2008R0040 — DA — 13.12.2008 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 40/2008

af 16. januar 2008

om fastsættelse for 2008 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik ( 1 ), særlig artikel 20, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år ( 2 ), særlig artikel 2, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande ( 3 ), særlig artikel 6 og 8, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand ( 4 ), særlig artikel 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø ( 5 ), særlig artikel 4 og 8, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten ( 6 ), særlig artikel 4, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal ( 7 ), særlig artikel 3 og 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen ( 8 ), særlig artikel 6 og 9, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF). (2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastsat i artikel 20 i nævnte forordning. (3) For at disse TAC'er og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet. (4) Der bør på fællesskabsplan fastlægges principper og visse procedurer for fiskeriforvaltning, så medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag. (5) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der er relevante for fordelingen af fiskerimuligheder. (6) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster ( 9 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika ( 10 ), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer ( 11 ), Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav ( 12 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ( 13 ), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser ( 14 ), Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer ( 15 ), Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien ( 16 ), Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande ( 17 ), Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF ( 18 ), Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer ( 19 ), forordning (EF) nr. 423/2004, Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis ( 20 ), forordning (EF) nr. 811/2004, Rådets forordning (EF) nr. 2115/2005 af 20. december 2005 om en genopretningsplan for hellefisk inden for rammerne af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav ( 21 ), forordning (EF) nr. 2166/2005, forordning (EF) nr. 388/2006, Rådets forordning (EF) nr. 2015/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af EF-fiskerfartøjers fiskerimuligheder for visse dybhavsbestande for 2007 og 2008 ( 22 ), Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet, ( 23 ), Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal ( 24 ), Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 af 7. maj 2007 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter ( 25 ), forordning (EF) nr. 676/2007 og Rådets forordning (EF) nr. 1386/2007 af 22. oktober 2007 om indførelse af bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger gældende for det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav ( 26 ). (7) Det bør tydeliggøres, at hvis marine organismer, som fanges i forbindelse med fiskeri, der udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, sælges, bør bestemmelserne i denne forordning finde anvendelse for dette fiskeri. Ifølge Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) videnskabelige rådgivning bør der anvendes en ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i ICES-zone VIII. Kommissionen bør fastsætte de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-zone VIII på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008, og på baggrund af drøftelser i forbindelse med en flerårig plan for ansjos. (8) I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og nyvurdere et system til forvaltning af fiskeriindsatsen for tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i zone IIa. (9) Som en overgangsforanstaltning bør fiskeriindsatsen på baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES reduceres yderligere for visse dybhavsarter. (10) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller begrænsninger af fiskeriindsatsen. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at betydelige fangster ud over de aftalte TAC'er er til skade for fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor indføres tilknyttede betingelser, der vil medføre en forbedret gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder. (11) Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit årsmøde 2007 en række tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres. (12) Konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR) vedtog på sit XXVI. årsmøde i 2007 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes anvendes. (13) Med henblik på at overholde de internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig som kontraherende part i CCAMLR, herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2007/08, og de tilsvarende fangstperioder anvendes. (14) I overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning. (15) Fællesskabet har efter den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller fiskeriprotokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge ( 27 ), Færøerne ( 28 ) og Grønland ( 29 ). (16) Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og/eller andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger. (17) Drøftelser af et alternativt system til indsatsforvaltning, som bygger på grænser for kW-dage 2008, har fundet sted i 2007 og vist, at der er behov for en længere tidshorisont til at tilpasse de nationale administrative procedurer til de krav, som et sådant indsatsforvaltningssystem stiller. Det nuværende indsatsforvaltningssystem, som bygger på havdage, vil blive fastholdt i 2008, og hensigten er at fortsætte drøftelserne af et indsatsforvaltningssystem baseret på kW-dage i 2008 med henblik på at indføre et sådant system i 2009. (18) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk som fastsat i forordning (EF) nr. 423/2004 opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning. (19) Visse midlertidige bestemmelser om anvendelsen af FOS-data bør opretholdes, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv. (20) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for tunge, som fastsat i forordning (EF) nr. 509/2007, bør der opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning. (21) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for rødspætte og tunge, som fastsat i forordning (EF) nr. 676/2007, bør der opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 9, stk. 2, i nævnte forordning. (22) For torskebestandene i Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-zone VIIIc og IXa bør de tilladte indsatsniveauer i forvaltningsordningerne tilpasses. (23) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2008 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser. (24) I henhold til videnskabelig rådgivning fra ICES, er der foruden fangstbegrænsninger også behov for foranstaltninger til at beskytte koncentrationer af gydebestande af byrkelange i ICES-zone VI og VII. (25) Videnskabelige undersøgelser har dokumenteret, at fiskeripraksis ved fiskeri med garn og indfiltringsnet i ICES-zone VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk, VIII, IX, X og XII udgør en alvorlig trussel mod dybhavsarterne. Der bør dog indføres overgangsforanstaltninger, som giver mulighed for dette fiskeri på visse betingelser, indtil der vedtages permanente foranstaltninger. (26) I overensstemmelse med de aftalte konklusioner mellem Fællesskabet og Norge af 26. november 2007 bør tekniske foranstaltninger til forøgelse af trukne redskabers selektivitet med henblik på at reducere udsmidet af hvilling i Nordsøen afprøves i første del af 2008. (27) For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulmule- og jomfruhummerbestanden og reducere udsmidet bør udnyttelse af den seneste udvikling inden for selektive redskaber tillades i ICES-zone VIIIa, VIIIb og VIIId. (28) Udnyttelse af redskaber, der ikke fanger jomfruhummer, bør tillades i visse områder udlagt til beskyttelse af arten, hvor fiskeri er forbudt. (29) I lyset af rådgivningen fra STECF er lukning af visse gydeområder for sild ikke nødvendigt for at sikre bæredygtig udnyttelse af denne art i ICES-zone VIa. (30) Kontrollen af landinger og omladninger af frossen fisk fra tredjelandes fiskerfartøjer, som anløber fællesskabshavne, bør fortsættes, jf. anbefalingen fra Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC). I november 2007 henstillede NEAFC at opføre en række fartøjer på listen over fartøjer, der bevisligt har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Henstillingen bør gennemføres i fællesskabsretten. (31) For at bidrage til bevarelsen af blæksprutter og især beskytte unge individer bør der i 2008 fastsættes et mindstemål for blæksprutte, der forekommer i farvande i CECAF (Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav)-området henhørende under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion, indtil der vedtages en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 850/98. (32) I lyset fra rådgivningen fra STECF bør fiskeri med bomtrawl med anvendelse af elektrisk strøm i 2008 tillades i ICES-zone IVc og den sydlige del af IVb på visse betingelser. (33) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) nåede ikke til enighed om fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit på sit årsmøde i 2007, og selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, er der behov for at vedtage foranstaltninger med sigte på en bæredygtig forvaltning af ressourcerne under denne organisations jurisdiktion. (34) Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog på sit tredje årsmøde indsatsbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun, bugstribet bonit, sværdfisk og sydlig hvid tun samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Fællesskabet har siden januar 2005 været medlem af WCPFC. Det er derfor nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i fællesskabsretten for at sikre en bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion. (35) På årsmøderne i 2006 og 2007 vedtog Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) en række henstillinger om tekniske foranstaltninger for visse fiskeriaktiviteter i Middelhavet. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i 2008 indtil vedtagelse af en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1967/2006. (36) På sit årsmøde i 2007 vedtog Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) fangstbegrænsninger for fiskebestande inden for SEAFO-konventionens område, og fastlagde betingelser for genoptagelse af fiskeriet i fiskeområder, som i øjeblikket er lukket, samt detaljerede krav vedrørende havnestatskontroller. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten. (37) Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (IOTC) vedtog på sine årsmøder i 2006 og 2007 en række forvaltnings- og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten. (38) Ved det tredje internationale møde med henblik på at oprette en ny regional fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav, som blev afholdt i maj 2007, enedes deltagerne om at vedtage foreløbige foranstaltninger for at regulere det pelagiske fiskeri og bundfiskeriet i det sydlige Stillehav. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten. (39) På sit årsmøde i 2007 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) kvoter og justerede kvoter, der afspejler de kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. ICCAT vedtog endvidere en teknisk bevarelsesforanstaltning for sværdfisk fra Middelhavet i 2008. Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre denne foranstaltning. (40) For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne om skærpet kontrol af disse fartøjer bibeholdes. (41) For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger ( 30 ), skaber problemer, er det yderst vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2008 og forlænge gyldigheden af visse af forordningens bestemmelser indtil udgangen af januar 2008. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, som er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







KAPITEL I

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Mål

Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder for 2008 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

Derudover fastsættes visse begrænsninger af fangstindsatsen og dertil knyttede betingelser for januar 2009, og for visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser for de perioder, der er anført i bilag IE.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Medmindre andet fastsættes, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt »EF-fartøjer«, og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland (i det følgende benævnt »tredjelandsfiskerfartøjer«) i Fællesskabets farvande (i det følgende benævnt »EF-farvande«).

