2002R0094 — DA — 06.03.2005 — 008.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 94/2002

af 18. januar 2002

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked ( 1 ), særlig artikel 12 og 16, og ud fra følgende betragtninger: (1) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for oplysningskampagnerne og salgsfremstødene for landbrugsprodukter og subsidiært for fødevarer på det indre marked. (2) For at sikre en korrekt forvaltning bør der fastsættes en tidsplan ved udarbejdelsen af listen over temaer og produkter, der omfattes af ovennævnte oplysningskampagner og salgsfremstød. (3) For at undgå enhver risiko for konkurrenceforvridning bør der fastsættes retningslinjer for henvisning til den særlige oprindelse for de produkter, der omfattes af oplysningskampagner og salgsfremstød. (4) Proceduren for præsentation af programmerne og for valg af gennemførelsesorganet bør fastsættes på en sådan måde, at der sikres fri konkurrence og fri bevægelighed for tjenesteydelserne. (5) Der bør fastsættes kriterier for medlemsstaternes udvælgelse af programmer og Kommissionens behandling af dem for at sikre, at EF-reglerne overholdes og foranstaltningerne gennemføres effektivt især under overholdelse af bestemmelserne i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler ( 2 ), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/78/EF ( 3 ). (6) Som led i et samarbejde med medlemsstaterne og efter behandling af programmerne underretter Kommissionen forvaltningskomitéen om de godkendte programmer og de tilhørende budgetter. (7) Med henblik på at opstille rammer for de programmer, som skal gennemføres, bør der udarbejdes generelle retningslinjer for de pågældende kampagner. I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2826/2000 skal kampagnerne være af informativ karakter. I første omgang udarbejdes retningslinjerne for et vist antal fremtrædende sektorer. Der bliver dog mulighed for, at andre sektorer eller temaer kan tilføjes på et senere tidspunkt. Der vil blive udarbejdet retningslinjer for sektoren for levende planter og blomsterdyrkningens produkter. (8) For at sikre, at EF-foranstaltningerne er effektive, bør der fastsættes prioriteringskriterier for udvælgelse af programmer, så deres virkning bliver optimal. (9) I tilfælde af programmer, der vedrører flere medlemsstater, bør der fastsættes foranstaltninger for at sikre koordinering mellem disse medlemsstater ved indgivelse og behandling af programmerne. (10) Det bør fastsættes, hvilke følger en nedsættelse af EF's finansiering i givet fald vil få, når en organisation udelukkes på grund af en medlemsstats manglende medfinansiering, og når artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2826/2000 ikke finder anvendelse. (11) Det bør fastsættes, hvilken kontrol medlemsstaterne skal føre med de programmer, de direkte forvalter. (12) Bestemmelserne for EF's medfinansiering bør anføres for at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning. Det bør bl.a. præciseres, at for de flerårige programmer kan EF's samlede finansielle bidrag ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger. (13) De forskellige bestemmelser om opfyldelsen af forpligtelserne bør nedfældes i kontrakter, der inden for en rimelig frist indgås mellem de interesserede og medlemsstaternes kompetente organer på grundlag af standardkontrakter, som Kommissionen stiller til rådighed. (14) For at sikre en korrekt opfyldelse af kontrakten bør kontrahenten over for det kompetente organ stille en sikkerhed svarende til 15 % af Fællesskabets bidrag. Af samme grund bør der stilles sikkerhed, hvis der ansøges om forskud. (15) Det primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 ( 4 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1932/1999 ( 5 ), bør fastsættes. (16) Med hensyn til kravene til budgetforvaltning er det nødvendigt at fastsætte en bod for de tilfælde, hvor ansøgningerne om mellemliggende betalinger ikke indgives eller indgives for sent, eller hvor fristen for medlemsstaternes udbetaling af beløb ikke overholdes. (17) For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og for at undgå risikoen for, at de planlagte udbetalinger opbruger hele Fællesskabets finansielle bidrag, så der ikke længere vil være noget restbeløb at udbetale, bør det fastsættes, at forskuddet og de forskellige mellemliggende betalinger tilsammen ikke må overstige 80 % af Fællesskabets bidrag. Af samme grund bør ansøgningen om udbetaling af restbeløbet være det kompetente organ i hænde inden en bestemt dato. (18) Det er nødvendigt, at medlemsstaterne fører kontrol med foranstaltningernes gennemførelse, og at Kommissionen holdes underrettet om resultaterne af de foranstaltninger, der er fastsat i nærværende forordning. Med henblik på en korrekt forvaltning af finansieringsbestemmelserne bør der fastsættes et samarbejde mellem medlemsstaterne, når foranstaltningerne gennemføres i en anden medlemsstat end den, hvor det kontraherende kompetente organ er etableret. (19) Ved vedtagelsen af forordning (EF) nr. 2826/2000 blev oplysningskampagnerne og salgsfremstødene for landbrugsprodukter i det indre marked harmoniseret og samlet i et enkelt dokument. Det er derfor nødvendigt også at harmonisere og forenkle gennemførelsesbestemmelserne i forhold til de eksisterende sektorspecifikke regler. De gældende sektorspecifikke bestemmelser og gennemførelsesforordninger om fremme af landbrugsprodukter bør derfor ophæves. (20) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Fællesmødet for Forvaltningskomitéerne — Fremme af Landbrugsprodukter — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Ved »program« som omhandlet i artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2826/2000 forstås en sammenhængende række foranstaltninger, som er af et tilstrækkeligt omfang til, at de kan bidrage til en øget oplysning om de pågældende produkter og medvirke til en øget afsætning heraf.

Artikel 2

1. Under iagttagelse af de kriterier, som er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2826/2000, skal det budskab, der via salgsfremstødene og/eller oplysningskampagnerne formidles til forbrugerne eller andre målgrupper, være baseret på det pågældende produkts særlige kvalitet og/eller kendetegn.

2. Enhver omtale af et produkts oprindelse skal være af underordnet betydning i forhold til det budskab, der lægges hovedvægt på i kampagnen. Et produkts oprindelse kan dog angives i forbindelse med en foranstaltning, hvis der er tale om en betegnelse, der har hjemmel i EF-bestemmelserne, eller hvis denne oplysning i forbindelse med produktet er nødvendig til illustration af oplysningskampagnen eller salgsfremstødet.

▼M5

3. I de budskaber, der skal formidles, skal enhver henvisning til virkninger, som forbruget af de pågældende produkter har for sundheden, baseres på generelt anerkendte videnskabelige facts. Budskaberne skal accepteres af de nationale myndigheder for folkesundhed. Den brancheorganisation, der foreslår et program, stiller listen over de videnskabelige undersøgelser og udtalelser fra godkendte videnskabelige institutioner, som disse budskaber er baseret på, til rådighed for den pågældende medlemsstat eller Kommissionen.

▼B

Artikel 3

Listen over de temaer og produkter, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2826/2000, udarbejdes hvert andet år senest den 31. marts. Den første liste er anført i bilag I til denne forordning.

▼M7 —————

▼M7

Artikel 3a

Medlemsstaterne udpeger det kompetente organ eller de kompetente organer til at forvalte forordning (EF) nr. 2826/2000. De oplyser Kommissionen om navnene på og alle kontaktpersoner i det udpegede organ eller de udpegede organer såvel som om eventuelle ændringer af disse oplysninger. Kommissionen offentliggør disse oplysninger på en passende måde.

▼B

Artikel 4

De programmer, der er omhandlet i artikel 1, gennemføres over en periode på mindst et år og højst tre år fra datoen for påbegyndelsen af den pågældende kontrakts løbetid.

Artikel 5

▼M5

1. Med henblik på gennemførelsen af de foranstaltninger, der indgår i de programmer, der er omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 2826/2000, modtager den interesserede medlemsstat hvert år efter indkaldelsen af forslag senest den 31. januar og den 31. juli programmer fra Fællesskabets erhvervs- og brancheorganisationer, der er repræsentative for den eller de pågældende sektorer.

For programmer, der skal fremlægges i 2003 inden for sektorerne for olivenolie, spiseoliven og spindhør, modtager den interesserede medlemsstat dog disse programmer efter indkaldelsen af forslag senest den 31. maj 2003.

