1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 93/6/EØF
af 15. marts 1993
om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag
(EFT L 141 af 11.6.1993, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/31/EFaf 22. juni 1998 L204 13 21.7.1998
►M2Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/33/EFaf 22. juni 1998 L204 29 21.7.1998
►M3Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EFaf 16. december
2002L35 1 11.2.2003
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/6/EØF
af 15. marts 1993
om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapital-
grundlag
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredjepunktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
Hovedformålet med Rådets direktiv 93/22/EØFaf 10. maj 1993 om
investeringsservice i forbindelse med værdipapirer(4) er at give investe-
ringsselskaber, der er godkendt af de kompetente myndigheder i dereshjemland og underlagt samme myndigheders tilsyn, mulighed for frit atoprette filialer og udføre tjenesteydelser i andre medlemsstater; nævntedirektiv indeholder derfor bestemmelser om samordning af reglerne forgodkendelse af investeringsselskaber og for deres virksomhed;
i nævnte direktiv fastsættes imidlertid hverken fælles normer for inve-
steringsselskabers egenkapital eller for deres startkapital; der fastsættesingen fælles rammer for overvågning af de risici, selskaberne påtager
sig; i flere bestemmelser henvises der til et andet EF-initiativ, hvis
formål netop skulle være vedtagelsen af samordnede foranstaltningerpå disse områder;
sigtet har kun været at opnå den nødvendige og tilstrækkelige harmoni-
seringsgrad til at sikre gensidig anerkendelse af godkendelserne ogtilsynsordningerne; vedtagelsen af samordningsforanstaltninger vedrø-rende definitionen af investeringsselskabers egenkapital, fastsættelse afstartkapitalens størrelse og af de fælles rammer for overvågning af
investeringsselskabers risici er væsentlige elementer i den harmonise-
ring, der er forudsætningen for gensidig anerkendelse i forbindelsemed det indre marked for finansielle ydelser;
der bør fastsættes forskellige beløb for startkapitalens størrelse, afhæn-
gigt af det udbud af aktiviteter, som investeringsselskaberne har
godkendelse til at udøve;
eksisterende investeringsselskaber skal på visse betingelser have
mulighed for at fortsætte deres virksomhed, også selv om de ikke over-
holder det minimumsbeløb for startkapitalen, der fastsætter for nyeselskaber;
medlemsstaterne kan også fastsætte strengere regler end reglerne i dette
direktiv;
dette direktiv indgår i mere omfattende internationale bestræbelser for
indbyrdes tilnærmelse af gældende regler om tilsyn med investerings-
selskaber og kreditinstitutter (i det følgende benævnt »institutter«);
fælles grundlæggende normer for institutters egenkapital er et afgø-
rende element i det indre marked i sektoren for investeringsservice, da
egenkapitalen tjener til at sikre institutternes kontinuitet og beskytteinvestorerne;1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 152 af 21. 6. 1990, s. 6; EFT nr. C 50 af 25. 2. 1992, s. 5.
(2) EFT nr. C 326 af 16. 12. 1991, s. 89; EFT nr. C 337 af 21. 12. 1992, s. 114.
(3) EFT nr. C 69 af 18. 3. 1991, s. 1.
(4) Se side 27 i denne Tidende.
▼B
på et fælles marked for finansielle ydelser konkurrerer institutter —
uanset om de er investeringsselskaber eller kreditinstitutter — direktemed hinanden;
det er derfor ønskeligt, at kreditinstitutter og investeringsselskaber
behandles ens;
for så vidt angår kreditinstitutter er der allerede fastlagt fælles normer
for tilsyn med og overvågning af kreditrisici i Rådets direktiv 89/647/
EØFaf 18. december 1989 om solvensnøgletal for kreditinstitutter(
1);
det er nødvendigt at udarbejde fælles normer vedrørende kreditinstitut-
ters markedsrisici og at skabe en supplerende ramme for tilsyn medinstitutters risici, navnlig markedsrisici, herunder positionsrisici,medkontrahent-/afviklingsrisici og valutarisici;
det er nødvendigt at indføre begrebet »handelsbeholdning«, der
omfatter positioner i værdipapirer og andre finansielle instrumenter,der besiddes i handelsmæssigt øjemed, og som først og fremmest erunderlagt markedsrisici, samt engagementer knyttet til visse finansielletjenester, der ydes kunderne;
institutter med en begrænset handelsbeholdning, i såvel absolutte som i
relative tal, bør have mulighed for at anvende direktiv 89/647/EØFistedet for de krav, der er fastsat i bilag I og II til nærværende direktiv;
det er vigtigt under overvågningen af afviklings-/leveringsrisikoen at
tage hensyn til, at der findes systemer, der yder en passende beskyt-
telse, hvorved denne risiko begrænses;
under alle omstændigheder skal institutter opfylde bestemmelserne i
dette direktiv om dækning af valutarisici for deres samlede aktiviteter;der bør fastsættes lavere kapitalkrav for positioner i indbyrdes snævert
forbundne valutaer, og dette forhold skal enten være dokumenteret ved
statistikker eller følge af bindende mellemstatslige aftaler, idet der hertænkes på oprettelsen af Den Europæiske Monetære Union;
for alle institutter er interne ordninger for overvågning og syring af
renterisici for alle deres aktiviteter et særligt vigtigt led i bestræbel-
serne på at reducere sådanne risici mest muligt; de kompetente
myndigheder bør derfor orienteres om disse ordninger;
Rådets direktiv 92/121/EØFaf 21. december 1992 om overvågning af
og kontrol med kreditinstitutters store engagementer(
2) har ikke til
formål at fastlægge fælles regler for overvågning af store engagementer
i forbindelse med aktiviteter, der hovedsagelig er underlagt markedsri-
sici; direktivet henviser til et andet fællesskabsinitiativ, der skal indføreden nødvendige samordning af metoderne på dette område;
det er nødvendigt at fastlægge fælles regler for overvågning af og
kontrol med de store engagementer, investeringsselskaber indgår;
kreditinstitutters egenkapital er allerede defineret i Rådets direktiv 89/
299/EØFaf 17. april 1989 om kreditinstitutters egenkapital(
3);
definitionen af institutters egenkapital bør tage udgangspunkt i nævnte
definition;
der er imidlertid i nærværende direktiv grund til at anvende en anden
definition af institutters egenkapital end definitionen i ovennævntedirektiv for at tage hensyn til de særlige egenskaber ved disse institut-ters aktiviteter, der navnlig indebærer markedsrisici;
Rådets direktiv 92/30/EØFaf 6. april 1992 om tilsyn med kreditinsti-
tutter på et konsolideret grundlag(
4) fastslår princippet om
konsolidering, men fastlægger ikke fælles regler for konsolidering affinansieringsinstitutter, hvis aktiviteter hovedsagelig er underlagt1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 3
(1) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 14; direktivet er ændret ved direktiv 92/
30/EØF(EF T nr. L 110 af 28. 4. 1992, s. 52).
(2) EFT nr. L 29 af 5. 2. 1993, s. 1.
(3) EFT nr. L 124 af 5. 5. 1989, s. 16; direktivet er senest ændret ved direktiv
92/30/EØF(EF T nr. L 110 af 24. 9. 1992, s. 52).
(4) EFT nr. L 110 af 28. 4. 1992, s. 52.
▼B
markedsrisici; dette direktiv henviser til et andet fællesskabsinitiativ,
der skal indføre samordnede metoder på dette område;
direktiv 92/30/EØFfinder ikke anvendelse på koncerner, der omfatter
et eller flere investeringsselskaber, men ingen kreditinstitutter; det erimidlertid blevet anset for ønskeligt at skabe fælles rammer for
indførelsen af et tilsyn med investeringsselskaber på et konsolideret
grundlag;
det kan fra tid til anden blive nødvendigt at foretage tekniske juste-
ringer af de detaljerede bestemmelser i dette, direktiv for at tage
hensyn til udviklingen i sektoren for investeringsservice; Kommission-en skal i givet fald fremsætte forslag om sådanne tilpasninger;
Rådet bør senere vedtage bestemmelser om tilpasning af dette direktiv
til de tekniske fremskridt i overensstemmelse med Rådets afgørelse 87/373/EØFaf 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår forudøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommission-en(
1); indtil da må Rådet selv på forslag af Kommissionen foretage
sådanne tilpasninger;
der bør senest tre år efter datoen for dette direktivs iværksættelse fore-
tages en revision heraf på baggrund af de indhøstede erfaringer,
udviklingen på de finansielle markeder og arbejdet i internationale
fora af regeludstedende myndigheder; denne revision skal også omfatteen revision af listen over områder, der kan gøres til genstand fortekniske tilpasninger;
dette direktiv og direktiv 93/22/EØFom investeringsservice er så tæt
knyttet til hinanden, at det vil kunne føre til konkurrencefordrejning,hvis de træder i kraft på forskellige datoer —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i dette direktiv på
investeringsselskaber og kreditinstitutter som defineret i artikel 2.
2. En medlemsstat kan stille yderligere eller strengere krav til inve-
steringsselskaber og kreditinstitutter, den har godkendt.
DEFINITIONER
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved
1) »kreditinstitut«, alle institutter, der svarer til definitionen i artikel
1, første led, i Rådets første direktiv 77/780/EØFaf 12. december1977 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage ogudøve virksomhed som kreditinstitut(
2), og som er underlagt
kravene i direktiv 89/647/EØF
2) »investeringsselskab«, alle institutter, der svarer til definitionen i
artikel 1, nr. 2), i direktiv 93/22/EØF, som er underlagt kravene i
nævnte direktiv, bortset fra:
— kreditinstitutter
— lokale firmaer som defineret i nr. 20), og
— firmaer, der kun modtager og videregiver ordrer fra investorer
uden at ligge inde med penge og/eller værdipapirer, der tilhørerderes kunder, og som derfor ikke på noget tidspunkt risikerer atkomme i debet hos deres kunder
3) »institut«, kreditinstitutter og investeringsselskaber1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 4
(1) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33.
(2) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30; direktivet er senest ændret ved direktiv
89/646/EØF(EF T nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1).
▼B
4) »anerkendt investeringsselskab fra et tredjeland«, sådanne
selskaber, som, hvis de havde været etableret i Fællesskabet, villehave været omfattet af definitionen af investeringsselskab i nr. 2),
og som er godkendt i et tredjeland samt er underlagt og overholder
tilsynsregler, der af de kompetente myndigheder anses for at væremindst lige så strenge som reglerne i dette direktiv
5) »finansielt instrument«, instrumenter, der svarer til definitionen i
afsnit B i bilaget til direktiv 93/22/EØF
6) et instituts »handelsbeholdning«:
a) de positioner i finansielle instrumenter, råvarer og råvarebase-
rede afledte instrumenter, som et institut indehaver for egen
regning med henblik på videresalg, og/eller som instituttet tager
for på kort sigt at få fordel af faktiske og/eller forventedeforskelle mellem købs- og salgspriser eller af andre pris- ogrenteændringer, og positioner i finansielle instrumenter, råvarerog råvarebaserede afledte instrumenter, der skyldes matched
principal broking, eller positioner, der tages for at afdække
andre dele af handelsbeholdningen
b) engagementer, der skyldes uafviklede transaktioner, free delive-
ries og afledte instrumenter, der handles »over-the-counter«
(OTC), som omhandlet i bilag II, punkt 1, 2, 3, og 5, engage-menter, der skyldes genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer ogråvarer, der er baseret på værdipapirer eller råvarer, som indgåri handelsbeholdningen i henhold til litra a), som omhandlet ibilag II, punkt 4, og under forudsætning af, at de kompetente
myndigheder giver tilladelse hertil, engagementer, der skyldes
omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer og råvarer,beskrevet i samme punkt, der opfylder enten betingelserne i nr.i), ii), iii) og v) eller betingelserne i nr. iv) og v):
i) engagementerne værdiansættes dagligt til markedsværdi
efter fremgangsmåderne i bilag II
ii) sikkerheden justeres for at tage hensyn til væsentlige
ændringer i værdien af de værdipapirer eller råvarer, derindgår i den pågældende aftale eller transaktion, i overens-
stemmelse med en regel, der kan accepteres af de
kompetente myndigheder
iii) aftalen eller transaktionen giver mulighed for, at instituttets
fordringer automatisk og øjeblikkeligt bliver udlignet med
medkontrahentens fordringer, såfremt sidstnævnte mislig-
holder
iv) der er tale om en aftale eller en transaktion mellem
markedsdeltagere
v) de pågældende aftaler og transaktioner er begrænset til en
accepteret og passende anvendelse heraf, således at kunstigetransaktioner, herunder især ikke-kortsigtede, er udelukket,
og
c) engagementer i form af kurtage, provision, rente, dividende og
margin vedrørende børshandlede afledte instrumenter, som er
direkte knyttet til poster i handelsbeholdningen som omhandlet
i punkt 6 i bilag II.
Særlige poster i handelsbeholdningen skal medtages eller
udelukkes derfra i overensstemmelse med objektive frem-gangsmåder, herunder i givet fald bogføringsprincipperne i detpågældende institut, idet de kompetente myndigheder fører tilsynmed disse procedurer og deres konsekvente anvendelse
7) »moderselskab«, »datterselskab« og »finansieringsinstitut«, udtryk-
kene som de er defineret i artikel 1 i direktiv 92/30/EØF
8) »finansieringsselskab«, et finansieringsinstitut, hvis datterselskaber
enten udelukkende eller fortrinsvis består af kreditinstitutter, inve-steringsselskaber eller andre finansieringsinstitutter, idet mindst etaf datterselskaberne skal være et kreditinstitut eller et investerings-selskab1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
9) »risikovægtning«, de grader af kreditrisiko, der gælder for de rele-
vante medkontrahenter i henhold til direktiv 89/647/EØF. Aktiver,der består i fordringer på og andre engagementer med investerings-
selskaber eller anerkendte investeringsselskaber fra tredjelande
samt engagementer med anerkendte clearingsinstitutter og børser,vægtes imidlertid på samme måde som i det tilfælde, hvor denrelevante medkontrahent er et kreditinstitut
10) »afledte instrumenter, der handles »over-the-counter« (OTC-deri-
vater)«. ikke-balanceførte poster, på hvilke der i henhold tilartikel 6, stk. 3, første afsnit, i direktiv 89/647/EØFskal anvendes
de metoder, der er angivet i nævnte direktivs bilag II
11) »reguleret marked«, et marked, der er i overensstemmelse med
definitionen i artikel 1, nr. 13, i direktiv 93/22/EØF
12) »poster bestående af fordringer på kvalificerede emittenter«, lange
og korte positioner i de aktiver, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, litrab), i direktiv 89/647/EØF, og i gældsinstrumenter udstedt af inve-
steringsselskaber, eller af anerkendte investeringsselskaber fra
tredjelande. Derved forstås endvidere lange og korte positioner igældsinstrumenter, hvis de pågældende instrumenter opfylderfølgende betingelser: de skal være noteret på mindst et reguleretmarked i en medlemsstat eller på en børs i et trejdeland, forudsatat den pågældende børs anerkendes af de kompetente myndigheder
i den berørte medlemsstat; de skal efter det pågældende instituts
bedømmelse være tilstrækkeligt likvide og i kraft af emittentenssolvens være udsat for en risiko for misligholdelse, der kansammenlignes med eller er lavere end risikoen for de aktiver, derer nævnt i artikel 6, stk. 1, litra b), i direktiv 89/647/EØF; den
måde, hvorpå sådanne bedømmelser foretages, skal kunne kontrol-
leres af de kompetente myndigheder, der kan underkende dem,hvis de finder, at værdipapirerne indebærer en for stor risiko formisligholdelse til at kunne bedømmes som fordringer på kvalifice-rede emittenter.
