1997D0836 — DA — 17.09.2013 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS AFGØRELSE af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958 som revideret«) (97/836/EF) (EFT L 346, 17.12.1997, p.78)

Ændret ved:









▼B

RÅDETS AFGØRELSE

af 27. november 1997

om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958 som revideret«)

(97/836/EF)







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A og 113 samt artikel 228, stk. 2, første punktum, artikel 228, stk. 3, andet afsnit, og artikel 228, stk. 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådet bemyndigede ved afgørelse af 23. oktober 1990 Kommissionen til at føre forhandlinger om en revision af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer, udfærdiget i Genève den 20. marts 1958; (2) overenskomsten af 1958 er blevet revideret; (3) ovennævnte forhandlinger har ført til, at Fællesskabet i sin egenskab af organisation for regional økonomisk integration, hvortil medlemsstaterne har overført kompetence inden for det område, der er omfattet af overenskomsten, har mulighed for at blive kontraherende part i den reviderede overenskomst; (4) tiltrædelse af den reviderede overenskomst udgør et mål for den fælles handelspolitik i overensstemmelse med traktatens artikel 113, nemlig at fjerne tekniske hindringer for samhandelen med motorkøretøjer mellem de kontraherende parter; Fællesskabets deltagelse vil give harmoniseringsarbejdet under overenskomsten større vægt og vil derigennem kunne tilvejebringe lettere adgang til markederne i tredjelande; Fællesskabets deltagelse skal skabe overensstemmelse mellem de såkaldte regulativer, der vedtages i henhold til den reviderede overenskomst, og EF-lovgivningen på området; (5) typegodkendelse af motorkøretøjer og teknisk harmonisering finder sted på grundlag af direktiver vedrørende systemer, komponenter og separate tekniske enheder til køretøjer, og disse direktiver vedtages med hjemmel i traktatens artikel 100 A, der omhandler det indre markeds oprettelse og funktion; siden 1. januar 1996 er der ifølge Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 3 ) og særdirektiver for køretøjer i klasse M1, tale om obligatorisk fuldstændig harmonisering for denne køretøjsklasse; (6) Fællesskabets tiltrædelse af den reviderede overenskomst medfører, at retsakter, der er vedtaget efter fremgangsmåden i artikel 189 B, må ændres; følgelig kræves der samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet; (7) de regulativer, der vedtages i den reviderede overenskomsts organer, bliver bindende for Fællesskabets seks måneder efter deres meddelelse, medmindre Fællesskabet inden da har tilkendegivet, at det ikke kan tilslutte sig dem; derfor bør det ved en afgørelse, der forudgående vedtages efter samme fremgangsmåde, som er benyttet ved tiltrædelse af den reviderede overenskomst, fastlægges, hvad Fællesskabet skal stemme til sådanne forskrifter, medmindre der blot er tale om en tilpasning til den tekniske udvikling; (8) ved vedtagelsen af en tilpasning af et sådant regulativ til den tekniske udvikling kan Fællesskabets stemme fastlægges efter den procedure, der anvendes ved teknisk tilpasning af direktiver om typegodkendelse af køretøjer; (9) der bør fastlægges praktiske regler for Fællesskabets og medlemsstaternes deltagelse i den reviderede overenskomst; 10) i den reviderede overenskomst er der en forenklet procedure for ændring af overenskomsten; der bør på EF-plan fastlægges en form for beslutningstagning, der tager hensyn til de begrænsninger, denne procedure sætter, 11) ifølge den reviderede overenskomsts bestemmelser kan enhver ny kontraherende part ved deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet erklære, at den ikke anser sig for bundet af bestemte nærmere angivne FN/ ECE-regulativer; Fællesskabet ønsker at anvende denne bestemmelse, således at Fællesskabet for det første umiddelbart tiltræder den liste over regulativer, som anses for afgørende for, at systemet for typegodkendelse af køretøjer kan fungere korrekt, og som allerede er opstillet i direktiv 70/156/EØF, 74/150/ EØF ( 4 ) og 92/61/EØF ( 5 ), og for det andet kan se nærmere på de øvrige regulativer enkeltvis og muligvis tiltræde dem senere, hvis de er tilstrækkelig vigtige for typegodkendelse af køretøjer i Fællesskabet og internationalt; 12) tiltrædelsen udelukker ikke, at Fællesskabet kan ophøre med at anvende de FN/ECE-regulativer, der er opført på den liste, det har godkendt, jf. artikel 1, stk. 6, i den reviderede overenskomst; dette vil navnlig blive aktuelt, hvis Fællesskabet vedtager strengere grænseværdier for emission af forurenende stoffer og støjemission, og de pågældende FN/ECE-regulativer ikke ændres tilsvarende; (13) da Fællesskabet ikke tiltræder samtlige FN/ECE-regulativer, men en fastlagt liste over regulativer, der anses for afgørende for, at systemet for typegodkendelse af køretøjer kan fungere korrekt, bør de medlemsstater, der har tiltrådt regulativer, som Fællesskabet ikke tiltræder, have mulighed for at fortsætte med at forvalte og udvikle disse; (14) som fastsat i traktatens artikel 234 bør medlemsstaterne sørge for, at der ikke på nuværende tidspunkt er uforenelighed mellem tidligere tiltrådte FN/ECE-regulativer, som Fællesskabet ikke tiltræder, og den tilsvarende gældende EF-lovgivning; (15) medlemsstaternes tiltrædelse af FN/ECE-regulativerne bør ikke være uforenelig med direktiv 70/156/EØF, 74/150/EØF og 92/61/EØF, og bør tage hensyn til procedurerne i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter ( 6 ); (16) ifølge Fællesskabets bestemmelser tilkommer det medlemsstaterne selv at implementere forpligtelserne i henhold til artikel 2, 4 og 5 i den reviderede overenskomst — ud fra følgende betragtninger: TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:







Artikel 1

Fællesskabet tiltræder overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter, i det følgende benævnt »den reviderede overenskomst«.