Med hensyn til de programmer vedrørende konsumæg, der skal fremlægges i 2004, modtager den pågældende medlemsstat den første serie af disse programmer senest den 29. februar 2004.

◄

Disse programmer skal overholde fællesskabsreglerne for de pågældende produkter og markedsføringen heraf samt retningslinjerne som omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2826/2000 og de nærmere specifikationer med udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, som de interesserede medlemsstater offentliggør med henblik herpå.

Retningslinjerne udarbejdes for første gang i bilag III til nærværende forordning.

▼M7

Programmerne forelægges på en formular, som Kommissionen udarbejder og udleverer til medlemsstaterne.

▼B

2. For de aftaler, der vedrører de enkelte medlemsstater, træffer disse de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de tilslagsgivende myndigheder overholder bestemmelserne i direktiv 92/50/EØF.

3. Hvis der planlægges et oplysnings- og/eller salgsfremmende program, som vedrører flere medlemsstater, samarbejder disse om udarbejdelsen af fælles specifikationer og indkaldelse af forenelige forslag.

4. Efter indkaldelsen af forslag udarbejder de i stk. 1 omhandlede organisationer i samarbejde med det eller de gennemførelsesorganer, som de har valgt efter en indkaldelse af bud, som er foregået med passende midler, der er kontrolleret af medlemsstaten, programmer for de pågældende salgsfremstød og oplysningskampagner.

5. Hvis der er tale om programmer vedrørende flere medlemsstater, samarbejder de pågældende medlemsstater om udvælgelsen af programmerne, ligesom de forpligter sig til at bidrage til finansieringen heraf i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2.

Artikel 6

Hvis en medlemsstat ikke bidrager til finansieringen, og artikel 9, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2826/2000 ikke anvendes, udelukkes brancheorganisationen i den pågældende medlemsstat fra at deltage i programmet.

Artikel 7

1. ►M4 Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 15. marts og den 30. september Kommissionen den foreløbige liste over de programmer og gennemførelsesorganer, de har udvalgt, sammen med en kopi af de pågældende programmer. ◄ I forbindelse med programmer, der vedrører flere medlemsstater, gives denne meddelelse efter aftale mellem de berørte medlemsstater.

▼M5

For programmer, der fremlægges i 2003 inden for sektorerne for olivenolie, spiseoliven og spindhør, modtager Kommissionen dog meddelelsen senest den 30. juni 2003.

Med hensyn til den første serie programmer vedrørende konsumæg, som fremlægges i 2004, skal meddelelsen til Kommissionen gives senest den 31. marts 2004.

◄

▼B

2. Hvis det konstateres, at et forelagt program ikke er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne eller de i bilag III omhandlede retningslinjer, underretter Kommissionen senest 60 kalenderdage efter modtagelsen af den foreløbige liste den eller de berørte medlemsstater om, at hele eller en del af det pågældende program ikke er støtteberettiget.

▼M3

3. ►M8 Efter gennemsyn af de reviderede programmer som omhandlet i artikel 6, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 2826/2000 beslutter Kommissionen senest den 31. maj og den 15. december, hvilke programmer den kan medfinansiere inden for rammerne af de vejledende budgetter, der er omhandlet i bilag III til nærværende forordning, efter proceduren i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000. ◄

►M8 ————— ◄ ►M6 Med hensyn til den første serie programmer vedrørende konsumæg, som fremlægges i 2004, træffer Kommissionen beslutning senest den 31. maj 2004. ◄

▼M5

For programmer, der fremlægges i 2003 inden for sektorerne for olivenolie, spiseoliven og spindhør, foretager Kommissionens dog udvælgelsen senest den 15. september 2003.

▼B

4. Den brancheorganisation, der har foreslået et godkendt program, er ansvarlig for den korrekte gennemførelse heraf.

▼M8

Artikel 8

Såfremt artikel 7 i forordning (EF) nr. 2826/2000 anvendes, meddeles den foreløbige liste over programmer til Kommissionen senest den 15. marts og den 30. september hvert år.

Kommissionen beslutter senest den 31. maj og den 15. december i samme år, hvilke programmer den vil medfinansiere inden for rammerne af de vejledende budgetter, der er omhandlet i bilag III til nærværende forordning, efter proceduren i artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000.

▼B

Artikel 9

1. Fællesskabets finansielle bidrag til de salgsfremstød og oplysningskampagner, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 2826/2000, fastsættes således:

a) 50 % af de faktiske omkostninger ved foranstaltningerne for programmer af en varighed på et år

b) 60 % af de faktiske omkostninger ved foranstaltningerne det første år og 40 % det andet år for programmer af en varighed på to år, uden at Fællesskabets samlede bidrag dog kan overstige 50 % af de samlede omkostninger

c) 60 % af de faktiske omkostninger ved foranstaltningerne det første år, 50 % det andet år og 40 % det tredje år for foranstaltninger af en varighed på tre år, uden at Fællesskabets samlede bidrag dog kan overstige 50 % af de samlede omkostninger.

Dette finansielle bidrag udbetales til de medlemsstater, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000.

2. Medlemsstaternes finansielle bidrag til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2826/2000, er lig med 20 % af de faktiske omkostninger ved foranstaltningerne. Hvis flere medlemsstater deltager i finansieringen, fastlægges deres andele, så de forholdsvis svarer til det finansielle bidrag fra den organisation på deres område, der har været med til at fremsætte forslaget.

▼M7

3. Oplysningskampagner og salgsfremstød, der støttes efter Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 ( 6 ), er ikke støtteberettiget efter forordning (EF) nr. 2826/2000.

▼B

Artikel 10

▼M7

1. Straks efter opstillingen af den definitive liste, jf. artikel 6, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 2826/2000, over de programmer, som medlemsstaterne har valgt, giver medlemsstaterne de enkelte berørte organisationer meddelelse om resultatet af deres ansøgning. Medlemsstaterne indgår kontrakter med de udvalgte organisationer inden for 60 kalenderdage fra meddelelsen af Kommissionens beslutning. Forelægger flere erhvervs- eller brancheorganisationer i mere end én medlemsstat programmer i fællesskab, indgås kontrakterne inden for 90 kalenderdage. Efter fristens udløb kan der ikke indgås kontrakter, medmindre Kommissionen har givet en forhåndsgodkendelse.

2. Medlemsstaterne benytter standardkontrakter, som Kommissionen stiller til deres rådighed. Medlemsstaterne kan om nødvendigt ændre visse betingelser i standardkontrakterne for at tage hensyn til deres nationale regler, men kun i sådan udstrækning, at EU-retten ikke tilsidesættes.

▼B

3. Kontrakten kan først indgås af de to parter, når der til sikring af kontraktens korrekte opfyldelse er stillet en sikkerhed svarende til 15 % af det årlige maksimumsbeløb for Fællesskabets og den eller de pågældende medlemsstaters finansiering. Sikkerheden stilles på betingelserne i afsnit III i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85.

Hvis kontrahenten er et offentligretligt organ, eller hvis det drejer sig om den tilsynsførende myndighed for dette organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i første afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres, hvis sidstnævnte:

— forpligter sig til at overvåge, at de indgåede forpligtelser opfyldes korrekt

— kontrollerer, at modtagne beløb faktisk anvendes til at opfylde de indgåede forpligtelser.

Beviset for sikkerhedsstillelsen skal være medlemsstaten i hænde inden udløbet af fristen i stk. 1.

Sikkerheden frigives inden for fristerne og på de betingelser, der er fastsat i artikel 12 i denne forordning for udbetaling af restbeløbet.

4. Det primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85, er gennemførelse af de foranstaltninger, der er fastsat i kontrakten.

5. Medlemsstaten sender straks Kommissionen en kopi af kontrakten og bevis for sikkerhedsstillelsen. Den sender også en kopi af den kontrakt, den udvalgte organisation har indgået med gennemførelsesorganet.

Denne kontrakt skal indeholde en forpligtelse for gennemførelsesorganet til at underkaste sig den i artikel 13 omhandlede kontrol.

Artikel 11

1. Senest 30 kalenderdage efter datoen for kontraktens underskrivelse kan kontrahenten indgive en forskudsansøgning til medlemsstaten, ledsaget af den i stk. 3 omhandlede sikkerhedsstillelse. Når fristen er udløbet, kan der ikke mere ansøges om forskud.