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordnings bestemmelser, med undtagelse af punkt 4.2 i bilag III og fodnote 1 til bilag IX, ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet underrettet om. Medlemsstater, der driver fiskeri med henblik på videnskabelige undersøgelser, underretter Kommissionen, de medlemsstater, i hvis farvande undersøgelserne foregår, ICES og STECF om alle fangster fra dette fiskeri.

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan tages og landes af hver bestand

b) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt EF, en medlemsstat eller et tredjeland

c) »internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

Artikel 4

Fiskerizoner

I denne forordning forstås følgende ved:

a) »ICES-zone« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

c) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

d) »Cadizbugten«: farvandet under ICES-zone IXa øst for 7°23,48′V

e) »GFCM-området« (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 98/416/EF af 16. juni 1998 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet ( 31 )

f) »CECAF-områder« (det Østlige Centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav ( 32 )

g) »NEAFC-konventionens område«: de farvande, der er opført i artikel 1 i konventionen, der er knyttet til Rådets afgørelse 81/608/EØF af 13. juli 1981 om indgåelse af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav ( 33 )

h) »NEAFC-reguleret område«: de farvande inden for NEAFC-konventionens område, som ikke er underlagt NEAFC-parternes jurisdiktion

i) »NAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav ( 34 )

j) »NAFO-reguleret område«: den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

k) »SEAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets afgørelse 2002/738/EF af 22. juli 2002 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav ( 35 )

l) »ICCAT-området« (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 86/238/EØF af 9. juni 1986 om Fællesskabets tiltrædelse af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet som ændret ved den protokol, der er knyttet som bilag til slutakten fra konferencen af befuldmægtigede for stater, der er parter i konventionen, undertegnet den 10. juli 1984 i Paris ( 36 )

m) »CCAMLR-områder« (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004

n) »IATTC-området« (Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i Rådets afgørelse 2006/539/EF af 22. maj 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica ( 37 )

o) »IOTC-området« (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): området som defineret i Rådets afgørelse 95/399/EF af 18. september 1995 om Fællesskabets tiltrædelse af aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean ( 38 )

p) »SPFO-området« (Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for Ækvator, nord for CCAMLR-konventionens område, øst for SIOFA-konventionens område som defineret i Rådets afgørelse 2006/496/EF af 6. juli 2006 om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean ( 39 ), og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktion

q) »WCPFC-området« (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i Rådets afgørelse 2005/75/EF af 26. april 2004 om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav ( 40 ).







KAPITEL II

FISKERIMULIGHEDER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER

Artikel 5

Fangstbegrænsninger og fordeling heraf

1. I bilag I fastsættes der fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordeling af dem mellem medlemsstaterne og yderligere betingelser i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 11, 20 og 21 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen.

3. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 6.

4. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for lodde i grønlandske farvande i ICES-zone V og XIV, der gælder for Fællesskabet, til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Fangstbegrænsninger for sperling i ICES-zone IIIa og EF-farvande i ICES-zone IIa og IV og for brisling i EF-farvande i ICES-zone IIa og IV revurderes eventuelt af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008.

6. Kommissionen kan fastsætte fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-zone VIII i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008.

7. Som følge af en revurdering af bestanden af sperling i henhold til stk. 5 revurderes fangstbegrænsningerne for hvilling i ICES-område IIIa og ICES-område IV og i EF-farvande i ICES-område IIa og for kuller i ICES-område IIIa og i EF-farvande i ICES-område IIIb, IIIc og IIId og i ICES-område IV samt i EF-farvande i ICES-område IIa eventuelt af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 for at tage hensyn til industribifangster i forbindelse med sperlingfiskeriet.

Artikel 6

Forbudte arter

EF-fartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande og farvande uden for EF, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

— brugde (Cetorhinus maximus)

— stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 7

Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for følgende:

a) udvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordelinger, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. Med henblik på tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2009, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

Artikel 8

Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. Fra den 1. februar 2008 til den 31. januar 2009 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i:

a) bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak, ICES-zone IV, IVa, VIIa, VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa

b) bilag IIB for forvaltningen af kulmule- og jomfruhummerbestande i ICES-zone VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten

c) bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-zone VIIe

d) bilag IID for forvaltningen af tobisbestandene i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa.

2. Fra den 1. januar 2008 til den 31. januar 2008 gælder fiskeriindsatsbegrænsningerne og de dertil knyttede betingelser i bilag IIA, IIB, IIC og IID til forordning (EF) nr. 41/2007 fortsat for de i stk. 1, nævnte bestande.

3. Kommissionen fastsætter fiskeriindsatsbegrænsningerne for 2008 for fiskeriet efter tobis i ICES-zone IIIa og IV og EF-farvande i ICES-zone IIa i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 4 og 5.

4. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2008, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med en dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 75 % af medlemsstatens fartøjers gennemsnitlige årlige fiskeriindsats i 2003 på fangstrejser, hvor der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og/eller der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der blev fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 9

Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af Fællesskabets andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber, hvis maskestørrelse er under 32 mm, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing eller

b) makrel, hvis i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin ii) makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt Fællesskabet andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

4. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 10

Usorterede landinger i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa

1. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 finder ikke anvendelse på sild, der fanges i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa.

2. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa er udtømt, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i Fællesskabet, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

3. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af de enkelte arter i usorterede landinger taget i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa.

4. Usorterede fangster taget i ICES-zone IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-zone IIa må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som nævnt i stk. 1.

Artikel 11

Adgangsbegrænsninger

EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil fire sømil fra Norges basislinjer.

Artikel 12

Måling af maskestørrelse og trådtykkelse

Maskestørrelser og trådtykkelser omhandlet i nærværende forordning måles i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 129/2003 af 24. januar 2003 om de nærmere regler for bestemmelse af fiskeredskabers maskestørrelse og trådtykkelse ( 41 ), når EF-fiskerfartøjer inspiceres af EF-inspektører, inspektører fra Kommissionen og nationale inspektører.

Artikel 13

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode for EF-fartøjer.







KAPITEL III

FANGSTBEGRÆNSNINGER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 14

Tilladelse

Fiskerfartøjer, der sejler under Venezuelas eller Norges flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 15-18 og 22-28.

Artikel 15

Forbudte arter

Tredjelandsfiskerfartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

— brugde (Cetorhinus maximus)

— stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 16

Geografiske begrænsninger

1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-zone IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43°00′ N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end fire sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.

3. Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Fransk Guyanas basislinjer.

Artikel 17

Gennemsejling af EF-farvande

Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber i overensstemmelse med følgende betingelser, således at de ikke umiddelbart kan bruges:

a) redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

b) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 18

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfiskerfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 19

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes i en overgangsperiode for tredjelandsfiskerfartøjer.







KAPITEL IV

LICENSORDNINGER FOR EF-FARTØJER

Artikel 20

Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, skal EF-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, have en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

2. Stk. 1 gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer, der fisker i Norges del af Nordsøen:

a) fartøjer med en tonnage på 200 GT eller derunder

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel, eller

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til etableret praksis.

3. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag IV, del I. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af de EF-fartøjer, som licenserne skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

4. Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i del I i bilag IV, skal overførslen inkludere en passende overdragelse af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. bilag IV, del I, må dog ikke overskrides.

5. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 21

Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de på forhånd informerer de færøske myndigheder herom.







KAPITEL V

LICENSORDNINGER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 22

Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en særlig fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2007, kan fortsætte med at fiske efter den 1. januar 2008, indtil listen over fiskerfartøjer, der har tilladelse til fiskeri, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 23

Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, afgives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 24

Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del II i bilag IV.

Artikel 25

Annullering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages, hvis forpligtelserne i denne forordning ikke overholdes.

Artikel 26

Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst 12 måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til tredjelandsfiskerfartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de tredjelandsfiskerfartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler i denne forordning.

Artikel 27

Licensindehaverens pligter

1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 1434/98 og Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger ( 42 ).

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal føre en logbog, hvori de oplysninger, som er omhandlet i del I i bilag V, indføres.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som fisker i ICES-zone IIIa, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VI sende Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i det bilag.

Artikel 28

Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande er betinget af, at tredjelandsfiskerfartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i del II i bilag V. Fangstdata sendes efter anmodning til Kommissionen via de franske myndigheder.







KAPITEL VI

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I MIDDELHAVET

Artikel 29

Indførelse af en forbudsperiode for fiskeri efter guldmakrel med anordninger, der tiltrækker fisk (FAD)

1. For at beskytte guldmakrel (Coryphaena hippurus), herunder navnlig små individer, forbydes fiskeri efter guldmakrel med anordninger, der tiltrækker fisk (FAD), fra 1. januar 2008 til 14. august 2008 i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder, som defineret i resolution GFCM/31/2007/2, jf. bilag XIV.

