2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 539/2001
af 15. marts 2001
om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved
passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette
krav
(EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsforordning (EF) nr. 2414/2001 af 7. december 2001 L 327 1 12.12.2001
►M2Rådetsforordning (EF) nr. 453/2003 af 6. marts2003 L 69 10 13.3.2003
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 539/2001
af 15. marts 2001
om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal
være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen
over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 62, nr. 2), litra b), nr. i),
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)I medfør af artikel 62, nr. 2), litra b), fastsætter Rådet visum-
regler for forventet ophold i højst tre måneder, og Rådet skalderfor fastsætte en liste over de tredjelande, hvis statsborgereskal være i besiddelse af visum, når de passerer de ydre grænser,
og en liste over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for
dette krav. Fastlæggelsen af disse lister er blandt de ledsagefor-anstaltninger, der ifølge artikel 61 er direkte knyttet til den friebevægelighed for personer i et område med frihed, sikkerhed ogretfærdighed.
(2)Denne forordning er et led i udbygningen af Schengen-reglerne ioverensstemmelse med protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, i det følgende benævnt»Schengen-protokollen«. Den berører ikke medlemsstaternesforpligtelser i henhold til Schengen-reglerne, således som defremgår af bilag A til Rådetsafgørels e 1999/435/EF af 20. maj
1999 om definition af Schengen-reglerne med henblik på, i over-
ensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten omoprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om DenEuropæiske Union, at fastsætte retsgrundlaget for de bestem-melser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne (
3).
(3)Denne forordning er en videreudvikling af de bestemmelser, forhvilke Schengen-protokollen giver mulighed for et tættereindbyrdess amarbejde, og den falder ind under artikel 1, litra B,i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om vissegennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den
Europæiske Union har indgået med Republikken Island og
Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennem-førelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne (
4).
(4)I medfør af artikel 1 i protokollen om Det Forenede Kongeriges
og Irlandss tilling, der er knyttet til traktaten om Den Europæ-
iske Union og til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke ivedtagelsen af denne forordning. Derfor, og med forbehold afartikel 4 i nævnte protokol, gælder bestemmelserne i denneforordning hverken for Det Forenede Kongerige eller for Irland.
(5)For at afgøre om statsborgere fra et givet tredjeland er underlagtvisumpligt eller er fritaget for dette krav, foretages der en indivi-duel vurdering under anvendelse af forskellige kriterier, navnligvedrørende illegal indvandring, offentlig orden og sikkerhed,samt Den Europæiske Unions forbindelser med det pågældende
tredjeland, samtidig med at der også tages hensyn til den regio-
nale sammenhæng og til gensidighedsprincippet. Der børindføres en fællesskabsmekanisme for iværksættelse af dette2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT C 177 E af 27.6.2000, s. 66.
(2) Udtalelse af 5.7.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 1.
(4) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.
▼B
gensidighedsprincip for det tilfælde, at et af de tredjelande, der
er opført på listen i bilag II, beslutter at indføre visumpligt forstatsborgere fra en eller flere medlemsstater.
(6)Da den frie bevægelighed for statsborgere fra Island, Liechten-stein og Norge er sikret i medfør af aftalen om Det EuropæiskeØkonomiske Samarbejdsområde, er disse lande ikke opført pålisten i bilag II.
(7)For statsløse og konventionsflygtninge skal beslutningen omvisumpligt eller visumfritagelse med forbehold af de forplig-telser, der følger af internationale aftaler, som medlemsstaternehar undertegnet, navnlig den europæiske overenskomst omophævelse af visumtvang for flygtninge, undertegnet den 20.
april 1959 i Strasbourg, træffes på grundlag af det tredjeland,
hvor disse personer har bopæl, og som har udstedt deres rejsedo-kumenter. I betragtning af forskellene mellem medlemsstaterneslovgivning om statsløse og konventionsflygtninge kan medlems-staterne dog, hvis det tredjeland, hvor disse persongrupper har
bopæl, og som har udstedt deres rejsedokumenter, er et af de
tredjelande, hvis statsborgere er fritaget fra visumpligt, afgøre,om disse personer er underlagt visumpligt.