Forskuddet kan højst udgøre 30 % af det årlige bidrag fra Fællesskabet og fra den eller de berørte medlemsstater.

2. Medlemsstaten skal udbetale forskuddet senest 30 kalenderdage efter, at forskudsansøgningen er indgivet. Hvis fristen overskrides, anvendes bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 296/96 ( 7 ).

3. Forskuddet udbetales på betingelse af, at kontrahenten over for medlemsstaten stiller en sikkerhed svarende til 110 % af forskuddet på betingelserne i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.

Hvis kontrahenten er et offentligretligt organ, eller hvis det drejer sig om den tilsynsførende myndighed for dette organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i foregående afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres af det kompetente organ, hvis myndigheden forpligter sig til at udbetale sikkerhedsbeløbet i tilfælde af, at retten til forskuddet ikke er fastslået.

Artikel 12

1. Ansøgninger om mellemliggende betalinger af bidrag fra Fællesskabet og medlemsstaterne indgives inden udgangen af den første kalendermåned efter den måned, hvor hver tremånedersperiode efter datoen for kontraktens underskrivelse udløber. Disse ansøgninger skal vedrøre udgifter, der er afholdt i den pågældende tremånedersperiode, og være ledsaget af sammenfattende udgiftsopgørelse med tilhørende bilag og en foreløbig rapport om kontraktens gennemførelse. Er der ikke afholdt udgifter i løbet af den pågældende tremånedersperiode, fremsendes oplysning herom inden for samme frist som den, der gælder for ansøgninger om mellemliggende betalinger.

For sen indgivelse af ansøgning om mellemliggende betaling ledsaget af dokumentation medfører, at restbeløbet nedsættes med 3 % for hver hele måneds forsinkelse, bortset fra tilfælde af force majeure.

Disse betalinger og det i artikel 11, stk. 1, omhandlede forskud må tilsammen ikke overstige 80 % af Fællesskabets og de pågældende medlemsstaters samlede årlige finansielle bidrag. Når dette niveau er nået, kan der ikke indgives ansøgning om mellemliggende betaling.

2. Ansøgningen om betaling af restbeløbet indgives senest fire måneder efter datoen for afslutningen af de årlige foranstaltninger, der er fastsat i kontrakten.

Ansøgningen betragtes som indgivet, hvis den ledsages af:

a) en sammenfattende udgiftsopgørelse, der viser de planlagte og de afholdte udgifter, med tilhørende bilag for de pågældende udgifter

b) en oversigt over de gennemførte foranstaltninger (aktivitetsrapport)

c) en af kontrahenten udfærdiget rapport om den interne evaluering af de opnåede resultater, der kan konstateres på rapportens dato, samt den brug, der kan gøres heraf.

Hvis ansøgningen om restbeløbet indgives efter fristens udløb, nedsættes beløbet med 3 % for hver måneds forsinkelse, bortset fra tilfælde af force majeure.

▼M7

2a. For flerårige programmer forelægges den i stk. 2, litra c), omhandlede rapport om den interne evaluering efter afslutning af hver årsperiode, selv hvis der ikke indgives nogen ansøgning om betaling af restbeløbet.

▼B

3. Restbeløbet udbetales efter kontrol af de i stk. 2 omhandlede dokumenter.

Restbeløbet nedsættes i forhold til omfanget af eventuel manglende opfyldelse af det primære krav, der er omhandlet i artikel 10, stk. 4.

4. Den i artikel 11, stk. 3, omhandlede sikkerhed frigives i det omfang, den definitive ret til det udbetalte forskud er fastslået.

5. Medlemsstaten foretager de i stk. 1-4 nævnte udbetalinger inden for en frist på 60 kalenderdage fra ansøgningens modtagelse. Denne betalingsfrist kan dog på ethvert tidspunkt inden for perioden på 60 kalenderdage efter første registrering af betalingsanmodningen suspenderes af Kommissionen, såfremt denne meddeler kreditorkontrahenten, at ansøgningen ikke opfylder de gældende krav, enten fordi fordringen ikke kan anerkendes, ikke er forfalden eller ikke er vedlagt den dokumentation, der kræves for alle supplerende ansøgninger, eller fordi medlemsstaten finder det nødvendigt at indhente yderligere oplysninger eller at foretage kontrol. Fristen fortsætter med at løbe fra datoen for modtagelse af de ønskede oplysninger, som skal fremsendes inden for en frist på 30 kalenderdage. Hvis fristen for ovennævnte betalinger overskrides, nedsættes de beløb, der refunderes medlemsstaten, jf. bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 296/96, medmindre der foreligger force majeure.

6. Den garanti, der er nævnt i artikel 10, stk. 3, skal være gyldig, indtil restbeløbet er betalt, og den frigives ved frigørelsesbrev fra det kompetente organ.

▼M7

7. Inden for 60 kalenderdage fra modtagelsen sender medlemsstaterne Kommissionen udgiftsopgørelsen og oversigten som omhandlet i henholdsvis stk. 2, litra a) og b), og rapporten om den interne evaluering som omhandlet i stk. 2, litra c).

De sender Kommissionen to gange om året de foreløbige tremånedersrapporter, der kræves for mellemliggende betalinger i overensstemmelse med stk. 1: Den første og anden tremånedersrapport sendes inden for 60 kalenderdage fra modtagelsen af anden tremånedersrapport, og den tredje og fjerde tremånedersrapport sendes sammen med udgiftsopgørelsen og oversigten samt rapporten som omhandlet i første afsnit.

▼B

8. Efter udbetalingen af restbeløbet sender medlemsstaten Kommissionen en opgørelse over de udgifter, der er afholdt i forbindelse med kontrakten.

Opgørelsen bekræfter endvidere, at det ved kontrol er fastslået, at alle udgifter skal betragtes som støtteberettigede i henhold til kontrakten.

9. Inddragne sikkerhedsbeløb og pålagt bod fratrækkes i givet fald i de udgifter, der anmeldes til EUGFL, Garantisektionen, for den del, der svarer til EF's medfinansiering.

Artikel 13

1. Medlemsstaten træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for bl.a. ved teknisk, administrativ og regnskabsmæssig kontrol hos kontrahenten og gennemførelsesorganet at kontrollere:

a) at de forelagte oplysninger og bilag er korrekte, og

b) at alle forpligtelser i henhold til kontrakten er opfyldt.

Medlemsstaten underretter snarest muligt Kommissionen om alle uregelmæssigheder, der konstateres under kontrollen, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 ( 8 ).

2. Med henblik på kontrollen af de i denne forordning omhandlede foranstaltninger fastlægger den pågældende medlemsstat, hvilke midler der er bedst egnet til at sikre denne kontrol, og den underretter Kommissionen herom.

3. I forbindelse med programmer, der dækker flere medlemsstater, træffer disse medlemsstater de fornødne foranstaltninger med henblik på at samordne kontrollen, og de underretter Kommissionen herom.

4. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt deltage i den i stk. 2 og 3 omhandlede kontrol. Medlemsstaternes kompetente organer underretter med henblik herpå rettidigt Kommissionen om den påtænkte kontrol.

Kommissionen kan endvidere foretage den supplerende kontrol, som den måtte anse for nødvendig.

Artikel 14

1. Ved uretmæssig udbetaling har modtageren pligt til at tilbagebetale de pågældende beløb med tillæg af renter for den periode, der forløber mellem udbetalingen og tilbagebetalingen.

▼M7

Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender i forbindelse med sine væsentligste eurotransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.

▼B

2. De tilbagekrævede beløb og renterne indbetales til de udbetalende organer, som trækker dem fra de udgifter, som Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget finansierer, i forhold til Fællesskabets medfinansiering.

Artikel 15

Bestemmelserne i artikel 10-14 anvendes også for programmer, der forelægges efter artikel 7 i forordning (EF) nr. 2826/2000.

For disse programmer indgås der kontrakter mellem de pågældende medlemsstater og de udvalgte gennemførelsesorganer.

Artikel 16

1. Følgende bestemmelser ophæves:

a) Artikel 13-17 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2159/89 af 18. juli 1989 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for nødder og johannesbrød, der er fastsat i afsnit IIA i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 ( 9 ).

b) Artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1905/94 af 27. juli 1994 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 399/94 om særlige foranstaltninger for tørrede druer ( 10 ).

