemsstats nationale lovgivning ikke findes noget vedtægts-mæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvor dette organs hoved-kontor er beliggende
7) »værtsland«: den medlemsstat, hvor et investeringsselskab har en
filial eller præsterer tjenesteydelser
8) »filial«: en afdeling, som retligt udgør en ikke-selvstændig del af et
investeringsselskab, og som yder investeringsservice af den art,som investeringsselskabet har fået tilladelse til; flere afdelinger,som i en og samme medlemsstat oprettes af et investeringsselskabmed hjemsted i en anden medlemsstat, betragtes som én filial
9) »kompetente myndigheder«: de myndigheder, som den enkelte
medlemsstat udpeger i henhold til artikel 22
10) »kvalificeret deltagelse«: direkte eller indirekte besiddelse af
mindst 10% af kapitalen eller stemmerettighederne i et investe-ringsselskab, eller en besiddelse, som giver mulighed for at udøveen betydelig indflydelse på forvaltningen af det investeringsselskab,hvori der besiddes en kapitalinteresse.
Ved anvendelse af denne definition i forbindelse med artikel 4 og 9
samt de andre niveauer af deltagelse, der er omhandlet i artikel 9,tages de stemmerettigheder, der er nævnt i artikel 7 i direktiv88/627/EØF(
2), i betragtning
(1) EFT nr. L322 af 17. 12. 1977, s. 30; direktivet er senest ændret ved
direktiv 89/646/EØF (EFT nr. L386 af 30. 12. 1989, s. 1).
(2) EFT nr. L348 af 17. 12. 1988, s. 62.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 9
▼B
11) »moderselskab«: en modervirksomhed som defineret i artikel 1 og
2 i direktiv 83/349/EØF(1)
12) »datterselskab«: en dattervirksomhed som defineret i artikel 1 og 2
i direktiv 83/349/EØF; ethvert datterselskab af et datterselskabanses også for at være datterselskab af det moderselskab, som står ispidsen for disse foretagender
13) »reguleret marked«: marked for de i afsni t B i bilaget omhandlede
finansielle instrumenter
— »reguleret marked«: marked for de i afsnit B i bilaget omhand-
lede finansielle instrumenter
— som fungerer regelmæssigt— som er karakteriseret ved, at der findes regler, som de kompe-
tente myndigheder har udstedt eller godkendt, og som fast-lægger vilkårene for markedets funktion, vilkårene for adgangtil markedet samt, når direktiv 79/279/EØF finder anvendelse,de vilkår for adgang til notering, der er fastsat i nævnte direktiv,og når nævnte direktiv ikke finder anvendelse, de vilkår, som etfinansielt instrument skal opfylde, for at det faktisk kanomsættes på markedet
— som kræver overholdelse af alle krav om indberetning og
gennemsigtighed, der er foreskrevet i henhold til artikel 20 og21
14) »kontrol«: kontrol som defineret i artikel 1 i direktiv 83/349/EØF
▼
M1
15) »snævre forbindelser«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller
juridiske personer er knyttet til hinanden gennem:
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20% af
stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed, entendirekte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et
moderselskab og et datterselskab i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2,i direktiv 83/349/EØF(
2) nævnte tilfælde, eller en forbindelse
af samme art mellem en fysisk eller juridisk person og envirksomhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes lige-ledes som datterselskab af det moderselskab, der står i spidsenfor disse virksomheder.
En situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er
varigt knyttet til den samme person gennem kontrol, betragtesligeledes som en snæver forbindelse.
▼
B
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse på alle investeringsselskaber. For
kreditinstitutter, hvis tilladelse, der er meddelt i henhold til direktiv77/780/EØF og 89/646/EØF, omfatter en eller flere af de former forinvesteringsservice, som er anført i afsnit A i bilaget til nærværendedirektiv, gælder dog kun denne artikels stk. 4, artikel 8, stk. 2, artikel10, 11, 12, stk. 1, artikel 14, stk. 3 og 4, samt artikel 15, 19 og 20.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på
a) forsikringsselskaber som defineret i artikel 1 i direktiv 73/
239/EØF(
3) eller artikel 1 i direktiv 79/267/EØF(4) samt selskaber,
(1) EFT nr. L193 af 18. 7. 1983, s. 1; direktivet er senest ændret ved
direktiv 90/605/EØF (EFT nr. L317 af 16. 11. 1990, s. 60).
(2) EFT nr. L193 af 18. 7. 1983, s. 1. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 90/605/EØF (EFT nr. L317 af 16. 11. 1990, s. 60).
(3) EFT nr. L228 af 16. 8. 1973, s. 3; direktivet er senest ændret ved
direktiv 90/619/EØF (EFT nr. L330 af 29. 11. 1990, s. 50).
(4) EFT nr. L63 af 13. 3. 1979, s. 1; direktivet er senest ændret ved direktiv
90/618/EØF (EFT nr. L330 af 29. 11. 1990, s. 44).
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 10
▼B
der foretager genforsikring og retrocession som omhandlet i direktiv
64/225/EØF(1)
b) virksomheder, der udelukkende yder investeringsservice til deres
moderselskab, deres datterselskab eller et af deres moderselskabsandre datterselskaber
c) personer, der yder investeringsservice, hvis denne service ydes
lejlighedsvis i forbindelse med erhvervsmæssig virksomhed, såfremtdenne virksomhed er omfattet af lovbestemmelser eller en fag-etiskkodeks for det pågældende erhverv, som ikke udelukker, at der kanydes service af denne art
d) virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i forvalt-
ning af en ordning for medarbejderdeltagelse
e) virksomhed, der yder investeringsservice i form af såvel de i litra b),
som de i litra d), nævnte tjenesteydelser
f) medlemsstaternes centralbanker og andre lignende nationale instituti-
oner samt andre offentlige institutioner, der har ansvaret for forvalt-ningen af den offentlige gæld, eller som deltager heri
g) virksomheder
— der ikke må ligge inde med penge eller værdipapirer, der tilhører
deres kunder, og som derfor ikke på noget tidspunkt risikerer atkomme i debet hos deres kunder, og
— som kun må yde investeringsservice i form af modtagelse og
videregivelse af ordrer vedrørende værdipapirer og andele i insti-tutter for kollektiv investering, og
— som, når de yder en sådan service, kun kan videregive ordrer til
i) investeringsselskaber, der har fået tilladelse i henhold til
dette direktiv
ii) kreditinstitutter, der har fået tilladelse i henhold til direktiv
77/780/EØF og 89/646/EØF
iii) filialer af investeringsselskaber eller kreditinstitutter, der har
fået tilladelse i et tredjeland, og som er underkastet og over-holder tilsynsregler, som de kompetente myndigheder anserfor mindst lige så strenge som reglerne i dette direktiv eller idirektiv 89/646/EØF eller 93/6/EØF
iv) institutter for kolletiv investering, der ifølge lovgivningen i
en medlemsstat har tilladelse til at udbyde andele til offent-ligheden, samt direktørerne for sådanne institutter
v) investeringsselskaber med fast kapital i henhold til artikel 15,
stk. 4, i direktiv 77/91/EØF(
2), hvis værdipapirer noteres
eller omsættes på et reguleret marked i en medlemsstat
— og hvis aktiviteter på nationalt plan er omfattet af lovbestem-
melser eller en fag-etisk kodeks
h) institutter for kollektiv investering, hvad enten de er samordnet på
fællesskabsplan eller ej, samt depositarer og direktører for sådanneinstitutter
i) personer, hvis hovederhverv består i at handle med råvarer indbyrdes
eller med producenter eller erhvervsmæssige brugere af de pågæl-dende varer, og som kun yder investeringsservice til disse handels-parterne og kun i det omfang, det er nødvendigt for deres hoveder-hverv
j) virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i at
handle for egen regning på et marked for finansielle futures elleroptioner, eller som handler på vegne af eller opgiver priser til andremedlemmer af samme marked, og som garanteres af et clearing-medlem af dette marked. Ansvaret for opfyldelsen af de kontrakter,som indgås af en sådan virksomhed, påhviler et clearingmedlem afsamme marked
(1) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 878/64.
(2) EFT nr. L26 af 31. 1. 1977; direktivet er senest ændret ved akten om
Spaniens og Portugals tiltrædelse.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 11
▼B
k) sammenslutninger oprettet af danske pensionskasser alene med det
formål at forvalte de deltagende pensionskassers midler
l) »agenti di cambio«, hvis virksomhed og funktion er beskrevet i den
italienske kongelige anordning nr. 222 af 7. marts 1925 samt desenere bestemmelser om ændring heraf, og som har fået tilladelse tilat fortsætte deres virksomhed i medfør af artikel 19 i den italienskelov nr. 1 af 2. januar 1991.
3. Kommissionen skal senest den 31. december 1998 og derefter med
regelmæssige mellemrum aflægge rapport om anvendelsen af stk. 2 iforbindelse med bilagets afsnit A og i givet fald foreslå ændringer tildefinitionen af undtagelserne og de omfattende tjenesteydelser påbaggrund af direktivets anvendelse.
4, De rettigheder, som dette direktiv medfører, omfatter ikke præste-
ring af tjenesteydelser som medkontrahent til staten eller til enmedlemsstats centralbank eller andre lignende nationale institutionersom led i den pågældende medlemsstats penge- og valutapolitik ellerdens politik for forvaltning af den offentlige gæld og de offentligereserver.