2. Uanset stk. 1, kan en medlemsstat, som kan dokumentere, at fiskerfartøjer som fører dens flag, ikke har kunnet bruge deres normale fiskedage på grund af dårligt vejr, overføre FAD-fiskeridage, som dens fartøjer har mistet, indtil den 31. januar i det følgende år. Medlemsstater, som ønsker at benytte sig af denne mulighed, forelægger senest den 1. januar 2009 Kommissionen en anmodning om at få tildelt et yderligere antal dage, hvor et fartøj har tilladelse til at fiske guldmakrel ved hjælp af anordninger, der tiltrækker fisk, i forbudsperioden fra 1. januar 2009 til 31. januar 2009. Anmodningen skal vedlægges følgende oplysninger:

a) en detaljeret rapport om de pågældende fiskeriaktiviteters ophør, herunder passende meteorologisk støttemateriale

b) fartøjets navn

c) registreringsnummer

d) fartøjets havnekendingsbogstaver og -nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister ( 43 ).

Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

3. Inden den 1. november 2008 sender medlemsstaterne en rapport til Kommissionen om gennemførelsen i 2007 af de i stk. 2 omhandlede foranstaltninger.

4. Medlemsstaterne sender senest den 15. januar 2009 en rapport til Kommissionen om de samlede landinger og omladninger af guldmakrel, der er foretaget i 2008 af fiskerfartøjer, der fører deres flag, i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder, som defineret i resolution GFCM/31/2007/2, jf. bilag XIV.

Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

Artikel 30

Indførelse af områder med fiskeriforbud for at beskytte dybhavslevesteder

1. Fiskeri med skrabere og trawl er forbudt inden for områderne, som afgrænses af linjer, der forbinder følgende punkter:

▼M4

a) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Lophelia-revet ud for Capo Santa Maria di Leuca« — 39° 27,72′ N, 18° 10,74′ Ø — 39° 27,80′ N, 18° 26,68′ Ø — 39° 11,16′ N, 18° 32,58′ Ø — 39° 11,16′ N, 18° 04,28′ Ø

▼B

b) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Nile delta area cold hydrocarbon seeps« — 31°30,00′N, 33°10,00′Ø — 31°30,00′N, 34°00,00′Ø — 32°00,00′N, 34°00,00′Ø — 32°00,00′N, 33°10,00′Ø

c) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Eratosthemes Seamount« — 33°00,00′N, 32°00,00′Ø — 33°00,00′N, 33°00,00′Ø — 34°00,00′N, 33°00,00′Ø — 34°00,00′N, 32°00,00′Ø

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at beskytte de følsomme dybhavslevesteder, der er omhandlet i stk. 1, og skal navnlig sikre, at disse områder også beskyttes mod andre aktiviteter end fiskeri, som kan true bevarelsen af disse særlige levesteders kendetegn.

Artikel 31

Mindste maskestørrelser for bundtrawl, som anvendes til lokalt og sæsonbestemt bundtrawlfiskeri

1. Uanset artikel 8, stk. 1, litra h), og artikel 9, stk. 3, nr. 2) i forordning (EF) nr. 1967/2006 må medlemsstaterne fortsat give fartøjer, som fører deres flag, tilladelse til at anvende fangstposer med diagonalmaskestørrelse mindre end 40 mm til lokalt og sæsonbestemt bundtrawlfiskeri efter arter, som ikke deles med tredjelande.

2. Stk. 1 gælder kun for fiskeri, som allerede er formelt godkendt af medlemsstaterne i overensstemmelse med national lovgivning i kraft den 1. januar 2007, og der må ikke ske nogen øgning i fremtiden af fiskeriindsatsen i forhold til år 2006.

3. Medlemsstaterne sender senest den 15. januar 2008 på sædvanlig elektronisk databærer Kommissionen en fortegnelse over de fartøjer, der er godkendt i overensstemmelse med stk. 1. Fortegnelsen over godkendte fartøjer skal omfatte følgende oplysninger:

a) fartøjets EF-fiskerflåderegisternummer (CFR) og udvendige mærkning, jf. bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004

b) det godkendte fiskeri, som udføres af hvert fartøj, angivet som målart(er), fiskeområde som defineret i GFCM's resolution GFCM/31/2007/2, jf. bilag XIV, og de tekniske karakteristika for maskestørrelsen i de anvendte fiskeredskaber

c) den godkendte fiskeperiode.

4. Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.







KAPITEL VII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I DET NAFO-REGULEREDE OMRÅDE

Artikel 32

Fangstopgørelser

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, skal til sin flagmedlemsstat fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde hellefisk, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen fisk.

2. Den i stk. 1 omhandlede fangstopgørelse fremsendes første gang senest ved udgangen af den tiende dag efter fartøjets indsejling i det NAFO-regulerede område eller efter begyndelsen af fangstrejsen. Opgørelsen fremsende hver femte dag. Når fangsterne af hellefisk, som der er givet meddelelse om i henhold til stk. 1, skønnes at være nået op på 75 % af flagmedlemsstatens kvote, skal fartøjsføreren fremsende fangstopgørelser hver tredje dag.

3. Hver medlemsstat fremsender fangstopgørelserne til Kommissionen, så snart de har modtaget dem. Kommissionen videresender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

Artikel 33

Yderligere kontrolforanstaltninger

1. Fartøjer, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, må kun sejle ind i det NAFO-regulerede område, hvis de har mindre end 50 tons fangst af nogen art om bord eller hvis adgangen er tilladt i henhold til denne artikels stk. 2, 3 og 4.

2. Når et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, har fangster på mere end 50 tons om bord, som er fanget uden for det NAFO-regulerede område, meddeles dette til NAFO-sekretariatet pr. e-mail eller fax senest 72 timer før indsejlingen (ENT) i det NAFO-regulerede område, og den samlede mængde fangst om bord angives samt fartøjets position (længde- og breddegrad), hvor fartøjsføreren skønner, at fartøjet vil påbegynde fiskeriet og det forventede ankomsttidspunkt på den pågældende position.

3. Hvis et inspektionsskib efter modtagelse af den i stk. 2 omhandlede meddelelse meddeler, at det har til hensigt at gennemføre en inspektion, fremsender det koordinaterne på et kontrolsted, hvor inspektionen skal finde sted, til fiskerfartøjet. Kontrolstedet må ikke være mere end 60 sømil fra den position, som fartøjsføreren har angivet som position for påbegyndelse af fiskeriet.

4. Hvis et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, ikke, inden det sejler ind i det NAFO-regulerede område, modtager nogen meddelelse fra NAFO-sekretariatet eller fra et inspektionsskib om, at et inspektionsskib har til hensigt at gennemføre en inspektion i overensstemmelse med stk. 3, kan fiskerfartøjet påbegynde fiskeriet. Fiskerfartøjet må også påbegynde fiskeriet uden forudgående inspektion, hvis inspektionsskibet ikke har påbegyndt inspektionen inden tre timer efter, at fiskerfartøjet er ankommet til kontrolstedet.

Artikel 34

Beskyttelseszone for koraller

I NAFO-område 3O er det område, der er defineret i bilag VII, lukket for alt fiskeri med redskaber, der kommer i kontakt med havbunden.







KAPITEL VIII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR LANDING ELLER OMLADNING AF FROSSET FISK TAGET AF TREDJELANDSFISKERFARTØJER I DET NEAFC-KONVENTIONENS OMRÅDE

Artikel 35

Havnestatskontrol

Uden at det berører forordning (EØF) nr. 2847/93 og Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 af 6. maj 1994 om fastsættelse af betingelserne for, at tredjelandsfiskerfartøjer kan lande deres fangster direkte og afsætte dem i Fællesskabets havne ( 44 ), gælder de i dette kapitel beskrevne procedurer for landing eller omladning i EF-havne af frosset fisk taget af tredjelandsfiskerfartøjer i NEAFC-konventionens område.

Artikel 36

Udpegede havne

Landing og omladning i EF-farvande er kun tilladt i udpegede havne.

Medlemsstaterne udpeger et landingssted eller et sted tæt på kysten (udpegede havne), hvor landing eller omladning af de i artikel 35 omhandlede fisk er tilladt. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen enhver ændring på listen af udpegede havne fra 2007 mindst femten dage før ændringen træder i kraft.

Kommissionen offentliggør listen over udpegede havne og ændringer hertil i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende og på sit netsted.

Artikel 37

Forudgående anmeldelse af ankomst til havn

1. Uanset artikel 28e, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førere af alle fiskerfartøjer eller deres repræsentanter, der om bord har fisk som omhandlet i nærværende forordningsartikel 35, og som agter at anløbe en havn eller at lande eller omlade deres fangst, meddele dette til de kompetente myndigheder i medlemsstaten, hvor den havn, de ønsker at anløbe, er beliggende, mindst tre hverdage forud for deres forventede ankomsttidspunkt.

2. Den i denne artikels stk. 1 omhandlede meddelelse skal ledsages af den formular, der er vist i del I i bilag VIII, med del A behørigt udfyldt som følger:

a) Formular PSC 1 anvendes, hvis fiskerfartøjet lander sin egen fangst

b) Formular PSC 2 anvendes, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning. I dette tilfælde udfyldes en særskilt formular for hvert donorfartøj.

3. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder fremsender straks en kopi af den i stk. 2 omhandlede formular til fartøjets flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fartøjet har gennemført omladning.

Artikel 38

Tilladelse til landing eller omladning

1. Havnestatens kompetente myndigheder tillader kun landing eller omladning, hvis flagmedlemsstaten for det fiskerfartøj, der ønsker at foretage landing eller omladning, eller flagstaten for donorfartøjerne, hvis der er tale om fartøjer, som har gennemført omladning til havs, ved at tilbagesende en kopi af den i henhold til artikel 37, stk. 3, fremsendte formular, med del B behørigt udfyldt, bekræfter, at:

a) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilstrækkelige kvoter til de angivne arter

b) mængderne af fisk om bord er nøjagtigt angivet og medtaget ved beregning af eventuelle gældende fangst- eller indsatsbegrænsninger

c) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilladelse til at fiske i de angivne områder

d) fartøjets tilstedeværelse i fangstområdet er blevet verificeret i henhold til FOS-data. Landing eller omladning må ikke påbegyndes, før der er givet tilladelse hertil af havnemedlemsstatens kompetente myndigheder.

2. Uanset stk. 1 kan havnemedlemsstatens kompetente myndigheder tillade en hel eller delvis landing, selv om den i stk. 1 omhandlede bekræftelse ikke foreligger, men skal i så fald opbevare fiskene på lager under de kompetente myndigheders kontrol. Fiskene frigives ikke til salg, overdragelse eller transport, før den i stk. 1 omhandlede bekræftelse er modtaget. Hvis bekræftelsen ikke modtages inden 14 dage efter landingen, kan havnemedlemsstatens kompetente myndigheder konfiskere og disponere over fiskene i overensstemmelse med sine nationale forskrifter.

3. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder meddeler straks deres beslutning om at tillade eller forbyde landing eller omladning ved til Kommissionen og NEAFC's sekretær at fremsende en kopi af den formular, der er vist i del I til bilag VIII, med del C behørigt udfyldt, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for NEAFC-konventionens område.

Artikel 39

Inspektion

1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kontrollerer mindst 15 % af de i artikel 35 omhandlede landinger og omladninger foretaget af tredjelandsfiskerfartøjer i deres havne årligt.

2. Inspektionen skal omfatte overvågning af hele losningen eller omladningen og en krydskontrol mellem de mængder pr. art, der er angivet i den forudgående anløbsmeddelelse, og de mængder pr. art, der landes eller omlades.

3. Kontrollørerne undgår i videst muligt omfang at forsinke et fiskerfartøj unødigt og sikrer, at fiskerfartøjet udsættes for mindst muligt indgreb og besvær, og at det undgås, at fiskenes kvalitet forringes.

Artikel 40

Inspektionsrapport

1. Hver inspektion dokumenteres ved at udfylde en inspektionsrapport efter den model, der er vist i bilag VIII, del II.

2. En kopi af hver inspektionsrapport fremsendes straks til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning, og til Kommissionen og NEAFC's sekretær, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for NEAFC-konventionens område.

3. Originalen eller en bekræftet genpart af hver inspektionsrapport fremsendes efter anmodning til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat.







KAPITEL IX

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I CCAMLR-KONVENTIONSOMRÅDET







AFDELING 1

Restriktioner og krav om fartøjsinformation

Artikel 41

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag IX, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag X, i de områder, som er anført i samme bilag.







AFDELING 2

Forsøgsfiskeri

Artikel 42

Adfærdsregler for forsøgsfiskeri

Med forbehold af artikel 4 i forordning (EF) nr. 601/2004 sikrer medlemsstaterne, at alle EF-fiskerfartøjer er udstyret med:

a) passende kommunikationsudstyr (herunder MF/HF radio), ligesom der skal være mindst en 406 MHz nødradiopejlesender (EPIRB) (Emergency Position Indicating Radio Beacon) og trænede operatører om bord og så vidt muligt GMDSS-udstyr (Global Maritime Distress and Safety System)

b) overlevelsesdragter i tilstrækkeligt antal til alle ombordværende

c) passende foranstaltninger til at imødegå medicinske nødsituationer, der kan opstå på rejsen

d) forråd af mad, frisk vand, brændstof og reservedele til vigtigt udstyr for at tage højde for uforudsete forsinkelser og problemer

e) en godkendt skibsberedskabsplan ved olieforurening (SOPEP) (Shipboard Oil Pollution Emergency Plan), der redegør for foranstaltninger til at afbøde havforurening (herunder forsikring), hvis der sker udløb af brændstof eller affald.

Artikel 43

Deltagelse i forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 ( 45 ), kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen, der fisker i afsnit 58.4.3b).

3. Hvad angår underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag X. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.

Artikel 44

Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 43, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) det samlede antal og den samlede vægt af udsmidte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder dem med »geléagtig«, konsistens, indberettes.

Artikel 45

Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved »udsætning« anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) skal hver udsætning omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 46

Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 43, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplaner gennemføres på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første ti udsætninger, der betegnes som »første række«, som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 45, stk. 2

b) De næste ti udsætninger eller de første ti tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som »anden række«. Fartøjsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 45, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en »tredje række«, således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række

d) Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, og 88.2, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km2, gælder litra b), c), og d) ikke, og efter at have afsluttet ti forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 47

Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 43, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes en metode, hvor der tages tilfældige stikprøver af fiskene.

Artikel 48

Mærkningsprogram

Uden at det berører artikel 7b i forordning (EF) nr. 601/2004 skal hvert langlinefartøj konstant under fiskeriet mærke og genudsætte Dissostichus spp. i et omfang, der er anført i bevarelsesforanstaltningen for dette fiskeri, i overensstemmelse med CCAMLR-mærkningsprotokollen.

Artikel 49

Videnskabelige observatører og inspektører

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i forsøgsfiskeri som nævnt i artikel 43, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

2. Hver medlemsstat skal i henhold til og i overensstemmelse med egne love og forskrifter, herunder regler for bevisførelse ved nationale domstole, behandle og handle ud fra rapporter fra inspektører udpeget af en CCAMLR-kontraktpartsstat under denne ordning på samme vis, som den behandler og handler ud fra rapporter fra sine egne inspektører, og både medlemsstaten og den berørte udpegende CCAMLR-kontraktpartsstat samarbejder om at lette retlige eller andre procedurer, som indledes på grund af en sådan rapport.

Artikel 50

Hensigtserklæring om at deltage i lyskrebsfiskeri

1. Uanset artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004 fremsender hver medlemsstat, der agter at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, en hensigtserklæring herom til CCAMLR's sekretariat og Kommissionen mindst fire måneder før CCAMLR-Kommissionens årsmøde umiddelbart forud for den sæson, hvor de påtænker at fiske, ved hjælp af formularen i bilag XI for at sikre, at CCAMLR-Kommissionen kan foretage en relevant gennemgang, inden fartøjerne påbegynder fiskeriet.

2. Anmeldelsen efter stk. 1 skal omfatte de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, der skal have tilladelse af medlemsstaten til at deltage i lyskrebsfiskeri.

3. Medlemsstater, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, må kun anmelde fartøjer, som fører deres flag på det tidspunkt, hvor de fremsender hensigtserklæringen.

4. Uanset stk. 3 har medlemsstaterne ret til at tillade, at et andet fartøj end det, der er anmeldt til CCAMLR, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med stk. 1-3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. Under sådanne omstændigheder underretter de berørte medlemsstater straks CCAMLR's sekretariat og Kommissionen, idet

i) de giver alle detaljerer om det (de) tilsigtede erstatningsfartøj(er), jf. stk. 2

ii) de giver en samlet redegørelse for grundene til erstatningen og anden relevant dokumentation eller referencer til støtte herfor.

5. Uanset stk. 3 og 4 må medlemsstaterne ikke give et fartøj, der står på CCAMLR's IUU-fartøjslister, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.

Artikel 51

Forsigtighedsmæssige fangstbegrænsninger for lyskrebsfiskeri i visse underområder

1. Den samlede kombinerede fangst af lyskrebs i de statistiske underområder 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4 begrænses til 3,47 mio. tons i en given fangstperiode. Den samlede fangst af lyskrebs i statistisk afsnit 58.4.2 begrænses til 2,645 mio. tons i en given fangstperiode.

2. Indtil der er fastlagt en fordeling af denne samlede fangstgrænse mellem mindre forvaltningsenheder på grundlag af rådgivningen fra det videnskabelige udvalg, begrænses den samlede kombinerede fangst i de statistiske underområder 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4 yderligere til 620 000 tons i en given fangstperiode. Den samlede fangst i afsnit 58.4.2 begrænses til 260 000 tons vest for 55°Ø og 192 000 tons øst for 55°Ø i en given fangstperiode.

3. En fangstperiode begynder den 1. december og slutter den 30. november i det følgende år.

4. Hvert fartøj, der deltager i lyskrebsfiskeri i afsnit 58.4.2, skal have mindst en videnskabelig observatør i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation eller en national videnskabelig observatør, der opfylder kravene i den ordning, og om muligt yderligere en videnskabelig observatør om bord i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden.