2. Følgende forordninger ophæves:

a) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1348/81 af 20. maj 1981 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1970/80 om almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende foranstaltninger til fremme af forbruget af olivenolie i Fællesskabet ( 11 )

b) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1164/89 af 28. april 1989 om gennemførelsesbestemmelserne for støtte til spindhør og hamp ( 12 )

c) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2282/90 af 31. juli 1990 om gennemførelsesbestemmelser for foranstaltninger med henblik på at øge forbruget og anvendelsen af æbler samt forbruget af citrusfrugter ( 13 )

d) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3601/92 af 14. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for de specifikke foranstaltninger for spiseoliven ( 14 )

e) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1318/93 af 28. maj 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2067/92 om foranstaltninger til forbrugsfremme og afsætning af kvalitetsoksekød ( 15 )

f) Kommissionens forordning (EF) nr. 890/1999 af 29. april 1999 om tilrettelæggelse af oplysningskampagner om mærkningen af oksekød ( 16 )

g) Kommissionens forordning (EF) nr. 3582/93 af 21. december 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2073/92 om fremme af forbruget i Fællesskabet og udvidelse af markederne for mælk og mejeriprodukter ( 17 )

h) Kommissionens forordning (EF) nr. 803/98 af 16. april 1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2275/96 om specifikke foranstaltninger for levende planter og blomsterdyrkningens produkter for 1998 ( 18 ).

3. Bestemmelserne i de i stk. 2 nævnte forordninger gælder fortsat for de oplysnings- og salgsfremmende programmer, som er vedtaget inden ikrafttrædelsen af denne forordning.

Artikel 17

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M9









BILAG I

LISTE OVER PRODUKTER OG TEMAER

— friske frugter og grøntsager

— forarbejdede frugter og grøntsager

— spindhør

— levende planter og blomsterdyrkningens produkter

— olivenolie og spiseoliven

— frøolier

— mælk og mejeriprodukter

— fersk, kølet eller frosset kød, produceret i overensstemmelse med en EU- eller en medlemsstats kvalitetsordning

— mærkning af konsumæg

— honning og biavlsprodukter

— kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder, bordvine med en geografisk betegnelse

— grafisk symbol for regionerne i EU’s yderste periferi som fastsat i landbrugsbestemmelserne

— beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB), beskyttede geografiske betegnelser (BGB) og garanterede traditionelle specialiteter (GTS) i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 ( 19 ) og (EØF) nr. 2082/92 ( 20 ) og produkter registreret efter disse ordninger

— økologisk landbrug i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 ( 21 ) og produkter registreret efter denne forordning.

▼M7 —————

▼M9









BILAG III

RETNINGSLINJER FOR SALGSFREMSTØD PÅ DET INDRE MARKED

Følgende retningslinjer danner udgangspunkt for de budskaber, målgrupper og instrumenter, der bør tjene som midtpunkt for salgsfremstød og oplysningsprogrammer for de forskellige produktkategorier.

Programforslag bør generelt udarbejdes under hensyn til følgende principper, jf. dog de prioriteter, der er opstillet i artikel 6, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2826/2000:

— Programmer, der foreslås af to eller flere medlemsstater, bør have koordinerede strategier, foranstaltninger og budskaber.

— Programmer bør være flerårige og have tilstrækkelig rækkevidde til at få betydelig indflydelse på målmarkederne, og de bør gennemføres på to eller flere medlemsstaters markeder.

— Programmernes budskaber bør indeholde objektiv information om produkternes specifikke karakter og/eller næringsværdi som del af en alsidig kost, om produktionsmetoder eller miljøvenlighed.

— Programmerne bør have hovedbudskaber, som er af interesse for forbrugere, erhvervsfolk og/eller handelskredse i flere medlemsstater.

Friske frugter og grøntsager

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Produktionen af frugt og grøntsager er stigende i EU, mens forbruget generelt er uændret.

Det konstateres specielt, at forbrugerne under 35 år svigter dette marked, og det bliver endnu tydeligere, når det drejer sig om børn og unge i skolealderen. Dette er i modstrid med en alsidig kost.

2. FORMÅL

Produkternes »friske« og »naturlige« image skal forbedres, og forbrugernes gennemsnitsalder skal sænkes ved primært at appellere til de unge.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— unge husstande under 35 år

— børn og unge i skolealderen og deres forældre

— kollektive bespisningssteder og skolekantiner

— læger og ernæringseksperter.

4. HOVEDBUDSKABER

— fremme budskaber af typen »fem om dagen« (det anbefales at spise mindst fem portioner frugt eller grøntsager om dagen)

— produkterne er naturlige og friske

— kvalitet (sikkerhed, næringsværdi og smag, produktionsmetoder, miljøbeskyttelse, tilknytning til oprindelsen)

— glæde

— alsidig kost

— varieret udbud af friske og sæsonbetonede produkter; information om smag og anvendelse

— sporbarhed

— nem tilberedning, mange friske frugter og grøntsager kræver ikke tilberedning.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder, som præsenterer produkter, og spil til de unge)

— telefoninformationslinjer

— PR-kontakter med medierne (f.eks. specialiserede journalister, dameblade, blade og magasiner for unge)

— kontakter med læger og ernæringseksperter

— pædagogisk indsats over for børn og unge ved at mobilisere underviserne og de ansvarlige for skolekantiner

— forbrugerinformation på salgssteder

— andre instrumenter (foldere og brochurer med produktoplysninger og opskrifter, spil til børn osv.)

— visuelle medier (biografer, specialiserede tv-kanaler)

— radiospots

— deltagelse i handelsmesser.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

4 mio. EUR

Forarbejdede frugter og grøntsager

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

I denne sektor er der en stigende konkurrence fra en lang række tredjelande.

Efterspørgslen er gradvis stigende, fordi disse produkter er nemme at konsumere, men det er vigtigt, at virksomhederne i EU er i stand til at udnytte dette potentiel. Støtte til oplysningskampagner og salgsfremstød er derfor berettiget.

2. FORMÅL

Produkternes image skal moderniseres og gøres mere ungdommeligt, og der skal gives information med henblik på at fremme forbruget.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— husstande

— kollektive bespisningssteder og skolekantiner

— læger og ernæringseksperter.

4. HOVEDBUDSKABER

— kvalitet (sikkerhed, næringsværdi og smag, tilberedningsmetoder)

— nem tilberedning

— glæde

— varieret udbud af produkter, der kan fås hele året

— alsidig kost

— sporbarhed.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder)

— telefoninformationslinjer

— PR-kontakter med medierne (f.eks. specialiserede journalister, dameblade, madblade og fagpresse)

— demonstrationer på salgssteder

— kontakter med læger og ernæringseksperter

— andre instrumenter (foldere og brochurer med beskrivelse af produkter og opskrifter)

— visuelle medier

— deltagelse i handelsmesser.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

2 mio. EUR.

Spindhør

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

I forbindelse med liberaliseringen af den internationale samhandel med tekstil og beklædning er EU’s hørsektor præget af øget konkurrence fra hør af anden oprindelse til meget lave priser samt fra andre tekstilfibre, mens tekstilforbruget stagnerer.

2. FORMÅL

— forbedre den europæiske hørs image og ry og udnytte dens særlige egenskaber

— øge forbruget af dette produkt

— informere forbrugerne om egenskaberne ved de nye produkter, der bringes på markedet.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— ledende branchefolk (modeskabere, designere, kreatører og udgivere)

— forhandlere

— undervisningsverdenen for tekstil, mode og dekoration (lærere og studerende)

— opinionsdannere

— forbrugere.

4. HOVEDBUDSKABER

— kvalitet i forbindelse med produktionsbetingelserne for råvaren, de anvendte sorter og den praktiske viden hos de forskellige aktører i branchen

— stor spredning og rigdom i EU’s udbud med hensyn til såvel markedsførte produkter (beklædning, dekoration og hvidevarer) som kreativitet og innovation.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder)

— fagmesser

— oplysningskampagner i aftagerleddet (designere, kreatører, forhandlere og udgivere)

— information på salgssteder

— forbindelser med den specialiserede presse

— didaktiske oplysningskampagner på tekstilskoler, modeskoler osv.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

1 mio. EUR.

