1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EGF) (SIC! (EØF)) Nr. 2913/92
af 12. oktober 1992
om indførelse af en EF-toldkodeks
(EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentet og Rådetsforordning (EF) Nr. 82/97 af 19.
december 1996L 17 1 21.1.1997
►M2Europa-Parlamentetsog Rådetsforordning (EF) nr. 955/1999 af 13. april
1999L 119 1 7.5.1999
►M3Europa-Parlamentetsog Rådetsforordning (EF) nr. 2700/2000 af 16.
november 2000L 311 17 12.12.2000
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A2Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken
Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken
Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelseog tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-iske UnionL 236 33 23.9.2003
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 3 af 7.1.1999, s. 23 (2913/92)
►C2Berigtigelse, EFT L 179 af 8.7.1997, s. 11 (82/97)
►C3Berigtigelse, EFT L 289 af 22.10.1997, s. 10 (82/97)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EGF) (SIC! (EØF)) Nr. 2913/92
af 12. oktober 1992
om indførelse af en EF-toldkodeks
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Fællesskabets grundlag er en toldunion; af hensyn til Fællesskabets
erhvervsdrivende og toldadministrationerne bør toldforskrifterne, som
hidtil har været spredt over en mængde fællesskabsforordninger og
-direktiver, samles i en kodeks; dette er af væsentlig betydning medhenblik på det indre marked;
en sådan EF-toldkodeks, i det følgende benævnt »kodeks«, bør inde-
holde de nuværende toldforskrifter; der bør dog foretages ændringer idisse forskrifter, således at de kan foreligge i en mere sammenhæn-gende og forenklet form, og at der ved udbedring af visse manglerkan vedtagesudtømmende EF-fors krifter på dette område;
ud fra idéen om det indre marked bør kodeksen indeholde de generelle
regler og procedurer, som kan sikre anvendelsen af de toldmæssige ogandre ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er indført på fællesskabs-
plan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og tredjelande,
herunder de landbrugs- og handelspolitiske foranstaltninger underhensyntagen til disse fælles politikkers krav;
det forekommer hensigtsmæssigt at præcisere, at denne kodeks finder
anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser, der er fastsatpå andre områder; sådanne særlige regler kan bl.a. findes eller bliveindført som led i landbrugsbestemmelserne, de statistiske bestem-melser, de handelspolitiske bestemmelser og bestemmelserne om egneindtægter;
for at tilgodese såvel toldadministrationernes behov for at sikre en
korrekt anvendelse af forskrifterne, som de erhvervsdrivendes ret til atopnå ligebehandling, bør der skabes vidtgående kontrolmuligheder for
administrationerne og indføres klageadgang for de erhvervsdrivende;
gennemførelsen af en sådan klageadgang vil i Det Forenede Kongerigegøre det nødvendigt at indføre nye administrative procedurer, og dettekan først ske fra den 1. januar 1995;
af hensyn til udenrigshandelens store betydning for Fællesskabet bør
toldformaliteter og toldkontrol undgås eller i det mindste begrænsesmest muligt;
det bør sikres, at denne kodeks anvendes ensartet, og med henblik
derpå bør der fastlægges en fællesskabsprocedure, hvorved der kanvedtages gennemførelsesbestemmelser inden for rimelige frister; derbør nedsættes et toldkodeksudvalg, som kan sikre et snævert og effek-
tivt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for
området;
ved vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelser til denne kodeks bør
der så vidt muligt skabes grundlag for forebyggelse af svig eller uregel-
mæssigheder, som kan skade De Europæiske Fællesskabers almindeligebudget —1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 128 af 23. 5. 1990, s. 1.
(2) EFT nr. C 72 af 18. 3. 1991, s. 176, og afgørelse af 16. september 1992
(endnu ikke offentliggjort i Tidende).
(3) EFT nr. C 60 af 8. 3. 1991, s. 5.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDE OG GRUNDLÆGGENDE DEFINITIONER
Artikel 1
Toldforskrifterne udgøres af denne kodeks og de gennemførelsesbe-
stemmelser, som Fællesskabet eller medlemsstaterne vedtager.Kodeksen gælder med forbehold af særlige bestemmelser på andre
områder,
— i samhandelen mellem Fællesskabet og tredjelande
— for varer, der henhører under Traktaten om Oprettelse af Det Euro-
pæiske Kul- og Stålfællesskab, Traktaten om Oprettelse af Det
Europæiske Økonomiske Fællesskab eller Traktaten om Oprettelseaf Det Europæiske Atomenergifællesskab.
Artikel 2
1. Medmindre der gælder andre bestemmelser, enten ifølge interna-
tionale konventioner eller sædvane af begrænset geografisk og
økonomisk rækkevidde eller i henhold til autonome fællesskabsforan-
staltninger, finder Fællesskabets toldforskrifter ensartet anvendelse ihele Fællesskabets toldområde.
2. Visse af toldforskrifterne kan også finde anvendelse uden for
Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlige forskrifter ellersom følge af internationale aftaler.
Artikel 3
1. Fællesskabets toldområde omfatter:
— Kongeriget Belgiensområde
— Kongeriget Danmarksområde, med undtagels e af Færøerne og
Grønland
— Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen
Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Schweiz)
— Den Hellenske Republiks område— Kongeriget Spaniensområde, med undtagels e af Ceuta og Melilla
— Den Franske Republiks område, med undtagelse af de oversøiske
territorier og Saint-Pierre og Miquelon samt Mayotte
— Irlandsområde
— Den Italienske Republiks område, med undtagelse af kommunerne
Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område
hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse
for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone
— Storhertugdømmet Luxembourgsområde
— Kongeriget Nederlandenesområde i Europa— Republikken Østrigs område
— Den Portugisiske Republiks område
— Republikken Finlandsområde
— Kongeriget Sverigesområde
— Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlandsområde
samt Kanaløerne og øen Man.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 3
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼A2
— Den Tjekkiske Republiks område
— Republikken Estlands område
— Republikken Cypernsområde
— Republikken Letlandsområde— Republikken Litauensområde— Republikken Ungarnsområde— Republikken Maltasområde— Republikken Polensområde
— Republikken Sloveniensområde
— Den Slovakiske Republiks område
2. Fyrstendømmet Monacos område, således som det er fastlagt i en
toldkonvention, der blev undertegnet i Parisden 18. maj 1963 ( Journal
Officiel de la République Francaise af 27. september 1963, side 8679 ),
anses i overensstemmelse med den konvention, der gælder for det, lige-
ledes som hørende til Fællesskabets toldområde, uanset at det er
beliggende uden for Den Franske Republiks område.
3. Fællesskabets toldområde omfatter ligeledes søterritoriet, indre
farvande og luftrum hørende til medlemsstaterne og de områder, derer omhandlet i stk. 2, med undtagelse af søterritoriet, indre farvandeog luftrum hørende til områder, der ifølge stk. 1 ikke indgår i Fælles-skabets toldområde.
Artikel 4
I denne kodeksfors tåsved:
1) person:
— en fysisk person
— en juridisk person
— hvis gældende forskrifter giver mulighed herfor, en sammen-
slutning af personer, som anerkendes at have rets- oghandleevne uden at have fået tillagt status som juridisk person
2) person etableret i Fællesskabet
— for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit
sædvanlige opholdssted dér
— for så vidt angår en juridiskperson eller en sammenslutning af
personer: en person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde elleret fast driftssted dér
3) toldmyndigheder: myndigheder, der bl.a. har beføjelse til at
håndhæve toldforskrifterne
4) toldsted: ethvert kontor, hvor alle eller en del af de formaliteter,
der er fastsat i toldforskrifterne, kan opfyldes
5) afgørelse: enhver forvaltningsakt vedrørende toldforskrifter,
hvorved der tages stilling til et konkret tilfælde, og som har rets-
virkning for en eller flere personer, hvis identitet kendes eller kan
fastslås;►
M1dette udtryk omfatter bl.a. en bindende oplysning i
henhold til artikel 12 ◄
6) toldmæssig status: en vares status som fællesskabsvare eller som
ikke-fællesskabsvare
7) fællesskabsvarer: varer, som
— fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde på de
i artikel 23 omhandlede betingelser, uden at der i dem indgårvarer, som er indført fra lande eller områder, der ikke udgør
en del af Fællesskabets toldområde. Varer, der er fremstillet af
varer, som er henført under en suspensionsprocedure, ansesikke for at have status som fællesskabsvarer i de tilfælde medsærlig økonomisk betydning, der er fastsat efter udvalgsproce-duren1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 4
▼M1
▼B
▼M1
▼B
— er indført fra lande eller områder, der ikke udgør en del af
Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning
— er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udeluk-
kende af de i andet led omhandlede varer eller af de i første og
andet led omhandlede varer
8) ikke-fællesskabsvarer: andre varer end de under nr. 7) omhandlede.
Når fællesskabsvarer forlader Fællesskabets toldområde, mister de
deres toldmæssige status som sådanne, jf. dog artikel 163 og 164
9) toldskyld: en persons forpligtelse til at betale de importafgifter
(toldskyld ved indførsel) eller eksportafgifter (toldskyld ved
udførsel), der efter gældende fællesskabsbestemmelser anvendesfor bestemte varer
10) importafgifter:
— told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved
indførsel af varer
—►
M1 ◄afgifter ved indførsel, der fastsættes
som led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger,
der anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning
af landbrugsprodukter
11) eksportafgifter:
— told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved
udførsel af varer
—►M1 ◄afgifter ved udførsel, der fastsættes som
led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, deranvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af
landbrugsprodukter
12) debitor: enhver person, der er forpligtet til at betale en toldskyld
13) toldmyndighedernestils yn: enhver handling, myndighederne gene-
relt udfører for at sikre overholdelsen af toldforskrifterne og, igivet fald, af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer under-givet toldtilsyn
14) toldmyndighedernes kontrol: de forskellige specifikke handlinger,
der foretagesi form af verifikation af varerne, dokumentkontrol(eksistens, ægthed), gennemsyn af virksomhedernes regnskaber,forretningsbøger og korrespondance, kontrol med transportmidler,med bagage og andre effekter, som personer fører med sig, admi-
nistrative undersøgelser og andre lignende handlinger med henblik
på at sikre overholdelsen af toldforskrifterne og, i givet fald, af deøvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivet toldtilsyn
15) en vares toldmæssige bestemmelse eller anvendelse:
a) henførsel af varen under en toldprocedure
b) densindførs el i frizone eller frilager
c) dens genudførsel fra Fællesskabets toldområde
d) denstilintetgørels e
e) dens afståelse til statskassen
16) toldprocedure:
a) overgang til fri omsætning
b) forsendelse
c) toldoplag
d) aktiv forædling
e) forarbejdning under toldkontrol
f) midlertidig indførsel
g) passiv forædlingh) udførsel
17) toldangivelse: den handling, ved hvilken en person i behørig form
og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville angive en varetil en bestemt toldprocedure1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 5
▼B
18) klarerer: den person, der foretager toldangivelse i eget navn, eller
den, i hvisnavn toldangivels e foretages
19) frembydelse for toldvæsenet: underretning af toldmyndighederne
på den foreskrevne måde om varernes tilstedeværelse på toldstedeteller et andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller
godkendt
20) frigivelse af en vare: den handling, hvorved toldmyndighederne
giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål,
der er fastsat under den toldprocedure, som varen er henført under
21) brugeren af en procedure: den person, for hvis regning toldangi-
velsen foretages, eller den person, som nævnte persons rettigheder
og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til
22) bevillingshaver: den person, der har fået meddelt en bevilling
23) gældende bestemmelser: fællesskabsbestemmelserne eller nationale
bestemmelser
24) udvalgsprocedure: den i artikel 247 og 247a eller den i artikel 248
og 248a nævnte procedure.
KAPITEL 2
FORSKELLIGE ALMINDELIGE BESTEMMELSER ISÆR VEDRØ-
RENDE PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL
TOLDFORSKRIFTERNE
Afdeling 1
Ret til at lade sig repræsentere
Artikel 5
1. På de betingelser, der er fastsat i artikel 64, stk. 2, og med forbe-
hold af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 243, stk. 2,litra b), kan en person lade sig repræsentere over for toldmyndighe-derne med henblik på at foretage de handlinger og opfylde deformaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne.
2. Repræsentationsforholdet kan være
— direkte, når repræsentanten handler i en anden persons navn og for
anden persons regning
— indirekte, når repræsentanten handler i eget navn, men for en anden
persons regning.
På deres områder kan medlemsstaterne forbeholde retten til at udfær-
dige toldangivelser efter reglerne for:
— direkte repræsentation, eller
— indirekte repræsentation
ved at kræve, at repræsentanten skal være en toldklarerer, der udøver
sin virksomhed i de pågældende områder.
3. Bortset fra de i artikel 64, st. (SIC! stk.) 2, litra b), og stk. 3,
omhandlede tilfælde skal repræsentanten være etableret i Fællesskabet.
4. Repræsentanten skal erklære at handle på den persons vegne, der
repræsenteres, angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte
repræsentation og være i besiddelse af en fuldmagt.
Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn
eller for en anden persons regning, eller som erklærer, at han handler ien anden persons navn eller for en anden persons regning, uden at være
i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen
regning.
5. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at
han handler i en anden persons navn eller for en anden personsregning, dokumentation for hansfuldmagt.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 6
▼M3
▼B
▼B
Afdeling 2
Afgørelser om anvendelse af toldforskrifterne
Artikel 6
1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse om
anvendelse af toldforskrifterne, skal han fremlægge alle de oplysningerog dokumenter, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffeafgørelse.
2. Afgørelsen skal træffes og meddeles ansøgeren hurtigst muligt.Når en anmodning om afgørelse fremsættes skriftligt, skal afgørelsen
træffes inden for en frist, som fastsættes i overensstemmelse med de
gældende bestemmelser, regnet fra den dato, hvor toldmyndighedernehar modtaget anmodningen. Den skal meddeles ansøgeren skriftligt.
Denne frist kan dog overskrides, når det ikke er muligt for toldmyndig-
hederne at overholde den. I så fald skal de pågældende myndighederunderrette ansøgeren herom inden udløbet af den ovenfor fastsatte fristog angive årsagerne til fristens overskridelse, samt hvilken ny frist de
skønner nødvendig for at træffe afgørelse.
3. En skriftlig afgørelse skal begrundes af toldmyndighederne, når
den ikke imødekommer en anmodning, eller den har negative følgerfor den person, den er rettet til. Den i artikel 243 hjemlede klageadgangskal angives i afgørelsen.
4. Det kan fastsættes, at bestemmelserne i stk. 3, første punktum,
ligeledes finder anvendelse på andre afgørelser.
Artikel 7
Bortset fra de i artikel 244, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne
afgørelser fuldbyrdes omgående af toldmyndighederne.
Artikel 8
1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, annulleres, hvis
den er truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger,når
— ansøgeren vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de var
urigtige eller ufuldstændige, og
— den ikke kunne være blevet truffet på grundlag af rigtige og fuld-
stændige oplysninger.
2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den annullerede
afgørelse blev truffet.
Artikel 9
1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, tilbagekaldes
eller ændresi andre tilfælde end de i artikel 8 omhandlede, hviseneller flere af betingelserne for, at den blev truffet, ikke var eller ikkelængere er opfyldt.
2. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, kan tilbage-
kaldes, hvis modtageren ikke overholder en forpligtelse, der i givet
fald påhviler ham i kraft af denne afgørelse.
3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren
af afgørelsen.
4. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen får virkning fra
datoen for meddelelsen herom. Toldmyndighederne kan dog undtagel-sesvis og i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det,lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tids-punkt.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 7
▼B
Artikel 10
Artikel 8 og 9 anfægter ikke nationale regler, hvorefter en afgørelse
ikke har virkning, eller mister sin virkning af årsager, som ikke speci-
fikt har med toldforskrifterne at gøre.
Afdeling 3
Oplysninger
Artikel 11
1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger
om anvendelsen af toldforskrifterne.
En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en import-
eller eksporttransaktion, der overvejes konkret.
2. Oplysningerne meddeles ansøgeren vederlagsfrit. Hvis toldmyn-
dighederne herved pådrager sig særlige udgifter, f.eks. til analyser
eller ekspertudtalelser for varerne eller til disses tilbagesendelse til
ansøgeren, kan disse udgifter kræves afholdt af ansøgeren.
Artikel 12
1. Toldmyndighederne meddeler bindende tariferingsoplysninger
eller bindende oprindelsesoplysninger efter skriftlig anmodning og efterregler, der fastsættes efter udvalgsproceduren.
2. Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprind-
elsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne over formodtageren, for så vidt angår henholdsvis tariferingen af en vare ogbestemmelsen af en vares oprindelsesstatus.
Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger
forpligter kun toldmyndighederne for varer, for hvilke toldformalite-
terne opfyldes efter tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne.
Med hensyn til oprindelse anvendes formaliteterne for anvendelse af
artikel 22 og 27.
3. Modtageren skal kunne godtgøre, at der på alle måder er overens-
stemmelse:
— for så vidt angår en tariferingsoplysning: mellem den angivne vare
og den i oplysningen beskrevne vare
— for så vidt angår en oprindelsesoplysning: mellem på en ene side
den pågældende vare og de omstændigheder, der er bestemmendefor opnåelsen af oprindelsesstatus, og på den anden side de varerog de omstændigheder, der er beskrevet i oplysningen.
4. En bindende tariferingsoplysning er gyldig i seks år og en
bindende oprindelsesoplysning i tre år regnet fra meddelelsestids-
punktet. Uanset artikel 8 annulleres de, hvis de bygger på urigtige
eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.
5. Bindende oplysninger ophører med at være gyldige efter følgende
regler:
a) En tariferingsoplysning ophører med at være gyldig, når den:
i) efter vedtagelsen af en forordning ikke er i overensstemmelse
med de således fastsatte retsregler
ii) ikke længere er forenelig med fortolkningen af en af de i artikel
20, stk. 6, omhandlede nomenklaturer:
— på fællesskabsplan ved en ændring af de forklarende
bemærkninger til den kombinerede nomenklatur eller veden dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol,eller
— på internationalt plan ved en tariferingsudtalelse eller ved en
ændring af de forklarende bemærkninger til nomenklaturen idet harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursy-1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
stem, der er vedtaget af Verdenstoldorganisationen, som blev
oprettet i 1952 under navnet »Toldsamarbejdsrådet«
iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9,
forudsat at denne tilbagekaldelse eller ændring meddeles modta-
geren.
Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være
gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde, er datoen for offent-liggørelsen af de nævnte foranstaltninger eller, for så vidt angårinternationale foranstaltninger, datoen for offentliggørelsen af en
meddelelse fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
b) ‘En oprindelsesoplysning ophører med at være gyldig, når den:
i) efter vedtagelsen af en forordning eller af en aftale indgået af
Fællesskabet ikke er i overensstemmelse med de således fast-satte retsregler
ii) ikke længere er forenelig:
— på fællesskabsplan med de forklarende bemærkninger og de
udtalelser, der er vedtaget til fortolkning af bestemmelserne,
eller med en dom afsagt af De Europæiske FællesskabersDomstol
— på internationalt plan med den aftale om oprindelsesregler,
der er udarbejdet af Verdenshandelsorganisationen (WTO),eller med de forklarende bemærkninger eller udtalelser omoprindelse, der er vedtaget til fortolkning af denne aftale
iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9,
forudsat at det på forhånd meddeles modtageren.
Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være
gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde er den dato, derangives ved offentliggørelsen af de ovennævnte foranstaltninger,eller, hvad angår de internationale foranstaltninger, den dato, somer angivet i meddelelsen fra Kommissionen i C-udgaven af De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
6. Modtageren af en bindende oplysning, der i henhold til stk. 5,
►
C2litra a), nr. ii) eller iii), ◄eller litra b), nr. ii) eller iii), ophører
med at være gyldig, kan fortsat anvende den i en periode på seksmåneder efter tidspunktet for denne offentliggørelse eller meddelelse,
når han på grundlag af den bindende oplysning før vedtagelsen af de
pågældende foranstaltninger gennem en bindende og endelig kontrakthar forpligtet sig til køb eller salg af den pågældende vare. Er der taleom produkter, for hvilke der ved opfyldelsen af toldformaliteterne fore-lægges import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester,træder gyldighedsperioden for den pågældende licens eller attest dog i
stedet for perioden på seks måneder.
I de i stk. 5, litra a), nr. i), og litra b), nr. i), nævnte tilfælde kan der i
forordningen eller aftalen fastsættes en frist, inden for hvilken førsteafsnit finder anvendelse.
7. Anvendelse på de i stk. 6 fastsatte betingelser af tariferingen eller
oprindelsesbestemmelsen i den bindende oplysning gælder kun ved:
— fastlæggelse af import- eller eksportafgifter
— beregning af eksportrestitutioner og af alle andre beløb, der ydes
ved indførsel eller udførsel inden for rammerne af en fælles land-brugspolitik
— anvendelse af import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelses-
attester, som fremlægges ved opfyldelse af formaliteterne medhenblik på antagelsen af toldangivelsen vedrørende den pågældendevare, for så vidt disse licenser eller attester er udstedt på grundlagaf ovennævnte oplysning.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 9
▼M1
▼M1
Efter proceduren i artikel 38 i Rådetsforordning 136/66/EØF af 22.
september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedt-stoffer (
1) og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger
vedrørende de fælles markedsordninger kan der endvidere i særlige
tilfælde, hvor der er risiko for forstyrrelse af ordningerne under denfælles landbrugspolitik, træffes afgørelse om fravigelse af stk. 6.
Afdeling 4
Andre bestemmelser
Artikel 13
Toldmyndighederne kan på de efter gældende bestemmelser fastsatte
betingelser træffe alle de kontrolforanstaltninger, de skønner nødven-
dige for at anvende toldforskrifterne korrekt.
Artikel 14
Enhver person, som direkte eller indirekte er berørt af transaktioner,
der udføres som led i varehandelen, skal, uanset hvilken metode deranvendes, med henblik på anvendelse af toldforskrifterne og på told-myndighedernes begæring inden for de af disse fastsatte frister indgive
alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt assistance.
Artikel 15
Enhver oplysning af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er
omfattet af tavshedspligt, og toldmyndighederne må ikke videregiveoplysningen uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller denmyndighed, der har meddelt den; videregivelse af oplysninger er tilladt,for så vidt toldmyndighederne måtte være forpligtet eller bemyndiget
hertil ifølge gældende bestemmelser, herunder navnlig bestemmelser
vedrørende databeskyttelse, eller i forbindelse med en retssag.
Artikel 16
Alle berørte personer skal, uanset hvilken metode der anvendes, med
henblik på toldkontrollen opbevare de dokumenter, der er omhandlet iartikel 14, i den periode, der er fastsat i gældende bestemmelser, og i
mindst tre kalenderår. Denne frist gælder fra udgangen af det år, hvor
a) angivelserne om overgang til fri omsætning eller om udførsel er
blevet antaget, for så vidt angår andre varer overgået til fri omsæt-
ning end dem, der er omhandlet i litra b), eller varer, der er angivet
til udførsel
b) varer, der er overgået til fri omsætning til nedsat eller nul-importaf-
gift på grund af deres anvendelse til særlige formål, ophører med atvære undergivet toldtilsyn
c) toldproceduren afsluttes for varer, som er henført under en anden
toldprocedure
d) varer, der er indført i frizone eller frilager, forlader den pågældende
virksomhed.
Hvistoldmyndighederne foretager kontrol vedrørende en tolds kyld, og
det viser sig nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, opbevares
dokumenterne ud over den i stk. 1 fastsatte frist så længe, at korrekti-
onen kan foretages og kontrolleres, jf. dog artikel 221, stk. 3, andetpunktum.
Artikel 17
Når der fastsættes tidsfrister, datoer eller terminer i toldforskrifterne
med henblik på disses anvendelse, kan en sådan frist kun forlænges,1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 10
(1) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66, specialudgave 1965-1966, s. 193.
Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT nr. L
349 af 31. 12. 1994, s. 105).▼B
▼B
og en dato eller termin kan udskydes, hvor det udtrykkeligt er fastsat i
de pågældende forskrifter.
Artikel 18
1. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes ved
bestemmelse af varers tarifering og fastlæggelse af importafgifter, fast-sættes en gang om måneden. De kurser, der anvendes ved denneomregning, er dem, der offentliggøresi De Europæiske Fællesskabers
Tidende den næstsidste arbejsdag i måneden. Disse kurser anvendes i
hele den følgende måned.
Hvis en kurs, der anvendes ved månedens begyndelse, afviger mere en
5 % fra den kurs, der offentliggøres den næstsidste arbejdsdag indenden 15. i samme måned, anvendes sidstnævnte kurs fra den 15. ogindtil den pågældende månedsudgang.
2. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes som led
i toldforskrifterne i andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1,
fastsættes en gang om året. De kurser, der anvendes ved denne omreg-
ning, er dem, der offentliggøresi De Europæiske Fællesskabers
Tidende den første arbejdsdag i oktober, med virkning fra den 1. januar
det følgende år. Hvisdenne kursikke foreligger for en given valuta,anvendes som omregningskurs for den pågældende valuta kursen påden dag, for hvilken der senest er offentliggjort en kurs i De Europæ-
iske Fællesskabers Tidende .
3. Toldmyndighederne kan — opad eller nedad — afrunde det
beløb, der fremkommer ved omregning til deresnationale valuta af etbeløb fastsat i ecu, når det anvendes til andre formål end bestemmelseaf varers tarifering eller fastlæggelse af import- eller eksportafgifter.
Beløbet må efter afrunding højst afvige fra det oprindelige beløb med
5% .
Toldmyndighederne kan opretholde en uændret modværdi i national
valuta af et beløb fastsat i ecu, hvis omregning af dette beløb ved denårlige tilpasning i henhold til stk. 2, inden ovennævnte afrunding fore-tages, fører til en ændring af den i national valuta udtrykte modværdipå mindre en 5 % eller til en lavere modværdi.