Uanset ovennævnte og indtil en nærmere samordning finder sted,
kan de kompetente myndigheder på grundlag af et skøn anerkendeværdipapirer, der er tilstrækkeligt likvide, og som i kraft af emit-tentens solvens er udsat for en risiko for misligholdelse, som kansammenlignes med eller er lavere end risikoen for de i artikel 6,
stk. 1, litra b), i direktiv 89/647/EØFnævnte aktiver, som værende
poster bestående af fordringer på kvalificerede emittenter. Risikoenfor misligholdelse i tilknytning til sådanne værdipapirer skal værevurderet til at ligge på et sådant niveau af mindst to kreditvurde-ringsinstitutter, der er anerkendt af de kompetente myndigheder,
eller af blot et kreditvurderingsinstitut, såfremt de ikke bedømmes
til at ligge under et sådant niveau af noget andet kreditvurderings-institut, der er anerkendt af de kompetente myndigheder.
De kompetente myndigheder kan dog undlade at anvende betin-
gelsen i det foregående punktum, hvis de finder den
uhensigtsmæssig f.eks. på grund af de særlige egenskaber vedenten markedet, emittenten eller emissionen, eller en kombinationaf disse.
Endvidere skal de kompetente myndigheder kræve af institutterne,
at de anvender den maksimale vægtning, der er anført i bilag I,punkt 14, tabel 1, på værdipapirer, der er forbundet med en særligrisiko på grund af emittentens utilstrækkelige solvens og/eller pågrund af emissionens utilstrækkelige likviditet.
Medlemsstaternes kompetente myndigheder skal med regelmæssige
mellemrum give Rådet og Kommissionen oplysninger om demetoder, der anvendes til vurdering af poster bestående affordringer på kvalificerede emittenter, navnlig for så vidt angår de
metoder, der anvendes til vurdering af emissionens likviditetsgrad
og emittentens solvens
13) »fordringer på centralregeringer«, lange og korte positioner i de
aktiver, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra a), i direktiv 89/1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
647/EØF, og de aktiver, der vægtes med 0 % i artikel 7 i samme
direktiv
14) »kovertibelt værdipapir«, et værdipapir, som efter ihændehaverens
valg kan ombyttes til et andet værdipapir, sædvanligvis aktier i detudstedende selskab
15) »warrant«, et værdipapir, som giver ihændehaveren ret til at købe
et underliggende aktiv til en fastsat kurs i warrantens løbetid ellerved dens udløb. Den kan afvikles ved levering af den underlig-gende værdi selv eller ved kontant afregning
16) »lagerfinansiering«, positioner, hvor et fysisk lager er solgt på
termin, og hvor kapitalomkostningerne er låst fast indtil termins-dagen
17) »genkøbsaftale« og »omvendt genkøbsaftale«, en aftale, hvorved et
institut eller dets medkontrahent overdrager værdipapirer, råvarereller garanterede rettigheder til at erhverve værdipapirer ellerråvarer, når den pågældende garanti gives af en anerkendt børs,der er i besiddelse af rettighederne til værdipapirerne eller
råvarerne, og når aftalen ikke giver et institut mulighed for at over-
drage eller pantsætte et bestemt værdipapir eller en bestemt råvaretil mere end én medkontrahent ad gangen, og samtidig forpligtersig til at købe dem (eller andre værdipapirer eller råvarer af sammetype) tilbage til en nærmere angiven pris og på et senere tidspunkt,der er nærmere angivet, eller som skal angives nærmere, af over-
drageren; dette vil være en »genkøbsaftale« for det institut, der
sælger værdipapirerne eller råvarerne, og en »omvendt genkøbsaf-tale« for det institut, der køber dem.
En omvendt genkøbsaftale skal anses for at være en aftale mellem
markedsdeltagere, når medkontrahenten er underkastet samordningmed hensyn til tilsyn på EF-plan eller er et kreditinstitut i zone A i
henhold til direktiv 89/647/EØFeller et anerkendt investeringssel-
skab fra et tredjeland, eller aftalen er indgået med et anerkendtclearingsinstitut eller en anerkendt børs
18) »udlån af værdipapirer eller råvarer« og »indlån af værdipapirer
eller råvarer«, en transaktion, hvorved et institut eller dets medkon-trahent overdrager værdipapirer eller råvarer mod passendesikkerhed og under betingelse af, at låntageren vil tilbagelevereværdipapirer eller råvarer af samme type på et senere tidspunkt,
eller når overdrageren anmoder herom; dette vil være »udlån af
værdipapirer eller råvarer« for et institut, der overdrager værdipa-pirer eller råvarer, og »indlån af værdipapirer eller råvarer« for etinstitut, til hvilket de overdrages.
Indlån af værdipapirer eller råvarer anses for at være en transaktion
mellem markedsdeltagere, når medkontrahenten er underkastetsamordning med hensyn til tilsyn på EF-plan eller er et kreditin-stitut i zone A i henhold til direktiv 89/647/EØFeller etanerkendt investeringsselskab fra et tredjeland, eller transaktionener foretaget med et anerkendt clearinginstitut eller en anerkendt
børs.
19) »clearingmedlem«, et medlem af børsen eller clearinginstituttet, og
som har en direkte kontraktlig forbindelse med den centrale
medkontrahent (markedsgarant); ikke-clearingsmedlemmer skalforetage deres transaktioner via et clearingsmedlem
20) »lokalt firma«, et firma, der kun handler for egen regning på en
finansiel futures- eller optionsbørs, eller som handler på vegne af
eller opgiver priser til andre medlemmer af samme børs, og somgaranteres af et clearingsmedlem af samme børs. Ansvaret foropfyldelsen af de kontrakter, et sådant firma har indgået, påhvileret clearingmedlem af samme børs, og sådanne kontrakter skalmedtages ved beregningen af det samlede kapitalkrav for clearing-1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 7
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
medlemmet, så længe det lokale firmas positioner er fuldstændig
adskilte fra clearingmedlemmets
21) »delta«, den forventede ændring i optionsprisen udtrykt som en
brøkdel af en lille prisændring for det underliggende instrument
22) »lang position« som omhandlet i bilag I, punkt 4, en position,
hvori et institut har fastlagt den rente, det vil modtage på et tids-punkt i fremtiden, og ved »kort position« en position, hvoriinstituttet har fastlagt den rente, det skal betale på et tidspunkt ifremtiden
23) »egenkapital«, egenkapital som defineret i direktiv 89/299/EØF.
Denne definition kan imidlertid ændres under de i bilag V beskr-evne forhold
24) »startkapital«, som i artikel 2, stk. 1, nr. 1) og 2), i direktiv 89/299/
EØF
25) »oprindelig egenkapital«, som i artikel 2, stk. 1, nr. 1), 2) og 4),
minus nr. 9), 10) og 11), i direktiv 89/299/EØF
26) »kapital«, egenkapital
27) »modificeret varighed«, beregning foretaget efter formlen i bilag I,
punkt 26.
STARTKAPITAL
Artikel 3
1. Investeringsselskaber, der forvalter kunders penge og/eller værdi-
papirer, og som tilbyder en eller flere af følgende tjenesteydelser, skalhave en startkapital på 125000 ECU:
— modtagelse og videregivelse af investorers ordrer vedrørende finan-
sielle instrumenter
— udførelse af investorers ordrer vedrørende finansielle instrumenter— forvaltning af individuelle investeringsporteføjler bestående af
finansielle instrumenter
når de ikke handler med finansielle instrumenter for egen regning eller
deltager i emissioner af finansielle instrumenter på grundlag af en fast
forpligtelse.
Besiddelse af positioner i finansielle instrumenter, der ikke indgår i
handelsbeholdningen, med henblik på at investere egenkapital,betragtes ikke som handel med henblik på bestemmelserne i første
afsnit eller i forbindelse med stk. 2.
De kompetente myndigheder kan dog tillade, at investeringsselskaber,
som udfører investorers ordrer vedrørende finansielle instrumenter,indehaver disse instrumenter for egen regning, for så vidt
— sådanne positioner udelukkende skyldes, at investeringsselskabet
ikke er i stand til at sikre præcis afdækning af den modtagne ordre,og
— den samlede markedsværdi af sådanne positioner ikke overstiger
15 % af selskabets startkapital, og
— selskabet opfylder de krav, der er omhandlet i artikel 4 og 5, og— sådanne positioner er af lejlighedsvis og midlertidig karakter og er
strengt begrænset til den tid, som er nødvendig for udførelsen af
den nævnte transaktion.
2. Medlemsstaterne kan nedsætte beløbet i stk. 1 til 50000 ECU for
selskaber, der hverken har tilladelse til at forvalte kunders penge ellerværdipapirer eller til at handle for egen regning eller deltage i emissi-oner på grundlag af en fast forpligtelse.
3. Alle andre investeringsselskaber skal have en startkapital på
730000 ECU.
4. De firmaer, som er omhandlet i artikel 2, nr. 2, andet og tredje
led, skal have en startkapital på 50000 ECU, for så vidt de nydergodt af fri etableringsret eller yder investeringsservice i henhold tilartikel 14 eller 15 i direktiv 93/22/EØF.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 8
▼B
5. Uanset stk. 1 til 4 kan medlemsstaterne fortsat godkende investe-
ringsselskaber, og firmaer omfattet af stk. 4, der allerede bestod indendette direktivs iværksættelse, selv om deres egenkapital er mindre end
den startkapital, der er foreskrevet i disse stykker. Ingen sådanne fore-
tagenders egenkapital må falde til under det højeste referenceniveau,som er beregnet efter meddelelsen af dette direktiv. Referenceniveaueter egekapitalens daglige gennemsnitsniveau beregnet over de seksmåneder, der går forud for beregningsdatoen. Dette referenceniveau
beregnes hver sjette måned over den tilsvarende forudgående periode.
6. Overtages kontrollen med et foretagende af den i stk. 5 nævnte
kategori af en anden fysisk eller juridisk person end den, der tidligerekontrollerede det, skal dets egenkapital være på mindst det beløb, derer angivet i stk. 1 til 4, undtagen i følgende tilfælde:
i) ved den første overdragelse ved arv efter dette direktivs iværksæt-
telse med forbehold af de kompetente myndigheders godkendelse,dog i højst ti år efter, at den pågældende overdragelse fandt sted
ii) ved udskiftning af en interessent i et interessentskab, forudsat at
mindst en af interessenterne på datoen for dette direktivs gennem-
førelse forbliver i interessentskabet, dog i højst ti år efter datoenfor direktivets iværksættelse.
7. Under visse særlige omstændigheder og med de kompetente
myndigheders tilladelse behøver egenkapitalen i det selskab, der opstår
i forbindelse med fusionen af to eller flere investeringsselskaber og/
eller firmaer omfattet af stk. 4, ikke nå op på det beløb, der er angivetfor det i stk. 1 til 4. Så længe de niveauer, der er omhandlet i stk. 1 til4, ikke er nået, må det nye foretagendes egenkapital dog ikke kommened under de fusionerede foretagenders samlede egenkapital på tids-
punktet for fusionen.
8. Egenkapitalen for investeringsselskaber og firmaer omfattet af
stk. 4 må ikke falde til under det niveau, der er fastsat i stk. 1 til 5 og7. Falder egenkapitalen, kan de kompetente myndigheder dog, nåromstændighederne taler derfor, give sådanne foretagender en begrænsetfrist til at berigtige forholdene eller til at indstille deres virksomhed.
DÆKNING AF RISIKO
Artikel 4
1. De kompetente myndigheder kræver, at institutter skal råde over
en egenkapital, der altid skal være større end eller lig med summen af:
i) kapitalkravene beregnet efter bilag I, II og VI og i givet fald bilag
VIII for deres handelsbeholdningsaktiviteter
ii) kapitalkravene beregnet efter bilag III og VII og i givet fald bilag
VIII for deres samlede aktiviteter
iii) kapitalkravene i direktiv 89/647/EØFfor alle aktiviteter med undta-
gelse af såvel handelsbeholdningsaktiviteter som illikvide aktiver,
hvis de fratrækkes egenkapitalen i overensstemmelse med bilag V,punkt 2d)
iv) det kapitalkrav, som er fastsat i stk. 2.
Uanset størrelsen af det i nr. i) til iv) omhandlede kapitalkrav kan
kravet til investeringsselskabers egenkapital aldrig være lavere end det
i bilag IV fastlagte beløb.
2. De kompetente myndigheder kræver, at institutter dækker risici i
forbindelse med aktiviteter, der ligger uden for anvendelsesområdet forbåde dette direktiv og direktiv 89/647/EØF, og som anses for at væreaf samme art som de ricisi, der er omfattet af de pågældende direktiver,
med passende egenkapital.
3. Hvis et instituts egenkapital falder til et beløb, der ligger under
kravet til dets egenkapital som beregnet i stk. 1, sikrer de kompetentemyndigheder, at det pågældende institut træffer passende foranstalt-ninger for at berigtige forholdene hurtigst muligt.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 9
▼M1
▼B
▼B
4. De kompetente myndigheder kræver, at institutter indfører
systemer til overvågning og kontrol af renterisikoen for alle aktiviteter,idet de kompetente myndigheder skal orienteres om disse systemer.
5. Institutter skal over for deres kompetente myndigheder godtgøre,
at de råder over egnede systemer til til enhver tid og med rimelignøjagtighed at beregne deres finansielle situation.
6. Uanset stk. 1 kan de kompetente myndigheder tillade, at insti-
tutter beregner kapitalkravene vedrørende deres
handelsbeholdningsaktiviteter efter direktiv 89/647/EØF, og ikke efter
bilag I og II til nærværende direktiv, forudsat at
i) de pågældende institutters handelsbeholdningsaktiviteter normalt
ikke overstiger 5 % af deres samlede aktiviteter,
ii) de samlede handelsbeholdningspositioner normalt ikke overstiger
15 mio. ECU, og
iii) institutternes handelsbeholdningsaktiviteter på intet tidspunkt over-
stiger 6 % af deres samlede aktiviteter, og deres samledehandelsbeholdningspositioner på intet tidspunkt overstiger20 mio. ECU.
7. De kompetente myndigheder kan med henblik på at vurdere
handelsbeholdningsaktiviteternes andel af de samlede aktiviteter i stk.
6, nr. i) og iii), referere til enten størrelsen af de pågældende institutters
balance- og ikke-balanceførte virksomhed, resultatopgørelsen, egenka-pitalen eller en kombination af disse parametre. Ved vurderingen afstørrelsen af balance- og ikke-balanceført virksomhed ansættes gælds-instrumenter til deres markedsværdi eller pålydende værdi, aktier til
markedsværdien og afledte instrumenter til den pålydende værdi eller
markedsværdien af de underliggende instrumenter. Lange og kortepositioner adderes uanset fortegn.
8. Hvis et institut i en længere periode overskrider en af grænserne i
stk. 6, nr. i) og ii), eller dem begge eller overskrider en af grænserne inr. iii), eller dem begge, skal det opfylde kravene i artikel 4, stk. 1, nr.
i), og ikke kravene i direktiv 89/647/EØFfor sine handelsbeholdnings-
aktiviteter og underrette de kompetente myndigheder herom.
OVERVÅGNING AF OG KONTROL MED STORE ENGAGEMENTER
Artikel 5
1. Institutter overvåger og kontrollerer deres store engagementer i
overensstemmelse med direktiv 92/121/EØF.
2. Uanset stk. 1 overvåger og kontrollerer de institutter, der beregner
kapitalkravene for deres handelsbeholdningsaktiviteter ifølge bilag I ogII og i givet fald bilag VIII, deres store engagementer i overensstem-melse med direktiv 92/121/EØFmed de ændringer, der er fastlagt i
bilag VI til nærværende direktiv.
