1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 20. marts 1970
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget
af udstødningsgas fra køretøjsmotorer med styret tænding
(70/220/EØF)
(EFT L 76 af 6.4.1970, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 74/290/EØFaf 28. maj 1974 L159 61 15.6.1974
►M2Kommissionens direktiv 77/102/EØFaf 30. november 1976 L32 32 3.2.1977
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL73 14 27.3.1972
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 20. marts 1970
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger
mod luftforurening forårsaget af udstødningsgas fra køretøjsmo-
torer med styret tænding
(70/220/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament(1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(2), og
ud fra følgende betragtninger:
I Tyskland er forordning af 14. oktober 1968 om ændring af Strassen-
verkehrs-Zulassungsordnung bekendtgjort i Bundesgesetzblatt, del I,den 18. oktober 1968; denne forordning indeholder bestemmelser om
foranstaltninger mod luftforurening fra køretøjsmotorer med styret
tænding; disse forskrifter træder i kraft 1. oktober 1970;
i Frankrig er forordning af 31. marts 1969 om sammensætningen af
udstødningsgassen fra motorkøretøjer med benzinmotor bekendtgjort i»Journal officiel« af 17. maj 1969; denne forordning gælder
— fra 1. september 1971 for typegodkendte køretøjer, når sådanne
køretøjer er udstyret med en motor af ny konstruktion, d.v.s. med
en moter, der ikke tidligere har været indbygget i et typegodkendt
køretøj,
— fra 1. september 1972 for køretøjer, der bringes i handelen for
første gang;
disse bestemmelser kan hæmme oprettelsen af det fælles marked og
dets funktion; derfor må alle medlemsstater — enten udover eller istedet for deres nuværende bestemmelser — gennemføre de sammebestemmelser, navnlig med henblik på at kunne anvende EØF-stan-dardtypegodkendelse i henhold til Rådets direktiv af 6. februar 1970om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
3) for alle køretøj-
styper;
dette direktiv skal imidlertid finde anvendelse, før forannævnte direktiv
tages i anvendelse. Derfor kan fremgangsmåden i nævnte direktiv
endnu ikke anvendes, og der må derfor fastsættes en fremgangsmåde
ad hoc i form af en meddelelse om, at køretøjstyper er afprøvet ogopfylder bestemmelserne i dette direktiv;
på grundlag af denne meddelelse skal enhver medlemsstat, der
anmodes om en national godkendelse af samme motorkøretøjstype,
kunne konstatere, om denne type er afprøvet i henhold til nærværende
direktiv. Til dette formål bør den enkelte medlemsstat underrette deandre medlemsstater om denne konstatering ved, at der tilsendes demen afskrift af den meddelelse, der udarbejdes for hver afprøvet typemotorkøretøj;
med hensyn til forskrifterne for undersøgelse af den gennemsnitlige
emission af luftforurenende luftarter i byområder med tæt trafik efterkoldstart må det tages i betragtning, at det for industrien vil være rime-ligt, at tilpasningstiden bliver længere, end hvad angår de øvrigetekniske forskrifter i dette direktiv;1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 160 af 18.12.1969, s. 7.
(2) EFT nr. C 48 af 16. 4.1969, s. 16.
(3) EFT nr. L 42 af 23.2.1970, s. 1.
▼B
man bør overtage de tekniske forskrifter, der er godkendt af ECE i
regulativ nr. 15 (ensartede forskrifter for godkendelse af motorkøretøjermed motorer med styret tænding med hensyn til emission af luftforur-
enende luftarter fra motoren). Dette regulativ er optaget som bilag til
aftalen om gennemførelse af ensartede betingelser for godkendelse afudrustningsgenstande og dele af motorkøretøjer og om gensidig aner-kendelse af godkendelse af 20. marts 1958(
1);
de tekniske forskrifter skal endvidere hurtigt tilpasses den tekniske
udvikling; man må derfor forudse anvendelse af den fremgangsmåde,
der er fastlagt i artikel 13 i Rådets direktiv af 6. februar 1970 om type-godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil,
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motorkøretøjer med motor
med styret tænding, med eller uden karosseri, der er bestemt til færdselpå vej, og som har mindst fire hjul, en tilladt totalvægt på mindst
400 kg og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst
50 km/t, med undtagelse af landbrugstraktorer og -arbejdsredskaber ogandre arbejdsredskaber.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse til et køretøj på grund af luftforurening af udstød-ningsgas fra motor med styret tænding
— fra 1. oktober 1970, når køretøjet opfylder bestemmelserne i bilag I
(med undtagelse af punkterne 3.2.1.1. og 3.2.2.1.) og i bilagene II,IV, V og VI,
— fra 1. oktober 1971, når køretøjet også opfylder bestemmelserne i
punkterne 3.2.1.1. og 3.2.2.1. i bilag I og bestemmelserne i bilag
III.