Artikel 19
Det fastsættes efter udvalgsproceduren, i hvilke tilfælde og på hvilke
betingelser der kan gives tilladelse til at forenkle anvendelsen af told-forskrifterne.
AFSNIT II
ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER
EKSPORTAFGIFTERNE SAMT DE ANDRE FORANSTALT-
NINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN,
FINDER ANVENDELSE
KAPITEL 1
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS TOLDTARIF OG TARIFERING
AF VARER
Artikel 20
1. Hvis der opstår toldskyld, er grundlaget for de efter lovgivningen
skyldige afgifter De Europæiske Fællesskabers Toldtarif.
2. De andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabs-
bestemmelser som led i varehandelen, finder i givet fald anvendelse ihenhold til varernestarifering i tariffen.
3. De Europæiske Fællesskabers Toldtarif består af:
a) Den Kombinerede Nomenklatur1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 11
▼M1
▼B
▼B
b) enhver anden nomenklatur, hvori Den Kombinerede Nomenklatur
indgår helt eller delviseller med tilføjels e af yderligere underopde-linger, og som er opstillet i henhold til særlige
fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af toldmæssige
foranstaltninger i forbindelse med varehandelen
c) de satser og andre opkrævningselementer, der normalt finder anven-
delse for varer, der er omfattet af Den Kombinerede Nomenklatur,for så vidt angår:
— told, og
—►
M1 ◄afgifter ved indførsel, der fastsættes som
led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der
anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af
landbrugsprodukter
d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som
Fællesskabet har indgået med tredjelande eller grupper af lande, oghvorved der indrømmespræferencetoldbehandling
e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fælles-
skabet til fordel for visse lande, landegrupper eller områder
f) de autonome suspensionsforanstaltninger, hvorved der fastsættes
nedsættelse af eller fritagelse for importafgifter gældende for vissevarer
g) de andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved andre
fællesskabsforskrifter.
4. Med forbehold af reglerne om enhedstoldsatser, finder de i stk. 3,
litra d), e) og f), omhandlede foranstaltninger på klarererens anmodninganvendelse i stedet for de i litra c) omhandlede, når de pågældende
varer opfylder de for førstnævnte foranstaltninger fastsatte betingelser.
Anmodningen kan indgives efterfølgende, så længe betingelserne herforer opfyldt.
5. Er anvendelsen af de i stk. 3, litra d), e) og f), omhandlede foran-
staltninger begrænset til kun at omfatte et vist importvolumen, ophører
den:
a) for så vidt angår toldkontingenter, når begrænsningen for importvo-
lumen er nået
b) for så vidt angår toldlofter, når Kommissionen udsteder en forord-
ning herom.
6. Tarifering af en vare består i, at det efter de gældende regler
fastslås:
a) hvilken underposition i Den Kombinerede Nomenklatur eller i en
anden af de i stk. 3, litra b), omhandlede nomenklaturer
b) hvilken underposition i enhver anden nomenklatur, der gengiver
Den Kombinerede Nomenklatur helt eller delvis, eventuelt medyderligere underopdelinger, og som er fastsat ved særlige fælles-skabsbestemmelser med henblik på anvendelse af andre
foranstaltninger end toldmæssige foranstaltninger som led i varehan-
delen
den pågældende vare henhører under.
Artikel 21
1. De toldlempelser, som visse varer kan være omfattet af på grund
af deres art eller deres særlige anvendelsesformål, er undergivet betin-gelser, der fastsættes efter udvalgsproceduren. Hvis der kræves
bevilling, finder artikel 86 og 87 anvendelse.
2. I stk. 1 forstås ved »toldlempelser« enhver nedsættelse eller
suspension — også som led i et toldkontingent — af importafgiftensom defineret i artikel 4, nr. 10.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 12
▼B
KAPITEL 2
VARERS OPRINDELSE
Afdeling 1
Varers ikke-præferenceoprindelse
Artikel 22
I artikel 23 til 26 defineresvarersikke-præferenceoprindels e med
henblik på
a) anvendelse af De Europæiske Fællesskabers Toldtarif med undta-
gelse af de i artikel 20, stk. 3, litra d) og e), nævnte foranstaltninger
b) anvendelse af de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i
de særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen
c) udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikater.
Artikel 23
1. Varer anses for at have oprindelse i et bestemt land, når de fuldt
ud er fremstillet i dette land.
2. Ved varer, der fuldt ud er fremstillet i et land, forstås:
a) mineralske produkter, der er udvundet i landet
b) vegetabilske produkter, der er høstet i landet
c) levende dyr, der er født og opdrættet i landet
d) produkter, der hidrører fra levende dyr, der opdrættesi landet
e) produkter, der hidrører fra jagt og fiskeri i landet
f) produkter, der hidrører fra havfiskeri uden for et lands søterritorium
fra skibe, som er registreret i landet eller anmeldt til landets skibs-
register og fører landets flag, samt andre produkter, der optages frahavet på samme betingelser
g) varer, der fremstilles om bord på fabriksskibe af de i litra f) nævnte
produkter, som har oprindelse i dette land, såfremt fabriksskibene er
registreret i landet eller anmeldt til landets skibsregister og førerlandetsflag
h) produkter, der udvindesaf havbunden eller havundergrunden uden
for søterritoriet, hvis det pågældende land har eneret på udnyttelse
af denne havbund eller havundergrund
i) affald og skrot, der fremkommer ved fremstillingsprocesser, samt
varer ude af brug, når de er indsamlet i landet og kun kan anvendestil genindvinding af råmaterialer
j) varer, der i landet udelukkende er fremstillet af de under litra a) til
i) nævnte varer eller af deres biprodukter på ethvert fremstillings-trin.
3. Ved anvendelse af stk. 2 omfatter begrebet »land« og »område«
også det pågældende lands søterritorium.
Artikel 24
En vare, ved hvisfrems tilling to eller flere lande har deltaget, har op-
rindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk
berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne
er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling afet nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen.
Artikel 25
Forarbejdning eller bearbejdning, hvorom det fastlås, eller hvorom
konstaterede kendsgerninger berettiger til en formodning om, at denudelukkende har haft til formål at omgå bestemmelser, der i Fælles-skabet anvendes for varer fra bestemte lande, kan på ingen mådemedføre, at de således frembragte varer i medfør af artikel 24, anses1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 13
▼B
for at have oprindelse i det land, hvor forarbejdningen eller bearbejd-
ningen er foretaget.
Artikel 26
1. Det kan i toldforskrifterne eller andre særlige fællesskabsforsk-
rifter fastsættes, at der skal forelægges bevis for varernes oprindelse iform af et dokument.
2. Selv om et sådant dokument forelægges, kan toldmyndighederne,
når der foreligger alvorlig tvivl, kræve yderligere dokumentation fore-lagt for at sikre, at oprindelsen er i overensstemmelse med de regler,der er fastsat i toldforskrifterne herom.
Afdeling 2
Varers præferenceoprindelse
Artikel 27
De betingelser, som gælder, for at varer kan opnå oprindelsesstatus og
dermed være omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra d) eller e),omhandlede foranstaltninger, fastsættes i præferenceoprindelsesreg-lerne.
Disse regler fastsættes
a) for varer, der er omhandlet i de i artikel 20, stk. 3, litra d), nævnte
aftaler, i de pågældende aftaler
b) for varer, der er omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra e), omhand-
lede præferencetoldforanstaltninger, efter udvalgsproceduren.
KAPITEL 3
VARERS TOLDVÆRDI
Artikel 28
Dette kapitel indeholder bestemmelserne for toldværdiansættelse med
henblik på anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers Toldtarifsamt de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i særlige
fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen.
Artikel 29
1. Toldværdien af indførte varer er transaktionsværdien, dvs. den
pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg tiludførsel til Fællesskabets toldområde, i givet fald justeret i henhold tilartikel 32 og 33, når:
a) der ikke er fastsat begrænsninger med hensyn til køberens rådighed
over eller anvendelse af varerne ud over sådanne begrænsninger,som:
— er pålagt eller krævet ifølge lovgivningen eller af de offentlige
myndigheder i Fællesskabet
— begrænser det geografiske område, hvor varerne kan videre-
sælges, eller
— ikke i væsentlig grad påvirker varernes værdi
b) salget eller prisen ikke er betinget af vilkår eller ydelser, hvis værdi
ikke kan bestemmes med hensyn til de varer, som skal værdian-sættes
c) ingen del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller
anvendelse af varerne fra købernes side direkte eller indirekte
tilfalder sælgeren, medmindre der kan foretages en passende juste-ring efter artikel 32, og
d) køberen og sælgeren ikke er indbyrdes afhængige, eller, hvis dette
er tilfældet, når transaktionsværdien kan antages som værdigrundlagi henhold til stk. 2.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 14
▼B
2. a) Ved afgørelsen af, om transaktionsværdien kan antages ved
anvendelse af stk. 1, er det forhold, at køberen og sælgeren erindbyrdes afhængige, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til at
betragte transaktionsværdien som uantagelig. Om nødvendigt må
de særlige omstændigheder ved salget undersøges, og transakti-onsværdien godkendes, hvis dette afhængighedsforhold ikke harpåvirket prisen. Hvor toldmyndighederne ud fra de oplysninger,der er meddelt af klarereren, eller som stammer fra andre kilder,
har anledning til at formode, at afhængighedsforholdet har
påvirket prisen, gøres klarereren opmærksom herpå, og der givesdenne rimelig mulighed for at svare. Hvis klarereren fremsætteranmodning herom, gives toldmyndighedernes begrundelser skrift-ligt.
b) Ved salg mellem indbyrdes afhængige personer godkendes trans-
aktionsværdien, og varerne værdiansættes i henhold til stk. 1, nårklarereren kan påvise, at værdien ligger meget nær en af de i detfølgende nævnte værdier på samme eller omtrent samme tids-
punkt:
i) transaktionsværdien ved salg mellem køber og sælger, som
ikke i noget særligt tilfælde er indbyrdes afhængige, af tilsva-rende eller lignende varer ved udførsel til Fællesskabet
ii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat
efter artikel 30, stk. 2, litra c)
iii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat
efter artikel 30, stk. 2, litra d).
Ved anvendelse af ovennævnte kriterier tages der tilbørligt
hensyn til forskelle, som beror på de forskellige handelsled, vare-mængder, de i artikel 32 nævnte elementer og omkostninger, som
afholdes af sælgeren ved salg, hvor køberen og sælgeren ikke er
indbyrdes afhængige, og som sælgeren ikke afholder ved salg,hvor køberen og sælgeren er indbyrdes afhængige.
c) De under litra b) anførte kriterier skal anvendes på klarerens
initiativ og kun for at foretage en sammenligning. Alternative
transaktionsværdier kan ikke fastsættes i henhold til litra b).
3. a) Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde beta-
ling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller yde til fordelfor denne, for de indførte varer, og som omfatter alle de beta-linger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse for
salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen
til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser. Beta-ling skal ikke nødvendigvis ske i kontanter. Den kan finde stedved akkreditiver eller omsætningspapirer og kan foretages direkteeller indirekte.
b) De aktiviteter, herunder markedsføring, køberen udfører for egen
regning bortset fra sådanne, for hvilke der sker justering ihenhold til artikel 32, betragtesikke s om indirekte betaling tilsælgeren, selv om det kan anses, at sælgeren drager nytte af
dem, eller at de er blevet udført med hansgodkendels e, og om-
kostningerne ved disse aktiviteter lægges ikke til den pris, derfaktisk er betalt eller skal betales ved de indførte varers toldvær-diansættelse.
Artikel 30
1. Når toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til artikel 29,
gennemgåss tk. 2, litra a), litra b), litra c) og litra d) i nævnte række-
følge, indtil der findes et litra, hvorefter toldværdien kan fastsættes,
dog således at litra c) og litra d) på klarererens anmodning kan kommetil anvendelse i omvendt rækkefølge; kun hvor toldværdien ikke kanfastsættes i henhold til et givet litra, kan bestemmelserne i det umiddel-bart efterfølgende litra anvendes i den i dette stykke fastlagterækkefølge.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 15
▼B
2. Ved anvendelse af denne artikel fastsættes toldværdien ved
anvendelse af:
a) transaktionsværdien af tilsvarende varer, som sælges til udførsel til
Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunktsom de varer, der skal værdiansættes
b) transaktionsværdien af lignende varer, som sælges til udførsel til
Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunktsom de varer, der skal værdiansættes
c) en værdi baseret på enhedsprisen ved salg i Fællesskabet af den
største samlede mængde af de indførte varer eller tilsvarende eller
lignende indførte varer til personer, der ikke er afhængige af
sælgerne
d) en beregnet værdi, der udgør summen af:
— prisen for eller værdien af materialer og fabrikation eller andre
arbejdsprocesser ved fremstilling af de indførte varer
— et beløb for avancer og generalomkostninger svarende til, hvad
der almindeligvis indgår i salg af varer af samme art ellerbeskaffenhed som de varer, der skal værdiansættes, og somfremstilles af producenter i udførselslandet til udførsel til Fælles-
skabet
— prisen for eller værdien af de i artikel 32, stk. 1, litra e),
omhandlede elementer.
3. Yderligere betingelser og gennemførelsesbestemmelser til stk. 2
fastsættes efter udvalgsproceduren.
Artikel 31
1. Hvis toldværdien af varerne ikke kan fastsættes i henhold til
artikel 29 eller 30, fastsættes den på grundlag af de foreliggende datai Fællesskabet og ifølge rimelige fremgangsmåder, der er foreneligemed grundprincipperne og de almindelige bestemmelser:
— i aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overens-
komst om told og udenrigshandel ►
M1fra 1994 ◄
— i artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigs-
handel►M1fra 1994 ◄
— og bestemmelserne i dette kapitel.
2. Ved anvendelse af stk. 1 kan toldværdien ikke fastsættes på
grundlag af:
a) salgsprisen i Fællesskabet for varer, der er fremstillet i Fællesskabet
b) et system, hvorefter den højeste af to mulige værdier anvendes ved
toldværdiansættelsen
c) vareprisen på udførselslandets hjemmemarked
d) andre produktionsomkostninger end de beregnede værdier, der er
fastsat for tilsvarende eller lignende varer i henhold til artikel 30,stk. 2, litra d)
e) priser ved udførsel til et land, der ikke er omfattet af Fællesskabets
toldområde
f) minimumstoldværdier, eller
g) vilkårlige eller fiktive værdier.
Artikel 32
1. Ved fastsættelse af toldværdi i henhold til artikel 29 lægges til
den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer:
a) følgende elementer, i den udstrækning de afholdes af køberen, men
ikke er indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betalesfor varerne:
i) provision og mæglerhonorar, dog ikke indkøbsprovision
ii) prisen for beholdere, som ved toldbehandling betragtes som
udgørende en del af selve varen1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 16
▼B
iii) prisen for emballage omfattende såvel arbejdsløn som materialer
b) den forholdsmæssigt udregnede værdi af de herunder nævnte varer
og tjenesteydelser, når de leveres direkte eller indirekte af køberenuden beregning eller til nedsat pris til brug ved fremstilling og salgtil udførsel af de indførte varer, for så vidt denne værdi ikke er
indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales
i) materialer, komponenter, dele og lignende elementer, som
indgår i de indførte varer
ii) værktøj, matricer, forme og lignende genstande, der anvendes
ved fremstilling af de indførte varer
iii) materialer, der forbrugesved frems tillingen af de indførte varer
iv) ingeniørarbejde eller udviklingsarbejde, kunst- og designarbejde,
tegninger og skitser, som udføres andetsteds end i Fællesskabet,og som er nødvendige for fremstillingen af de indførte varer
c) royalties og licensafgifter vedrørende varer, der skal værdiansættes,
som køberen er forpligtet til at betale direkte eller indirekte sombetingelse for salg af de varer, der skal værdiansættes, for så vidt
sådanne royalties og licensafgifter ikke er indbefattet i den pris,
der faktisk er betalt eller skal betales
d) værdien af enhver del af provenuet ved senere videresalg, overdra-
gelse eller anvendelse af de indførte varer, som direkte eller
indirekte tilfalder sælgeren
e) i) transport- og forsikringsomkostninger for de indførte varer, og
ii) omkostninger ved lastning og håndtering i forbindelse med trans-
porten af de indførte varer
indtil varernes indførselssted i Fællesskabets toldområde.
2. Ethvert element, som i henhold til denne artikel lægges til den
pris, der faktisk er betalt eller skal betales, baseres udelukkende på
objektive og målelige oplysninger.
3. Ved fastsættelse af toldværdien må der intet lægges til den pris,
der faktisk er betalt eller skal betales, hvis det ikke er hjemlet i denneartikel.
4. I dette kapitel forstås ved »indkøbsprovision« beløb, som en
importør betaler sin agent for en tjenesteydelse, som har bestået i, atdenne har repræsenteret ham ved indkøb af de varer, der skal værdian-sættes.
5. Uanset stk. 1, litra c),
a) lægges omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de
indførte varer i Fællesskabet ikke til den pris, der faktisk er betalteller skal betales for de indførte varer, ved fastsættelsen af toldvær-dien, og
b) læggesbetalinger, der foretagesaf køberen til gengæld for retten til
at forhandle eller videresælge de indførte varer, ikke til den pris, derfaktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer, hvis disse
betalinger ikke er en betingelse for salg til udførsel af de til Fælles-
skabet indførte varer.
Artikel 33
Toldværdien omfatter ikke følgende elementer, hvis de er særskilt
angivet i forhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for
de indførte varer:
a) transportomkostninger for varerne efter ankomsten til indførsels-
stedet i Fællesskabets toldområde
b) omkostninger vedrørende bygnings-, installations- eller monterings-
arbejder, vedligeholdelse eller teknisk bistand, som er udført efterindførslen, for så vidt angår indførte varer, såsom industrianlæg,-maskiner eller -materiel
c) renter i henhold til en af køberen indgået finansieringsordning, som
vedrører købet af indførte varer, uanset om finansieringen tilveje-bringes af sælgeren, et pengeinstitut eller en anden person, forudsat1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 17
▼B
at finansieringsordningen er indgået skriftligt, og at køberen på
forlangende kan påvise, at:
— sådanne varer faktisk sælges til den pris, der angives som den
pris, der faktisk er betalt eller skal betales, og
— den angivne rentesats ikke overstiger det normale niveau for
sådanne transaktioner i det land og på det tidspunkt, hvor finan-sieringen tilvejebringes
d) omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de indførte
varer i Fællesskabet
e) indkøbsprovision
f) importafgifter og andre afgifter, som skal betales i Fællesskabet i
forbindelse med indførsel eller salg af varerne.
Artikel 34
Der kan udfærdiges særlige regler efter udvalgsproceduren med henblik
på toldværdiansættelse af databærere til brug i databehandlingsudstyrog indeholdende data eller instruktioner.
Artikel 35
Hvis der ved toldværdiansættelse af en vare indgår elementer, der er
angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor ansættelsenfinder sted, anvendes den kurs, der er behørigt offentliggjort af de påområdet kompetente myndigheder.
Kursen skal så fyldestgørende som muligt afspejle den ved handelsfor-
hold gængse kurs for den pågældende valuta, udtrykt i den pågældendemedlemsstats valuta, og anvendes i en periode, som fastsættes efterudvalgsproceduren.
Hvis en sådan kurs ikke forefindes, fastsættes den vekselkurs, der skal
anvendes, efter udvalgsproceduren.
Artikel 36
1. Dette kapitel berører ikke de særlige bestemmelser, der gælder
ved toldværdiansættelse af varer, som overgår til fri omsætning efterat være angivet til en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Uanset artikel 29, 30 og 31 kan toldværdifastsættelsen for letfor-
dærvelige varer, der sædvanligvis leveres i kommission, efteranmodning fra klarereren foretages efter forenklede regler, som fast-lægges for hele Fællesskabet efter udvalgsproceduren.
AFSNIT III
BESTEMMELSER, DER GÆLDER FOR VARER, SOM FØRES
IND I FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE, INDTIL DE ER
ANGIVET TIL DERES TOLDMÆSSIGE BESTEMMELSE
ELLER ANVENDELSE
KAPITEL 1
INDFØRSEL AF VARER I FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE
Artikel 37
1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er straks ved
indførslen undergivet toldtilsyn. De kan underkastes kontrol fra told-myndighedernes side efter gældende bestemmelser.
2. De forbliver under tilsyn så længe det er nødvendigt for at fastslå
deres toldmæssige status, og for ikke-fællesskabsvarers vedkommendeog med forbehold af artikel 82, stk. 1, indtil de enten skifter told-mæssig status eller indføres i frizone eller frilager eller genudføreseller tilintetgøresefter artikel 182.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 18
▼M3
▼B
▼B
Artikel 38
1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, skal omgående af
den person, der foretager denne indførsel, og i givet fald, ad den af
toldmyndighederne anviste vej og på den af disse myndigheder anvistemåde befordres:
a) til det af toldmyndighederne anviste toldsted eller til et andet af
disse myndigheder anvist eller godkendt sted
b) til en frizone, hvis indførslen af varerne i denne frizone finder sted
direkte:
— ad sø- eller luftvejen, eller
— over land og ikke over nogen anden del af Fællesskabets told-
område, når det drejer sig om en frizone, der støder op tillandgrænsen (SIC! landegrænsen) mellem en medlemsstat og ettredjeland.
2. Enhver person, som overtager transporten af varerne, efter at de
er blevet ført ind i Fællesskabets toldområde bl.a. efter omladning,hæfter for opfyldelsen af den i stk. 1 omhandlede forpligtelse.
3. Med varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, sidestilles
varer, som, selv om de endnu befinder sig uden for dette toldområde,
kan underkastes kontrol af en medlemsstats toldmyndigheder i medføraf gældende bestemmelser, især som følge af en overenskomst mellemdenne medlemsstat og et tredjeland.
4. Stk. 1, litra a), er ikke til hinder for anvendelse af gældende
bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende turist-, grænse- eller post-
trafikken eller vedrørende trafik uden nævneværdig økonomiskbetydning, når toldtilsynet og mulighederne for toldkontrol ikkeindskrænkes herved.
5. Stk. 1 til 4 og artikel 39 til 53 finder ikke anvendelse på varer,
som midlertidigt har forladt Fællesskabets toldområde under forsen-
delse mellem to steder i Fællesskabet ad sø- eller luftvejen, såfremt
transporten er foregået direkte med fly eller skib i fast rutefart udenophold uden for Fællesskabets toldområde.
Denne bestemmelse gælder ikke for varer, som lastes i havne eller luft-
havne i tredjelande eller i frihavne.
6. Stk. 1 finder ikke anvendelse på varer, der befinder sig om bord
på skibe eller luftfartøjer, som passerer gennem medlemsstaternessøterritorium eller luftrum, når de ikke som bestemmelsessted har enhavn eller lufthavn i disse medlemsstater.
Artikel 39
1. Kan den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse ikke opfyldes
som følge af hændelige omstændigheder eller force majeure, skal denperson, som forpligtelsen påhviler, eller enhver anden person, deroptræder i hanss ted, omgående underrette toldmyndighederne om detteforhold. Er varerne ikke blevet fuldstændig tilintetgjort som følge af
disse hændelige omstændigheder eller dette tilfælde af force majeure,
skal toldmyndighederne endvidere underrettes om det nøjagtige sted,hvor varerne befinder sig.
2. Er et skib eller luftfartøj som omhandlet i artikel 38, stk. 6, som
følge af hændelige omstændigheder eller force majeure nødt til at
anløbe en havn eller forblive midlertidigt i Fællesskabets toldområde
uden at kunne opfylde den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse,underretter den person, der har ført det pågældende skib eller luftfartøjind i det pågældende toldområde, eller enhver anden person, deroptræder i hanss ted, omgående toldmyndighederne om dette forhold.
3. Toldmyndighederne bestemmer, hvilke forholdsregler der skal
træffes, for at der kan føres toldtilsyn med de varer, der er omhandleti stk. 1, samt de varer, der befinder sig om bord på et skib eller et luft-fartøj som omhandlet i stk. 2, for at det i givet fald kan sikres, atvarerne senere befordres til et toldsted eller ethvert andet af toldmyn-dighederne anvist eller godkendt sted.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 19
▼B
KAPITEL 2
FREMBYDELSE AF VARER FOR TOLDVÆSENET
Artikel 40
Varer, som efter artikel 38, stk. 1, litra a), ankommer til toldstedet eller
til ethvert andet af toldmyndighederne anvist eller godkendt sted, frem-bydes for toldvæsenet af den person, der har ført varerne ind iFællesskabets toldområde, eller i givet fald af den person, som over-tager transporten af varerne, efter at de er blevet indført.
Artikel 41
Artikel 40 er ikke til hinder for anvendelse af særlige bestemmelser for
varer, der
a) medføresaf rejs ende
b) henføresunder en toldprocedure uden at blive frembudt for toldvæ-
senet.
Artikel 42
Når varerne er blevet frembudt for toldvæsenet, kan der med toldmyn-
dighedernes tilladelse foretages besigtigelse eller udtages stikprøvermed henblik på at få disse varer angivet til en toldmæssig bestemmelseeller anvendelse.
KAPITEL 3
SUMMARISK ANGIVELSE OG LOSNING AF VARER, DER ER FREM-
BUDT FOR TOLDVÆSENET
Artikel 43
Varer, som frembydes for toldvæsenet efter artikel 40, skal gøres til
genstand for en summarisk angivelse, jf. dog artikel 45.
Den summariske angivelse skal indgives, så snart varerne er frembudt.
Toldmyndighederne kan dog sætte en frist for indgivelsen, der udløber
senest den første arbejdsdag efter den dag, hvor varerne er blevet frem-budt for toldvæsenet.
Artikel 44
1. Den summariske angivelse skal udfærdiges på en formular, der er
i overensstemmelse med den model, toldmyndighederne fastlægger.Toldmyndighederne kan dog godtage, at der som summarisk angivelsebenyttes ethvert handelsdokument eller administrativt dokument, somindeholder de nødvendige oplysninger til identifikation af varerne.