AFSNIT II
Betingelser for adgang til at udføre investeringsservice
Artikel 3
1. Hver medlemsstat betinger sig, at de investeringsselskaber, som
det er hjemland for, opnår tilladelse, før de kan få adgang til at udføreinvesteringsservice. Denne tilladelse meddeles af hjemlandets kompe-tente myndigheder, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 22. Itilladelsen specificeres de former for investeringsservice, der er anført iafsnit A i bilaget, og som selskabet kan udføre. Tilladelsen kan endvi-dere dække en eller flere af de accessoriske tjenesteydelser, der er anførti bilagets afsnit C. Der kan under ingen omstændigheder meddelestilladelse i henhold til dette direktiv for tjenesteydelser, som kunhenhører under afsnit C i bilaget.
2. Medlemsstaterne kræver
— at investeringsselskaber, der er juridiske pesoner, og som i henhold
til deres nationale lovgivning har et vedtægtsmæssigt hjemsted, harhovedkontor og hjemsted i samme medlemsstat
— at andre investeringsselskaber har hovedkontor i den medlemsstat,
der har meddelt tilladelsen, og hvor de rent faktisk udøver deresvirksomhed.
3. Med forbehold af andre generelle betingelser i de nationale lovgiv-
ninger må de kompetente myndigheder ikke meddele tilladelse,medmindre:
— investeringsselskabet har tilstrækkelig startkapital, jf. direktiv 93/
6/EØF, under hensyn til arten af den investeringsservice, derpåtænkes udført
— de personer, der faktisk leder investeringsselskabets forretninger, har
et tilstrækkeligt godt omdømme og fyldestgørende erfaring.
Retningslinjerne for selskabets aktivitet skal fastlægges af mindst to
personer, der opfylder ovennævnte krav. De kompetente myndighederkan imidlertid også meddele tilladelse til investeringsselskaber, der erfysiske personer, eller på grund af arten og omfanget af deres aktivitettil investeringsselskaber, der er juridiske personer, og som i overens-stemmelse med deres vedtægter og de nationale love ledes af en enkeltfysisk person, når en passende ordning sikrer et tilsvarende resultat, isærfor så vidt angår artikel 1, nr. 2, tredje afsnit, sidste led.
▼
M1
Foreligger der snævre forbindelser mellem et investeringsselskab ogandre fysiske eller juridiske personer, meddeler de kompetente myndig-heder kun deres tilladelse, hvis disse forbindelser ikke hæmmer dem ivaretagelsen af deres tilsynsopgaver.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 12
▼M1
De kompetente myndigheder afslår ligeledes at meddele tilladelse, hvis
de hæmmes i varetagelsen af deres tilsynsopgaver på grund af love elleradministrative bestemmelser i et tredjeland, der gælder for en eller flerefysiske eller juridiske personer, som virksomheden har snævre forbin-delser med, eller på grund af problemer i forbindelse med anvendelsenheraf.
De kompetente myndigheder kræver, at investeringsselskaberne
meddeler dem de oplysninger, de har behov for, for at myndighedernetil enhver tid kan sikre sig, at de i dette stykke omhandlede betingelserstadig er opfyldt.
▼
B
4. Medlemsstaterne skal tillige kræve, at en ansøgning om tilladelseledsages af en driftsplan, hvori bl.a. angives arten af de forretninger, derpåtænkes udført, samt investeringsselskabets organisatoriske struktur.
5. Ansøgeren skal inden seks måneder efter indgivelsen af en fyldest-
gørende ansøgning have meddelelse om, hvorvidt der kan meddelestilladelse eller ej. Hvis tilladelse nægtes, skal dette begrundes.
6. Når tilladelse er meddelt, kan investeringsselskabet straks påbe-
gynde sin virksomhed.
7. De kompetente myndigheder kan kun inddrage tilladelsen til et
investeringsselskab, der omfattes af dette direktiv, når investeringssel-skabet:
a) ikke gør brug af tilladelsen inden for en frist på tolv måneder, eller
det udtrykkeligt giver afkald herpå eller ikke har ydet investerings-service i en periode på over seks måneder, medmindre der i denpågældende medlemsstat findes bestemmelser om, at tilladelse bort-falder i sådanne tilfælde
b) har opnået tilladelsen ved brug af urigtige erklæringer eller på anden
ulovlig vis
c) ikke længere opfylder de betingelser, hvorunder tilladelsen blev
meddelt
d) ikke længere overholder bestemmelserne i direktiv 93/6/EØF
e) har gjort sig skyldig i alvorlige og systematiske overtrædelser af de
regler, der er vedtaget i medfør af artikel 10 og 11
f) falder ind under et af de andre tilfælde, som medfører, at tilladelsen
inddrages i henhold til national lovgivning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder meddeler ikke et investeringsselskab tilla-
delse til at påbegynde virksomhed som investeringsselskab, før de harfået meddelelse om navnene på alle aktionærer eller selskabsdeltagere,det være sig fysiske eller juridiske personer, der direkte eller indirekteer kvalificerede deltagere, og om størrelsen af deres kapitalandel.
Hvis de kompetente myndigheder under hensyn til nødvendigheden af
at sikre en sund og forsigtig forvaltning af investeringsselskabet ikke eroverbevist om de pågældende aktionærers eller selskabsdeltagereshæderlighed og egnethed, afslår de at meddele tilladelse.
Artikel 5
Medlemsstaterne må ikke over for filialer af investeringsselskaber med
vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet — når disse påbe-gynder eller allerede udøver virksomhed — anvende bestemmelser, dermedfører en gunstigere behandling end den, som gives filialer af inve-steringsselskaber med vedtægtsmæssigt hjemsted i en medlemsstat.
Artikel 6
Der skal finde forudgående konsultation sted med de kompetente
myndigheder i en anden medlemsstat om meddelelse af tilladelse til etinvesteringsselskab, der
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 13
▼B
— er datterselskab af et investeringsselskab eller et kreditinstitut, der
har fået tilladelse i en anden medlemsstat
eller
— er datterselskab af et moderselskab for et investeringsselskab eller et
kreditinstitut, der har fået tilladelse i en anden medlemsstat
eller
— kontrolleres af de samme fysiske eller juridiske personer, som
kontrollerer et investeringsselskab eller et kreditinstitut, der har fåettilladelse i en anden medlemsstat.
AFSNIT III
Forbindelserne med tredjelande
Artikel 7
1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underretter
Kommissionen om:
a) enhver meddelelse af tilladelse til et direkte eller indirekte dattersel-
skab, hvis moderselskab eller moderselskaber henhører under ettredjelands ret
b) et sådant selskabs erhvervelse af kapitalandele i et investeringssel-
skab i Fællesskabet, som bevirker, at dette investeringsselskab bliverdets datterselskab.
I begge tilfælde underretter Kommissionen Rådet, indtil Rådet på
forslag af Kommissionen har nedsat et udvalg om værdipapirer.
Når der er meddelt tilladelse til et direkte eller indirekte datterselskab af
et eller flere moderselskaber, som henhører under et tredjelands ret, skalkoncernens opbygning angives i den anmeldelse, de kompetentemyndigheder indgiver til Kommissionen.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle generelle
vanskeligheder, som deres investeringsselskaber har mødt i forbindelsemed etablering eller ydelse af investeringsservice i et tredjeland.
3. Kommissionen udarbejder, første gang senest seks måneder før
direktivets gennemførelse og derefter med jævne mellemrum, enrapport, hvori den ud fra de i stk. 4 og 5 omhandlede kriteriergennemgår behandlingen af EF-investeringsselskaber i tredjelande medhensyn til disses adgang til etablering og udøvelse af investeringsvirk-somhed samt erhvervelse af kapitalandele i investeringsselskaber i tred-jelande. Kommissionen forelægger Rådet disse rapporter, i givet faldledsaget af passende forslag.
4. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 omhandlede
rapporter eller på grundlag af andre oplysninger konstaterer, at et tredje-land ikke giver EF-investeringsselskaber en faktisk markedsadgangsvarende til den, Fællesskabet giver investeringsselskaber fra dette tred-jeland, kan den forelægge Rådet forslag til et passende forhandlings-mandat med henblik på at opnå tilsvarende konkurrencevilkår for EF-investeringsselskaber. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
5. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 omhandlede
rapporter eller på grundlag af andre oplysninger konstaterer, at EF-inve-steringsselskaber i et tredjeland ikke får national behandling, der giverdem samme konkurrencevilkår som indenlandske investeringsselskaber,og at betingelserne for faktisk markedsadgang ikke er opfyldt, kan denindlede forhandlinger med henblik på at rette op på situationen.
Under de i første afsnit nævnte omstændigheder kan det også på et
hvilket som helst tidspunkt samtidig med, at der indledes forhandlingerefter fremgangsmåden i det direktiv, hvorved Rådet nedsætter det i stk.1 omhandlede udvalg, bestemmes, at medlemsstaternes kompetentemyndigheder skal indskrænke eller suspendere deres afgørelser omendnu ikke behandlede eller endnu ikke indgivne ansøgninger om tilla-delse og om erhvervelse af kapitalandele foretaget af direkte ellerindirekte moderselskaber, som hører under det pågældende tredjelandsret. Varigheden af disse foranstaltninger må ikke overstige tre måneder.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 14
▼B
Inden udløbet af denne frist på tre måneder kan Rådet på baggrund af
forhandlingsresultaterne med kvalificeret flertal på forslag afKommissionen beslutte, om foranstaltningerne skal opretholdes.