Teksten til den reviderede overenskomst findes i bilag I til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at deponere tiltrædelsesinstrumentet som anført i artikel 6, stk. 3, i den reviderede overenskomst og foretage den i bilag IV til denne afgørelse omhandlede underretning.

Artikel 3

1. I henhold til artikel 1, stk. 5, i den reviderede overenskomst erklærer Fællesskabet, at dets tiltrædelse kun omfatter anvendelse af de FN/ECE-regulativer, der findes på listen i bilag II til denne afgørelse.

▼M1

2. I henhold til artikel 1, stk. 6, i den reviderede overenskomst kan Unionen efter proceduren i artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) beslutte at ophøre med at anvende et tidligere accepteret FN/ECE-regulativ.

3. I henhold til artikel 1, stk. 7, i den reviderede overenskomst kan Unionen efter proceduren i artikel 218, stk. 9, i TEUF beslutte at anvende et, flere eller alle FN/ECE-regulativer, som det ikke tiltrådte ved tiltrædelsen af den reviderede overenskomst.

▼B

Artikel 4

1. De praktiske regler for Fællesskabets og medlemsstaternes deltagelse i FN/ECE's arbejde er fastlagt i bilag III.

Fællesskabets bidrag med hensyn til prioriteringen i FN/ECE's arbejdsprogram fastlægges efter fremgangsmåden i bilag III, punkt 1.

▼M1

2. Unionen stemmer for vedtagelse af et udkast til et FN/ECE-regulativ eller et udkast til ændring af et FN/ECE-regulativ, hvis udkastet er godkendt i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 218, stk. 9, i TEUF.

▼B

3. Er et FN/ECE-regulativ eller en ændring af et FN/ECE-regulativ vedtaget, uden at Fællesskabet har stemt for, fremsætter Fællesskabet en indsigelse i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, andet afsnit, i den reviderede overenskomst.

▼M1 —————

▼B

5. FN/ECE-regulativer og ændringer af FN/ECE-regulativer, som har bindende virkning for Fællesskabet, bekendtgøres på fællesskabssprogene i De Europæiske Fællesskabers Tidende, inden de træder i kraft.

▼M1

Artikel 5

1. De foreslåede ændringer i den reviderede overenskomst, som fremsendes til de kontraherende parter på vegne af EU, vedtages i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 218, stk. 6, litra a), i TEUF.

2. Afgørelser om, hvorvidt der skal fremsættes indsigelse eller ej mod et forslag om ændring af den reviderede overenskomst, som forelægges af en anden kontraherende part, vedtages efter samme fremgangsmåde som fastlagt i artikel 218, stk. 6, litra a), i TEUF.

Er proceduren ikke afsluttet en uge inden udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 13, stk. 2, i den reviderede overenskomst, fremsætter Unionen indsigelse mod ændringsforslaget, inden fristen udløber.

▼B

Artikel 6

De medlemsstater, der tiltræder eller har tiltrådt FN/ECE-regulativer, som Fællesskabet ikke er bundet af, kan fortsætte med at forvalte og udvikle dem gennem vedtagelse af ændringer i takt med den tekniske udvikling, idet de dog sørger for,

— at tiltrædelse af disse regulativer ikke er uforenelig med bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF, 74/150/EØF og 92/61/EØF, og

— at procedurerne i direktiv 83/189/EØF overholdes.









BILAG I

DEN ØKONOMISKE KOMMISSION FOR EUROPA

UDVALGET FOR INDENLANDSK TRANSPORT









OVERENSKOMST

om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ( 7 )

Revision 2

(inklusive ændringer med ikrafttræden den 16. oktober 1995)

OVERENSKOMST

om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter







PRÆAMBEL DE KONTRAHERENDE PARTER, SOM HAR BESLUTTET at ændre overenskomsten om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer, udfærdiget i Genève den 20. marts 1958, SOM ØNSKER at fastlægge ensartede tekniske forskrifter, som visse hjulkøretøjer, udstyr og dele kan nøjes med at opfylde for at måtte benyttes i deres lande, SOM ØNSKER snarest muligt at indføre disse forskrifter i deres lande, og SOM ØNSKER at lette brugen i deres lande af køretøjer, udstyr og dele, der er godkendt af en anden kontraherende parts kompetente myndigheder i henhold til sådanne forskrifter, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:







Artikel 1

1. De kontraherende parter vil i et administrationsudvalg bestående af alle de kontraherende parter — i overensstemmelse med forretningsordenen i tillæg 1 og på grundlag af følgende artikler og stykker — udarbejde regulativer for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer. Hvor det er påkrævet, vil de tekniske forskrifter omfatte alternativer, og hvor det er muligt, vil de være præstationsorienterede og indeholde prøvningsmetoder. Det vil ligeledes til brug for de kontraherende parter, der vælger at anvende regulativerne i form af typegodkendelse, være anført, hvilke vilkår der gælder for meddelelse af typegodkendelser og gensidig anerkendelse heraf.

For så vidt angår denne overenskomst:

— forstås ved udtrykket »hjulkøretøjer samt udstyr og dele«, alle hjulkøretøjer, alt udstyr og alle dele, hvis egenskaber har indflydelse på færdselssikkerheden, beskyttelsen af miljøet og energibesparelser

— forstås ved udtrykket »typegodkendelse i henhold til et regulativ« en administrativ procedure, ifølge hvilken en kontraherende parts kompetente myndigheder efter at have foretaget den fornødne kontrol erklærer, at et køretøj eller udstyr eller dele dertil, som fabrikanten har forelagt, opfylder kravene i det pågældende regulativ. Efterfølgende attesterer fabrikanten, at alle køretøjer, alt udstyr og alle dele, der bringes på markedet, er produceret som værende identiske med det godkendte produkt.