2. Den summariske angivelse skal indgives
a) enten af den person, som har ført varerne ind i Fællesskabets told-
område, eller i givet fald af den person, som overtager transporten
af varerne, efter at disse er blevet indført
b) eller af den person, i hvis navn de i litra a) omhandlede personer har
handlet.
Artikel 45
Med forbehold af gældende bestemmelser vedrørende varer, der
medføres af rejsende eller forsendes som brev- og pakkepost, kan told-
myndighederne undlade at kræve indgivelse af en summarisk angivelse,for så vidt toldtilsynet med varerne ikke derved indskrænkes, nårvarerne inden udløbet af den i artikel 43 fastsatte frist underkastesformaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelseeller anvendelse.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 20
▼B
Artikel 46
1. Varerne kan kun med toldmyndighedernes tilladelse losses eller
omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, og kun påsteder anvist eller godkendt af disse myndigheder.
En sådan tilladelse er imidlertid ikke nødvendig, når en overhængende
fare kræver, at alle varerne eller en del af dem losses. Toldmyndighe-
derne underrettesi s å fald omgående herom.
2. Toldmyndighederne kan med henblik på kontrol af såvel varerne
som det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, til enhver tid kræve,
at varerne losses og pakkes ud.
Artikel 47
Varerne må ikke uden toldmyndighedernestilladels e fjernesfra det
sted, hvor de oprindelig var anbragt.
KAPITEL 4
FORPLIGTELSE TIL AT ANGIVE DE FOR TOLDVÆSENET FREM-
BUDTE VARER TIL EN TOLDMÆSSIG BESTEMMELSE ELLER
ANVENDELSE
Artikel 48
Ikke-fællesskabsvarer, der er frembudt for toldvæsenet, skal angives til
en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, der er tilladt forsådanne ikke-fællesskabsvarer.
Artikel 49
1. Varer, der er omfattet af en summarisk angivelse, skal underka-
stes formaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig
bestemmelse eller anvendelse inden for følgende frister:
a) 45 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt
angår varer, der forsendes ad søvejen
b) 20 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt
angår varer, der forsendes ad anden vej end søvejen.
2. Når omstændighederne berettiger dertil, kan toldmyndighederne
fastsætte en kortere frist eller forlænge de i stk. 1 omhandlede frister.Forlængelsen må imidlertid ikke overstige det reelle behov under depågældende omstændigheder.
KAPITEL 5
MIDLERTIDIG OPBEVARING AF VARER
Artikel 50
Varer, der har været frembudt for toldvæsenet, og som afventer angi-
velse til toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, har efterfrembydelsen status som varer under midlertidig opbevaring. Sådannevarer benævnesi det følgende »varer under midlertidig opbevaring«.
Artikel 51
1. Varer under midlertidig opbevaring må kun befinde sig på steder,
der er godkendt af toldmyndighederne, og på betingelser, som dissefastsætter.
2. Toldmyndighederne kan kræve, at ihændehaveren af varerne
stiller sikkerhed for betaling af toldskyld, der måtte opstå i henhold tilartikel 203 eller 204.
Artikel 52
Varer under midlertidig opbevaring må kun underkastes behandlinger,
der tjener til varernes bevarelse i uændret stand, uden at præsentati-onsmåden eller de tekniske egenskaber ændres, jf. dog artikel 42.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 21
▼B
Artikel 53
1. Toldmyndighederne træffer straks alle nødvendige foranstalt-
ninger, herunder salg, for at få afklaret situationen vedrørende varer,
for hvilke der ikke inden for de i artikel 49 fastsatte frister er blevetpåbegyndt toldbehandling med henblik på deresangivels e til en told-mæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Toldmyndighederne kan for ihændehaverensregning og ris iko
lade de pågældende varer flytte til et særligt sted under deres tilsyn,
indtil situationen er afklaret.
KAPITEL 6
BESTEMMELSER VEDRØRENDE IKKE-FÆLLESSKABSVARER, DER
HAR VÆRET FORSENDT UNDER EN FORSENDELSESPROCEDURE
Artikel 54
Artikel 38, bortset fra stk. 1, litra a), samt artikel 39 til 53 finder ikke
anvendelse på varer, som ved deres indførsel i Fællesskabets told-
område allerede er henført under en forsendelsesprocedure.
Artikel 55
Så snart ikke-fællesskabsvarer, der har været forsendt under en forsen-
delsesprocedure, ankommer til bestemmelsesstedet i Fællesskabetstoldområde og er blevet frembudt for toldvæsenet efter de gældende
forskrifter for forsendelse, finder artikel ►
M142◄til 53 anven-
delse.
KAPITEL 7
ANDRE BESTEMMELSER
Artikel 56
Når omstændighederne kræver det, kan toldmyndighederne lade de for
toldvæsenet frembudte varer tilintetgøre. Toldmyndighederne under-retter varernesihændehaver herom. Udgifterne i forbindels e medtilintetgørelsen påhviler ihændehaveren.
Artikel 57
Konstaterer toldmyndighederne, at varer er indført i Fællesskabets told-
område på ikke forskriftsmæssig vis, eller at de ikke er blevetundergivet toldtilsyn, træffer de alle nødvendige foranstaltninger, her-under salg af varerne, for at afklare situationen vedrørende disse varer.
AFSNIT IV
TOLDMÆSSIG BESTEMMELSE ELLER ANVENDELSE
KAPITEL 1
GENERELT
Artikel 58
1. Medmindre andet er fastsat, kan varer, uden hensyn til deres art,
mængde, oprindelse, afsendelsesland eller bestemmelsessted, på ethvilket som helst tidspunkt på de fastsatte betingelser angives til enhvertoldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for sådanne forbud eller
restriktioner, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed,den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menne-skers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse afnationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, ellerbeskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 22
▼B
KAPITEL 2
TOLDPROCEDURER
Afdeling 1
Henførsel af varer under en toldprocedure
Artikel 59
1. For alle varer, som skal henføres under en toldprocedure, skal der
indgivesen angivels e til den pågældende toldprocedure.
2. Fællesskabsvarer, som angives til udførsel, passiv forædling,
forsendelse eller oplæggelse på toldoplag, er undergivet toldtilsyn fraantagelsen af toldangivelsen og indtil det tidspunkt, hvor de forladerFællesskabets toldområde eller tilintetgøres, eller indtil toldangivelsen
erklæresugyldig.
Artikel 60
Hvis der i toldforskrifterne ikke er regler derom, fastlægger medlems-
staterne, hvilken kompetence de forskellige toldsteder på deres områdehar, i givet fald under hensyntagen til varernes art eller den toldpro-
cedure, hvorunder de skal henføres.
Artikel 61
Toldangivelsen foretages
a) skriftligt
b) på edb, når dette er tilladt i medfør af bestemmelser fastsat efter
udvalgsproceduren eller tilladt af toldmyndighederne, eller
c) mundtligt, eller ved at ihændehaveren af de nævnte varer i kraft af
enhver anden handling udtrykker vilje om at henføre dem under entoldprocedure, hvis dette er tilladt i henhold til bestemmelser fast-lagt efter udvalgsproceduren.
A.Skriftlig angivelse
I. Normal fremgangsmåde
Artikel 62
1. Skriftlig angivelse foretages på en formular, der er i overensstem-
melse med den med henblik herpå fastlagte officielle model.
Angivelsen skal være underskrevet og indeholde alle de oplysninger,der er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder forden toldprocedure, som varerne angives til.
2. Med angivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødven-
dige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den
toldprocedure, som varerne angives til.
Artikel 63
Angivelser, der opfylder betingelserne i artikel 62, antages straks af
toldmyndighederne, hvisde varer, angivels erne vedrører, frembydesfor toldvæsenet.
Artikel 64
1. Med forbehold af artikel 5 kan toldangivelsen foretages af enhver
person, som for det kompetente toldvæsen kan frembyde — eller ladefrembyde — den pågældende vare samt fremlægge — eller lade frem-lægge — alle dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen afbestemmelserne vedrørende den toldprocedure, som varen angives til.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 23
▼B
2. Dog gælder følgende:
a) hvis antagelsen af en toldangivelse medfører særlige forpligtelser for
en bestemt person, skal angivelsen foretages af denne person eller
for dennesregning
b) klarereren skal være etableret i Fællesskabet.
Betingelsen om etablering i Fællesskabet kræves dog ikke opfyldt af
personer,
— der foretager angivelse til forsendelse eller til midlertidig
indførsel
— som lejlighedsvis angiver varer, for så vidt toldmyndighederne
finder det berettiget.
3. Bestemmelserne i stk. 2, litra b), er ikke til hinder for, at
medlemsstaterne anvender bilaterale aftaler, som de har indgået med
tredjelande, eller sædvane, der har tilsvarende virkninger, og i henhold
til hvilke statsborgere i de nævnte lande kan foretage toldangivelser pådisse medlemsstaters område, med forbehold af gensidighed.
Artikel 65
Klarereren kan efter anmodning få tilladelse til at berigtige en eller
flere oplysninger i angivelsen, efter at toldvæsenet har antaget den.Dog må dette ikke bevirke, at angivelsen kommer til at vedrøre andrevarer end de oprindeligt omfattede.
Der kan imidlertid ikke længere tilladesberigtigels e, hvisanmodning
herom fremsættes, efter at toldmyndighederne
a) har meddelt klarereren, at de agter at undersøge varerne
b) har konstateret, at de givne oplysninger er urigtige
c) har frigivet varerne.
Artikel 66
1. Klarereren kan anmode toldmyndighederne om at erklære en alle-
rede antaget angivelse ugyldig, hvis han fremlægger bevis for, at varen
ved en fejltagelse er blevet angivet til den toldprocedure, der svarer tilden nævnte angivelse, eller at varens henførsel under den toldpro-cedure, den er angivet til, som følge af særlige omstændigheder ikkelængere er berettiget.
Har toldmyndighederne underrettet klarereren om, at de agter at fore-
tage en undersøgelse af varerne, kan anmodningen om at få
angivelsen erklæret ugyldig først godtages, når denne undersøgelse har
fundet sted.
2. Angivelsen kan ikke erklæres ugyldig efter varernes frigivelse,
bortset fra i de efter udvalgsproceduren fastsatte tilfælde.
3. At en angivelse (SIC! er) ugyldig, berører ikke anvendelsen af
gældende straffebestemmelser.
Artikel 67
Medmindre der er fastsat andre særlige bestemmelser, er det datoen for
toldmyndighedernes antagelse af angivelsen, der lægges til grund for
anvendelsen af alle de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure,
som varerne angives til.
Artikel 68
Toldmyndighederne kan til verificering af de angivelser, som de har
antaget, foretage:
a) en dokumentkontrol, som omfatter selve angivelsen og de vedlagte
dokumenter. De kan i rimeligt omfang kræve, at klarereren frem-lægger andre dokumenter, for at de kan verificere, at oplysningernepå angivelsen er rigtige1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 24
▼B
b) en undersøgelse af varerne, eventuelt ledsaget af en prøveudtagning
med henblik på analyse eller dybtgående kontrol.
Artikel 69
1. Transport af varerne til det sted, hvor undersøgelsen og i givet
fald prøveudtagningen skal finde sted, og alle nødvendige behandlingeri forbindelse hermed foretages af klarereren eller på dennes ansvar.Udgifterne hertil afholdesaf klarereren.
2. Klarereren har ret til at overvære undersøgelsen af varerne og i
givet fald prøveudtagningerne. Finder toldmyndighederne det hensigts-mæssigt, kan de forlange, at klarereren overværer undersøgelsen afvarerne eller prøveudtagningen, eller at han sender en repræsentant,
for at der kan ydes toldmyndighederne den assistance, der er nødvendig
for at lette undersøgelsen eller prøveudtagningen.
3. Administrationen yder ikke erstatning for prøver, som toldmyn-
dighederne udtager, når det i øvrigt sker efter gældende bestemmelser,
men den afholder analyse- og kontrolomkostningerne.
Artikel 70
1. Vedrører undersøgelsen kun en del af de varer, der er omfattet af
en og samme angivelse, anses resultatet af undersøgelsen for at gælde
for alle de varer, der er omfattet af angivelsen.
Klarereren kan dog anmode om en yderligere undersøgelse af varerne,
når han skønner, at resultatet af undersøgelsen af en del af varerne ikkegælder for resten af de angivne varer.
2. Når en angivelse omfatter flere vareposter, anses oplysningerne
for hver varepost for at udgøre en særskilt angivelse med henblik påanvendelsen af stk. 1.
Artikel 71
1. Resultatet af verifikationen af angivelsen tjener som grundlag for
anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure,varerne henføresunder.
2. Er der ikke foretaget verifikation af angivelsen, tjener oplysnin-
gerne på angivelsen som grundlag for anvendelsen af de i stk. 1
omhandlede bestemmelser.
Artikel 72
1. Toldmyndighederne træffer de fornødne foranstaltninger til iden-
tificering af varerne, når dette er nødvendigt for at sikre overholdelsen
af de betingelser, der er fastsat for benyttelsen af den toldprocedure,som de nævnte varer er blevet angivet til.
2. Identifikationsmærker, der er påsat varer eller transportmidler, må
kun fjerneseller tilintetgøresaf toldmyndighederne eller med deres
tilladelse, medmindre det på grund af hændelige omstændigheder ellerforce majeure er absolut påkrævet af hensyn til varernes eller transport-midlerness ikkerhed.
Artikel 73
1. Er betingelserne for henførsel under den pågældende procedure
opfyldt, og gælder der ikke forbud eller begrænsninger for varerne,frigiver toldmyndighederne varerne, så snart oplysningerne i angivelsener blevet verificeret eller godtaget uden verifikation, jf. dog artikel 74.Det samme gælder, hvis verifikationen ikke kan afsluttes inden for
rimelige frister, og hvis varernes tilstedeværelse ikke længere er
påkrævet af hensyn til verifikationen.
2. Frigivelsen sker på én gang for samtlige varer, der er omfattet af
en og samme angivelse.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 25
▼B
Når angivelsen, som omhandlet i dette stykke, omfatter flere varepo-
ster, anses oplysningerne for hver varepost for at udgøre en særskiltangivelse.
Artikel 74
1. Opstår der toldskyld som følge af, at en toldangivelse antages,
frigivesde varer, der er omfattet af denne angivels e kun, når denne
toldskyld er blevet betalt, eller der er stillet sikkerhed for den. Udenat det i øvrigt berører stk. 2, finder denne bestemmelse dog ikke anven-delse på proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse forimportafgifter.
2. Når toldmyndighederne i henhold til bestemmelserne om den
toldprocedure, varerne angives til, forlanger, at der stilles sikkerhed,frigivesde nævnte varer førs t til den pågældende toldprocedure, nården pågældende sikkerhed er stillet.
Artikel 75
Der træffes alle nødvendige foranstaltninger, herunder konfiskation og
salg, med henblik på at få afklaret situationen vedrørende varer,
a) der ikke har kunnet frigives:
— fordi undersøgelsen af disse ikke har kunnet indledes eller fort-
sættes inden for de af toldmyndighederne fastsatte frister afårsager, der kan tilskrives klarereren
— fordi de dokumenter, der er en betingelse for varernes henførsel
under den angivne toldprocedure, ikke er fremlagt
— fordi de importafgifter eller eksportafgifter, der skulle have
været betalt, eller for hvilke der skulle have været stillet
sikkerhed, inden for de fastsatte frister enten ikke er blevetbetalt, eller der ikke er blevet stillet sikkerhed for dem
— fordi de er underlagt forbud eller restriktioner
b) der ikke er blevet afhentet inden for en rimelig frist, efter at de er
blevet frigivet.
II. Forenklede fremgangsmåder
Artikel 76
1. For at lette gennemførelsen af formaliteter og procedurer mest
muligt, uden at det går ud over en korrekt toldbehandling, tillader told-myndighederne på de betingelser, der fastsættes efter
udvalgsproceduren, at
a) den i artikel 62 omhandlede toldangivelse ikke indeholder visse af
de i stk. 1, i nævnte artikel, omhandlede oplysninger, eller at visse
af de i stk. 2, i nævnte artikel, omhandlede dokumenter ikke er
vedlagt
b) der i stedet for den i artikel 62 omhandlede angivelse indgives et
handelsdokument eller et administrativt dokument ledsaget af enanmodning om henførsel af varerne under den pågældende toldpro-cedure
c) angivelse af varerne til den pågældende procedure sker ved
indskrivning af varerne i regnskaber; i så fald kan toldmyndighe-
derne fritage klarereren for at frembyde varerne for toldvæsenet.
Når der gøres brug af en forenklet angivelse, et handelsdokument eller
et administrativt dokument, eller hvis varerne indskrives i regnska-berne, skal der i det mindste anføres de oplysninger, der er
nødvendige, for at varerne kan identificeres. Ved indskrivning i regn-
skaber anføres desuden datoen herfor.
2. Bortset fra tilfælde, som fastsættes nærmere efter udvalgsproce-
duren, skal klarereren indgive supplerende angivelse som kan være af
samlet, periodisk eller opsummerende karakter.
3. Supplerende angivelser anses for sammen med de i stk. 1, litra a),
b) eller c), forenklede angivelser at udgøre et enkelt og samlet doku-1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 26
▼B
ment, som er gyldigt fra datoen for antagelsen af de forenklede angi-
velser; i det i stk. 1, litra c), omhandlede tilfælde har indskrivningen iregnskaber samme retsvirkning som antagelsen af den i artikel 62
omhandlede angivelse.
4. Særlige forenklinger vedrørende proceduren for fællesskabsfor-
sendelse fastlægges efter udvalgsproceduren.
B.Andre angivelser
Artikel 77
►M31.◄Når toldangivelsen foretages på edb i henhold til
artikel 61, litra b), eller mundtligt eller ved enhver anden handling ihenhold til artikel 61, litra c), finder artikel 62 til 76 tilsvarende anven-
delse, dog således at principperne i de nævnte bestemmelser
overholdes.
2. Når toldangivelsen foretages på edb, kan toldmyndighederne
tillade, at følgedokumenter, jf. artikel 62, stk. 2, ikke vedlægges angi-
velsen. I så tilfælde skal dokumenterne holdes til toldmyndighedernesdisposition.
C.Efterfølgende kontrol af angivelserne
Artikel 78
1. Toldmyndighederne kan uden videre eller efter anmodning fra
klarereren foretage en revision af angivelsen efter varernes frigivelse.
2. Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage
kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende import eller eksportaf de pågældende varer samt i forbindelse med senere erhvervsmæssigetransaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne påangivelse (SIC! angivelsen) er rigtige. Kontrollen kan gennemføres
over for klarereren og alle personer, som direkte eller indirekte af
forretningsmæssige grunde er berørt af transaktionerne, samt alle andrepersoner, der i kraft af deres erhverv måtte være i besiddelse af denævnte dokumenter og data. Myndighederne kan også undersøgevarerne, hvis disse kan frembydes.
3. Fremgår det af en revision af angivelsen eller af den efterfølgende
kontrol, at de bestemmelser, der gælder for den pågældende toldpro-cedure, er blevet anvendt på grundlag af ukorrekte eller ufuldstændigeoplysninger, træffer toldmyndighederne under overholdelse af eventu-elle gældende bestemmelser de nødvendige foranstaltninger til at få
afklaret situationen under hensyntagen til de foreliggende nye oplys-
ninger.
Afdeling 2
Overgang til fri omsætning
Artikel 79
Ved overgang til fri omsætning får ikke-fællesskabsvarer toldmæssig
status som fællesskabsvarer.
Overgang til fri omsætning indebærer anvendelse af de handelspolitiske
foranstaltninger og opfyldelse af de øvrige formaliteter, der er fastsatmed henblik på indførsel af varer, samt anvendelse af de efter lovgiv-
ningen skyldige afgifter.
Artikel 80
1. Som undtagelse fra artikel 67 og for så vidt som den importafgift,
der gælder for en vare, er en afgift som omhandlet i artikel 4, nr. 10,første led, og satsen for denne afgift nedsættes efter datoen for anta-gelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, men inden varen1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 27
▼M3
▼B
▼B
er blevet frigivet, kan klarereren anmode om at få anvendt den mest
fordelagtige sats.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når varerne ikke har kunnet frigives
af årsager, der kun kan tilskrives klarereren.
Artikel 81
Når en forsendelse er sammensat af varer, der henhører under forskel-
lige positioner i toldtariffen, og toldbehandlingen af hver af disse varerefter deres tarifering i forbindelse med udfærdigelse af angivelsensåledes ville medføre en arbejdsbyrde og omkostninger, som ikke står
i forhold til størrelsen af de importafgifter, de er pålagt, kan toldmyn-
dighederne på klarererens begæring tillade, at hele forsendelsenafgiftsbelægges efter tariferingen af den vare i forsendelsen, der eromfattet af den højeste importafgift.
Artikel 82
1. Overgår varer til fri omsætning, til nedsat importafgift eller nul-
importafgift på grund af deres anvendelse til særlige formål, forbliverde under toldtilsyn. Toldtilsynet ophører, når de betingelser, der gælderfor indrømmelse af nedsat afgift eller nulafgift, ikke længere finder
anvendelse, når varerne udføres eller tilintetgøres, eller når det mod
betaling af de skyldige afgifter tillades at anvende varerne til andreformål end dem, der er fastsat for anvendelse af nedsat importafgifteller nul-importafgift.
2. Artikel 88 og 90 finder tilsvarende anvendelse på de i stk. 1
omhandlede varer.
Artikel 83
Varer, som er i fri omsætning, mister deres toldmæssige status som
fællesskabsvarer, når
a) angivelsen til overgang til fri omsætning efter frigivelsen erklæres
ugyldig►
M1 ◄eller
b) der indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for importafgifterne
vedrørende disse varer:
— som led i proceduren for aktiv forædling under tilbagebetalings-
ordningen
— når der er tale om varer, der er defekte eller ikke svarer til
bestillingen som anført i artikel 238
— i de i artikel 239 omhandlede situationer, når godtgørelsen eller
fritagelsen er betinget af, at varerne udføres eller genudføres
eller angives til en hermed sidestillet toldmæssig bestemmelse
eller anvendelse.
Afdeling 3
Suspensionsprocedurer og toldprocedurer af økonomisk betydning
A.Fælles bestemmelser for flere procedurer
Artikel 84
1. Med henblik på artikel 85 til 90 forstås ved:
a) suspensionsprocedure, når der er tale om ikke-fællesskabsvarer,
følgende procedurer:
— ekstern forsendelse
— toldoplag— aktiv forædling i form af suspensionsordning— forarbejdning under toldkontrol
— midlertidig indførsel
b) toldprocedure af økonomisk betydning følgende procedurer:
— toldoplag1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 28
▼B
— aktiv forædling
— forarbejdning under toldkontrol
— midlertidig indførsel
— passiv forædling.
2. Ved indførselsvarer forstås varer, der er henført under en suspen-
sionsprocedure, samt varer, for hvilke der som led i proceduren foraktiv forædling under tilbagebetalingsordningen er opfyldt formalitetervedrørende overgang til fri omsætning og formaliteter efter artikel 125.
3. Ved varer i uforandret stand forstås indførselsvarer, som under
proceduren for aktiv forædling og for forarbejdning under toldkontrolikke har undergået nogen forædling eller forarbejdning.
Artikel 85
Benyttelse af en toldprocedure af økonomisk betydning er betinget af,
at toldmyndighederne meddeler bevilling hertil.
Artikel 86
Med forbehold af de særlige betingelser, der er fastsat som led i den
enkelte procedure, meddeles den i artikel 85 samt i artikel 100, stk. 1,
omhandlede bevilling kun:
— personer, der frembyder den nødvendige sikkerhed for transaktio-
nerneskorrekte forløb, og
— hvis toldmyndighederne kan sikre tilsyn og kontrol med proceduren,
uden at der skal træffes administrative forholdsregler, som ikke står
i rimeligt forhold til de pågældende økonomiske behov.
Artikel 87
1. Betingelserne for, hvorledes den pågældende procedure benyttes,
fastsættes i bevillingen.
2. Bevillingshaveren skal underrette toldmyndighederne om alle
forhold, der indtræder efter bevillingens meddelelse, og som kan
formodesat have betydning for bevillingensopretholdels e eller
indhold.
Artikel 87a
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, nr. 7, første led, andet
punktum, anses alle varer og produkter, der er fremstillet af en vare,som er henhørt under en suspensionsprocedure, for at være henhørt
under den samme procedure.
Artikel 88
Toldmyndighederne kan gøre henførsel af varer under en suspensions-
procedure betinget af, at der stilles sikkerhed for betaling af dentoldskyld, som vil kunne opstå for de pågældende varer.
Der kan fastsættes særlige bestemmelser vedrørende sikkerhedsstillelse
inden for rammerne af en specifik suspensionsprocedure.
Artikel 89
1. En suspensionsprocedure af økonomisk betydning afsluttes, når de
under proceduren henførte varer eller eventuelt forædlingsproduktereller forarbejdede produkter, som er tilvirket under denne procedure,angives til en anden tilladt toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Toldmyndighederne træffer alle fornødne foranstaltninger for at få
afklaret situationen vedrørende varer, for hvilke proceduren ikke erblevet afsluttet på de fastsatte betingelser.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 29
▼M1
▼B
▼B
Artikel 90
De rettigheder og pligter, som en toldprocedure af økonomisk betyd-
ning indebærer for en person, der er omfattet heraf, kan påbetingelser, der fastsættes af toldmyndighederne, successivt overførestil andre personer, der opfylder de betingelser, der kræves for at kunnevære omfattet af den pågældende procedure.