Levende planter og blomsterdyrkningens produkter

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Udbudssituationen er kendetegnet ved den stigende konkurrence mellem produkter fra EU og produkter fra tredjelande

Evalueringsundersøgelser af de salgskampagner, der blev gennemført i perioden 1997-2000, antyder, at det, hvis man vil fremme salget af EU-produkter i EU, er nødvendigt at organisere og rationalisere hele kæden fra producent til forhandler på en bedre måde, og forbrugerne bør informeres bedre om EU-produkternes særlige egenskaber og alsidighed.

2. FORMÅL

— øge forbruget af blomster og planter fra EU

— tilskynde til metoder, der begunstiger miljøet og øger kendskabet til miljøvenlige metoder

— styrke samarbejdet mellem erhvervsfolk i flere medlemsstater, så de kan dele den allerseneste viden i denne sektor, og for bedre at informere alle parter i produktionskæden.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— producenter, planteskoler, forhandlere og andre erhvervsdrivende i denne sektor

— studerende og skolebørn

— opinionsdannere (journalister, lærere)

— forbrugere.

4. HOVEDBUDSKABER

— information om EU-produkters kvalitet og sorter

— miljøvenlige produktionsmetoder

— teknikker til produktion af mere holdbare produkter

— optimal blanding af plante- og blomstersorter

— planter og blomsters betydning for menneskers velfærd og livskvalitet.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— kontakter til medierne

— messer og udstillinger (stande med produkter fra flere medlemsstater)

— undervisning af erhvervsfolk, forbrugere og studerende

— udbredelse af viden om større produktholdbarhed

— forbrugerinformation gennem presse og initiativer som f.eks. katalogudgivelse, gartnerkalendere og eventuelt kampagner om »månedens plante«

— øget anvendelse af elektroniske medier (internet, cd-rom osv.).

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

3 mio. EUR.

Olivenolie og spiseoliven

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Med det stadigt stigende udbud af olivenolie og spiseoliven spiller afsætningen på de indre og internationale markeder en vigtig rolle for bevarelsen af ligevægten på EU-markedet. Efterspørgslen efter disse produkter er meget forskellig mellem de traditionelle forbrugermarkeder og de markeder, hvor produkterne udgør et forholdsvis nyt fænomen.

I de »traditionelle« forbrugermedlemsstater (Spanien, Italien, Grækenland og Portugal) er de pågældende produkter generelt velkendt og forbruget stort. Det drejer sig derfor om et modent marked, hvor der kun er beskedne udsigter til en generel stigning i efterspørgslen, men hvor produkterne i kraft af deres nuværende andel af forbruget af olivenolie fortsat spiller en vigtig rolle for denne sektor.

I de »nye« forbrugermedlemsstater er forbruget pr. indbygger steget, men er fortsat væsentligt lavere (EU i perioden før 1.5.2004) eller marginalt (i de fleste nye medlemsstater). Mange forbrugere er endnu ikke bekendt med olivenolies og spiseolivens kvaliteter og forskellige anvendelser. Det drejer sig således om et marked med betydeligt vækstpotentiel.

2. FORMÅL

— fortrinsvis at øge forbruget i de »nye« forbrugermedlemsstater ved at styrke indtrængningen på markedet, diversificere produkternes anvendelse og tilvejebringe den fornødne information

— fastholde eller øge forbruget i de »traditionelle« forbrugermedlemsstater ved at forbedre information af forbrugerne om mindre kendte aspekter og gøre de unge til faste forbrugere.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— personer, der er ansvarlige for indkøb (i de »traditionelle« forbrugermedlemsstater især personer på mellem 20 og 40 år)

— opinionsdannere (gastronomer, køkkenchefer, restauration, journalister) og den almindelige og specialiserede presse (gastronomi, dameblade og modeblade)

— den medicinske og paramedicinske presse

— forhandlere (i de »nye« forbrugermedlemsstater).

4. HOVEDBUDSKABER

— jomfruolies gastronomiske kvaliteter og organoleptiske egenskaber (aroma, farve og smag) varierer efter sort, geografisk område, høstår, BOB/BGB osv.; denne variation byder på et stort udvalg af gastronomiske oplevelser og muligheder

— de forskellige kategorier af olivenolie

— olivenolie er i kraft af sin næringsværdi et vigtigt element i en sund og alsidig ernæring, fordi det er muligt at kombinere kulinariske fornøjelser og kravene til en alsidig og sund ernæring

— information om reglerne for kontrol, kvalitetsattestering og mærkning af olivenolie

— information om alle olivenolier og/eller spiseoliven, der er registreret som BOB/BGB i hele EU

— spiseoliven er et sundt og naturligt produkt, der er lige så velegnet til almindelig madlavning som til tilberedelse af udsøgte retter

— spiseolivens sortsegenskaber.

Specielt i de »nye« forbrugermedlemsstater:

— olivenolie og især jomfruolie er et naturligt produkt, der beror på gammel tradition og gammel viden, og som egner sig til moderne madlavning med mange smagsemner; den kan let anvendes i enhver moderne madlavning, også uden for middelhavskøkkenet

— råd om anvendelse ved madlavning.

Specielt i de »traditionelle« forbrugermedlemsstater:

— fordelene ved at købe aftappet olivenolie (med angivelse af nyttige oplysninger for forbrugerne)

— modernisering af image for et produkt med en lang historie og stor kulturel betydning.

Uden at artikel 2, stk. 3, tilsidesættes, skal information om olivenolies og spiseolivens næringsværdi især være baseret på almindeligt anerkendte videnskabelige data og opfylde bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF ( 22 ) om mærkning af og præsentationsmåder for samt reklame for levnedsmidler og de særlige regler, der måtte gælde i den sammenhæng.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— internet og andre elektroniske medier (f.eks. cd-rom og dvd)

— salgsfremstød på salgssteder (prøvesmagning, opskrifter, information)

— forbindelser til pressen og PR (begivenheder, deltagelse i forbrugermesser osv.)

— reklame (eller omtale) i den almindelige presse (dameblade, madblade, blade om livsstil osv.)

— arrangementer i partnerskab med læger og paramedicinske personer (medicinsk PR)

— audiovisuelle medier (tv og radio)

— deltagelse i handelsmesser.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED OG RÆKKEVIDDE

Fra 12 til 36 måneder med en præference for programmer med en strategi og behørigt begrundede målsætninger for hver fase.

Programmer, der skal gennemføres i mindst to »nye« forbrugermedlemsstater, vil få forret.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

4 mio. EUR.

Frøolier

I denne sektor vil der blive givet forret til programmer for rapsolie og andre frøolier.

Vejledende årligt budget for frøolier:

2 mio. EUR.

A. Rapsolie

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Som en følge af den nye fælles landbrugspolitik er produktion af rapsolie ikke mere støtteberettiget og skal være markedsorienteret. Med de øgede produktionsmuligheder og som et alternativ til kornproduktion, der er kendetegnet ved en strukturel overproduktion, skal salgsfremstød for rapsolie bidrage til at skabe ligevægt på markedet for markafgrøder og forbruget af diverse vegetabilske olier i EU, som for tiden er nettoeksportør af rapsolie.

I de forløbne årtier er der udviklet rapssorter med værdifulde ernæringsegenskaber. Det har medført en forbedring af kvaliteten. Nye produkter som f.eks. koldpresset rapsolie med en udpræget nøddeagtig smag er blevet udviklet.

Rapsoliens næringsværdi er blevet undersøgt på verdensplan, og resultaterne bekræfter produktets gode ernæringsmæssige og fysiologiske egenskaber. Praktiserende læger, ernæringseksperter og forbrugerne bør underrettes om de seneste forskningsresultater.

2. FORMÅL

— forbedre kendskabet til rapsolies egenskaber og den seneste udvikling på dette område

— øge forbruget ved at informere forbrugere, læger og paramedicinske personer om rapsoliens anvendelser og næringsværdi.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— husstande og navnlig de personer, der er ansvarlige for indkøb

— opinionsdannere (journalister, køkkenchefer, læger og ernæringseksperter)

— forhandlere

— den del af pressen, der henvender sig til læger og paramedicinske personer

— fødevarevirksomheder.

4. HOVEDBUDSKABER

— rapsolie udgør i kraft af sin næringsværdi en vigtig del af en alsidig og sund kost

— rapsoliens gode sammensætning af fedtsyrer

— råd om anvendelse ved madlavning

— nformation om produktudvikling og -sorter.

