Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BRÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2771/75
af 29. oktober 1975
om den fælles markedsordning for æg
(EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EØF) nr. 368/76 af 16. februar 1976 L 45 2 21.2.1976
"M2 Rådets forordning (EØF) nr. 3643/81 af 15. december 1981 L 364 1 19.12.1981
"M3 Rådets forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 L 362 8 31.12.1985
"M4 Rådets forordning nr. 1475/86 af 13. maj 1986 L 133 39 21.5.1986
"M5 Kommissionens forordning (EØF) nr. 4000/87 af 23. december
1987L 377 42 31.12.1987
"M6 Rådets forordning (EØF) nr. 3207/88 af 17. oktober 1988 L 286 2 20.10.1988
"M7 Rådets forordning (EØF) nr. 1235/89 af 3. maj 1989 L 128 29 11.5.1989
"M8 Rådets forordning (EØF) nr. 1574/93 af 14. juni 1993 L 152 1 24.6.1993
"M9 Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 L 349 105 31.12.1994
Ændret ved:
"A1 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
"A2 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 229 af 18.8.1988, s. 46 (4000/87)1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2771/75
af 29. oktober 1975
om den fælles markedsordning for æg
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamente (
1) og ud fra
følgende betragtninger:
Siden de grundlæggende bestemmelser om markedsordningen for æg
blev vedtaget, er de blevet ændret flere gange; som følge af deres store
antal og komplekse karakter, og fordi de er spredt i forskellige numre af
De Europæiske Fællesskabers Tidende , er disse tekster vanskelige at
anvende og mangler derfor den nødvendige klarhed, som enhver
lovgivning bør have; de bør derfor kodificeres;
funktionen og udviklingen af det fælles marked for landbrugsprodukter
skal ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik, og denne
skal særlig omfatte en fælles markedsordning for landbrugsprodukter,
der kan antage forskellige former efter produktternes art;
den fælles landbrugspolitik har til formål at nå de i artikel 39 i traktaten
anførte mål; for at stabilisere markederne og sikre den pågældende
landbrugsbefolkning en rimelig levestandard er det navnlig inden for
ægsektoren nødvendigt, at der kan træffes foranstaltninger, som skal lette
udbudets tilpasning til markedets behov;
virkeliggørelsen af et enhedsmarked for æg indebærer, at der for
samhandelen over Fællesskabets ydre grænser indføres ensartede regler,
der omfatter et system med importafgifter og eksportrestitutioner;
for at nå dette mål er det principielt tilstrækkeligt, at der pålægges
indførsler fra tredjelande importafgifter, der afpasses efter den indvirk-
ning, som forskellen mellem foderkornpriserne inden for Fællesskabet
og på verdensmarkedet udøver på foderomkostningerne samt efter
nødvendigheden af at beskytte forarbejdningsvirksomheden inden for
Fællesskabet;
forstyrrelser på Fællesskabets marked som følge af udbud på verdens-
markedet til unormalt lave priser skal undgås; der bør derfor fastsættes
slusepriser, og importafgifterne bør forhøjes med en tillægsafgift, når
tilbudspriserne franko grænse er lavere end disse priser;
muligheden for ved udførsel til tredjelande at yde en restitution, der er lig
med forskellen mellem priserne inden for Fællesskabet og på verdens-
markedet vil kunne sikre Fællesskabets deltagelse i den internationale
handel med æg; for at garantere Fællesskabets eksportører en vis
sikkerhed for restitutionernes stabilitet er det hensigtsmæssigt at åbne
mulighed for at forudfastsætte restitutionerne inden for ægsektoren;
som tillæg til det ovenfor beskrevne system bør der, i det omfang
markedssituationen kræver det, åbnes mulighed for helt eller delvis at
forbyde anvendelse af proceduren for aktiv forædling;
importafgiftssystemet gør det muligt at se bort fra alle øvrige
beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; dette
afgiftssystem kan dog under usædvanlige omstændigheder vise sig
utilstrækkeligt; for at Fællesskabets marked ikke i sådanne tilfælde skal
være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følge deraf, efter at
de tidligere importhindringer er blevet fjernet, bør Fællesskabet have
mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltniger;!B
(1) EFT nr. C 60 af 13. 3. 1975, s. 41.1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 2
begrænsninger i den frie vareomsætning, som er resultatet af anvendelse
af forholdsregler beregnet på at bekæmpe udbredelse af sygdomme hos
dyr, kan skabe vanskeligheder på markedet i en eller flere medlems-
stater; det er nødvendigt at åbne mulighed for at indføre undtagelses-
foranstaltninger til støtte af markedet med henblik på at afhjælpe en
sådan situation;
for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, bør der
fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden for rammerne af en
forvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellem med-
lemsstaterne og Kommissionen;
virkeliggørelsen af et enhedsmarked ville gennem ydelse af visse former
for støtte kunne bringes i fare; derfor bør de bestemmelser i traktaten, der
gør det muligt at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtte og at
forbyde sådan støtte, som er uforenelig med det fælles marked, bringes i
anvendelse inden for ægsektoren;
den fælles markedsordning for æg skal på passende måde tage lige meget
hensyn til de i traktatens artikler 39 og 110 fastsatte mål;
de udgifter, som medlemsstaterne har afholdt som følge af de
forpligtelser, som anvendelsen af denne forordning medfører, påhviler
Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i Rådets forordning
(EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles
landbrugspolitik (1), ændret ved forordning (EØF) nr. 1566/72 (2)—
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for æg omfatter følgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
(a) 0407 00 11 Æg af fjerkræ, med skal, friske, konserverede eller kogte
0407 00 190407 00 30
(b) 0408 11 80 Andre æg, uden skal, samt andre æggeblommer, friske,
tørrede, kogt i vand eller dampkogte, formede, frosne
eller på anden måde konserverede, også tilsat sukker eller
andre sødemidler0408 19 81
0408 19 890408 91 800408 99 80
2. I denne forordning forstås ved:
a) »æg i skal«: æg fra fjerkræ, i skal, friske, konserverede eller kogte,
andre end rugeæg som nævnt under litra b)
b) »rugeæg«: rugeæg fra fjerkræc) »hele produkter«: fugleæg, uden skal, spiselige, med eller uden
indhold af sukker eller andre sødemidler
d) »delprodukter«: æggeblommer fra fugleæg, spiselige, med eller
uden indhold af sukker eller andre sødemidler.!B
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(2) EFT nr. L 167 af 25. 7. 1972, s. 5.!M6
!M8
!M6
!M71975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 3
Artikel 2
1. For i erhverslivet at fremme sådanne initiativer, som kan lette
tilpasningen af udbudet til markedets krav, med untagelse af initiativer,
der vedrører tilbagetrækning af produkterne fra markedet, kan der, med
hensyn til de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, træffes følgende
fællesskabsforanstaltninger:
— foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produkternes
fremstilling, forarbejdning og forhandling;
— foranstaltninger til forbedring af produkternes kvalitet;— foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller lang-
fristede prognoser på grundlag af kendskab til de anvendte
produktionsmidler;
— foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konstatere markedspris-
udviklingen.
De almindelige regler for disse foranstaltniger fastsættes efter den i
artikel 43, stk. 2, i traktaten anførte fremgangsmåde.
2. For et eller flere af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter fastsættes
handelsnormer. Disse normer kan særlig vedrøre inddeling i kvalitets- og
vægtklasser, emballering oplagring, transport, præsentation og mærk-
ning.
Normerne og deres anvendelsesområde samt de almindelige regler for
deres anvendelse vedtages af Rådet på forslag af Kommissionen med
kvalificeret flertal.
Artikel 3
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, kan der kræves fremlagt en import-
eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt
anfægter anvendelsen af artikel 6 og 8.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for
licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes, undtagen i tilfælde af
force majeure, helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis
har fundet sted inden for nævnte frist.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestem-
melser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 4
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Artikel 5
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af
import af nogle af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, pålægges
importen til toldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse
produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale
om landbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel
228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi
er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabe
forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold til det
mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægs-
importtold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisatio-
nen.!B
!M91975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 4
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægs-
importtold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i
de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige
virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den
pågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet
eller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 17. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes
tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes
i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 6
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger af
de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i
Uruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der er
fastlagt efter proceduren i artikel 17.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefælge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig
behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme
(efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikre
ligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i
metoder, der eventuelt tidligere er blevet anvendt til forvaltning af
kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de
rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af
handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig
tidsfordeling:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted
og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed,
og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 7
Hvis der på Fællesskabets marked konstateres en mærkbar prisstigning,
og denne situation kan forventes at vedvare, således at markedet af den
grund forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes foranstaltnin-
ger i fornødent omfang.!M91975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 5
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter
afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de
generelle gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 8
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilag I, på grundlag af
de priser, der gælder på verdensmarkedet for disse produkter, og inden
for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 228, kan forskellen mellem disse priser og priserne
i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes ved en eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så
effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet og
struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellem
små og store erhvervsdrivende
b) den der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.Den kan differentieres efter destination, når situationen på verdens-
markedet eller særlige krav på visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 17. De fastsættes i
hovedsagen regelmæssigt; licitation kan dog ikke anvendes.
Listen over produkter, for hvilke der ydes eksportrestitution, samt
restitutionens størrelse fastsættes mindst en gang hver tredje måned.
Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau i mere end tre
måneder eller om fornødent ændres af Kommissionen inden for
tidsintervallet efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommis-
sionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for ægprodukter og de disponible mængder på Fælles-
skabets marked
— priserne for ægprodukter på verdensmarkedet
b) behovet for at undgå forstyrrelser, som vil kunne forårsage en
længerevarende uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på
Fællesskabets marked
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførslerd) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
Ved restitutionens fastsættelse tages der desuden særlig hensyn til
nødvendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af Fælles-
skabets basisprodukter med henblik på udførsel til tredjelande af
forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disse lande,
der tillades indført til forædling.
Ved beregning af restitutionen tages der desuden, for så vidt angår de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, hensyn til forskellen mellem priserne
henholdsvis i Fællesskabet og på verdensmarkedet på den mængde
foderkorn, der i Fællesskabet er nødvendig for at producere et kg æg i
skal under hensyntagen til den mængde æg i skal, der anvendes til
fremstilling af disse produkter og/eller gennemsnitsforholdet mellem
handelsværdierne af æggets bestanddele.!M91975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 6
5. Den i stk. 1 nævnte pris i Fællesskabet fastsættes på baggrund af:
a) de faktiske priser i de forskellige afsætningsled i Fællesskabet
b) de faktiske eksportpriser.Fastsættelsen af priserne på verdensmarkedet sker under hensyn til:a) de faktiske priser på tredjelandenes markeder
b) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestemmel-
seslande, fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i
givet fald under hensyn til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.6. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i uændret
stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens, undtagen i de tilfælde, hvor der kan bevilges
en licens a posteriori (rugeæg).
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel 1
nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen for
licensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,
som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destination
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det
beløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Bestemmelserne i stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 16 i
forordning (EF) nr. 3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnte
produkter, når de eksporteres i form af varer, som er anført i bilag I.
9. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 17 fraviges for de i artikel 1
nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse med
fødevarehjælp.
10. Restitutionen ydes, når det godtgøres,— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og— har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 11 finder anvendelse,
og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, for
hvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litra b).
Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted i over-
ensstemmelse med proceduren i artikel 17, såfremt der fastlægges
betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
11. Der ydes ingen eksportrestitution for de i artikel 1, stk. 1, nævnte
produkter, der indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande,
medmindre eksportøren godtgør,
— at det produkt, der skal udføres er identisk med det tidligere indførte
produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen, for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lavere end
restitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større end restitutio-
nen, er restitutionen lig med denne sidste.!M91975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 7
12. Overholdelsen af de mængdemæssige begrænsninger, der er en følge
af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228, sikres på
grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte
referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter. For så
vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler, der er
indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-
runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referenceperiodens udløb.
13. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestem-
melser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte
mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren i artikel 17.
Bilag I ændres efter samme procedure. Dog vedtages gennemførelses-
bestemmelserne til stk. 8 for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når
de eksporteres i form af varer, der er anført i bilag I, efter proceduren i
artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 9
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for
æg kan fungere bedst muligt, kan Rådet på forslag af Kommissionen
efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, i særlige
tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv
forædling:
— for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når de er bestemt, til
fremstilling af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte produkter, og
— i særlige tilfælde for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når de er
bestemt til fremstilling af varer, der er anført i bilag I.
2. Uanset stk. 1 og hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig
hastende karakter, og Fællesskabets marked bliver udsat for forstyrrelse
eller truet af forstyrrelse på grund af ordningen for aktiv forædling,
træffer Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget
initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og
medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i
mere end seks måneder, og de gælder umiddelbart. Har Kommissionen
fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse
herom senest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for
Rådet. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve
Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for en
frist på tre måneder, betragtes Kommissionens foranstaltning som
ophævet.
Artikel 10
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages
i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.!M91975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 8
Artikel 11
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk. 1,
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller
truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i
traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller
faren herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter
afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generelle
gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og græn-
serne herfor.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen
på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en
medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter
begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens
artikel 228, stk. 2.
Artikel 13
De i artikel 1, stk. 1 nævnte varer, som er fremstillet eller forarbejdet på
basis af produkter, som ikke omfattes af artikel 9, stk. 2, og artikel 10,
stk. 1, i traktaten, kan ikke frit omsættes inden for Fællesskabet.
Artikel 14
For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som
ville kunne blive resultatet af anvendelsen af forholdsregler beregnet på
at bekæmpe udbredelse af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel
17 anførte fremgangsmåde, træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte
for det marked, som berøres af sådanne begrænsniger. Disse for-
anstaltninger må kun træffes i det omfang og for det tidsrum, det er
strengt nødvendigt for understøttelsen af dette marked.
Artikel 15
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler gensidigt hinanden de
oplysninger, der er nødvendige til gennemførelsen af denne forordning.
De nærmere bestemmelser vedrørende meddelelse og udbredelse af disse
oplysninger fastsættes efter den i artikel 17 anførte fremgangsmåde.
Artikel 16
1. Der nedsættes en forvaltningskomité for fjerkrækød og æg — i det
følgende benævnt »Komiteen« — som består af repræsentanter for
medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som
formand.
2. I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vægt i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i
afstemningen.!M9
!B1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 9
Artikel 17
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, som er beskrevet i denne
artikel, retter formanden henvendelse til Komiteen enten på eget initiativ
eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger i komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det
flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de
afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved
afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte
artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks kan finde
anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i over-
ensstemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles de straks Rådet af
Kommissionen. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendelsen
af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum af højst en måned fra
denne meddelelse.
Rådet kan med kvalificeret flertal inden for en frist af en måned træffe
anden afgørelse.
Artikel 18
Komiteen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant
forelægger den.
Artikel 19
Medmindre andet bestemmes i denne forordning, finder artiklerne 92-94
i traktaten anvendelse på fremstilling af og handel med de i artikel 1, stk.
1, nævnte produkter.
Artikel 20
Ved gennemførelsen af denne forordning skal der på passende måde
tages hensyn både til de i artikel 39 og artikel 110 i traktaten fastsatte
mål.
Artikel 21
Såfremt Italien gør brug af artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr.
2727/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn (1),
træffer Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal de
nødvendige foranstaltninger for at forhindre konkurrencefordrejninger.
Artikel 22
1. Rådets forordning nr. 122/67/EØF af 13. juni 1967 om den fælles
markedsordning for æg (2), senest ændret ved afgørelse truffet af Rådet
for De europæiske Fællesskaber 1. januar 1973 om tilpasning af
dokumenter vedrørende nye medlemsstaters tiltrædelse af De europæiske
Fællesskaber (3), ophæves.
2. Henvisninger til den i henhold til stk. 1 ophævede forordning skal
betragtes som henvisninger til denne forordning.
Henvisninger og referencer til artikler i den nævnte forordning fremgår
af sammenligningstabellen i bilag II.!B
(1) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. 117 af 19. 6. 1967, s. 2293/67.
(3) EFT nr. L 2 af 1. 1. 1973 s. 1.!A2
!B1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 10
Artikel 23
Denne forordning træder i kraft den 1. november 1975.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 11
BILAG I
KN-kode Varebeskrivelse
ex 0403 Kærnemælk, koaguleret mælk og fløde, yoghurt, kefir og
anden fermenteret eller syrnet mælk og fløde, også koncen-
treret, tilsat sukker eller andre sødemidler, aromatiseret ellertilsat kakao
1806 Chokolade og andre tilberedte næringsmidler med indhold
af kakao
ex 1901 Tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhøren-
de under pos. 0401 til 0404, tilsat kakao, ikke andetstedstariferet
1902 11 00 Ikke kogte pastaprodukter, ikke fyldte eller på anden måde
tilberedt med indhold af æg
ex 1904 Varer fremstillet ved ekspandering eller ristning af korn eller
kornprodukter (f. eks. cornflakes); korn, undtagen majs,forkogt eller på anden måde tilberedt, tilsat kakao
ex 1905 Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk, også tilsat
kakao; kirkeoblater, oblatkapsler til lægemidler, segloblater,
samt lignende varer af mel eller stivelse:
1905 20 – Ingefærkager og lignende
1905 30 – Kiks, biscuits, småkager og vafler1905 40 00 – Tvebakker og kryddere, ristet brød og lignende ristede
varer
1905 90 40
– Andre varer1905 90 50
1905 90 601905 90 90
ex 2105 009
>>>=
>>>;
– Konsumis, med indhold af kakao
ex 2208 90 – Spiritus, likører og andre spiritusholdige drikkevarer med
indhold af æg eller æggeblomme
ex 3502 10 – Ægalbumin:
– – I andre tilfælde:
3502 10 91 – – – Tørret (som blade, flager, krystaller, pulvere, etc.)3502 10 99 – – – I andre tilfælde!
M61975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 12
BILAG II
Sammenligningstabel
Forordning nr. 122/67/EØF Denne forordning
artikel 13a artikel 14
artikel 14 artikel 19artikel 22 artikel 21Bilag Bilag I!
B1975R2771 — DA — 01.07.1995 — 010.001 — 13