Artikel 2 a
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, indregistrering,
ibrugtagning eller brug af køretøjer af grunde, der vedrører luft forure-ning ved gasarter, der stammer fra et sådant køretøjs motor med
elektrisk tænding, dersom køretøjet er i overensstemmelse med de i bi-
lagene I, II, III, IV, V og VI anførte forskrifter.
Artikel 3
1. På anmodning fra fabrikanten eller dennes repræsentant udfylder
de kompetente myndigheder i medlemsstaten formularen til meddelelse
i henhold til bilag VII. En afskrift af denne meddelelse sendes til de
øvrige medlemsstater og den, der har fremsat anmodningen. De øvrigemedlemsstater, over for hvilke der ansøges om national godkendelsefor samme type køretøj, anerkender dette dokument som bevis for, atden fastsatte afprøvning er gennemført.
2. Stykke 1 ophæves, når rådets direktiv af 6. februar 1970 om
godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil kan
anvendes.
Artikel 4
Den medlemsstat, der har meddelt godkendelsen, træffer de nødvendige
foranstaltninger med henblik på at blive underrettet om enhverændring, der vedrører en konstruktionsdel eller en specifikation ihenhold til bilag I, punkt 1.1. De kompetente myndigheder i denne1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 3
(1) ECE-dok., Genève W/TRANS/WP29/293/Rev. 1 af 11.4.1969.▼A1
▼B
▼B
medlemsstat træffer afgørelse med hensyn til, om den ændrede proto-
type skal underkastes ny afprøvning, og om der skal udarbejdes en nyafprøvningsrapport. Ændringen godkendes ikke, såfremt afprøvningen
viser, at bestemmelserne i dette direktiv ikke er overholdt.
Artikel 5
Ændringer, der er nødvendige for tilpasning af bestemmelserne i bilag I
til VII til den tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse medden fremgangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i Rådets direktiv af 6.februar 1970 om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskø-retøjer dertil.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne udsteder de nødvendige bestemmelser for at
efterkomme dette direktiv inden 30. juni 1970 og underretter omgåendeKommissionen herom.
2. Medlemsstaterne drager omsorg for, at Kommissionen får tilsendt
ordlyden af de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder pådet område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 4
▼B
BILAG I
DEFINITIONER, ANSØGNING OM GODKENDELSE OG AFPRØV-
NINGSBESTEMMELSER
1. DEFINITIONER
1.1. Køretøjstype med hensyn til begrænsning af emission af luftfor-
urenende luftarter fra motoren
Begrebet »køretøjstype med hensyn til begrænsning af emission af
luftforurenende luftarter fra motoren« omfatter køretøjer, der ikke
er væsentligt forskellige fra hinanden. Forskellene kan især vedrøre
følgende punkter:
1.1.1. Afhængigt af referencevægten bestemmes svingmasseækvivalenten
som beskrevet i punkt 4.2. i bilag III.
1.1.2. Motorens specifikationer i henhold til punkterne 1 til 6 samt 8 i
bilag II.
1.2. Referencevægt
»Referencevægten« er det køreklare køretøjs vægt med tillæg af
120 kg. Det køreklare køretøjs vægt svarer til egenvægten med det
til køretøjet hørende værktøj og reservehjul samt fulde beholdere
med undtagelse af brændstofbeholderen, der kun er halvt fuld.
1.3. Krumtaphus
»Krumtaphuset« er samtlige de rum, der findes i og uden på
motoren, og som ved indre eller ydre forbindelser, gennem hvilke
luftarter og dampe kan slippe bort, er tilsluttet oliesumpen.