Uden at artikel 2, stk. 3, tilsidesættes, skal information om rapsolies næringsværdi især være baseret på almindeligt anerkendte videnskabelige data og opfylde bestemmelserne i direktiv 2000/13/EF om mærkning af og præsentationsmåder for samt reklame for levnedsmidler og de særlige regler, der måtte gælde i den sammenhæng.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— salgsfremstød på salgssteder (prøvesmagning, opskrifter, information)

— reklame (eller omtale) i den almindelige presse, madblade, dameblade, blade om livsstil

— PR (begivenheder, deltagelse i fødevaremesser)

— foranstaltninger, der gennemføres sammen med læger og paramedicinske personer

— foranstaltninger, der gennemføres sammen med restauranter, cateringvirksomheder og køkkenchefer

— internet

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder.

B. Solsikkeolie

Programmer for solsikkeolie vil kun få forret, hvis og når markedsvilkårene berettiger hertil.

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Der dyrkes solsikke på over 2 mio. ha i EU, og produktionen af solsikkekerner overstiger 3,5 mio. tons om året. Den solsikkeolie, der forbruges i EU, presses især af kerner, der er dyrket i EU. Produktionen af solsikkeolie i EU vil dog falde i produktionsåret 2004/05, fordi oliepresningen er aftagende. Da priserne på verdensmarkedet er stigende og forsyningsmangler vil kunne opstå, vil programmer, der udelukkende vedrører solsikkeolie, ikke få forret. De kan dog indgå i programmer, der omfatter forskellige frøolier med oprindelse i EU.

Solsikkeolie har særlige fordele for visse anvendelser som f.eks. stegning. Den har også et stort indhold af umættede fedtstoffer og E-vitamin. Formålet med sådanne kampagner er at informere forbrugere og forhandlere om de forskellige anvendelser, typer og egenskaber for solsikkeolie og om EU’s kvalitetsbestemmelser. Kampagnerne bør tilstræbe at give objektiv information.

2. FORMÅL

Informere forbrugere og forhandlere om følgende:

— forskellige anvendelser af solsikkeolie og dens egenskaber og næringsværdi

— lovgivning om og normer for kvalitet, regler om mærkning.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— husstande og navnlig personer, der er ansvarlige for indkøb

— opinionsdannere (journalister, køkkenchefer, læger og ernæringseksperter)

— forhandlere

— fødevarevirksomheder.

4. HOVEDBUDSKABER

Programmernes hovedbudskaber bør være følgende:

— fordelene ved den rigtige anvendelse af solsikkeolie; f.eks. har solsikkeolie, der er presset af kerner, som er bestemt til olieudvinding, et stort indhold af E-vitamin i forhold til andre vegetabilske olier; solsikkeolie er kendt for sin lette smag og stegeevne

— lovgivning om og normer for solsikkeoliens kvalitet

— solsikkeoliens fedtsyresammensætning og næringsværdi

— resultater af videnskabelig forskning og teknisk udvikling af solsikkeolie og andre vegetabilske olier.

Uden at artikel 2, stk. 3, tilsidesættes, skal information om solsikkeolies næringsværdi især være baseret på almindeligt anerkendte videnskabelige data og opfylde bestemmelserne i direktiv 2000/13/EF om mærkning af og præsentationsmåder for samt reklame for levnedsmidler og de særlige regler, der måtte gælde i den sammenhæng.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— uddeling af informationsmateriale på salgssteder (POS og til handelen)

— reklame (eller omtale) i den almindelige presse, madblade og fagpresse

— PR (begivenheder, deltagelse i fødevaremesser)

— internet.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder.

Mælk og mejeriprodukter

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Forbruget af flydende mælk er faldet især i landene med det største forbrug, og faldet skyldes især forbruget af læskedrikke hos unge. Forskellige mælkesubstitutter erstatter gradvis forbruget af flydende mælk. Til gengæld er forbruget af mejeriprodukter udtrykt i mælkemængde generelt stigende.

2. FORMÅL

— øge forbruget af flydende mælk på markeder, hvor der er et vækstpotentiel, og opretholde forbruget på mættede markeder

— øge forbruget af mejeriprodukter i almindelighed

— stimulere de unges forbrug.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

Forbrugere i almindelighed med særlig vægt på:

— børn og unge, særlig piger i alderen 8-13 år

— kvinder i forskellige aldersgrupper

— ældre.

4. HOVEDBUDSKABER

— mælk og mejeriprodukter er sunde og naturlige produkter, der passer til en moderne livsstil, og som forbrugerne har glæde af

— mælk og mejeriprodukter har særlige næringsværdier, som især er til gavn for visse aldersgrupper

— budskaberne skal være positive og tage hensyn til den specifikke karakter af forbruget på forskellige markeder

— forbrugere i forskellige forbrugssituationer kan vælge fra et bredt udbud af mejeriprodukter

— mælk og mejeriprodukter med et lavere fedtindhold er til rådighed og egner sig måske bedre til visse forbrugere

— det er vigtigt at sikre kontinuerlige hovedbudskaber under hele programmets varighed for at overbevise forbrugerne om, at det er gavnligt for kroppen regelmæssigt at indtage mælk og mejeriprodukter.

Uden at artikel 2, stk. 3, tilsidesættes, skal information om mælk og mejeriprodukters næringsværdi især være baseret på almindeligt anerkendte videnskabelige data og opfylde bestemmelserne i direktiv 2000/13/EF om mærkning af og præsentationsmåder for samt reklame for levnedsmidler og de særlige regler, der måtte gælde i den sammenhæng.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer

— telefoninformationslinjer

— kontakter med medier og reklame (f.eks. specialiserede blade, dameblade og blade for unge)

— kontakter med læger og ernæringseksperter

— kontakter med lærere og skoler

— andre instrumenter (foldere og brochurer, spil til børn osv.)

— demonstrationer på salgssteder

— visuelle medier (biografer, specialiserede tv-kanaler)

— radiospots

— deltagelse i udstillinger og messer.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED OG RÆKKEVIDDE

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

4 mio. EUR.

Fersk, kølet eller frosset kød, der er produceret i overensstemmelse med en EU- eller en medlemsstats kvalitetsordning

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

De sundhedsproblemer, der har berørt mange af de vigtigste animalske produkter, har skærpet behovet for at styrke forbrugernes tillid til EU’s kødprodukter.

Det er derfor nødvendigt at tilvejebringe objektiv information om EU’s og medlemsstaternes kvalitets- og kontrolsystemer, der supplerer den generelle lovgivning om kontrol og fødevaresikkerhed. Disse regler og kontroller yder en supplerende garanti i form af produktspecifikationer og supplerende kontrolstrukturer.

2. FORMÅL

— Oplysningskampagnerne vedrører kun produkter, der er produceret i overensstemmelse med europæiske kvalitetssystemer (BOB/BGB/TSG og økologisk landbrug) og kvalitetssystemer, som medlemsstaterne anerkender, og de opfylder kriterierne i artikel 24b i forordning (EF) nr. 1257/1999. Oplysningskampagner, som finansieres efter nævnte forordning, bør ikke også finansieres efter forordning (EF) nr. 1257/1999.

— De har til formål at sikre objektiv og udtømmende information om EU’s og medlemsstaternes kvalitetsordninger for kødprodukter. De bør underrette forbrugere, opinionsdannere og forhandlere om de produktspecifikationer og den effektive kontrol, som disse kvalitetsordninger indebærer.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— forbrugere og foreninger af sådanne

— personer, der er ansvarlige for husstandes indkøb

— institutioner (restauranter, sygehuse, skoler osv.)

— forhandlere og foreninger af sådanne

— presse og opinionsdannere.

4. HOVEDBUDSKABER

— kvalitetsordninger garanterer en specifik produktionsmetode og kontrol, som er strengere end dem, der er fastsat i lovgivningen

— kvalitetskødprodukter har specifikke egenskaber eller en kvalitet, som overstiger de sædvanlige handelsnormer

— EU's og medlemsstaternes kvalitetsordninger er gennemskuelige og sikrer fuld sporbarhed for produkterne

— ved mærkning af kød kan forbrugerne identificere kvalitetsprodukter og deres oprindelse og egenskaber.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— internet

— PR i medier og reklame (videnskabs- og specialpresse, dameblade og madblade)

— kontakter med forbrugerforeninger

— audiovisuelle medier

— skriftlig dokumentation (brochurer, foldere osv.)