B.Ekstern forsendelse
I. Almindelige bestemmelser
Artikel 91
1. Ved proceduren for ekstern forsendelse gives der mulighed for
forsendelse fra et sted til et andet inden for Fællesskabets toldområde:
a) af ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges import-afgifter eller
andre afgifter eller undergives handels-politiske foranstaltninger
b) af fællesskabsvarer, i de tilfælde og på de betingelser der fastsættes
efter udvalgsproceduren, for at undgå, at varer, der er omfattet afeller nyder godt af eksportforanstaltninger, henholdvis kan omgåeller uretmæssigt nyde godt af sådanne foranstaltninger.
2. Den i stk. 1 omhandlede forsendelse gennemføres
a) under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse
b) på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen), når:
1) forsendelsen er påbegyndt eller skal afsluttes uden for Fælles-
skabet, eller
2) der er tale om forsendelse af varer, som skal losses inden for
Fællesskabets toldområde og transporteres sammen med varer,der skal losses i et tredjeland, eller
3) forsendelsen foretages fra et sted til et andet i Fællesskabet
gennem et tredjelandsområde
c) på grundlag af ATA-carneter ►
M1 ◄, der anvendes
som forsendelsesdokument
d) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention
om Rhin-sejlads)
e) i henhold til formular 302, der er indført som led i overenskomsten
mellem parterne i den nordatlantiske traktat vedrørende status for
deress tyrker, undertegnet i London den 19. juni 1951
f) som postforsendelse (herunder postpakker).
3. Proceduren for ekstern forsendelse anvendes med forbehold af de
særlige bestemmelser, der gælder for forsendelse af varer, der eromfattet af en toldprocedure af økonomisk betydning.
Artikel 92
1. Proceduren for ekstern forsendelse ophører, og brugerens pligter
er opfyldt, når de varer, der er omfattet af proceduren, og de nødven-dige dokumenter frembydes på bestemmelsestoldstedet i henhold tilprocedurens bestemmelser.
2. Toldmyndighederne afslutter proceduren for ekstern forsendelse,
når de på grundlag af en sammenligning mellem de oplysninger, derforeligger på afgangstoldstedet, og de oplysninger, der foreligger påbestemmelsestoldstedet, kan konstatere, at proceduren er ophørt påkorrekt vis.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 30
▼M2
▼B
▼M2
▼B
II. Særlige bestemmelser for ekstern fællesskabsforsendelse
Artikel 93
Proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse finder kun anvendelse
ved transport gennem et tredjelands område, når
a) en sådan mulighed er fastsat i en international aftale
b) transporten gennem et sådant land sker i henhold til et og samme
transportdokument, som er udfærdiget inden for Fællesskabets told-område; i så fald er virkningen af den nævnte procedure suspenderetpå tredjelandetsområde.
Artikel 94
1. Den hovedforpligtede stiller sikkerhed for betaling af toldskyld og
andre afgifter, der eventuelt kan opkrævesfor varen.
2. Sikkerhedsstillelsen er enten:
a) en individuel sikkerhedsstillelse, der omfatter en enkelt fællesskabs-
forsendelse, eller
b) en samlet sikkerhedsstillelse for en række fællesskabsforsendelser,
hvis den hovedforpligtede af toldmyndighederne i den medlemsstat,hvor vedkommende er etableret, har fået tilladelse til at anvende ensådan sikkerhedsstillelse.
3. Den i stk. 2, litra b), omhandlede tilladelse gives kun til personer:
a) som er etableret i Fællesskabet
b) som regelmæssigt anvender proceduren for fællesskabsforsendelse,
eller som af toldmyndighederne er kendt for at være i stand til atopfylde deres forpligtelser i forbindelse med disse procedurer, og
c) som ikke har gjort sig skyldige i alvorlige eller gentagne overtræ-
delser af told- eller skattelovgivningen.
4. Der kan gives tilladelse til samlet sikkerhedsstillelse for et nedsat
beløb eller fritagelse for sikkerhedsstillelse til personer, som godtgørover for toldmyndighederne, at de opfylder højere krav om pålide-lighed. De yderligere kriterier for at give denne tilladelse skal omfatte:
a) korrekt anvendelse af proceduren for fællesskabsforsendelse i en
given periode
b) samarbejde med toldmyndighederne og
c) for så vidt angår fritagelsen for sikkerhedsstillelse, en så god økono-
misk evne, at de kan opfylde deres forpligtelser.
De nærmere regler for de tilladelser, der gives i henhold til dette
stykke, fastsættes efter udvalgsproceduren.
5. Fritagelser for sikkerhedsstillelse i henhold til stk. 4 gælder ikke
for eksterne fællesskabsforsendelser af varer, der i henhold til udvalgs-proceduren anses for at frembyde en øget risiko.
6. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan
anvendelsen af nedsat samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angårekstern fællesskabsforsendelse undtagelsesvis og under særligeomstændigheder forbydes midlertidigt efter udvalgsproceduren.
7. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan
anvendelsen af samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angår eksternfællesskabsforsendelse forbydes midlertidigt efter udvalgsprocedurenfor varer, som inden for rammerne af den samlede garanti har været
genstand for påvist svig i større omfang.
Artikel 95
1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov i henhold til
udvalgsproceduren, skal der ikke stilles sikkerhed for:
a) lufttransport1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 31
▼M2
▼M2
b) varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene
c) varetransport gennem rørledninger
d) forsendelser, der foretages af medlemsstaternes jernbaneselskaber.
2. De tilfælde, hvor der ikke kræves sikkerhedsstillelse ved vare-
transport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje,fastlægges i henhold til udvalgsproceduren.
Artikel 96
1. Den hovedforpligtede er brugeren af proceduren for ekstern
fællesskabsforsendelse. Han skal:
a) frembyde varerne til toldbehandling på bestemmelsestoldstedet i
intakt stand inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de
af toldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identifice-
ring
b) overholde bestemmelserne om fællesskabsforsendelse.
2. Uden at dette berører den hovedforpligtedes forpligtelser efter stk.
1 er den transportør eller varemodtager, der accepterer varerne medkendskab til, at de er varer under fællesskabsforsendelse, ligeledes
forpligtet til at frembyde dem i intakt stand for bestemmelsestoldstedet
inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af toldmyndighe-derne trufne foranstaltninger til varernes identificering.
Artikel 97
1. De nærmere regler for procedurensanvendels e og for undtagel-
serne fastlægges efter udvalgsproceduren.
2. Forudsat at det sikres, at de fællesskabsforanstaltninger, som
varerne er underlagt, anvendes,
a) kan medlemsstaterne ved bilaterale eller multilaterale aftaler i det
indbyrdes forhold indføre forenklinger, som er i overensstemmelse
med kriterier, der fastsættes efter behov, og som anvendes for
bestemte former for godstrafik eller for bestemte virksomheder
b) kan den enkelte medlemsstat indføre forenklinger, som på bestemte
betingelser anvendes for varer, der ikke er beregnet til at skulleomsættes på en anden medlemsstats område.
3. De i henhold til stk. 2 indførte forenklinger meddeles Kommis-
sionen.
C.Toldoplag
Artikel 98
1. Ved toldoplagsproceduren gives der mulighed for opbevaring på
toldoplag af:
a) ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges importafgifter eller
undergives handelspolitiske foranstaltninger
b) fællesskabsvarer, for hvilke det efter særlige fællesskabsforskrifter
er fastsat, at de som følge af deres oplæggelse på toldoplag er
omfattet af foranstaltninger, der i princippet er forbundet med vare-
rnesudførs el.
2. Ved toldoplag forstås ethvert område, der er godkendt af told-
myndighederne og underlagt dereskontrol, og hvor varer kanopbevares på de fastsatte betingelser.
3. De tilfælde, hvor de i stk. 1 omhandlede varer kan henføres under
toldoplagsproceduren, uden at de opbevares på et toldoplag, fastlæggesefter udvalgsproceduren.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 32
▼B
▼M2
▼B
▼B
Artikel 99
Et toldoplag kan være et offentligt oplag eller et privat oplag.
Ved
— »offentligt oplag« forstås et toldoplag, hvor enhver person kan
oplægge varer
— »privat oplag« forstås et toldoplag, der er forbeholdt oplagshaveren
til oplæggelse af varer.
Oplagshaveren er den person, der driver toldoplaget.
Oplæggeren er den person, der forpligtes ved angivelsen om henførsel
af varer under toldoplagsproceduren, eller den, til hvem denne personsrettigheder og forpligtelser er blevet overdraget.
Artikel 100
1. For at måtte drive toldoplag krævesder bevilling fra toldmyndig-
hederne, medmindre det er toldmyndighederne selv, der driver oplaget.
2. En person, der ønsker at drive et toldoplag, skal indgive en
skriftlig ansøgning, som indeholder de nødvendige oplysninger formeddelelse af bevilling; navnlig skal det godtgøres, at der eksisterer etøkonomisk behov for oplæggelse. Bevillingen fastsætter betingelserne
for at drive toldoplaget.
3. Der meddeles kun bevilling til personer, som er etableret i Fælles-
skabet.
Artikel 101
Oplagshaveren er ansvarlig for
a) at sikre, at varerne under oplæggelse på toldoplag ikke unddrages
toldtilsyn
b) at de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført
under toldoplagsproceduren, opfyldes, og
c) at de nærmere betingelser, der er fastsat i bevillingen, overholdes.
Artikel 102
1. Uanset artikel 101 kan det i bevillingen, når den vedrører et
offentligt oplag, fastsættes, at det i artikel 101, litra a) og/eller b),omhandlede ansvar udelukkende påhviler oplæggeren.
2. Oplæggeren er til enhver tid ansvarlig for opfyldelsen af de
forpligtelser, der følger af varernes henførsel under toldoplagsproce-duren.
Artikel 103
Med toldmyndighedernes samtykke kan en anden person indtræde i en
oplagshavers rettigheder og forpligtelser.
Artikel 104
Med forbehold af artikel 88 kan toldmyndighederne forlange, at oplags-
haveren stiller sikkerhed i forbindelse med det i artikel 101omhandlede ansvar.
Artikel 105
Den person, der er udpeget af toldmyndighederne, skal i en af disse
myndigheder godkendt form føre et lagerregnskab over alle de varer,
der er henført under toldoplagsproceduren. Et lagerregnskab er ikke
nødvendigt, når offentlige oplag forvaltesaf toldmyndighederne.
Med forbehold af artikel 86 kan toldmyndighederne afstå fra at kræve
lagerregnskab ført, når de i artikel 101, litra a) og/eller b), omhandledeforpligtelser udelukkende påhviler oplæggeren, og når varernes oplag-ring sker på grundlag af en skriftlig angivelse i forbindelse med den1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 33
▼B
normale fremgangsmåde eller et administrativt dokument i henhold til
artikel 76, stk. 1, litra b).
Artikel 106
1. Når der består et økonomisk behov derfor, og toldtilsyn ikke
hindres, kan toldmyndighederne tillade, at
a) andre fællesskabsvarer end de i artikel 98, stk. 1, litra b), omhand-
lede opbevaresi toldoplaget
b) ikke-fællesskabsvarer i toldoplagets lokaler undergår forædling i
henhold til proceduren for aktiv forædling på de for denne
procedure fastsatte betingelser. De formaliteter, som kan undlades
iagttaget i et toldoplag, fastlægges efter udvalgsproceduren
c) ikke-fællesskabsvarer i toldoplagets lokaler undergår forarbejdning i
henhold til proceduren for forarbejdning under toldkontrol på de for
denne procedure fastsatte betingelser. De formaliteter, som kan
undlades iagttaget i et toldoplag, fastlægges efter udvalgs-proce-duren.
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfælde er varerne ikke henført under
toldoplagsproceduren.
3. Toldmyndighederne kan kræve, at de i stk. 1 omhandlede varer
bogføresi det i artikel 105 nævnte lagerregns kab.
Artikel 107
Varer, der er henført under toldoplagsproceduren, skal straks, når de
tilførestoldoplaget, bogføresi det i artikel 105 omhandlede lagerregn-
skab.
Artikel 108
1. Varer kan forblive under toldoplagsproceduren uden tidsbegræns-
ning.
I undtagelsestilfælde kan toldmyndighederne dog fastsætte en frist,
inden hvisudløb oplæggeren s kal angive varerne til en anden told-mæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. For visse varer, der er omhandlet i artikel 98, stk. 1, litra b), og
som henhører under den fælles landbrugspolitik, kan der fastsættes
særlige frister efter udvalgsproceduren.
Artikel 109
1. Indførselsvarer kan underkastes de sædvanlige behandlinger, som
tjener til at sikre deres bevarelse eller til at forbedre deres udseendeeller handelskvalitet eller til at forberede deres distribution eller videre-salg.
I det omfang, det er nødvendigt, for at de fællesmarkeds ordninger kan
fungere hensigtsmæssigt, kan der opstilles en liste over de tilfælde,
hvor sådanne behandlinger forbydes for varer, der henhører under denfælleslandbrugs politik.
2. De i artikel 98, stk. 1, litra b), omhandlede fællesskabsvarer, der
er henført under toldoplagsproceduren, og som henhører under denfælles landbrugspolitik, må kun underkastes de behandlinger, der
udtrykkelig er foreskrevet for disse varer.
3. Til de i stk. 1, første afsnit, og stk. 2 omhandlede behandlinger
kræves der forhåndstilladelse fra toldmyndighederne, der fastsætter, påhvilke betingelser de kan finde sted.
4. Listerne over de i stk. 1 og 2 omhandlede behandlinger udfær-
digesefter udvalgs proceduren.
Artikel 110
Når omstændighederne berettiger dertil, kan varer, der er henført under
toldoplagsproceduren, midlertidigt fraføres toldoplaget. Der skal1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 34
▼B
indhentes forhåndstilladelse hertil hos toldmyndighederne, som fast-
sætter, på hvilke betingelser, fraførslen kan finde sted.
Under varernesophold uden for toldoplaget kan de underkas tesde i
artikel 109 omhandlede behandlinger på samme betingelser som der
anført.
Artikel 111
Toldmyndighederne kan tillade, at varer, der er henført under toldop-
lagsproceduren, overføres fra et toldoplag til et andet.
Artikel 112
1. Opstår der toldskyld for en indførselsvare, og ansættes toldvær-
dien af denne vare på grundlag af den pris, der faktisk er betalt ellerskal betales, og som omfatter omkostningerne ved oplagring og beva-relse af varerne under disses opbevaring på toldoplaget, medregnesdisse omkostninger ikke i toldværdien, når de er anført særskilt iforhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varen.
2. Er den pågældende vare blevet underkastet de sædvanlige
behandlinger, der er omhandlet i artikel 109, er beskaffenheden, told-
værdien og mængden, som skal lægges til grund ved beregning afimportafgiftsbeløbet, efter anmodning fra klarereren, de samme somdem, der, for så vidt angår denne vare, skulle have været lagt til grundpå det i artikel 214 nævnte tidspunkt, hvis varen ikke var blevet under-
kastet disse behandlinger. Der kan dog fastsættes undtagelser fra denne
bestemmelse efter udvalgsproceduren.
3. Hvis indførselsvaren overgår til fri omsætning i overensstemmelse
med artikel 76, stk. 1, litra c), er den art, toldværdi og mængde, derskal tages i betragtning i henhold til artikel 214, de samme som dem,der anvendtes ved varens henførsel under toldoplagsproceduren.
Første afsnit finder anvendelse under forudsætning af, at disse beskat-
ningselementer blev konstateret eller godkendt ved henførslen under
proceduren, medmindre den pågældende anmoder om, at de anvendespå tidspunktet for toldskyldens opståen.
Første afsnit anvendes, uden at det berører en efterfølgende kontrol
som omhandlet i artikel 78.
Artikel 113
Fællesskabsvarer henhørende under den fælles landbrugspolitik, som er
henført under toldoplagsproceduren, og som er omhandlet i artikel 98,stk. 1, litra b), skal udføres eller angives til en anden bestemmelse eller
anvendelse, der er fastsat i de i samme artikel nævnte særlige
forskrifter.
D.Aktiv forædling
I. Generelt
Artikel 114
1. Med forbehold af artikel 115 giver proceduren for aktiv forædling
mulighed for inden for Fællesskabets toldområde at lade følgende varerunderkaste en eller flere forædlingsprocesser:
a) ikke-fællesskabsvarer, som er bestemt til at genudføres fra Fælles-
skabets toldområde som forædlingsprodukter, uden at de pålægges
importafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger
b) varer, som er i fri omsætning, og for hvilke der indrømmes godtgø-
relse af eller fritagelse for importafgifterne, hvis varerne udføres fraFællesskabets toldområde som forædlingsprodukter.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 35
▼M1
▼B
▼B
2. Der forstås ved:
a) »suspensionsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i stk.
1, litra a), omhandlede form
b) »tilbagebetalingsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i
stk. 1, litra b), omhandlede form
c) »forædlingsprocesser«:
— bearbejdning af varer, herunder montage og samling samt tilpas-
ning til andre varer
— forarbejdning af varer— reparation af varer, herunder istandsættelse og justering, samt— anvendelse af visse varer, hvis art fastlægges efter udvalgsproce-
duren, og som ikke indgår i forædlingsprodukterne, men sommuliggør eller letter fremstillingen af forædlingsprodukterne,selv om de ved deres anvendelse forbruges helt eller delvis
d) »forædlingsprodukter«: alle produkter, der fremkommer ved foræd-
lingsprocesser
e) »ækvivalente varer«: fællesskabsvarer, som anvendes til fremstilling
af forædlingsprodukter i stedet for indførselsvarer
f) »udbyttesats«: den mængde eller den procentdel forædlingspro-
dukter, der opnåsved forædling af en bes temt mængdeindførselsvarer.
Artikel 115
1. Når de i stk. 2 omhandlede betingelser er opfyldt, og med forbe-
hold af stk. 4, tillader toldmyndighederne, at
a) forædlingsprodukter fremstilles af ækvivalente varer
b) forædlingsprodukter, som er fremstillet af ækvivalente varer,
udføres fra Fællesskabet forud for indførslen af indførselsvarerne.
2. Ækvivalente varer skal være af samme kvalitet og have samme
egenskaber som indførselsvarerne. I særlige tilfælde, der fastlæggesefter udvalgsproceduren, kan de ækvivalente varer dog befinde sig på
et mere fremskredet stadium i fremstillingsprocessen end indførselsva-
rerne.
3. Ved anvendelse af stk. 1 får indførselsvarer samme toldmæssige
stilling som ækvivalente varer og sidstnævnte samme toldmæssige stil-ling som indførselsvarer.
4. Foranstaltninger med henblik på at forbyde, stille betingelser for
eller lette anvendelse af stk. 1 kan fastsættes efter udvalgsproceduren.
5. Når stk. 1, litra b), anvendes, og forædlingsprodukterne ville blive
pålagt eksportafgifter, hvis de ikke blev udført eller genudført i forbin-delse med en aktiv forædling, skal bevillingshaveren stille sikkerhed
for, at disse afgifter betales i tilfælde af, at indførselsvarerne ikke
indføres inden for den fastsatte frist.
II. Meddelelse af bevilling
Artikel 116
Bevilling til aktiv forædling meddeles efter ansøgning fra den person,
som udfører eller lader udføre forædlingsprocesser.
Artikel 117
Bevilling meddeleskun:
a) til personer, som er etableret i Fællesskabet. Når der er tale om
indførsel uden erhvervsmæssig karakter, kan bevilling dog meddelestil personer, der er etableret uden for Fællesskabet1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 36
▼M3
▼B
▼B
b) når indførselsvarerne kan identificeres i forædlingsprodukterne, eller
når det i de i artikel 115 omhandlede tilfælde kan kontrolleres, at defor ækvivalente varer fastsatte betingelser er opfyldt, uden at dette
udelukker anvendelsen af de i artikel 114, stk. 2, litra c), sidste
led, omhandlede varer
c) når proceduren for aktiv forædling kan bidrage til at tilvejebringe de
bedste vilkår for udførslen eller genudførslen af forædlingsproduk-terne, uden at fællesskabsproducenternes væsentlige interesserherved berøres (økonomiske forudsætninger). ►
M3Efter udvalgs-
proceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde de økonomiske
forudsætninger anses for at være opfyldt. ◄
III. Procedurensvirkemåde
Artikel 118
1. Toldmyndighederne fastsætter den frist, inden for hvilken foræd-
lingsprodukterne skal være udført eller genudført eller angivet til enanden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse. Fristen fastsættesunder hensyn til det tidsrum, der er nødvendig (SIC! nødvendigt) til
gennemførelsen af den aktive forædling samt til afsætning af foræd-
lingsprodukterne.
2. Fristen løber fra den dato, på hvilken de pågældende ikke-fælles-
skabsvarer henføres under proceduren for aktiv forædling.Toldmyndighederne kan forlænge den, hvisbevillings haveren frem-sætter behørigt begrundet anmodning herom.
Af forenklingshensyn kan det besluttes, at frister, som begynder i løbet
af en kalendermåned eller et kvartal, alt efter tilfælde, skal udløbe vedudgangen af en senere kalendermåned eller et senere kvartal.
3. Ved anvendelse af artikel 115, stk. 1, litra b), fastsætter toldmyn-
dighederne den frist, inden hvis udløb ikke-fællesskabsvarer skal væreangivet til henførsel under proceduren. Denne frist løber fra datoen forantagelsen af angivelsen om udførsel af de forædlingsprodukter, der er
fremstillet af de dertil svarende ækvivalente varer.
4. Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes særlige frister for
visse forædlingsprocesser og for visse indførselsvarer.
Artikel 119
1. Toldmyndighederne fastsætter udbyttesatsen for processen eller
eventuelt måden for fastsættelsen af nævnte sats. Udbyttesatsen fast-sættes på grundlag af de faktiske omstændigheder, hvorunderforædlingsprocessen foretages eller skal foretages.
2. Når omstændighederne berettiger dertil, navnlig i tilfælde af
forædlingsprocesser, der traditionelt udføres under veldefineredetekniske betingelser, og hvorved varer med i alt væsentligt ensartedeegenskaber forædles til produkter af ensartet kvalitet, kan der efter
udvalgsproceduren fastsættes faste udbyttesatser på grundlag af forud
konstaterede faktiske oplysninger.
Artikel 120
Efter udvalgsproceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde og på
hvilke vilkår varer i uforandret stand eller forædlingsprodukter, forhvilke der er givet tilladelse til overgang til fri omsætning, anses som
overgået til fri omsætning.
Artikel 121
1. Når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de
beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktetfor antagelse af angivelsen om de pågældende varers henførsel underproceduren for aktiv forædling, jf. dog artikel 122.
2. Såfremt indførselsvarerne på det i stk. 1 anførte tidspunkt
opfyldte betingelserne for at få præferencetoldbehandling som led itoldkontingenter eller toldlofter, kan sådanne varer gives den præferen-1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 37
▼B
cetoldbehandling, som på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om
overgang til fri omsætning måtte gælde for tilsvarende varer.
Artikel 122
Uanset artikel 121
a) pålæggesforædlings produkter de for dem gældende importafgifter,
når de pågældende produkter:
— overgår til fri omsætning og er opført på den liste, der er fastlagt
efter udvalgsproceduren, og for så vidt de forholdsmæssigt svar-er til den udførte del af de forædlingsprodukter, der ikke er
opført på listen. Bevillingshaveren kan dog anmode om, at disse
produkter pålægges afgifter på de i artikel 121 fastsatte betin-gelser
— er pålagt afgifter, der er fastsat som led i den fælles landbrugs-
politik, og der er fastsat bestemmelser herom efter
udvalgsproceduren
b) pålæggesforædlings produkter, der har været henført under en
suspensionsprocedure eller har været anbragt i frizone eller frilager,de importafgifter, der fastsættes i henhold til de gældende regler for
den pågældende toldprocedure eller for frizoner og frilagre.
Imidlertid— kan der anmodes om afgiftsfastsættelse i henhold til artikel 121
— skal importafgiftsbeløbet være mindst lige så stort som det
beløb, der beregnesi henhold til artikel 121, når forædlings pro-dukterne er angivet til en af de ovennævnte toldmæssigebestemmelser eller anvendelser, bortset fra forarbejdning undertoldkontrol
c) kan de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forar-
bejdning under toldkontrol, anvendes, hvis indførselsvarerne havdekunnet henføresunder denne procedure
d) omfattes forædlingsprodukter, der er bestemt til særlige anvendel-
sesformål, af toldlempelser, såfremt sådanne lempelser gælder fortilsvarende indførte varer
e) fritages forædlingsprodukter for importafgifter, såfremt tilsvarende
indførte varer er fritaget i overensstemmelse med artikel 184.
IV. Forædlingsprocesser, som foretages uden for Fællesskabets
toldområde
Artikel 123
1. Samtlige forædlingsprodukter og varer i uforandret stand, eller en
del heraf, kan udføresmidlertidigt med henblik på s upplerende foræd-lingsprocesser uden for Fællesskabets toldområde, nårtoldmyndighederne meddeler bevillinger hertil på de betingelser, der
er fastsat i bestemmelserne vedrørende passiv forædling.
2. Når der for de genindførte produkter opstår toldskyld, opkræves:
a) på de i stk. 1 omhandlede forædlingsprodukter og varer i uforandret
stand importafgifter, der beregnes i henhold til artikel 121 og 122,
og
b) på de produkter, der genindføres efter forædling uden for Fællesska-
betstoldområde, importafgifter, der beregnesi henhold tilbestemmelserne vedrørende passiv forædling på samme vilkår, somhvis de produkter, der er udført under sidstnævnte procedure, varovergået til fri omsætning, inden denne udførsel fandt sted.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 38
▼B
V. Særlige bestemmelser for tilbagebetalingsordningen
Artikel 124
1. Tilbagebetalingsordningen kan finde anvendelse på alle varer.
Den kan dog ikke anvendes, hvis på tidspunktet for antagelsen af angi-velsen om overgang til fri omsætning:
— importvarerne er underlagt kvantitative importrestriktioner
— importvarerne er omfattet af en toldforanstaltning med kontingenter— importvarerne er underlagt krav om forelæggelse af en import- eller
eksportlicens eller forudfastsættelsesattest inden for rammerne afden fælleslandbrugs politik, eller
— en eksportrestitution eller -afgift er blevet fastsat for forædlingspro-
dukterne.