1.4. Luftforurenende luftarter
Ved »luftforurenende luftarter« forstås kulilte, kulbrinter og nitroge-
noxider; disse sidste udtrykt som nitrogendioxidækvivalenter (NO2).
1.5. Totalvægt
»Totalvægten« er den af fabrikanten oplyste, teknisk tilladte total-
vægt (denne vægt kan være højere end den af myndighederne
tilladte totalvægt).
2. ANSØGNING OM GODKENDELSE
2.1. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal give følgende oplys-
ninger:
2.1.1. Beskrivelse af motorkonstruktionen med alle oplysninger i henhold
til Bilag II.
2.1.2. Tegninger af forbrændingsrum og stempel, herunder stempelringe.
2.1.3. Maksimale ventilløftehøjder samt åbnings- og lukkevinkler i forhold
til dødpunkterne.
2.2. Et køretøj, der er i overensstemmelse med den køretøjstype, der skal
godkendes, fremstilles for den tekniske instans, der skal gennemføre
afprøvningen i henhold til punkt 3.
3. AFPRØVNINGSBESTEMMELSER3.1. Almindelige forhold
De dele af køretøjet, der kan have indflydelse på emissionen af luft-
forurenende luftarter, skal være udformet, konstrueret og anbragt
således, at køretøjet under normale kørebetingelser trods de sving-
ninger, det er udsat for, opfylder bestemmelserne i dette direktiv.
3.2. Beskrivelse af afprøvningen
3.2.1. Køretøjet underkastes efter sin vægtgruppe og i overensstemmelse
med nedenstående bestemmelser prøverne type I, II og III.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 5
▼M2
▼B
▼B
3.2.1.1. Type I prøven (Afprøvning af den gennemsnitlige emission af luft-
forurenende luftarter efter koldstart i byområder med tæt trafik)
3.2.1.1.1. Denne afprøvning gennemføres for køretøjer i henhold til artikel 1,
hvis totalvægt ikke overstiger 3500 kg.
3.2.1.1.2. Køretøjet anbringes på en funktionsprøvestand med bremse og
svingmasse. Der gennemføres en uafbrudt afprøvning af en varighed
af i alt 13 minutter, der omfatter 4 cykler. Hver cyklus består af 15
prøveafsnit (tomgang, acceleration, konstant hastighed, retardation
osv.). Under afprøvningen opsamles udstødningsgassen i en eller
flere sække. Gassen analyseres; dens volumen måles, når fyldnings-
tiden er ophørt.
3.2.1.1.3. Afprøvningen gennemføres efter den i bilag III beskrevne frem-
gangsmåde. Ved opsamlingen og analysen af gassen skal de
foreskrevne fremgangsmåder benyttes. Andre fremgangsmåder kan
tillades, når det er anerkendt, at de fører til resultater af samme
værdi.
3.2.1.1.4. Med forbehold af bestemmelserne under punkt 3.2.1.1.5 foretages
prøven tre gange. ►M2De ved afprøvningen konstaterede
mængder af kulilte, kulbrinte og nitrogenoxider skal ligge under de
værdier, der er angivet for køretøjets referencevægt i nedenstående
tabel.◄
Referencevægt
Rv
KilogramKulilte
gram/prøve
L1Kulbrinte
gram/prøve
L2►M2Nitroge-
noxider i NO2-
ækvivalenter
(gram/prøve)
(L3)◄
Rv≤750 80 6,8 ►M210◄
750 < Rv ≤850 87 7,1 ►M210◄
850 < Rv ≤1020 94 7,4 ►M210◄
1020 < Rv ≤1250 107 8,0 ►M212◄
1250 < Rv ≤1470 122 8,6 ►M214◄
1470 < Rv ≤1700 135 9,2 ►M214,5◄
1700 < Rv ≤1930 149 9,7 ►M215◄
1930 < Rv ≤2150 162 10,3 ►M215,5◄
2150 < Rv 176 10,9 ►M216◄
3.2.1.1.4.1. Dog anvender man indtil 1. oktober 1979, for andre køretøjer end
køretøjer i klasse M1og køretøjer udstyret med automatisk trasmis-
sion de grænseværdier for emission af nitrogenoxider, der
fremkommer ved multiplikation af de værdier, der er anført i
tabellen i pkt. 3.2.1.1.4, med faktoren 1,25.