VÆRDIANSÆTTELSE AF POSITIONER MED HENBLIK PÅ INDBE-
RETNING
Artikel 6
1. Institutter værdiansætter dagligt deres handelsbeholdninger til
markedsværdi, medmindre de er omfattet af bestemmelserne i artikel4, stk. 6.
2. Foreligger der ikke let tilgængelige markedsværdier, f.eks. ved
handel med nyemissioner på de primære markeder, kan de kompetentemyndigheder fritage institutterne fra kravet i stk. 1 og forlange, at deanvender andre værdiansættelsesmetoder, når blot de i tilstrækkeligtomfang er baseret på et forsigtighedsprincip og er godkendt af dekompetente myndigheder.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 10
▼M1
▼B
▼B
TILSYN PÅ ET KONSOLIDERET GRUNDLAG
Artikel 7
Generelle principper
1. De i artikel 4 og 5 omhandlede kapitalkrav for institutter, der
hverken er moderselskaber eller datterselskaber af sådanne selskaber,anvendes på et individuelt grundlag.
2. De i artikel 4 og 5 omhandlede kapitalkrav for
— institutter, der som datterselskab har et kreditinstitut som defineret i
direktiv 92/30/EØF, et investeringsselskab eller et andet finansie-ringsinstitut, eller som har kapitalinteresser i sådanne enheder, og
— institutter, hvis moderselskaber er finansieringsselskaber
anvendes på et konsolideret grundlag i overenssstemmelse med de
fremgangsmåder, der er fastlagt i ovennævnte direktiv og i stk. 7 til
14 i nærværende artikel.
3. Omfatter en koncern, som omhandlet i stk. 2, ikke noget kredit-
institut, anvendes direktiv 92/30/EØFmed følgende tilpasninger:
— »finansielt holdingselskab«: et finansieringsinstitut, hvis dattersel-
skaber enten udelukkende eller fortrinsvis er investeringsselskaber
eller andre finansieringsinstitutter (hvoraf mindst ét er et investe-ringsselskab), og som ikke er et blandet finansielt holdingselskabsom omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EFaf 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinsti-tutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt
konglomerat(
1)
— »blandet holdingselskab«: et moderselskab, bortset fra et finansielt
holdingselskab eller et investeringsselskab eller et blandet finansieltholdingselskab som omhandlet i direktiv 2002/87/EF, hvis dattersel-
skaber omfatter mindst ét investeringsselskab.
— »kompetente myndigheder« skal forstås som de nationale myndig-
heder, der ved lov eller anden forskrift er bemyndiget til at føretilsyn med investeringsselskaber
— enhver henvisning til »kreditinstitutter« erstattes med en henvisning
til »investeringsselskaber«
— artikel 3, stk. 5, andet afsnit, i direktiv 92/30/EØFfinder ikke
anvendelse
— i artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 7, stk. 5, i direktiv 92/30/EØF
erstattes alle henvisninger til direktiv 77/780/EØFaf en henvisningtil direktiv 93/22/EØF
— for så vidt angår artikel 3, stk. 9, og artikel 8, stk. 3, i direktiv 92/
30/EØF, skal der henvises til Rådet og Kommissionen
— artikel 7, stk. 4, første punktum, i direktiv 92/30/EØFaffattes
således: »Hvis et investeringsselskab, et finansieringsselskab eller
et blandet selskab kontrollerer et eller flere datterselskaber, som erforsikringsselskaber, skal de kompetente myndigheder og demyndigheder, der fører offentligt tilsyn med forsikringsselskaber,arbejde snævert sammen.«
4. De kompetente myndigheder, der skal eller har beføjelse til at
føre tilsyn på et konsolideret grundlag med koncerner omfattet af stk.3, kan, indtil yderligere samordning af det konsoliderede tilsyn med
sådanne koncerner finder sted, og hvis omstændighederne taler derfor,
give dispensation for denne forpligtelse på betingelse af, at de enkelteinvesteringsselskaber i en sådan koncern:
i) anvender den i bilag V, punkt 9, anførte definition af egenkapital
ii) opfylder de i artikel 4 og 5 fastsatte krav på individuelt grundlag1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 11
(1) EUT L 35 af 11.2.2003.▼M3
▼B
▼B
iii) indfører ordninger for overvågning af og kontrol med kapital- og
finansieringskilderne for alle de øvrige finansieringsinstitutter ikoncernen.
5. De kompetente myndigheder skal forlange, at investeringssel-
skaber i en koncern, som er fritaget ifølge stk. 4, skal underrette demom de risici, herunder risici i forbindelse med sammensætningen af og
kilderne til deres kapital og finansiering, der vil kunne skade investe-
ringsselskabernes finansielle situation. Finder de kompetentemyndigheder herefter, at investeringsselskabernes finansielle situationikke er tilstrækkelig beskyttet, skal de forlange, at selskaberne træfferrelevante foranstaltninger, herunder om nødvendigt begrænsning af
kapitaloverførsel fra sådanne investeringsselskaber til andre enheder i
koncernen.
6. Når de kompetente myndigheder fritager selskaberne for pligten
til tilsyn på et konsolideret grundlag i henhold til stk. 4, skal de træffe
andre passende foranstaltninger til kontrol med risiciene, dvs. store
engagementer, i hele koncernen, herunder også i de foretagender, derikke er beliggende i nogen af medlemsstaterne.
7. Medlemsstaterne kan fritage institutter, der i deres egenskab af
moderselskaber er undergivet konsolideret tilsyn, samt ethvert datter-selskab af sådanne institutter, som er underlagt deres godkendelse ogtilsyn, og som er dækket af tilsynet i kraft af, at det indgår i konsolide-ringen af det institut, som er dets moderselskab, fra at anvende kravene
i artikel 4 og 5 på individuelt eller delkonsolideret grundlag.
Samme mulighed for fritagelse kan indrømmes, når moderselskabet er
et finansieringsselskab, der har hjemsted i samme medlemsstat sominstituttet, for så vidt det er undergivet samme tilsyn som det, der
gælder for kreditinstitutter og investeringsselskaber, og navnlig kravene
i artikel 4 og 5.
I begge tilfælde gælder, at hvis retten til at indrømme fritagelse udøves,
skal der træffes foranstaltninger for at sikre en tilfredsstillende forde-
ling af egenkapitalen inden for koncernen.
8. Såfremt et institut, hvis moderselskab er et institut, er blevet
godkendt og er beliggende i en anden medlemsstat, skal de kompetente
myndigheder, der meddelte godkendelsen, anvende bestemmelserne iartikel 4 og 5 på det pågældende institut på et individuelt eller i givetfald delkonsolideret grundlag.
9. Uanset stk. 8 kan de kompetente myndigheder, der har ansvaret
for godkendelse af et datterselskab af et moderselskab, som er etinstitut, efter fælles aftale overdrage ansvaret for tilsynet med dattersel-skabets kapitalkrav og store engagementer til de kompetentemyndigheder, der har godkendt moderselskabet og fører tilsyn hermed.
Kommissionen skal underettes om sådanne aftaler og om indholdet
heraf. Den fremsender disse oplysninger til de kompetente myndig-heder i de øvrige medlemsstater og til Det Rådgivende Udvalg forBanklovgivning samt til Rådet, undtagen i tilfælde af koncerner, derfalder ind under stk. 3.
Beregning af konsoliderede kapitalkrav
10. Udøves den i stk. 7 og 9 omhandlede ret til at indrømme frita-
gelse ikke, kan de kompetente myndigheder, med henblik på beregningaf kapitalkravene i bilag I og VIII og engagementerne over for kunder i
bilag VI på et konsolideret grundlag, tillade, at positioner i ét instituts
handelsbeholdning modregnes i positioner i et andet instituts handels-beholdning i henhold til bestemmelserne i bilag I, VI og VIII.
Herudover kan de tillade, at valutapositioner i ét institut modregnes i
valutapositioner i et andet institut i overensstemmelse med bestemmel-serne i bilag III og/eller VIII. De kan desuden tillade, atråvarepositioner i ét institut modregnes i råvarepositioner i et andetinstitut i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VII og/ellerVIII.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 12
▼M1
▼M1
11. De kompetente myndigheder kan også tillade modregning af
handelsbeholdning og henholdsvis valuta- og råvarepositioner i foretag-ender, der er hjemmehørende i tredjelande, hvis de nedenfor anførte
betingelser er opfyldt samtidig:
i) foretagenderne er godkendt af myndighederne i et tredjeland og er i
overensstemmelse med definitionen af et kreditinstitut i artikel 1,første led, i direktiv 77/780/EØFeller er anerkendte investerings-selskaber fra tredjelande
ii) sådanne foretagender opfylder på individuelt grundlag kapitalkrav
svarende til dem, der er omhandlet i dette direktiv
iii) der findes ikke i de pågældende lande nogen bestemmelser, der i
væsentlig grad kan have indflydelse på overførsel af midler indenfor koncernen.
12. De kompetente myndigheder kan også tillade modregning som
beskrevet i stk. 10 mellem institutter i en koncern, der er godkendt iden pågældende medlemsstat, under forudsætning af
i) at der er en tilfredstillende kapitalfordeling inden for koncernen
ii) at de forskrifter, love eller kontraktmæssige bestemmelser, der
gælder for institutterne, sikrer gensidig økonomisk støtte inden forkoncernen.
13. Desuden kan de kompetente myndigheder tillade modregning
som beskrevet i stk. 10 mellem institutter i en koncern, der opfylderbetingelserne i stk. 12, og et institut i samme koncern, der er godkendt
i en anden medlemsstat, hvis dette institut har pligt til at opfylde kapi-
talkravene i artikel 4 og 5 på individuelt grundlag.
Definition af konsolideret egenkapital
14. Når egenkapitalen skal beregnes på konsolideret grundlag, finder
artikel 5 i direktiv 89/299/EØFanvendelse.
15. De kompetente myndigheder, der udøver tilsyn på et konsoli-
deret grundlag, kan ved beregningen af den konsoliderede egenkapital
tage hensyn til de særlige definitioner af egenkapital i bilag V, der
gælder for de berørte institutter.
INDBERETNINGSPLIGT
Artikel 8
1. Medlemsstaterne kræver, at investeringsselskaber og kreditinsti-
tutter giver hjemlandets kompetente myndigheder alle de oplysninger,der er nødvendige for at vurdere, om de regler, der er vedtaget i over-
ensstemmelse med dette direktiv, er overholdt. Medlemsstaterne sikrer
endvidere, at institutternes interne kontrol og adminstrative og regn-skabsmæssige praksis gør det muligt til hver en tid at kontrollere, omde overholder reglerne.
2. Investeringsselskaber foretager indberetning til de kompetente
myndigheder på den måde, der foreskrives af disse myndigheder,mindst en gang om måneden for selskaber, der er omhandlet i artikel3, stk. 3, mindst hver tredje måned for de selskaber, der er omhandlet
i artikel 3, stk. 1, og mindst hver sjette måned for de selskaber, der er
omhandlet i artikel 3, stk. 2.
3. Uanset stk. 2 skal de investeringsselskaber, der er omhandlet i
artikel 3, stk. 1 og 3, kun indgive oplysningerne på konsolideret ellerdelkonsolideret grundlag hver sjette måned.
4. Kreditinstitutter skal på den af de kompetente myndigheder fore-
skrevne måde foretage indberetning med samme hyppighed som deresindberetning i henhold til direktiv 89/647/EØF.
5. De kompetente myndigheder skal kræve, at institutterne straks
indberetter tilfælde, hvor deres medkontrahenter i genkøbs- ogomvendte genkøbsaftaler eller i transaktioner angående udlån og indlånaf værdipapirer og råvarer misligholder deres forpligtelser. Kommis-1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 13
▼B
▼M1
▼M1
sionen giver Rådet meddelelse om de pågældende tilfælde og konse-
kvenserne heraf for behandlingen af sådanne aftaler og transaktioner idette direktiv senest tre år efter den i artikel 12 omhandlede dato. I
meddelelsen skal det også beskrives, hvorledes de pågældende insti-
tutter opfylder de betingelser i nr. i) - v) i artikel 2, nr. 6, litra b), dergælder for dem, herunder især betingelsen i nr. v). Endvidere skal detnøjagtigt angives, hvilke ændringer der har fundet sted med hensyn tildet relative omfang af institutternes sædvanlige udlån og deres udlån
gennem omvendte genkøbsaftaler og transaktioner bestående af indlån
af værdipapirer eller indlån af råvarer. Finder Kommissionen pågrundlag af meddelelsen samt andre oplysninger, at det er nødvendigtmed yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at undgå misbrug, frem-sætter den passende forslag.
KOMPETENTE MYNDIGHEDER
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der skal varetage de i
dette direktiv fastsatte opgaver. De underretter Kommissionen herom
med angivelse af en eventuel kompetencefordeling.
2. De i stk. 1 omhandlede myndigheder skal være offentlige
myndigheder eller organer, der er officielt anerkendt i henhold til nati-onal lov eller af offentlige myndigheder som en del af tilsynsordningeni den pågældende medlemsstat.
3. Vedkommende myndigheder skal tillægges alle nødvendige befø-
jelser med henblik på udførelsen af deres hverv, især for så vidt angårtilsyn med, hvorledes handelsbeholdningen er sammensat.
4. Medlemsstaternes kompetente myndigheder arbejder snævert
sammen med henblik på varetagelse af deres opgaver i henhold til dette
direktiv, navnlig når der ydes investeringsservice som led i den fri
udveksling af tjenesteydelser eller via filialer i en eller flere medlems-stater. De giver efter anmodning hinanden alle de oplysninger, der vilkunne lette tilsynet med overholdelsen af kravene til investeringsselska-bers og kreditinstitutters kapitalgrundlag og navnlig overholdelsen af
reglerne i dette direktiv. Al udveksling af oplysninger vedrørende inve-
steringsselskaber mellem de kompetente myndigheder i henhold tildette direktiv er undergivet reglerne om tavhedspligt i artikel 25 idirektiv 93/22/EØF, medens udveksling af oplysninger om kreditinsti-tutter er underkastet reglerne om tavshedspligt i artikel 12 i direktiv77/780/EØF, som ændret ved direktiv 89/646/EØF.
Artikel 10
Indtil der vedtages et yderligere direktiv om fastsættelse af bestem-
melser om tilpasning af dette direktiv til de tekniske fremskridt på
nedennævnte områder, vedtager Rådet i overensstemmelse med afgø-
relse 87/373/EØFmed kvalificeret flertal på forslag af Kommissionende tilpasninger, som måtte være nødvendige for at
— tydeliggøre definitionerne i artikel 2 for at sikre ensartet gennem-
førelse af direktivet i hele Fællesskabet
— tydeliggøre definitionerne i artikel 2 for at tage hensyn til udvik-
lingen på de finansielle markeder
— ændre størrelsen af den startkapital, der foreskrives i artikel 3, og
beløbene i artikel 4, stk. 6, for at tage hensyn til den økonomiskeog monetære udvikling
— bringe terminologien og affattelsen af definitionerne i overensstem-
melse med senere udstedte retsakter om institutter og dertil knyttedeemner.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 14
▼B
▼B
OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 11
1. Medlemsstaterne kan godkende investeringsselskaber, der er
undergivet artikel 30, stk. 1, i direktiv 93/22/EØF, hvis egenkapital på
datoen for nærværende direktivs iværksættelse er lavere end krævet i
artikel 3, stk. 1 til 3, i nærværende direktiv. Sådanne investeringssel-skabers egenkapital skal dog derefter opfylde betingelserne i artikel 3,stk. 5 til 8, i nærværende direktiv.