2. Endvidere kan der ikke ske tilbagebetaling af importafgifter i
henhold til tilbagebetalingsordningen, hvis disse produkter på tids-punktet for antagelsen af udførselsangivelsen forforædlingsprodukterne er underlagt krav om forelæggelse af en import-eller eksportlicens eller forudfastsættelsesattest inden for rammerne af
den fælles landbrugspolitik, eller der er fastsat en eksportrestitution
eller -afgift for disse.
3. Undtagelser fra stk. 1 og 2 kan fastsættes efter udvalgsproce-
duren.
Artikel 125
1. Angivelsen til overgang til fri omsætning skal indeholde en angi-
velse af, at der er gjort brug af tilbagebetalingsordningen, samt enhenvisning til bevillingen.
2. På toldmyndighedernesbegæring s kal nævnte bevilling vedlægges
angivelsen til overgang til fri omsætning.
Artikel 126
Artikel 115, stk. 1, litra b), og stk. 3 og 5, artikel 118, stk. 3, artikel
120 og 121, artikel 122, litra a), andet led, og litra c), samt artikel129 finder ikke anvendelse i forbindelse med tilbagebetalingsord-ningen.
Artikel 127
Midlertidig udførsel af forædlingsprodukter i henhold til artikel 123,
stk. 1, anses ikke som udførsel som omhandlet i artikel 128,medmindre disse produkter ikke genindføres i Fællesskabet inden forde fastsatte frister.
Artikel 128
1. Bevillingshaveren kan anmode om godtgørelse af eller fritagelse
for importafgifter, for så vidt han over for toldmyndighederne påtilfredsstillende måde godtgør, at indførselsvarer, som er overgået tilfri omsætning under tilbagebetalingsordningen, i form af forædlings-
produkter eller varer i uforandret stand
— er blevet udført
— med henblik på senere genudførsel er blevet henført under forsen-
delsesproceduren, toldoplagsproceduren, proceduren for midlertidig
indførsel eller suspensionsordningen under proceduren for aktiv
forædling eller er anbragt i frizone eller på frilager
og at alle betingelser for anvendelse af proceduren i øvrigt er opfyldt.2. Med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller
anvendelse som omhandlet i stk. 1, andet led, anses forædlingspro-1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 39
▼M3
▼B
▼M1
▼M1
dukter og varer i uforandret stand for at have status som ikke-fælles-
skabsvarer.
3. Fristen for indgivelse af anmodning om godtgørelse fastsættes
efter udvalgsproceduren.
4. Hvis forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand, der er
henhørt under en toldprocedure eller anbragt i frizone eller på frilagerefter bestemmelserne i stk. 1, overgår til fri omsætning, anses et
importafgiftsbeløb, der er indrømmet godtgørelse af eller fritagelse
for, for at udgøre toldskyldsbeløbet, jf. dog artikel 122, litra b).
5. Ved fastlæggelsen af det importafgiftsbeløb, der skal godtgøres
eller indrømmes fritagelse for, finder artikel 122, litra a), første led,tilsvarende anvendelse.
IV. Andre bestemmelser
Artikel 129
Ved anvendelse af suspensionsordningen finder proceduren for aktiv
forædling ligeledes anvendelse, for at forædlingsprodukterne kan blivefritaget for sådanne eksportafgifter, som ville påhvile tilsvarende varerfremstillet på grundlag af fællesskabsvarer i stedet for indførselsvarer.
E.Forarbejdning under toldkontrol
Artikel 130
Proceduren for forarbejdning under toldkontrol giver mulighed for på
Fællesskabets toldområde at lade ikke-fællesskabsvarer underkaste
behandlinger, hvorved deres beskaffenhed eller tilstand ændres, uden
at de pålægges importafgifter eller undergives handelspolitiske foran-staltninger og derefter lade de produkter, der fremkommer ved dissebehandlinger overgå til fri omsætning mod betaling af de importaf-gifter, der gælder for dem. Disse produkter benævnes
forarbejdningsprodukter.
Artikel 131
De tilfælde, hvor proceduren for forarbejdning under toldkontrol kan
benyttes, samt de særlige betingelser herfor fastlægges efter udvalgs-proceduren.
Artikel 132
Der meddelesbevilling til forarbejdning under toldkontrol efter ans øg-
ning fra den person, der udfører forarbejdningen, eller som lader den
udføre.
Artikel 133
Bevilling meddeleskun
a) til personer, der er etableret i Fællesskabet
b) hvis det er muligt at identificere indførselsvarerne i forarbejdnings-
produkterne
c) hvisvarerne efter forarbejdning ikke længere med økonomis k fordel
kan føres tilbage til den beskaffenhed eller tilstand, de havde, da deblev henført under proceduren
d) hvisanvendels e af proceduren ikke kan medføre fordrejning af virk-
ningerne af reglerne om oprindelse og af de kvantitative
restriktioner for indførte varer
e) i tilfælde, hvor de nødvendige betingelser for, at proceduren kan
bidrage til oprettelse eller opretholdelse af vareforarbejdningsvirk-1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 40
▼B
▼M1
▼B
▼M3
▼B
▼B
somhed i Fællesskabet, er opfyldt, uden at væsentlige interesser hos
Fællesskabets producenter af lignende varer berøres (økonomiskeforudsætninger). ►
M3Det kan efter udvalgsproceduren fastsættes,
i hvilke tilfælde de økonomiske forudsætninger anses for at være
opfyldt.◄
Artikel 134
Artikel 118, stk. 1, 2 og 4, samt artikel 119 finder tilsvarende anven-
delse.
Artikel 135
Opstår der toldskyld for varer i uforandret stand eller produkter, der
befinder sig på et mellemstadium i forarbejdningen i forhold til den,der er fastsat i bevillingen, fastsættes denne toldskyld på grundlag afde beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tids-punktet for antagelse af angivelsen om de pågældende varershenførsel under proceduren for forarbejdning under toldkontrol.
Artikel 136
1. Hvis de pågældende indførselsvarer på tidspunktet for henførslen
under proceduren for forarbejdning under toldkontrol opfyldte betingel-
serne for, at der kunne indrømmes præferencetoldbehandling, og den
samme præferencetoldbehandling gælder for tilsvarende varer somforarbejdningsprodukter overgået til fri omsætning, beregnes importaf-gifterne for forarbejdningsprodukterne på grundlag af den sats, dergælder i forbindelse med den nævnte toldbehandling.
2. Hvisden præferencetoldbehandling, der er omhandlet i s tk. 1, er
fastsat for indførselsvarerne som led i toldkontingenter eller toldlofter,
gælder den sats, der er nævnt i stk. 1 for forarbejdningsprodukterne,
ligeledespå den betingels e, at nævnte præferencetoldbehandling gælderfor indførselsvarerne på tidspunktet for antagelsen af angivelsen omovergang til fri omsætning. I dette tilfælde afskrives mængden af deindførselsvarer, der faktisk er medgået til fremstillingen af de forar-bejdningsprodukter, som er overgået til fri omsætning, på de
toldkontingenter eller toldlofter, der gælder på tidspunktet for anta-
gelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, men der foretagesikke afskrivning på de toldkontingenter eller -lofter, som er åbnet fortilsvarende produkter som forarbejdningsprodukterne.
F.Midlertidig indførsel
Artikel 137
Proceduren for midlertidig indførsel giver mulighed for, at ikke-fælles-
skabsvarer kan anvendes i Fællesskabets toldområde med fuldstændigeller delvisfritagels e for importafgifter, og uden at være undergivet
handelspolitiske foranstaltninger, når de er bestemt til at blive genud-
ført i uforandret stand, bortset fra varernes normale værdiforringelsesom følge af brug.
Artikel 138
Bevilling til midlertidig indførsel meddeles efter anmodning fra den
person, der anvender eller lader varerne anvende.
Artikel 139
Toldmyndighederne nægter henførsel under proceduren for midlertidig
indførsel, når det er umuligt at sikre identifikation af indførselsvarerne.
Toldmyndighederne kan dog tillade, at proceduren for midlertidig
indførsel anvendes uden identifikation af varerne, når det skønnes, atvarerne eller de påtænkte transaktioner ikke ville kunne give anledningtil misbrug af proceduren, selv om der ikke træffes identifikationsforan-staltninger.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 41
▼B
Artikel 140
1. Toldmyndighederne fastsætter en frist for, hvornår indførselsva-
rerne senest skal være genudført eller angivet til anden toldmæssigbestemmelse eller anvendelse. Fristen skal være så lang, at formåletmed den bevilgede anvendelse kan opfyldes.
2. Med forbehold af de særlige perioder, der er fastsat efter artikel
141, er det tidsrum, hvor varer kan forblive henført under procedurenfor midlertidig indførsel, 24 måneder. Toldmyndighederne kan dogmed den pågældendes samtykke fastsætte kortere tidsrum.
3. Når særlige omstændigheder berettiger dertil, kan toldmyndighe-
derne efter anmodning fra den pågældende, inden for rimelige grænserforlænge de i stk. 1 og 2 omhandlede tidsrum for at muliggøre denbevilgede anvendelse.
Artikel 141
De tilfælde, hvor proceduren for midlertidig indførsel med fuldstændig
fritagelse for importafgifter kan benyttes, samt de særlige betingelserherfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 142
1. Proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for
importafgifter anvendes for varer, som ikke er nævnt i de bestem-melser, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 141, eller som,
selv om de er nævnt, ikke opfylder alle de deri fastsatte betingelser for
adgang til midlertidig indførsel med fuldstændig fritagelse.
2. Listen over de varer, der er udelukket fra proceduren for midler-
tidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, samt
betingelserne for denne ordnings anvendelse fastlægges efter udvalgs-
proceduren.
Artikel 143
1. Størrelsen af de importafgifter, der pålægges varer henført under
proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importaf-
gifter, fastsættes til 3 % pr. måned eller pr. del af måned, i hvilken
varerne har været henført under proceduren for midlertidig indførselmed delvis ►
C1fritagelse, af ◄det afgiftsbeløb, der skulle have
været opkrævet for de pågældende varer, hvisde var overgået til friomsætning på det tidspunkt, hvor de blev henført under proceduren
for midlertidig indførsel.
2. De importafgifter, der skal opkræves, må ikke være højere end
dem, der ville være blevet opkrævet, hvisde pågældende varer varovergået til fri omsætning på det tidspunkt, hvor de blev henført under
proceduren for midlertidig indførsel, uden hensyntagen til eventuelt
gældende renter.
3. Overdragelse af rettigheder og pligter, der følger af proceduren
for midlertidig indførsel i overensstemmelse med artikel 90, medfører
ikke, at den samme fritagelsesordning skal gælde for hver af de anven-
delsesperioder, der kommer i betragtning.
4. Hvis en overdragelse som omhandlet i stk. 3 finder sted for de to
brugere af proceduren i løbet af en og samme måned under ordningen
med delvis fritagelse, er det den foregående bruger, der skal betale
importafgiftsbeløbet for hele den pågældende måned.
Artikel 144
1. Opstår der toldskyld for indførselsvarer, fastsættes denne told-
skyld på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for dissevarer på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om deres henførselunder proceduren for midlertidig indførsel. I de tilfælde, hvor artikel141 foreskriver det, fastsættes toldskylden imidlertid på grundlag af de1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 42
▼M3
▼B
▼B
beskatningselementer, der gælder for de pågældende varer på det i
artikel 214 nævnte tidspunkt.
2. Hvis der opstår toldskyld for varer, som er henført under proce-
duren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifteraf en anden grund end varerneshenførs el under proceduren, er beløbetaf denne toldskyld lig med forskellen mellem det afgiftsbeløb, der er
beregnet i henhold til stk. 1, og det beløb, der skyldes i henhold til
artikel 143.
G.Passiv forædling
I. Generelt
Artikel 145
1. Proceduren for passiv forædling giver med forbehold af de
særlige bestemmelser, som gælder for fremgangsmåden med standard-ombytning, der er fastsat i artikel 154 til 159, samt artikel 123,
mulighed for midlertidigt at udføre fællesskabsvarer fra Fællesskabets
toldområde med henblik på at lade dem undergå forædlingsprocesserog derefter lade de produkter, der fremkommer ved disse processer,overgå til fri omsætning med fuldstændig eller delvis fritagelse forimportafgifter.
2. Midlertidig udførsel af fællesskabsvarer indebærer anvendelsen af
eksportafgifter, handelspolitiske foranstaltninger og de øvrige formali-teter, som er fastsat for udførsel fra Fællesskabets toldområde af enfællesskabsvare.
3. Der forstås ved:
a) »midlertidigt udførte varer«: varer, der henføresunder proceduren
for passiv forædling
b) »forædlingsprocesser«: de processer, der er omhandlet i artikel 114,
stk. 2, litra c), første, andet og tredje led
c) »forædlingsprodukter«: alle de produkter, der fremkommer ved
forædlingsprocesserne
d) »udbyttesats«: den mængde eller den procentdel forædlingspro-
dukter, der opnåsved forædling af en bes temt mængde►
C1midlertidigt udførte varer ◄.
Artikel 146
1. Under proceduren for passiv forædling kan ikke henføres fælles-
skabsvarer,
— for hvilke der ved udførsel indrømmes godtgørelse af eller frita-
gelse for importafgifter
— der forud for deres udførsel var overgået til fri omsætning med
fuldstændig fritagelse for importafgifter på grund af deres anven-delse til særlige formål, så længe de betingelser, der er fastsat forindrømmelse af den nævnte fritagelse, fortsat er gældende
— ved hvis udførsel der ydes restitutioner, eller for hvilke der
indrømmes en anden finansiel fordel end restitutioner som led i
den fælles landbrugspolitik på grund af disse varers udførsel.
2. Undtagelser fra stk. 1, andet led, kan dog fastsættes efter udvalgs-
proceduren.
II. Meddelelse af bevilling
Artikel 147
1. Bevilling til passiv forædling meddeles efter ansøgning fra den
person, der lader forædlingsprocesserne udføre.
2. Uanset stk. 1 kan en anden person gives adgang til at benytte
proceduren for passiv forædling for varer med fællesskabsoprindelsesom defineret i afsnit II, kapitel 2, afdeling 1, når forædlingsprocessenbestår i indarbejdelse af disse varer i varer, der er fremstillet uden for1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 43
▼B
Fællesskabet og indført som forædlingsprodukter, hvis anvendelse af
proceduren kan bidrage til at fremme salg til eksport af sådanne varer,uden at de berører væsentlige interesser hos fællesskabsproducenter af
tilsvarende eller lignende varer som de indførte forædlingsprodukter.
De tilfælde, hvor første afsnit kan bringes i anvendelse og de nærmere
bestemmelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 148
Bevilling meddeleskun:
a) til personer, der er etableret i Fællesskabet
b) når det kan godtgøres, at forædlingsprodukterne vil blive fremstillet
på grundlag af de midlertidigt udførte varer. De tilfælde, hvorundtagelser fra dette litra kan anvendes, og de betingelser, hvorpådisse undtagelser finder anvendelse, fastsættes efter udvalgsproce-duren
De tilfælde, hvor undtagelser fra dette litra kan anvendes, og de
betingelser, hvorpå disse undtagelser finder anvendelse, fastsættesefter udvalgsproceduren
c) for så vidt anvendelse af proceduren for passiv forædling ikke i
alvorlig grad vil kunne skade væsentlige interesser hos forarbejd-ningsvirksomhederne i Fællesskabet (økonomiske forudsætninger).
III. Procedurensvirkemåde
Artikel 149
1. Toldmyndighederne fastsætter den frist, inden for hvilken foræd-
lingsprodukterne skal være genindført i Fællesskabets toldområde. De
kan forlænge denne frist, hvis bevillingshaveren fremsætter behørigtbegrundet anmodning herom.
2. Toldmyndighederne fastsætter udbyttesatsen for processen eller i
givet fald måden for fastsættelsen af denne sats.
Artikel 150
1. Fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter, som fastsat i
artikel 151, stk. 1, indrømmes kun, for så vidt som forædlingsproduk-
terne angivestil overgang til fri oms ætning
a) i bevillingshaverens navn eller for hans regning
b) i enhver anden persons navn eller for denne persons regning,
såfremt han er etableret i Fællesskabet, og såfremt han har opnået
bevillingshaverens samtykke, og betingelserne for bevillingen er
opfyldt.
2. Fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter, jf. artikel
151, stk. 1, indrømmes ikke, når en af betingelserne eller forpligtel-serne i forbindelse med proceduren for passiv forædling ikke eropfyldt, medmindre det godtgøres, at tilsidesættelserne ikke har haft
reel betydning for denne proceduresvirkemåde.
Artikel 151
1. Den i artikel 145 omhandlede fuldstændige eller delvise fritagelse
for importafgifter består i, at beløbet for de importafgifter, der påhvilerforædlingsprodukter, som overgår til fri omsætning, fradrages beløbetfor de importafgifter, der på samme dato ville gælde for de midlertidigtudførte varer, hvis disse varer var blevet indført i Fællesskabets told-
område fra det land, hvor de har været genstand for
forædlingsprocessen eller den sidste forædlingsproces.
2. Det beløb, der skal fradrages i henhold til stk. 1, beregnes efter
mængden og beskaffenheden af de pågældende varer på datoen forantagelsen af angivelsen om deres henførsel under proceduren forpassiv forædling og på grundlag af de andre beskatningselementer, der1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 44
▼B
gælder for dem på datoen for antagelsen af angivelsen om forædlings-
produkternesovergang til fri oms ætning.
Værdien af de midlertidigt udførte varer er den værdi, der for disse
varer lægges til grund ved fastsættelsen af forædlingsprodukternes told-
værdi i henhold til artikel 32, stk. 1, litra b), nr. i), eller, hvis værdienikke kan fastsættes på denne måde, forskellen mellem forædlingspro-dukternes toldværdi og forædlingsomkostningerne fastsat på rimeligvis.
Dog gælder følgende:
— visse afgifter, der fastlægges efter udvalgsproceduren, tages ikke i
betragtning ved beregning af fradragsbeløbet
— hvisde midlertidigt udførte varer forud for dereshenførs el under
proceduren for passiv forædling var overgået til fri omsætning til
en nedsat sats på grund af deres anvendelse til særlige formål, og
så længe de betingelser, der er fastsat for indrømmelse af dennedsatte sats, fortsat er gældende, er det beløb, der skal fradrages,lig med de importafgifter, der faktisk blev opkrævet ved denneovergang til fri omsætning.
3. Hvisder for de midlertidigt udførte varer ved deresovergang til
fri omsætning kunne anvendes en nedsat sats eller nulsats på grund af
varernes særlige anvendelsesformål, tages denne sats i betragtning, hvisvarerne i det land, hvor forædlingsprocessen eller den sidste foræd-lingsproces fandt sted, har været genstand for samme processer somde, der svarer til et sådant anvendelsesformål.
4. Hvisforædlings produkterne er omfattet af en præferencetoldfor-
anstaltning i henhold til artikel 20, stk. 3, litra d) eller e), og hvisdenne foranstaltning gælder for varer henhørende under samme posi-tion som de midlertidigt udførte varer, er satsen for de importafgifter,der skal tages i betragtning ved beregning af fradragsbeløbet i henholdtil stk. 1, den sats, som ville blive anvendt, hvis de midlertidigt udførte
varer opfyldte betingelserne for indrømmelse af denne præferencefor-
anstaltning.
5. Denne artikel er ikke til hinder for anvendelse af bestemmelser,
der er eller måtte blive fastsat som led i samhandelen mellem Fælles-skabet og tredjelande, og som foreskriver fritagelse for importafgifterfor visse forædlingsprodukter.
Artikel 152
1. Hvisformålet med forædlingen er reparation af de midlertidigt
udførte varer, er de ved overgang til fri omsætning fuldstændig fritagetfor importafgifter, hvis det på tilfredsstillende måde for toldmyndighe-derne kan godtgøres, at reparationen er foretaget vederlagsfrit på grundaf en garantiforpligtelse i henhold til kontrakt, i henhold til lovgiv-
ningen eller som følge af en fabrikationsfejl.
2. Bestemmelserne i stk. 1 gælder ikke, når der har været taget
hensyn til fejlen på det tidspunkt, hvor de pågældende varer førstegang overgik til fri omsætning.
Artikel 153
Hvisformålet med forædlingen er reparation af de midlertidigt udførte
varer, og denne reparation foretagesmod vederlag, bes tår den i artikel
145 fastsatte delvise fritagelse for importafgifter i, at det gældende
afgiftsbeløb fastsættes på grundlag af beskatningselementerne forforædlingsprodukterne på datoen for antagelsen af angivelsen om disseprodukters overgang til fri omsætning, og at toldværdien ansættes til etbeløb svarende til reparationsomkostningerne, hvis disse omkostningerudgør bevillingshaverens eneste udgift og ikke er påvirket af et afhæn-
gighedsforhold mellem bevillingshaveren og forarbejderen.
Uanset artikel 151 kan det efter udvalgsproceduren fastlægges, i hvilke
særlige tilfælde og på hvilke særlige betingelser varer, der har værethenført under proceduren for passiv forædling, kan overgå til fri1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 45
▼M3
▼M3
omsætning med forædlingsomkostningerne som grundlag for beskat-
ning efter De Europæiske Fællesskabers fælles toldtarif.
IV. Passiv forædling med anvendelse af fremgangsmåden med
standardombytning
Artikel 154
1. På de under nærværende nr. IV fastsatte betingelser, der finder
anvendelse som supplement til de forudgående bestemmelser, giverfremgangsmåden med standardombytning mulighed for at lade enindført vare, i det følgende benævnt ombytningsvare, træde i stedet
for et forædlingsprodukt.
2. Toldmyndighederne tillader anvendelse af fremgangsmåden med
standardombytning, hvis forædlingsprocessen består i en reparation af
fællesskabsvarer, bortset fra varer, der henhører under den fælles land-brugspolitik eller under de særordninger, der anvendes på visse varer,som frembringes ved forarbejdning af landbrugsprodukter.
3. Med forbehold af artikel 159 finder de bestemmelser, der gælder
for forædlingsprodukter, ligeledes anvendelse på ombytningsvarer.
4. Toldmyndighederne tillader på betingelser, som de fastsætter, at
ombytningsvarer indføres forud for udførslen af de til midlertidig
udførsel bestemte varer (forudgående indførsel).
Ved forudgående indførsel af en ombytningsvare stilles der en
sikkerhed, som dækker importafgiftsbeløbet.
Artikel 155
1. Ombytningsvarerne skal henhøre under samme toldposition, være
af samme handelsmæssige kvalitet og have samme tekniske egenskabersom de midlertidigt udførte varer, hvis disse varer havde undergået denpågældende reparation.
2. Har de midlertidigt udførte varer været brugt før udførslen, skal
ombytningsvarerne ligeledes have været brugt og må ikke være nye.
Toldmyndighederne kan dog fravige denne regel, hvisombytnings varen
er leveret vederlagsfrit på grund af en garantiforpligtelse i henhold tilkontrakt, i henhold til lovgivningen eller som følge af en fabrikations-
fejl.
Artikel 156
Standardombytning er kun tilladt, når det er muligt at kontrollere, om
de i artikel 155 anførte betingelser er opfyldt.
Artikel 157
1. I tilfælde af forudgående indførsel skal den midlertidige udførsel
af varerne finde sted inden for en frist på to måneder regnet fra den
dato, på hvilken toldmyndighederne antog angivelsen om ombytnings-varernesovergang til fri oms ætning.
2. Når særlige omstændigheder berettiger dertil, kan toldmyndighe-
derne på anmodning af den pågældende forlænge den i stk. 1omhandlede periode inden for rimelige grænser.
Artikel 158
I tilfælde af forudgående indførsel, og når artikel 151 finder anven-
delse, fastsættes fradragsbeløbet ud fra de beskatningselementer, dervar gældende for de midlertidigt udførte varer på den dato, på hvilkenangivelsen om varernes henførsel under proceduren blev antaget.
Artikel 159
Artikel 147, stk. 2, og artikel 148, litra b), finder ikke anvendelse i
forbindelse med standardombytning.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 46
▼B
▼B
V. Andre bestemmelser
Artikel 160
De fremgangsmåder, der er fastsat i forbindelse med passiv forædling,
kan ligeledes anvendes ved gennemførelsen af ikke-toldmæssige foran-
staltninger i henhold til den fælles handelspolitik.
Afdeling 4
Udførsel
Artikel 161
1. Proceduren for udførsel giver mulighed for, at en fællesskabsvare
føres ud af Fællesskabets toldområde.
Udførsel indebærer anvendelse af de formaliteter, der er fastsat med
henblik på den pågældende udførsel, herunder handelspolitiske foran-staltninger og eventuelt eksportafgifter.
2. Med undtagelse af varer henført under proceduren for passiv
forædling eller en forsendelsesprocedure i henhold til artikel 163 ogmed forbehold af artikel 164, skal alle fællesskabsvarer, som er bestemttil udførsel, henføres under proceduren for udførsel.
3. Varer der sendes til øen Helgoland, betragtes ikke som udført
uden for Fællesskabets toldområde.
4. Det fastlægges efter udvalgsproceduren, i hvilke tilfælde og på
hvilke betingelser der ikke skal afgives en udførselsangivelse for varer,
der føres ud af Fællesskabets toldområde.
5. Udførselsangivelsen indgives til det toldsted, der er kompetent
med hensyn til tilsyn på det sted, hvor eksportøren er etableret, eller
hvor varerne emballeres eller lastes til udførsel. Undtagelser fastsættesefter udvalgsproceduren.
Artikel 162
Frigivelsen til udførsel gives på betingelse af, at varerne forlader
Fællesskabets toldområde i samme stand, som de var på tidspunktetfor antagelsen af udførselsangivelsen.