►M23.2.1.1.4.2. ◄Det er dog tilladt for hvert af de i punkt 3.2.1.1.4
omhandlede forurenende stoffer, at et af de tre opnåede resultater
overstiger grænseværdien for det pågældende køretøj med højst
10 % på betingelse af, at det aritmetiske gennemsnit af de tre resul-
tater er mindre end den foreskrevne grænse. I tilfælde, hvor de
foreskrevne grænser er overskredet for mere end et af de forure-
nende stoffer kan denne overskridelse finde sted enten ved den
samme prøve eller ved forskellige prøver.
3.2.1.1.5. Antallet af prøver foreskrevet i punkt 3.2.1.1.4 nedsættes på
følgende betingelser; hvor V1angiver resultatet af den første prøve
og V2resultatet af den anden prøve for det ene eller det andet af de
forurenende stoffer omhandlet i punkt 3.2.1.1.4.
3.2.1.1.5.1. Der foretages kun en prøve, såfremt det for de ►M2tre◄
omhandlede forurenende stoffer gælder, at V1≤0,70 L.
3.2.1.1.5.2. Der foretages kun to prøver, hvis det for de ►M2tre◄omhand-
lede forurenende stoffer fremgår, at V1≤0,85 L, og hvis det for
mindst et af de to stoffer gælder, at V1> 0,70 L. Desuden gælder
det for hvert af de omhandlede forurenende stoffer, at V2skal
opfylde betingelserne: V1+V2≤1,70 L og V2≤L.
3.2.1.2. Type II prøven (Afprøvning af emissionen af kulilte ved tomgang)
3.2.1.2.1. Denne afprøvning gennemføres for køretøjer i henhold til artikel 1.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 6
▼M1
▼M2
▼M1
▼B
▼B
3.2.1.2.2. Indholdet af kulilte i den udstødningsgas, der emitteres ved
tomgang, må ikke overstige 4,5 vol. %. ►M1Denne forskrift skal
efterprøves, som angivet i bilag IV, under alle de driftsforhold, som
betjening af samtlige de indstillingselementer, der er til brugerens
rådighed, fremkalder mulighed for. ◄
3.2.1.2.3. Overholdelsen af denne værdi kontrolleres i overensstemmelse med
den i bilag IV beskrevne fremgangsmåde.
3.2.1.3. Type III prøven (Afprøvning af gasemissionen fra krumtaphuset)
3.2.1.3.1. Denne afprøvning gennemføres for køretøjer i henhold til artikel 1
med undtagelse af køretøjer med totaktmotor med krumtaphus-skyl-
ning.
3.2.1.3.2. Kulbrintemængden i den gas, der ikke indsuges igen af motoren fra
krumtaphuset, skal udgøre mindre end 0,15 % af den af motoren
forbrugte brændstofmængde.
3.2.1.3.3. Overholdelse af denne værdi kontrolleres i overensstemmelse med
den i bilag V beskrevne fremgangsmåde.
4. UDVIDELSE AFEF -STANDARDTYPEGODKENDELSE
4.1. Køretøjstyper med forskellige referencevægte
Godkendelse af en køretøjstype kan udvides efter nedennævnte
retningslinjer, til køretøjstyper, der kun afviger fra den godkendte
type ved referencevægten.
4.1.1. Godkendelsen kan udvides til at omfatte køretøjer, hvis reference-
vægten kun medfører benyttelse af de svingmasseækvivalenter, der
enten ligger umiddelbart over eller under.
4.1.2. Hvis referencevægten for den køretøjstype, for hvilken der anmodes
om udvidelse af godkendelse, kræver et svinghjul med højere sving-
masseækvivalent end den svarende til det allerede godkendte
køretøjs svinghjul, bliver udvidelse af godkendelsen givet.
4.1.3. Hvis referencevægten for den køretøjstype, for hvilken der anmodes
om udvidelse af godkendelsen kræver et svinghjul med lavere
svingmasseækvivalent end den, der svarer til det allerede godkendte
køretøjs svinghjul, bliver udvidelse af godkendelsen givet, såfremt
mængden af de forurenende stoffer målt på det allerede godkendte
køretøj overholder de givne grænser for det køretøj, for hvilket der
anmodes om udvidelse af godkendelsen.
