1999R2702 — DA — 01.01.2005 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2702/1999

af 14. december 1999

om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til de gældende bestemmelser kan Fællesskabet gennemføre salgsfremmende foranstaltninger i tredjelande for et begrænset antal landbrugsprodukter; de hidtidige resultater har været meget opmuntrende; (2) under hensyntagen til de hidtidige erfaringer, udsigterne for udviklingen på markederne såvel i som uden for Fællesskabet samt de nye vilkår for den internationale samhandel bør der udvikles en samlet, sammenhængende politik for oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger med henblik på markederne i tredjelandene; (3) en sådan politik kan med fordel supplere og forstærke medlemsstaternes indsats ved at styrke fællesskabsprodukternes image på de internationale markeder, særlig i henseende til levnedsmiddelkvalitet og -sikkerhed; en sådan aktion kan bidrage til at åbne nye afsætningsmarkeder og dermed også virke som multiplikator for nationale eller private initiativer; (4) kriterierne for udvælgelse af de berørte produkter og af markederne bør fastlægges; produkter, der modtager eksportrestitutioner, er ikke udelukket fra ordningen; (5) Fællesskabet bør som hovedregel kun dække en del af udgifterne til foranstaltningerne, således at der pålægges de organisationer, der har foreslået foranstaltningerne, samt de berørte medlemsstater et medansvar; det vil imidlertid i undtagelsestilfælde være bedst, at det ikke kræves, at den berørte medlemsstat deltager i finansieringen af udgifterne; (6) det bør fastsættes, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved anvendelse af hensigtsmæssige procedurer overdrager gennemførelsen af foranstaltningerne til organer, der råder over de nødvendige strukturer og er i besiddelse af den nødvendige kompetence; (7) under hensyntagen til den erfaring, Det Internationale Olivenolieråd har indhøstet i forbindelse med de salgsfremmende foranstaltninger, det har gennemført, og de resultater, det har opnået, vil det være hensigtsmæssigt at fastsætte, at Fællesskabet fortsat kan overdrage Det Internationale Olivenolieråd at gennemføre de foranstaltninger, der henhører under dets kompetence; det bør endvidere fastsættes, at Fællesskabet kan søge bistand hos tilsvarende internationale organisationer, der er oprettet for andre produkter; (8) med henblik på at kontrollere programmernes gennemførelse samt foranstaltningernes virkning bør det fastsættes, at Kommissionen og medlemsstaterne skal sikre en effektiv overvågning, og at resultaterne skal evalueres af et uafhængigt organ; (9) forordning nr. 136/66/EØF ( 4 ), (EØF) nr. 1308/70 ( 5 ) og (EF) nr. 2275/96 ( 6 ) bør ændres i overensstemmelse hermed; (10) de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 7 ). I den forbindelse optræder de berørte forvaltningskomitéer i fællesskab — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

1. Fællesskabet kan helt eller delvis finansiere oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter og levnedsmidler i tredjelande.

2. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger må ikke tage sigte på varemærker eller favorisere produkter fra en bestemt medlemsstat.

Artikel 2

De i artikel 1 nævnte foranstaltninger er:

a) PR-virksomhed, salgsfremmende foranstaltninger og reklame, navnlig for at fremhæve fællesskabsprodukternes fortrin med hensyn til bl.a. kvalitet, hygiejne, levnedsmiddelsikkerhed, ernæringsmæssige aspekter, mærkning, dyrevelfærd og miljøhensyn

b) deltagelse i internationale arrangementer, messer og udstillinger, bl.a. med anvendelse af fælleskabsstande

▼M1

c) oplysningskampagner, især for EF-ordningerne for beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB), beskyttede geografiske betegnelser (BGB), garanti for traditionel specialitet (GTS) og økologisk produktion samt andre EF-ordninger for kvalitetsnormer for og mærkning af landbrugsprodukter og fødevarer og for de grafiske symboler, der er fastsat i de relevante EF-forskrifter

▼B

d) oplysningskampagner om fællesskabssystemet vedrørende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (kvbd), bordvin og spiritus med geografisk betegnelse

e) undersøgelser af nye markeder, som er nødvendige for udvidelsen af afsætningsmarkederne

f) handelsbesøg på højt plan

g) evalueringsundersøgelser af resultaterne af de salgsfremmende foranstaltninger og oplysningskampagnerne.

Artikel 3

De i artikel 1 nævnte foranstaltninger tager først og fremmest sigte på følgende produkter:

a) produkter bestemt til direkte konsum eller til forarbejdning, for hvilke der findes gunstige eksportmuligheder eller muligheder for nye afsætningsmarkeder i tredjelande, navnlig uden ydelse af restitutioner

b) typiske produkter eller kvalitetsprodukter med en kraftig værditilvækst.