Regulativerne kan gennemføres ved forskellige andre administrative procedurer end typegodkendelse. Den eneste alternative procedure, der er almindeligt kendt og anvendt i visse af de lande, der er medlem af Den Økonomiske Kommission for Europa, er fabrikanterklæring, hvor fabrikanten uden nogen form for forudgående administrativ kontrol attesterer, at hvert enkelt produkt, der bringes på markedet, opfylder det pågældende regulativ; de kompetente administrative myndigheder kan ved udtagning af stikprøver på markedet kontrollere, at produkterne med fabrikanterklæring opfylder kravene i det pågældende regulativ.

2. Administrationsudvalget har som medlemmer alle de kontraherende parter, jf. forretningsordenen i tillæg 1. Når et regulativ er udarbejdet efter proceduren i tillæg 1, fremsender Administrationsudvalget det til De Forenede Nationers generalsekretær, i det følgende benævnt »generalsekretæren«. Snarest muligt derefter giver generalsekretæren de kontraherende parter meddelelse om regulativet.

Regulativet anses for vedtaget, medmindre mere end en tredjedel af de lande, der er kontraherende parter på meddelelsestidspunktet, inden seks måneder efter generalsekretærens meddelelse om regulativet har underrettet generalsekretæren om, at de ikke kan tilslutte sig det.

Regulativet skal indeholde følgende:

a) de hjulkøretøjer, det udstyr og de dele, som det drejer sig om

b) tekniske krav, om nødvendigt med alternativer

c) prøvningsmetoder, som skal benyttes til godtgørelse af, at præstationskravene er opfyldt

d) vilkår for meddelelse af typegodkendelse og gensidig anerkendelse af sådanne godkendelser, herunder typegodkendelsesmærkning og vilkår for sikring af produktionens overensstemmelse

e) datoen(-erne) for regulativets ikrafttræden.

Regulativet kan om nødvendigt indeholde henvisninger til, på hvilke laboratorier, som er akkrediteret af den kompetente myndighed, antagelsesprøvning af de typer hjulkøretøjer, udstyr og dele, der forelægges til godkendelse, skal udføres.

3. Når et regulativ er vedtaget, giver generalsekretæren snarest muligt alle de kontraherende parter meddelelse herom med angivelse af, hvilke kontraherende parter der har fremsat indsigelse, og for hvem regulativet ikke træder i kraft.

4. Det vedtagne regulativ træder i kraft på de(n) deri anførte dato(er) som et til denne overenskomst knyttet regulativ for alle de kontraherende parter, der ikke har givet meddelelse om, at de ikke kan tilslutte sig det.

5. Enhver ny kontraherende part kan ved deponeringen af sit tiltrædelsesinstrument erklære, at det ikke er bundet af visse regulativer, der på det pågældende tidspunkt er knyttet til denne overenskomst, eller at det ikke er bundet af nogen af dem. Hvis den i stk. 2, 3 og 4 fastlagte fremgangsmåde på det pågældende tidspunkt er i gang for et regulativudkast eller et vedtaget regulativ, sender generalsekretæren den nye kontraherende part det pågældende regulativudkast eller vedtagne regulativ, og det træder kun i kraft som et regulativ for den nye kontraherende part på de i stk. 4 angivne betingelser. Generalsekretæren underretter alle de kontraherende parter om datoen for en sådan ikrafttræden. Han underretter dem også om alle erklæringer vedrørende ikke-anvendelse af visse regulativer, som en kontraherende part måtte afgive i overensstemmelse med vilkårene i dette stykke.

6. Enhver kontraherende part, der anvender et regulativ, kan med et års varsel på et hvilket som helst tidspunkt meddele generalsekretæren, at dens myndigheder har til hensigt at ophøre med at anvende det. Generalsekretæren gør de andre kontraherende parter bekendt med en sådan meddelelse.

Meddelte typegodkendelser forbliver gyldige, indtil de inddrages.

Ophører en kontraherende part med at meddele typegodkendelser i henhold til et regulativ, skal den

— fortsat føre behørigt tilsyn med produktionens overensstemmelse for så vidt angår produkter, den tidligere har meddelt typegodkendelse for

— tage de nødvendige skridt som anført i artikel 4, når den af en kontraherende part, der stadig anvender regulativet, underrettes om manglende overensstemmelse

— fortsat give de øvrige kontraherende parters kompetente myndigheder meddelelse om inddragelse af godkendelser, jf. artikel 5

— fortsat meddele udvidelser af eksisterende godkendelser.

7. Enhver kontraherende part, der ikke anvender et regulativ, kan på et hvilket som helst tidspunkt meddele generalsekretæren, at den har til hensigt herefter at anvende det, og regulativet vil så træde i kraft for den pågældende part den tresindstyvende dag efter denne meddelelse. Generalsekretæren underretter alle de kontraherende parter om enhver ikrafttræden af et regulativ for en ny kontraherende part, som finder sted i overensstemmelse med vilkårene i dette stykke.

8. De kontraherende parter, for hvilke et regulativ er i kraft, benævnes i det følgende »de kontraherende parter, der anvender et regulativ«.

Artikel 2

Enhver kontraherende part, der først og fremmest anvender regulativer i form af typegodkendelser, bevilger de i de pågældende regulativer beskrevne typegodkendelser og typegodkendelsesmærkninger for de typer hjulkøretøjer, udstyr og dele, der omfattes af regulativet, forudsat at den besidder den fornødne tekniske kompetence og er tilfreds med de foranstaltninger, der er truffet til at sikre produkternes overensstemmelse med den godkendte type, jf. tillæg 2. Enhver kontraherende part, der anvender et regulativ i form af typegodkendelser, nægter at bevilge de typegodkendelser og typegodkendelsesmærkninger, der omfattes af regulativet, hvis ovennævnte betingelser ikke opfyldes.

Artikel 3

Hjulkøretøjer, udstyr og dele, som en kontraherende part har udstedt typegodkendelse for i henhold til artikel 2, og som er fremstillet enten på en kontraherende parts territorium, som anvender det pågældende regulativ, eller i et andet land, som er udpeget af den kontraherende part, der på behørig måde har godkendt de pågældende typer hjulkøretøjer, udstyr eller dele, anses for at være i overensstemmelse med lovgivningen i alle de kontraherende parter, der anvender det nævnte regulativ i form af typegodkendelser.