(8)I særlige tilfælde, der berettiger til en særordning på visu-mområdet, kan medlemsstaterne fritage visse personkategorier
for visumpligten eller omvendt pålægge dem visumpligt, bl.a. i
overensstemmelse med folkeretten bestemmelser eller sædvane.
(9)For at sikre, at systemet bliver gennemsigtigt, og at de berørtepersoner modtager oplysninger, skal medlemsstaterne meddelede øvrige medlemsstater og Kommissionen, hvilke foranstalt-
ninger de træffer inden for rammerne af denne forordning.
Disse oplysninger skal af samme grund ligeledes offentliggøresiDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
(10)Betingelserne for indrejse på medlemsstaternes område eller
udstedelse af visa berører ikke de gældende regler for anerken-
delse af rejsedokumenters gyldighed.
(11)I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i traktatensartikel 5 er det, for at sikre en korrekt anvendelse af den fællesvisumordning, nødvendigt og hensigtsmæssigt at vedtage en
forordning for at fastlægge listen over de tredjelande, hvis stats-
borgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydregrænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere erfritaget for dette krav.
(12)Denne forordning indebærer en fuldstændig harmonisering for såvidt angår de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besid-delse af visum ved passage af de ydre grænser, og detredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Statsborgere fra tredjelande, der er opført på listen i bilag I, skal
være i besiddelse af visum, når de passerer medlemsstaternes ydre
grænser.
2.►M1Statsborgere fra tredjelande, der er opført på listen i bilag
II, er fritaget for det i stk. 1 omhandlede krav i forbindelse med opholdpå højst tre måneder. ◄
3. Statsborgere fra nye tredjelande, der er opstået af lande, som er
opført på listerne i bilag I og II, er underlagt kravene i henholdsvisstk. 1 og 2, indtil Rådet træffer anden afgørelse efter proceduren i denrelevante artikel i traktaten.
4. Hviset tredjeland, der er opført på lis ten i bilag II, indfører
visumpligt over for statsborgere fra en medlemsstat, finder følgende2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
bestemmelser anvendelse, med forbehold af en eventuel aftale om
undtagelse fra visumpligt, som Fællesskabet måtte have indgået meddet pågældende tredjeland:
a) medlemsstaten kan skriftligt give Kommissionen og Rådet medde-
lelse om, at det pågældende tredjeland har indført visumpligt
b) 30 dage efter en sådan meddelelse indføres der en midlertidig pligt
for medlemsstaterne til at pålægge det pågældende tredjelands stats-borgere visumpligt, medmindre Rådet på forhånd og med
kvalificeret flertal har truffet anden afgørelse
c) midlertidig indførelse af visumpligt offentliggøres af Rådet i De
Europæiske Fællesskabers Tidende inden den træder i kraft
d) Kommissionen behandler enhver anmodning fra Rådet eller fra en
medlemsstat om, at den forelægger Rådet et forslag til ændring af
bilagene til denne forordning, således at det pågældende tredjelandmedtagesi bilag I og s lettesi bilag II
e) hvis tredjelandet ophæver sin beslutning om indførelse af visum-
pligt, inden Rådet har vedtaget en sådan ændring af bilagene tildenne forordning, giver den pågældende medlemsstat straksKommissionen og Rådet skriftlig meddelelse herom
f) meddelelsen offentliggøres af Rådet i De Europæiske Fællesskabers
Tidende . Den midlertidige indførelse af visumpligt for statsborgere
fra det pågældende tredjeland ophævess yv dage efter datoen for of-
fentliggørelsen.
Artikel 2
I denne forordning forstås ved »visum« en tilladelse, der er udstedt af
en medlemsstat, eller en afgørelse, der er truffet af en medlemsstat, og
som kræves i forbindelse med:
— indrejse med henblik på et planlagt ophold i denne medlemsstat
eller i flere medlemsstater på højst tre måneder i alt
— indrejse med henblik på transit gennem denne medlemsstats eller
flere medlemsstaters områder, bortset fra lufthavnstransit.
Artikel 3
Med forbehold af de forpligtelser, som følger af den europæiske over-
enskomst om ophævelse af visumtvang for flygtninge, undertegnet den20. april 1959 i Strasbourg,
— har konventionsflygtninge og statsløse visumpligt, hvis det tredje-
land, hvor de har deres bopæl, og som har udstedt deres
rejsedokument, er et af de tredjelande, der er opført på listen i bilag
I
— kan konventionsflygtninge og statsløse fritages for visumpligt, hvis
det tredjeland, hvor de har deres bopæl, og som har udstedt deresrejsedokument, er et af de tredjelande, der er opført på listen i bilagII.
Artikel 4
1. En medlemsstat kan fastsætte undtagelser fra visumpligten i
artikel 1, stk. 1, eller fra visumfritagelsen i artikel 1, stk. 2, for:
a) indehavere af diplomatpas, tjenestepas og andre officielle pas
b) besætningen inden for civil luft- og skibsfart
c) flybesætningen og det ledsagende personale på nødhjælps- eller
redningsflyvninger og andet hjælpepersonale i katastrofe- og ulyk-kestilfælde
d) besætningen på skibe i international flodtransport
e) indehavere af laissez-passer, som visse mellemstatslige internatio-
nale organisationer udsteder til deres ansatte.
2. En medlemsstat kan give visumfritagelse til skoleelever, der er
statsborgere i et tredjeland på listen i bilag I, og som har bopæl i et2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 4
▼B
tredjeland på listen i bilag II, når disse skoleelever deltager i en orga-
niseret skolerejse og ledsages af en lærer fra institutionen.
3. En medlemsstat kan fravige visumfritagelsen i artikel 1, stk. 2, for
personer, der udøver lønnet beskæftigelse under opholdet.
Artikel 5
1. Senest ti arbejdsdage efter denne forordnings ikrafttræden
meddeler medlemsstaterne de øvrige medlemsstater og Kommissionen
de foranstaltninger, de har truffet i medfør af artikel 3, andet led, ogartikel 4. Efterfølgende ændringer af foranstaltningerne skal meddelesinden fem arbejdsdage.
2. Meddelelserne i stk. 1 offentliggøres af Kommissionen til oriente-
ring i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 6
Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at aner-
kende stater og territoriale enheder samt pas, rejse- og
identitetsdokumenter, som udstedes af deres myndigheder.
Artikel 7
1. Rådetsforordning (EF) nr. 574/1999 (
1) erstattes af nærværende
forordning.
2. Den endelige udgave af de fælles konsulære instrukser og den
fælles håndbog således som udformet i Schengen-Eksekutivkomitéensafgørelse af 28. april 1999 (SCH/Com-ex(99) 13) ændres således:
1) Betegnelsen i bilag 1, del I, i de fælles konsulære instrukser og i
bilag 5, del I, i den fælles håndbog affattes således:
»Fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere er visumpligtige i de
medlemsstater, der er bundet af forordning (EF) nr. 539/2001.«
2) Listen i bilag 1, del I, i de fælles konsulære instrukser og i bilag 5,
del I, i den fælles håndbog erstattes med listen i bilag I til nærvæ-rende forordning.
3) Betegnelsen i bilag 1, del II, i de fælles konsulære instrukser og i
bilag 5, del II, i den fælles håndbog affattes således:
»Fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere ikke er visumplig-
tige i de medlemsstater, der er bundet af forordning (EF) nr. 539/2001.«
4) Listen i bilag 1, del II, i de fælles konsulære instrukser og i bilag 5,
del II, i den fælles håndbog erstattes med listen i bilag II til nærvæ-
rende forordning.