Artikel 4

Ved valget af de tredjelande, hvor de i artikel 1 nævnte foranstaltninger skal gennemføres, tages der hensyn til markederne i lande med en reel eller potentiel efterspørgsel.

▼M1

Artikel 5

1. Hvert andet år fastlægger Kommissionen efter proceduren i artikel 12, stk. 2, listen over de produkter og markeder, der er nævnt i henholdsvis artikel 3 og 4.

Hvis der er behov for det, kan denne liste dog ændres i mellemtiden.

2. Efter proceduren i artikel 12, stk. 2, kan Kommissionen vedtage retningslinjer med nærmere angivelse af, hvilken strategi der skal følges i forslagene om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for visse eller alle de produkter, der er nævnt i stk. 1.

▼B

Artikel 6

Når der træffes beslutning om at iværksætte foranstaltninger i sektoren for olivenolie og spiseoliven, kan Fællesskabet gennemføre foranstaltningerne under medvirken af Det Internationale Olivenolieråd.

Når det drejer sig om andre sektorer, kan Fællesskabet søge bistand hos internationale organisationer, som frembyder lignende garantier.

▼M1

Artikel 7

1. Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 2, litra a), b), c), d) og e), nævnte foranstaltninger og uden at dette berører artikel 6, udarbejder den eller de erhvervsorganisationer og/eller brancheorganisationer, der repræsenterer den eller de berørte sektorer i en eller flere medlemsstater eller på EF-plan, forslag til programmer for salgsfremmende foranstaltninger og oplysningskampagner af højst tre års varighed.

Medlemsstaterne fastlægger udbudsbetingelserne, hvori de krav og kriterier, der gælder for evaluering af programmerne, fastsættes.

2. Den eller de pågældende medlemsstater undersøger egnetheden af hvert foreslået program og dets overensstemmelse med denne forordning, de retningslinjer, der er fastlagt i henhold til artikel 5, stk. 2, og de relevante udbudsbetingelser. De kontrollerer også, at programmet giver et rimeligt udbytte i forhold til omkostningerne.

Når medlemsstaterne har gennemgået programmet eller programmerne, udarbejder de en liste over programmer inden for de disponible beløb og forpligter sig til at deltage i finansieringen af programmerne.

3. Medlemsstaterne sender Kommissionen listen over programmer og en kopi af programmerne.

Hvis Kommissionen konstaterer, at et forelagt program eller visse foranstaltninger deri ikke er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne eller ikke giver et rimeligt udbytte i forhold til omkostningerne, underretter den inden for en frist, der skal fastlægges nærmere efter proceduren i artikel 12, stk. 2, den eller de pågældende medlemsstater om, at hele eller en del af programmet ikke er støtteberettiget. Efter udløbet af fristen anses programmet for støtteberettiget.

Medlemsstaterne tager hensyn til eventuelle bemærkninger, som Kommissionen fremsætter, og tilsender Kommissionen programmerne, som er blevet revideret med den forslagsstillende organisations samtykke, inden udløbet af en frist, der skal fastlægges nærmere efter proceduren i artikel 12, stk. 2.

4. Kommissionen træffer efter proceduren i artikel 12, stk. 2, afgørelse om, hvilke programmer der godkendes. Programmer, der forelægges af mere end en medlemsstat eller indeholder aktioner i mere end et tredjeland, prioriteres.

5. Efter indkaldelse af bud med alle relevante midler udvælger den forslagsstillende organisation de gennemførelsesorganer, der skal gennemføre programmerne. På visse betingelser, der skal fastlægges efter proceduren i artikel 12, stk. 2, kan den forslagsstillende organisation dog få tilladelse til at gennemføre visse dele af programmet.

6. Efter proceduren i artikel 12, stk. 2, kan Kommissionen fastsætte minimums- og/eller maksimumsgrænser for de faktiske omkostninger ved de programmer, der forelægges i henhold til denne artikel. Disse omkostningsgrænser kan differentieres efter arten af de pågældende programmer. Kriterier herfor kan fastlægges efter proceduren i artikel 12, stk. 2.

▼M1

Artikel 7a

Efter at den forvaltningskomité, der omhandles i artikel 12, stk. 1, eller, hvis det er relevant, de forskriftskomitéer, der omhandles i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 ( 8 ), (EØF) nr. 2081/92 ( 9 ) eller (EØF) nr. 2082/92 ( 10 ), er blevet underrettet, træffer Kommissionen afgørelse om følgende foranstaltninger:

a) foranstaltninger som omhandlet i artikel 2, litra f) og g), i nærværende forordning

b) foranstaltninger som omhandlet i artikel 2, litra a), b), c), d) og e), i nærværende forordning, når foranstaltningerne er af interesse for hele Fællesskabet, og der ikke er forelagt egnede forslag efter proceduren i artikel 7 i nærværende forordning

c) foranstaltninger, der gennemføres af en international organisation som omhandlet i artikel 6 i nærværende forordning.