— information på salgssteder.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED OG RÆKKEVIDDE

Programmerne bør mindst have national dækning eller omfatte flere medlemsstater.

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

4 mio. EUR.

Mærkning af konsumæg

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Efter den 1. januar 2004 skal konsumæg på æggeskallen være stemplet med en kode, som identificerer producenten og produktionsmetoden. Koden består af et nummer, som angiver produktionsmetoden (0 = økologisk, 1 = frilandsæg, 2 = skrabeæg, 3 = buræg), ISO-koden, som angiver den medlemsstat, hvor produktionsenheden befinder sig, og et nummer, som myndighederne har tildelt produktionsenheden.

2. FORMÅL

— oplyse forbrugerne om de nye regler for mærkning af æg og detaljeret gøre rede for, hvordan stempelkoden på æggene er sammensat

— oplyse om ægproduktionssystemerne i forhold til den kode, der er stemplet på æggene

— oplyse om, hvilke systemer der findes til at sikre æggenes sporbarhed.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— forbrugere og forhandlere

— opinionsdannere

4. HOVEDBUDSKABER

— udbrede kendskabet til og redegøre for den nye kode, som stemples på æggene, jf. Kommissionens direktiv 2002/4/EF ( 23 ), og de kendetegn, der gør sig gældende for de forskellige ægkategorier, der er omfattet af denne kode

— i budskaberne bør én produktionsmetode ikke fremhæves på bekostning af en anden, og de bør ikke indeholde løfter om ægs næringsværdi og sundhedsvirkninger. Æg fra forskellige medlemsstater bør ikke forskelsbehandles.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder osv.)

— oplysningsmateriale (brochurer, foldere osv.)

— information på salgssteder

— reklamer i pressen, herunder i madblade og dameblade osv.

— kontakt til medierne.

6. PROGRAMMETS VARIGHED

Fra 12 til 24 måneder

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

2 mio. EUR.

Honning og biavlsprodukter

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

For EU’s produktion af kvalitetshonning og biavlsprodukter, som EU kun yder beskeden støtte til, bliver konkurrencen fra tredjelande stadig hårdere. De høje produktionsomkostninger i EU gør situationen vanskeligere.

Siden 2001 har sektoren været omfattet af Rådets direktiv 2001/110/EF af 20. december 2001 om honning ( 24 ), med obligatorisk mærkning, der forbinder kvalitet og oprindelse. Støtteberettigede programmer er koncentreret om honning og biavlsprodukter, der er produceret i EU, med supplerende angivelse af den regionale, territoriale eller topografiske oprindelse eller kvalitetsmærker, der er certificeret af EU (BOB, BGB, GTS eller økologisk) eller af en medlemsstat.

2. FORMÅL

— oplyse forbrugerne om diversiteten, de organoleptiske kvaliteter og produktionsbetingelserne for biavlsprodukter produceret i EU

— oplyse forbrugerne om kvaliteterne af ikke filtreret og ikke pasteuriseret honning produceret i EU

— hjælpe forbrugerne til at forstå mærkningen af honning produceret i EU og tilskynde producenterne til at øge klarheden af deres mærker

— tilskynde forbrugerne til at købe kvalitetshonning ved at gøre opmærksom på produkternes sporbarhed.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— forbrugere med særlig vægt på aldersgruppen 20 til 40 år

— ældre og børn

— opinionsdannere.

4. HOVEDBUDSKABER

— information om EU’s lovgivning om sikkerhed, produktionshygiejne, certificering af kvalitet og mærkning

— honning er et naturligt produkt, der er baseret på tradition og gammel viden, og som kan anvendes på mange måder i moderne madlavning

— den meget forskelligartede karakter af honning af forskellige geografiske og botaniske oprindelser og/eller forskellige årstider

— råd om anvendelse og næringsværdi

— beskyttelse af bestøvningen er en vigtig forudsætning for bevarelse af biodiversiteten.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— reklamer i den specialiserede presse (blade om gastronomi og livsstil)

— internet, film og andre audiovisuelle medier (tv og radio)

— salgssteder

— deltagelse i udstillinger og messer

— PR til den brede offentlighed, afholdelse af begivenheder og arrangementer i restauranter og for cateringvirksomheder

— information på skoler (undervisningsmateriale til lærere og til studerende på hotel- og restaurationsskoler).

6. PROGRAMMETS VARIGHED OG RÆKKEVIDDE

Fra 12 til 36 måneder med en præference for programmer med en strategi og behørigt begrundede målsætninger for hver fase.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

1 mio. EUR.

Kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder og bordvine med en geografisk betegnelse

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Vinproduktionen er rigelig, men forbruget er stagneret eller endog faldende for visse typer vin. Udbuddet fra tredjelande er stigende.

2. FORMÅL

— øge forbruget af vin produceret i EU

— informere forbrugerne om det alsidige udbud, kvalitet og produktionsvilkår for vin produceret i EU samt resultaterne af videnskabelige undersøgelser.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— forhandlere

— forbrugere med undtagelse af unge og yngre mennesker, der er omhandlet i Rådets henstilling 2001/458/EF ( 25 )

— opinionsdannere (journalister, madeksperter)

— skoler i hotel- og restaurationssektoren.

4. HOVEDBUDSKABER

— EU-lovgivningen fastsætter strenge krav til produktion, kvalitetsbetegnelser, mærkning og markedsføring, som sikrer forbrugerne, at det tilbudte produkt har kvalitet og er sporbart

— glæden ved at kunne udvælge et produkt blandt et meget stort og forskelligartet udvalg af europæiske vine med forskellig oprindelse

— information om dyrkning af vin i EU og forbindelserne til regionale og lokale forhold, kulturer og smagsønsker.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

oplysnings- og PR-kampagner

— uddannelsestiltag for forhandlere og cateringvirksomheder

— kontakter til den specialiserede presse

— andre instrumenter (internetsteder, foldere og brochurer) for at påvirke forbrugernes valg og skabe idéer til forbrug i forbindelse med familiebegivenheder og festarrangementer

— messer og udstillinger (stande med udstilling af produkter fra flere medlemsstater).

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for flerårige programmer, der definerer målsætningerne for hver etape.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

3 mio. EUR.

Produkter med en beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB), en beskyttet geografisk betegnelse (BGB) eller en traditionel garanteret specialitet (GTS)

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Den EU-ordning for beskyttelse af produktnavne, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2081/92 og (EØF) nr. 2082/92, udgør en prioritet for gennemførelsen af kvalitetskapitlet af den fælles landbrugspolitik. Det er derfor nødvendigt at videreføre de tidligere bestræbelser på at gennemføre kampagner, der øger kendskabet til betegnelser og produkter med beskyttede navne hos alle potentielle aktører inden for produktion, tilberedelse, afsætning og forbrug af sådanne produkter.

2. FORMÅL

Salgsfremstød og oplysningskampagner bør ikke fokusere på ét eller få produktnavne, men snarere på grupper af navne eller visse produktkategorier eller produkter, der produceres i en eller flere regioner i en eller flere medlemsstater.

Kampagnernes formål bør være at:

— tilvejebringe omfattende information om ordningernes indhold, funktion og EU-karakter og navnlig deres virkninger på handelsværdien af de produkter med beskyttede navne, der efter registrering nyder godt af den beskyttelse, som ordningerne indebærer

— øge kendskabet til EU-logoer for produkter med BOB/BGB og GTS hos forbrugere, forhandlere og fødevareeksperter

— tilskynde grupper af producenter/forarbejdningsvirksomheder, der endnu ikke benytter ordningerne, til at benytte dem ved at lade registrere navnene på produkter, der opfylder grundbetingelserne for at opnå registrering

— tilskynde producenter/forarbejdningsvirksomheder i regioner, der endnu ikke anvender ordningerne, til at deltage i produktionen af produkter, der bærer de registrerede navne, ved at efterkomme de godkendte specifikationer og kontrolkrav, der er fastsat for de godkendte navne

— stimulere efterspørgslen efter de pågældende produkter ved at informere forbrugere og forhandlere om ordningernes eksistens, betydning og fordele, samt om logoerne, betingelserne for at få tildelt betegnelserne, den dermed forbundne kontrol og sporbarhedsordningen.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— producenter og forarbejdningsvirksomheder

— forhandlere (supermarkeder, grossister, detailhandlende, cateringvirksomheder, kantiner, restauranter)

— forbrugere og foreninger af sådanne

— opinionsdannere.