Artikel 4

Dersom de kompetente myndigheder i en kontraherende part, der anvender et regulativ i form af typegodkendelser, konstaterer, at visse hjulkøretøjer, udstyr eller dele, der bærer typegodkendelsesmærker, som er udstedt i henhold til det pågældende regulativ af en af de kontraherende parter, ikke er i overensstemmelse med de godkendte typer, underretter de de kompetente myndigheder i den kontraherende part, som har udstedt godkendelsen. Den pågældende kontraherende part tager de nødvendige skridt til at bringe disse produkter i overensstemmelse med de godkendte typer og underretter de andre kontraherende parter, der anvender regulativet i form af typegodkendelser, om de skridt, som den har taget, hvilke om fornødent kan omfatte inddragelse af typegodkendelsen. Hvor der måtte foreligge en fare for færdselssikkerheden eller miljøet, skal den kontraherende part, som har udstedt typegodkendelsen, underrette alle de øvrige kontraherende parter om situationen, når den har modtaget underretning om den manglende overensstemmelse med den eller de godkendte typer. Kontraherende parter kan forbyde salg og brug af sådanne hjulkøretøjer, udstyr og dele på deres territorier.

Artikel 5

De kompetente myndigheder i hver kontraherende part, der anvender et regulativ i form af typegodkendelser, sender hver måned de andre kontraherende parters kompetente myndigheder en liste over de hjulkøretøjer, udstyr og dele, som den har nægtet eller inddraget typegodkendelse for i den forløbne måned; desuden skal de efter anmodning fra de kompetente myndigheder i en anden kontraherende part, der anvender et regulativ i form af typegodkendelser, straks tilsende disse myndigheder en kopi af alle relevante oplysninger, hvorpå den har baseret sin beslutning om at meddele, nægte eller inddrage en typegodkendelse for et hjulkøretøj, udstyr eller dele i henhold til det pågældende regulativ.

Artikel 6

1. Lande, der er medlemmer af Den Økonomiske Kommission for Europa, lande, der i henhold til stk. 8 i Kommissionens kommissorium er optaget i Kommissionen i rådgivende egenskab, og regionale organisationer for økonomisk integration, som er oprettet af medlemmer af Den Økonomiske Kommission for Europa, og hvortil medlemsstaterne har overdraget kompetence inden for områder, der er omfattet af denne overenskomst, herunder bemyndigelse til at træffe beslutninger, der er bindende for medlemsstaterne, kan blive kontraherende parter i denne overenskomst.

Ved beregning af det stemmeantal, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og artikel 12, stk. 2, råder regionale organisationer for økonomisk integration over det antal stemmer, som de af deres medlemsstater, der er medlem af Den Økonomiske Kommission for Europa, har.

2. Lande, som er medlemmer af De Forenede Nationer, og som i henhold til stk. 11 i Kommissionens kommissorium må deltage i visse dele af Den Økonomiske Kommission for Europas virksomhed, og regionale organisationer for økonomisk integration, som er oprettet af sådanne lande, og hvortil medlemsstaterne har overdraget kompetence inden for områder, der er omfattet af denne overenskomst, herunder bemyndigelse til at træffe beslutninger, der er bindende for medlemsstaterne, kan blive kontraherende parter i denne overenskomst.

Ved beregning af det stemmeantal, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og artikel 12, stk. 2, råder regionale organisationer for økonomisk integration over det antal stemmer, som de af deres medlemsstater, der er medlem af De Forenede Nationer, har.

3. Nye kontraherende parter, som ikke er parter i overenskomsten af 1958, kan tiltræde de ændrede overenskomst ved deponering af et instrument hos generalsekretæren, efter at den ændrede overenskomst er trådt i kraft.

Artikel 7

1. Den ændrede overenskomst træder i kraft ni måneder efter den dag, hvor generalsekretæren har fremsendt den til alle de kontraherende parter i overenskomsten af 1958.

2. Den ændrede overenskomst træder ikke i kraft, hvis nogen af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958 har gjort indsigelse herimod inden seks måneder efter den dag, hvor generalsekretæren har fremsendt den til dem.

3. For en ny kontraherende part, der tiltræder denne ændrede overenskomst, træder denne ændrede overenskomst i kraft den tresindstyvende dag efter, at dette land har deponeret sit tiltrædelsesinstrument.

Artikel 8

1. Enhver kontraherende part kan opsige denne overenskomst ved at underrette generalsekretæren derom.

2. En opsigelse træder i kraft tolv måneder efter den dato, hvor generalsekretæren har modtaget en sådan meddelelse.

Artikel 9

1. Enhver ny kontraherende part som defineret i artikel 6 kan på det tidspunkt, hvor den tiltræder denne overenskomst, eller på et hvilket som helst tidspunkt derefter, erklære ved en meddelelse stilet til generalsekretæren, at denne overenskomst skal omfatte alle eller nogle af de territorier, for hvis internationale forbindelser den er ansvarlig. Overenskomsten omfatter det eller de i meddelelsen nævnte territorier fra og med den tresindstyvende dag efter, at generalsekretæren har modtaget meddelelsen.

2. Enhver ny kontraherende part som defineret i artikel 6, som i henhold til stk. 1 har afgivet en erklæring om, at denne overenskomst skal omfatte et territorium, for hvis internationale forbindelser den er ansvarlig, kan opsige overenskomsten særskilt for det pågældende territorium efter bestemmelserne i artikel 8.

Artikel 10

1. Enhver tvist mellem to eller flere kontraherende parter vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af denne overenskomst skal så vidt muligt bilægges ved forhandling mellem parterne.