Afdeling 5
Intern forsendelse
Artikel 163
1. Ved proceduren for intern forsendelse gives der på de i stk. 2 til 4
anførte betingelser mulighed for, at fællesskabsvarer uden ændring afderes toldmæssige status kan forsendes fra et sted til et andet indenfor Fællesskabets toldområde gennem et tredjelands område. Dennebestemmelse berører ikke anvendelsen af artikel 91, stk. 1, litra b).
2. Den i stk. 1 omhandlede forsendelse kan gennemføres
a) under proceduren for intern fællesskabsforsendelse, hvis denne
mulighed givesi en international aftale
b) på grundlag af et TIR-carnet (TIR-konventionen)
c) på grundlag af et ATA-carnet ►
M1 ◄, der anvendes
som forsendelsesdokument
d) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention
om Rhin-sejlads)
e) i henhold til formular 302, der er indført som led i overenskomsten
mellem deltagerne i den nordatlantiske traktat vedrørende status forderess tyrker, undertegnet i London den 19. juni 1951
f) som postforsendelse (herunder postpakker).1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 47
▼B
3. Artikel 92, 94, 95, 96 og 97 finder tilsvarende anvendelse i det i
stk. 2, litra a), omhandlede tilfælde.
4. I de i stk. 2, litra b) til f), omhandlede tilfælde bevarer en vare
kun sin toldmæssige status, når denne er godtgjort på vilkår og på enmåde, der er fastsat i bestemmelser, som er vedtaget efter udvalgspro-ceduren.
Artikel 164
Efter udvalgsproceduren fastsættes betingelser, hvorunder fællesskabs-
varer uden at være omfattet af nogen toldprocedure kan forsendes fraet sted til et andet inden for Fællesskabets toldområde og midlertidigtsendes uden for dette toldområde, uden at deres toldmæssige status
ændres.
Artikel 165
Proceduren for intern fællesskabsforsendelse gælder ligeledes i det
tilfælde, hvor den udtrykkeligt skal finde anvendelse ifølge en fælles-skabsbestemmelse.
KAPITEL 3
ANDRE TOLDMÆSSIGE BESTEMMELSER ELLER ANVENDELSER
Afdeling 1
Frizoner og frilagre
A.Generelt
Artikel 166
Ved frizoner eller frilagre forstås dele af Fællesskabets toldområde
eller lokaliteter beliggende på dette område, som er adskilt fra resten
af området, og i hvilke
a) ikke-fællesskabsvarer med henblik på anvendelsen af importafgif-
terne og de handelspolitiske importforanstaltninger anses for ikkeat befinde sig på Fællesskabets toldområde, hvis de hverken er bragt
i fri omsætning, henført under en anden toldprocedure eller anvendt
eller forbrugt under andre omstændigheder end dem, der er fastsat itoldforskrifterne
b) fællesskabsvarer som følge af deres anbringelse i frizone eller
frilager omfattesaf de forans taltninger, der i princippet er forbundetmed varernes udførsel, når det er fastsat i særlige fællesskabsforsk-rifter.
Artikel 167
1. Medlemsstaterne kan på bestemte dele af Fællesskabets told-
område oprette frizoner eller give tilladelse til oprettelse af frilagre.
2. Medlemsstaterne fastlægger hver frizones geografiske grænser.
De lokaler, hvor der tænkesoprettet et frilager, s kal godkendesaf
medlemsstaterne.
3. Med undtagelse af de frizoner, der er oprettet i overensstemmelse
med artikel 168a, er frizonerne indhegnede. Medlemsstaterne fast-lægger tilførsels- og fraførselssteder for hver frizone eller hvert frilager.
4. Opførelse af bygninger i en frizone kræver en forhåndstilladelse
fra toldmyndighederne.
Artikel 168
1. Frizonernes og frilagrenes grænser og tilførsels- og fraførsels-
steder er, med undtagelse af de frizoner, der er oprettet i1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 48
▼M3
▼B
▼M3
▼M3
overensstemmelse med artikel 168a, underlagt toldmyndighedernes
tilsyn.
2. Personer og transportmidler, der ankommer til eller forlader en
frizone eller et frilager, kan underkastes toldkontrol.
3. Personer, der ikke frembyder den nødvendige sikkerhed for, at
bestemmelserne i denne kodeks overholdes, kan formenes adgang tilen frizone eller et frilager.
4. Toldmyndighederne kan føre kontrol med varer, der tilføres,
opbevaresi eller fraføresen frizone eller et frilager. Med henblik på
denne kontrol skal en kopi af transportdokumentet, der skal følge med
varerne, når de tilføreseller fraføresen frizone eller et frilager, over-drages til toldmyndighederne eller holdes til deres disposition hos enperson, som er udpeget hertil af nævnte myndigheder. Hvis dennekontrol forlanges, skal varerne stilles til toldmyndighedernes rådighed.
Artikel 168a
1. Toldmyndighederne kan oprette frizoner, hvor toldkontrollen og
toldformaliteterne foretages, og hvor bestemmelserne om toldskyldfinder anvendelse, i overensstemmelse med toldoplagsproceduren.
Artikel 170, 176 og 180 finder ikke anvendelse på de således oprettede
frizoner.
2. Henvisningerne til frizoner i artikel 37, 38 og 205 gælder ikke de
frizoner, der er omhandlet i stk. 1.
B.Tilførsel af varer til frizoner og frilagre
Artikel 169
Såvel ikke-fællesskabsvarer som fællesskabsvarer kan anbringes i
frizone eller frilager.
Toldmyndighederne kan kræve, at varer, som frembyder fare, eller som
vil kunne fremkalde en ændring af andre varers tilstand, eller som afandre årsager kræver særlige indretninger, tilføres lokaler, der erspecielt udstyret hertil.
Artikel 170
1. Ved tilførsel af varer til frizone eller frilager skal disse ikke frem-
bydesfor toldmyndighederne, og der s kal heller ikke indgivestoldangivelse, jf. dog artikel 168, stk. 4.
2. Der skal for toldmyndighederne kun frembydes varer, som
a) er henført under en toldprocedure, der er blevet ►
C1afsluttet ved,
at◄varerne anbringesi frizone eller frilager; en s ådan frem-
bydelse er dog ikke nødvendig, hvis der i medfør af denpågældende toldprocedure tillades undtagelse fra forpligtelsen til atfrembyde varerne
b) har været genstand for en beslutning om indrømmelse af godtgørelse
af eller fritagelse for importafgifter og med tilladelse til, at varerne
anbringesi frizone eller frilager
c) er omfattet af foranstaltningerne i artikel 166, litra b).
►
C13.◄Toldmyndighederne kan kræve, at varer, som er under-
kastet eksportafgifter eller andre bestemmelser vedrørende udførsel,anmeldestil toldvæs net.
4. På anmodning udsteder toldmyndighederne for varer, der er
anbragt i frizone eller frilager, en attest vedrørende deres status somfællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 49
▼B
▼M3
▼B
▼B
C.Frizoners og frilagres virkemåde
Artikel 171
1. Varer kan opbevares i frizoner og frilagre uden tidsbegrænsning.2. For visse varer, der er omhandlet i artikel 166, litra b), og
henhører under den fælles landbrugspolitik, kan der fastsættes særligefrister efter udvalgsproceduren.
Artikel 172
1. I frizoner eller frilagre tilladesaktiviteter af indus triel eller
kommerciel art samt tjenesteydelser, når de i denne kodeks fastsattebetingelser overholdes. Udøvelsen af disse aktiviteter anmeldesforinden til toldmyndighederne.
2. Toldmyndighederne kan i et vist omfang forbyde eller begrænse
de i stk. 1 omhandlede aktiviteter under hensyn til, hvilke varer der er
genstand for de nævnte aktiviteter, eller til behovet for toldtilsyn.
3. Toldmyndighederne kan nægte personer, der ikke frembyder den
nødvendige sikkerhed for overholdelse af de i denne kodeks fastsattebestemmelser, adgang til at udøve virksomhed i en frizone eller etfrilager.
Artikel 173
Ikke-fællesskabsvarer, der er anbragt i frizone eller frilager, kan, mens
de befinder sig i frizone eller frilager,
a) overgå til fri omsætning på de betingelser, der er fastsat for den
pågældende procedure og i artikel 178
b) uden tilladelse gøres til genstand for de sædvanlige behandlinger,
som er omhandlet i artikel 109, stk. 1
c) henføresunder proceduren for aktiv forædling på de for denne
procedure fastsatte betingelser.
Forædlingsaktiviteter i Hamburgs gamle frihavn og i frizonerne på
De Kanariske Øer, Azorerne, Madeira og De Oversøiske Departe-
menter er dog ikke underlagt økonomiske forudsætninger.
Hvis konkurrencevilkårene i Fællesskabet inden for en økonomisk
sektor påvirkes som følge af denne undtagelse, beslutter Rådet dogmed kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen for så vidtangår den gamle frihavn i Hamburg, at de økonomiske forudsæt-
ninger også skal gælde for den pågældende økonomiske aktivitet i
Hamburgsgamle frihavn
d) henføresunder proceduren for forarbejdning under toldkontrol på de
for denne procedure fastsatte betingelser
e) henføresunder proceduren for midlertidig indførs el på de for denne
procedure fastsatte betingelser
f) afstås efter artikel 182
g) tilintetgørespå betingels e af, at der forelæggestoldmyndighederne
alle de oplysninger, som disse skønner nødvendige.
Hvisvarerne henføresunder en af de i litra c), d) eller e) omhandlede
procedurer, kan medlemsstaterne tilpasse de relevante kontrolbestem-melser, hvis det er nødvendigt for at tage hensyn til drifts- ogtoldtilsynsforholdene i frizonerne eller frilagrene.
Artikel 174
De i artikel 166, litra b) omhandlede ►
C1 ◄fælles-
skabsvarer, som henhører under den fælles landbrugspolitik, kan kununderkastes de behandlinger, der udtrykkeligt er fastsat for disse vareri overensstemmelse med artikel 109, stk. 2. Disse behandlinger kanforetagesuden tilladels e.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 50
▼B
Artikel 175
1. Når artikel 173 og 174 ikke finder anvendelse, kan de ikke-
fællesskabsvarer og fællesskabsvarer, der er omhandlet i artikel 166,litra b), ikke forbrugeseller anvendesi frizoner eller frilagre.
2. Med forbehold af bestemmelserne for proviantering er stk. 1, i det
omfang den pågældende procedure tillader det, ikke til hinder foranvendelse eller forbrug af varer, som ved overgang til fri omsætning
eller ved midlertidig indførsel ikke ville være pålagt importafgifter eller
undergivet foranstaltninger, i henhold til den fælles landbrugspolitikeller handelspolitiske foranstaltninger. I så fald er en angivelse omovergang til fri omsætning eller om midlertidig indførsel ikkenødvendig.
En angivelse kræves dog, hvis sådanne varer skal afskrives på et
kontingent eller et loft.
Artikel 176
1. Enhver person, der udøver virksomhed i en frizone eller et
frilager, det være sig oplagring, bearbejdning, forarbejdning, salg ellerkøb af varer, skal i en af toldmyndighederne godkendt form føre lager-regnskab. Varerne skal, så snart de ankommer til denne persons lokaler,
bogføres i dette regnskab. Regnskabet skal sætte toldmyndighederne i
stand til at identificere varerne, og det skal vise varebetegnelserne.
2. I tilfælde af omladning af varer i en frizone holdesde dertil
hørende dokumenter til rådighed for toldmyndighederne. Kortvarigoplagring af varer i forbindelse med en sådan omladning anses for atudgøre en del af omladningen.
D.Fraførsel af varer fra frizoner og frilagre
Artikel 177
Med forbehold af de særlige bestemmelser, der er vedtaget som led i
særlige toldforskrifter, kan varer, der fraføres en frizone eller et
frilager,
— udføres eller genudføres fra Fællesskabets toldområde
— føres ind i de øvrige dele af Fællesskabets toldområde.
Bestemmelserne i afsnit III — bortset fra artikel 48 til 53 for så vidt
angår fællesskabsvarer — finder anvendelse på varer, der føres ind i
de øvrige dele af Fællesskabets toldområde, medmindre det drejer sigom varer, hvis fraførsel fra zonen sker ad søvejen eller luftvejen, udenat varerne henføres under en forsendelsesprocedure eller en anden told-procedure.
Artikel 178
1. Opstår der toldskyld for en ikke-fællesskabsvare, og ansættes
toldværdien af denne vare på grundlag af den pris, der faktisk er betalteller skal betales, og som omfatter omkostninger ved oplagring ellerbevarelse af varerne under disses opbevaring i frizone eller frilager,medregnes disse omkostninger ikke i toldværdien, når de er anført
særskilt i forhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales
for varen.
2. Når den pågældende vare i frizone eller frilager er blevet under-
kastet de særlige behandlinger, der er omhandlet i artikel 109, stk. 1, erbeskaffenheden, toldværdien og mængden, som skal lægges til grundved beregningen af importafgiftsbeløbet — efter anmodning fra klare-reren og på betingelse af, at de nævnte behandlinger har fundet sted på
grundlag af en tilladelse, der er givet i overensstemmelse med nævnte
artikels stk. 3 — de samme som dem, der, for så vidt angår denne vare,skulle have været lagt til grund på det i artikel 214 omhandlede tids-punkt, hvis varen ikke var blevet underkastet disse behandlinger.Undtagelser fra denne bestemmelse kan fastsættes efter udvalgsproce-duren.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 51
▼B
Artikel 179
1. Fællesskabsvarer henhørende under den fælles landbrugspolitik,
som er anbragt i frizone eller frilager, og som er omfattet af artikel166, litra b), skal angives til en af de bestemmelser eller anvendelser,der er fastsat i de forskrifter, der som følge af, at de anbringes i frizone
eller frilager, underkaster de pågældende varer foranstaltninger, der i
princippet er knyttet til deresudførs el.
2. Hvis disse varer igen føres ind i andre dele af Fællesskabets told-
område, eller hvisder ved udløbet af den i henhold til artikel 171, s tk.
2, fastsatte frist ikke er fremsat anmodning med henblik på angivelse afvarerne til en af de i stk. 1 omhandlede bestemmelser eller anvendelser,træffer toldmyndighederne de foranstaltninger, der er fastsat i desærlige forskrifter vedrørende manglende overholdelse af den fastsatte
bestemmelse eller anvendelse.
Artikel 180
1. Hvisvarerne føresind i — eller på ny føresind i — andre dele af
Fællesskabets toldområde eller henføres under en toldprocedure, kanden i artikel 170, stk. 4, omhandlede attest anvendes til at bevise, atvarerne har status som fællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer.
2. Når det ikke ved hjælp af attesten eller på anden måde dokumen-
teres, at varerne har status som fællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer, betragtes de
— for så vidt angår anvendelsen af eksportafgifter og eksportlicenser
samt af handelspolitiske foranstaltninger, der benyttes ved udførsel,
som fællesskabsvarer
— i anden sammenhæng, som ikke-fællesskabsvarer.
Artikel 181
Toldmyndighederne sikrer sig, at bestemmelserne vedrørende udførsel
eller genudførsel overholdes, når varerne udføres eller genudføres fra
en frizone eller et frilager.
Afdeling 2
Genudførsel, tilintetgørelse og afståelse
Artikel 182
1. Ikke-fællesskabsvarer kan
— genudføres fra Fællesskabets toldområde
— tilintetgøres
— afstås til statskassen, hvis denne mulighed foreligger i henhold til
nationale retsforskrifter.
2. Genudførsel indebærer i givet fald anvendelse af de formaliteter,
der er fastsat med henblik på udførsel af varerne, herunder handelspo-
litiske foranstaltninger.
De tilfælde, hvor ikke-fællesskabsvarer kan henføres under en suspen-
sionsprocedure, således at handelspolitiske foranstaltninger ikke finder
anvendelse på udførslen, kan fastlægges efter udvalgsproceduren.
3.►
M1Med undtagelse af de tilfælde, der er fastsat efter udvalgs-
proceduren, skal genudførsel eller tilintetgørelse på forhånd anmeldes
til toldmyndighederne. ◄Toldmyndighederne forbyder genudførsel,
når det følger af de formaliteter eller foranstaltninger, der er omhandleti stk. 2, første afsnit. Såfremt varer, som under deres ophold på Fælles-skabets toldområde var henført under en toldprocedure af økonomiskbetydning, skal genudføres, skal der indgives en toldangivelse som
omhandlet i artikel 59 til 78. I så fald finder artikel 161, stk. 4 og 5,
anvendelse.
Afståelse sker i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 52
▼B
4. Tilintetgørelse eller afståelse må ikke medføre omkostninger for
statskassen.
5. Affald og skrot, som i givet fald fremkommer ved tilintetgørelse,
skal angives til en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser,der er fastsat for ikke-fællesskabsvarer.
Varerne forbliver under toldtilsyn indtil det i artikel 37, stk. 2, fastsatte
tidspunkt.
AFSNIT V
VARER, DER FORLADER FAELLESSKABETS TOLDOMRÅDE
Artikel 183
Varer, der forlader Fællesskabets toldområde, er underkastet toldtilsyn.
De kan kontrolleres af toldmyndighederne i overensstemmelse medgældende bestemmelser. Når de forlader området, skal de i givet faldfølge den rute, som toldmyndighederne har fastlagt, og toldmyndighe-dernes anvisninger skal efterkommes.
AFSNIT VI
BEGUNSTIGEDE TRANSAKTIONER
KAPITEL 1
FRITAGELSER
Artikel 184
Rådet træffer med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen
beslutning om, i hvilke tilfælde der som følge af særlige omstændig-heder indrømmes fritagelse for import- eller eksportafgifter ved varersovergang til fri omsætning eller udførsel.
KAPITEL 2
RETURVARER
Artikel 185
1. Fællesskabsvarer, som, efter at være blevet udført fra Fællesska-
betstoldområde, inden for en fris t på tre år igen føresind i toldområdet
og dér overgår til fri omsætning, fritages for importafgifter.
Dog gælder følgende:
— fristen på tre år kan overskrides under særlige omstændigheder
— såfremt returvarer inden deres udførsel fra Fællesskabets told-
område er blevet bragt i fri omsætning med nedsat eller nul-importafgift som følge af et særligt anvendelsesformål kan den istk. 1 omhandlede fritagelse kun bevilges på betingelse af, atvarerne genindførestil s amme formål.
Såfremt de pågældende varer ikke anvendestil s amme formål, fore-
tagesder i det beløb, der s kal erlæggesi importafgifter, et fradragaf det beløb, som eventuelt er opkrævet, da disse varer første gangblev bragt i fri omsætning. Hvis sidstnævnte beløb er større end det,
der fremkommer ved returvarenesovergang til fri oms ætning, ydes
der ingen godtgørelse.
2. Den stk. 1 omhandlede fritagelse for importafgifter indrømmes
ikke for følgende varer:
a) varer, der er udført fra Fællesskabets toldområde under proceduren
for passiv forædling, medmindre disse varer stadig er i samme ufor-
andrede stand som ved deres udførsel
b) varer, som har været omfattet af en fællesskabsforanstaltning, der
indebærer deresudførs el til tredjeland. De tilfælde, hvor der kanafviges fra denne bestemmelse, samt de nærmere betingelser herfor,fastlægges efter udvalgsproceduren.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 53
▼B
Artikel 186
Fritagelsen for importafgifter som omhandlet i artikel 185 indrømmes
kun, dersom varerne genindføres i samme stand, som de havde vedudførslen. De tilfælde, hvor der kan afviges fra denne bestemmelse,samt de nærmere betingelser herfor, fastlægges efter udvalgsproce-duren.
Artikel 187
Artikel 185 og 186 finder tilsvarende anvendelse på forædlingspro-
dukter, der oprindelig var blevet udført eller genudført efter enprocedure for aktiv forædling.
Det efter lovgivningen skyldige importafgiftsbeløb fastlægges efter
reglerne for proceduren for aktiv forædling, idet datoen for genudførselaf forædlingsprodukterne betragtes som datoen for varens overgang tilfri omsætning.
KAPITEL 3
PRODUKTER, SOM HIDRØRER FRA HAVFISKERI, OG ANDRE
PRODUKTER, DER OPTAGES FRA HAVET
Artikel 188
Med forbehold af artikel 23, stk. 1, litra f), er følgende produkter
fritaget for importafgifter ved overgang til fri omsætning:
a) produkter fra havfiskeri og andre produkter, der optages fra et tred-
jelands territorialfarvand af skibe, som er registreret i en
medlemsstat eller anmeldt til dens skibsregister og fører statens flag
b) produkter, der er fremstillet på grundlag af de under litra a) nævnte
produkter om bord på fabriksskibe, der opfylder de under samme
litra a) fastsatte betingelser.
AFSNIT VII
TOLDSKYLD
KAPITEL I (SIC! 1)
SIKKERHEDSSTILLELSE FOR TOLDSKYLD
Artikel 189
1. Kræver toldmyndighederne i henhold til toldforskrifterne, at der
stilles sikkerhed for betalingen af en toldskyld, skal denne stilles af
debitor eller den person, som kan blive debitor.
2. Toldmyndighederne kan kun kræve en sikkerhedsstillelse for en
og samme toldskyld.
Sikkerhedsstillelse i medfør af en toldprocedure, som kan anvendes for
en given vare i flere medlemsstater, gælder i det omfang, der er fastsati de bestemmelser, der er vedtaget efter udvalgsproceduren, i de berørtemedlemsstater.
3. Toldmyndighederne kan tillade, at der stilles sikkerhed af en tred-
jemand på vegne af den person, der er blevet afkrævetsikkerhedsstillelse.
4. Når debitor eller den person, som kan blive debitor, er en
offentlig administration, skal der ikke stilles sikkerhed.
5. Toldmyndighederne kan undlade at kræve sikkerhedsstillelse, hvis
det beløb, der skal stilles sikkerhed for, ikke overstiger 500 ECU.
Artikel 190
1. Er det fastsat i toldforskrifterne, at sikkerhedsstillelse er fakul-
tativ, kræves denne sikkerhed efter toldmyndighedernes skøn, for såvidt rettidig betaling af en toldskyld, der er opstået eller vil kunneopstå, ikke er helt sikret.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 54
▼B
Når den i første afsnit omhandlede sikkerhed ikke kræves, kan told-
myndighederne imidlertid forlange, at den i artikel 189, stk. 1,omhandlede person afgiver en erklæring indeholdende de forpligtelser,
han ifølge loven skal overholde.
2. Den i stk. 1, første afsnit, nævnte sikkerhed kan kræves stillet:
— samtidig med, at forskrifterne om muligheden for at kræve en sådan
sikkerhedsstillelse finder anvendelse
— på ethvert senere tidspunkt, når toldmyndighederne konstaterer, at
rettidig betaling af en toldskyld, der er opstået eller vil kunneopstå, ikke er helt sikret.
Artikel 191
Efter anmodning fra den i artikel 189, stk. 1 eller 3, omhandlede person
tillader toldmyndighederne, at der stilles samlet sikkerhed for flereekspeditioner, der medfører eller vil kunne medføre, at der opstår entoldskyld.
Artikel 192
1. Er det fastsat i toldforskrifterne, at sikkerhedsstillelse er obligato-
risk, fastsætter toldmyndighederne med forbehold af de særligebestemmelser for forsendelsesproceduren, der fastlægges efter udvalgs-proceduren, størrelsen af sikkerhedsstillelsen til et beløb, der svarer til:
— det nøjagtige beløb af den pågældende toldskyld, hvis dette beløb
kan beregnes nøjagtigt på det tidspunkt, hvor sikkerheden kræves
— i de øvrige tilfælde, det af toldmyndighederne anslåede højeste
beløb for den toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå.
Foreligger der samlet sikkerhedsstillelse for toldskyld, hvor- af beløbet
varierer efter tidspunktet, skal sikkerhedsbeløbet fastsættes således, atdet på ethvert tidspunkt dækker den pågældende toldskyld.
2. Hvis sikkerhedsstillelse i henhold til toldforskrifterne er fakul-
tativ, og toldmyndighederne kræver sikkerhed, fastsætter desikkerhedsstillelsen til et beløb, der ikke overstiger det i stk. 1 fastsatteniveau.
3. De tilfælde, hvor der kan stilles fast sikkerhed, samt de nærmere
betingelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 193
Der kan stilles sikkerhed:
— som kontant depositum
— ved kaution.
Artikel 194
1. Det kontante depositum stilles i valutaen i den medlemsstat, i
hvilken sikkerhedsstillelsen kræves.
Med et kontant depositum sidestilles:
— overgivelse af en check, hvis betaling er garanteret af den institu-
tion, hvorpå checken er trukket, på en måde, der under alleomstændigheder kan anerkendes af toldmyndighederne
— overgivelse af ethvert andet værdipapir, der har frigørende virkning,
og som anerkendes af de nævnte myndigheder.
2. Det kontante depositum eller hermed sidestillede deposita skal
stilles i overensstemmelse med bestemmelserne i den medlemsstat,hvor sikkerhedsstillelsen kræves.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 55
▼M2
▼B
▼B
Artikel 195
Kautionisten skal skriftligt forpligte sig til solidarisk med debitor at
betale sikkerhedsstillelsesbeløbet for den toldskyld, som forfalder til
betaling.
Kautionisten skal være en anden person, der er etableret i Fællesskabet
og godkendt af toldmyndighederne i en medlemsstat.
Toldmyndighederne kan afslå at godkende den foreslåede kautionist,
når de finder, at denne ikke fuldt ud vil kunne sikre rettidig betalingaf toldskylden.
Artikel 196
Den person, der skal stille sikkerhed, kan frit vælge mellem de forskel-
lige former for sikkerhedsstillelse, der er fastsat i artikel 193.
Toldmyndighederne kan dog afvise den foreslåede form for sikkerheds-
stillelse, hvis den er uforenelig med den pågældende toldprocedures
korrekte afvikling. Det samme gælder den foreslåede sikkerhedsstil-
lelse. Toldmyndighederne kan kræve, at den valgte form forsikkerhedsstillelse fastholdes i en bestemt periode.