Artikel 52

Datarapporteringssystem for lyskrebsfiskeri

1. Fangster af lyskrebs indberettes overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 601/2004.

2. Når den samlede indberettede fangst i en fangstperiode overstiger eller er lig med 80 % af udløsningstærsklen på 620 000 tons i underområde 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4 og på 206 000 tons vest for 55°Ø og på 192 000 tons øst for 55°Ø i underområde 58.4.2, indberettes fangsterne i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 601/2004.

3. I den fangstperiode, der følger efter den, hvor den samlede fangst overstiger eller er lig med 80 % af den i stk. 2 fastsatte udløsningstærskel, indberettes fangsterne i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 601/2004, når den samlede fangst overstiger eller er lig med 50 % af udløsningstærsklen.

4. I slutningen af hver fangstperiode modtager medlemsstaterne fra hvert af deres fartøjer de oplysninger vedrørende hvert enkelt træk, der kræves for at udfylde den detaljerede CCAMLR-formular vedrørende fangst- og indsatsdata. De indsender senest den 1. april det følgende år disse data til CCAMLR's eksekutivsekretær og til Kommissionen ved hjælp af CCAMLR-formular C1.

Artikel 53

Visse begrænsninger for forsøgsfiskeri efter Dissostichusspp.

1. Den samlede fangst af Dissostichus spp. på Banzare Bank

(statistisk afsnit 58.4.3b) uden for områder henhørende under den nationale jurisdiktion i fangstperioden 2007/2008 må ikke overstige:

i) en forsigtighedsmæssig fangstbegrænsning på 150 tons anvendt som følger: SSRU A — 150 tons SSRU B — 0 tons

ii) en yderligere fangst på 50 tons for den videnskabelige forskningsundersøgelse i SSRU A og B i 2007/2008.

2. Den samlede fangst i SSRU A, jf. stk. 1, nr. i), må ikke tages i perioden fra den 16. marts 2008 til afslutningen af den videnskabelige forskningsundersøgelse, dog senest den 1. juni 2008.

Artikel 54

Midlertidigt forbud mod brug af garn på dybt vand

1. I denne artikel forstås ved:

garn: tråde af enkelte, dobbelte eller tredobbelte lodrette netvægge, nær overfladen, midt i vandsøjlen eller på bunden, hvor fiskene bliver indviklet i, filtret ind i eller hænger fast i maskerne. Garnene har flåd på den øverste line (overtælle) og i almindelighed vægte på bundlinen (undertælle). Garn består af enkelte, eller mindre almindeligt, dobbelte eller tredobbelte net (såkaldt »toggergarn«), der er monteret sammen på samme rammetove. Flere typer garn kan kombineres i et redskab (for eksempel toggergarn kombineret med nedgarn). Disse garn kan enten anvendes alene eller, mere almindeligt, i store antal placeret på række (»garnflåder«). Redskabet kan være stationært, forankret på bunden (såkaldt »bundsat garn«), eller drivende, frit eller forbundet med fartøjet (såkaldt »drivgarn«).

2. Brugen af garn i CCAMLR-konventionsområdet til andre formål end videnskabelig forskning er forbudt, indtil det videnskabelige udvalg har undersøgt og aflagt rapport om dette redskabs mulige virkninger, og Kommissionen på grundlag af rådgivningen fra det videnskabelige udvalg beslutter, at denne metode må anvendes inden for CCAMLR-konventionsområdet.

3. Forslaget om brug af garn i mere end 100 meters dybde til videnskabelige forskningsformål anmeldes på forhånd til det videnskabelige udvalg og skal godkendes af Kommissionen, før forskningen kan påbegyndes.

4. Alle fartøjer, som agter at sejle gennem CCAMLR-konventionsområdet med garn om bord, skal på forhånd afgive en hensigtserklæring herom, med bl.a. de forventede datoer for gennemsejling af CCAMLR-konventionsområdet, til sekretariatet. Ethvert fartøj, som ikke har afgivet en sådan hensigtserklæring, og som træffes med garn om bord inden for CCAMLR-konventionsområdet, anses for at have overtrådt bestemmelserne.

Artikel 55

Minimisering af havfugles utilsigtede dødelighed

1. Uden at det berører artikel 8 i forordning (EF) nr. 601/2004, skal fartøjer, der anvender den spanske metode til langlinefiskeri, frigøre synkene, inden linen strammer til.

2. I forbindelse med langlinefiskeri, jf. stk. 1, kan følgende synk anvendes:

a) traditionelle synk fremstillet af klippe eller beton med en masse på mindst 8,5 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 40 m

b) traditionelle synk fremstillet af klippe eller beton med en masse på mindst 6 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 20 m, eller

c) massive stålsynk, ikke fremstillet af kædeled, med en masse på mindst 5 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 40 m.

Artikel 56

Stop for alt fiskeri

1. Efter at CCAMLR's sekretariat har givet meddelelse om et fiskeristop, sikrer medlemsstaterne, at alle fartøjer, der fører deres flag og fisker i et område, forvaltningsområde, underområde, afsnit, mindre forskningsområde eller anden forvaltningsenhed, der er omfattet af meddelelsen om fiskeristoppet, fjerner alle fiskeredskaber fra farvandet på den dato og det tidspunkt, der er anført for fiskeristoppet.

2. Når fartøjet modtager en sådan meddelelse, må der ikke udlægges yderligere langliner inden for 24 timer fra meddelelsesdatoen og -tidspunktet. Hvis en sådan meddelelse modtages mindre end 24 timer inden datoen og tidspunktet for fiskeristoppet, må der ikke udlægges yderligere langliner efter modtagelsen af denne meddelelse.

3. I tilfælde af fiskeristop forlader alle fartøjer fiskeriområdet, så snart alle fiskeredskaber er blevet fjernet fra farvandet.

4. Hvis et fartøj ikke er i stand til at fjerne alle sine fiskeredskaber fra farvandet senest på den dato og det tidspunkt, der er anført for fiskeristoppet, af årsager, som vedrører:

i) fartøjets og besætningens sikkerhed

ii) begrænsninger som følge af ugunstige vejrforhold

iii) havisdækket, eller

iv) beskyttelsen af havmiljøet i Antarktis

underretter fartøjet medlemsstaten om situationen. Medlemsstaten underretter straks CCAMLR's sekretariat og Kommissionen. Fartøjet skal dog gøre alt, hvad der med rimelig kan forventes, for at fjerne alle sine fiskeredskaber fra farvandet så hurtigt som muligt.

5. Hvis stk. 4 finder anvendelse, foretager medlemsstaten en undersøgelse af fartøjets handlinger og aflægger efter sine nationale procedurer rapport til CCAMLR's sekretariat og Kommissionen om sine konklusioner, herunder alle relevante spørgsmål, senest på næste møde i CCAMLR. Den endelige rapport skal vurdere, om fartøjet har gjort alt, hvad der med rimelig kan forventes, for at fjerne alle fiskeredskaber fra farvandet:

i) senest på den dato og det tidspunkt, der er anført for fiskeristoppet, og

ii) hurtigst muligt efter den i stk. 4 omhandlede underretning.

6. Hvis et fartøj ikke forlader det lukkede område, så snart alle fiskeredskaber er blevet fjernet fra farvandet, underretter flagmedlemsstaten eller fartøjet CCAMLR's sekretariat og Kommissionen.







KAPITEL X

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, SOM FISKER I SEAFO-OMRÅDET







AFDELING 1

Godkendelse af fartøjer

Artikel 57

Godkendelse af fartøjer

1. Medlemsstaterne fremsender inden 1. juni 2008 i elektronisk form (hvis muligt) en liste til Kommissionen over de af deres fiskerfartøjer, der er godkendt til at operere i SEAFO-konventionens område og har fået udstedt en fiskeritilladelse.

2. Ejerne af fartøjerne på den i stk. 1 omhandlede liste skal være statsborgere eller juridiske personer i Fællesskabet.

3. Fiskerfartøjer godkendes kun til at fiske i SEAFO-konventionens område, hvis de pågældende fartøjer opfylder de krav og forpligtelser, der er fastsat i SEAFO-konventionen og dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

4. Der udstedes ingen fiskeritilladelser til fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri, medmindre de nye ejere har fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at de tidligere ejere og brugere ikke længere har retlig, faktisk eller finansiel interesse i fartøjerne eller kontrol over disse, eller at deres fartøjer hverken deltager i eller har tilknytning til IUU-fiskeri.

5. Den i stk. 1 omhandlede liste skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets navn, registreringsnummer og tidligere navne (hvis de kendes) samt registreringshavn

b) eventuelt tidligere flag

c) eventuelt internationalt radiokaldesignal

d) ejerens eller ejernes navn og adresse

e) fartøjstype

f) længde

g) navn og adresse på eventuelle operatører (befragtere)

h) BRT, og

i) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt.

