1999R1254 — DA — 02.12.2005 — 008.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1254/1999

af 17. maj 1999

om den fælles markedsordning for oksekød







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ( 4 ), under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten ( 5 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Det fælles marked for landbrugsprodukters funktion og udvikling bør ledsages af indførelsen af en fælles landbrugspolitik, der navnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, hvis udformning afhænger af produktets art; (2) den fælles landbrugspolitik tager sigte på at virkeliggøre målene i traktatens artikel 33; i oksekødssektoren bør der træffes foranstaltninger for det indre marked, som bl.a. omfatter direkte betalinger til oksekødsproducenterne, støtte til privat oplagring og en ordning for offentlig oplagring for at stabilisere markederne og sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard; (3) for atter at skabe ligevægt i kødforbruget i Fællesskabet til fordel for oksekødssektoren og øge disse produkters konkurrenceevne på de internationale markeder bør markedsstøtten gradvis nedsættes; i betragtning af de følger, dette får for producenterne, bør indkomststøtten under den fælles markedsordning tilpasses og omformes; med henblik herpå bør der indføres en generel ordning med direkte betalinger til producenterne; disse betalinger bør stige i takt med den gradvise nedsættelse af markedsstøtten; (4) der er forskellige former for husdyrbrug, og de direkte betalinger bør derfor omfatte en særlig præmie til producenter af tyre og stude, en præmie for ammekohold og en slagtepræmie for alle typer hornkvæg, herunder malkekøer og kalve; præmierne bør ikke medføre en stigning i den samlede produktion; derfor bør der lægges henholdsvis regionale og individuelle lofter over antallet af handyr og ammekøer, som er berettiget til særlig præmie og ammekopræmie, og, når det gælder den særlige præmie, indføres en grænse for antallet af dyr pr. bedrift, som medlemsstaterne skal have beføjelse til at modulere under hensyntagen til den særlige situation, de befinder sig i; for slagtepræmien bør der fastsættes nationale lofter på grundlag af historiske produktionstal; (5) betingelserne for produktionen af stude afviger normalt fra betingelserne for produktionen af tyre; det er derfor berettiget, at den særlige præmie for stude ikke fastsættes til samme beløb pr. dyr som præmien for tyre; den særlige præmie for stude bør dog opdeles i to betalinger for bestemte aldersgrupper; (6) slagtning af et for stort antal stude i slagtesæsonen i medlemsstater, hvor denne type produktion er af særligt stor betydning, kan påvirke markedets stabilitet og navnlig medføre en nedgang i markedspriserne; for at tilskynde til slagtning af stude uden for den årlige indbindingsperiode bør der på visse betingelser ud over den særlige præmie ydes en præmie for dyr, der slagtes uden for sæsonen i de første 23 uger af året; (7) for at give producenterne større fleksibilitet bør der også kunne opnås ammekopræmie for kvier, der opfylder samme avlsbetingelser som ammekøer; antallet af præmienberettigede kvier i ammekobesætninger bør dog begrænses til den normale forholdsmæssige udskiftning; i de medlemsstater, hvor 60 % af de dyr, der er berettiget til ammekopræmie, holdes i bjergområder, bør der være mulighed for at forvalte præmien for ammekøer og kvier hver for sig, og for kvier bør det være muligt at operere med et separat nationalt præmieloft inden for det ovenfor nævnte forhold; (8) ammekopræmie bør principielt kun ydes til producenter, der ikke leverer mælk til mejerierne under tillægsafgiftsordningen i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter ( 6 ); der kan dog også være behov for indkomststøtte til bedrifter med både en malkekobesætning og en ammekobesætning; ammekopræmien bør derfor også ydes til små og mellemstore blandede bedrifter med en samlet individuel mælkereferencemængde på højst 120 000 kg; på grund af de forskellige produktionsstrukturer i Fællesskabet bør medlemsstaterne have beføjelse til at ændre eller ophæve denne kvantitative begrænsning ud fra objektive kriterier; (9) hvad angår ammekopræmien bør producenternes individuelle lofter bevares; nogle af de præmierettigheder, der følger af de individuelle lofter, er tidligere ikke blev udnyttet; disse uudnyttede lofter kan tilskynde til produktion og øge udgifterne, navnlig som følge af, at der opnås fuld ret til ammekopræmie for kvier; for at undgå en sådan virkning bør det samlede antal ammekopræmierettigheder i hver medlemsstat fastsættes på grundlag af de faktiske præmieudbetalinger i historiske referenceår udvidet med en vis margen med henblik på opretholdelse af den nationale reserve; medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de nationale lofter ikke overskrides; om nødvendigt bør de tilpasse producenternes individuelle lofter uden godtgørelse efter visse objektive kriterier; disse kriterier bør navnlig sikre lige behandling af de pågældende producenter og beskyttelse af de berettigede forventninger; (10) der kan forekomme udsving i produktionen på grund af ændringer i producenternes besætning eller produktionskapacitet; det bør derfor være muligt på visse betingelser at overføre ammekopræmierettigheder, som er erhvervet på grundlag af individuelle lofter, til andre producenter, enten sammen med bedriften, eller uden at forbindelsen mellem præmierettighederne og de udnyttede arealer bevares; (11) nye producenter og allerede etablerede producenter, hvis individuelle lofter af forskellige grunde ikke svarer til udviklingen i ammekobesætningen, bør ikke udelukkes fra retten til præmie; tilførslerne til og forvaltningen af de nationale reserver bør derfor finde sted efter