4.2. Køretøjstyper med afvigende totaludvekslingsforhold
Godkendelse af en køretøjstype kan på nederstående betingelser
udvides til køretøjstyper, der kun afviger fra den godkendte type
ved transmissionens totaludveksling:
4.2.1. For hver transmissionsforhold, der benyttes under type I-prøven
bestemmes: E ¼V2/C0V1
V1;idet V1og V2er hastigheden ved 1000
motor omdr./min. for henholdsvis den godkendte køretøjstype og
den køretøjstype, for hvilken der anmodes om udvidelse af godken-
delsen.
4.2.2. For hvert udvekslingsforhold, hvor E ≤5 %, bliver godkendelsen
givet uden gentagelse af type I-prøven.
4.2.3. Hvis for mindst et udvekslingsforhold E > 5 % og hvis for hvert
udvekslingsforhold E ≤10 %, skal type I-prøverne gentages; de
kan udføres i et laboratorium udvalgt af fabrikanten under forudsæt-
ning af godkendelse af de kompetente myndigheder, der udsteder
godkendelsen. Prøverapporten tilsendes det godkendte laboratorium.
4.3. Køretøjstyper med afvigende referencevægte og med afvigende
totaludvekslingsforhold
Godkendelse af en køretøjstype kan udvides til køretøjstyper, der
kun afviger fra den godkendte type ved referencevægten og totalud-
vekslingsforholdet, under forudsætning at at samtlige de i punkt 4.1
og 4.2 foreskrevne betingelser opfyldes.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 7
▼M1
▼M1
4.4. Bemærkning
Såfremt en køretøjstype er godkendt i henhold til de i punkterne 4.1
til 4.3 fastsatte bestemmelser, kan denne godkendelse ikke udvides
til andre køretøjstyper.
5. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
5.1. Som generel regel bliver produktionens overensstemmelse, hvad
angår begrænsningen af de fra motoren hidrørende forurenende
gasser efterprøvet på grundlag af den meddelse, der er indeholdt i
bilag VII og, om nødvendigt, på grundlag af de type I-, II- og III-
prøver, der er omhandlet i punkt 3.2, eller nogle af disse prøver.
5.1.1. Hvad angår efterprøvning af overensstemmelse med hensyn til type
I-prøven foretages denne på følgende måde:
5.1.1.1. Et køretøj udtages af serien ved stikprøve og underkastes den i
punkt 3.2.1.1 beskrevne prøve. Dog erstattes grænseværdierne i
punkt 3.2.1.1.4 af følgende grænseværdier:
Referencevægt
Rv
KilogramKulilte
gram/prøve
L1Kulbrinte
gram/prøve
L2►M2Nitroge-
noxider i NO2-
ækvivalenter
(gram/prøve)
(L3)◄
Rv≤750 96 8,8 ►M212◄
750 < Rv ≤850 105 9,3 ►M212◄
850 < Rv ≤1020 112 9,6 ►M212◄
1020 < Rv ≤1250 129 10,4 ►M214,4◄
1250 < Rv ≤1470 146 11,1 ►M216,8◄
1470 < Rv ≤1700 162 11,9 ►M217,4◄
1700 < Rv ≤1930 178 12,6 ►M218◄
1930 < Rv ≤2150 195 13,3 ►M218,6◄
2150 < Rv 211 14,1 ►M219,2◄
5.1.1.1.1. Dog anvender man indtil 1. oktober 1979 for andre køretøjer end
køretøjer i klasse M1og køretøjer udstyret med automatisk transmis-
sion, de grænseværdier for emission af nitrogenoxider, der
fremkommer ved multiplikation af de værdier, der er anført i
tabellen i pkt. 5.1.1.1, med faktoren 1,25.
5.1.1.2. Hvis det ved stikprøve udtagne køretøj ikke opfylder betingelserne i
punkt 5.1.1.1, kan fabrikanten anmode om, at der foretages målinger
på et antal køretøjer udtaget af serien ved stikprøver og som
omfatter tillige det først afprøvede køretøj. Fabrikanten fastsætter
antallet n af de udtagne. Køretøjerne med undtagelse af det først
udtagne køretøj underkastes en enkelt type I-prøve.