6. Medlemsstaterne underretter efter opstillingen af den første liste over godkendte fartøjer straks Kommissionen, hvis der tilføjes eller fjernes fartøjer fra listen og/eller foretages nogen ændringer.

Artikel 58

Godkendte fartøjers forpligtelser

1. Fartøjerne skal opfylde alle relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger vedtaget af SEAFO.

2. Godkendte fartøjer skal om bord opbevare gyldige fartøjslicenser og gyldige tilladelser til fiskeri- og/eller omladning.

Artikel 59

Ikke-godkendte fartøjer

1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at forbyde fiskeri af, opbevaring om bord, omladning og landing af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, for fartøjer, der ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer.

2. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om alle faktuelle oplysninger, der giver rimelig anledning til at mistænke fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, for at fiske og/eller omlade arter omfattet af SEAFO-konventionen i SEAFO-konventionsområdet.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ejere af fartøjer, som er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, ikke udøver eller har forbindelse til fiskeriaktiviteter, der udøves af fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, i SEAFO-konventionens område.







AFDELING 2

Omladning

Artikel 60

Forbud mod omladning til havs

Hver medlemsstat forbyder omladning til havs for fartøjer, der fører deres flag, i SEAFO-konventionens område for så vidt angår arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 61

Omladning i havn

1. EF-fartøjer, som tager arter omfattet af SEAFO-konventionen i SEAFO-konventionens område, må kun omlade i en SEAFO-kontraktparts havn, hvis de har en forudgående tilladelse hertil fra den pågældende kontraktpart. EF-fartøjer må kun omlade, hvis de har fået en forudgående tilladelse hertil fra flagmedlemsstaten og havnestaten.

2. Hver medlemsstat sørger for, at deres godkendte fiskerfartøjer indhenter en forudgående tilladelse til at foretage omladninger i havn. Medlemsstaterne sikrer også, at omladningerne stemmer overens med de indberettede fangstmængder og at omladninger indberettes.

3. Føreren af et EF-fiskerfartøj, som til et andet fartøj, i det følgende benævnt »transportfartøjet«, omlader en fangstmængde af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, taget inden for SEAFO-konventionens område, skal på omladningstidspunktet underrette transportfartøjets flagstat om de pågældende arter og mængder, datoen for omladningen og fangstpositioner, og skal til sin egen flagmedlemsstat fremsende en SEAFO-omladningsopgørelse i overensstemmelse med den model, der er vist i del I i bilag XII.

4. Føreren af et EF-fiskerfartøj meddeler med et varsel på mindst 24 timer følgende oplysninger til den SEAFO-kontraktpart, i hvis havn omladningen skal finde sted:

— de omladende fiskerfartøjers navne

— transportfartøjernes navne

— omladningsmængde i tons pr. art

— omladningsdato og -havn.

5. Senest 24 timer før starten og ved afslutning af omladningen, hvis den finder sted i en SEAFO-kontraktparts havn, skal føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, underrette de kompetente myndigheder i havnestaten om fangstmængderne pr. art, der er omfattet af SEAFO-konventionen, om bord på fartøjet og fremsende SEAFO-omladningsopgørelsen til disse kompetente myndigheder inden 24 timer.

6. Føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, skal senest 48 timer før landing fremsende en SEAFO-omladningsopgørelse til de kompetente myndigheder i havnestaten, hvor landingen finder sted.

7. Hver medlemsstat træffer passende foranstaltninger for at kontrollere de modtagne oplysningers rigtighed og samarbejder med flagstaten for at sikre, at landinger er i overensstemmelse med de indberettede fangstmængder for hvert fartøj.

8. Hver medlemsstat med fartøjer, der er godkendt til at fiske i SEAFO-konventionens område efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, meddeler senest den 1. juni 2008 Kommissionen de nærmere oplysninger vedrørende omladninger foretaget af fartøjer, der fører dens flag.







AFDELING 3

Bevarelsesforanstaltninger for at beskytte sårbaredybhavslevesteder og økosystemer

Artikel 62

Lukkede områder

Alt fiskeri af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, er forbudt for EF-fartøjer i de områder, der er defineret i det følgende:

a) Underafsnit A1 i) Dampier Seamount



10°00′S 02°00′V 10°00′S 00°00′Ø 12°00′S 02°00′V 12°00′S 00°00′Ø ii) Malahit Guyot Seamount



11°00′S 02°00′V 11°00′S 04°00′V 13°00′S 02°00′V 13°00′S 04°00′V

b) Underafsnit B1 Molloy Seamount



27°00′S 08°00′Ø 27°00′S 10°00′Ø 29°00′S 08°00′Ø 29°00′S 10°00′Ø

c) Afsnit C i) Schmidt-Ott Seamount & Erica Seamount



37°00′S 13°00 Ø 37°00′S 17°00′Ø 40°00′S 13°00 Ø 40°00′S 17°00′Ø ii) Africana seamount



37°00′S 28°00 Ø 37°00′S 30°00 Ø 38°00′S 28°00 Ø 38°00′S 30°00 Ø iii) Panzarini Seamount



39°00′S 11°00′Ø 39°00′S 13°00′Ø 41°00′S 11°00′Ø 41°00′S 13°00′Ø

d) Underafsnit C1 i) Vema Seamount



31°00′S 08°00′Ø 31°00′S 09°00′Ø 32°00′S 08°00′Ø 32°00′S 09°00′Ø ii) Wust Seamount



33°00′S 06°00′Ø 33°00′S 08°00′Ø 34°00′S 06°00′Ø 34°00′S 08°00′Ø

e) Afsnit D i) Discovery, Junoy, Shannon Seamounts



41°00′S 06°00′V 41°00′S 03°00′Ø 44°00′S 06°00′V 44°00′S 03°00′Ø ii) Schwabenland & Herdman Seamounts



44°00′S 01°00′V 44°00′S 02°00′Ø 47°00′S 01°00′V 47°00′S 02°00′Ø

Artikel 63

Genoptagelse af fiskeriet i et lukket område

1. Fiskeriet i et lukket område, der er omhandlet i artikel 62, må ikke genoptages, før flagstaten har identificeret og kortlagt sårbare marine økosystemer, herunder undersøiske bjerge, hydrotermiske væld og koldtvandskoralrev, i området og gennemført en konsekvensvurdering for enhver genoptagelse af fiskeriet for sådanne sårbare marine økosystemer.

2. Resultaterne af den i overensstemmelse med stk. 1 gennemførte identificering, kortlægning og konsekvensvurdering fremsendes af flagstaten til Kommissionen med sigte på videresendelse til det årlige møde i SEAFO's videnskabelige udvalg.

3. Medlemsstaterne kan indsende forskningsfiskeplaner til Kommissionen med henblik på en evaluering af fiskeriets virkning på bæredygtigheden af fiskeressourcerne og på sårbare marine levesteder.







AFDELING 4

Foranstaltninger for at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

Artikel 64

Oplysninger om interaktioner med havfugle

Medlemsstaterne indsamler og fremsender senest 1. juni 2008 til Kommissionen alle forhåndenværende oplysninger om interaktioner med havfugle, herunder utilsigtet fangst af havfugle, når deres fartøjer fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 65

Risikoreducerende foranstaltninger

1. Alle EF-fartøjer, som fisker syd for 30° S skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (toristænger):

a) Toristænger skal være i overensstemmelse med den aftalte udformning af toristænger og den vejledning, der er indeholdt i Del II i bilag XII.

b) Syd for 30° S skal der altid bringes toristænger i stilling, før langlinerne udlægges.

c) Hvor det er praktisk muligt, opmuntres fartøjerne til at anvende en yderligere toristang og fugleskræmmende liner på tidspunkter med mange eller meget aktive fugle.

d) Alle fartøjer skal være udstyret med reservetoriliner, som umiddelbart kan anvendes.

2. Langliner må kun sættes om natten (mellem tusmørke om aftenen og tusmørke om morgenen (nautisk) ( 46 )). Ved langlinefiskeri om natten må fartøjet kun anvende lys i det omfang, det er absolut nødvendigt for sikkerheden.

3. Det er forbudt at smide fiskeaffald over bord, når fiskeredskaber sættes/kastes ud. Heller ikke ved indhaling af redskaber bør der smides affald over bord. Enhver overbordkastning af denne art bør så vidt muligt ske på den modsatte side af fartøjet i forhold til, hvor redskaberne hales ind. For fartøjer og fiskeri, hvor der ikke er et krav om at opbevare fiskeaffaldet om bord på fartøjet, indføres et system, hvorved fiskekroge fjernes fra fiskeindvolde og -hoveder, inden de smides ud. Garn skal inden udsætning renses for rester, der kan tiltrække havfugle.

4. EF-fartøjer skal anvende udsætnings- og indhalingsprocedurer, som minimerer den tid, et garn ligger på vandoverfladen med slappe masker. Vedligeholdelse af garn udføres i videst muligt omfang ikke, medens garnet befinder sig i vandet.