fællesskabskriterier; af samme grund bør der for overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af bedriften gælde regler, hvorved en del af de overførte rettigheder inddrages uden godtgørelse og lægges til den nationale reserve; (12) medlemsstaterne bør have mulighed for at kæde følsomme områder eller lokaliteter sammen med ammekoproduktionen for at sikre, at denne produktion opretholdes, navnlig i områder, hvor der ikke er andre alternativer; (13) på grund af den stigende tendens til at intensivere oksekødsproduktionen bør præmierne for husdyrhold begrænses og fastlægges ud fra den enkelte bedrifts foderpotentiel i forhold til antallet og arten af dyr på bedriften; for at undgå for intensive produktionsformer bør ydelsen af disse præmier være betinget af, at en maksimal belægningsgrad på bedriften overholdes; der bør dog tages hensyn til de mindre producenters situation; (14) for at øge incitamenterne til ekstensivering af produktionen og derved gøre dem mere effektive i forhold til målene på miljøområdet bør der udbetales et tillægsbeløb til producenter, der opfylder strenge og reelle krav til belægningsgrad; for at undgå en større ændring af det globale støtteniveau og sikre en rimelig kontrol med udgifterne bør tillægsbeløbet om nødvendigt kunne tilpasses; (15) vilkårene for oksekødsproduktion og producenternes indkomstsituation varierer betydeligt i de forskellige produktionsområder i Fællesskabet; en fællesskabsdækkende ordning med ensartede betalinger til alle producenter ville være for usmidig til, at den på tilfredsstillende måde kunne tilgodese de strukturelle og naturbetingede forskelle og de deraf følgende forskelligartede behov; der bør derfor indføres en fleksibel ordning i form af supplerende fællesskabsbetalinger, som fastlægges og foretages af medlemsstaterne inden for faste globale beløb og efter visse fælles kriterier; de globale beløb bør tildeles medlemsstaterne på grundlag af deres andel af Fællesskabets oksekødsproduktion; de fælles kriterier har bl.a. til formål at forhindre, at de supplerende betalinger kommer til at virke diskriminerende, og fuldt ud at tage hensyn til Fællesskabets relevante multilaterale forpligtelser; det er navnlig vigtigt, at medlemsstaterne forpligtes til at udøve deres skøn efter rent objektive kriterier, at sikre lige behandling og at undgå forvridning af markeds- og konkurrencevilkårene; det bør fastsættes, hvilke former for supplerende betalinger der kan komme på tale; de supplerende betalinger bør have form af betalinger pr. dyr for visse kategorier kvæg og arealbetalinger; (16) hvad angår betalingerne pr. dyr er visse mængdemæssige grænser nødvendige for at sikre en rimelig produktionskontrol; desuden bør medlemsstaterne stille krav med hensyn til belægningsgrad; (17) der bør kun foretages arealbetalinger for græsarealer uden for omdrift, som ikke er omfattet af andre af Fællesskabets markedsstøtteforanstaltninger; arealbetalingerne bør finde sted på grundlag af regionale basisgræsarealer uden for omdrift, som fastlægges af medlemsstaterne ud fra historiske referencedata; arealbetalingen pr. ha, herunder supplerende arealbetalinger under den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, bør højst svare til gennemsnitsstøtten pr. ha under støtteordningen for producenter af visse markafgrøder; (18) direkte betalinger bør være betinget af, at de personer, der holder de pågældende dyr, overholder de relevante fællesskabsbestemmelser om identifikation og registrering af kvæg; for at opnå den ønskede økonomiske virkning bør direkte betalinger finde sted inden for visse frister; (19) anvendelse af visse stoffer i oksekødsproduktionen er forbudt i henhold til fællesskabsforskrifterne; de fornødne sanktioner bør anvendes, hvis de relevante bestemmelser ikke overholdes; (20) under den pris- og indkomststøtteordning, der fastsættes i denne forordning, er den nuværende offentlige intervention i form af opkøb, der foretages af interventionsorganerne, og offentlig oplagring ikke længere påkrævet for at skabe ligevægt på markedet, men ville medføre betydelige udgifter; denne ordning bør derfor gradvis afvikles; for at bidrage til at stabilisere markedspriserne på et niveau tæt på basisprisen, som repræsenterer det ønskede markedsstøtteniveau, bør der dog gives støtte til privat oplagring; med henblik herpå bør Kommissionen have tilladelse til at træffe afgørelse om støtte til privat oplagring, når markedsprisen falder til under 103 % af basisprisen; der bør desuden indføres en »sikkerhedsnet«-interventionsordning med henblik på at støtte oksekødsmarkedet i de medlemsstater eller i de områder i medlemsstaterne, hvor markedspriserne ikke kommer op på et kritisk prisniveau; det bør fastsættes, at ordningen med støtte til privat oplagring og interventionsordningen gennemføres på grundlag af handelsklasseskemaet i Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg ( 7 ); (21) oprettelsen af et enhedsmarked for oksekød inden for Fællesskabet forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelen over Fællesskabets ydre grænser; ved siden af foranstaltningerne for det indre marked skulle en handelsordning med importafgifter og eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabets marked; handelsordningen bør baseres på de forpligtelser, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-runden; (22) for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med tredjelande med oksekød bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning med sikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserne udstedes for, gennemføres; (23) for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter bør indførsel af et eller flere af disse produkter pålægges en tillægsimporttold, hvis visse betingelser er