Det resultat, der tages i betragtning med hensyn til det først afprø-
vede køretøj, er det aritmetiske gennemsnit af de tre type I-prøver,
der er foretaget på dette køretøj.; Man bestemmer derefter for hver
af de forurenende luftarter det aritmetiske gennemsnit /C22xx af resulta-
terne konstateret for det udtagne antal samt standardafvigelsen S(1)
for det udtagne antal.
Serieproduktionen anses for at være overensstemmende, såfremt
følgende betingelse er opfyldt:
/C22xxþk/C1S:/C20L:
L = Grænseværdien foreskrevet i punkt 5.1.1.1 for hver af de
omhandlede forurenende luftarter
k = Statistisk faktor afhængig af n som angivet i følgende tabel:
n 234567
k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342
n8 9 1 0 1 1 1 2 1 31970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 8
(1)S2¼Xx/C0/C22xxðÞ2
n/C01;hvor x er en hvilket som helst af de n individuelle resultater.▼M2
▼M1
▼M1
k 0,317 0,296 0,279 0,265 0,253 0,242
n 1 41 51 61 71 81 9
k 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
Såfremt n ≥20 k¼0;860ﬃﬃﬃnp
5.1.2. Under en type II- eller type III-prøve udført på et køretøj, der er
taget ud af serien ved stikprøver, skal de i punkterne 3.2.1.2.2 og
3.2.1.3.2 foreskrevne betingelser overholdes
5.1.3. Uanset reglerne i punkt 2.1.1 i bilag III kan den institution, der
forestår kontrollen med produktionens overensstemmelse, med fabri-
kantens samtykke udføre type I-, II- og III-prøverne på køretøjer,
der har kørt mindre end 3000 km.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 9
▼B
BILAG II
►(1)M11970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 10
▼B
►(1)M11970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 11
▼B
1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 12
▼B
BILAG III
TYPE I-PRØVEN
(Afprøvning af den gennemsnitlige emission af luftforurenende luftarter efter
koldstart i byområder med tæt trafik)
Fremgangsmåde ved type I-prøven i henhold til punkt 3.2.1.1. i bilag I
1. KØRECYKLUS PÅ FUNKTIONSPRØVESTANDEN1.1. Cyklusbeskrivelse
Der køres på funktionsprøvestanden en cyklus som beskrevet i den
følgende tabel og fremstillet i bilag I. En inddeling i køremåder er
indeholdt i bilag 2.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 13
Kørecyklus på funktionsprøvestanden
Nr. Køremåde PrøveafsnitAccelera-
tion
m/sek.2Hastighed
km/tVarighed af hverTid i alt
sek.Transmissionsforhold
ved mekanisk gearsy-
stemkøremåde
sek.prøveafsnit
sek.
1 Tomgang 1 11 11 11 6 sek. PM + 5 sek.
K1(1)
2 Acceleration 2 1,04 0—15 4 4 15 1
3 Konstant hastighed 3 15 8 8 23 1
4 Retardation9
>>>=
>>>;4−0,69 15—10 29
>>>=
>>>;525 1
5 Retardation
Motor frakoblet−0,92 10—0 3 28 K
1
6 Tomgang 5 21 21 49 16 sek. PM + 5 sek.
K1
7 Acceleration9
>>>=
>>>;60,83 0—15 59
>>>=
>>>;1254 1
8 Gearskift 2 56
9 Acceleration 0,94 15—32 5 61 2
10 Konstant hastighed 7 32 24 24 85 211 Retardation9
>>>=
>>>;8−0,75 32—10 89
>>>=
>>>;1193 2
12 Retardation
Motor frakoblet−0,92 10—0 3 96 K
2
13 Tomgang 9 21 21 117 16 sek. PM + 5 sek.
K1
14 Acceleration9
>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>;100,83 0—15 59
>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>;26122 1
15 Gearskift 2 124
16 Acceleration 0,62 15—35 9 133 217 Gearskift 2 135
18 Acceleration 0,52 35—50 8 143 3
19 Konstant hastighed 11 50 12 12 155 320 Retardation 12 −0,52 50—35 8 8 163 3
21 Konstant hastighed 13 35 13 13 176 3▼B1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 14
Nr. Køremåde PrøveafsnitAccelera-
tion
m/sek.2Hastighed
km/tVarighed af hverTid i alt
sek.Transmissionsforhold
ved mekanisk gearsy-
stemkøremåde
sek.prøveafsnit
sek.