En sådan indskrænkning eller suspension kan ikke finde anvendelse, når
investeringsselskaber, som behørigt er meddelt tilladelse i Fællesskabet,eller deres datterselskaber opretter datterselskaber, eller når sådanneinvesteringsselskaber eller datterselskaber erhverver kapitalandele i etEF-investeringsselskab.
6. Hvis Kommissionen konstaterer et af de i stk. 4 og 5 nævnte
forhold, skal medlemsstaterne efter anmodning fra Kommissionenunderrette den om:
a) enhver ansøgning om meddelelse af tilladelse til et direkte eller
indirekte datterselskab af et eller flere moderselskaber, som henhørerunder det pågældende tredjelands ret
b) enhver plan, som de får forelagt i henhold til artikel 9, om et sådant
selskabs erhvervelse af kapitalandele i et EF-investeringsselskab,som bevirker, at dette investeringsselskab bliver dets datterselskab.
Disse oplysninger vil ikke længere blive krævet, når der er indgået en
aftale med det trejdeland, som er omhandlet i stk. 4 eller 5, eller når de istk. 5, andet og tredje afsnit, nævnte foranstaltninger ikke længerefinder anvendelse.
7. Foranstaltninger, der træffes i medfør af denne artikel, skal være i
overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelser i henhold til interna-tionale — såvel bilaterale som multilaterale — aftaler om adgang til atpåbegynde og udøve virksomhed som investeringsselskab.
AFSNIT IV
Betingelserne for udøvelse af virksomhed som investeringsselskab
Artikel 8
1. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at investeringssel-
skaber, som de har meddelt tilladelse, til stadighed opfylder de i artikel3, stk. 3, nævnte betingelser.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at investeringssel-
skaber, som de har meddelt tilladelse, overholder de i direktiv 93/6/EØFfastsatte bestemmelser.
3. Ansvaret for tilsyn med et investeringsselskab påhviler hjemlan-
dets kompetente myndigheder, uanset om investeringsselskabet etablereren filial eller ej, eller om det udfører tjenesteydelser eller ej i en andenmedlemsstat; dette berører ikke de bestemmelser i dette direktiv, dertillægger værtslandets myndigheder beføjelser.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver, der påtænker direkte eller
indirekte at erhverve en kvalificeret deltagelse i et investeringsselskab,forinden skal underrette de kompetente myndigheder herom med angi-velse af størrelsen af den påtænkte deltagelse. Enhver, der påtænker atforøge sin kvalificerede deltagelse så meget, at vedkommendes andel afstemmerettigheder eller kapitalandele når op på eller overstiger tærsk-lerne på 20%, 33% eller 50%, eller at investeringsselskabet blivervedkommendes datterselskab, skal ligeledes underrette de kompetentemyndigheder.
De kompetente myndigheder afslår inden for en frist på højst tre
måneder fra datoen for den i første afsnit nævnte underretning at givetilladelse til nævnte påtænkte forøgelse, hvis de under hensyn tilnødvendigheden af at sikre en sund og forsigtig forvaltning af investe-ringsselskabet ikke er overbeviste om den i første afsnit nævnte personshæderlighed og egnethed, jf. dog stk. 2. Hvis myndighederne ikke giverafslag, kan de fastsætte en frist for gennemførelsen.
2. Hvis erhververen af de i stk. 1 omhandlede kapitalandele er et
investeringsselskab, der har fået tilladelse i en anden medlemsstat, elleret moderselskab til et investeringsselskab, der har fået tilladelse i en
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 15
▼B
anden medlemsstat, eller en person, der kontrollerer et investeringssel-skab, der har fået tilladelse i en anden medlemsstat, og hvis det berørteinvesteringsselskab som følge af denne erhvervelse bliver erhververensdatterselskab eller bliver omfattet af dennes kontrol, skal der foretagesen vurdering af erhvervelsen i form af den i artikel 6 nævnte forud-gående konsultation.
3. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver, der påtænker direkte eller
indirekte af afhænde en kvalificeret deltagelse i et investeringsselskab,forinden skal underrette de kompetente myndigheder herom med angi-velse af størrelsen af deltagelsen. Enhver, der har til hensigt atformindske sin kvalificerede deltagelse så meget, at hans andel afstemmerettigheder eller kapitalandele når ned under tærsklerne på 20%,33% eller 50%, eller at investeringsselskabet ophører med at værevedkommendes datterselskab, skal ligeledes underrette de kompetentemyndigheder.
4. Investeringsselskaberne underretter, så snart de har fået kendskab
hertil, de kompetente myndigheder om de erhvervelser eller afhændelseraf kapitalandele, som bevirker, at deltagelsen overstiger eller falderunder en af de tærksler, som er omhandlet i stk. 1 og 3.
Endvidere meddeler de mindst en gang om året navnene på de aktio-
nærer eller selskabsdeltagere, som besidder en kvalificeret deltagelse,samt størrelsen af denne, således som det f.eks. fremgår af de oplys-ninger, der gives på den årlige generalforsamling af aktionærer ellerselskabsdeltagere, eller af de oplysninger, som modtages i henhold til debestemmelser, der gælder for børsnoterede selskaber.
5. Medlemsstaterne kræver, at de kompetente myndigheder i tilfælde
af, at de i stk. 1 omhandlede personer gør deres indflydelse gældende påen måde, der vil kunne skade en forsigtig og sund ledelse af investe-ringsselskabet, træffer de fornødne foranstaltninger til at bringe dennesituation til ophør. Sådanne foranstaltninger kan bl.a. bestå i påbud,sanktioner over for ledelsen eller suspension af de stemmerettigheder,der er knyttet til de pågældende aktionærers eller selskabsdeltageresaktier eller andele.
Lignende foranstaltninger anvendes over for personer, som ikke over-
holder forpligtelsen til forudgående underretning som fastsat i stk. 1.Hvis en kapitalandel erhverves mod de kompetente myndigheders vilje,skal medlemsstaterne, uafhængigt af andre sanktioner, enten suspenderede dertil hørende stemmerettigheder eller erklære de afgivne stemmerfor ugyldige eller annullere dem.
Artikel 10
1. Hjemlandet udarbejder tilsynsregler, der til stadighed skal efter-
leves af investeringsselskabet. Sådanne regler skal bl.a. indeholde kravom, at investeringsselskabet:
— har en sund administrativ og regnskabsmæssig praksis, kontrol- og
sikringsforanstaltninger på edb-området samt fyldestgørende internekontrolprocedurer, der bl.a. omfatter en ordning for personlige trans-aktioner, der foretages af ansatte i selskabet
— træffer fyldestgørende foranstaltninger for værdipapirer, der tilhører
investorer, med henblik på at beskytte disses ejendomsret, bl.a. itilfælde af investeringsselskabets insolvens, og for at forhindre, atinvesteringsselskabet anvender investorernes værdipapirer for egenregning, medmindre investorerne har givet deres udtrykkeligesamtykke hertil
— træffer fyldestgørende foranstaltninger vedrørende de midler, der
tilhører investorer, med henblik på at beskytte disses rettigheder ogfor at forhindre, at investeringsselskaber, der ikke er kreditinstitutter,anvender investorernes midler for egen regning
— fører lister over udførte forretninger, der er så fyldestgørede, at
hjemlandets myndigheder på grundlag heraf kan kontrollere over-holdelsen af de tilsynsregler, for hvis anvendelse de er ansvarlige;sådanne lister skal opbevares i et af de kompetente myndighedernærmere fastsat tidsrum
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 16
▼B
— er opbygget og organiseret på en sådan måde, at risikoen for, at
interessekonflikter mellem selskabet og dets kunder eller mellemselskabets kunder indbyrdes kommer kunderne til skade, reducerestil et minimum. Dog må organisationsmåden i tilfælde af oprettelseaf en filial ikke stride mod de regler for god forretningsskik, somværtslandet foreskriver med hensyn til interessekonflikter.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne udarbejder regler for god forretningsskik, der til
stadighed skal efterleves af investeringsselskaberne. Sådanne regler skalmindst gennemføre principperne i nedennævnte led og skal anvendessåledes, at der tages hensyn til den erhvervsmæssige karakter af denperson, til hvem tjenesteydelsen præsteres. Medlemsstaterne skal lige-ledes, når det viser sig hensigtsmæssigt, anvende disse regler på deaccessoriske tjenesteydelser, der er omhandlet i bilagets afsnit C. Disseprincipper skal sikre, at investeringsselskaberne:
— i udøvelsen af deres virksomhed handler loyalt og korrekt i deres
kunders bedste interesse og under hensyn til markedets integritet
— i deres kunders bedste interesse og under hensyn til markedets
integritet udfører deres handler med den kompetence, omhu oghurtighed, der er nødvendig
— har og effektivt anvender de ressourcer og fremgangsmåder, der er
nødvendige for den rette gennemførelse af deres virksomhed
— udbeder sig oplysninger hos deres kunder om deres finansielle stil-
ling, investeringserfaring og målsætninger, som er relevante for deønskede tjenesteydelser
— på passende vis meddeler relevante oplysninger i deres kundekon-
takter
— bestræber sig for, at der ikke opstår interessekonflikter, og når
sådanne ikke kan undgås, sørger for, at deres kunder behandleskorrekt
— overholder alle gældende bestemmelser for udøvelsen af deres virk-
somhed, således at kundernes interesser og markedets integritetfremmes bedst muligt.
2. Uden at foregribe de beslutninger, der skal træffes som led i en
harmonisering af reglerne for god forretningsskik, hører deres iværksæt-telse og kontrollen med deres overholdelse fortsat under den medlems-stat, hvor tjenesteydelsen præsteres.