2. Uanset bilag I, punkt 14, kan medlemsstaterne i forbindelse med
obligationer, der i henhold til artikel 11, stk. 2, i direktiv 89/647/EØFer tillagt en 10 %s vægtning, fastsætte en koefficient for specifik risiko
svarende til halvdelen af den koefficient, der gælder for poster
bestående af fordringer på kvalificerede emittenter med en tilsvarenderestløbetid.
Artikel 11a
Indtil den 31. december 2006 kan medlemsstaterne tillade deres insti-
tutter at anvende de udsvings- (»spread«, overførsels- (»carry« og
outright-minimumssatser, der er anført i nedenstående tabel, i stedet
for de satser, der er fastsat i bilag VII, punkt 13, 14, 17 og 18, forudsatat institutterne efter de kompetente myndigheders opfattelse:
i) i betydeligt omfang handler med råvarer
ii) har en diversificeret råvareportefølje
iii) endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning
af deres kapitalkrav for råvarerisiko, jf. bilag VIII.
Tabel
Ædle
metaller
(undtagen
guld)Uædle
metallerLandbrugs-
produkter
(»softs«)Andre
råvarer, her-
under energi-
produkter
Udsvingssats (%)
(»spread rate«) 1,0 1,2 1,5 1,5
Overførselssats (%)
(»carry rate«) 0,3 0,5 0,6 0,6
Outrightsats (%) 8 10 12 15
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvorledes de anvender
denne artikel.
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 12
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest på dendato, som er fastsat i artikel 31, stk. 2, i direktiv 93/22/EØF. De under-retter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til nærværende direktiv, eller
de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Denærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale
love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område,der er omfattet af nærværende direktiv.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 15
▼M1
▼B
▼B
Artikel 13
Kommissionen forelægger så snart som muligt Rådet forslag vedrø-
rende kapitalkrav med hensyn til handel med råvarer, råvarebaserede
afledte instrumenter og andele i investeringsinstitutter.
Rådet træffer afgørelse om Kommissionens forslag senest seks måneder
inden datoen for gennemførelsen af nærværende direktiv.
REVISIONSKLAUSUL
Artikel 14
Senest tre år efter datoen i artikel 12 skal Rådet på forslag af Kommis-
sionen gennemgå og om nødvendigt revidere nærværende direktiv påbaggrund af erfaringerne med dets anvendelse under hensyn tilmarkedsinnovation og især til udviklingen i internationale fora af rege-ludstedende myndigheder.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 16
▼B
BILAG I
POSITIONSRISIKO
INDLEDNING
Beregning af nettopositioner
1. Overskuddet af instituttets lange (korte) positioner i forhold til dets korte
(lange) positioner i samme aktier, gældsinstrumenter og konvertible værdi-
papirer og identiske finansielle futures, optioner, warrants og covered
warrants er dets nettoposition i hvert af de forskellige instrumenter. Ved be-
regningen af nettopositionen tillader de kompetente myndigheder, at
positioner i afledte instrumenter behandles som angivet i punkt 4 til 7
nedenfor som positioner i de underliggende (eller teoretiske) værdipapirer.
Der tages ikke hensyn til institutters beholdninger af egne gældsinstru-
menter ved beregningen af den specifikke risiko, jf. punkt 14.
2. Der beregnes ikke nettotal for konvertible værdipapirer og de modsvarende
positioner i det underliggende instrument, medmindre de kompetente
myndigheder fastsætter en fremgangsmåde, hvor sandsynligheden for, at et
givet konvertibelt værdipapir ombyttes, tages i betragtning, eller har et kapi-
talkrav, der dækker ethvert potentielt tab, som kunne forekomme ved
ombytningen.
3. Alle nettopositioner omregnes, uanset fortegn, dagligt til instituttets indbe-
retningsvaluta til gældende spotmarkedskurs inden sammenlægning.
Særlige instrumenter
4. Rentefutures, forward rate agreements (FRA-kontrakter) og terminsforplig-
telser til køb eller salg af gældinstrumenter behandles som kombinationer
af lange og korte positioner. En lang rentefuture position behandles således
som en kombination af et indlån, der forfalder på leveringstidspunktet for
future-kontrakten, og en besiddelse af et aktiv med samme forfaldsdato
som det underliggende instrument eller den underliggende teoretiske posi-tion bag den pågældende future-kontrakt. På samme måde behandles en
solgt FRA-kontrakt som en lang position med forfaldsdato på afregnings-
tidspunktet plus kontraktperioden og som en kort position, der forfalder på
afregningstidspunktet. Såvel indlånssom aktivbeholdningen skal opføres i
rubrikken for centralregeringer i tabel 1 i punkt 14 med henblik på at
beregne kapitalkravet til dækning af den specifikke risiko for rentefutures
og FRA-kontrakter. En terminsforpligtelse til køb af et gældinstrument
behandles som en kombination af et indlån, der forfalder på leveringstids-
punktet, og en lang (spot) position i selve gældinstrumentet. Indlånet
medtages i rubrikken for centralregeringer i tabel 1 med henblik på bereg-
ning af specifik risiko og gældinstrumentet i den relevante kolonne i samme
tabel.►
M1De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for
en børshandlet future svarer til den margen, der kræves af børsen, hvis de
er sikre på, at det er et nøjagtigt mål for den risiko, der er forbundet med
den pågældende future, og at det mindst svarer til det kapitalkrav for en
future, der ville følge af en beregning på grundlag af den metode, der er
beskrevet i den resterende del af dette bilag, eller på grundlag af de interne
modeller, der er beskrevet i bilag VIII. Indtil den 31. december 2006 kan de
kompetente myndigheder også tillade, at kapitalkravet for en OTC-kontrakt
baseret på afledte instrumenter af den type, der er henvist til i dette punkt,
og som cleares på et clearinginstitut, der er anerkendt af dem, svarer til den
margen, der kræves af clearinginstituttet, hvis de er sikre på, at det er et
nøjagtigt mål for den risiko, der er forbundet med den kontrakt, der er
baseret på afledte instrumenter, og at det mindst svarer til det kapitalkrav
for den pågældende kontrakt, der ville følge af en beregning på grundlag
af den metode, der er beskrevet i den resterende del af dette bilag, eller på
grundlag af de interne modeller, der er beskrevet i bilag VIII. ◄
5. Optioner baseret på renter, gældinstrumenter, aktier, aktieindekser, finan-
sielle futures, swaps og fremmede valutaer behandles med henblik på dette
bilag, som om de var positioner af samme værdi som det underliggende
instrument, som optionen vedrører, multipliceret med delta. De kan
modregnes med en hvilken som helst modsvarende position i samme under-
liggende værdipapirer eller afledte instrumenter. Det anvendte delta er det,
der gælder for den pågældende børs, det, der er beregnet af de kompetente
myndigheder, eller, hvor et sådant ikke findes, eller for OTC-optioner, det,
der beregnes af instituttet selv, såfremt de kompetente myndigheder finder
den model, der anvendes af instituttet, rimelig.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 17
▼B
De kompetente myndigheder kan imidlertid også foreskrive, at institutter
beregner deres deltaer efter en metode, der angives af de kompetente
myndigheder.
De kompetente myndigheder kræver, at der er sikkerhed for de øvrige risici
i forbindelse med optioner, ud over deltarisikoen. De kompetente myndig-
heder kan tillade, at kapitalkravet for en udstedt børshandlet option sættes
som lig med den af børsen krævede margen, hvis de er sikre på, at den er
et nøjagtigt mål for den med optionen forbundne risiko, og at den mindst
svarer til det kapitalkrav for en option, der ville følge af en beregning på
grundlag af den metode, der er beskrevet i den resterende del af dette bilag,
eller på grundlag af de interne modeller, der er beskrevet i bilag VIII. Indtil
den 31. december 2006 kan de kompetente myndigheder også tillade, at
kapitalkravet for en OTC-option, som cleares på et clearinginstitut, der er
anerkendt af dem, svarer til den margen, der kræves af clearinginstituttet,
hvis de er sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med optionen
forbundne risiko, og at den mindst svarer til det kapitalkrav for en OTC-
option, der ville følge af en beregning på grundlag af den metode, der er
beskrevet i den resterende del af dette bilag, eller på grundlag af de interne
modeller, der er beskrevet i bilag VIII. Derudover kan de tillade, at kapital-
kravet for en erhvervet børshandlet option eller OTC-option er det samme
som for det underliggende instrument, dog med den begrænsning, at det
deraf følgende kapitalkrav ikke må overstige optionens markedsværdi. Kapi-
talkravet for en udstedt OTC-option fastsættes i forhold til det
underliggende instrument.
De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en udstedt
børshandlet option sættes som lig med den af børsen krævede margin, hvis
de er sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med optionen forbundne
risiko, og at metoden til beregningen af marginen er ækvivalent med den
beregningsmetode, der er fastsat i den øvrige del af dette bilag for sådanne
optioner. Derudover kan de tillade, at kapitalkravet for en erhvervet, børs-
handlet option eller OTC-option er det samme som for det underliggende
instrument, dog med den begrænsning, at det deraf følgende kapitalkrav
ikke må overstige optionens markedsværdi. Kapitalkravet for en udstedt
OTC-option fastsættes i forhold til det underliggende instrument.
6. Warrants vedrørende gældsinstrumenter eller aktier behandles på samme
måde som beskrevet for optioner i punkt 5.
7. Swaps behandles med henblik på renterisiko på samme måde som instru-
menter, der balanceføres. En renteswap, i henhold til hvilken et institut
modtager variabel rente og betaler fast rente, behandles som en lang posi-tion i et variabelt forrentet instrument med en løbetid lig med perioden
indtil næste rentefastsættelse og en kort position i et fastforrentet instrument
med samme løbetid som swap'en selv.
8. Institutter, der foretager værdiansættelse til markedsværdi og beregner rente-
risiciene i forbindelse med de afledte instrumenter som omhandlet i punkt 4
til 7 på basis af nutidsværdien af fremtidige betalinger, kan imidlertid
anvende følsomhedsmodeller til at beregne ovennævnte positioner og skal
anvende dem for obligationer, der amortiseres i løbet af deres restløbetid
og ikke via en samlet tilbagebetaling af hovedstolen ved obligationens
udløbstidspunkt. Såvel modellen som instituttets anvendelse heraf skal
godkendes af de kompetente myndigheder. Disse modeller skal resultere i
positioner, som har samme følsomhed over for ændringer i renten som de
underliggende pengestrømme. Denne følsomhed skal vurderes ud fra
uafhængige bevægelser i udvalgte punkter på rentekurven med mindst ét
følsomhedspunkt i hvert af de i tabel 2 i punkt 18 viste løbetidsbånd. Posi-
tionerne skal indgå i beregningen af kapitalkravene efter bestemmelserne i
punkt 15 til 30.
9. Institutter, som ikke anvender modellerne i punkt 8, kan i stedet for med de
kompetente myndigheders samtykke behandle positioner i de i punkt 4 til 7
omhandlede afledte instrumenter som fuldt ud modsvarende, hvis de mindst
opfylder følgende krav:
i) positionerne har samme værdi og er angivet i samme valuta
ii) referencesatsen (for positioner med variabel rente) eller pålydende rente
(for positioner med fast rente) svarer nøje til hinanden
iii) den førstkommende renteberegningsdato eller, for positioner med fast
afkast, restløbetiden er underkastet følgende begrænsninger:
— mindre end en måned fremme: samme dag
— mellem en måned og et år fremme: inden for syv dage— mere end et år fremme: inden for tredive dage.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 18
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
10. Overdrageren af værdipapirer eller af garanterede rettigheder til at erhverve
værdipapirer under en genkøbsaftale og udlåneren af værdipapirer i en
værdipapirudlånstransaktion skal medtage værdipapirerne i beregningen af
sit kapitalkrav i medfør af dette bilag, såfremt de opfylder de i artikel 2,
nr. 6, litra a), nævnte krav.
11. Positioner i andele i investeringsinstitutter er underlagt kapitalkravene i
direktiv 89/647/EØFog ikke positionsrisikokravene i dette bilag.
Specifikke og generelle risici
12. Positionsrisikoen i forbindelse med et handlet gældsinstrument eller en
handlet aktie (eller afledte instrumenter af sådanne værdipapirer) opdeles i
to komponenter med henblik på at beregne, hvor stor en kapital der kræves
for at dække den pågældende risiko. Den ene komponent er dens specifikke
risikokomponent — dvs. risikoen for kursændringer for det pågældende
instrument på grund af faktorer, der står i forbindelse med emittenten eller
for afledte instrumenter emittenten af det underliggende instrument. Den
anden komponent dækker den generelle risiko — dvs. risikoen for en kurs-
ændring for instrumentet, der (for handlede gældsinstrumenter eller afledte
instrumenter heraf) skyldes en ændring i rentesatserne eller (for aktier eller
aktie afledte instrumenter) større bevægelser på aktiemarkedet, der ikke står
i forbindelse med særlige forhold vedrørende de enkelte værdipapirer.
HANDLEDE GÆLDINSTRUMENTER
13. Instituttet klassificerer sine nettopositioner efter pålydende valuta og
beregner kapitalkravet for den specifikke og generelle risiko for hver enkelt
valuta separat.
Specifik risiko
14. Instituttet fordeler sine nettopositioner som beregnet i henhold til punkt 1 på
kategorierne i tabel 1 på grundlag af deres restløbetid og multiplicerer dem
med de angivne vægte. Instituttet adderer sine vægtede positioner (uanset
om de er lange eller korte) for at beregne, hvilket kapitalgrundlag der
kræves for at dække den specifikke risiko.
Tabel 1
Poster
bestående af
fordringer på
centralrege-
ringerPoster bestående af fordringer på kvalificerede
emittenterAndre
under 6 mdr. 6 til 24 mdr. over 24 mdr.
0,00 % 0,25 % 1,00 % 1,60 % 8,00 %
Generel risiko
a)efter løbetid
15. Proceduren for beregning af kapitalkrav til dækning af den generelle risiko
omfatter to grundlæggende skridt. Først vægtes alle positioner efter løbetid
(som forklaret i punkt 16) med henblik på at beregne den kapital, der er
nødvendig for at dække dem. Dernæst nedsættes kapitalkravet, når en
vægtet position indehaves sideløbende med en vægtet position med modsat
fortegn i samme løbetidsbånd. Kapitalkravet vil også kunne nedsættes, når
de vægtede positioner med modsat fortegn henhører under forskellige løbe-
tidsbånd, idet nedsættelsen da vil afhænge såvel af, om de to positioner
falder i samme zone eller ej, som af, hvilke zoner de henhører under. Der
er i alt tre zoner (grupper af løbetidsbånd).
16. Instituttet fordeler sine nettopositioner på de relevante løbetidsbånd i anden
og tredje kolonne i tabel 2 i punkt 18. Det gøres på baggrund af restløbe-
tiden for fast forrentede instrumenter og på grundlag af perioden indtil
fastsættelsen af næste rentesats for andre instrumenter. Instituttet skelner
endvidere mellem gældsinstrumenter med pålydende rente på 3 % eller
derover og gældsinstrumenter med pålydende rente på under 3 % og
anbringer dem i overensstemmelse hermed i enten anden eller tredje
kolonne i tabel 2. Derefter multipliceres hver position med den vægt, der
er anført for det pågældende løbetidsbånd i fjerde kolonne i tabel 2.
17. Derefter adderer instituttet de vægtede lange positioner og de vægtede korte
positioner i hvert løbetidsbånd. Størrelsen af førstnævnte, der matches af1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 19
▼B
sidstnævnte i et givet løbetidsbånd, er den vægtede matchede position i det
pågældende løbetidsbånd, medens den resterende lange eller korte position
er den vægtede umatchede position i samme løbetidsbånd. Endelig beregnes
summen af de vægtede matchede positioner i alle løbetidsbånd.