2. Enhver tvist, der ikke bilægges ved forhandling, skal, hvis nogen af de kontraherende parter, der berøres af tvisten, fremsætter anmodning derom, henvises til voldgift og skal i overensstemmelse hermed henvises til en eller flere voldgiftsmænd, der vælges efter aftale mellem parterne i tvisten. Hvis parterne i en tvist ikke kan blive enige om valget af den eller flere voldgiftsmænd inden tre måneder fra datoen for anmodningen om voldgift, kan enhver af disse parter anmode generalsekretæren om at udpege en enkelt voldgiftsmand, til hvem tvisten skal henvises til afgørelse.

3. Den afgørelse, der træffes af den eller de voldgiftsmænd, som er udpeget i henhold til stk. 2, er bindende for de kontraherende parter, der berøres af tvisten.

Artikel 11

1. Hver ny kontraherende part kan på det tidspunkt, hvor den tiltræder denne overenskomst, erklære, at den ikke anser sig for at være bundet af overenskomstens artikel 10. Andre kontraherende parter er ikke bundet af artikel 10 i forholdet til nogen ny kontraherende part, som har afgivet et sådant forbehold.

2. Enhver kontraherende part, der har afgivet et forbehold som angivet i stk. 1, når som helst tilbagekalde et sådant forbehold ved at underrette generalsekretæren derom.

3. Intet andet forbehold over for denne overenskomst eller over for de dertil knyttede regulativer er tilladt; dog kan enhver kontraherende part i overensstemmelse med vilkårene i artikel 1 erklære, at den ikke har til hensigt at anvende visse af regulativerne eller ikke har til hensigt at anvende nogen af dem.

Artikel 12

De regulativer, der er knyttet til denne overenskomst, kan ændres efter følgende fremgangsmåde:

1) Ændringer til regulativer udarbejdes af Administrationsudvalget som beskrevet i artikel 1, stk. 2, efter fremgangsmåden i tillæg 1. Om nødvendigt kan en ændring indeholde de hidtidige krav som alternativ. De kontraherende parter oplyser, hvilke alternativer inden for det enkelte regulativ de agter at anvende. Kontraherende parter, der anvender et eller flere alternativer inden for et regulativ, er ikke forpligtede til at acceptere typegodkendelser i henhold til tidligere alternativer inden for samme regulativ. Kontraherende parter, der kun anvender de seneste ændringer, er ikke forpligtede til at acceptere typegodkendelser i henhold til tidligere ændringer eller uændrede regulativer. Kontraherende parter, der anvender tidligere ændringsserier eller det uændrede regulativ, skal acceptere typegodkendelser i henhold til senere ændringsserier. Når en ændring til et regulativ er udarbejdet, sender Administrationsudvalget den til generalsekretæren. Snarest muligt derefter giver generalsekretæren meddelelse om denne ændring til de kontraherende parter, der anvender regulativet.

2) En ændring til et regulativ anses for vedtaget, medmindre mere end en tredjedel af de kontraherende parter, der anvender regulativet på meddelelsestidspunktet, inden seks måneder efter generalsekretærens meddelelse om regulativet har underrettet generalsekretæren om, at de ikke kan tilslutte sig ændringen. Hvis generalsekretæren efter udløbet af denne periode ikke har modtaget meddelelser om indsigelser fra mere end en tredjedel af de kontraherende parter, der anvender regulativet, erklærer generalsekretæren hurtigst muligt ændringen for vedtaget og bindende for de kontraherende parter, der anvender regulativet og ikke har gjort indsigelse imod ændringen. Hvis et regulativ bliver ændret og mindst en femtedel af de kontraherende parter, der anvender det uændrede regulativ, derefter erklærer, at de ønsker fortsat at anvende det uændrede regulativ, vil det uændrede regulativ blive betragtet som et alternativ til det ændrede regulativ og formelt indarbejdet som sådant i regulativet med virkning fra datoen for ændringens vedtagelse eller ikrafttræden. I så fald gælder samme forpligtelser for de kontraherende parter, der anvender regulativet, som de i stk. 1 anførte.

3) Hvis en ny kontraherende part tiltræder denne overenskomst mellem tidspunktet for generalsekretærens meddelelse om ændringen af regulativet og dens ikrafttræden, træder det pågældende regulativ først i kraft for denne kontraherende part to måneder efter, at den formelt har godkendt ændringen, eller to måneder efter udløbet af et tidsrum på seks måneder efter, at generalsekretæren har givet denne part meddelelse om ændringsforslaget.

Artikel 13

Selve overenskomstens tekst og tillæggene dertil kan ændres efter følgende fremgangsmåde:

1) Enhver kontraherende part kan foreslå en eller flere ændringer til denne overenskomst og tillæggene dertil. Teksten til eventuelle ændringsforslag til overenskomsten og tillæggene dertil fremsendes til generalsekretæren, som videregiver den til alle de kontraherende parter og underretter alle de øvrige i artikel 6, stk. 1, omhandlede lande derom.

2) Ethvert ændringsforslag, der er blevet rundsendt i overensstemmelse med stk. 1, anses for at være godkendt, dersom ingen kontraherende part fremsætter indsigelse inden for et tidsrum af seks måneder efter datoen for generalsekretærens rundsendelse af ændringsforslaget.

3) Generalsekretæren underretter hurtigst muligt alle kontraherende parter, hvis der er blevet fremsat indsigelse mod ændringsforslaget. Hvis der er blevet fremsat indsigelse mod ændringsforslaget, anses ændringen for ikke at være blevet godkendt, og den vil ikke få nogen som helst virkning. Hvis der ikke er blevet fremsat nogen sådan indsigelse, træder ændringen i kraft for alle de kontraherende parter tre måneder efter udløbet af det i stk. 2 omhandlede tidsrum på seks måneder.

Artikel 14

Foruden de i artikel 1, 12 og 13 omhandlede meddelelser giver generalsekretæren de kontraherende parter underretning om:

a) tiltrædelser i henhold til artikel 6

b) datoerne for denne overenskomsts ikrafttræden i henhold til artikel 7

c) opsigelser i henhold til artikel 8

d) meddelelser modtaget i henhold til artikel 9

e) erklæringer og underretninger modtaget i henhold til artikel 11, stk. 1 og 2

f) eventuelle ændringers ikrafttræden i henhold til artikel 12, stk. 1 og 2

g) eventuelle ændringers ikrafttræden i henhold til artikel 13, stk. 3.