4. HOVEDBUDSKABER

— produkter med beskyttede navne har specifikke egenskaber i tilknytning til deres geografiske oprindelse; for produkter med BOB er produkternes kvalitet eller egenskaber især eller udelukkende knyttet til det særlige geografiske miljø (med dets iboende naturlige og menneskelige faktorer); for produkter med BGB har produkterne en specifik kvalitet eller et specifikt ry, der kan tilskrives den geografiske oprindelse, og den geografiske tilknytning skal være til stede i mindst én af etaperne for produktion, forarbejdning eller tilberedning

— produkter med GTS har specifikke egenskaber i tilknytning til deres særlige traditionelle produktionsmetoder eller anvendelse af traditionelle råvarer

— EU-logoerne for BOB, BGB og GTS er symboler, der i hele EU opfattes som produkter, der overholder specifikke produktionsbetingelser i tilknytning til deres geografiske oprindelse eller tradition eller kontrol

— andre kvalitetsaspekter (sikkerhed, næringsværdi, smag, sporbarhed) af produkterne

— præsentation af nogle produkter med BOB, BGB eller GTS som eksempler på en potentiel succesfuld kommerciel valorisering af produkter, hvis navne er registreret under beskyttelsesordningerne

— beskyttelsesordningerne støtter EU’s kulturarv, landbrugsproduktionens alsidighed og landdistrikternes bevarelse.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder)

— PR-kontakter med medierne (den specialiserede presse, dameblade og madblade)

— kontakter med forbrugerforeninger

— information og demonstrationer på salgssteder

— audiovisuelle medier (f.eks. målrettede tv-indslag)

— skriftlig dokumentation (foldere, brochurer osv.)

— deltagelse i messer og udstillinger

— information, undervisning og arrangementer om anvendelsen af EU-ordningerne for BOB, BGB og GTS.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for programmer med en strategi og behørigt begrundede målsætninger for hver fase.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

3 mio. EUR.

Information om det grafiske symbol for regionerne i EU’s yderste periferi

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Disse retningslinjer vedrører regionerne i EU’s yderste periferi, som defineret i traktatens artikel 299, stk. 2. Den eksterne evalueringsundersøgelse har vist, at EU’s oplysningskampagne i 1998/99 vedrørende det grafiske symbol (logo) for regionerne i den yderste periferi har en skabt stor interesse i de forskellige produktionsgrene.

Således har en række produktions- og forarbejdningsvirksomheder anmodet om godkendelse af deres kvalitetsprodukter for at kunne benytte dette logo.

På baggrund af den begrænsede varighed af denne første oplysningskampagne synes det hensigtsmæssigt at udbrede dette logos ry i de forskellige målgrupper ved at fortsætte indsatsen for at oplyse om logoets betydning og fordele.

2. FORMÅL

— udbrede kendskabet til logoets eksistens, betydning og fordele

— tilskynde producenter og forarbejdningsvirksomheder i de pågældende regioner til at anvende logoet

— forbedre kendskabet til logoet hos forhandlere og forbrugere.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— lokale produktions- og forarbejdningsvirksomheder

— forhandlere og forbrugere

— opinionsdannere.

4. HOVEDBUDSKABER

— produktet er typisk og naturligt

— det stammer fra en region i EU

— kvalitet (sikkerhed, næringsværdi og smag, produktionsmetode, tilknytning til oprindelsen)

— produktets eksotiske karakter

— varieret udbud, også uden for sæsonen

— sporbarhed.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder osv.)

— telefoninformationslinjer

— PR-kontakter med medierne (f.eks. specialiserede journalister, dameblade, madblade)

— demonstrationer på salgssteder, messer og udstillinger osv.

— kontakter med læger og ernæringseksperter

— andre instrumenter (foldere, brochurer, opskrifter osv.)

— audiovisuelle medier

— reklamer i den specialiserede og lokale presse.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

1 mio. EUR.

Økologiske landbrugsprodukter

1. SAMLET ANALYSE AF SITUATIONEN

Økologiske landbrugsprodukter er særligt populære hos byboere, men forbruget af disse produkter tegner sig dog fortsat for en begrænset markedsandel.

Kendskabet hos forbrugere og andre interesserede grupper til de særlige forhold ved økologiske produktionsmetoder er fortsat ret begrænset, men dog stigende.

I EU’s handlingsplan for økologi og økologiske produkter spiller salgsfremstød og oplysningskampagner en vigtig rolle for en større efterspørgsel efter økologiske produkter.

2. FORMÅL

Salgsfremstød og oplysningskampagner bør ikke fokusere på ét eller få udvalgte produkter, men snarere på grupper af produkter eller de økologiske produktionsmetoder, der anvendes i en eller flere regioner i en eller flere medlemsstater.

Formålene med kampagnerne bør være at:

— fremme forbruget af økologiske fødevarer

— øge forbrugernes kendskab til mærkning, herunder EU’s logo for økologiske produkter

— tilvejebringe omfattende information om og udvide kendskabet til fordelene ved økologisk landbrugsproduktion især med hensyn til miljøbeskyttelse, dyrevelfærd, bevarelse af landbrugsområder og udvikling af landdistrikterne

— tilvejebringe omfattende information om indhold og anvendelse af EU’s ordning for økologisk landbrugsproduktion

— tilskynde producenter, forarbejdningsvirksomheder og grupper af sådanne og detailhandlende, der endnu ikke har omstillet sig, til at omstille sig til sådanne produktionsmetoder; tilskynde detailhandlende og grupper af sådanne og restauranter til at sælge økologiske produkter.

3. PRIMÆRE MÅLGRUPPER

— forbrugere i almindelighed, forbrugerforeninger og specifikke undergrupper af forbrugere

— opinionsdannere

— forhandlere (supermarkeder, grossister, specialiserede detailhandlende, cateringvirksomheder, kantiner, restauranter), forarbejdningsvirksomheder i fødevarebranchen

— lærere og skoler.

4. HOVEDBUDSKABER

— økologiske produkter er naturlige produkter, der passer til det moderne hverdagsliv og konsumeres med glæde; de stammer fra afgrøder, der er dyrket med produktionsmetoder, som specielt respekterer miljø og dyrevelfærd; økologisk landbrugsproduktion støtter landbrugsproduktionens diversitet og bevarelsen af landbrugsområder

— produkterne er underlagt strenge produktions- og kontrolregler, herunder fuld sporbarhed, der sikrer, at produkterne stammer fra gårde, som er underlagt en økologisk kontrolordning

— brugen af ordene »organisk«, »økologisk« og »biologisk« og de tilsvarende ord på andre sprog for fødevarer er beskyttet ved lov

— EU-logoet udgør symbolet for økologiske produkter, der forstås i hele EU og angiver, at produkterne opfylder de strenge produktionskriterier i EU og har været underlagt streng kontrol; information om EU-logoet kan suppleres med information om de af medlemsstaterne indførte logoer

— andre kvalitetsaspekter (sikkerhed, næringsværdi, smag) af produkterne kan fremhæves.

5. VIGTIGSTE INSTRUMENTER

— elektroniske værktøjer (internetsteder)

— telefoninformationslinjer

— PR-kontakter med medierne (specialiserede journalister, dameblade, madblade, fødevareindustriens presse)

— kontakter med forbrugerforeninger

— information på salgssteder

— arrangementer i skoler

— audiovisuelle medier (f.eks. målrettede tv-indslag)

— skriftlig dokumentation (foldere, brochurer osv.)

— deltagelse i messer og udstillinger

— information, undervisning og arrangementer om anvendelsen af EU’s ordning for økologi og økologiske produkter.

6. PROGRAMMERNES VARIGHED

Fra 12 til 36 måneder med en præference for programmer med en strategi og behørigt begrundede målsætninger for hver fase.

7. VEJLEDENDE ÅRLIGT BUDGET

3 mio. EUR.