18. Instituttet beregner summen af de vægtede umatchede lange positioner for
de bånd, der indgår i hver af zonerne i tabel 2, med henblik på at beregne
den vægtede umatchede lange position i hver enkelt zone. På samme måde
beregnes summen af de vægtede umatchede korte positioner i hvert enkelt
løbetidsbånd i en bestemt zone med henblik på at beregne den vægtede
umatchede korte position i den pågældende zone. Den del af den vægtede
umatchede lange position i en given zone, der matches af den vægtede
umatchede korte position i samme zone, er den vægtede matchede position
i den pågældende zone. Den del af den vægtede umatchede lange eller korte
position i en zone, der ikke kan matches, er den vægtede umatchede posi-
tion i den pågældende zone.
Tabel 2
ZonerLøbetidsbånd
Vægt (%)Forudsat
renteændring
(%)Pålydende rente på 3 %
eller merePålydende rente på under
3%
(1) (2) (3) (4) (5)
10≤1 md. 0 ≤1 md. 0,00 —
>1≤3 mdr. > 1 ≤3 mdr. 0,20 1,00
>3≤6 mdr. > 3 ≤6 mdr. 0,40 1,00
>6≤12 mdr. > 6 ≤12 mdr. 0,70 1,00
2>1≤2 år > 1,0 ≤1,9 år 1,25 0,90
>2≤3 år > 1,9 ≤2,8 år 1,75 0,80
>3≤4 år > 2,8 ≤3,6 år 2,25 0,75
3>4≤5 år > 3,6 ≤4,3 år 2,75 0,75
>5≤7 år > 4,3 ≤5,7 år 3,25 0,70
>7≤10 år > 5,7 ≤7,3 år 3,75 0,65
>1 0≤15 år > 7,3 ≤9,3 år 4,50 0,60
>1 5≤20 år > 9,3 ≤10,6 år 5,25 0,60
> 20 år > 10,6 ≤12,0 år 6,00 0,60
> 12,0≤20,0 år 8,00 0,60
> 20 år 12,50 0,60
19. Størrelsen af den vægtede umatchede lange (korte) position i zone 1, der
matches af den vægtede umatchede korte (lange) position i zone 2, beregnes
derefter. Der er henvist til den i punkt 23 som den vægtede matchede posi-
tion mellem zone 1 og 2. Samme beregning foretages derefter for den del af
den vægtede umatchede position i zone 2, der resterer, og den vægtede
umatchede position i zone 3 med henblik på at beregne den vægtedematchede position mellem zone 2 og 3.
20. Hvis instituttet ønsker det, kan det vende rækkefølgen i punkt 19 om,
således at den vægtede matchede position mellem zone 2 og 3 beregnes
før positionen mellem zone 1 og 2.
21. Resten af den vægtede umatchede position i zone 1 matches derefter med
det, der resterer i zone 3, efter at denne zone er blevet matchet med zone
2, hvorved den vægtede matchede position mellem zone 1 og 3 frem-
kommer.
22. Efter de tre separate matchings-beregninger i punkt 19 til 21 adderes even-
tuelle restpositioner.
23. Instituttets kapitalkrav beregnes som summen af:
a) 10 % af summen af de vægtede matchede positioner i alle løbetidsbånd
b) 40 % af den vægtede matchede position i zone 1
c) 30 % af den vægtede matchede position i zone 2
d) 30 % af den vægtede matchede position i zone 3
e) 40 % af den vægtede matchede position mellem zone 1 og 2 og mellem
zone 2 og 3 (jf. punkt 19)1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 20
▼B
f) 150 % af den vægtede matchede position mellem zone 1 og 3
g) 100 % af de resterende vægtede umatchede positioner.
b)efter varighed
24. Ved beregningen af kapitalkravet til dækning af den generelle risiko, der er
knyttet til institutternes handlede gældsinstrumenter, kan de kompetente
myndigheder i en medlemsstat generelt eller i hvert enkelt tilfælde tillade,
at institutterne anvender en metode, der afspejler varighed, i stedet for den
metode, der er beskrevet i punkt 15 til 23, hvis de gør det konsekvent.
25. Efter en sådan metode beregner instittutet på grundlag af det fastforrentede
gældsinstruments markedsværdi dets effektive rente, som er dets implicitte
diskonteringssats. I tilfælde af instrumenter med variabel rente beregner
instituttet på grundlag af hvert instruments markedsværdi dets effektive
rente under forudsætning af, at hovedstolen forfalder på det tidspunkt, hvor
renten kan ændres næste gang.
26. Instituttet beregner derefter den modificerede varighed for hvert gældsin-
strument efter følgende formel:
modificeret varighed ¼varighed D ðÞ
1þrðÞ
hvor
D=Xm
t¼1tCt
1þrðÞt
Xm
t¼1Ct
1þrðÞt
og
r = effektiv rente (se punkt 25)
Ct= konstant betaling på tidspunktet t
m = samlet løbetid (se punkt 25).
27. Instituttet placerer hvert af gældsinstrumenterne i den relevante zone i tabel
3. Det gør det på grundlag af den modificerede varighed af det enkelte
instrument.
Tabel 3
ZonerModificeret varighed
(i år)Forudsat renteændring
(i %)
(1) (2) (3)
1 0-1,0 1,0
2 1,0-3,6 0,853 3,6 0,7
28. Instituttet beregner derefter den varigheds-vægtede position for hvert instru-
ment ved at multiplicere markedsværdien med den modificerede varighed
og med den forudsatte renteændring for et instrument med den pågældende
modificerede varighed (se kolonne 3 i tabel 3).
29. Instituttet skal beregne sine varigheds-vægtede lange og korte positioner i
hver enkelt zone. Førstnævntes størrelse, der matches med sidstnævnte i
hver enkelt zone, er den varigheds-vægtede matchede position i den pågæl-
dende zone. Instituttet beregner derefter den varigheds-vægtede umatchede
position i hver enkelt zone. Det følger derefter de fremgangsmåder, der er
fastsat for vægtede umatchede positioner i punkt 19 til 22 ovenfor.
30. Instituttets kapitalkrav beregnes derefter som summen af:
a) 2 % af summen af den varigheds-vægtede matchede position i hver zone
b) 40 % af de varigheds-vægtede matchede positioner mellem zone 1 og 2
og mellem zone 2 og 3
c) 150 % af den varigheds-vægtede matchede position mellem zone 1 og 3
d) 100 % af de resterende varigheds-vægtede umatchede positioner.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 21
▼B
AKTIER
31. Instituttet adderer alle sine lange nettopositioner og alle sine korte nettopo-
sitioner i henhold til punkt 1. Summen af de to tal er dets samlede
bruttoposition. Den del, hvormed den ene overstiger den anden, er institut-
tets samlede nettoposition.
Specifik risiko
32. Instituttet beregner kapitalkravet til dækning af den specifikke risiko som
4 % af sin samlede bruttoposition.
33. Uanset punkt 32 kan de kompetente myndigheder tillade, at kapitalkravet
for specifik risiko er 2 % og ikke 4 % for et instituts aktiebeholdninger,
der opfylder følgende betingelser:
i) aktierne må ikke være udstedt af emittenter, som kun har udstedt hand-
lede gældsinstrumenter, som i øjeblikket falder ind under 8 %-kravet i
tabel 1 i punkt 14 eller et lavere krav, blot fordi de er garanteret eller
sikret
ii) aktierne skal af de kompetente myndigheder bedømmes som meget
likvide ud fra objektive kriterier
iii) ingen enkelt position må udgøre mere end 5 % af værdien af instituttets
samlede aktiebeholdning. Dog kan de kompetente myndigheder tillade
enkeltpositioner på op til 10 %, forudsat at positioner tilsammen ikke
udgør mere end 50 % af beholdningen.
Generel risiko
34. Kapitalkravet til dækning af den generelle risiko er 8 % af selskabets
samlede nettoposition.
Aktieindeksfutures
35. Aktieindeksfutures, delta-ækvivalente instrumenter, der svarer til optioner
baseret på aktieindeksfutures og aktieindekser, i det følgende samlet be-
nævnt aktieindeksfutures, kan opdeles i positioner i hver af de aktier, som
indekset består af. Disse positioner kan behandles som underliggende posi-
tioner i de pågældende aktier; derfor kan der beregnes nettopositioner med
forbehold af de kompetente myndigheders godkendelse for positioner med
modsat fortegn i de underliggende aktier selv.
36. De kompetente myndigheder sørger for, at et institut, der har modregnet
sine positioner i en eller flere af de aktier, som udgør en aktieindeksfuture,
med en eller flere positioner i selve kontrakten, har tilstrækkelig kapital til
at dække risikoen for tab som følge af forskellen mellem udviklingen i
future-kontraktens værdi og værdien af de aktier, som indekset består af;
det samme gælder, når et institut har positioner med modsat fortegn i aktie-
indeksfutures, hvis løbetid og/eller sammensætning ikke er identiske.
37. Uanset punkt 35 og 36 er aktieindeksfutures, der er børshandlede, og som
efter de kompetente myndigheders opfattelse repræsenterer meget diversifi-
cerede indekser, omfattet af et kapitalkrav for dækningen af den generelle
risiko på 8 %, men ikke af noget krav for dækningen af den specifikke
risiko. Disse aktieindeksfutures indgår i beregningen af den samlede netto-
position i punkt 31, men der tages ikke hensyn til dem ved beregningen af
den samlede bruttoposition i samme punkt.
38. Hvis en aktieindeksfuture ikke opdeles i underliggende positioner,
behandles den, som om det drejede sig om en individuel aktie. Der kan
imidlertid ses bort fra den specifikke risiko for den individuelle aktie, hvis
den pågældende aktieindeksfuture er børshandlet og efter de kompetente
myndigheders opfattelse repræsenterer et meget diversificeret indeks.
DELTAGELSE I EMISSIONER
39. For så vidt angår deltagelse i emissioner af gælds- og aktieinstrumenter kan
de kompetente myndigheder tillade, at et institut anvender følgende frem-
gangsmåde til at beregne sine kapitalkrav. Først beregner det
nettopositionerne med fradrag af positioner i emissioner af instrumenter,
somtredjemænd har tegnet sig for eller forpligtet sig til at aftage på
grundlag af en formel aftale; for det andet nedsætter det nettopositionerne
på grundlag af følgende reduktionsfaktorer:
— hverdag nr. 0: 100 %
— 1. hverdag: 90 %1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 22
▼M1
▼B
▼B
— 2. til 3. hverdag: 75 %
— 4. hverdag: 50 %
— 5. hverdag: 25 %
— efter 5. hverdag: 0 %.
Hverdag nr. 0 er den hverdag, hvor instituttet uden yderligere betingelser
har forpligtet sig til at aftage en kendt mængde værdipapirer til en aftalt
pris.
For det tredje skal det beregne sine kapitalkrav på grundlag af de nedsatte
positioner i emissioner. De kompetente myndigheder skal sikre, at instituttet
er i besiddelse af tilstrækkelig kapital til at dække den risiko for tab, der
består mellem tidspunktet for den oprindelige forpligtelse og 1. hverdag.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 23
▼B
BILAG II
AFVIKLINGS- OG MEDKONTRAHENTRISIKO
AFVIKLINGS-/LEVERINGSRISIKO
1. For transaktioner, hvor gældsinstrumenter, aktier og råvarer (eksklusive
genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler samt ud- og indlån af værdipapirer
eller råvarer) stadig er uafviklede efter det fastsatte leveringstidspunkt,
skal instituttet beregne prisdifferencen. Den beregnes som forskellen
mellem den aftalte afviklingspris for det pågældende gældsinstrument, den
pågældende aktie eller råvare og den aktuelle markedsværdi, hvor
forskellen vil kunne påføre instituttet tab. Forskellen multipliceres med
den relevante faktor i kolonne A i tabellen i punkt 2, hvorved kapitalkravet
fremkommer.
2. Uanset punkt 1 kan et institut med de kompetente myndigheders godken-
delse beregne kapitalkravet ved at multiplicere den aftalte afviklingspris
for alle de transaktioner, der er uafviklede mellem 5 og 45 hverdage efter
forfaldstidspunktet, med den dertil bestemte faktor i nævnte tabel, kolonne
B. Fra 46 hverdage og derover efter forfaldstidspunktet andrager kapital-
kravet som i kolonne A 100 % af prisforskellen.
Antal hverdage efter
afviklingsdatoenKolonne A
(%)Kolonne B
(%)
5 - 15 8 0,5
16 - 30 50 4,0
31 - 45 75 9,0
46 og derover 100 jf. punkt 2
MEDKONTRAHENTRISIKO
Free deliveries
3.1. Et institut skal være i besiddelse af kapital til dækning af medkontrahentri-
siko, såfremt:
i) det har betalt for værdipapirer eller råvarer inden modtagelsen, eller
hvis det har leveret værdipapirer eller råvarer, før det har modtaget
betaling for dem, og
ii) der for så vidt angår grænseoverskridende transaktioner er gået en dag
eller mere, siden instituttet foretog betalingen eller leveringen.
3.2. Kapitalkravet vil være 8 % af værdien af de ikke-leverede værdipapirer
eller råvarer eller af instituttets kontante tilgodehavende ganget med den
risikovægtning, der gælder for den pågældende medkontrahent.
Genkøbs- og omvendte genkøbsaftaler samt ud- og indlån af værdipapirer
eller råvarer
4.1. For genkøbsaftaler og udlån af værdipapirer eller råvarer, baseret på værdi-
papirer eller råvarer, der indgår i handelsbeholdningen, beregner instituttet
forskellen mellem værdipapirernes eller råvarernes markedsværdi og det
beløb, instituttet har lånt, eller markedsværdien af sikkerheden, hvis denne
forskel er positiv. For omvendte genkøbsaftaler og indlån af værdipapirer
eller råvarer beregner instituttet forskellen mellem det beløb, instituttet har
udlånt, eller markedsværdien af sikkerheden og markedsværdien af de
værdipapirer eller råvarer, det har modtaget, hvis denne forskel er positiv.
De kompetente myndigheder skal træffe foranstaltninger til at sikre, at den
overskydende sikkerhed er acceptabel.
Desuden kan de kompetente myndigheder tillade institutterne at undlade at
medtage den overskydende sikkerhed i de beregninger, der er nævnt i første
afsnit, hvis den overskydende sikkerhed er garanteret på en sådan måde, at
overdrageren altid kan være sikker på at få den overskydende sikkerhed
tilbage i tilfælde af medkontrahentens misligeholdelse.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 24
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Påløbne renter medtages ved beregningen af markedsværdien af beløb, der
er lånt eller udlånt, og af den sikkerhed, der er stillet.
4.2. Kapitalkravet vil være 8 % af det tal, der følger af punkt 4.1 multipliceret
med den risikovægtning, der gælder for den pågældende medkontrahent.
Afledte instrumenter, der handles OTC
5. Institutterne skal ved beregningen af kapitalkravet til deres OTC-derivater
anvende bilag II til direktiv 89/647/EØF. De risikovægtninger, der skal
gælde for de berørte medkontrahenter, fastsættes i overensstemmelse med
artikel 2, nr. 9, i nærværende direktiv.
Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan indtil den 31. december
2006 fastsætte, at de metoder, der er omhandlet i bilag II, ikke skal
anvendes i forbindelse med OTC-kontrakter, der er clearet af et clearingin-
stitut, når dette handler som den juridiske medkontrahent, og alle
deltagerne dagligt stiller fuld sikkerhed for den risiko, de frembyder for
clearinginstituttet, idet de yder en beskyttelse, der omfatter såvel den aktu-
elle risiko som den potentielle fremtidige risiko. De kompetente
myndigheder må være overbevist om, at den stillede sikkerhed giver
samme beskyttelse som en sikkerhedsstillelse efter artikel 6, stk. 1, litra
a), nr. 7, i direktiv 89/647/EØF, og der ikke er fare for, at clearinginstitut-
tets risici kommer til at overstige markedsværdien af den stillede sikkerhed.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvorledes de har anvendt
denne option.