Artikel 15

1. Hvis der på det tidspunkt, hvor ovennævnte bestemmelser får virkning, er iværksat procedurer som omhandlet i artikel 1, stk. 3 og 4, i den uændrede overenskomst med henblik på vedtagelse af et nyt regulativ, træder det nye regulativ i kraft ifølge bestemmelserne i artikel 1, stk. 5, i den uændrede overenskomst.

2. Hvis der på det tidspunkt, hvor ovennævnte bestemmelser får virkning, er iværksat procedurer som omhandlet i artikel 12, stk. 1, i den uændrede overenskomst med henblik på vedtagelse af en ændring til et regulativ, træder ændringen i kraft ifølge bestemmelserne i artikel 12 i den uændrede overenskomst.

3. Hvis alle kontraherende parter er enige derom, kan et regulativ, der er vedtaget i henhold til den uændrede overenskomst bestemmelser, behandles som et regulativ, der er vedtaget i henhold til ovennævnte bestemmelser.









Tillæg 1

ADMINISTRATIONSUDVALGETS SAMMENSÆTNING OG FORRETNINGSORDEN

Artikel 1

Administrationsudvalget har som medlemmer alle de kontraherende parter i den ændrede overenskomst.

Artikel 2

Sekretariatet for De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa varetager udvalgets sekretariatsfunktioner.

Artikel 3

Udvalget vælger hvert år på årets første møde en formand og næstformand.

Artikel 4

De Forenede Nationers generalsekretær indkalder udvalget under Den Økonomiske Kommission for Europas auspicier, når der er behov for at udarbejde et nyt regulativ eller en ændring til et regulativ.

Artikel 5

Forslag til nye regulativer sættes til afstemning. Hvert af de lande, der er kontraherende part i overenskomsten, har én stemme. Udvalget er kun beslutningsdygtigt, hvis mindst halvdelen af de kontraherende parter er til stede. Ved beregning af det krævede fremmøde tillægges regionale organisationer for økonomisk integration i deres egenskab af kontraherende part i overenskomsten det antal stemmer, som deres medlemsstater har. Repræsentanten for en regional organisation for økonomisk integration kan stemme på vegne af dens selvstændige medlemsstater. Nye regulativforslag vedtages med et flertal på to tredjedele af de kontraherende parter, der er til stede og stemmer.

Artikel 6

Forslag til ændringer til regulativer sættes til afstemning. Hvert af de lande, der er kontraherende part i overenskomsten og anvender regulativet, har én stemme. Udvalget er kun beslutningsdygtigt, hvis mindst halvdelen af de kontraherende parter, der anvender regulativet, er til stede. Ved beregning af det krævede fremmøde tillægges regionale organisationer for økonomisk integration i deres egenskab af kontraherende part i overenskomsten det antal stemmer, som deres medlemsstater har. Repræsentanten for en regional organisation for økonomisk integration kan stemme på vegne af de af dens selvstændige medlemsstater, der anvender regulativet. Forslag til ændring af regulativer vedtages med et flertal på to tredjedele af de kontraherende parter, der er til stede og stemmer.









Tillæg 2

PROCEDURER I FORBINDELSE MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

1. INDLEDENDE VURDERING

1.1. Inden en kontraherende parts godkendende myndighed udsteder typegodkendelse, skal den forvisse sig om, at der findes sådanne foranstaltninger og procedurer, at det effektivt kan kontrolleres, at producerede køretøjer, udstyr og dele er i overensstemmelse med den godkendte type.

1.2. Kontrol af, om kravet i punkt 1.1 er opfyldt, foretages af den myndighed, der udsteder typegodkendelsen, eller af en anden kontraherende parts godkendende myndighed på vegne og anmodning af den myndighed, der udsteder typegodkendelsen. I sidstnævnte tilfælde skal den anden kontraherende parts godkendende myndighed udfærdige en erklæring med angivelse af, hvilke områder og produktionsfaciliteter med relevans for de(t) pågældende produkt(er) den har fundet tilfredsstillende.

1.3. Den godkendende myndighed skal desuden anse kravene i punkt 1.1 for opfyldt, hvis fabrikanten (for de(t) pågældende produkt(er)) er registreret i henhold til den harmoniserede standard ISO 9002 eller en tilsvarende akkrediteringsstandard. Fabrikanten skal oplyse alle enkeltheder om registreringen og forpligte sig til at underrette den godkendende myndighed om eventuelle ændringer i dens gyldighed.

1.4. Den godkendende myndighed skal efter anmodning fra en anden kontraherende parts myndighed straks sende sidstnævnte den erklæring, der er nævnt i punkt 1.2, sidste punktum, eller oplyse, at den ikke kan afgive en sådan erklæring.

2. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

2.1. Alle køretøjer, udstyr og dele, der er godkendt i henhold til et regulativ, der er knyttet til denne overenskomst, skal produceres på en sådan måde, at de stemmer overens med den godkendte type, således at de opfylder kravene i dette tillæg og i det pågældende regulativ.

2.2. Når en kontraherende parts godkendende myndighed udsteder typegodkendelse i henhold til et regulativ, der er knyttet til denne overenskomst, skal den kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøver og tilhørende kontroller, at overensstemmelse med den godkendte type til stadighed kontrolleres; prøverne kan omfatte prøver, som er specificeret i det pågældende regulativ.