5. EF-fartøjer opmuntres til at udvikle redskabskonfigurationer, som minimerer sandsynligheden for, at fugle kommer i kontakt med den del af garnet, som de er mest sårbare over for. Det kan f.eks. omfatte at øge vægten på garnet eller mindske dets flydeevne, så det synker hurtigere, eller at anbringe farvede plasticbånd eller andre anordninger på visse dele af garnet, hvor maskernes størrelse er til særlig fare for fugle.

6. Der må ikke udstedes tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionens område til EF-fartøjer, der er indrettet således, at de ikke har forarbejdningsfaciliteter om bord eller ikke har tilstrækkelig kapacitet til at beholde affald om bord, eller ikke har mulighed for at smide affald ud på den side af fartøjet, hvor der ikke hentes fiskeredskaber ind.

7. Der bør gøres alt, hvad der er muligt, for at fugle, der fanges levende under fiskeri, overlever og slippes fri, og at der så vidt muligt fjernes kroge, uden at fuglenes liv derved bringes i fare.







AFDELING 5

Kontrol

Artikel 66

Særlige bestemmelser for sort patagonisk isfisk (Dissostichus eleginoides)

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 57, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO-sekretariatet fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde sort patagonisk isfisk, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen fisk. Fangstopgørelsen fremsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne fremsender straks oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet, forelægger Kommissionen og SEAFO-sekretariatet detaljerede fangst- og indsatsredegørelser senest den 30. juni 2008.

Artikel 67

Særlige bestemmelser for dybvandskrabber (Chaceon spp.)

1. Fartøjsføreren på et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabber i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 57, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO-sekretariatet fremsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde dybvandskrabber, fartøjet har taget, herunder også hvis der ikke er taget nogen krabber. Fangstopgørelsen fremsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne fremsender straks oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabber i SEAFO-konventionsområdet, forelægger Kommissionen og SEAFO-sekretariatet detaljerede fangst- og indsatsredegørelser senest den 30. juni 2008.

Artikel 68

Meddelelse af fartøjsbevægelser og fangster

1. Fiskerfartøjer og forskningsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionens område, og som er ved at fiske, fremsender indsejlings-, fangst- og udsejlingsrapporter til flagmedlemsstatens myndigheder via FOS eller på anden passende måde, og, efter flagstatens ønske, til SEAFO's sekretariatschef.

2. Indsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før indsejling i SEAFO-konventionens område og skal omfatte oplysninger om indsejlingsdato og -tidspunkt, fartøjets geografiske position og mængden af fisk om bord efter art (FAO3 Alfa Code) og efter levende vægt (kg).

3. Fangstrapporten, efter art (FAO3 Alfa Code) og levende vægt (kg), fremsendes i slutningen af hver kalendermåned.

4. Udsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før udsejling af SEAFO-konventionens område. Den skal omfatte udsejlingsdato og -tidspunkt, fartøjets geografiske position, antal fiskedage og fangsten efter art (FAO3 Alfa Code) og efter levende vægt (kg) i SEAFO-konventionens område, siden begyndelsen af fiskeaktiviteterne i SEAFO-konventionens område eller siden den seneste fangstrapport.

Artikel 69

Videnskabelig observation og indsamling af data til støtte for bestandsvurderinger

1. Hver medlemsstat sikrer, at alle dets fiskerfartøjer, som i SEAFO-konventionens område fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, har kvalificerede videnskabelige observatører om bord.

2. Hver medlemsstat kræver, at observatørerne fremsender de data, som de indsamler for hvert fartøj, som fører deres flag, inden 30 dage efter udsejling af SEAFO-konventionens område. Dataene fremsendes i det format, som SEAFO's videnskabelige udvalg har fastlagt. Medlemsstaterne fremsender en kopi af dataene til Kommissionen hurtigst muligt, under hensyntagen til behovet for at respektere fortroligheden af ikke-aggregerede data. Medlemsstaterne kan også fremsende en kopi af dataene til SEAFO's sekretariatschef.

3. De i denne artikel omhandlede data skal i videst muligt omfang være indsamlet og verificeret af udpegede observatører senest den 30. juni 2008.

Artikel 70

Observation af tredjepartsfartøjer

1. Fiskerfartøjer, som fører en medlemsstats flag, indberetter til flagstaten oplysninger om eventuelle fiskeriaktiviteter, der udøves i konventionens område af fartøjer, hvis flagstat ikke er part i SEAFO-konventionen. Denne indberetning skal bl.a. omfatte:

a) fartøjets navn

b) fartøjets registreringsnummer

c) fartøjets flagstat

d) alle andre relevante oplysninger om det observerede fartøj.

2. Hver medlemsstat fremsender hurtigst muligt de i stk. 1 omhandlede oplysninger til Kommissionen. Kommissionen sender straks disse oplysninger til SEAFO's generalsekretær til orientering.







KAPITEL XI

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI IOTC-OMRÅDET

Artikel 71

Foranstaltninger for at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

1. Medlemsstaterne indsamler og fremsender alle forhåndenværende oplysninger til IOTC om interaktioner med havfugle, herunder deres fiskerfartøjers utilsigtede fangst af havfugle.

2. Medlemsstaterne skal ved hjælp af afbødende foranstaltninger søge at mindske utilsigtet fangst af havfugle i alle områder, sæsoner og fiskerityper.

3. EF-fartøjer, som fisker syd for 30°S skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (toristænger) i henhold til følgende tekniske specifikationer:

a) toristænger skal være i overensstemmelse med den aftalte udformning af toristænger og den brugsvejledning, der er vedtaget af IOTC.

b) syd for 30°S skal der altid bringes toristænger i stilling, før langlinerne udlægges.

c) hvor det er praktisk muligt, skal fartøjerne anvende en yderligere toristang og fugleskræmmende liner på tidspunkter, hvor der er mange eller meget aktive fugle.

d) alle fartøjer skal være udstyret med reservetoriliner, som umiddelbart kan anvendes.

4. EF-fartøjer med flydende langliner, som fisker efter sværdfisk, benytter det amerikanske langlinesystem og er udstyret med en linekasteanordning, er undtaget fra kravene i stk. 3.

▼M8

Artikel 72

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker efter tropisk tunfisk

1. Det maksimale antal EF-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-området, og den dertil svarende kapacitet udtrykt i GT (bruttotonnage) fastsættes således:







Medlemsstat Maksimalt antal fartøjer Kapacitet (GT) Spanien 22 61 400 Frankrig 21 31 467 Italien 1 2 137

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne ændre antallet af fartøjer pr. redskabstype, forudsat at de over for Kommissionen godtgør, at ændringen i antallet af fartøjer pr. redskabstype ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.

3. Medlemsstaterne sørger i forbindelse med foreslået overførsel af kapacitet til deres flåde for, at fartøjer, som påtænkes overført, er opført i IOTC’s fartøjsregister eller i fartøjsregisteret hos andre regionale tunfiskeriorganisationer. Fartøjer, der er opført på en regional tunfiskeriorganisations IUU-liste, kan ikke overføres.

4. De i stk. 1 omhandlede EF-fartøjer har ligeledes tilladelse til at fiske efter sværdfisk og hvid tun i IOTC-området.

5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der indgives til IOTC, kan begrænsningerne af fiskerikapaciteten som nævnt i denne artikel forøges inden for de grænser, der er fastlagt i nævnte udviklingsplaner.

Artikel 73

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker efter sværdfisk eller hvid tun

1. Det maksimale antal EF-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk og hvid tun i IOTC-området, og den dertil svarende kapacitet udtrykt i GT fastsættes således:







Medlemsstat Maksimalt antal fartøjer Kapacitet (GT) Spanien 27 11 600 Frankrig 25 1 940 Portugal 26 10 100 Det Forenede Kongerige 4 1 400

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne ændre antallet af fartøjer pr. redskabstype, forudsat at de over for Kommissionen godtgør, at ændringen i antallet af fartøjer pr. redskabstype ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.

3. Medlemsstaterne sørger i forbindelse med foreslået overførsel af kapacitet til deres flåde for, at fartøjer, som påtænkes overført, er opført i IOTC’s fartøjsregister eller i fartøjsregisteret hos andre regionale tunfiskeriorganisationer. Fartøjer, der er opført på en regional tunfiskeriorganisations IUU-liste, kan ikke overføres.

4. De i stk. 1 omhandlede EF-fartøjer har ligeledes tilladelse til at fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-området.

5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der indgives til IOTC, kan begrænsningerne af fiskerikapaciteten som nævnt i denne artikel forøges inden for de grænser, der er fastlagt i nævnte udviklingsplaner.

▼B







KAPITEL XII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I SPFO-OMRÅDET

Artikel 74

Pelagisk fiskeri — kapacitetsbegrænsning

1. Medlemsstaterne sørger for at begrænse den samlede bruttotonnage (GT) for fartøjer, som fører deres flag og fisker efter pelagiske arter i 2008, til det samlede GT-niveau registreret for 2007 i SPFO-området på en sådan måde, at der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.