ANDET
6. Kapitalkravene i direktiv 89/647/EØFfinder anvendelse på de engage-
menter i form af kurtage, provision, rente, dividende og margin ved
børshandlede furtures- eller optionskontrakter, som hverken er omfattet af
dette bilag eller bilag I eller fratrukket egenkapitalen i henhold til bilag V,
punkt 2, litra d), og som er en umiddelbar følge af poster, der indgår i
handelsbeholdningen.
De risikovægtninger, der skal gælde for de berørte medkontrahenter, fast-
sættes i overensstemmelse med artikel 2, nr. 9, i nærværende direktiv.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 25
▼M2
▼B
▼B
BILAG III
VALUTARISIKO
1. Hvis summen af instituttets samlede nettovalutaposition og dets nettoguld-
position, beregnet som angivet nedenfor, overstiger 2 % af den samlede
egenkapital, skal det multiplicere summen af instituttets nettovalutaposition
og nettoguldposition med 8 % for at beregne sit kapitalkrav til dækning af
valutarisiko.
Indtil den 31. december 2004 kan de kompetente myndigheder tillade insti-
tutterne at beregne deres kapitalkrav ved at multiplicere det beløb, hvormed
summen af den samlede nettovalutaposition og nettoguldpositionen over-
stiger 2 % af den samlede egenkapital, med 8 %.
2. Beregningen sker i to tempi.
3.1. Først beregnes instituttets åbne nettoposition i hver enkelt valuta (inklusive
indberetningsvalutaen) og i guld. Denne position består af summen af
følgende (positive eller negative) elementer:
— nettospotpositionen (dvs. alle aktivposter minus alle passivposter, inklu-
sive påløbne, men endnu ikke forfaldne renter, i den pågældende valuta
eller, for gulds vedkommende, nettospotpositionen i guld)
— nettoterminspositionen (dvs. alle beløb, der vil indgå, minus alle beløb,
der skal udbetales i henhold til valuta- og guldfutures og den for valuta-
og guldswaps underliggende hovedstol, der ikke indgår i spotpositi-
onen)
— uigenkaldelige garantier (og lignende instrumenter), der med sikkerhed
vil blive effektive og kan forventes at være uerholdelige
— fremtidige nettoindtægter/-udgifter, der endnu ikke er modtaget/afholdt,
men som allerede er fuldt afdækket; (efter de indberettende institutters
skøn og med de kompetente myndigheders forudgående godkendelse
kan fremtidige nettoindtægter/-udgifter, der endnu ikke er bogført, men
som allerede er fuldt afdækket gennem valutaterminsforretninger,
medtages her. Et sådant skøn skal anvendes konsekvent)
— nettodelta- (eller deltabaseret) ækvivalent af den samlede mængde af
valuta- og guldoptioner
— markedsværdien af andre optioner (dvs. ikke-valuta- og ikke-guldopti-
oner)
— de positioner, som et institut bevidst har taget for at afdække sin egen-
kapitalprocent mod den negative virkning af valutakursændringer, kan
udelades fra beregningen af de åbne nettovalutapositioner. Sådanne
positioner bør være af ikke-handelsmæssig eller strukturel karakter, og
udeladelse heraf samt enhver ændring i betingelserne for udeladelsen
skal godkendes af de kompetente myndigheder. Samme fremgangsmåde
på samme betingelser som ovenfor kan anvendes på positioner, som et
institut besidder vedrørende poster, der allerede er fratrukket ved be-
regningen af egenkapitalen.
3.2. De kompetente myndigheder skal kunne tillade institutter at anvende netto-
nutidsværdien, når de beregner den åbne nettoposition i hver enkelt valuta
og i guld.
►M14. Dernæst omregnes korte og lange nettopositioner i hver enkelt valuta,
bortset fra indberetningsvalutaen, og korte eller lange nettopositioner i guld
til indberetningsvalutaen til markedsspotkurs. ◄De lægges derefter
sammen hver for sig, således at der fremkommer henholdsvis et samlet
beløb for korte nettopositioner og et samlet beløb for lange nettopositioner.
Den højeste af disse to summer er instituttets samlede nettovalutaposition.
5. Uanset punkt 1 til 4 og indtil yderligere samordning finder sted, kan de
kompetente myndigheder foreskrive eller tillade, at institutterne anvender
andre fremgangsmåder med henblik på opfyldelsen af bestemmelserne i
dette bilag.
6. For det første kan de kompetente myndigheder tillade institutterne at
opfylde lavere kapitalkrav til dækning af positioner i indbyrdes snævert
forbundne valutaer end dem, der følger af anvendelsen af punkt 1 til 4.
De kompetente myndigheder kan kun anse to valutaer for at være indbyrdes
snævert forbundne, hvis de — på grundlag af den daglige valutakurs inden
for de forudgående tre eller fem år — har beregnet sandsynligheden for, at
der på lige store positioner med modsat fortegn i sådanne valutaer inden for
de nærmeste ti arbejdsdage opstår et tab, som ser højst 4 % af værdien af1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 26
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
den pågældende matchede position (vurderet i indberetningsvalutaen), og
denne sandsynlighed er mindst 99 %, når der anvendes en iagttagelsespe-
riode på tre år, eller 95 %, når der anvendes en iagttagelsesperiode på fem
år. Kapitalkravet i forbindelse med matchede positioner i to indbyrdes
snævert forbundne valutaer er 4 % multipliceret med værdien af den
matchede position. Kapitalkravet i forbindelse med ikke-matchede positi-
oner i indbyrdes snævert forbundne valutaer samt i forbindelsemed alle
positioner i andre valutaer er 8 % multipliceret med summen af de korte
nettopositioner eller af de lange nettopositioner i de pågældende valutaer,
idet det højeste beløb af disse to lægges til grund, efter fradrag af de
matchede positioner i indbyrdes snævert forbundne valutaer.
7. For det andet kan de kompetente myndigheder indtil den 31. december
2004 tillade institutterne at anvende en alternativ metode til de i punkt 1-6
omhandlede til opfyldelse af dette bilags bestemmelser. Det kapitalkrav,
som denne metode indebærer, skal være tilstrækkeligt til, at det overstiger
2 % af den åbne nettoposition som beregnet i punkt 4, og at det på
grundlag af en analyse af valutakursbevægelserne i alle de rullende
perioder på ti hverdage over de seneste tre år overstiger det sandsynlige
tab i 99 % eller mere af tiden.
Den alternative metode, der beskrives i første afsnit, må kun anvendes
under følgende omstændigheder:
i) beregningsformlen og korrelationskoefficienterne fastsættes af de
kompetente myndigheder på grundlag af deres analyse af valutakursbe-
vægelserne
ii) de kompetente myndigheder reviderer korrelationskoefficienterne regel-
mæssigt på baggrund af udviklingen på valutamarkederne.
8. For det tredje kan de kompetente myndigheder tillade institutterne at holde
positioner i valutaer, som er underlagt en juridisk bindende mellemstatslig
aftale om begrænsning af deres udsving i forhold til andre valutaer, der er
underlagt samme aftale, ude af den af de i punkt 1 til 7 omhandlede
metoder, som de anvender. Institutterne skal beregne deres matchede posi-
tioner i sådanne valutaer og underlægge dem et kapitalkrav, som ikke er
lavere end halvdelen af det ifølge den mellemstatslige aftale tilladte maksi-
male udsving for de pågældende valutaer. Umatchede positioner i disse
valutaer behandles som andre valutapositioner.
Uanset første afsnit kan de kompetente myndigheder tillade, at kapitalkra-
vene for matchede positioner i de medlemsstaters valutaer, der deltager i
anden fase af Den Europæiske Monetære Union, udgør 1,6 % multipliceret
værdien af de matchede positioner.
9. De kompetente myndigheder underretter Rådet og Kommissionen om de
eventuelle metoder, som de foreskriver eller tillader for så vidt angår punkt
6 til 8.
10. Kommissionen aflægger rapport til Rådet om de i punkt 9 nævnte metoder
og skal i fornødent omfang og under behøring hensyntagen til den interna-
tionale udvikling fremsætte forslag om en mere harmoniseret behandling af
valutarisikoen.
11. Nettopositioner i sammensatte valutaer kan opdeles i de deltagende valutaer
ifølge de gældende kvoter.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 27
▼M1
▼B
▼B
BILAG IV
ANDRE RISICI
Investeringsselskaber skal have en egenkapital svarende til en fjerdedel af det
foregående års faste omkostninger. De kompetente myndigheder kan tilpasse
dette krav i tilfælde af en væsentlig ændring i selskabets virksomhed siden det
foregående år. Har selskabet endnu ikke gennemført et års drift inklusive den
dag, det startede driften, kræves der dækning svarende til en fjerdedel af de faste
omkostninger, der figurerer i driftsplanen, medmindre denne plan af myndighe-derne kræves ændret.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 28
▼B
BILAG V
EGENKAPITAL
1. Investeringsselskabers og kreditinstitutters egenkapital defineres i overens-
stemmelse med Rådets direktiv 89/299/EØF.
Dog anses i dette direktiv investeringsselskaber, som ikke er etableret i en af
de selskabsformer, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i Rådets fjerde direktiv 78/
660/EØFaf 25. juli 1978 på grundlag af Traktatens artikel 54, stk. 3, litra g),
om årsregnskaberne for visse selskabsformer(1), for at være omfattet af
Rådets direktiv 86/635/EØFaf 8. december 1986 om bankers og andre
penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede reng-
skaber(2).
2.►M1Uanset punkt 1 kan de kompetente myndigheder tillade, at institutter,
der skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II, III, IV, VI, VII og VIII, anvender
en alternativ definition ved opfyldelsen af disse krav alene. ◄Ingen del af
den således fremkomne egenkapital kan samtidig anvendes til at opfylde
andre kapitalkrav. Denne alternative definition omfatter den nedenfor i litra
a), b) og c) nævnte elementer, bortset fra det i litra d) nævnte, idet de kompe-
tente myndigheder frit kan træffe afgørelse om, hvorvidt dette sidstnævnte
element skal fratrækkes eller ej:
a) egenkapital som defineret i direktiv 89/299/EØF, idet nævnte direktivs
artikel 2, stk. 1, nr. 12) og 13), dog ikke gælder for de investeringssel-
skaber, som skal trække element d) fra summen af element a), b) og c)
b) instituttets nettohandelsbeholdningsfortjeneste eksklusive alle forventede
omkostninger eller udbytter, med fradrag af nettotab på dets øvrige aktivi-
teter, forudsat at ingen af disse beløb allerede er indregnet i element a), i
henhold til direktiv 89/299/EØF, artikel 2, stk. 1, nr. 2) eller 11)
c) ansvarlig indskudskapital og/eller de i punkt 5 nævnte poster på de betin-
gelser, der er anført i punkt 3 til 7
d) illikvide aktiver som defineres i punkt 8.
3. Den ansvarlige indskudskapital, jf. punkt 2, litra a), skal have en oprindelig
løbetid på mindst to år. Den skal være fuldt indbetalt, og låneaftalen må ikke
indeholde nogen klausul om, at gæld under nærmere angivne omstændig-
heder — bortset fra instituttets likvidation — skal tilbagetales inden den
aftalte forfaldsdato, medmindre de kompetente myndigheder har givet deres
godkendelse heraf. Hverken hovedstolen eller renterne af denne ansvarlige
indskudskapital må tilbagebetales, hvis dette medfører, at instituttets egenka-
pital falder til under 100 % af instituttets samlede kapitalkrav.
Endvidere skal institutterne underrette de kompetente myndigheder om alle
tilbagebetalinger af denne ansvarlige indskudskapital, så snart et instituts
egenkapital falder til under 120 % af instituttets samlede kapitalkrav.
4. Den ansvarlige indskudskapital, jf. punkt 2, litra c), må ikke overstige 150 %
af den oprindelige egenkapital, som skal opfylde kapitalkravene i bilag I, II,
III, IV, VI, VII og VIII, og kan kun nærme sig dette maksimum under
særlige omstændigheder, som kan accepteres af de relevante myndigheder.
5. De kompetente myndigheder kan tillade, at institutter erstatter den ansvarlige
indskudskapital, som er omhandlet i punkt 3 og 4, med de komponenter, der
er omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 3), 5), 6), 7) og 8), i direktiv 89/299/EØF.
6. De kompetente myndigheder kan tillade, at investeringsselskaber overskrider
det i punkt 4 nævnte loft for ansvarlig indskudskapital, hvis de ud fra et
forsigtighedssynspunkt finder det forsvarligt, og forudsat at summen af denne
ansvarlige indskudskapital og de i punkt 5 nævnte komponenter ikke over-
stiger 200 % af den oprindelige egenkapital, der skal opfylde kapitalkravene
i bilag I, II, III, IV, VI, VII og VIII, eller 250 % af samme beløb, hvis inve-
steringsselskabet fratrækker de i punkt 2, litra d), nævnte aktiver ved
beregningen af sin egenkapital.
7. De kompetente myndigheder kan tillade, at et kreditinstitut overskrider det i
punkt 4 nævnte loft for den ansvarlige indskudskapital, hvis de ud fra et
forsigtighedssynspunkt finder det forsvarligt, og forudsat at summen af denne1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 29
(1) EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11; direktivet er senest ændret ved direktiv 90/605/
EØF(EF T nr. L 317 af 16. 11. 1990, s. 60).
(2) EFT nr. L 372 af 31. 12. 1986, s. 1.▼M1
▼B
▼M1
▼M1
ansvarlige indskudskapital og de i punkt 5 nævnte komponenter ikke over-
stiger 250 % af den oprindelige egenkapital, der skal opfylde kapitalkravene
i bilag I, II, III, VI, VII og VIII.
8. Illikvide aktiver omfatter:
— materielle anlægsaktiver (undtagen i det omfang fast ejendom kan tillades
at blive modregnet i de lån, de sikrer)
— kapitalandele, herunder efterstillede tilgodehavender, i kreditinstitutter
eller finansieringsinstitutter, som kan indgå i sådanne institutters egenka-
pital, medmindre de er fratrukket i henhold til nr. 12) og 13), i artikel 2,
stk. 1, i direktiv 89/299/EØF, eller i henhold til punkt 9, nr. iv), i nærvæ-
rende bilag.
Såfremt der midlertidigt besiddes aktier i et kreditinstitut eller finansie-
ringsinstitut som led i ydelsen af finansiel bistand med henblik på at
omorganisere og redde dette institut, kan de kompetente myndigheder
dispensere fra dette krav. De kan ligeledes give dispensation, når det
drejer sig om aktier, der indgår i investeringsselskabets handelsbehold-
ning
— ikke umiddelbart omsættelige kapitalandele og andre investeringer i andre
virksomheder end kreditinstitutter og finansieringsinstitutter
— datterselskabers underskud— indskud, bortset fra indskud, som kan kræves tilbagebetalt inden 90 dage,
og eksklusive marginindbetalinger i forbindelse med futures eller options-
kontrakter
— lån og andre udestående beløb, medmindre de forfalder inden 90 dage— fysiske lagre, medmindre de er undergivet kapitalkravene i artikel 4, stk.
2, og forudsat at kravene er mindst lige så strenge som kravene ifølge
artikel 4, stk. 1, nr. iii).