2.3. Navnlig skal indehaveren af typegodkendelsen: 2.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med, at produkterne (køretøjer, udstyr og dele) er i overensstemmelse med typegodkendelsen 2.3.2. have adgang til det udstyr, som er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver enkelt godkendt type 2.3.3. sørge for, at testdata arkiveres, og at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum, der fastsættes i samråd med den godkendende myndighed. Dette tidsrum må ikke være længere end ti år 2.3.4. analysere resultaterne af hver type prøvning, så det kontrolleres og sikres, at produktets karakteristika holdes konstante inden for den normale variation i en industriproduktion 2.3.5. sørge for, at der for hver enkelt produkttype udføres mindst de kontroller, der er foreskrevet i dette tillæg, og de prøver, der er foreskrevet i de pågældende regulativer 2.3.6. sørge for, at der, hvis der ved en given prøve er tegn på manglende overensstemmelse, foretages en ny prøveudtagning og prøvning. Der skal tages de nødvendige skridt til atter at bringe den pågældende produktion i overensstemmelse med den godkendte type.

2.4. Den myndighed, der har udstedt typegodkendelse, kan til enhver tid efterprøve de metoder, der anvendes til overensstemmelseskontrol ved det enkelte produktionsanlæg. Hyppigheden af denne efterprøvning fastsættes under hensyntagen til de foranstaltninger, der eventuelt er anerkendt ifølge punkt 1.2 eller 1.3 i dette tillæg, og således, at de relevante kontroller efterprøves gennem et tidsrum, der er afpasset efter den tillid, indehaveren af typegodkendelsen nyder hos den godkendende myndighed. 2.4.1. Ved hver inspektion skal prøvningsregistre og produktionsjournaler fremlægges for inspektøren. 2.4.2. Inspektøren kan, hvis prøvningens art taler herfor, udtage tilfældige stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium (eller hos den tekniske tjeneste, hvis dette foreskrives i det regulativ, der er knyttet til denne overenskomst). Det mindste stikprøveantal kan fastsættes under hensyntagen til resultaterne af fabrikantens egen kontrol. 2.4.3. Hvis kontrolniveauet ikke forekommer tilfredsstillende, eller hvis det synes nødvendigt at efterprøve de prøvninger, der er udført efter punkt 2.4.2, udtager inspektøren stikprøver til kontrol hos den tekniske tjeneste, der har foretaget typegodkendelsesprøvningen. 2.4.4. Den godkendende myndighed kan udføre enhver kontrol og prøvning, der er foreskrevet i dette tillæg eller i de relevante regulativer, der er knyttet til denne overenskomst. 2.4.5. Finder den godkendende myndighed utilfredsstillende resultater ved en inspektion, skal den påse, at der tages de nødvendige skridt til hurtigst muligt atter at bringe produktionen i overensstemmelse med den godkendte type.









BILAG II

1. På datoen for tiltrædelsen af den reviderede overenskomst med henblik på hjulkøretøjer samt udstyr og dele har Det Europæiske Fællesskab til hensigt at begrænse sin tiltrædelse til godkendelse og anerkendelse af de FM/ECE-regulativer, der er anført i nedenstående liste, med rækken af anførte ændringer, således som de er gældende på tiltrædelsesdatoen.



FN/ECE regulativ nr. Ændringsserie Emne 1 01 Nær-/fjernlyslygter (inklusive R2 og/eller HS1-lamper) 3 02 Refleksanordninger 4 — Nummerpladelygter 5 02 Nær-/fjernlyslygter (»sealed beam«) 6 01 Retningsviserblinklygter 7 02 Positionslygter, baglygter, stoplygter og markeringslygter 8 04 Nær-/fjernlyslygter (H1, H2, H3, HB3, HB4, og/eller H7, H8 og/eller HIR1) 10 02 Radiostøjdæmpning 11 02 Dørlåse og -hængsler 12 03 Kollisionssikret styreapparat 13 09 Bremser 14 04 Forankringer for sikkerhedsseler 16 04 Sikkerhedsseler 17 06 Sæder og sædeforankringer 18 02 Tyverisikring 19 02 Tågeforlygter 20 02 Nær-/fjernlyslygter (H4) 21 01 Kabinens indre indretning 22 04 Styrthjelme 23 — Baklygter 24 03 Røgudvikling fra biler med dieselmotor 25 04 Nakkestøtter 26 02 Udragende dele 27 03 Advarselstrekanter 28 — Lydsignalapparater 30 02 Dæk til personbiler og påhængskøretøjer dertil 31 02 Nær-/fjernlyslygter (»sealed beam«-halogenlygter) 34 01 Forebyggelse af brandrisici 37 03 Glødelamper til lygter 38 — Tågebaglygter 39 — Hastighedsmåler (speedometer) 43 — Ruder af sikkerhedsglas 44 03 Børnefastholdelsesanordninger 45 01 Lygteviskere og -vaskere 46 01 Førerspejle 48 01 Montering af lygter 49 02 Luftforurening fra dieselmotorer 50 — Positionslygter, baglygter, stoplygter, retningsviserblinklygter og nummerpladelygter til motorcykler og knallerter 51 02 Støjniveau 53 — Montering af lygter på motorcykler 54 — Dæk til lastkøretøjer og påhængskøretøjer dertil 56 — Nærlyslygte til knallert 57 01 Nær- og fjernlyslygte til motorcykel 58 01 Afskærmning bagtil 59 — Udstødningssystemer (reservedele) 60 — Betjeningsanordninger på knallerter og motorcykler 62 — Tyverisikring af motorcykler 64 — Reservehjul til midlertidig brug 66 — Styrke af overbygning på store personbiler (18 eller flere personer) 69 01 Bagudvendende afmærkning af langsomtkørende køretøjer 70 01 Refleksplanker 71 — Synsfelt for traktorer 72 — Motorcykellygter til halogenlamper (HS1) 73 — Sideafskærmning 74 — Montering af lygter på knallerter 75 — Dæk til motorcykler og knallerter 77 — Parkeringslygter 78 02 Bremser (klasse L) 79 01 Styreapparat 80 01 Sæder og sædeforankringer på store personbiler (18 eller flere personer) 81 — Førerspejle til motorcykler og knallerter 82 — Knallertlygter til halogenlamper (HS2) 83 03 Luftforurening 85 — Måling af motoreffekt 86 — Montering af lygter på traktorer 87 — Kørelyslygter 89 — Hastighedsbegrænsere 90 01 Bremsebelægninger (reservedele) 91 — Sidemarkeringslygter 93 — Afskærmning fortil på lastbiler 96 — Luftforurening fra dieselmotorer til traktorer 97 — Tyverialarmer 98 — Gasudladningslygter 99 — Lamper til gasudladningslygter 100 — Elektriske biler 101 — CO2-emission og brændstofforbrug 102 — Kortkoblingssystemer 103 — Katalysatorer (reservedele) til biler De tekniske forskrifter i ovennævnte FN/ECE-regulativer bliver alternativer til de tekniske bilag til de tilsvarende EF-særdirektiver, når de har samme anvendelsesområde, og når der findes EF-særdirektiver svarende til de anførte regulativer. De supplerende bestemmelser i direktiverne, f.eks. om monteringsforskrifter og typegodkendelsesprocedurer, finder dog fortsat anvendelse. I tilfælde, hvor det er klart, at der er afvigelser mellem et FN/ECE-regulativ og det tilsvarende EF-direktiv, vil Fællesskabet kunne beslutte at løse sig fra sin forpligtelse til gensidig anerkendelse på området og ophøre med at anvende de(t) pågældende FN/ECE-regulativ(er) i overensstemmelse med artikel 1, stk. 6, i den reviderede overenskomst, jf. også artikel 3 i denne afgørelse.