22 Gearskift9
>>>>>=
>>>>>;1429
>>>>>=
>>>>>;12178
23 Retardation −0,86 32—10 7 185 2
24 Retardation
Motor frakoblet−0,92 10—0 3 188 K
2
25 Tomgang 15 7 7 195 7 sek. PM
(1) PM = tomgang, motor tilkoblet
K1,K2= 1. eller 2. gear, motor frakoblet.▼B1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 15
▼B
1.2. Almindelige forskrifter for gennemføring af kørecyklen
Til gennemførelse af en cyklus, der nærmer sig den teoretiske køre-
cyklus inden for rammerne af de foreskrevne grænser, må man finde
frem til den gunstigste betjening af speeder og bremsepedal gennem
indledende forsøgscykler.
1.3. Gearets anvendelse
1.3.1. Er den maksimale hastighed, der kan opnås i 1. gear, mindre end
15 km/t, benyttes 2., 3. og 4. gear.
1.3.2. Køretøjer med halvautomatisk gearsystem afprøves ved de transmissi-
onsforhold, der normalt anvendes ved almindelig færdsel. Gearskiftet
skal benyttes som anvist af fabrikanten.
1.3.3. Køretøjer med automatisk kraftoverføring skal afprøves ved største
udveksling (drive). Speederen betjenes således, at der opnås så
konstante accelerationer som muligt, således at kraftoverføringen kan
indlægge de forskellige gear i normal rækkefølge. Desuden gælder de
i bilag I angivne skiftepunkter ikke her; accelerationerne skal følge
den rette linie, der forbinder afslutningen af tomgangsafsnittet med
begyndelsen af det derpå følgende afsnit med konstant hastighed.
Tolerancerne i henhold til punkt 1.4. er gældende,
1.3.4. Køretøjer med overgear (overdrive), der betjenes af føreren, afprøves
med frakoblet overgear.
1.4. Tolerancer
1.4.1. Afvigelser på ± 1 km/t fra den teoretiske hastighed ved acceleration,
ved konstant hastighed og ved retardation under bremsning af køre-
tøjet er tilladt. Er retardationen større uden benyttelse af bremsen,
benytteskun den i punkt 5.6.3. angivne fremgangsmåde. Ved overgang
fra et prøveafsnit til et andet er større hastighedstolerancer end de
foreskrevne tilladt, når varigheden af de konstaterede afvigelser i det
enkelte tilfælde ikke overstiger 0,5 sek.
1.4.2. Tidstolerancerne udgør ± 0,5 sek. Disse toleranceværdier gælder for
begyndelsen og slutningen af varigheden af det enkelte gearskift(1).
1.4.3. Tolerancerne for hastighed og tid kombineres i henhold til oplysnin-
gerne i bilag I.
2. KØRETØJ OG BRÆNDSTOF2.1. Afprøvningskøretøjet
2.1.1. Køretøjet fremstilles i god mekanisk stand. Det skal være tilkørt og
inden afprøvningen have tilbagelagt mindst 3000 km.
2.1.2. Udstødningssystemet må ikke have nogen læk, der vil kunne medføre
en reduktion af mængden af opsamlet gas; denne mængde skal svare
til den udstødningsmængde, der strømmer ud fra motoren.
2.1.3. Indsugningssystemets tæthed kan afprøves for at sikre, at forbrændin-
gsprocessen ikke ændres gennem utilsigtet lufttilførsel.
2.1.4. Motoren og de øvrige køretøjsorganer skal være indstillet i henhold til
fabrikantens forskrifter.
2.1.5. I indsugningssystemet skal der anbringes et vakuummeter ved karbu-
ratoren, men efter luftspjældet.
2.1.6. Prøvestationen kan undersøge, om køretøjets ydelse er i overensstem-
melse med fabrikantens oplysninger, om det er normalt køredygtigt og
navnlig om det kan starte ved kold- og varmstart.