9. Investeringsselskaber, der indgår i en koncern omfattet af dispensationen i
artikel 7, stk. 4, skal beregne deres egenkapital efter punkt 1 til 8 med
følgende ændringer:
i) illikvide aktiver som nævnt i punkt 2, litra d), skal fratrækkes:
ii) den i punkt 2, litra a), nævnte undtagelse omfatter ikke de komponenter i
nr. 12 og 13), i artikel 2, stk. 1, i direktiv 89/299/EØF, som et investe-
ringsselskab besidder i virksomheder, der er omfattet af konsolideringen
som defineret i artikel 7, stk. 2, i nærværende direktiv
iii) de i artikel 6, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 89/299/EØFnævnte
begrænsninger beregnes på grundlag af den oprindelige egenkapital
minus de i nr. ii) nævnte komponenter i nr. 12) og 13), i artikel 2, stk.
1, i direktiv 89/299/EØF, som indgår i de pågældende virksomheders
oprindelige egenkapital
iv) de i nr. iii) ovenfor nævnte komponenter i nr. 12) og 13), i artikel 2, stk.
1, i direktiv 89/299/EØF, skal især med henblik på anvendelsen af punkt
4 til 7 i nærværende bilag trækkes fra den oprindelige egenkapital og
ikke fra den samlede sum af komponenterne som foreskrevet i artikel 6,
stk. 1, litra c), i nævnte direktiv.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 30
▼B
▼B
BILAG VI
STORE ENGAGEMENTER
1. De i artikel 5, stk. 2, nævnte institutter overvåger og kontrollerer deres
engagementer indgået med enkelte kunder og grupper af indbyrdes
forbundne kunder i overensstemmelse med direktiv 92/121/EØF, med
nedenfor anførte ændringer.
2. Deres handelsbeholdningsrelaterede engagementer, som er indgået med
enkelte kunder, beregnes ved at lægge nr. i) til iii) nedenfor sammen:
i) forskellen — hvis den er positiv — mellem instituttets lange og korte
positioner i alle finansielle instrumenter, som er udstedt af den pågæl-
dende kunde (nettopositionen i hvert af de forskellige instrumenter
beregnes efter metoderne i bilag I)
ii) i tilfælde af deltagelse i emission af gælds- og aktieinstrumenter er
instituttets engagement dets nettoengagement (som beregnes ved at
fradrage de emissionspositioner, som tredjemand har tegnet sig for eller
forpligtet sig til at aftage på grundlag af en formel aftale) nedsat med de
faktorer, der er omhandlet i punkt 39 i bilag I.
Indtil en yderligere samordning har fundet sted, skal de kompetente
myndigheder kræve, at institutterne indfører systemer med henblik på
at overvåge og kontrollere deres emissionsengagementer i tiden fra afgi-
velsen af den oprindelige forpligtelse til første hverdag på grundlag af
arten af de risici, som de påtager sig på de pågældende markeder
iii) engagementer, der skyldes transaktioner, aftaler og kontrakter som
omhandlet i bilag II, med den pågældende kunde, idet sådanne engage-
menter beregnes på den måde, der er fastsat i samme bilag, uden
vægtning for medkontrahentrisiko.
3. Derefter beregnes handelsbeholdningsrelaterede engagementer indgået med
gruppen af indbyrdes forbundne kunder ved at addere engagementerne med
de enkelte kunder i en gruppe som i punkt 2.
4. De samlede engagementer indgået med enkelte kunder eller grupper af
indbyrdes forbundne kunder beregnes ved at addere de handelsbeholdnings-
relaterede engagementer og de ikke-handelsbeholdningsrelaterede
engagementer under hensyn til artikel 4, stk. 6 til 12, i direktiv 92/121/
EØF. Med henblik på at beregne engagementer, der indgår i deres aktivi-
teter uden for handelsbeholdningen, skal institutterne sætte engagementer i
forbindelse med aktiver, som er fratrukket egenkapitalen i henhold til punkt
2, litra d), i bilag V, til nul.
5. Institutternes samlede engagementer, indgået med enkelte kunder og
grupper af indbyrdes forbundne kunder, som beregnet i punkt 4, skal indbe-
rettes i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 92/121/EØF.
6. Denne sum af deres engagementer indgået med en enkelt kunde eller gruppe
af indbyrdes forbundne kunder begrænses i overensstemmelse med artikel 4
i direktiv 92/121/EØFmed forbehold af overgangsbestemmelserne i artikel
6 i samme direktiv.
7. Uanset punkt 6 kan de kompetente myndigheder tillade, at aktivposter, der
repræsenterer fordringer på og andre engagementer indgået med investe-
ringsselskaber, anerkendte investeringsselskaber fra tredjelande og
anerkendte clearingsinstitutter samt børser, der handler med finansielle
instrumenter, behandles på samme måde som fordringer på og andre enga-
gementer indgået med kreditinstitutter i henhold til artikel 4, stk. 7, litra i),
samt stk. 9 og 10, i direktiv 92/121/EØF(om store engagementer).
8. De kompetente myndigheder kan tillade, at de grænser, som er fastsat i
artikel 4 i direktiv 92/121/EØF, overskrides, forudsat at følgende betingelser
er opfyldt samtidigt:
1) ikke-handelsbeholdningsrelaterede engagementer over for den pågæl-
dende kunde eller gruppe af kunder overstiger ikke de fastsatte grænser
i direktiv 92/121/EØF, der beregnes med reference til egenkapitalen som
defineret i direktiv 89/299/EØF, således at overskridelsen alene vedrører
handelsbeholdningen
2) selskabet opfylder et supplerende kapitalkrav med hensyn til overskri-
delsen af grænserne i artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 92/121/EØF.
Dette beregnes ved at udvælge de dele af det samlede handelsbehold-
ningsengagement over for den pågældende kunde eller gruppe af
kunder, som medfører de største krav for specifik risiko i bilag I og/eller
kravene i bilag II, og som tilsammen svarer til størrelsen af den overskri-
delse, som er omtalt i betingelse 1) ovenfor; når overskridelsen ikke har1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 31
▼B
varet mere end ti dage, andrager det supplerende kapitalkrav 200 % af
ovennævnte krav for disse komponenter.
Ti dage efter overskridelsen skal dens komponenter, der udvælges efter
ovenstående kriterier, indsættes på den relevante linje i kolonne 1 i
tabellen i stigende rækkefølge for så vidt angår kravene for specifik
risiko i bilag I og/eller kravene i bilag II. Instituttet skal så opfylde et
supplerende kapitalkrav svarende til summen af kravene for specifik
risiko i bilag I og/eller kravene i bilag II for disse komponenter ganget
med den tilsvarende faktor i kolonne 2
Tabel
Overskridelse af grænserne
(på grundlag af en procentdel af egenkapi-
talen)Faktorer
(1) (2)
Op til 40 % 200 %
mellem 40 og 60 % 300 %
mellem 60 og 80 % 400 %
mellem 80 og 100 % 500 %
mellem 100 og 250 % 600 %
over 250 % 900 %
3) handelsbeholdningsengagementet over for den pågældende kunde eller
gruppe af indbyrdes forbundne kunder overstiger ikke 500 % af institut-
tets egenkapital, når der er gået ti dage eller mindre siden overskridelsen
4) overskridelser, der har varet i mere end ti dage, overstiger ikke
tilsammen 600 % af instituttets egenkapital
5) institutter indberetter hver tredje måned alle de tilfælde, hvor grænserne i
artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 92/121/EØFer blevet overskredet i de
seneste tre måneder, til de kompetente myndigheder. For hvert tilfælde,
hvor grænserne er blevet overskredet, indberettes overskridelsens omfangog navnet på den pågældende kunde.
9. De kompetente myndigheder indfører procedurer, som de giver Rådet og
Kommissionen meddelelse om, for at forhindre, at institutterne bevidst
undgår de supplerende kapitalkrav, som de ellers skulle opfylde for engage-
menter, der overstiger grænserne i artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 92/121/
EØF, når disse overskridelser har varet i mere end ti dage, ved midlertidigt
at overføre de pågældende engagementer til et andet selskab, inden for
samme koncern eller ej, og/eller ved at foretage kunstige transaktioner for
at ophæve engagementet i tidagesperioden og indgå et nyt engagement.
Institutterne skal anvende systemer, som sikrer, at overførsler med denne
virkning straks indberettes til de kompetente myndigheder.
10. De kompetente myndigheder kan tillade institutter, som har tilladelse til at
anvende den alternative definition af egenkapital i bilag V, punkt 2, at
anvende denne definition i forbindelse med punkt 5, 6 og 8 i nærværende
bilag, forudsat at de pågældende institutter desuden skal opfylde samtlige
forpligtelser i artikel 3 og 4 i direktiv 92/121/EØF, med hensyn til ikke-
handelsbeholdningsrelaterede engagementer ved at anvende egenkapital
som defineret i direktiv 89/299/EØF.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 32
▼M1
BILAG VII
RÅVARERISIKO
1. Alle positioner i råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter anføres i
standardmåleenheden. Spotprisen for de enkelte råvarer udtrykkes i indbe-
retningsvalutaen.
2. Positioner i guld eller guldderivater betragtes som værende underlagt valu-
tarisiko og behandles i henhold til bilag III eller i givet fald bilag VIII med
hensyn til beregningen af markedsrisikoen.
3. Med hensyn til dette bilag kan positioner, hvis eneste formål er lagerfinan-
siering, udelades ved råvarerisikoberegningen.
4. Rente- og valutarisici, der ikke er omfattet af andre bestemmelser i dette
bilag, indgår i beregningen af den generelle risiko for handlede gældsinstru-
menter og beregningen af valutarisikoen.
5. Når den korte position forfalder før den lange, sikrer instituttet sig mod den
risiko for likviditetsmangel, der kan forekomme på nogle markeder.
6. Med henblik på anvendelsen af punkt 19 er overskuddet af instituttets lange
(korte) positioner i forhold til dets korte (lange) positioner i samme råvarer
og identiske råvarefutures, optioner og warrants dets nettoposition i hver af
de enkelte råvarer. De kompetente myndigheder tillader, at positioner i
afledte instrumenter behandles som angivet i punkt 8, 9 og 10 som positi-
oner i den underliggende råvare.
7. De kompetente myndigheder kan betragte følgende positioner som positi-
oner i samme råvare:
— positioner i forskellige underkategorier af råvarer i tilfælde, hvor under-
kategorierne kan erstatte hinanden indbyrdes, og
— positioner i lignende råvarer, hvis de er næsten indbyrdes substituerbare,
og hvis der helt klart kan konstateres en korrelation på mindst 0,9
mellem prisbevægelserne over en minimumsperiode på et år.
Særlige instrumenter
8. Råvarefutures og terminsforpligtelser til køb eller salg af individuelle
råvarer inkorporeres i vurderingssystemet som nominelle beløb på grundlag
af standardmåleenheden og tildeles en løbetid på grundlag af udløbsdatoen.
De kompetente myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en børshandlet
futurekontrakt sættes som lig med den af børsen krævede margen, hvis de er
sikre på, at den er et nøjagtigt mål for den med futurekontrakten forbundne
risiko, og at den mindst svarer til det kapitalkrav for en future, der ville
følge af en beregning på grundlag af den metode, der er beskrevet i den
resterende del af dette bilag, eller på grundlag af de interne modeller, der
er beskrevet i bilag VIII. Indtil den 31. december 2006 kan de kompetente
myndigheder også tillade, at kapitalkravet for en OTC-kontrakt vedrørende
råvarebaserede afledte instrumenter af den type, der er henvist til i dette
punkt, og som cleares på et clearinginstitut, der er anerkendt af dem, svarer
til den margen, der kræves af clearinginstituttet, hvis de er sikre på, at det er
et nøjagtigt mål for den risiko, der er forbundet med den pågældende
kontrakt, og at det mindst svarer til det kapitalkrav for den pågældende
kontrakt, der ville følge af en beregning på grundlag af den metode, der er
beskrevet i den resterende del af dette bilag, eller på grundlag af de interne
modeller, der er beskrevet i bilag VIII.
9. Råvareswaps, hvor en fast pris udgør det ene element i transaktioner og den
aktuelle markedspris det andet, indgår i løbetidstabellen som en serie positi-
oner, der svarer til kontraktens anslåede beløb, hvor en enkelt position
svarer til hver betaling på swap'en og indpasses i løbetidsbåndet i tabellen
i punkt 13 i overensstemmelse hermed. Positioner er lange, hvis instituttet
betaler en fast pris og får en variabel pris, og korte, hvis instituttet får en
fast pris og betaler en variabel pris.
Råvareswaps, hvis transaktionselementer er forskellige råvarer, indplaceres i
de relevante kategorier i løbetidsmetoden.
10. Optioner baseret på råvarer eller råvarebaserede afledte instrumenter
behandles med henblik på dette bilag, som om de var positioner af samme
værdi som det underliggende instrument, som optionen vedrører, multipli-
ceret med optionens delta. De kan modregnes med en hvilken som helst
modsvarende position i samme underliggende råvare eller råvarebaserede
afledte instrument. Det anvendte delta er det, der gælder for den pågæl-
dende børs, det, der er beregnet af de kompetente myndigheder, eller, hvor
sådanne ikke findes, eller for OTC-optioner, det, der beregnes af instituttet1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 33
▼M1
selv, såfremt de kompetente myndigheder finder den model, der anvendes af
instituttet, rimelig.
De kompetente myndigheder kan imidlertid også foreskrive, at institutter
beregner deres deltaer efter en metode, der angives af de kompetente
myndigheder.
De kompetente myndigheder kræver, at der er sikkerhed for de øvrige risici
i forbindelse med råvareoptioner, ud over deltarisikoen. De kompetente
myndigheder kan tillade, at kapitalkravet for en udstedt børshandlet råvare-
option sættes lig med den af børsen krævede margen, hvis de er sikre på, at
den er et nøjagtigt mål for den med optionen forbundne risiko, og at den
mindst svarer til det kapitalkrav for en option, der ville følge af en bereg-
ning på grundlag af den metode, der er beskrevet i den resterende del af
dette bilag, eller på grundlag af de interne modeller, der er beskrevet i bilag
VIII. Indtil den 31. december 2006 kan de kompetente myndigheder også
tillade, at kapitalkravet for en OTC-råvareoption, som cleares af et clearing-
institut, der er anerkendt af dem, svarer til den margen, der kræves af
clearinginstituttet, hvis de er sikre på, at det er et nøjagtigt mål for den
risiko, der er forbundet med optionen, og at det mindst svarer til det kapital-
krav for en OTC-option, der ville følge af en beregning på grundlag af den
metode, der er beskrevet i den resterende del af dette bilag, eller på
grundlag af de interne modeller, der er beskrevet i bilag VIII. Derudover
kan de tillade, at kapitalkravet for en erhvervet, børshandlet råvareoption
eller OTC-råvareoption er det samme som for den underliggende råvare,
dog med den begrænsning, at det deraf følgende kapitalkrav ikke må over-
stige optionens markedsværdi. Kapitalkravet for en udstedt OTC-option
fastsættes i forhold til den underliggende råvare.
11. Warrants vedrørende råvarer behandles på samme måde som råvareoptioner
i punkt 10.
12. Overdrageren af råvarer eller garanterede rettigheder til at erhverve råvarer
under en genkøbsaftale og udlåneren af råvarer i en råvareudlånsaftale skal
medtage råvarerne i beregningen af sit kapitalkrav i medfør af dette bilag.
a)Løbetidsmetoden
13. Instituttet anvender en separat løbetidsmetode i overensstemmelse med
tabellen nedenfor for hver af de enkelte råvarer. Alle positioner i denne
råvare og alle positioner, der betragtes som positioner i samme råvare i
henhold til punkt 7, opføres i de relevante løbetidsbånd. Fysiske lagre
opføres i første løbetidsbånd.