3. Når et investeringsselskab udfører en ordre, bedømmes kriteriet
om investorens erhvervsmæssige karakter med henblik på anvendelsenaf de regler, der er nævnt i stk. 1, i forhold til den investor, der erophavsmand til ordren, uanset om denne placeres direkte af investorenselv eller indirekte via et investeringsselskab, der tilbyder den tjeneste-ydelse, som er omtalt i bilagets afsnit A, punkt 1 a).
Artikel 12
Et investeringsselskab skal, inden det optager forretningsforbindelse
med investorer, meddele disse, hvilken erstatningsordning eller tilsva-rende beskyttelse der vil gælde for de(n) påtænkte transaktion(er),hvilken dækning der ydes i henhold til den ene eller anden ordning,eller at sådanne ordninger og sådan beskyttelse ikke findes.
Rådet tager til efterretning, at Kommissionen oplyser, at den vil fore-
lægge Rådet forslag om harmonisering af erstatningsordningerne iforbindelse med investeringsselskabers transaktioner senest den 31. juli1993. Rådet træffer afgørelse om forslagene så hurtigt som muligt, idetdet tilstræbes, at de således foreslåede ordninger kan finde anvendelsepå datoen for dette direktivs iværksættelse.
Artikel 13
Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at investeringssel-
skaber, der har fået meddelt tilladelse i en anden medlemsstat, kan gørereklame for deres tjenesteydelser med alle de kommunikationsmidler,som står til rådighed i værtslandet, dersom de overholder de regler for
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 17
▼B
den pågældende reklames form og indhold, der er begrundet i hensynet
til samfundsmæssige interesser.
AFSNIT V
Fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser
Artikel 14
1. Medlemsstaterne sikrer, at der kan udføres investeringsservice og
præsteres andre tjenesteydelser, jf. afsnit C i bilaget, på deres områdeefter bestemmelserne i artikel 17, 18 og 19, enten ved oprettelse af enfilial eller ved fri udveksling af tjenesteydelser, af ethvert investerings-selskab, der har fået tilladelse og er underlagt tilsyn af en andenmedlemsstats kompetente myndigheder i overensstemmelse med dettedirektiv, under forudsætning af at disse tjenesteydelser er omfattet aftilladelsen.
Nærværende direktiv berører ikke værtslandets beføjelser med hensyn
til andele udstedt af institutter for kollektiv investering, som ikke eromfattet af direktiv 85/611/EØF(
1).
2. Medlemsstaterne må ikke gøre oprettelse af en filial eller fri
udveksling af tjenesteydelser i henhold til stk. 1 betinget af krav omtilladelse eller krav om tilvejebringelse af kapitalindskud eller andreforanstaltninger med tilsvarende virkning.
3. En medlemsstat kan kræve, at transaktioner i forbindelse med de i
stk 1 nævnte tjenesteydelser foretages på et reguleret marked, når deopfylder samtlige nedenstående kriterier:
— investor har sin sædvanlige bopæl eller er etableret i denne
medlemsstat
— investeringsselskabet foretager transaktionen enten gennem et
hovedforretningssted eller en filial, der er beliggende i dennemedlemsstat, eller som led i den frie udveksling af tjenesteydelser idenne medlemsstat
— transaktionen vedrører et instrument, der omsættes på et reguleret
marked i denne medlemsstat.
4. Når en medlemsstat anvender stk. 3, giver den de investorer, der
har deres sædvanlige bopæl eller er etableret i denne medlemsstat, ret tilikke at opfylde forpligtelsen i medfør af stk. 3 og til at foretage de i stk.3 omhandlede transaktioner uden for et reguleret marked. Medlemssta-terne kan lade udøvelsen af denne ret være betinget af en udtrykkeligtilladelse, idet der tages hensyn til investorernes forskelligartede behovfor beskyttelse og navnlig de professionelle og institutionelle investorersmulighed for at varetage deres interesser bedst muligt. Denne tilladelseskal under alle omstændigheder kunne gives på betingelser, der ikkehindrer en øjeblikkelig udførelse af investorernes ordrer.
5. Kommissionen aflægger rapport om anvendelsen af bestemmel-
serne i stk. 3 og 4 senest den 31. december 1998 og fremsetter eventueltændringsforslag hertil.
Artikel 15
1. Med forbehold af reglerne om fri etablering og fri udveksling af
tjenesteydelser i artikel 14 sikrer værtslandet, at investeringsselskaber,der af deres hjemlands kompetente myndigheder har fået tilladelse til atpræstere de tjenesteydelser, der er omhandlet i bilagets afsnit A, punkt 1b) og 2, kan blive medlemmer af eller få adgang til — enten direkteeller indirekte — de regulerede markeder i værtslandet, hvor der ydestilsvarende tjenesteydelser, samt få adgang til eller blive medlemmer afde clearings- og afviklingssystemer, som der står til rådighed formedlemmer af regulerede markeder.
(1) EFT nr. L375 af 31. 12. 1985, s. 3; direktivet er senest ændret ved
direktiv 88/220/EØF (EFT nr. L100 af 19. 4. 1988, s. 31).
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 18
▼B
Medlemsstaterne ophæver alle nationale love og retsforskrifter eller
regler for regulerede markeder, som begrænser antallet af personer, derkan få adgang hertil. Er adgangen til et reguleret marked begrænset pågrund af markedets juridiske struktur eller tekniske kapacitet, sørgermedlemsstaterne for, at strukturen og kapaciteten tilpasses regelmæs-sigt.
2. Medlemskab af eller adgang til et reguleret marked forudsætter, at
kravene til investeringsselskabers egenkapital overholdes, og at dettekontrolleres af hjemlandet i overensstemmelse med direktiv 93/6/EØF.
Værtslandet har kun beføjelse til at stille yderligere kapitalkrav for så
vidt angår forhold, der ikke er omfattet af nævnte direktiv.
Adgang til et reguleret marked eller mulighed for at blive medlem heraf
samt fortsat adgang eller medlemsskab er betinget af overholdelse af detregulerede markeds regler vedrørende oprettelse og administration afdette marked samt overholdelse af reglerne vedrørende transaktionernepå det pågældende marked, de faglige krav, der stilles til det personale,der arbejder på dette marked eller i forbindelse med det, og reglerne ogprocedurerne for clearing og afvikling. De nærmere retningslinjer foranvendelsen af disse regler og procedurer kan tilpasses på hensigts-mæssig vis, især for at sikre, at de heraf følgende forpligtelser opfyldes,idet det dog bør påses, at artikel 28 overholdes.
3. Et værtsland skal med henblik på opfyldelse af forpligtelsen i stk.
1give de i nævnte stykke omhandlede investeringsselskaber valgetmellem at blive medlem af eller få adgang til sine regulerede markeder
— enten direkte ved at oprette en filial i værtslandet
— eller indirekte ved at etablere et datterselskab i værtslandet eller ved
at erhverve et i værtslandet eksisterende selskab, der allerede ermedlem af eller har adgang til disse markeder.
Medlemsstater, der på tidspunktet for dette direktivs vedtagelse
anvender en lovgivning, ifølge hvilken kreditinstitutter kun kan blivemedlem af eller få adgang til et reguleret marked gennem et speciali-seret datterselskab, kan dog indtil den 31. december 1996 fortsætte medat stille samme krav, uden forskelsbehandling, til kreditinstitutter medoprindelse i andre medlemsstater, for så vidt angår adgang til detregulerede marked.
Kongeriget Spanien, Den Hellenske Republik og Den Portugisiske
Republik kan forlænge denne periode indtil den 31. december 1999. Etår inden denne dato aflægger Kommissionen rapport på baggrund aferfaringerne med anvendelsen af denne artikel og fremsætter eventueltet forslag. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kanbeslutte, at ordningen skal tages op til fornyet overvejelse.
4. Dersom reglerne for virksomhed på regulerede markeder i vært-
slandet ikke indeholder krav om fysisk tilstedeværelse, kan de i stk. 1nævnte investeringsselskaber på dette grundlag blive medlemmer herafeller få adgang hertil uden at skulle være etableret i værtslandet, jf. dogbestemmelserne i stk. 1til 3. Hjemelandet skal tillade, at reguleredemarkeder i værtslandet tilvejebringer de nødvendige midler på hjemlan-dets område, således at dets investeringsselskaber kan få adgang til ellerblive medlem af værtslandets regulerede markeder i overensstemmelsemed dette stykke.
5. Denne artikels bestemmelser forhindrer ikke medlemsstaterne i at
tillade eller forbyde oprettelse af nye markeder på deres område.
6. Denne artikel gælder ikke for
— reglerne for at udøve virksomhed som »Kursmakler« i Forbundsre-
publikken Tyskland
— reglerne for at udøve virksomhed som »hoekman« i Nederlandene.
Artikel 16
Det påhviler enhver medlemsstat, med henblik på den gensidige aner-
kendelse og gennemførelsen af dette direktiv, at opstille en liste over deregulerede markeder, som den er hjemland for, og som overholder densgældende regler, og til orientering at meddele de øvrige medlemsstater
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 19
▼B
og Kommissionen denne liste samt bestemmelserne vedrørende disse
regulerede markeders organisation og funktionsmåde. Der skal påsamme måde gives underretning om enhver ændring i nævnte liste ellerbestemmelser. Kommissionen offentliggør listerne over de reguleredemarkeder og ajourføringer heraf i De Europæiske FællesskabersTidende mindst en gang om året.