opfyldt; (24) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler, som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre af Rådet vedtagne retsakter; (25) bestemmelser om ydelse af en restitution ved udførsel til tredjelande, som er baseret på forskellen mellem priserne i Fællesskabet og priserne på verdensmarkedet og er omfattet af WTO-aftalen om landbrug ( 8 ), bør gøre det muligt at sikre Fællesskabets deltagelse i den international handel med oksekød; der bør fastsættes mængde- og kvalitetsgrænser for disse restitutioner; (26) værdigrænsernes overholdelse kan sikres under restitutionernes fastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres i henhold til bestemmelserne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligatorisk forudfastsættelse af restitutionerne, uden at dette udelukker muligheden for, at der i tilfælde af differentierede restitutioner foretages en ændring af den forudfastsatte destination inden for et geografisk område, der er omfattet af en enkelt restitutionssats; såfremt destinationen ændres, bør der ske udbetaling af den restitution, der gælder for den virkelige destination, idet restitutionsbeløbet dog ikke bør kunne være større end det, der gælder for den forudfastsatte destination; (27) for at det kan kontrolleres, at mængdekravet overholdes, er det nødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv overvågningsordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af, at der udstedes en eksportlicens; inden for de tilladte grænser bør restitutionerne ydes afhængigt af den særlige situation for det berørte produkt; der bør kun tillades undtagelser fra denne regel for fødevarehjælp, som ikke er omfattet af nogen begrænsninger; overvågningen af de mængder, som udføres med restitution i de produktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen om landbrug, bør ske på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelt produktionsår; (28) ud over den ovennævnte ordning og i det omfang, det er nødvendigt for, at den kan fungere efter hensigten, bør der fastsættes bestemmelser om regulering af eller, når markedssituationen kræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for aktiv forædling; (29) ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald på alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal være ubeskyttet over for eventuelle deraf følgende forstyrrelser, bør Fællesskabet have mulighed for omgående at træffe alle nødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger bør være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de relevante WTO-aftaler; (30) for at sikre, at de instrumenter, der er fastsat i denne forordning, fungerer korrekt, bør Kommissionen holdes underrettet om udviklingen i priserne på det fælles marked for oksekød; der bør derfor fastsættes en ordning for registrering af priserne for kvæg og kød af sådanne dyr; (31) der bør kunne træffes foranstaltninger, når en væsentlig stigning eller nedgang i priserne forstyrrer eller truer med at forstyrre Fællesskabets marked; disse foranstaltninger bør også kunne omfatte ad hoc-interventionsopkøb; (32) begrænsninger af de frie varebevægelser som følge af anvendelsen af foranstaltninger, der skal hindre spredning af dyresygdomme, kan skabe problemer på markedet i en eller flere medlemsstater; der bør derfor kunne indføres særforanstaltninger for at støtte markedet for at afhjælpe sådanne situationer; (33) oprettelsen af et enhedsmarked på grundlag af fælles priser kunne bringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør de bestemmelser i traktaten, som gør det muligt at vurdere støtte, der ydes af medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som er uforenelig med det fælles marked, finde anvendelse under den fælles markedsordning for oksekød; (34) medlemsstaterne og Kommissionen bør, efterhånden som det fælles marked for oksekød udvikler sig, løbende udveksle de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning; (35) for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger bør der fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvaltningskomité; (36) medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, bør finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 9 ); (37) den fælles markedsordning for oksekød bør på samme tid tilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131; (38) den fælles markedsordning for oksekød, der er fastsat ved forordning (EØF) nr. 805/68 ( 10 ), er blevet ændret gentagne gange; på grund af antallet af tekster, deres komplicerede karakter og offentliggørelsen i forskellige numre af De Europæiske Fællesskabers Tidende er disse tekster vanskelige at anvende, og de opfylder således ikke det krav om klarhed, der må stilles til retsforskrifter; de bør derfor kodificeres i en ny forordning, og forordning (EØF) nr. 805/68 bør ophæves; Rådets forordning (EØF) nr. 98/69 af 16. januar 1969 om fastsættelse af de almindelige regler for afsætningen af det af interventionsorganerne opkøbte frosne oksekød ( 11 ), Rådets forordning (EØF) nr. 989/68 af 15. juli 1968 om fastsættelse af de almindelige regler for ydelse af støtte til privat oplagring af oksekød ( 12 ) og Rådets forordning (EØF) nr. 1892/87 af 2. juli 1987 om notering af markedspriserne for oksekød ( 13 ), som har hjemmel i forordning (EØF) nr. 805/68, erstattes af en ny bestemmelse i nærværende forordning og bør derfor ophæves; (39) overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 805/68 til ordningerne i denne forordning kan volde problemer, som ikke er behandlet i denne forordning; såfremt sådanne problemer opstår, bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsforanstaltninger; Kommissionen bør også bemyndiges til at løse specifikke praktiske problemer — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