Løbetidsbånd
(1)Udsvingssats
(%)
(2)
0≤1 måned 1,50
>1≤3 måneder 1,50
>3≤6 måneder 1,50
>6≤12 måneder 1,50
>1≤2 år 1,50
>2≤3 år 1,50
> 3 år 1,50
14. De kompetente myndigheder kan tillade, at positioner, som er, eller som i
henhold til punkt 7 betragtes som, positioner i samme råvare, bliver
modregnet og opført i de relevante løbetidsbånd på et nettogrundlag for
— positioner i kontrakter, der udløber på den samme dato, og
— positioner i kontrakter, der udløber inden for ti dage efter hinanden, hvis
kontrakterne handles på markeder med daglige leveringstidspunkter.
15. Derefter adderer instituttet de vægtede lange positioner og de vægtede korte
positioner i hvert løbetidsbånd. Størrelsen af førstnævnte (sidstnævnte), der
matches af sidstnævnte (førstnævnte) i et givet løbetidsbånd, er de matchede
positioner i det pågældende løbetidsbånd, medens den resterende lange eller
korte position er den umatchede position i samme løbetidsbånd.
16. Den del af den umatchede lange (korte) position i et givet løbetidsbånd, der
matches af en umatchet kort (lang) position i et løbetidsbånd længere ude,
er den matchede position mellem de to løbetidsbånd. Den del af den umat-1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 34
▼M1
chede lange eller korte position, der ikke kan matches på denne måde, er
den umatchede position.
17. Instituttets kapitalkrav for hver enkelt råvare beregnes på grundlag af den
relevante løbetidsmetode som summen af følgende:
i) summen af de matchede lange og korte positioner, ganget med den rele-
vante spreadsats som anført i søjle 2 i tabellen i punkt 13 for hvert
løbetidsbånd og med råvarens spotpris
ii) den matchede position mellem to løbetidsbånd for hvert løbetidsbånd,
hvortil en umatchet position overføres, ganget med 0,6 % carrysats og
med råvarens spotpris
iii) de resterende umatchede positioner, ganget med 15 % (outrightsats) og
med råvarens spotpris.
18. Instituttets samlede kapitalkrav for råvarerisikoen beregnes som summen af
kapitalkravene, beregnet for hver enkelt råvare i overensstemmelse med
punkt 17.
b)Forenklet metode
19. Instituttets kapitalkrav for hver enkelt råvare beregnes som summen af
følgende:
i) 15 % af nettopositionen, lang eller kort, ganget med råvarens spotpris,
og
ii) 3 % af bruttopositionen, lang plus kort, ganget med råvarens spotpris.
20. Instituttets samlede kapitalkrav for råvarerisikoen beregnes som summen af
kapitalkravene, beregnet for hver enkelt råvare i overensstemmelse med
punkt 19.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 35
▼M1
BILAG VIII
INTERNE MODELLER
1. De kompetente myndigheder kan på de betingelser, der er fastsat i dette
bilag, give institutter bemyndigelse til at beregne deres kapitalkrav for posi-
tionsrisiko, valutarisiko og/eller råvarerisiko efter deres egne interne
risikostyringsmodeller i stedet for eller i kombination med de metoder, der
er beskrevet i bilag I, III og VII. I hvert enkelt tilfælde kræves de kompe-
tente myndigheders udtrykkelige anerkendelse af brugen af disse modeller ikapitaldækningsøjemed.
2. Anerkendelsen skal kun gives, hvis de kompetente myndigheder er overbe-
vist om, at instituttets risikostyringssystem er velfungerende og gennemføres
på betryggende vis, og at særlig følgende kvalitative normer overholdes:
i) Den interne risikoberegningsmodel skal være tæt integreret i institut-
tets daglige risikostyringsproces og danner grundlag for rapportering
af risikoeksponering til instituttets overordnede ledelse.
ii) Instituttet skal have en risikokontrolafdeling, der er uafhængig af
handelsafdelingen, og som rapporterer direkte til den overordnede
ledelse. Afdelingen har til opgave at udforme og implementere institut-
tets risikostyringssystem. Den udarbejder og analyserer daglige
rapporter om risikoberegningsmodellens resultater og om de foranstalt-
ninger, der skal træffes i relation til handelsrammer.
iii) Instituttets bestyrelse og overordnede ledelse skal være aktive i risiko-
kontrolprocessen, og risikokontrolafdelingens daglige rapporter
behandles på et ledelsesniveau, der har tilstrækkelige beføjelser til at
kunne reducere positioner, som individuelle handlere har taget, såvel
som at kunne reducere instituttets samlede risikoeksponering.
iv) Instituttet skal råde over et tilstrækkeligt stort antal medarbejdere, der
er kvalificerede til at benytte sofistikerede modeller inden for
områderne handel, risikokontrol, revision og administration af
handler/positioner.
v) Instituttet skal have fastlagt procedurer til overvågning og sikring af, at
en række skriftligt fastlagte interne retningslinjer og kontrolforanstalt-
ninger vedrørende den samlede/generelle anvendelse af
risikoberegningsmodellen efterleves.
vi) Instituttets modeller har med deres resultater vist, at de kan beregne
risici med rimelig nøjagtighed.
vii) Instituttet skal hyppigt gennemføre en omfattende krisesimulation
(stress testing), og resultaterne af simuleringerne skal analyseres af
den overordnede ledelse og afspejles i de retningslinjer og rammer,
som ledelsen fastsætter.
viii) Instituttet skal foretage en uafhængig undersøgelse af risikovurderings-
systemet som et led i dets regelmæssige interne revisionsproces. Denne
undersøgelse skal omfatte både handelsafdelingens og den uafhængige
risikokontrolafdelings aktiviteter. Instituttet skal mindst en gang årligt
foretage en undersøgelse af risikostyringsprocessen som helhed.
Undersøgelsen skal se nærmere på:
— hvorvidt dokumentationen vedrørende risikostyringsmodellen og -
processen samt organisationen af risikokontrolafdelingen er fyldest-
gørende
— hvorledes markedsrisikovurderingerne integreres i den daglige risi-
kostyring, og hvorvidt ledelsesinformationssystemet fungerer
fyldestgørende
— den proces, instituttet anvender ved godkendelse af risikobereg-
ningsmodeller og værdiansættelsessystemer, der anvendes af
personalet i handelsafdelinger og administrationsafdelinger
— de markedsrisici, der tages højde for i risikoberegningsmodellen,
og valideringen af eventuelle større ændringer i risikoberegnings-
processen
— hvorvidt oplysningerne vedrørende positioner er nøjagtige og fuld-
stændige, hvorvidt volatilitets- og korrelationsskønnene er
nøjagtige og hensigtsmæssige, og hvorvidt vurderingen og beregn-
ingen af risikofølsomheden er nøjagtige
— den kontrolproces, som instituttet anvender ved vurderingen af, om
de informationskilder, der bruges til de interne modeller, er konsi-
stente, aktuelle og pålidelige, samt om sådanne informationskilder
er uafhængige, og
— den kontrolproces, som instituttet anvender ved vurderingen af
»back-testing«, som foretages med henblik på at vurdere modellens
nøjagtighed.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 36
▼M1
3. Instituttet skal kontrollere nøjagtigheden og resultaterne af sin model ved at
gennemføre et »back-testing«-program. »Back-testing« udføres således, at
den daglige potentielle risiko for tab (»value-at-risk«, der beregnes ved
hjælp af instituttets model for porteføljens daglige slutpositioner, sammen-
holdes med den daglige ændring i porteføljeværdien ved slutningen af den
efterfølgende hverdag. De kompetente myndigheder skal undersøge, om
instituttet kan udføre »back-testing« på grundlag af faktiske og hypotetiske
ændringer i porteføljeværdien. »Back-testing« på grundlag af hypotetiske
ændringer i porteføljeværdien udføres ved at sammenholde porteføljens
daglige slutværdi og under antagelse af uændrede positioner med dens værdi
ved slutningen af den efterfølgende dag. De kompetente myndigheder skal
kræve, at institutterne træffer passende foranstaltninger med henblik på at
forbedre deres »back-testing«-program, hvis det anses for mangelfuldt.
4. Ved beregning af kapitalkravene for den specifikke risiko ved handlede
gælds- og aktiepositioner, kan de kompetente myndigheder anerkende, at et
institut bruger sin interne model, hvis denne model ikke blot opfylder betin-
gelserne i den resterende del af dette bilag, men også:
— forklarer porteføljens historiske prisudsving
— tager højde for koncentrationen udtrykt i størrelse og ændringer i porte-
føljesammensætningen
— er robust over for ændringer i forudsætninger
— valideres gennem »back-testing«, som tager sigte på at vurdere, om der
præcist tages højde for den specifikke risiko. Hvis de kompetente
myndigheder tillader, at der gennemføres en sådan »back-testing« på
grundlag af relevante underporteføljer, skal disse vælges på konsekvent
vis.
5. Institutter, som anvender interne modeller, der ikke er anerkendt i overens-
stemmelse med punkt 4, pålægges et særskilt kapitalkrav, der skal dække
den specifikke risiko beregnet i overensstemmelse med bilag I.
6. Ved anvendelse af punkt 10, nr. ii), multipliceres resultatet af instituttets
egen beregning med en faktor på mindst 3.
7. Multiplikationsfaktoren forhøjes med en »plusfaktor« på mellem 0 og 1 i
overensstemmelse med tabellen nedenfor, alt afhængigt af antallet af over-
skridelser for de seneste 250 arbejdsdage, der er konstateret ved instituttets
»back-testing«. De kompetente myndigheder kræver, at institutterne
beregner overskridelser ensartet ved »back-testing« på grundlag af enten
faktiske eller hypotetiske ændringer i porteføljeværdien. En overskridelse
er en daglig ændring i porteføljeværdien, der overstiger den hermed
forbundne daglige potentielle risiko, der er beregnet ved hjælp af instituttets
model. Med henblik på at fastsætte »plusfaktoren« fastslås antallet af over-
skridelser mindst hvert kvartal.
Antal overskridelser Plusfaktor
under 5 0,00
5 0,40
6 0,507 0,65
8 0,75
9 0,85
10 eller flere 1,00
De kompetente myndigheder kan i individuelle tilfælde og på grund af
særlige omstændigheder renoncere på kravet om at forhøje multiplikations-
faktoren med en »plusfaktor« i overensstemmelse med tabellen ovenfor,
hvis instituttet over for de kompetente myndigheder har bevist, at en sådan
forhøjelse er ubegrundet, og at modellen principielt er korrekt.
Hvis mange overskridelser indikerer, at modellen ikke er tilstrækkelig
nøjagtig, trækker de kompetente myndigheder anerkendelsen tilbage, eller
de træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at modellen omgående
forbedres.
For at gøre det muligt for de kompetente myndigheder løbende at kontrol-
lere, at »plusfaktoren« er passende, underretter institutterne snarest, og
senest inden for en frist på fem arbejdsdage, de kompetente myndigheder
om overskridelser, der er konstateret ved deres »back-testing«-program,1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 37
▼M1
eller som i overensstemmelse med tabellen ovenfor vil indebære en forhøj-
else af »plusfaktoren«.
8. Hvis de kompetente myndigheder anerkender instituttets model i overens-
stemmelse med punkt 4 med henblik på at beregne kapitalkravene for den
specifikke risiko, skal instituttet yderligere forøge sit kapitalkrav beregnet i
henhold til punkt 6, 7 og 10 med det element, der udgøres af enten
i) den specifikke risikodel af vurderingen af den potentielle risiko for tab
(»value-at-risk«, som bør isoleres i henhold til tilsynsreglerne, eller, efter
instituttets valg
ii) vurderingerne af »value-at-risk« for underporteføljer af gælds- og aktie-
positioner, som indebærer en specifik risiko.
Institutter, der vælger mulighed ii), skal på forhånd gøre rede for sammen-
sætningen af deres underportefølje og må ikke ændre den uden de
kompetente myndigheders samtykke.
9. De kompetente myndigheder kan undlade at stille kravet i punkt 8 om en
yderligere forøgelse, hvis instituttet godtgør, at dets model i tråd med de
aftalte internationale normer præcist tager højde for risikoen for uforudsete
begivenheder og misligholdelse (»event and default risk«, når det gælder
dets handlede gælds- og aktieinstrumenter.
10. Hvert institut skal opfylde et kapitalkrav, der svarer til den højeste af
følgende værdier:
i) den foregående dags »value-at-risk« opgjort efter de parametre, der er
beskrevet i dette bilag, og
ii) et gennemsnit af de daglige vurderinger af »value-at-risk« for hver af de
foregående 60 arbejdsdage ganget med de faktorer, der er omtalt i punkt
6, og korrigeret med den i punkt 7 anførte faktor.
11. Beregningen af »value-at-risk« skal foretages efter følgende mindstenormer:
i) mindst daglig beregning af den potentielle risiko
ii) et 99-percentil ensidigt konfidensinterval
iii) en 10-dagsækvivalent ihændehaverperiode
iv) en effektiv observationsperiode på mindst et år, dog bortset fra tilfælde,
hvor en kortere observationsperiode er berettiget som følge af en bety-
delig forøgelse af kursvolatiliteten
v) kvartalsvis ajourføring af datasæt.
12. De kompetente myndigheder kræver, at modellen tager nøjagtigt højde for
alle væsentlige prisrisici ved optioner eller optionslignende positioner, og
at alle andre risici, som modellen ikke tager højde for, er tilstrækkeligt
dækket af egenkapital.
13. De kompetente myndigheder kræver, at risikoberegningsmodellen tager
højde for et tilstrækkeligt stort antal risikofaktorer afhængigt af instituttets
aktivitetsgrad på de respektive markeder. Som minimum skal følgende
bestemmelser overholdes:
i) For renterisici skal risikoberegningsmodellen medregne en række risiko-
faktorer, der svarer til renterne i de enkelte valutaer, instituttet har
rentefølsomme balance- og ikke-balanceførte positioner i. Instituttet
skal gengive afkastkurverne ved anvendelse af de generelt accepterede
fremgangsmåder. For betydelige renterisici i de væsentligste valutaer
og på de væsentligste markeder skal rentekurven opdeles i mindst seks
løbetidssegmenter for at gengive udsvingene i satsernes volatilitet langs
rentekurven. Risikoberegningsmodellen skal desuden registrere bevæ-
gelser, der ikke er fuldstændigt korreleret mellem forskellige
afkastkurver.
ii) For valutarisici skal risikoberegningsmodellen medregne risikofaktorer,
der svarer til guld og til de enkelte fremmede valutaer, instituttets posi-
tioner er angivet i.
iii) For aktierisici skal risikoberegningsmodellen mindst anvende en
særskilt risikofaktor for hvert af de aktiemarkeder, hvor instituttet har
større positioner.
iv) For råvarerisici skal risikoberegningsmodellen mindst anvende en
særskilt risikofaktor for hver af de råvarer, hvori instituttet har større
positioner. Risikoberegningsmodellen skal også tage højde for risikoen
ved ikke-fuldstændigt forbundne bevægelser mellem sammenlignelige,
men ikke identiske råvarer og risikoen for ændringer i terminspriserne
som følge af, at løbetiderne ikke passer til hinanden. Det skal også
tage højde for markedskarakteristika, herunder især leveringstidspunkter
og handlernes mulighed for at lukke positioner.
14. De kompetente myndigheder kan give institutterne tilladelse til at anvende
empiriske korrelationer inden for risikokategorierne og på tværs af risikoka-1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 38
▼M1
tegorierne, hvis de er overbeviste om, at instituttets model til vurdering af
korrelationer er velfungerende og gennemføres på betryggende vis.1993L0006 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 39