2. De af de anførte FN/ECE-regulativer, for hvilke der på tiltrædelsesdatoen ikke findes nogen EF-særdirektiver, bliver i overensstemmelse med punkt 1 alternativer, når sådanne EF-særdirektiver får virkning.

3. FN/ECE-regulativ 22 finder i overensstemmelse med traktatens regler først anvendelse for Det Forenede Kongerige den 1. juli 2000, eller, hvis det sker tidligere, når Fællesskabet tiltræder et ændret FN/ECE-regulativ om styrthjelme, som foreskriver samme eller højere standarder end dem, der er gældende i Det Forenede Kongerige på datoen for denne afgørelses vedtagelse.









BILAG III

PRAKTISKE REGLER FOR FÆLLESSKABETS OG MEDLEMSSTATERNES DELTAGELSE I DEN REVIDEREDE OVERENSKOMST

Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne deltager som kontraherende parter i den reviderede overenskomst efter følgende regler:

1) Forhandlinger og forberedende arbejde i forbindelse med FN/ECE-arbejdsprogrammet og med arbejdet forud for vedtagelsen af regulativer eller andringer af eksisterende regulativer, som Fællesskabet tiltræder Unionens bidrag med hensyn til prioriteringen i arbejdsprogrammet fastlægges efter omstændighederne efter proceduren i artikel 218, stk. 3 og 4, i TEUF sammenholdt med artikel 207, stk. 2, i TEUF. Repræsentanter for Kommissionen og medlemsstaterne deltager i det forberedende arbejde i ekspertgrupper med det formål at lette vedtagelsen af et forslag til et nyt FN/ECE-regulativ eller en ændring af et eksisterende FN/ECE-regulativ. Under dette forberedende arbejde kan medlemsstaternes eksperter fremsætte tekniske udtalelser og deltage i fuldt omfang i de tekniske drøftelser, men kun i deres egenskab af tekniske eksperter og uden at binde deres nationale myndigheder eller Fællesskabet. ►M1 Efter denne forberedende fase repræsenterer Kommissionen Unionen i Det Administrationsudvalg, der er nedsat i henhold til artikel 1 i den reviderede overenskomst, og taler på Unionens vegne i overensstemmelse med artikel 207 i TEUF. ◄ Fællesskabet fastlægger sin endelige holdning til vedtagelse af et nyt FN/ECE-regulativ eller en ændring af et eksisterende FN/EC-regulativ i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i denne afgørelse. Kommissionen holder Europa-Parlamentet underrettet i alle stadier af denne procedure, navnlig med hensyn til udarbejdelsen af arbejdsprogrammet og styringen og resultaterne af det forberedende arbejde. Derudover forelægger Kommissionen i god tid udkast til FN/ECE-regulativer og ændringer dertil for Europa-Parlamentet.

2) Vedtagelse af FN/ECE-regulativer og andringer af eksisterende FN/ECE-regulativer Fællesskabets stemmeret i organerne under den reviderede overenskomst udøves af Kommissionen. Medlemsstaterne deltager ikke i afstemningen undtagen i tilfælde, hvor det er blevet besluttet, at Fællesskabet ikke er eller ikke vil blive bundet af et FN/ECE-regulativ. Fællesskabets institutioner forpligter sig til at fremskynde deres arbejde mest muligt, så afstemning i ECE ikke sinkes unødigt. ►M1 Med henblik herpå forelægger Kommissionen sit forslag, så snart hovedpunkterne i et udkast til FN/ECE-regulativ ligger fast. ◄

3) Ændring af den reviderede overenskomst Kun Fællesskabet kan fremsætte forslag om ændring af den reviderede overenskomst. Hvad angår ændringer foreslået af andre kontraherende parter i overensstemmelse med den reviderede overenskomst artikel 13, tilpasser medlemsstaterne deres standpunkt efter Fællesskabets.

4) Involveres en medlemsstat i en tvistbilæggelsesprocedure i medfør af artikel 10 i den reviderede overenskomst, koordineres medlemsstatens holdning for så vidt angår spørgsmål om fortolkningen af overenskomsten i denne procedure med Kommissionen efter konsultation af de andre medlemsstater.









BILAG IV

UNDERRETNING, DER SKAL FORETAGES I HENHOLD TIL AFGØRELSENS ARTIKEL 2

Det Europæiske Fællesskab erklærer, at det ikke er bundet af artikel 10 i den reviderede overenskomst, og at artikel 2, 4 og 5 deri i alle tilfælde implementeres af de enkelte medlemsstater. Det Europæiske Fællesskab erklærer, at FN/ECE-regulativ 22 ikke finder anvendelse på Det Forenede Kongerige.