5) Del III i bilag 1 til de fælles konsulære instrukser og del III i bilag 5
til den fælleshåndbog udgår.
3. Schengen-Eksekutivkomitéens afgørelser af 15. december 1997
(SCH/Com-ex(97) 32) og af 16. december 1998 (SCH/Com-ex(98) 53,
REV 2) ophæves.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse afDet Europæiske Fællesskab.2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 5
(1) EFT L 72 af 18.3.1999, s. 2.▼M1
▼B
▼B
BILAG I
Fælles liste som omhandlet i artikel 1, stk. 1
1) STATER
Afghanistan
Albanien
Algeriet
AngolaAntigua og BarbudaArabiske Emirater, De ForenedeArmenien
Aserbajdsjan
BahamasBahrainBangladeshBarbados
Belarus
BelizeBeninBurma/MyanmarBhutan
Bosnien-Hercegovina
BotswanaBurkina FasoBurundiCambodja
Cameroun
Centralfrikanske Republik, DenColombiaComorerneCongo
Congo, Den Demokratiske Republik
Côte d'IvoireCubaDjiboutiDominica
Dominikanske Republik, Den
EcuadorEgypten
EritreaEtiopienFiji
Filippinerne
Forbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro)GabonGambiaGeorgien
Ghana
GrenadaGuineaGuinea-Bissau2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
Guyana
HaitiIndienIndonesien
Irak
IranJamaicaJordanKap Verde
Kasakhstan
KenyaKinaKirgisistan
Kiribati
KuwaitLaosLesothoLibanon
Liberia
LibyenMadagaskarMakedonien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Malawi
MaldiverneMaliMarokkoMarshalløerne
Mauretanien
MauritiusMikronesienMoldova
Mongoliet
MozambiqueNamibiaNauru
Nepal
NigerNigeriaNordkoreaNordmarianerne
Oman
PakistanPalauPapua Ny Guinea
Peru
QatarRuslandRwandaSaint Christopher og Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent og GrenadinerneSalomonøerneSamoa
São Tomé og Príncipe2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 7
▼B
Saudi-Arabien
SenegalSeychellerneSierra Leone
Somalia
SudanSri Lanka
Surinam
SwazilandSydafrikaSyrien
Tadsjikistan
TanzaniaTchad
Thailand
TogoTongaTrinidad og Tobago
Tunesien
TurkmenistanTuvalu
Tyrkiet
UgandaUkraineUsbekistan
Vanuatu
VietnamYemenZambia
Zimbabwe
Ækvatorialguinea
Østtimor
2) TERRITORIALE ENHEDER OG MYNDIGHEDER, DER IKKE ER
ANERKENDT SOM STATER AF MINDST EN MEDLEMSSTAT
Den Palæstinensiske Myndighed
Taiwan2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 8
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
BILAG II
Fælles liste som omhandlet i artikel 1, stk. 2
1) STATER
Andorra
Argentina
AustralienBoliviaBrasilien
Brunei
BulgarienCanada
Chile
CypernCosta Rica
El SalvadorEstlandForenede Stater, DeGuatemala
Honduras
IsraelJapanKroatien
Letland
LitauenMalaysiaMalta
Mexico
MonacoNew Zealand
Nicaragua
PanamaParaguayPolen
Rumænien ►
M1 ◄
San Marino
Singapore
Slovakiet
SlovenienSydkoreaTjekkiske Republik, Den
Ungarn
UruguayVatikanstatenVenezuela2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 9
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
2) FOLKEREPUBLIKKEN KINAS SÆRLIGE ADMINISTRATIVE
OMRÅDER
SAR Hongkong (1)
SAR Macao (2)2001R0539 — DA — 02.04.2003 — 002.001 — 10
(1) Visumfritagelsen finder kun anvendelse på indehavere af pas udstedt af »Hong Kong
Special Administrative Region«.
(2) Visumfritagelsen finder kun anvendelse på indehavere af pas udstedt af »Região Admi-
nistrativa Especial de Macau«.