Senest den 31. december 1996 aflægger Kommissionen rapport om de
oplysninger, den således har modtaget, og foreslår eventuelt ændringeraf den definition af regulerede markeder, der er givet i dette direktiv.
Artikel 17
1. Et investeringsselskab, der ønsker at etablere en filial på en anden
medlemsstats område, skal — foruden at opfylde de i artikel 3 nævntebetingelser — give meddelelse herom til hjemlandets kompetentemyndigheder.
2. Medlemsstaterne kræver, at et investeringsselskab, som ønsker at
etablere en filial i en anden medlemsstat, indgiver følgende oplysningersammen med den i stk. 1 nævnte meddelelse:
a) i hvilken medlemsstat selskabet har til hensigt at etablere en filial
b) en driftsplan, hvori det bl.a. angives, hvilken art forretninger der
påtænkes udført, samt filialens organisatoriske struktur
c) en adresse i værtslandet, hvorfra dokumenter kan rekvireres
d) navnene på filialens direktører.
3. Medmindre de kompetente myndigheder i hjemlandet har grund til
at betvivle, at det pågældende investeringsselskabs administrative struk-turer og finansielle situation er sunde under hensyn til den påtænkteetablering, videresender de de i stk. 2 nævnte oplysninger senest tremåneder efter modtagelsen af alle disse oplysninger til de kompetentemyndigheder i værtslandet og underretter det berørte investeringssel-skab herom.
De sender ligeledes oplysninger om enhver erstatningsordning, der har
til formål at beskytte filialens investorer.
Nægter de kompetente myndigheder i hjemlandet at videresende de i
stk. 2 nævnte oplysninger til de kompetente myndigheder i værtslandet,skal de begrunde dette afslag over for det berørte investeringsselskabsenest tre måneder efter modtagelsen af samtlige oplysninger. Et sådantafslag eller manglende svar kan prøves ved domstolene i hjemlandet.
4. Før en filial af et investeringsselskab påbegynder sin virksomhed,
skal de kompetente myndigheder i værtslandet senest to måneder eftermodtagelsen af de i stk. 3 nævnte oplysninger forberede det i artikel 19foreskrevne tilsyn med investeringsselskabet og i givet fald meddele devilkår, herunder reglerne for god forretningsskik, som under hensyn tilsamfundsmæssige interesser gælder for udøvelse af denne virksomhed iværtslandet.
5. Så snart meddelsen fra de kompetente myndigheder i værtslandet
foreligger, eller ved udløbet af den i stk. 4 nævnte frist, hvis dissemyndigheder ikke fremsætter nogen udtalelse, kan filialen etableres ogpåbegynde sin virksomhed.
6. I tilfælde af ændring af et forhold, der er givet meddelelse om
efter stk. 2, litra b), c) og d), skal investeringsselskabet skriftligtmeddele den pågældende ændring til de kompetente myndigheder ihjemlandet og i værtslandet mindst en måned, før den foretages, såledesat de kompetente myndigheder i hjemlandet kan nå at udtale sig omdenne ændring i henhold til stk. 3, og de kompetente myndigheder iværtslandet i henhold til stk. 4.
7. I tilfælde af ændring i de oplysninger, der er givet meddelelse om
efter stk. 3, andet afsnit, underretter hjemlandets myndigheder værtslan-dets myndigheder herom.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 20
▼B
Artikel 18
1. Et investeringsselskab, der for første gang ønsker at udøve virk-
somhed på en anden medlemsstats område i henhold til reglerne om friudveksling at tjenesteydelser, meddeler hjemlandets kompetentemyndigheder:
— i hvilken medlemsstat selskabet har til hensigt at udøve virksomhed
— en driftsplan, hvori det bl.a. angives, hvilke(n) form(er) for investe-
ringsservice det har til hensigt at yde.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder fremsender senest én
måned efter modtagelsen af den i stk. 1 nævnte meddelelse denne til dekompetente myndigheder i værtslandet. Investeringsselskabet kanherefter påbegynde de(n) pågældende form(er) for investeringsservice iværtslandet.
Værtslandets kompetente myndigheder underretter i givet fald investe-
ringsselskabet, så snart de har modtaget den i stk. 1 nævnte meddelelse,om de vilkår, herunder reglerne for god forretningsskik, som underhensyn til samfundsmæssige interesser gælder for ydelse af investe-ringsservice i værtslandet.
3. Såfremt indholdet af de oplysninger, der er meddelt i henhold til
stk. 1, andet led, ændres, underretter investeringsselskabet skriftligthjemlandets og værtslandets kompetente myndigheder herom, indenændringen foretages, således at værtslandets kompetente myndigheder igivet fald kan oplyse selskabet om ændringer i eller tilføjelser til deoplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 2.
Artikel 19
1. Værtslandet kan — til statistisk brug — kræve, at alle investe-
ringsselskaber, der har en filial på dets område, regelmæssigt indsenderen rapport til værtslandets kompetente myndigheder om den virk-somhed, de udøver på dets område.
Værtslandet kan, med henblik på varetagelsen af de opgaver, der
påhviler det med hensyn til udøvelsen af pengepolitikken på detsområde, med forbehold af de foranstaltninger, der måtte være nødven-dige for at styrke Det Europæiske Monetære System, kræve sammeoplysninger af alle filialer af investeringsselskaber med hjemsted i andremedlemsstater, som det forlanger af nationale investeringsselskaber isamme øjemed.
2. Værtslandet kan, med henblik på varetagelsen af de opgaver, der
påhviler det efter dette direktiv, kræve samme oplysninger fra investe-ringsselskabets filialer, som det forlanger fra de nationale selskaber isamme øjemed.
Værtslandet kan kræve, at de investeringsselskaber, der driver virk-
somhed på dets område som led i den frie udveksling af tjenesteydelser,giver de nødvendige oplysninger til kontrol af, at de overholder de afværtslandets normer, der gælder for dem; sådanne krav må dog ikkevære mere vidtgående end dem, de pågældende medlemsstater stiller tiletablerede selskaber for at kunne kontrollere, at disse overholder desamme normer.
3. Når de kompetente myndigheder i værtslandet konstaterer, at et
investeringsselskab, der har en filial eller præsterer tjenesteydelser pådets område, ikke overholder de lovbestemmelser, som værtslandet harvedtaget i medfør af de af dette direktivs bestemmelser, som tillæggerværtslandets myndigheder kompetence, skal de anmode det pågældendeinvesteringsselskab om at bringe det ulovlige forhold til ophør.
4. Tager det pågældende investeringsselskab ikke de nødvendige
skridt, underretter værtslandets kompetente myndigheder hjemlandetskompetente myndigheder herom. Disse træffer hurtigst muligt denødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at investeringssel-skabet bringer det ulovlige forhold til ophør. Arten af disse foranstalt-ninger meddeles værtslandets kompetente myndigheder.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 21
▼B
5. Hvis det pågældende investeringsselskab til trods for de foranstalt-ninger, der er truffet af hjemlandet — eller hvis disse foranstaltningerviser sig at være uhensigtsmæssige, eller hjemlandet ikke har truffetnogen foranstaltninger — fortsat overtræder de i værtslandet gældendelovbestemmelser som nævnt i stk. 3, kan værtslandet efter at have givetde kompetente myndigheder i hjemlandet underretning herom, træffe deforanstaltninger, der er nødvendige for at forebygge eller straffe nyeulovligheder, og om nødvendigt forhindre, at investeringsselskabetudfører nye forretninger på dets område. Medlemsstaterne sikrer, at dedokumenter, der er nødvendige for vedtagelsen af disse foranstaltninger,kan forkyndes for investeringsselskaberne på deres område.
6. Ovenstående betemmelser berører ikke værtslandets beføjelse til at
træffe passende forholdsregler med henblik på at forebygge eller straffeforhold på dets område, som strider imod de regler for god forretnings-skik, der er vedtaget i henhold til artikel 11, og imod de andre lovbe-stemmelser, som det har vedtaget af hensyn til samfundsmæssige inte-resser. Dette indebærer, at investeringsselskaber, der overtræder bestem-melserne, kan forhindres i at udføre forretninger på dets område.
7. Enhver foranstaltning, der træffes efter stk. 4, 5 og 6, og hvorved
der pålægges sanktioner eller begrænsninger i et investeringsselskabsvirksomhed, skal være behørigt begrundet og meddeles det pågældendeinvesteringsselskab. En sådan foranstaltning skal kunne prøves veddomstolene i den medlemsstat, hvis myndigheder har truffet den.
8. Inden den i stk. 3, 4 og 5 fastsatte procedure iværksættes, kan
værtslandets kompetente myndigheder i særligt akutte tilfælde iværk-sætte de nødvendige retsbevarende foranstaltninger for at beskytte inve-storer og andre, for hvem der udføres tjenesteydelser. Kommissionen ogde øvrige berørte medlemsstaters kompetente myndigheder skal hurtigstmuligt underrettes om sådanne foranstaltninger.
Kommissionen kan, efter at have konsulteret de berørte medlemsstaters
kompetente myndigheder, bestemme, at den pågældende medlemsstatskal ændre eller ophæve disse foranstaltninger.
9. Såfremt et investeringsselskabs tilladelse inddrages, meddeles
dette til værtslandets kompetente myndigheder, der da tager passendeskridt til at forhindre, at det pågældende investeringsselskab udfører nyeforretninger på dets område, og til at beskytte investorernes interesser.Hvert andet år forelægger Kommissionen et værdipapirudvalg, der skalnedsættes på et senere tidspunkt, en rapport om sådanne tilfælde.
10. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen antallet og arten af de
tilfælde, hvor der i henhold til artikel 17 er blevet givet afslag, ellerhvor der er truffet foranstaltninger i henhold til stk. 5. Hvert andet årforelægger Kommissionen et værdipapirudvalg, der skal nedsættes på etsenere tidspunkt, en rapport om sådanne tilfælde.
Artikel 20
1. For at sikre at de myndigheder, der er kompetente med hensyn til
markeder og tilsyn, kan råde over de for udøvelsen af deres hvervnødvendige oplysninger, kræver hjemlandet mindst:
a) at investeringsselskaberne, med forbehold af de foranstaltninger, der
er truffet i medfør af artikel 10, sørger for, at de relevante oplys-ninger om transaktioner vedrørende de i artikel 14, stk. 1, omhand-lede tjenesteydelser, som de har foretaget med instrumenter, deromsættes på et reguleret marked, uanset om disse transaktioner harfundet sted på et reguleret marked eller ej, er tilgængelige formyndighederne i mindst fem år
b) at investeringsselskaberne indberetter alle de transaktioner, der er
omhandlet i litra a), til en kompetent myndighed i hjemlandet, nårdisse transaktioner vedrører:
— aktier eller andre instrumenter, der giver adgang til kapital
— obligationer eller andre instrumenter, der kan sidestilles med
obligationer
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 22
▼B
— standardiserede futures vedrørende aktier
— standardiserede optioner vedrørende aktier.
Denne indberetning skal være til myndighedernes rådighed hurtigst
muligt. Tidsfristen fastsættes af myndighederne. Fristen kan forlængestil slutningen af den følgende arbejdsdag, hvis driftsmæssige eller prak-tiske forhold kræver det, men under ingen omstændigheder længere.
Indberetningen skal bl.a. indeholde oplysninger om type og antal købte
eller solgte instrumenter, dato og klokkeslæt for transaktionen, prisenfor transaktionen samt give mulighed for at identificere investeringssel-skabet.
Hjemlandet kan bestemme, at kravene i dette litra, for så vidt angår
obligationer og værdipapirer, der kan sidestilles med obligationer, kunskal gælde for de samlede transaktioner i samme instrument.
2. Når et investeringsselskab foretager en transaktion på et reguleret
marked i et værtsland, kan hjemlandet afstå fra sine egne krav medhensyn til indberetning, hvis investeringsselskabet skal give en tilsva-rende indberetning om samme transaktion til de myndigheder, som dettemarked hører under.
3. Medlemsstaterne bestemmer, at de i stk. 1, litra b), omhandlede
indberetninger skal foretages enten af investeringsselskabet selv eller afet handelssystem (»trade matching system«), eller formidles af fonds-børsmyndighederne eller myndighederne for et andet reguleret marked.
4. Medlemsstaterne sørger for, at de oplysninger, der skal være
tilgængelige i henhold til denne artikel, også er tilgængelige medhenblik på en tilfredsstillende gennemførelse af artikel 23.
5. Hver enkelt medlemsstat kan på det område, der er omfattet af
denne artikel, uden forskelsbehandling vedtage eller opretholde bestem-melser, der er strengere med hensyn til både form og indhold, for såvidt angår opbevaring og indberetning af oplysninger vedrørende trans-aktioner
— der udføres på et reguleret marked, som den er hjemland for, eller
— som udføres af investeringsselskaber, som den er hjemland for.
Artikel 21
1. For at investorerne til enhver tid kan vurdere vilkårene for en
påtænkt transaktion og efterfølgende kontrollere betingelserne for densgennemførelse, skal hver kompetent myndighed for hvert af de regule-rede markeder, som den har opført på den liste, der er nævnt i artikel16, træffe foranstaltninger til at give investorerne de oplysninger, der eromhandlet i stk. 2. De kompetente myndigheder fastsætter i overens-stemmelse med forpligtelserne i stk. 2 oplysningernes form og debestemte frister, inden for hvilke oplysningerne skal gives, samt påhvilken måde disse skal stilles til rådighed, idet der tages hensyn til detpågældende markeds art, størrelse og behov og til de investorer, deropererer på dette marked.
2. De kompetente myndigheder kræver for hvert enkelt instrument
mindst:
a) offentliggørelse ved begyndelsen af hver handelsdag af den vejede
gennemsnitskurs, den højeste og den laveste kurs og omsætningen pådet pågældende regulerede marked i løbet af hele den foregåendehandelsdag
b) endvidere for kontinuerlige ordrebaserede markeder og for kursbase-
rede markeder, offentliggørelse
— ved afslutningen af hver handelstime, af den vejede gennemsnits-
kurs og omsætningen på det pågældende regulerede marked i enperiode på seks handelstimer, således at der inden offentliggø-relsen er en mellemliggende periode på to handelstimer, og
— hvert tyvende minut, af den vejede gennemsnitkurs og den
højeste og den laveste kurs på det pågældende reguleredemarked, beregnet for en periode på to handelstimer, således at
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 23
▼B
der inden offentliggørelsen er en mellemliggende periode på énhandelstime.
Når investorerne på forhånd har adgang til oplysninger om de kurser og
de mængder, for hvilke der kan foretages transaktioner
i) skal sådanne oplysninger være til rådighed når som helst, medens
markedet er åbent
ii) skal de vilkår, som offentliggøres vedrørende en given kurs og en
given mængde, være de vilkår, på hvilke en investor kan foretage engiven transaktion.
De kompetente myndigheder kan udskyde eller suspendere offentliggø-
relsen, når dette viser sig berettiget som følge af ekstraordinære forholdpå markedet, eller hvor der er tale om små markeder, for at bevareselskabernes og investorernes anonymitet. Myndighederne kan anvendesærlige bestemmelser, hvor der er tale om usædvanlige transaktioner afmeget stort omfang i forhold til gennemsnitsstørrelsen af transaktionerpå vedkommende marked i de pågældende værdipapirer eller om megetillikvide værdipapirer, som er defineret efter objektive og offentliggjortekriterier. Myndighederne kan endvidere anvende lempeligere bestem-melser navnlig med hensyn til frister for offentliggørelse for så vidtangår transaktioner vedrørende obligationer eller værdipapirer svarendetil obligationer.
3. Hver medlemsstat kan på det område, der er omfattet af denne
artikel, vedtage eller opretholde strengere bestemmelser eller yderligerebestemmelser vedrørende form og indhold af de oplysninger, som inve-storerne skal have om transaktioner, der udføres på reguleredemarkeder, som medlemsstaten er hjemland for, hvis disse bestemmelsergælder, uanset i hvilken medlemsstat udstederen af de finansielle instru-menter befinder sig, eller uanset på hvis medlemsstats reguleredemarked instrumentet blev noteret for første gang.
4. Kommissionen skal senest den 31. december 1997 aflægge rapport
om denne artikels anvendelse; Rådet kan på forslag af Kommissionenmed kvalificeret flertal vedtage at ændre denne artikel.
AFSNIT VI
Myndigheder med ansvar for tilsyn og meddelelse af tilladelse
Artikel 22
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der skal
varetage de i dette direktiv fastsatte opgaver. De underretterKommissionen herom med angivelse af eventuel kompetencefordeling.
2. De i stk. 1 omhandlede myndigheder skal være enten offentlige
myndigheder eller organer, der er anerkendt ifølge den nationale lovgiv-ning eller anerkendt af offentlige myndigheder, der udtrykkeligt erbeføjet hertil i den nationale lovgivning.
3. Vedkommende myndigheder skal have alle nødvendige beføjelser
med henblik på udførelsen af deres hverv.
Artikel 23
1. Er der flere kompetente myndigheder i samme medlemsstat, skal
disse samarbejde snævert med henblik på at føre tilsyn med de investe-ringsselskaber, der udøver virksomhed i medlemsstaten.
2. Medlemsstaterne sikrer, at et sådant samarbejde finder sted
mellem de kompetente myndigheder og de offentlige myndigheder, derfører tilsyn med de finansielle markeder, kreditinstitutter og andre finan-sieringsinstitutter, og med forsikringsselskaber, for så vidt angår deforetagender, som disse forskellige myndigheder fører tilsyn med.
3. Hvis et investeringsselskab udøver virksomhed i en eller flere
medlemsstater ud over hjemlandet i form af udveksling af tjeneste-ydelser eller ved oprettelse af filialer, skal alle de berørte medlemssta-ters kompetente myndigheder samarbejde snævert med henblik på en
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 24
▼B
mere effektiv varetagelse af deres hverv på de områder, der er omfattet
af dette direktiv.
De berørte myndigheder giver efter anmodning hinanden alle de oplys-
ninger vedrørende ledelsen af sådanne investeringsselskaber og dissesejerforhold, som kan lette tilsynet med dem, samt alle oplysninger, der iøvrigt kan lette kontrollen med sådanne investeringsselskaber. Hjemlan-dets myndigheder samarbejder især for at sikre sig, at værtslandetsmyndigheder kan indhente de oplysninger, der er omhandlet i artikel 19,stk. 2.
Hjemlandets kompetente myndigheder bliver, i det omfang det er
nødvendigt for udøvelsen af deres kontrolbeføjelser, underrettet af vært-slandets kompetente myndigheder om enhver foranstaltning, der inde-bærer sanktioner over for et investeringsselskab eller begrænsninger afet investeringsselskabs virksomhed, og som værtslandet har truffet imedfør af artikel 19, stk. 6.