1. Den fælles markedsordning for oksekød omfatter en ordning for det indre marked og for samhandelen med tredjelande og gælder for følgende produkter:







KN-kode Varebeskrivelse a) 0102 90 05 til 0102 90 79 Tamkvæg, levende undtagen racerene avlsdyr 0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet 0202 Kød af hornkvæg, frosset 0206 10 95 Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet 0206 29 91 Nyretap og mellemgulv, frosset 0210 20 Kød af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret eller røget 0210 90 41 Nyretap og mellemgulv, saltet, i saltlage, tørret eller røget 0210 90 90 Spiseligt mel og pulver af kød eller slagteaffald 1602 50 10 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald 1602 90 61 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald b) 0102 10 Hornkvæg, levende, racerene avlsdyr 0206 10 91 0206 10 99 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet, undtagen til fremstilling af farmaceutiske produkter 0206 21 00 0206 22 90 0206 29 99 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og mellemgulv, frosset, undtagen til fremstilling af farmaceutiske produkter 0210 90 49 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret eller røget, undtagen nyretap og mellemgulv ex150200 90 Talg af hornkvæg, rå eller usmeltet, også udpresset eller ekstraheret med opløsningsmidler 1602 50 31 til 1602 50 80 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, undtagen ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald 1602 90 69 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, undtagen ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald

2. I denne forordning forstås ved:

a) »kvæg«: levende tamkvæg henhørende under KN-kode ex01 02 10, 0102 90 05 til 0102 90 79

b) »voksent kvæg«: kvæg med en levende vægt på over 300 kg.







AFSNIT I

DET INDRE MARKED

Artikel 2

For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af udbuddet til markedsbehovet, kan der for de i artikel 1 nævnte produkter træffes følgende fællesskabsforanstaltninger:

a) foranstaltninger til muliggørelse af en bedre avlsplanlægning

b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion, forarbejdning og afsætning

c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten

d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfristede prognoser på grundlag af kendskab til de benyttede produktionsmidler

e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konstatere markedsprisudviklingen.

De almindelige regler for disse foranstaltninger vedtages af Rådet efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2.







KAPITEL 1

DIREKTE BETALINGER

▼M4 —————

▼B







KAPITEL 2

PRIVAT OG OFFENTLIG OPLAGRING

Artikel 26

1. Fra den 1. juli 2002 kan der træffes beslutning om støtte til privat oplagring, når den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet, der konstateres på grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 (i det følgende benævnt »EF-handelsklasseskemaet«), udgør og forventes fortsat at udgøre mindre end 103 % af basisprisen.

2. Basisprisen for slagtekroppe af handyr af kvalitet R3 i EF-handelsklasseskemaet fastsættes til 2 224 EUR pr. ton.

3. Der kan ydes støtte til privat oplagring af fersk eller kølet kød af voksent kvæg i form af hele og halve kroppe, »quartiers compensés«, forfjerdinger eller bagfjerdinger, der er klassificeret efter EF-handelsklasseskemaet.

4. Rådet kan efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2:

— ændre basisprisen, navnlig under hensyntagen til, at det er nødvendigt at fastsætte prisen på et sådant niveau, at den bidrager til at stabilisere markedspriserne, uden at der dog opstår strukturelle overskud i Fællesskabet

— ændre listen over produkter i stk. 3, der kan være omfattet af støtte til privat oplagring.

5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages, og beslutningen om støtte til privat oplagring træffes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.

Artikel 27

1. Fra den 1. juli 2002 åbnes der for offentlig intervention, hvis den gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 falder til under 1 560 EUR pr. ton i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat i to på hinanden følgende uger; i så fald kan interventionsorganerne foretage opkøb af en eller flere nærmere bestemte kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kød henhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50 med oprindelse i Fællesskabet.

2. For opkøb i henhold til stk. 1 accepteres kun bud, som er lig med eller ligger under den gennemsnitlige markedspris, der er konstateret i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med et beløb, som skal fastsættes på grundlag af objektive kriterier.

3. Opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte, fastlægges efter en licitationsprocedure og kan under særlige omstændigheder fastsættes pr. medlemsstat eller pr. område i en medlemsstat på grundlag af de gennemsnitlige markedspriser, der er konstateret. Ved licitationerne skal der sikres lige adgang for alle interesserede. De åbnes på grundlag af licitationsbetingelser, der om nødvendigt skal fastsættes under hensyntagen til handelsstrukturerne.

4. Efter proceduren i artikel 43

— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb

— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte

— fastsættes beløbet for den i stk. 2 nævnte forhøjelse

— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel

— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for gennemførelsen af denne ordning.

Kommissionen træffer afgørelse om:

— åbning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 har været opfyldt i to på hinanden følgende uger

— lukning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 ikke har været opfyldt i mindst en uge.

Artikel 28

1. Afsætningen af de produkter, som interventionsorganerne opkøber i henhold til artikel 27 og 47 i denne forordning og artikel 5 og 6 i forordning (EØF) nr. 805/68, sker på sådanne vilkår, at enhver markedsforstyrrelse undgås, og at der sikres alle købere lige adgang til produkterne og lige behandling.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig vedrørende salgspriserne, betingelserne for udlagring og i givet fald for forarbejdning af de produkter, interventionsorganerne har opkøbt, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.







AFSNIT II

SAMHANDELEN MED TREDJELANDE

Artikel 29

1. Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte produkter skal der fremlægges en importlicens.

Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte produkter og ved udførsel fra Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- eller eksportlicens.

Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset hvor i Fællesskabet den pågældende er etableret, uden at dette i øvrigt anfægter anvendelsen af artikel 32 og 33.

Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre indførslen eller udførslen inden for licensens gyldighedsperiode. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43. De kan navnlig vedrøre:

a) licensernes gyldighedsperiode

b) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller eksportlicens efter stk. 1, andet afsnit.