Artikel 197
1. Er der hjemlet mulighed for det i gældende bestemmelser, der er
fastsat efter udvalgsproceduren, kan toldmyndighederne godkendeandre former for sikkerhedsstillelse end dem, der er omhandlet i artikel193, når de yder tilsvarende sikkerhed for betaling af toldskylden.
Toldmyndighederne afviser den af debitor foreslåede sikkerhedsstil-
lelse, når de finder, at den ikke fuldt ud vil kunne sikre betaling af
toldskylden.
2. Toldmyndighederne kan med samme forbehold som omhandlet i
stk. 1, andet afsnit, godtage et kontant depositum, uden at betingelsernei artikel 194, stk. 1, er opfyldt.
Artikel 198
Konstaterer toldmyndighederne, at sikkerhedsstillelsen ikke eller ikke
længere helt sikkert eller fuldt ud garanterer rettidig betaling af told-skylden, kræver de af den i artikel 189, stk. 1, omhandlede person, at
han efter eget valg enten stiller supplerende sikkerhed eller erstatter
den oprindelige sikkerhed med en ny.
Artikel 199
1. Sikkerhedsstillelsen kan ikke frigives, så længe den toldskyld, for
hvilken den er stillet, ikke er ophørt eller stadig vil kunne opstå. Nårtoldskylden er ophørt eller ikke længere vil kunne opstå, skal sikker-hedsstillelsen omgående frigives.
2. Når toldskylden er delvis ophørt eller ikke længere kan opstå for
en del af sikkerhedsstillelsesbeløbet, frigives den tilsvarende del af
dette beløb, hvisden pågældende anmoder herom, medmindre det
pågældende beløbs størrelse ikke gør noget sådant berettiget.
Artikel 200
Undtagelsesbestemmelser vedrørende dette kapitel vedtages om fornø-
dent efter udvalgsproceduren for at tage hensyn til internationalekonventioner.
KAPITEL 2
TOLDSKYLDENS OPSTÅEN
Artikel 201
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når en importafgiftspligtig vare
a) overgår til fri omsætning1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 56
▼B
b) henføresunder proceduren for midlertidig indførs el med delvisfrita-
gelse for importafgifter.
2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af den pågæl-
dende toldangivelse.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor
også den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
Udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte toldprocedurer
på basis af oplysninger, som fører til, at de efter lovgivningen skyldigeafgifter helt eller delvis ikke opkræves, kan tillige personer, der harmeddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, anses som debi-
torer i overensstemmelse med gældende nationale bestemmelser, hvis
de var eller havde rimelig grund til at være bekendt med, at de pågæl-dende oplysninger var forkerte.
Artikel 202
1. Toldskyld ved indførsel opstår,
a) når en importafgiftspligtig vare føres ind i Fællesskabets toldområde
på ikke forskriftsmæssig måde, eller
b) hvis det drejer sig om en importafgiftspligtig vare, der er anbragt i
frizone eller frilager, når varen føresind i en anden del af told-
området på ikke forskriftsmæssig måde.
Ved anvendelse af denne artikel forstås ved »indførsel på ikke
forskriftsmæssig måde« enhver indførsel i strid med artikel 38 til 41
og med artikel 177, andet led.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen føres ind på ikke
forskriftsmæssig måde.
3. Debitorer er:
— den person, der på ikke forskriftsmæssig måde har ført den pågæl-
dende vare ind i Fællesskabets toldområde
— de personer, der har medvirket til denne indførsel, og som vidste
eller med rimelighed burde have vidst, at det foregik på ikkeforskriftsmæssig måde
— samt de personer, der har erhvervet eller opbevaret den pågældende
vare, og som på det tidspunkt, hvor de erhvervede eller modtogvaren, vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede
sig om en vare, der var ført ind på ikke forskriftsmæssig måde.
Artikel 203
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når:
— en importafgiftspligtig vare unddrages toldtilsyn.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen unddrages toldtil-
synet.
3. Debitorer er:
— den person, der har unddraget varen toldtilsyn
— de personer, der har medvirket til unddragelsen, og som vidste eller
med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig om en vare
unddraget toldtilsyn
— de personer, der har erhvervet eller opbevaret den pågældende vare,
og som på det tidspunkt, hvor de erhvervede eller modtog varen,vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig om
en vare, der var unddraget toldtilsyn
— samt, i givet fald, den person, som det påhviler at opfylde de
forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring ellerved anvendelsen af den toldprocedure, som varen er undergivet.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 57
▼B
Artikel 204
1. Toldskyld ved indførsel opstår:
a) når en af de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtig
varesmidlertidige opbevaring eller ved anvendels e af den toldpro-
cedure, som varen er undergivet, misligholdes, eller
b) når en af betingelserne for en vares henførsel under den pågældende
toldprocedure eller for indrømmelse af nedsat eller nul-importafgift
på grund af dens anvendelse til særlige formål ikke er opfyldt,
i andre end de i artikel 203 omhandlede tilfælde, medmindre det godt-
gøres, at en sådan misligholdelse ikke har haft reelle følger for detkorrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældende
toldprocedure.
2. Toldskylden opstår enten på det tidspunkt, hvor den forpligtelse,
hvis misligholdelse bevirker, at der opstå toldskyld, ikke længere eropfyldt, eller på det tidspunkt, hvor varen blev henført under denpågældende toldprocedure, hvis det efterfølgende viser sig, at en afbetingelserne for henførslen af varen under den pågældende procedure
eller indrømmelsen af nedsat eller nul-importafgift på grund dens
anvendelse til særlige formål ikke var opfyldt.
3. Debitor er den person, som det i den givne situation påhviler
enten at opfylde de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtigvaresmidlertidige opbevaring eller ved anvendels en af den toldpro-cedure, som varen er undergivet, eller som skal overholde de fastsatte
betingelser for varens henførsel under proceduren.
Artikel 205
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når
— en importafgiftspligtig vare forbruges eller anvendes i frizone eller
frilager på andre betingelser end dem, der følger af gældende
forskrifter.
Forsvinder der varer, og kan denne forsvinden ikke begrundes tilfreds-
stillende over for toldmyndighederne, kan disse anse varerne forforbrugt eller anvendt i frizonen eller frilageret.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen forbruges eller
anvendes for første gang på andre betingelser end dem, der følger afgældende forskrifter.
3. Debitor er den person, som har forbrugt eller anvendt varen, samt
de personer, der har medvirket til dette forbrug eller denne anvendelse,og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at dette forbrug
eller denne anvendelse fandt sted på andre betingelser end dem, der
følger af gældende forskrifter.
Når toldmyndighederne i tilfælde af varernes forsvinden anser dem for
at være forbrugt eller anvendt i frizonen eller frilageret, og det ikke ermuligt at anvende første afsnit, skal toldskylden betales af den person,der, så vidt myndighederne ved, sidst var i besiddelse af varerne.
Artikel 206
1. Uanset artikel 202 og artikel 204, stk. 1, litra a), anses toldskyld
ved indførsel ikke at opstå i forbindelse med en bestemt vare, når derfremlægges bevis for, at misligholdelse af de forpligtelser, der følger af
— bestemmelserne i artikel 38 til 41 og artikel 177, andet led
— den pågældende varesmidlertidige opbevaring, eller— anvendelse af den toldprocedure, som den pågældende vare er
undergivet
skyldes, at den omhandlede vare er helt tilintetgjort eller er gået uigen-
kaldeligt tabt af grunde, som kan henføres til varens egenbeskaffenhed, som følge af hændelige omstændigheder eller forcemajeure, eller endelig efter tilladelse fra toldmyndighederne.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 58
▼B
En vare er gået uigenkaldeligt tabt som omhandlet i nærværende
stykke, når den er blevet totalt uanvendelig for enhver.
2. Toldskyld ved indførsel anses heller ikke at opstå i forbindelse
med en vare, der er overgået til fri omsætning til nedsat eller nul-
importafgift på grund af dens anvendelse til særlige formål, når denne
vare udføreseller genudføresmed toldmyndighedernestilladels e.
Artikel 207
Når toldskyld ved indførsel i overensstemmelse med artikel 206, stk. 1,
ikke anses for at være opstået for en vare, der er overgået til fri omsæt-ning til nedsat eller nul-importafgift på grund af dens anvendelse tilsærlige formål, anses affald og skrot fra denne tilintetgørelse somikke-fællesskabsvarer.
Artikel 208
Når der i overensstemmelse med artikel 203 og 204 opstår toldskyld
for en vare, der er overgået til fri omsætning til nedsat importafgift pågrund af dens anvendelse til særlige formål, trækkes det beløb, der er
betalt ved overgang til fri omsætning, fra beløbet af den opståede told-
skyld.
Denne bestemmelse finder tilsvarende anvendelse, hvis der opstår told-
skyld for affald og skrot efter tilintetgørelse af en sådan vare.
Artikel 209
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når
— en eksportafgiftspligtig vare udføres fra Fællesskabets toldområde i
henhold til en toldangivelse.
2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangi-
velsen.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor
også den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
Artikel 210
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når
— (SIC! en) eksportafgiftspligtig vare forlader Fællesskabets told-
område, uden at der er afgivet toldangivelse herfor.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor den nævnte vare faktisk
forlader toldområdet.
3. Debitor er
— den person, der har foretaget udførslen,
— samt de personer, der har medvirket ved udførslen, og som vidste
eller med rimelighed burde have vidst, at der ikke var, men burdehave været indgivet en toldangivelse.
Artikel 211
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når betingelserne for, at en vare er
blevet udført fra Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvisfritagelse for eksportafgifter, ikke er blevet overholdt.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen anvendes til et
andet formål end det, der havde muliggjort dens udførsel fra Fællesska-
bets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for
eksportafgifter, eller, hvis toldmyndighederne ikke kan fastslå dettetidspunkt, det tidspunkt, hvor fristen udløber for fremlæggelse af bevisfor, at de fastsatte betingelser for opnåelse af denne fritagelse er blevetopfyldt.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor
også den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 59
▼B
Artikel 212
Den i artikel 201 til 205 og artikel 209 til 211 omhandlede toldskyld
opstår, selv om den vedrører varer, der er omfattet af forbud ellerrestriktioner ved ind- eller udførsel, uanset varernes art. Der opstårimidlertid ikke toldskyld ved indførsel på ikke forskriftsmæssig måde
i Fællesskabets toldområde af falske penge eller af narkotika og psyko-
trope stoffer, som ikke er genstand for det af de kompetentemyndigheder strengt kontrollerede salg med henblik på en anvendelsetil medicinske og videnskabelige formål. Af hensyn til straffelovgiv-ningen for toldovertrædelser betragtes toldskylden dog som opstået,
når en medlemsstats straffelovgivning fastsætter, at tolden danner
grundlag for fastsættelsen af straffen, eller at en opstået toldskylddanner grundlag for den straffearetlige forfølgelse.
Artikel 212a
Når toldforskrifterne hjemler toldlempelser for en vare på grund af
dens art eller dens særlige anvendelsesformål eller hel eller delvis frita-
gelse for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 21, 82, 145
eller 184-187, finder toldlempelserne og fritagelsen også anvendelse ide tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 202-205,210 eller 211, forudsat at debitors adfærd ikke giver anledning tilmistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed,og at vedkommende godtgør, at de øvrige betingelser for anvendelse
af toldlempelserne eller fritagelsen er opfyldt.
Artikel 213
Når der er flere debitorer for en og samme toldskyld, hæfter disse soli-
darisk for betalingen af denne skyld.
Artikel 214
1. Medmindre andre, særlige bestemmelser er fastsat i denne kodeks,
fastsættes import- eller eksportafgifterne for en vare på grundlag af desærlige beskatningselementer, der gælder for varen på det tidspunkt,hvor toldskylden, som vedrører den, opstår, jf. dog stk. 2.
2. Når det ikke er muligt nøjagtigt at fastslå tidspunktet for toldskyl-
dens opståen, skal der ved fastsættelsen af de særligebeskatningselementer for den pågældende vare regnes med det tids-punkt, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en
situation, der har fremkaldt en toldskyld.
Sætter de oplysninger, som toldmyndighederne råder over, dem i stand
til at fastslå, at toldskylden opstod på et tidspunkt forud for denne
konstatering, fastsættes import- eller eksportafgifterne for den pågæl-dende vare dog på grundlag af de særlige beskatningselementer, somvar gældende for den på det tidligste tidspunkt, hvor eksistensen aftoldskylden som følge af denne situation kan fastslås på grundlag afde foreliggende oplysninger.
3. For at undgå at der drages økonomisk fordel af en udsættelse af
tidspunktet for toldskyldens opståen eller bogføring af toldskylden,
beregnes der udligningsrenter i tilfælde og på betingelser, der fast-
lægges i bestemmelser, som vedtages efter udvalgsproceduren.
Artikel 215
1. Toldskylden opstår:
— det sted, hvor de omstændigheder, der er årsag til toldskylden,
indtræffer
— eller, hvis dette sted ikke kan bestemmes, det sted, hvor toldmyn-
dighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, dergiver anledning til toldskyld1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 60
▼M3
▼B
▼M2
▼M2
— eller, hvisvaren er henført under en toldprocedure, s om ikke er
afsluttet, og hvis stedet ikke kan bestemmes i henhold til første ellerandet led inden for en frist, der i givet fald fastsættes efter udvalgs-
proceduren, det sted, hvor varen er henført under eller er kommet
ind i Fællesskabets toldområde under den pågældende procedure.
2. Gør de oplysninger, som toldmyndighederne råder over, det
muligt at fastslå, at toldskylden allerede var opstået, da varen tidligere
befandt sig på et andet sted, anses toldskylden som opstået på det førstested, hvor det er muligt at fastslå dens eksistens.
3. De i artikel 217, stk. 1, nævnte toldmyndigheder er toldmyndighe-
derne i den medlemsstat, hvor toldskylden er opstået eller anses for at
være opstået efter denne artikel.
4. Konstaterer en toldmyndighed, at der i henhold til artikel 202 er
opstået en toldskyld i en anden medlemsstat, og er beløbet mindre end5 000 EUR, anses toldskylden for at være opstået i den medlemsstat,hvor dens opståen er konstateret.
Artikel 216
1. For så vidt det er fastsat i overenskomster, der er indgået mellem
Fællesskabet og visse tredjelande, at der ved indførsel i de pågældendetredjelande skal indrømmes præferencetoldbehandling for varer medoprindelse i Fællesskabet i henhold til disse overenskomster, dog på
betingelse af, at der, når varerne er frembragt under proceduren for
aktiv forædling, skal betales importafgifter for ikke-fællesskabsvarer,som er medgået til deres fremstilling, medfører påtegningen af denødvendige dokumenter for at opnå denne præferencetoldbehandling itredjelande, at der opstår toldskyld ved indførsel.
2. Toldskylden anses for at opstå på det tidspunkt, hvor toldmyndig-
hederne antager udførselsangivelsen vedrørende de pågældende varer.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor
også den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
4. De til denne toldskyld svarende importafgifter fastsættes på
samme måde, som hvis det drejede sig om en toldskyld, der var opstået
ved antagelse samme dag af toldangivelsen om de pågældende varers
overgang til fri omsætning for at bringe proceduren for aktiv forædlingtil ophør.
KAPITEL 3
OPKRÆVNING AF TOLDSKYLDSBELØB
Afdeling 1
Bogføring af afgiftsbeløbet og underretning af debitor herom
Artikel 217
1. Ethvert importafgifts- eller eksportafgiftsbeløb, der udgør en told-
skyld — i det følgende benævnt afgiftsbeløb — skal beregnes aftoldmyndighederne, så snart de har de fornødne oplysninger, og
indskrives af disse myndigheder i regnskabsregistrene eller på anden
måde (bogføring).
Første afsnit anvendes ikke:
a) når en foreløbig antidumping- eller udligningstold er blevet indført
b) når det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb er større en det
beløb, der er fastsat på grundlag af en bindende oplysning.
c) når toldmyndighederne i henhold til bestemmelser, der er vedtaget
efter udvalgsproceduren, er fritaget for at bogføre afgiftsbeløb underen bestemt størrelse.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 61
▼M3
▼B
▼M1
▼B
▼B
Toldmyndighederne kan undlade at bogføre de afgifter, der i henhold
til artikel 221, stk. 3, ikke kan meddeles debitor, fordi fristen erudløbet.
2. De praktiske regler for bogføringen af afgiftsbeløbene fastlægges
af medlemsstaterne. Disse regler kan være forskellige, afhængigt af omtoldmyndighederne på baggrund af forholdene omkring toldskyldensopståen har sikkerhed for, at de nævnte beløb betales.
Artikel 218
1. Når der opstår en toldskyld ved antagelsen af angivelsen af en
vare til en anden toldprocedure end midlertidig indførsel med delvis
fritagelse for importafgifter, eller ved en hvilken som helst anden hand-
ling, der har samme retsvirkning som denne antagelse, skal beløbetsvarende til denne toldskyld bogføres, så snart det er blevet beregnet,eller senest andendagen efter den dag, hvor varerne er blevet frigivet.
Dog kan, for så vidt der er stillet sikkerhed for deres betaling, samtlige
afgiftsbeløb vedrørende varer, der er frigivet til en og samme person i
løbet af en af toldmyndighederne fastsat periode, som højst må være 31
dage, bogføres samlet ved slutningen af perioden. Denne bogføring skalske senest fem dage efter den pågældende periodes udløb.
2. Når en vare efter bestemmelserne kan frigives, inden visse i
fællesskabsretten fastsatte betingelser, som er afgørende for fastlæg-gelsen af toldskylden eller opkrævningen af den, er opfyldt, skal
bogføringen finde sted senest to dage efter den dag, hvor toldskylden
eller forpligtelsen til at betale de afgiftsbeløb, der følger af denne, erendeligt fastlagt eller fastslået.
Vedrører toldskylden imidlertid en foreløbig antidumping eller udlig-
ningstold, skal denne told bogføres senest to måneder efter, at Rådetsforordning om indførelse af en endelig antidumping- eller udlignings-
told er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
3. Hvis der opstår en toldskyld under andre omstændigheder end
dem, der er omhandlet i stk. 1, skal bogføringen af det tilsvarendeafgiftsbeløb ske senest to dage efter det tidspunkt, hvor toldmyndig-heden kan
a) beregne det pågældende afgiftsbeløb, og
b) fastslå, hvem der er debitor.
Artikel 219
1. De i artikel 218 nævnte frister kan forlænges, hvis
a) medlemsstaternes administrative organisation gør det nødvendigt,
navnlig hvisbogføringen s ker centralt, eller
b) toldmyndighederne som følge af særlige omstændigheder ikke er i
stand til at overholde de fastsatte frister.
Fristerne kan ikke forlænges ud over fjorten dage.2. De frister, der er fastsat i stk. 1, gælder ikke i tilfælde af hænde-
lige omstændigheder eller force majeure.
Artikel 220
1. Hvis det afgiftsbeløb, som følger af en toldskyld, ikke er bogført i
henhold til artikel 218 og 219 eller er bogført for lavt i forhold til det
efter lovgivningen skyldige beløb, skal bogføringen af det afgiftsbeløb,
der skal opkræves eller efteropkræves, ske senest to dage efter det tids-punkt, hvor toldmyndighederne er blevet klar over situationen og kanberegne det efter lovgivningen skyldige beløb og fastslå, hvem der erdebitor (efterfølgende bogføring). Denne frist kan forlænges efterartikel 219.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 62
▼B
2. Bortset fra de tilfælde, der er nævnt i artikel 217, stk. 1, andet og
tredje afsnit, foretages der ikke efterfølgende bogføring, når
a) den oprindelige beslutning om ikke at bogføre afgifterne eller at
bogføre et lavere beløb end det efter lovgivningen skyldige afgifts-beløb er truffet på grundlag af generelle bestemmelser, som senere
er fundet ugyldige ved en retsafgørelse
b) det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb ikke er blevet bogført
som følge af en fejl, som toldmyndighederne selv har begået, ogsom debitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget,hvis sidstnævnte i øvrigt i forbindelse med toldangivelsen har
handlet i god tro og overholdt samtlige bestemmelser i de gældende
forskrifter.
Er præferencebehandlingen af varen indrømmet på grundlag af et
administrativt samarbejde med myndighederne i et tredjeland, anseset ukorrekt certifikat udstedt af disse myndigheder for en fejl, somikke med rimelighed kunne forventes opdaget, jf. første afsnit.
Udstedelse af et ukorrekt certifikat anses dog ikke for en fejl, når
certifikatet er baseret på eksportørens ukorrekte fremstilling af defaktiske forhold, medmindre det er klart, at de udstedende myndig-heder var bekendt med eller burde have været bekendt med, at varenikke var berettiget til præferencebehandling.
Debitor kan påberåbe sig at have handlet i god tro, når han kan
påvise, at han i den periode, hvor de pågældende forretningsaktivi-teter har fundet sted, har udvist omhu for at sikre sig, at samtligebetingelser for præferencebehandling er opfyldt.
Når Kommissionen har offentliggjort en meddelelse i De Europæ-
iske Fællesskabers Tidende om, at der foreligger begrundet tvivl
om, at det præferenceberettigede land har anvendt præferenceord-
ningen korrekt, kan debitor dog ikke påberåbe sig at have handlet igod tro.
c) de bestemmelser, der er vedtaget efter udvalgsproceduren, fritager
toldmyndighederne for efterfølgende bogføring af afgiftsbeløb, der
er lavere end et fastsat beløb.
Artikel 221
1. Så snart afgiftsbeløbet er bogført, underrettes debitor efter en
passende fremgangsmåde om beløbets størrelse.
2. Er der i toldangivelsen anført et vejledende afgiftsbeløb, kan told-
myndighederne bestemme, at den i stk. 1 omhandlede underretning kunskal ske, når det angivne afgiftsbeløb ikke svarer til det af toldmyndig-hederne fastlagte beløb.
Når der gøres brug af den i første afsnit fastsatte mulighed, betragtes
toldmyndighedernes frigivelse af varerne som underretning af debitor
om det bogførte afgiftsbeløb, jf. dog artikel 218, stk. 1, andet afsnit.
3. Underretning af debitor kan ikke ske efter udløbet af en frist på
tre år, regnet fra datoen for toldskyldens opståen. Fristen afbrydes fra
datoen for indgivelse af klage i henhold til artikel 243 og under heleklageproceduren.
4. Hvis toldskylden er opstået på grund af en handling, der på det
tidspunkt, hvor den blev begået, kunne give anledning til retsforfølg-ning, kan underretningen af debitor om beløbets størrelse på de i degældende bestemmelser fastsatte betingelser ske efter udløbet af den istk. 3 nævnte frist.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 63
▼M3
▼B
▼M3
▼B
Afdeling 2
Frist og nærmere regler for betaling af afgiftsbeløbet
Artikel 222
1. Ethvert afgiftsbeløb, der er genstand for den i artikel 221
omhandlede underretning, skal betales af debitor inden udløbet affølgende frister:
a) hvisder ikke er indrømmet denne pers on nogen af de i artikel 224
til 229 fastsatte betalingslempelser, skal betalingen ske inden for
den fastsatte frist.
Med forbehold af artikel 244, andet afsnit, må denne frist højst være
på ti dage fra det tidspunkt, hvor debitor er blevet underrettet omdet skyldige afgiftsbeløb, og den skal, hvis der har fundet samlet
bogføring sted på de i artikel 218, stk. 1, andet afsnit, an- førte
betingelser, fastsættes således, at debitor ikke derved opnår enlængere betalingsfrist, end tilfældet ville have været, hvis vedkom-mende havde fået henstand med betalingen.
Forlængelse indrømmes uden videre, når det godtgøres, at den
pågældende har modtaget underretningen for sent til at kunne over-holde den frist, der gælder for betalingen.
Toldmyndighederne kan desuden efter anmodning indrømme debitor
en forlænget frist, når det skyldige afgiftsbeløb hidrører fra en efter-
opkrævning. En således indrømmet forlænget frist kan ikke
overstige den tid, der er nødvendig, for at debitor kan træffe defornødne foranstaltninger til at opfylde sin forpligtelse, jf. dogartikel 229, litra a)
b) hvisder er indrømmet denne pers on en af de i artikel 224 til 229
fastsatte betalingslempelser, skal betalingen finde sted senest vedudløbet af den eller de frister, der er fastsat i forbindelse med dissebetalingslempelser.
2. Det kan efter udvalgsproceduren fastsættes, i hvilke tilfælde og på
hvilke betingelser der indrømmes udsættelse med hensyn til debitors
forpligtelse til at betale afgifterne:
— når der indgives en ansøgning om fritagelse for afgifter i henhold til
artikel 236, 238 eller 239, eller
— når en vare beslaglægges med henblik på senere konfiskation i
henhold til artikel 233, litra c), andet led, eller litra d), eller
— når toldskylden opstod i medfør af artikel 203, og der er mere end
én debitor.
Artikel 223
Betaling skal finde sted i rede penge eller i form af ethvert andet beta-
lingsmiddel, som ifølge gældende bestemmelser har tilsvarendefrigørende virkning. Den kan ske ved modregning, når gældende
bestemmelser tillader det.
Artikel 224
Hvisafgifts beløbet vedrører varer, der er angivet til en toldprocedure,
som indebærer pligt til betaling af sådanne afgifter, indrømmer told-myndighederne efter anmodning fra den pågældende henstand medbetaling af beløbet på de i artikel 225, 226 og 227 fastsatte betingelser.
Artikel 225
Det er en forudsætning for indrømmelse af betalingshenstand, at der er
stillet sikkerhed.
Desuden kan indrømmelse af betalingshenstand give anledning til
opkrævning af ekstraudgifter i forbindelse med oprettelse af sagsaktereller i forbindelse med tjenesteydelser.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 64
▼M3
▼B
▼B
Artikel 226
Toldmyndighederne kan indrømme betalingshenstand efter en af
følgende regler:
a) særskilt for hver enkelt beløb, der bogføres på de vilkår, der er
anført i artikel 218, stk. 1, første afsnit, eller i artikel 220, stk. 1
b) samlet for alle de afgiftsbeløb, der bogføres på de vilkår, der er
anført i artikel 218, stk. 1, første afsnit, i en periode, der fastsættes
af toldmyndighederne, og som højst må være 31 dage
c) samlet for alle de afgiftsbeløb, som bogføres samlet i medfør af
artikel 218, stk. 1, andet afsnit.