Artikel 24
1. Når et investeringsselskab, der har fået tilladelse i en anden
medlemsstat, udøver virksomhed i et værtsland gennem en filial, sørgerværtslandet for, at hjemlandets kompetente myndigheder, efter medde-lelse herom til værtslandets kompetente myndigheder, selv — eller veden person, der er udpeget med henblik herpå — kan foretage kontrol påstedet af de i artikel 23, stk. 3, nævnte oplysninger.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kan også anmode værtslan-
dets kompetente myndigheder om at foretage denne kontrol. Demyndigheder, som modtager anmodningen, skal inden for rammerne afderes beføjelser efterkomme denne, enten ved selv at foretagekontrollen eller ved at tillade, at de myndigheder, der har fremsatanmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor elleranden sagkyndig foretage denne.
3. Denne artikel er ikke til hinder for, at værtslandets kompetente
myndigheder udfører kontrol på stedet af filialer etableret på deresområde som led i varetagelsen af de opgaver, som påhviler dem ihenhold til dette direktiv.
Artikel 25
1. Medlemsstaterne sørger for, at alle, der arbejder eller har arbejdet
for de kompetente myndigheder, såvel som revisorer og eksperter, derhar handlet på de kompetente myndigheders vegne, undergives tjenstligtavshedspligt. Denne tavshedspligt indebærer, at de fortrolige oplys-ninger, de modtager i forbindelse med deres hverv, ikke må videregivestil andre personer eller myndigheder, undtagen i summarisk ellersammenfattet form, således at de enkelte investeringsselskaber ikke kanidentificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er omfattet afstraffelovgivningen.
Såfremt der er tale om et investeringsselskab, der er erklæret konkurs
eller trådt i likvidation som følge af en domstolskendelse, kan fortroligeoplysninger, der ikke vedrører tredjemand, der er involveret i forsøg påat redde investeringsselskabet, dog videregives under en civil retssag.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i de
forskellige medlemsstater udveksler oplysninger i henhold til dettedirektiv eller andre direktiver, der gælder for investeringsselskaber.Disse oplysninger er undergivet den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt.
3. Medlemsstaterne må kun indgå samarbejdsaftaler, der indebærer
udveksling af oplysninger med de kompetente myndigheder i tredje-lande, såfremt de oplysninger, der således meddeles, mindst er underlagttilsvarende tavshedspligt som fastsat i denne artikel.
4. De kompetente myndigheder, der i henhold til stk. 1 eller
2modtager fortrolige oplysninger, må kun anvende disse i forbindelsemed udøvelsen af deres hverv:
— til at kontrollere, at betingelserne for adgang til at udføre investe-
ringsservice er opfyldt, og til at lette det individuelle eller detkonsoliderede tilsyn med investeringsselskaberne virksomhed,
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 25
▼B
særlig med hensyn til kapitalkravene i direktiv 93/6/EØF, admini-
strativ og regnskabsmæssig praksis samt intern kontrol, eller
— til at pålægge sanktioner, eller— hvis den kompetente myndigheds afgørelser påklages til højere
administrativ myndighed, eller
— hvis den kompetente myndigheds afgørelser indbringes for domsto-
lene efter artikel 26.
5. Stk. 1 og 4 er ikke til hinder for, at der udveksles oplysninger
a) inden for samme medlemsstat, hvis der findes flere kompetente
myndigheder, eller
b) mellem de kompetente myndigheder inden for medlemsstaten eller
medlemsstaterne og
— de myndigheder, der fører tilsyn med kreditinstitutter, andre
finansieringsinstitutter og forsikringsselskaber, samt de myndig-heder, der fører tilsyn med de finansielle markeder
— de organer, der er ansvarlige for likvidation og konkursbehand-
ling af investeringsselskaber og lignende procedurer, eller
— de personer, der er ansvarlige for den lovpligtige revision af
investeringsselskabers og andre finansieringsinstitutters regn-skaber
med henblik på varetagelsen af deres tilsynsopgaver, og heller ikke
til hinder for, at de organer, der forvalter erstatningsordninger,modtager de oplysninger, som er nødvendige for, at de kan udførederes arbejde. Disse oplysninger er underlagt den i stk. 1 omhand-lede tavshedspligt.
▼
M1
5a. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne tillade udveksling af oplys-ninger mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der medvirker ved
likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber oglignende procedurer, eller
— de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er ansvarlige
for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers, kreditinstitut-ters, investeringsselskabers og andre finansieringsinstitutters regn-skaber.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst følgende
betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af tilsynsopgaver som
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i
stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke vide-
regives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder,som har afgivet dem, og i givet fald udelukkende til det formål, medhenblik på hvilket de nævnte myndigheder gav deres tilladelse.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater,
hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i henhold til dettestykke.
5b. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne med henblik på at styrke det
finansielle systems stabilitet og integritet tillade udveksling af oplys-ninger mellem de kompetente myndigheder og de myndigheder ellerorganer, der ifølge loven er ansvarlige for at opdage og efterforskeovertrædelser af selskabsretten.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst følgende
betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de opgaver, som er
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i
stk. 1 omhandlede tavshedspligt
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 26
▼M1
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke vide-
regives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder,som har afgivet dem, og i givet fald udelukkende til det formål, medhenblik på hvilket de nævnte myndigheder gav deres tilladelse.
Udfører de i første afsnit omhandlede myndigheder eller organer i en
medlemsstat deres opdagelses- eller efterforskningsopgaver med bistandfra dertil bemyndigede, ikke offentligt ansatte personer, som er i besid-delse af særlig sagkundskab, kan den i første afsnit nævnte mulighed forudveksling af oplysninger udvides til også at gælde disse personer på dei andet afsnit fastsatte særlige betingelser.
Ved anvendelsen af sidste led i andet afsnit meddeler de i første afsnit
omhandlede myndigheder eller organer de kompetente myndigheder,som har afgivet oplysningerne, hvilke personer oplysningerne vil blivevideregivet til, med nøjagtig angivelse af disse personers beføjelser.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater,
hvilke myndigheder eller organer der kan modtage oplysninger ihenhold til dette stykke.
Inden den 31. december 2000 aflægger Kommissionen beretning om
anvendelsen af dette stykke.
6. Denne artikel er ikke til hinder for, at en kompetent myndighed
giver:
— centralbankerne og andre organer med tilsvarende opgaver, i deres
egenskab af pengepolitiske myndigheder
— eventuelt andre offentlige myndigheder med ansvar for at føre tilsyn
med betalingssystemerne
oplysninger med henblik på udførelsen af deres opgaver, og er heller
ikke til hinder for, at de pågældende myndigheder eller organer senderde kompetente myndigheder de oplysninger, som er nødvendige for demi henhold til stk. 4. De oplysninger, der modtages i denne forbindelse, erunderlagt den i denne artikel omhandlede tavshedspligt.
▼
B
7. Denne artikels bestemmelser er ikke til hinder for, at de kompe-tente myndigheder fremsender de i stk. 1til 4 nævnte oplysninger til enclearinginstitution eller lignende institution, der i den nationale lovgiv-ning er anerkendt til clearing eller afvikling på et af markederne i denpågældende medlemsstat, hvis de mener, at dette er nødvendigt for atsikre, at disse institutioner fungerer korrekt i forbindelse med mislighol-delse eller potentiel misligholdelse på dette marked. De oplysninger, dermodtages i denne forbindelse, er underlagt den i stk. 1 omhandledetavshedspligt. Medlemsstaterne sikrer dog, at oplysninger, der ermodtaget i henhold til stk. 2, ikke må videregives i det tilfælde, der eromhandlet i dette stykke, uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetentemyndigheder, som først afgav oplysningerne.
8. Endvidere kan medlemsstaterne uanset bestemmelserne i stk. 1 og
4 ved lovgivning give tilladelse til, at visse oplysninger meddeles andreafdelinger i deres centraladministration, som er ansvarlige for lovgiv-ningen vedrørende tilsyn med kreditinstitutter, finansieringsinstitutter,investeringsselskaber og forsikringsselskaber, samt personer, somhandler efter fuldmagt fra de pågældende afdelinger.
Oplysningerne må imidlertid kun gives, såfremt det er nødvendigt af
tilsynsmæssige hensyn.
Imidlertid fastsætter medlemsstaterne, at oplysninger, der modtages
efter stk. 2 og 5, samt oplysninger tilvejebragt ved kontrol på stedet, jf.artikel 24, aldrig må videregives som nævnt i dette stykke, medmindrede kompetente myndigheder, der har givet oplysningerne, eller dekompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor kontrollen på stedeter foretaget, har givet deres udtrykkelige samtykke.
9. Har en medlemsstat, på tidspunktet for vedtagelsen af dette
direktiv, fastsat, at der skal udveksles oplysninger mellem myndighe-derne med henblik på at kontrollere, at lovene om tilsyn, erhvervsdri-vende selskabers organisation, drift og forretningspraksis samt reglernefor de finansielle markeder overholdes, kan den pågældende medlems-
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 27
▼B
stat fortsat tillade en sådan udveksling, indtil samtlige bestemmelser for
udveksling af oplysninger mellem myndigheder for hele den finansiellesektor er blevet samordnet, og under alle omstændigheder senest indtilden 1. juli 1996.
Medlemsstaterne sørger dog for, at oplysninger, der stammer fra en
anden medlemsstat, ikke kan videregives under de omstændigheder, derer nævnt i første afsnit, uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetentemyndigheder, der først videregav nævnte oplysninger, og at de kunbruges til de formål, som sidstnævnte myndigheder har givet deressamtykke til.
Rådet foretager den samordning, der er omhandlet i første afsnit på
grundlag af et forslag fra Kommissionen. Rådet tager til efterretning, atKommissionen oplyser, at den vil forelægge forslag desangående senestden 31. juli 1993. Rådet træffer afgørelse om forslagene så hurtigt sommuligt, idet det tilstræbes, at de således foreslåede regler kan findeanvendelse på datoen for dette direktivs iværksættelse.
▼
M1
Artikel 25a
1. Medlemsstaterne fastsætter som et minimum:
a) enhver person, der er autoriseret i henhold til direktiv 84/
253/EØF(1), og som i et investeringsselskab udfører det hverv, der
er beskrevet i artikel 51 i direktiv 78/660/EØF(2), artikel 37 i
direktiv 83/349/EØF, eller artikel 31 i direktiv 85/611/EØF, ellerethvert andet lovpligtigt hverv, har pligt til straks at foretage indbe-retning til de kompetente myndigheder om ethvert forhold ellerenhver beslutning vedrørende denne virksomhed, som vedkommendehar fået kendskab til under udførelsen af sit hverv, og som kan
— udgøre en materiel overtrædelse af de love eller administrative
bestemmelser, der omhandler betingelserne for meddelelse aftilladelse, eller som specielt omhandler udøvelsen af investe-ringsselskabers aktiviteter, eller
— skade investeringsselskabets fortsatte drift, eller— medføre nægtelse af revisionspåtegning eller fremsættelse af
forbehold
b) samme pligt gælder for en sådan person, for så vidt angår forhold
eller beslutninger, som vedkommende måtte få kendskab til som ledi et hverv som beskrevet i litra a), der udføres i en virksomhed, somgennem kontrol har snævre forbindelser med investeringsselskabet, ihvilken vedkommende udfører ovennævnte hverv.
2. Det forhold, at de personer, der er autoriseret i henhold til direktiv
84/253/EØF, i god tro videregiver oplysninger til de kompetentemyndigheder om forhold eller beslutninger som omhandlet i stk. 1,betragtes ikke som brud på den tavshedspligt, som gælder i henhold tilkontrakt eller love eller administrative bestemmelser, og påfører ikke depågældende personer nogen form for ansvar.
▼
B
Artikel 26
Medlemsstaterne sikrer, at afgørelser, der træffes vedrørende et investe-
ringsselskab i henhold til love eller administrative bestemmelser, der ervedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, kan prøves veddomstolene; dette gælder også, hvis der ikke er truffet nogen afgørelsesenest seks måneder efter indgivelsen af en ansøgning om tilladelse, derindeholder alle de i henhold til gældende bestemmelser krævede oplys-ninger.
(1) EFT nr. L126 af 12. 5. 1984, s. 20.
(2) EFT nr. L222 af 14. 8. 1978, s. 11. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 90/605/EØF (EFT nr. L317 af 16. 11. 1990, s. 60).
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 28
▼B
Artikel 27
Med forbehold af reglerne for inddragelse af tilladelser og tilfælde
omfattet af straffelovgivningen skal medlemsstaterne sørge for, at deresrespektive kompetente myndigheder, i tilfælde af at et investeringssel-skab eller dets ansvarlige ledelse har overtrådt love eller administrativebestemmelser om tilsyn med investeringsselskaber eller om disses virk-somhed, kan vedtage foranstaltninger eller pålægge sanktioner med detudtrykkelige formål at bringe de konstaterede overtrædelser ellerårsagerne hertil til ophør.
Artikel 28
Medlemsstaterne sørger for, at der ikke sker nogen forskelsbehandling i
forbindelse med gennemførelsen af dette direktivs bestemmelser.
AFSNIT VII
Afsluttende bestemmelser
Artikel 29
Indtil der vedtages et nyt direktiv om fastsættelse af bestemmelser om
tilpasning af nærværende direktiv til de tekniske fremskridt på neden-nævnte områder, vedtager Rådet i overensstemmelse med afgørelse87/373/EØF(
1) med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen de
tilpasninger, som måtte være nødvendige vedrørende:
— udvidelse af indholdet af listen i bilagets afsnit C
— tilpasning af terminologien i bilagets lister for at tage hensyn til
udviklingen på de finansielle markeder
— de områder, på hvilke de kompetente myndigheder skal udveksle
oplysninger, jf. artikel 23
— præcisering af definitionerne for at sikre en ensartet iværksættelse af
direktivet i Fællesskabet
— præcisering af definitionerne for at tage hensyn til udviklingen på de
finansielle markeder ved anvendelse af direktivet
— samordning af terminologien og definitionernes affattelse med
senere foranstaltninger vedrørende investeringsselskaber og dermedbeslægtede områder
— de øvrige opgaver, der er omhandlet i artikel 7, stk. 5.
Artikel 30
1. Investeringsselskaber, der allerede inden den 31. december 1995
har fået tilladelse til at udføre investeringsservice i hjemlandet, anses forat have den for dette direktiv nødvendige tilladelse, hvis der ifølge denpågældende medlemsstats lovgivning kræves overholdelse af betingelsersvarende til dem, der er fastsat i artikel 3, stk. 3, og i artikel 4.
2. Investeringsselskaber, der allerede udøver deres virksomhed pr.
31. december 1995, og som ikke er blandt de i stk. 1 omhandlede, kanfortsætte virksomheden, hvis de inden den 31. december 1996 i henholdtil bestemmelserne i hjemlandet får tilladelse til at fortsætte virksom-heden ifølge de bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv.
Kun meddelelse af en sådan tilladelse gør det muligt for de pågældende
selskaber at påberåbe sig dette direktivs bestemmelser om fri etableringog fri udveksling af tjenesteydelser.
3. Såfremt investeringsselskaberne inden datoen for dette direktivs
vedtagelse har påbegyndt deres virksomhed i andre medlemsstatergennem filialer eller ved udveksling af tjenesteydelser, fremsendermyndighederne i hjemlandet i henhold til artikel 17, stk. 1 og 2, ogartikel 18, mellem den 1. juli 1995 og den 31. december 1995 en liste tilmyndighederne i alle de berørte medlemsstater over de selskaber, deroverholder dette direktivs bestemmelser, og som udøver deres virk-
(1) EFT nr. L197 af 18. 7. 1987, s. 33.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 29
▼B
somhed i de pågældende medlemsstater, med angivelse af den virk-somhed der udøves.
4. Fysiske personer, der på datoen for dette direktivs vedtagelse har
tilladelse til at yde investeringsservice i en medlemsstat, anses for athave tilladelse i henhold til dette direktiv, såfremt de opfylder betingel-serne i artikel 1, nr. 2, andet afsnit, andet led, og i artikel 1, nr. 2, tredjeafsnit, første til fjerde led.
Artikel 31
Medlemsstaterne vedtager senest den 1. juli 1995 de love og administra-
tive bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
De pågældende love og administrative bestemmelser træder i kraft
senest den 31. december 1995. Medlemsstaterne underretter straksKommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 32
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1993L0022 — DA — 07.08.1995 — 001.001 — 30
▼B
BILAG
AFSNIT A
Tjenesteydelser
1. a) modtagelse og formidling for investorers regning af ordrer vedrørende et
eller flere af de i afsnit B nævnte instrumenter
b) udførelse af sådanne ordrer for tredjemands regning.
2. Forretninger for egen regning med ethvert af de i afsnit B nævnte instru-
menter.
3. Skønsmæssig porteføjlepleje af de enkelte kunders værdipapirbeholdninger
efter instruks fra investorerne, såfremt beholdningerne omfatter et eller flereaf de i afsnit B nævnte instrumenter.
4. Afsætningsgaranti i forbindelse med emissioner af et eller flere af de i afsnit
B nævnte instrumenter og/eller placering af sådanne emissioner.
AFSNIT B
Instrumenter
1. a) værdipapirer
b) andele udstedt af institutter for kollektiv investering.
2. Pengemarkedsinstrumenter.3. Finansielle futures, herunder tilsvarende instrumenter, der afregnes kontant.4. Fremtidige renteaftaler (FRA-kontrakter).5. Rente- og valutaswaps samt swaps på aktier og aktieindeks.6. Optioner på at erhverve eller afhænde et instrument, der falder ind under dette
afsnit i bilaget, herunder tilsvarende instrumenter, der afregnes konstant. Idenne kategori indgår valuta- og renteoptioner.
AFSNIT C
Accessoriske tjenesteydelser
1. Opbevaring og forvaltning i forbindelse med et eller flere af de i afsnit B
nævnte instrumenter.
2. Boksudlejning.3. Kredit- eller långivning til en investor, således at denne kan udføre en
transaktion med et eller flere af de i afsnit B nævnte instrumenter, såfremt denvirksomhed, der yder kreditten eller lånet, deltager i transaktionen.
4. Rådgivning til virksomheder vedrørende kapitalstrukturer, industristrategi og
dermed beslægtede spørgsmål samt rådgivning og tjenesteydelser vedrørendefusioner og opkøb af virksomheder.
5. Tjenesteydelser i forbindelse med afsætningsgaranti.6. Investeringsrådgivning vedrørende et eller flere af de i afsnit B nævnte
instrumenter.
7. Valutatransaktioner, når de pågældende transaktioner er et led i ydelsen af
investeringsservice.