Artikel 30

Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.

Artikel 31

1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter i artikel 1 pålægges indførsel af et eller flere af disse produkter til toldsatsen i artikel 30 en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der i henhold til traktatens artikel 300 er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor der ikke er risiko for, at indførslen skaber forstyrrelser på Fællesskabets marked, eller hvor virkningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.

2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold, er dem, som Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.

De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvor de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.

3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældende sending.

Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller Fællesskabets importmarked.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel efter proceduren i artikel 43. De omfatter navnlig:

a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen

b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i landbrugsaftalen.

Artikel 32

1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger af de aftaler, som indgået i henhold til traktatens artikel 300, eller af andre af Rådet vedtagne retsakter, åbnes og forvaltes af Kommissionen efter bestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 43.

For så vidt angår importkontingentet på 50 000 tons frosset kød henhørende under KN-kode 0202 20 30, 0202 30 og 0206 29 91 og bestemt til forarbejdning kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, bestemme, at dette kontingent helt eller delvis vedrører tilsvarende mængder kvalitetskød, og anvende en omregningssats på 4,375.

2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:

— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)

— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet ansøgning for (metoden »samtidig behandling«)

— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (metoden »traditionelle importører/nye mønstre«).

Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.

De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.

3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere måtte være blevet anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.

4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig tidsfordeling, fastlægger den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter, hvis dette er relevant:

a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og oprindelse, og

b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og

c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldighedsperiode.

Artikel 33

1. For at muliggøre udførsel af de i artikel 1 nævnte produkter på grundlag af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet for disse produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, kan forskellen mellem disse noteringer eller priser og fællesskabspriserne udlignes ved en eksportrestitution.

2. Den fremgangsmåde, der skal fastlægges for tildeling af de mængder, der kan udføres med restitution, skal være:

a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så effektivt som muligt under hensyn til fællesskabseksportens effektivitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellem store og små erhvervsdrivende

b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervsdrivende under hensyn til kravene til forvaltningen

c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling mellem de berørte erhvervsdrivende.

3. Restitutionerne er ens for hele Fællesskabet.

De kan differentieres efter destination, når situationen i den internationale handel eller særlige krav på visse markeder gør det nødvendigt.

Restitutionerne fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43. Fastsættelsen kan ske, navnlig:

a) med regelmæssige tidsintervaller

b) som et supplement ved licitation for begrænsede mængder af produkter, for hvilke denne procedure forekommer hensigtmæssig.

Medmindre fastsættelsen sker ved licitation, fastsættes listen over produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelse mindst en gang hver tredje måned. Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau i mere end tre måneder eller om fornødent ændres af Kommissionen inden for tidsintervallet efter anmodning herom fra en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.

4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:

a) situationen og den forventede udvikling i: — priserne for oksekødsprodukter og de disponible mængder på Fællesskabets marked — priserne for oksekødsprodukter på verdensmarkedet

b) målet med den fælles markedsordning for oksekød, som er at sikre disse markeder en ligevægt og en naturlig udvikling, for så vidt angår priser og handel

c) de begrænsninger, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300

d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked

e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.

Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af fællesskabsbasisprodukter med henblik på udførsel til tredjelande af forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disse lande, der tillades indført til forædling.

5. De i stk. 1 nævnte fællesskabspriser fastsættes under hensyn til:

— priserne på Fællesskabets repræsentative markeder

— eksportpriserne.

Fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel sker under hensyn til:

— priserne på tredjelandenes markeder

— de gunstigste priser ved indførsel i tredjelande, der er bestemmelseslande, fra andre tredjelande

— de i de udførende tredjelande konstaterede producentpriser, i givet fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande

— tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.

6. Restitutionen ydes kun efter anmodning herom og mod fremlæggelse af den pågældende eksportlicens.

7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved udførsel af de i artikel 1 nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen, og, hvis der er tale om differentierede restitutioner, som gælder samme dag:

a) for den i licensen angivne destination, eller

b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination, der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det beløb, der gælder for den i licensen angivne destination.

For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes passende foranstaltninger.

8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 43 fraviges for de i artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse produkter i forbindelse med fødevarehjælp.

9. Restitutionen ydes, når det godtgøres:

— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet

— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og

— hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har nået den destination, der er anført på licensen, eller en anden destination, for hvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 3, litra b). Der kan gøres undtagelser fra denne bestemmelser efter proceduren i artikel 43, såfremt der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.

Desuden er ydelse af restitution for eksport af levende dyr betinget af, at dyrevelfærdsbestemmelserne i fællesskabsforskrifterne, navnlig om beskyttelse af dyr under transport, overholdes.

10. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i artikel 43, ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande, jf. dog stk. 9, første led.

11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter. For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke af referenceperiodens udløb.

12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestemmelser om genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.

For så vidt angår stk. 9, sidste afsnit, kan gennemførelsesbestemmelserne også omfatte særlige betingelser for import til tredjelande.

Artikel 34

1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning for oksekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter.

2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation er af særligt hastende karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne . De pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået forelagt en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter anmodningens modtagelse.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet en afgørelse senest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.

Artikel 35

1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning. Den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.

2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:

— opkrævning af afgifter med samme virkning som told

— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.

Artikel 36

1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på grund af indførsler eller udførsler udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.

Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, vedtager de almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden for hvilke grænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.

2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.

3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder straks sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en måned efter den dag, hvor den blev indbragt.

4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300, stk. 2.







AFSNIT III

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 37

Medlemsstaterne registrerer priserne for kvæg og kød af kvæg på grundlag af bestemmelser, der fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.

Artikel 38

1. Konstateres der på Fællesskabets marked en væsentlig prisstigning eller et væsentligt prisfald, og må det påregnes, at denne situation kan vedvare, og at markedsforstyrrelser dermed indtræder eller truer med at indtræde, kan de nødvendige foranstaltninger træffes.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.

▼M5

Artikel 39

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, der kan følge af anvendelsen af forholdsregler til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren i artikel 43 træffes undtagelsesforanstaltninger for at støtte det marked, som berøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger træffes på anmodning af den eller de berørte medlemsstater. De må kun træffes, hvis den eller de berørte medlemsstater har truffet veterinære og sundhedsmæssige forholdsregler for hurtigt at bringe epizootierne til ophør, og kun i det omfang og for det tidsrum, der er strengt nødvendigt for at støtte dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede undtagelsesforanstaltninger, hvis de træffes i direkte tilknytning til de veterinære og sundhedsmæssige forholdsregler, med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter og for så vidt angår bekæmpelse af mund- og klovesyge med 60 % af de afholdte udgifter.

3. Hvor producenterne deltager i dækningen af medlemsstaternes udgifter, skal medlemsstaterne sikre, at dette ikke medfører konkurrencefordrejning mellem producenter i forskellige medlemsstater.

4. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1.

▼B

Artikel 40

Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1 nævnte produkter.

Artikel 41

Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er nødvendige for gennemførelse af denne forordning. De oplysninger, der skal meddeles, fastlægges efter proceduren i artikel 43. Efter samme procedure vedtages de nærmere bestemmelser om meddelelse og udbredelse af disse oplysninger.

Artikel 42

Der nedsættes en forvaltningskomité for oksekød (i det følgende benævnt »komitéen«), som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.

▼M3

Artikel 43

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Oksekød.

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 14 ).

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 44

Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden forelægger den enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.

Artikel 45

Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil finder anvendelse på de i artikel 1 nævnte produkter.

Artikel 46

Ved denne forordnings anvendelse skal der tages hensyn til både de i traktatens artikel 33 og de i traktatens artikel 131 nævnte mål.







AFSNIT IV

OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 47

1. Indtil den 30. juni 2002 kan produkter som omhandlet i stk. 2 sammenholdt med artikel 26, stk. 1, opkøbes af interventionsorganerne i henhold til denne artikel for at forebygge eller afbøde en væsentlig nedgang i priserne.

2. Hvis betingelserne i stk. 3 er opfyldt, kan det besluttes, at interventionsorganerne i en eller flere medlemsstater eller i et område i en medlemsstat ved offentlige licitationer opkøber en eller flere nærmere bestemte kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kød henhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50 med oprindelse i Fællesskabet for at sikre en rimelig støtte til markedet på baggrund af den sæsonmæssige udvikling i slagtningerne.

▼M2

Sådanne opkøb må ikke overstige 350 000 tons om året for Fællesskabet som helhed. Dog fastsættes den øvre grænse for opkøbene for 2001 til 500 000 tons.

▼B

Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, kan ændre denne mængde.

3. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb, kan licitationerne åbnes efter proceduren i stk. 8, når følgende to forhold foreligger samtidig i en medlemsstat eller i et område i en medlemsstat i to på hinanden følgende uger:

— den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg udgør under 84 % af interventionsprisen

— den gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af nævnte skema i medlemsstaten, i medlemsstaterne eller i et eller flere områder i en medlemsstat udgør under 80 % af interventionsprisen.

Interventionsprisen fastsættes til:

— 3 475 EUR/t i perioden fra 1. januar til 30. juni 2000

— 3 242 EUR/t i perioden fra 1. juli 2000 til 30. juni 2001

— 3 013 EUR/t i perioden fra 1. juli 2001 til 30. juni 2002.

4. Licitationerne for en eller flere kvaliteter eller kvalitetsgrupper suspenderes, når en af følgende to situationer gør sig gældende:

— de to forhold, der er nævnt i stk. 3, foreligger ikke længere samtidig i to på hinanden følgende uger

— interventionsopkøbene er ikke længere hensigtsmæssige ud fra de i stk. 2 nævnte kriterier.

5. Interventionen åbnes ligeledes, hvis den gennemsnitlige pris på Fællesskabets marked for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for kastrerede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg i to på hinanden følgende uger udgør under 78 % af interventionsprisen, og hvis den gennemsnitlige markedspris for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for kastrerede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg i en medlemsstat eller områder i en medlemsstat udgør under 60 % af interventionsprisen. I så fald foretages opkøb for de pågældende kategorier i de medlemsstater eller områder i en medlemsstat, hvor prisniveauet ligger under denne grænse.

Med forbehold af stk. 6 accepteres alle bud i forbindelse med disse opkøb.

De mængder, der opkøbes i overensstemmelse med nærværende stykke, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af de i stk. 2 nævnte lofter for opkøbene.

6. I forbindelse med de i stk. 2 og 5 nævnte opkøbsordninger accepteres kun bud, som er lig med eller ligger under den gennemsnitlige markedspris, der er konstateret i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med et beløb, som skal fastlægges på grundlag af objektive kriterier.

7. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb, fastlægges opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte, i forbindelse med licitationerne, og de kan under særlige omstændigheder fastsættes efter medlemsstat eller område i en medlemsstat i forhold til de gennemsnitlige markedspriser, der er konstateret. Ved licitationerne skal der sikres lige adgang for alle interesserede. Licitationerne åbnes på grundlag af licitationsbetingelser, der i givet fald skal fastsættes under hensyntagen til handelsstrukturerne.

8. Efter proceduren i artikel 43:

— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb

— træffes der beslutning om licitationernes åbning eller genåbning og om deres suspension i det i stk. 4, andet led, nævnte tilfælde

— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte

— fastsættes beløbet for den i stk. 6 nævnte forhøjelse

— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig de bestemmelser, der tager sigte på at forebygge en nedadgående tendens i markedspriserne

— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for gennemførelsen af denne ordning.

Kommissionen træffer afgørelse om:

— åbning af de i stk. 5 nævnte interventioner samt om suspension heraf, hvis en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke længere er opfyldt

— suspension af de i stk. 4, første led, nævnte opkøb.

Artikel 48

1. Indtil den 30. juni 2002 kan det besluttes at yde støtte til privat oplagring af de i artikel 26, stk. 3, nævnte produkter.

2. Gennemførelsesbestemmelserne for støtte til privat oplagring vedtages, og ydelsen af støtte til privat oplagring besluttes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.

Artikel 49

1. Forordning (EØF) nr. 805/68, (EØF) nr. 989/68, (EØF) nr. 98/69 og (EØF) nr. 1892/87 ophæves.

2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 805/68 betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag V.

Artikel 50

Efter proceduren i artikel 43 vedtager Kommissionen:

— de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra ordningen i forordning (EØF) nr. 805/68 til ordningen i nærværende forordning

— de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske problemer. Sådanne foranstaltninger kan — i behørigt begrundede tilfælde — afvige fra visse dele af nærværende forordning.

Artikel 51

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2000, bortset fra artikel 18, der anvendes fra denne forordnings ikrafttrædelse.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼A1









BILAG I

SÆRLIG PRÆMIE







Regionale lofter i medlemsstaterne i henhold til artikel 4, stk. 4 Belgien 235 149 Den Tjekkiske Republik 244 349 Danmark 277 110 Tyskland 1 782 700 Estland 18 800 Grækenland 143 134 Spanien 713 999 (1) Frankrig 1 754 732 (2) Irland 1 077 458 Italien 598 746 Cypern 12 000 Letland 70 200 Litauen 150 000 Luxembourg 18 962 Ungarn 94 620 Malta 3 201 Nederlandene 157 932 Østrig 423 400 Polen 926 000 Portugal 175 075 (3) Slovenien 92 276 Slovakiet 78 348 Finland 250 000 Sverige 250 000 Det Forenede Kongerige 1 419 811 (4) (1) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1454/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1601/92 (Poseican). (2) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1452/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de franske oversøiske departementer og om ændring af direktiv 72/462/EØF og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 525/77 og (EØF) nr. 3763/91 (Poseidom). (3) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1453/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1600/92 (Poseima). Ekstensiveringsprogrammet i Rådets forordning (EF) nr. 1017/94 af 26. april 1994 om omstilling af arealer fra markafgrøder til ekstensiv husdyrproduktion i Portugal (EFT L 112 af 3.5.1994, s. 2) ikke indbefattet. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2582/2001 (EFT L 345 af 29.12.2001, s. 5). (4) Dette loft forhøjes midlertidigt med 100 000 dyr til 1 519 811 dyr, indtil der vil kunne udføres levende dyr på under 6 måneder.









BILAG II

AMMEKOPRÆMIE







Nationale lofter omhandlet i artikel 7, stk. 2, gældende fra 1. januar 2000 Belgien 394 253 Den Tjekkiske Republik (1) 90 300 Danmark 112 932 Tyskland 639 535 Estland (1) 13 416 Grækenland 138 005 Spanien (2) 1 441 539 Frankrig (3) 3 779 866 Irland 1 102 620 Italien 621 611 Cypern (1) 500 Letland (1) 19 368 Litauen (1) 47 232 Luxembourg 18 537 Ungarn (1) 117 000 Malta (1) 454 Nederlandene 63 236 Østrig 325 000 Polen (1) 325 581 Portugal (4) 277 539 Slovenien (1) 86 384 Slovakiet (1) 28 080 Finland 55 000 Sverige 155 000 Det Forenede Kongerige 1 699 511 (1) Gælder fra tiltrædelsen. (2) Det specifikke loft i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1454/2001 og den specifikke reserve i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1017/94 er ikke indbefattet. (3) Det specifikke loft i artikel 9, stk. 4, litra b), i forordning (EF) nr. 1452/2001 er ikke indbefattet. (4) Det specifikke loft i henholdsvis artikel 13, stk. 3, og artikel 22, stk. 3, i forordning (EF) 1453/2001, er ikke indbefattet.