Artikel 227
1. Betalingshenstanden er på 30 dage. Den beregnes således:
a) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra a),
beregnesfris ten fra dagen efter den dag, hvor toldmyndighederne
har bogført afgiftsbeløbet.
Hvis artikel 219 bringes i anvendelse, nedsættes den i overensstem-
melse med første afsnit beregnede frist på 30 dage med et antaldage svarende til den frist ud over to dage, der har været anvendt
til bogføringen
b) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra b),
beregnes fristen fra dagen efter den dag, hvor perioden for samletbogføring udløber. Den nedsættes med et antal dage svarende tilhalvdelen af det antal dage, perioden for samlet bogføring omfatter
c) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra c),
beregnesfris ten fra dagen efter udløbet af den periode, i hvilkende pågældende varer er blevet frigivet. Den nedsættes med et antaldage svarende til halvdelen af det antal dage, den pågældendeperiode omfatter.
2. Hvisde i s tk. 1, litra b) og c), omhandlede perioder omfatter et
ulige antal dage, er det antal dage, der skal fradrages fristen på 30dage i henhold til bestemmelserne i disse litra, lig med halvdelen af
det lige antal dage umiddelbart under dette ulige antal.
3. For at forenkle proceduren kan medlemsstaterne, hvis de i stk. 1,
litra b) og c), omhandlede perioder er en kalenderuge eller en kalen-
dermåned, bestemme, at den afgiftsbetaling, for hvilken der erindrømmet betalingshenstand
a) når der er tale om en periode på en kalenderuge, skal finde sted om
fredagen i den fjerde uge efter denne kalenderuge
b) når der er tale om en periode på en kalendermåned, skal finde sted
senest den 16. dag i måneden efter denne kalendermåned.
Artikel 228
1. Der kan ikke indrømmes betalingshenstand for afgiftsbeløb, som,
selv om de vedrører varer, der er angivet til en toldprocedure, somindebærer pligt til betaling af sådanne afgifter, bogføres efter degældende bestemmelser for antagelse af ufuldstændige angivelser som
følge af, at klarereren ved udløbet af den fastsatte frist ikke har givet
de nødvendige oplysninger til endelig bestemmelse af varernes told-værdi eller ikke har leveret de oplysninger eller det dokument, dermanglede ved antagelsen af den ufuldstændige angivelse.
2. Der kan dog indrømmes betalingshenstand i de i stk. 1 omhand-
lede tilfælde, hvis det afgiftsbeløb, der skal opkræves, bogføres indenudløbet af en frist på 30 dage fra tidspunktet for bogføringen af det
oprindeligt krævede beløb, eller, hvisder ikke er foretaget nogen
bogføring, fra tidspunktet for antagelsen af angivelsen vedrørende depågældende varer. Varigheden af en betalingshenstand, der indrømmespå disse vilkår, må ikke gå ud over tidspunktet for udløbet af denperiode, som i medfør af artikel 227 er indrømmet for betaling af detoprindeligt fastsatte afgiftsbeløb, eller som skulle være indrømmet, hvis1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 65
▼B
det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb var blevet bogført ved
angivelsen af de pågældende varer.
Artikel 229
Toldmyndighederne kan indrømme debitor andre betalingslempelser
end betalingshenstand.
Indrømmelse af sådanne betalingslempelser
a) er betinget af, at der stilles sikkerhed. Det kan dog undlades at
kræve sikkerhed, når et sådant krav på grund af debitors situationvil kunne give anledning til alvorlige økonomiske eller socialevanskeligheder
b) medfører, at der ud over afgiftsbeløbet opkræves lånerenter. Rente-
beløbet beregnes således, at det svarer til det beløb, der i dennehenseende kræves på det nationale penge- og kapitalmarked forden valuta, i hvilken beløbet skyldes.
Toldmyndighederne kan undlade at kræve lånerente, når det på grund
af debitors situation vil kunne give anledning til alvorlige økonomiskeeller sociale vanskeligheder.
Artikel 230
Uanset hvilken betalingslempelse debitor har fået indrømmet, kan han
erlægge afgiftsbeløbet helt eller delvis inden udløbet af den frist, der er
indrømmet.
Artikel 231
Ethvert afgiftsbeløb kan betales af tredjemand på debitors vegne.
Artikel 232
1. Er afgiftsbeløbet ikke betalt inden for den fastsatte frist,
a) gør toldmyndighederne brug af alle de muligheder, de har i henhold
til gældende bestemmelser, herunder tvangsfuldbyrdelse, for at sikre
betaling af beløbet.
Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes særlige bestemmelser for
kautionister inden for rammerne af proceduren for forsendelse
b) opkrævesder ud over afgifts beløbet morarente.
Morarentesatsen kan være højere end lånerentesatsen. Den må ikke
være lavere end denne sats.
2. Toldmyndighederne kan undlade at kræve morarente, hvis
a) det på grund af debitorss ituation vil kunne give anledning til alvor-
lige økonomiske eller sociale vanskeligheder
b) disse ikke overstiger et beløb, der fastsættes efter udvalgsproceduren
c) betalingen af afgifterne finder sted inden fem dage efter betalings-
fristens udløb.
3. Toldmyndighederne kan fastsætte:
a) minimumsperioder for beregning af renterne
b) minimumsbeløb for skyldige morarenter.
KAPITEL 4
TOLDSKYLDENS OPHØR
Artikel 233
Med forbehold af gældende bestemmelser om forældelse af toldskyld
og om de tilfælde, hvor toldskylden ikke kan inddrives, fordi debitor
ad rettens vej er erklæret insolvent, ophører en toldskyld:
a) ved betaling af afgiftsbeløbet
b) ved fritagelse for afgiftsbeløbet1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 66
▼B
c) når en vare er angivet til en toldprocedure, der indebærer forplig-
telse til at betale afgiften, og
— toldangivelsen herfor er blevet erklæret ugyldig
►M1 ◄,
— varerne inden frigivelsen enten er blevet beslaglagt og samtidig
eller senere konfiskeret, tilintetgjort efter ordre fra toldmyndig-hederne, tilintetgjort eller afstået efter artikel 182 ellertilintetgjort eller gået uigenkaldeligt tabt af grunde, som kan
henføres til varernes egen beskaffenhed, eller som følge af
hændelige omstændigheder eller force majeure
d) hvis de varer, for hvilke en toldskyld er opstået i overensstemmelse
med artikel 202, beslaglægges ved deres ikke forskriftsmæssige
indførsel og samtidig eller senere konfiskeres.
Ved beslaglæggelse og konfiskation anses toldskylden af hensyn til
straffelovgivningen for toldovertrædelser dog for ikke at være ophørt,når en medlemsstats lovgivning fastsætter, at tolden danner grundlagfor fastsættelsen af straffen, eller at en opstået toldskyld danner
grundlag for den strafferetlige forfølgning.
Artikel 234
Den i artikel 216 omhandlede toldskyld ophører også ved annullering
af de formaliteter, der er opfyldt med henblik på indrømmelse af den iartikel 216 omhandlede præferencetoldbehandling.
KAPITEL 5
GODTGØRELSE AF OG FRITAGELSE FOR AFGIFTER
Artikel 235
Ved
a) godtgørelse forstås hel eller delvis tilbagebetaling af import- eller
eksportafgifter, der er blevet betalt
b) fritagelse forstås enten en afgørelse om helt eller delvist at undlade
opkrævning af en toldskyld eller afgørelse om helt eller delvist atannullere bogføringen af et import- eller eksportafgiftsbeløb, somikke er betalt.
Artikel 236
1. Godtgørelse af import- eller eksportafgifter ydes, hvis det godt-
gøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet ikke var
skyldigt efter lovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid
med artikel 220, stk. 2.
Fritagelse for import- eller eksportafgifter ydes, hvis det godtgøres, at
det pågældende beløb på bogføringstidspunktet ikke var skyldigt efterlovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid med artikel 220,stk. 2.
Der indrømmes hverken godtgørelse eller fritagelse, hvis de omstæn-
digheder, hvorpå betalingen eller bogføringen af et ikke-skyldigt beløb
bygger, skyldes urigtigheder fra debitors side.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter
indrømmes, hvis der fremsættes anmodning herom over for det pågæl-dende toldsted inden tre år regnet fra datoen for underretning af debitorom de pågældende afgifter.
Denne frist forlænges, hvis debitor godtgør, at han har været forhindret
i at indgive anmodning herom inden for den nævnte frist som følge afhændelige omstændigheder eller force majeure.
Toldmyndighederne yder af egen drift godtgørelse eller fritagelse, når
de selv inden for samme frist konstaterer, at der er tale om en af de istk. 1 første og andet afsnit, beskrevne situationer.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 67
▼B
Artikel 237
Der ydes godtgørelse af import- eller eksportafgifter, hvis en toldangi-
velse erklæres ugyldig, efter at afgifterne er blevet betalt. Godtgørelsenindrømmes efter anmodning fremsat inden for samme frist som den,
der gælder for indgivelse af en anmodning om, at en toldangivelse må
blive erklæret ugyldig.
Artikel 238
1. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter ydes, hvis det
godtgøres, at det bogførte beløb for disse afgifter vedrører varer, der
er henført under den pågældende toldprocedure, og som afvises afimportøren, fordi de på det tidspunkt, der er omhandlet i artikel 67, erdefekte eller ikke svarer til betingelserne i den kontrakt, på grundlag afhvilken varerne er blevet indført.
Med defekte varer som omhandlet i første afsnit sidestilles varer, som
er blevet beskadiget inden frigivelsen.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter er betinget af, at
a) varerne ikke er blevet taget i anvendelse, bortset fra den anvendelse,
der var nødvendig for at konstatere, at de var defekte eller ikke-bestillingssvarende
b) varerne udføres fra Fællesskabets toldområde.
Efter anmodning tillader toldmyndighederne, at varerne i stedet for
at blive udført tilintetgøreseller med henblik på genudførs elhenføres under proceduren for ekstern forsendelse eller under told-oplagsproceduren eller anbringes i frizone eller på frilager.
For at varerne kan angives til en toldmæssig bestemmelse eller
anvendelse som anført i forrige afsnit, anses de som ikke-fælles-skabsvarer.
3. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter indrømmes ikke
for varer, som, inden der er indgivet toldangivelse for dem, har væretmidlertidigt indført med henblik på afprøvning, medmindre det godt-
gøres, at det ikke under afprøvningen på normal vis har kunnet
påvises, at disse var defekte eller ikke-bestillingssvarende.
4. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter af de i stk. 1
nævnte grunde indrømmes, hvis der fremsættes anmodning heromover for det berørte toldsted inden tolv måneder fra datoen for under-retningen af debitor om de nævnte afgifter.
Toldmyndighederne kan dog i behørigt begrundede undtagelsestilfælde
tillade, at nævnte frist overskrides.
Artikel 239
1. Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter kan
indrømmesi andre s ituationer end dem, der er omhandlet i artikel 236,237 og 238,
—►
C1 ◄som fastlægges efter udvalgsproceduren
—►C1 ◄som skyldes omstændigheder, hvor den
berettigede ikke har gjort sig skyldig i urigtigheder eller åbenbarforsømmelighed. De situationer, hvor denne bestemmelse finder
anvendelse, samt de nærmere procedureregler herfor fastlægges
efter udvalgsproceduren. Godtgørelsen eller fritagelsen kan under-gives særlige betingelser.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for afgifter med de i stk. 1 omhand-
lede begrundelser indrømmes, hvis der fremsættes anmodning heromover for det berørte toldsted inden tolv måneder fra datoen for under-retningen af debitor om de nævnte afgifter.
Toldmyndighederne kan i behørigt begrundede undtagelsestilfælde
tillade, at nævnte frist overskrides.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 68
▼B
Artikel 240
Der ydes kun godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportaf-
gifter på de i dette kapitel fastsatte betingelser, hvis det beløb, der skalgodtgøres eller indrømmes fritagelse for, overstiger et beløb, der fast-sættes efter udvalgsproceduren.
Dog kan toldmyndighederne også imødekomme en
►
C1 ◄anmodning om godtgørelse af eller fritagelse
for et lavere beløb.
Artikel 241
Toldmyndighedernes godtgørelse af import- eller eksportafgifter samt
eventuel låne- eller morarente opkrævet i forbindelse med betalingenmedfører ikke, at myndighederne skal betale rente. Der betales dog
rente,
— når en afgørelse om, at en anmodning om godtgørelse skal imøde-
kommes, ikke er fuldbyrdet inden for en frist på tre måneder, efterat den er truffet
— når det følger af nationale bestemmelser.
Rentebeløbet skal beregnes således, at det svarer til det beløb, der i
denne henseende kræves på det nationale penge- og kapitalmarked.
Artikel 242
Hvis der med urette er indrømmet fritagelse for en toldskyld, eller det
tilsvarende afgiftsbeløb er godtgjort, kan den oprindelige skyldopkræves. De renter, der eventuelt er betalt i henhold til artikel 241,
skal godtgøres.
AFSNIT VIII
KLAGEADGANG
Artikel 243
1. Enhver person kan indgive klage mod afgørelser, der træffes af
toldmyndighederne om anvendelse af toldforskrifterne, og som berører
den pågældende umiddelbart og individuelt.
Klage kan endvidere indgivesaf enhver pers on, der har anmodet told-
myndighederne om en afgørelse vedrørende anvendelsen af
toldforskrifterne, og som ikke har opnået, at nævnte myndigheder hartruffet afgørelse inden for den i artikel 6, stk. 2, omhandlede frist.
Klagen skal indgives i den medlemsstat, hvor afgørelsen er truffet, eller
hvor der er anmodet om en sådan afgørelse.
2. Klagen kan
a) i første instans indgives til den af medlemsstaterne hertil udpegede
toldmyndighed
b) i anden instans indgives til en uafhængig instans, der kan være en
domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, i overensstemmelsemed de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.
Artikel 244
Indgivelse af en klage har ikke opsættende virkning for gennemførelsen
af den anfægtede afgørelse.
Toldmyndighederne kan imidlertid udsætte gennemførelsen af afgø-
relsen helt eller delvis, hvis den har begrundet formodning om, at denanfægtede afgørelse ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne,eller hvisder må frygtesuoprettelig s kade for den pågældende.
Hvis den anfægtede afgørelse bevirker, at der skal betales import- eller
eksportafgifter, er udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen betingetaf, at der foreligger eller stilles en sikkerhed. Det kan dog undlades atkræve sikkerhedsstillelse i tilfælde, hvor et sådant krav på grund af1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 69
▼B
debitors situation ville kunne give anledning til alvorlige vanskelig-
heder af økonomisk eller social karakter.
Artikel 245
De nærmere bestemmelser om klageadgangen fastsættes af medlems-
staterne.
Artikel 246
Dette afsnit anvendes ikke på klager indgivet med henblik på annulle-
ring eller ændring af en afgørelse truffet af toldmyndighederne medhjemmel i straffelovgivningen.
AFSNIT IX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
TOLDKODEKSUDVALGET
Artikel 247
Med undtagelse af afsnit VIII fastsættes de nødvendige foranstaltninger
til gennemførelse af denne kodeks, herunder også af den i artikel 184
omhandlede forordning, efter forskriftsproceduren i artikel 247a, stk. 2,under hensyntagen til de af Fællesskabet indgåede internationaleforpligtelser, jf. dog artikel 9 og 10 i forordning (EØF) nr. 2658/87 (
1)
samt artikel 248 i nærværende forordning.
Artikel 247a
1. Kommissionen bistås af et toldkodeksudvalg, i det følgende be-
nævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 248
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af artikel 11, 12 og
21 fastsættes efter forvaltningsproceduren i artikel 248a, stk. 2.
Artikel 248a
1. Kommissionen bistås af et toldkodeksudvalg, i det følgende be-
nævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF.
Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 249
Udvalget kan undersøge ethvert spørgsmål vedrørende toldforskrifterne,
som rejses af formanden, enten på dennes initiativ eller efter anmod-ning fra en medlemsstats repræsentant.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 70
(1) EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.▼M3
▼B
KAPITEL 2
RETSVIRKNINGER I EN MEDLEMSSTAT AF FORANSTALTNINGER,
SOM ER TRUFFET, DOKUMENTER, DER ER UDSTEDT, ELLER
SAGSFORHOLD, SOM ER KONSTATERET I EN ANDEN MEDLEMS-
STAT
Artikel 250
Når►C1en◄toldprocedure anvendes i flere medlemsstater,
— har de afgørelser, som toldmyndighederne i en medlemsstat træffer,
samt de foranstaltninger til identificering, som de træffer elleraccepterer, og de dokumenter, de udsteder, samme retsvirkning i
de øvrige medlemsstater som de afgørelser, foranstaltninger og
dokumenter, der træffeseller uds tedesaf toldmyndighederne i hverenkelt af disse medlemsstater
— har de sagsforhold, som konstateres ved den kontrol, som foretages
af toldmyndighederne i en medlemsstat, samme retskraft i de øvrigemedlemsstater som de sagsforhold, der er konstateret af toldmyn-dighederne i hver enkelt af disse medlemsstater.
KAPITEL 3
ANDRE AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 251
1. Følgende forordninger og direktiver ophæves:
— Rådetsforordning (EØF) nr. 802/68 af 27. juni 1968 om den fælles
definition af begrebet varersoprindels e (1), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 456/91 (2)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 754/76 af 25. marts1976 om den told-
behandling, der skal anvendes ved genindførsel af returvarer til
Fællesskabets toldområde (3), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1147/86 (4)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2779/78 af 23. november 1978 om
anvendelse af den europæiske regningsenhed (ERE) i retsakter påtoldområde (
5), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 289/84 (6)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1430/79 af 2. juli 1979 om godtgørels e
af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter (7), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1854/89 (8)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efterop-
krævning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkrævet hosdebitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører
en forpligtelse til at betale sådanne afgifter (
9), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1854/89 (10)
— Rådetsdirektiv 79/695/EØF af 24. juli 1979 om harmonis ering af
fremgangsmåderne ved varers overgang til fri omsætning (11), senest
ændret ved direktiv 90/504/EØF (12)1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 71
(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 1.
(2) EFT nr. L 54 af 28. 2. 1991, s. 4.
(3) EFT nr. L 89 af 2. 4. 1976, s. 1.
(4) EFT nr. L 105 af 22. 4. 1986, s. 1.
(5) EFT nr. L 333 af 30. 11. 1978, s. 5.
(6) EFT nr. L 33 af 4. 2. 1984, s. 2.
(7) EFT nr. L 175 af 12. 7. 1979, s. 1.
(8) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(9) EFT nr. L 197 af 3. 8. 1979, s. 1.
(10) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(11) EFT nr. L 205 af 13. 8. 1979, s. 19.
(12) EFT nr. L 281 af 12. 10. 1990, s. 28.
▼B
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers
toldværdi (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4046/89 (2)
— Rådetsdirektiv 81/177/EØF af 24. februar 1981 om harmonis ering
af fremgangsmåderne ved udførsel af fællesskabsvarer (3), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1854/89 (4)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 3599/82 af 21. december 1982 om
ordningen vedrørende midlertidig indførsel (5), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1620/85 (6)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2763/83 af 26. s eptember 1983 om
bevilling til under toldkontrol at forarbejde varer, før de bringesi
fri omsætning (7), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 720/91 (8)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2151/84 af 23. juli 1984 om Fællesska-
betstoldområde (9), senest ændret ved akten om Spaniens og
Portugalstiltrædels e
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv
forædling (10)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 3632/85 af 12. december 1985 om
fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige entoldangivelse (
11)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2473/86 af 24. juli 1986 om proce-
duren for passiv forædling og om fremgangsmåden medstandardombytning (
12)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2144/87 af 13. juli 1987 om told-
skyld (13), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4108/88 (14)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1031/88 af 18. april 1988 om fas tlæg-
gelse af, hvilke personer der skal betale toldskyld (15), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1716/90 (16)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1970/88 af 30. juni 1988 om den tres i-
dede procedure under proceduren for passiv forædling ogfremgangsmåden med standardombytning (
17)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2503/88 af 25. juli 1988 om told-
oplag (18), ændret ved forordning (EØF) nr. 2561/90 (19)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2504/88 af 25. juli 1988 om frizoner
og frilagre (20), ændret ved forordning (EØF) nr. 1604/92 (21)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 4151/88 af 21. december 1988 om
fastsættelse af bestemmelser, der skal finde anvendelse på varer,
som føres ind i Fællesskabets toldområde (22)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1854/89 af 14. juni 1989 om bogføring
af importafgifter og eksportafgifter, der udgør en toldskyld, og omvilkårene for betaling heraf (
23)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1855/89 af 14. juni 1989 om ordningen
vedrørende midlertidig indførsel af transportmidler (24)1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 72
(1) EFT nr. L 134 af 31. 5. 1980, s. 1.
(2) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 24.
(3) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1981, s. 40.
(4) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(5) EFT nr. L 376 af 31. 12. 1982, s. 1.
(6) EFT nr. L 155 af 14. 6. 1985, s. 54.
(7) EFT nr. L 272 af 5. 10. 1985, s. 54.
(8) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 9.
(9) EFT nr. L 197 af 27. 7. 1984, s. 1.
(10) EFT nr. L 188 af 20. 7. 1985, s. 1.
(11) EFT nr. L 350 af 27. 12. 1985, s. 1.
(12) EFT nr. L 212 af 2. 8. 1986, s. 1.
(13) EFT nr. L 201 af 22. 7. 1987, s. 15.
(14) EFT nr. L 361 af 29. 12. 1988, s. 2.
(15) EFT nr. L 102 af 21. 4. 1988, s. 5.
(16) EFT nr. L 160 af 26. 6. 1990, s. 6.
(17) EFT nr. L 174 af 6. 7. 1988, s. 1.
(18) EFT nr. L 225 af 15. 8. 1988, s. 1.
(19) EFT nr. L 246 af 10. 9. 1990, s. 1.
(20) EFT nr. L 225 af 15. 8. 1988, s. 8.
(21) EFT nr. L 173 af 26. 6. 1992, s. 30.
(22) EFT nr. L 367 af 31. 12. 1988, s. 1.
(23) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(24) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 8.
▼B
— Rådetsforordning (EØF) nr. 3312/89 af 30. oktober 1989 om
midlertidig indførsel af containere (1)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 4046/89 af 21. december 1989 om den
sikkerhed, der skal stilles for betaling af en toldskyld (2)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 1715/90 af 20. juni 1990 om oplys -
ninger fra medlemsstaternes toldmyndigheder vedrørende tarifering
af varer i toldnomenklaturen (3)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. s eptember 1990 om
fællesskabsforsendelse (4),►M1 ◄
— Rådetsforordning (EØF) nr. 717/91 af 21. marts1991 om det admi-
nistrative enhedsdokument (5)
— Rådetsforordning (EØF) nr. 719/91 af 21. marts1991 om benyt-
telse inden for Fællesskabet af TIR-carneter og ATA-carneter somforsendelsesdokumenter (
6)
2. I alle de fællesskabsretsakter, hvor der er henvist til de i stk. 1
nævnte forordninger eller direktiver, skal disse henvisninger betragtes
som henvisninger til denne kodeks.
Artikel 252
1. Artikel 141, 142 og 143 i forordning (EØF) nr. 918/83 (7)
ophæves.
2. I forordning (EØF) nr. 2658/87 (8), senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 3492/91 (9), foretagesfølgende ændringer:
a) i artikel 8 ændres»Udvalget kan« til »Det ved artikel 247 i EF-told-
kodeksen nedsatte udvalg kan«
b) i artikel 10, stk. 1, affattes indledningen således: »Kommissionens
repræsentant forelægger det udvalg, der er omhandlet i EF-toldko-
deksens artikel 247, et udkast …«
c) artikel 7 og 11 ophæves.
Artikel 253
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske fællesskabers Tidende .
Den anvendesfra den 1. januar 1994.Afsnit VIII finder dog først anvendelse for Det Forenede Kongerige fra
den 1. januar 1995.
Artikel 161 og, i det omfang de vedrører genudførsel, artikel 182 og
183 finder dog anvendelse fra den 1. januar 1993. For så vidt disse
artikler henviser til bestemmelser i denne kodeks og så længe disse
bestemmelser endnu ikke finder anvendelse, anses henvisningerne forat være henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i de i artikel 251omhandlede forordninger og direktiver.
Inden den 1. oktober 1993 tager Rådet på grundlag af en rapport fra
Kommissionen om konsekvenserne af den monetære omregningskurs,
der skal anvendes ved gennemførelsen af foranstaltninger som led i
den fælles landbrugspolitik, problemet vedrørende samhandelen medvarer mellem medlemsstaterne inden for det indre marked op til fornyetbehandling. Denne rapport ledsages af eventuelle forslag fra Kommis-sionen, hvorom Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse medbestemmelserne i Traktaten.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 73
(1) EFT nr. L 321 af 4. 11. 1989, s. 5.
(2) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 24.
(3) EFT nr. L 160 af 26. 6. 1990, s. 1.
(4) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.
(5) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 1.
(6) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 6.
(7) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1.
(8) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.
(9) EFT nr. L 328 af 30. 11. 1991, s. 80.
▼B
Inden den 1. januar 1998 tager Rådet på grundlag af en rapport fra
Kommissionen denne kodeks op til fornyet gennemgang med henblikpå at foretage de tilpasninger, der bl.a. er nødvendige af hensyn til
gennemførelsen af det indre marked. Denne rapport ledsages af eventu-
elle forslag, som Rådet træffer afgørelse om i overensstemmelse medbestemmelserne i Traktaten.1992R2913 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 74