2. Medlemsstaterne underretter senest den 15. januar 2008 Kommissionen om det samlede registrerede GT-niveau for området i 2007 for fartøjer, der fører deres flag og aktivt fiskede i 2007. Med sigte herpå verificerer de deres fiskerfartøjers faktiske tilstedeværelse i SPFO-området i 2007 ved hjælp af deres FOS-oplysninger, fangstopgørelser, havneanløb eller på anden vis.

3. Medlemsstater, som traditionelt har fisket efter pelagiske arter i det sydlige Stillehav, men ikke aktivt fisket der i 2007, kan deltage i fiskeriet i SPFO-området i 2008, forudsat at de frivilligt begrænser fiskeriindsatsen. Disse medlemsstater underretter straks Kommissionen om navne og kendetegn, herunder GT, for deres fartøjer, der deltager i fiskeriet i SPFO-området.

4. Medlemsstaterne forelægger SPFO's midlertidige videnskabelige arbejdsgruppe alle bestandsvurderinger og forskning vedrørende pelagiske arter i SPFO-området til evaluering, og de fremmer deres videnskabelige eksperters aktive deltagelse i organisationens arbejde i forbindelse med pelagiske arter.

5. Medlemsstaterne sikrer i videst muligt omfang en passende observatørdækning på fiskerfartøjer, som fører deres flag, med sigte på at observere fiskeri efter pelagiske arter i det sydlige Stillehav og indsamle relevante videnskabelige data.

Artikel 75

Bundfiskeri

1. Medlemsstaterne begrænser bundfiskeriindsats og -fangster i SPFO-området til det gennemsnitlige årlige niveau i perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006 for så vidt angår antal fiskerfartøjer og andre parametre, som afspejler fangstniveau, fiskeriindsats og fiskerikapacitet.

2. Medlemsstaterne udvider ikke bundfiskeriet til nye regioner i SPFO-området, hvor bundfiskeri ikke finder sted i øjeblikket.

3. EF-fartøjer skal ophøre med bundfiskeriaktiviteter inden for fem sømil fra ethvert sted i SPFO-området, hvor de i løbet af fiskeriet konstaterer, at der er tale om sårbare marine økosystemer. EF-fartøjer skal indberette alle sådanne økosystemer og bl.a. angive position og hvilken type økosystem der er tale om, til myndighederne i deres flagstat, til Kommissionen og til SPFO's midlertidige sekretariat, så der kan træffes passende foranstaltninger vedrørende det pågældende område.

4. Medlemsstaterne udpeger observatører til hvert fartøj, som fører deres flag, og som bruger eller påtænker at bruge bundtrawl i SPFO-området, og sikrer passende observatørdækning på fartøjer, som fører deres flag, og som udfører andre bundfiskeaktiviteter i SPFO-området.

Artikel 76

Dataindsamling og -udveksling

Medlemsstaterne indsamler, verificerer og stiller data til rådighed i overensstemmelse med procedurerne i SPFO-standarden for indsamling, indberetning, verificering og udveksling af data.







KAPITEL XIII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, SOM FISKER I WCPFC-OMRÅDET

Artikel 77

Fiskeriindsatsbegrænsninger

Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun i WCPFC-området begrænses til den fiskeriindsats, der er fastlagt i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Fællesskabet og regionens kyststater.

Artikel 78

Forvaltningsplaner for brugen af anordninger, som tiltrækker fisk (FAD)

1. Medlemsstater, hvis fartøjer har tilladelse til at fiske i WCPFC-området, skal opstille forvaltningsplaner for anvendelsen af forankrede eller drivende anordninger, der tiltrækker fisk (FAD). Sådanne forvaltningsplaner skal indeholde strategier til begrænsning af interaktionen med ungfisk af arterne storøjet tun og gulfinnet tun.

2. De i stk. 1 omhandlede forvaltningsplaner skal indsendes til Kommissionen senest den 15. oktober 2008. Kommissionen sammenstiller forvaltningsplanerne og forelægger en EF-forvaltningsplan for WCPFC's sekretariat senest den 31. december 2008.

Artikel 79

Maksimalt antal fartøjer, der må fiske efter sværdfisk

Antallet af EF-fartøjer, der fisker efter sværdfisk syd for 20° S i WCPFC-området, må ikke overstige 14. Fællesskabets deltagelse begrænses til fartøjer, der fører spansk flag.







KAPITEL XIV

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I ICCAT-OMRÅDET

Artikel 80

Reduktion af utilsigtet bifangst af havfugle

1. Medlemsstaterne indsamler alle forhåndenværende oplysninger om interaktioner med havfugle, herunder utilsigtet fangst af havfugle fra deres fartøjer, og fremsender disse oplysninger til ICCAT's sekretariat og Kommissionen.

2. Medlemsstaterne søger at reducere bifangsten af havfugle inden for alle fiskeriområder, fiskeriperioder og fiskerityper ved brug af effektive risikoreducerende foranstaltninger.

3. EF-fartøjer, som fisker syd for 20° S, skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (toristænger) i overensstemmelse med følgende tekniske bestemmelser:

a) toristænger skal opfylde kravene til udformningen af toristænger og være i overensstemmelse med den vejledning, der er vedtaget af ICCAT

b) syd for 20° S skal der altid bringes toristænger i stilling, før langlinerne udlægges

c) hvor det er praktisk muligt, skal fartøjerne anvende en yderligere toristang og fugleskræmmende liner på tidspunkter med mange eller meget aktive fugle

d) alle fartøjer skal være udstyret med reservetoristænger, som umiddelbart kan anvendes.

4. Uanset stk. 3 kan EF-langlinefartøjer, der fisker efter sværdfisk, anvende monofilamentlanglineredskaber, forudsat at disse fartøjer:

a) udlægger langliner i tidsrummet mellem nautisk tusmørke og daggry som fastsat i den nautiske almanak vedrørende tusmørke/daggry på den geografiske position, hvor der fiskes

b) anvender en minimumssvirvelvægt på 60 g anbragt højst 3 m fra krogen til at opnå størst mulige synkehastigheder.

Artikel 81

Etablering af et lukket område/en lukket fangstperiode for sværdfiskfiskeri i Middelhavet

For at beskytte sværdfisk, navnlig små fisk, er fiskeri efter sværdfisk i Middelhavet forbudt fra den 15. oktober til den 15. november 2008.

Artikel 82

Hajer

Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at reducere fiskedødeligheden i forbindelse med fiskeri efter nordatlantisk makrelhaj.

▼M4

Artikel 82a

Maksimalt antal fartøjer, der må fiske efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav

1. Det maksimale antal EF-stangfartøjer og EF-langlinefartøjer, der må tage almindelig tun på mindst 8 kg og med mindstemål 75 cm i det østlige Atlanterhav, og dette maksimale antals fordeling på medlemsstaterne fastsættes som følger:







Spanien 63 Frankrig 44 EF 107

2. Det maksimale antal pelagiske EF- trawlere, der som bifangst må tage almindelig tun på mindst 8 kg og med mindstemål 75 cm i det østlige Atlanterhav, og dette maksimale antals fordeling på medlemsstaterne fastsættes som følger:







Frankrig 107 EF 107

Artikel 82b

Fangstbegrænsninger for almindelig tun i det østlige Atlanterhav

1. Inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag ID, fastsættes fangstbegrænsningerne for almindelig tun på mellem 8 kg eller 75 cm og 30 kg eller 115 cm for så vidt angår de i artikel 82a nævnte EF-fartøjer samt fordelingen af denne fangstbegrænsning på medlemsstaterne som følger (i tons):







Spanien 1 117,07 (1) Frankrig 504 EF 1 621,07 (1) Inklusive bifangster på højst 80 tons for langlinefartøjer.

2. Inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat i stk. 1, fastsættes fangstbegrænsningen for almindelig tun, der vejer mindst 6,4 kg eller måler mindst 70 cm, for så vidt angår stangfartøjer med en længde overalt på under 17 m på de i artikel 82a nævnte EF-fartøjer, samt fordelingen af denne fangstbegrænsning på medlemsstaterne som følger (i tons):







Frankrig 45 (1) EF 45 (1) (1) Denne mængde kan ændres af Kommissionen op til 200 tons.

Artikel 82c

Fangstbegrænsninger for almindelig tun i det østlige Atlanterhav gældende for kystnært EF-småfiskeri

Inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag ID, fastsættes fangstbegrænsningerne for almindelig tun på mellem 8 og 30 kg, der fanges ved kystnært EF-småfiskeri efter fersk fisk i det østlige Atlanterhav, og fordelingen af denne fangstbegrænsning på medlemsstaterne som følger (i tons):







Spanien 263,21 Frankrig 61,01 EF 324,22

▼B







KAPITEL XV

ULOVLIGT, URAPPORTERET OG UREGULERET FISKERI

Artikel 83

Nordatlanten

Fartøjer, som udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri i Nordatlanten, er underlagt foranstaltningerne i bilag XIII.







KAPITEL XVI

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 84

Dataoverførsel

Når medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 1, og artikel 18, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvender de