1992R0479 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 479/92
af 25. februar 1992
om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og
samordnet praksis mellem linjerederier (konsortier)
(EFT L 55 af 29.2.1992, s. 3)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L1 1 1.1.1995
1992R0479 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 479/92
af 25. februar 1992
omanvendelseafTraktatensartikel85,stk.3,påvissekategorieraf
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem linjerederier
(konsortier)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-miske Fællesskab, særlig artikel 87,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:Traktatens artikel 85, stk. 1, kan i henhold til artikel 85, stk. 3, erklæres
uanvendelige på kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis,som opfylder de i artikel 85, stk. 3, nævnte betingelser;
de nærmere regler for anvendelsen af Traktatens artikel 85, stk. 3, skal i
henhold til artikel 87 fastsættes ved forordning; i henhold til artikel 87,stk. 2, litra b), skal en sådan forordning fastlægge de nærmere retnings-linjer for anvendelsen af artikel 85, stk. 3, under hensyntagen tilnødvendigheden af dels at sikre et effektivt tilsyn, dels at forenkle denadministrative kontrol mest muligt; i henhold til artikel 87, stk. 2, litrad), skal en sådan forordning fastlægge opgavefordelingen mellemKommissionen og Domstolen;
linjeskibsfart er en kapitalintensiv branche; den øgede brug af contai-
nere har gjort behovet for samarbejde og rationalisering mere påtræn-gende; det er nødvendigt for medlemsstaternes skibsfartssektorer atkunne opnå stordriftsfordele for at kunne klare sig i konkurrencen pådet internationale linjeskibsfartsmarked;
fælles aftaler mellem linjerederier, der indgås med det formål at rationa-
lisere deres farter gennem tekniske, driftsmæssige og/eller kommerciellearrangementer (i skibsfartssektoren betegnet som konsortier), kanbidrage til at øge produktiviteten inden for linjetransportydelser ogfremme den tekniske og økonomiske udvikling;
søtransport er af stor betydning for udviklingen i handelen i Fælles-
skabet, og konsortieaftaler kan spille en vigtig rolle i den forbindelseunder hensyn til den internationale linjeskibsfarts særlige forhold;
legaliseringen af disse aftaler bidrager positivt til at forbedre konkurren-
ceevnen inden for Fællesskabets søtransportsektor;
brugerne af de transportydelser, konsortierne tilbyder, kan få andel i
fordelene ved forbedringerne i produktiviteten og ydelserne i form afbl.a. regelmæssig besejling, omkostningsbesparelser i kraft af en højerekapacitetsudnyttelse, bedre servicekvalitet som følge af brug af bedrefartøjer og udstyr;
Kommissionen bør bemyndiges til ved en forordning at erklære, at
Traktatens artikel 85, stk. 1, ikke finder anvendelse på visse kategorieraf konsortieaftaler, herunder vedtagelser og samordnet praksis, såledesat virksomhederne får lettere adgang til at samarbejde under former, derer økonomisk hensigtsmæssige og ikke har skadelige virkninger forkonkurrencen;
(1) EFT nr. C 167 af 10. 7. 1990, s. 9.
(2) EFT nr. C 305 af 25. 11. 1991, s. 39.
(3) EFT nr. C 69 af 18. 3. 1991, s. 16.
1992R0479 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
Kommissionen bør være i stand til i et nært og løbende samarbejde med
medlemsstaternes kompetente myndigheder at foretage en klar afgræns-ning af anvendelsesområdet for disse fritagelser og de dertil knyttedebetingelser;
konsortier inden for linjeskibsfart er en særlig, kompleks form for joint
ventures; der findes en lang række forskellige former for konsortieaf-taler, der er indgået under forskellige omstændigheder; der foretageshyppigt ændringer i konsortieaftalernes anvendelsesområde, deltagere,indhold eller bestemmelser;
Kommissionen bør derfor have beføjelse til til enhver tid at fastsætte,
for hvilke konsortier gruppefritagelsen gælder;
for at sikre, at alle betingelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, er
opfyldt, bør der til gruppefritagelsen knyttes betingelser, som navnligskal sikre, at afskiberne får en rimelig andel af fordelene, og at konkur-rencen ikke udelukkes;
i henhold til artikel 11, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 af
22. december 1986 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer foranvendelsen af Traktatens artikel 85 og 86 på søtransport(
1) kan
Kommissionen træffe bestemmelse om, at en beslutning vedtaget ihenhold til Traktatens artikel 85, stk. 3, finder anvendelse med tilbage-virkende kraft; det er ønskeligt, at Kommissionen bemyndiges til vedforordning at træffe tilsvarende bestemmelser;
der bør ikke fastsættes pligt til at anmelde de aftaler, vedtagelser og
former for samordnet praksis, der falder inden for denne forordningsanvendelsesområde, idet det først og fremmest må være virksomhe-dernes eget ansvar at sikre, at de overholder konkurrencereglerne, ogspecielt de vilkår, der fastsættes i den forordning, som Kommissionenskal udstede i henhold til nærværende forordning;
en aftale kan ikke være fritaget, hvis betingelserne i Traktatens artikel
85, stk. 3, ikke er opfyldt; Kommissionen bør derfor have bemyndigelsetil at træffe de fornødne foranstaltninger, når en aftale viser sig at havevirkninger, som er uforenelige med Traktatens artikel 85, stk. 3;Kommissionen bør kunne rette forudgående henstillinger til parterne ogderefter træffe beslutninger —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Med forbehold af forordning (EØF) nr. 4056/86 kan
Kommissionen ved forordning og i overensstemmelse med traktatensartikel 85, stk. 3, erklære, at artikel 85, stk. 1, ikke finder anvendelse påkategorier af aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden forsammenslutninger af virksomheder og former for samordnet praksismellem linjerederier med henblik på at fremme og indlede et samar-bejde i forbindelse med fælles søtransportdrift med det formål at ratio-nalisere deres farter gennem tekniske, driftsmæssige og/eller kommerci-elle arrangementer, med undtagelse af prisfastsættelse (konsortier).
2. Den forordning, der vedtages i henhold til stk. 1, skal definere,
hvilke kategorier af aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksisden finder anvendelse på, og fastsætte de nærmere betingelser og vilkår,hvorunder de i henhold til traktatens artikel 85, stk. 3, kan anses at værefritaget for forbuddet i stk . 1 i samme artikel.
Artikel 2
1. Den forordning, der vedtages i medfør af artikel 1, gælder i fem
år, regnet fra ikrafttrædelsesdatoen.
(1) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1986, s. 4.
1992R0479 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
2. Den kan ophæves eller ændres, såfremt der er sket ændringer i en
eller flere af de omstændigheder, der dannede grundlag for dens vedta-gelse.
Artikel 3
Den forordning, der vedtages i medfør af artikel 1, kan indeholde en
bestemmelse om, at den finder anvendelse med tilbagevirkende kraft påaftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der eksisterede pådatoen for forordningens ikrafttrædelse, forudsat at de opfylder de iforordningen fastsatte betingelser.
▼
A1
Artikel 3a
En forordning i henhold til artikel 1 kan fastsætte, at forbuddet i
traktatens artikel 85, stk. 1, i den i forordningen fastsatte periode ikkegælder for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som allerede bestårpå tiltrædelsestidspunktet og som artikel 85, stk. 1, finder anvendelse påsom følge af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, men som ikkeopfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3. Denne artikel gælder ikke foraftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som allerede er omfattet afEØS-aftalens artikel 53, stk. 1, på tiltrædelsestidspunktet.
▼
B
Artikel 4
Inden Kommissionen vedtager sin forordning, skal den offentliggøre et
forordningsudkast, således at alle berørte personer og organisationer fårlejlighed til at fremsætte deres bemærkninger hertil inden for en rimeligfrist, som fastsættes af Kommissionen, men som ikke kan være mindreend en måned.
Artikel 5
1. Inden Kommissionen offentliggør forordningsudkastet, og inden
den vedtager forordningen, skal den høre Det Rådgivende Udvalg forKartel- og Monopolspørgsmål på Søtransportområdet, der blev nedsatved artikel 15, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4056/86.
2. Artikel 15, stk. 5 og 6, i forordning (EØF) nr. 4056/86 om høring
af rådgivende udvalg finder anvendelse, dog således, at fælles mødermed Kommissionen finder sted tidligst en måned efter afsendelsen afmødeindkaldelsen.
Artikel 6
1. Har de berørte parter handlet i strid med eller tilsidesat en betin-
gelse eller en forpligtelse knyttet til en fritagelse indrømmet ved denforordning, der vedtages i medfør af artikel 1, kan Kommissionen medhenblik på at bringe denne overtrædelse til ophør:
— rette henstillinger til de pågældende parter, og— såfremt sådanne henstillinger ikke efterkommes, og afhængigt af
hvor alvorlige de begåede overtrædelser er, vedtage en beslutning,hvorved det enten forbydes eller påbydes dem at foretage bestemtehandlinger, eller hvorved de efter tilbagetrækning af deres gruppefri-tagelse indrømmes en individuel fritagelse efter artikel 11, stk. 4, iforordning (EØF) nr. 4056/86, eller hvorved gruppefritagelseninddrages for deres vedkommende.
2. Konstaterer Kommissionen enten på eget initiativ eller på begæ-
ring af en medlemsstat eller en fysisk eller juridisk person, som kanpåberåbe sig en berettiget interesse, at en konkret aftale, vedtagelse ellersamordnet praksis, som er omfattet af den i henhold til artikel 1vedtagne gruppefritagelses-forordning, i et hvilket som helst tilfældeimidlertid har virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 85,stk. 3, eller er i strid med artikel 86, kan den inddrage gruppefritagelsenfor disse aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis ogtræffe enhver hensigtsmæssig foranstaltning til at bringe disse overtræ-delser til ophør i henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 4056/86.
1992R0479 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
3. Inden Kommissionen træffer afgørelse efter stk. 2, kan den rettehenstilling til de berørte parter om at bringe overtrædelsen til ophør.
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentlig-gørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.