▼B

Artikel 8

1. Kommissionen vælger efter proceduren for offentligt eller begrænset udbud:

— den eller de eventuelle tekniske assistenter, der skal evaluere de foreslåede programmer, herunder også de gennemførende organer

▼M1

— det eller de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af foranstaltningerne i artikel 7a.

▼B

2. Det eller de organer, der får til opgave at gennemføre de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, skal have den nødvendige ekspertise med hensyn til de pågældende produkter og tredjelandsmarkeder og råde over de midler, der er påkrævede for at sikre en virkelig effektiv gennemførelse af foranstaltningerne under hensyn til programmernes europæiske dimension.

3. En overvågningsgruppe bestående af repræsentanter for Kommissionen, de berørte medlemsstater og de organisationer, der har foreslået foranstaltningerne, overvåger, at foranstaltningerne gennemføres korrekt.

▼M1

4. De pågældende medlemsstater er ansvarlige for overvågningen af de programmer, der er nævnt i artikel 7, og betalingerne for dem. Medlemsstaterne sørger for, at informations- eller reklamemateriale, der fremstilles i forbindelse med et godkendt program, er i overensstemmelse med EF-forskrifterne.

▼B

Artikel 9

▼M1

1. Med forbehold af stk. 4 dækker Fællesskabet samtlige omkostninger ved de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 7a. Fællesskabet dækker også samtlige udgifter til de tekniske assistenter, der udvælges i henhold til artikel 8, stk. 1, første led.

2. Fællesskabets bidrag til de programmer, der er nævnt i artikel 7, må ikke overstige 50 % af de faktiske omkostninger ved programmerne. Når det gælder programmer for salgsfremmende foranstaltninger, der løber i to eller tre år, må bidraget for hvert år af gennemførelsesperioden ikke overstige denne maksimumsgrænse.

3. Den eller de forslagsstillende organisationer skal dække mindst 20 % af de faktiske omkostninger ved de programmer, der er nævnt i artikel 7, mens den eller de pågældende medlemsstater dækker den resterende del af omkostningerne under hensyntagen til det EF-bidrag, der omhandles i stk. 2. Den eller de pågældende medlemsstaters og den eller de forslagsstillende organisationers respektive bidrag fastlægges på det tidspunkt, hvor programmet forelægges for Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 3. De beløb, medlemsstaterne og/eller de forslagsstillende organisationer betaler, kan stamme fra skattelignende afgifter eller obligatoriske bidrag.

▼B

4. Hvis artikel 6 bringes i anvendelse, yder Fællesskabet efter godkendelse af programmet et passende bidrag til den berørte internationale organisation.

▼M1

5. Traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder ikke for de finansielle bidrag fra medlemsstaterne og de finansielle bidrag, der stammer fra skattelignende afgifter eller obligatoriske bidrag, og som medlemsstater og/eller forslagsstillende organisationer yder til de programmer, hvortil der ydes EF-støtte i henhold til traktatens artikel 36, og som Kommissionen har besluttet at godkende i henhold til artikel 7, stk. 4.

▼B

Artikel 10

Udgifterne i forbindelse med Fællesskabets finansiering af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger betragtes som interventioner som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra e), i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 11 ).

Artikel 11

De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 12, stk. 2.

Artikel 12

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Fedtstoffer, der er nedsat i henhold til artikel 37 i forordning nr. 136/66/EØF og af de forvaltningskomitéer, der er nedsat i henhold til de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger om de fælles markedsordninger inden for landbruget.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.

▼M1

Artikel 12a

Inden Kommissionen opstiller den liste og de retningslinjer, der er nævnt i artikel 5, eller godkender de programmer, der er nævnt i artikel 7, eller træffer afgørelse om foranstaltninger i henhold til artikel 7a eller vedtager gennemførelsesbestemmelser i henhold til artikel 11, kan den konsultere:

a) Den Stående Gruppe for Salgsfremmende Foranstaltninger under Den Rådgivende Komité for Kvalitet og Sundhed i Landbrugsproduktionen

b) tekniske »ad hoc«-arbejdsgrupper bestående af medlemmer af den forvaltningskomité, der omhandles i artikel 12, stk. 1, og/eller eksperter med særlig ekspertise i salgsfremme og reklame.

▼B

Artikel 13

Kommissionen forelægger inden den ►M1 31. december 2006 ◄ Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning, eventuelt ledsaget af passende forslag.

Artikel 14

1. I artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 136/66/EØF udgår udtrykket »eller tredjelande«.

2. I artikel 2, stk. 2, første led, i forordning (EØF) nr. 1308/70 udgår udtrykket »og uden for«.

3. I artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2275/96 udgår udtrykket »og uden for«.

Artikel 15

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2000.

▼M1 —————

▼B

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.