▼B









BILAG III







Omregningstabel for storkreaturer (SK) i henhold til artikel 12 og 13 Handyr og kvier på over 24 måneder, ammekøer, malkekøer 1,0 SK Handyr og kvier fra 6 måneder til 24 måneder 0,6 SK Får 0,15 SK Geder 0,15 SK

▼A1









BILAG IV

SUPPLERENDE BETALINGER







Globale beløb som nævnt i artikel 14 (i millioner EUR) 2002 og følgende år Belgien 39,4 Den Tjekkiske Republik 8,776017 Danmark 11,8 Tyskland 88,4 Estland 1,13451 Grækenland 3,8 Spanien 33,1 Frankrig 93,4 Irland 31,4 Italien 65,6 Cypern 0,308945 Letland 1,33068 Litauen 4,942267 Luxembourg 3,4 Ungarn 2,936076 Malta 0,0637 Nederlandene 25,3 Østrig 12,0 Polen 27,3 Portugal 6,2 Slovenien 2,964780 Slovakiet 4,500535 Finland 6,2 Sverige 9,2 Det Forenede Kongerige 63,8

▼B









BILAG V

SAMMENLIGNINGSSTABEL







Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning Artikel 1 Artikel 1 Artikel 2 Artikel 2 Artikel 4 — Artikel 4a, første og andet led Artikel 3, litra a) og b) Artikel 4b, stk. 1 Artikel 4, stk. 1 Artikel 4b, stk. 2, første afsnit Artikel 4, stk. 2 Artikel 4b, stk. 2, andet afsnit Artikel 4, stk. 3, litra a) Artikel 4b, stk. 3, tredje afsnit, litra a) Artikel 3, litra c) Artikel 4b, stk. 3, litra a) — Artikel 4b, stk. 4 — Artikel 4b, stk. 5 Artikel 4, stk. 6 Artikel 4b, stk. 7, litra a) — Artikel 4b, stk. 8 Artikel 4, stk. 8 Artikel 4c, stk. 1, andet afsnit Artikel 5, stk. 4 Artikel 4c, stk. 1, tredje afsnit Artikel 5, stk. 1, andet afsnit Artikel 4c, stk. 2, andet afsnit Artikel 5, stk. 2 Artikel 4c, stk. 2, tredje afsnit Artikel 5, stk. 4 Artikel 4c, stk. 3, tredje afsnit Artikel 5, stk. 3, tredje afsnit Artikel 4c, stk. 4 Artikel 5, stk. 5 Artikel 4d, stk. 1, første punktum Artikel 6, stk. 1, første punktum Artikel 4d, stk. 1, litra a) — Artikel 4d, stk. 2, første punktum Artikel 6, stk. 3 Artikel 4d, stk. 3, litra a) — Artikel 4d, stk. 5 Artikel 6, stk. 2, litra a) Artikel 4d, stk. 6, første afsnit Artikel 6, stk. 2, litra b), første punktum Artikel 4d, stk. 6, andet til fjerde afsnit — Artikel 4d, stk. 6, femte afsnit Artikel 6, stk. 2, andet afsnit Artikel 4d, stk. 8, andet led Artikel 6, stk. 7 Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, første punktum Artikel 8, stk. 1, første afsnit Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, andet punktum Artikel 8, stk. 4, andet afsnit, andet led Artikel 4e, stk. 1d, andet afsnit Artikel 8, stk. 1, andet afsnit Artikel 4e, stk. 2 Artikel 8, stk. 2 Artikel 4e, stk. 3 Artikel 8, stk. 3 Artikel 4e, stk. 4 — Artikel 4e, stk. 5 Artikel 8, stk. 4, første og andet afsnit, første led Artikel 4f, stk. 4, andet afsnit, første og andet led Artikel 9, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 4g, stk. 3 Artikel 12, stk. 2 Artikel 4g, stk. 4, litra a) — Artikel 4g, stk. 5 Artikel 12, stk. 3 Artikel 4i — Artikel 4j, stk. 1-3 Artikel 23, stk. 1-3 Artikel 4k — Artikel 4l Artikel 25 Artikel 5 — Artikel 6, stk. 1 Artikel 47, stk. 2 Artikel 6, stk. 2 Artikel 47, stk. 3 Artikel 6, stk. 3 Artikel 47, stk. 4 Artikel 6, stk. 4 Artikel 47, stk. 5 Artikel 6, stk. 5 Artikel 47, stk. 6 Artikel 6, stk. 6 Artikel 47, stk. 7 Artikel 6, stk. 7 Artikel 47, stk. 8 Artikel 6a — Artikel 7 — Artikel 8 Artikel 48 Artikel 9 Artikel 29 Artikel 10 Artikel 30 Artikel 11 Artikel 31 Artikel 12, stk. 1, andet afsnit Artikel 32, stk. 1, andet afsnit Artikel 12, stk. 2-4 Artikel 32, stk. 2-4 Artikel 13, stk. 1-3 Artikel 33, stk. 1-3 Artikel 13, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 33, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 13, stk. 5-12 Artikel 33, stk. 5-12 Artikel 14 Artikel 34 Artikel 15 Artikel 35 Artikel 16 Artikel 36 Artikel 22 — Artikel 22a, stk. 1 Artikel 38, stk. 1 Artikel 22a, stk. 2 — Artikel 22a, stk. 3 Artikel 38, stk. 2 Artikel 23 Artikel 39 Artikel 24 Artikel 40 Artikel 25 Artikel 41 Artikel 26, stk. 1 Artikel 42 Artikel 26, stk. 2 — Artikel 27 Artikel 43 Artikel 28 Artikel 44 Artikel 29 — Artikel 30 Artikel 45 Artikel 30a — Artikel 31 Artikel 46 Artikel 32 — Artikel 33 — Bilag — Bilag II —