2.2. Brændstof
2.2.1. Som brændstof anvendes det i bilag VI definerede referencebrænd-
stof. Foregår motorens smøring med en brændstofblanding tilsættes
der referencebrændstoffet en olie, der i kvalitet og mængde er i over-
ensstemmelse med producentens anbefalinger.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 16
(1) Der gøres opmærksom på, at den fastsatte tid på 2 sekunder omfatter varigheden af
gearskiftet og om nødvendigt et vist tids-spillerum til tilpasning til kørecyklen.
▼B
3. AFPRØVNINGSUDSTYR
3.1. Dynamometerbremse
Der er ikke foreskrevet nogen bestemt model. Dens indstilling må dog
ikke ændre sig i afprøvningstiden. Dynamometerbremsen må ikke
fremkalde kendelige svingninger i køretøjet, der vil kunne påvirke
dettes normale arbejdsmåde. En absolut nødvendig bestanddel er en
svingmasse-udligningsanordning, der gør det muligt at reproducere
kørslen, som den er i trafikken (svingmasseækvivalenter).
3.2. Anordning til opsamling af gassen
3.2.1. ►M2Tilslutningsrørene skal være fremstillet af rustfrit stål og så
vidt muligt have stive forbindelser ◄. For at beskytte anordningen
mod køretøjssvingningerne skal der anvendes et fuldstændig tæt
elastisk ringelement. Der kan også anvendes andre materialer, når de
ikke påvirker gassammensætningen.
3.2.2. Har det køretøj, der skal afprøves, et udstødningssystem, der består af
flere udstødningsrør, skal disse forbindes med hinanden så nær ved
køretøjet som muligt.
3.2.3. Gastemperaturen i opsamlingsanordningen må ikke påvirke motorens
fejlfri gang, opsamlingssækkenes holdbarhed og graden af kulbrin-
ternes absorbtion i henhold til punkt 4.5.1. på ugunstig måde.
►M2 ◄
3.2.4. En afkølende kondensator anbringes mellem motorens udblæsningssy-
stem og sækken (sækkene), således at gastemperaturen tGved afgang
fra kondensatoren befinder sig i intervallet:
5º C≤tG≤17 ºC
Afkølingssystemet skal være indrettet således, at intet kondensvand
suges med ud af den passerende gas. Dette vil gøre det muligt at
holde gassens fugtighed i opsamlingssækken mindre end 83 % ved
20 ºC
3.2.5. Opsamlingssystemets totale volumen, fraregnet sækken, må ikke være
større end 0,08 m3. Den del af volumen af det rør, som fører gassen til
sækken, som befinder sig inde i sækken, skal være mindre end
0,03 m3.
►M23.2.6.◄De enkelte ventiler, hvorved udstødningsgassen ledes ud i det
fri eller ind i opsamlingsordningen, skal være hurtigt skiftende
ventiler.
►M23.2.7.◄Opsamlingsanordningen består af en eller flere tilstrækkeligt
store sække. Sækkene fremstilles af materialer, der hverken kan
påvirke målingerne eller gassens sammensætning.
3.3. Analyse-apparater
3.3.1. Som sonde kan anvendes enten det opsamlingsrør, der fører til opsam-
lingsanordningen, eller sækkens udtomningsrør eller en særlig sonde.
Sondens munding må imidlertid under ingen omstændigheder ligge på
bunden af opsamlingssækken.
3.3.2. ►M2Apparaterne til analysen af kulilte og kulbrinter skal være
ikke-ispersive infrarød absorbsionsapparater ◄. Apparater til kulbrin-
teanalysen skal være sensibiliseret for n-hexan.
3.3.3. Analysen af nitrogenoxider udføres på følgende måde:
3.3.3.1. Den i sækken indeholdte gas skal passere en omformer, som reducerer
nitrogendioxid (NO2) til nitrogenmonooxid (NO).
3.3.3.2. Gassens indhold af nitrogenmonooxid (NO) ved afgang fra omfor-
meren bestemmes ved hjælp af en kemoluminescensanalysator.
3.3.3.3. Der må ikke anvendes nogen gasstørringsanordning (køler) for analy-
satoren.
3.4. Apparater til volumenmåling
3.4.1. Der anvendes en volumetrisk måler.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 17
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
3.4.2. Tryk- og temperaturmålingerne til reduktion af volumen til normalbe-
tingelserne gennemføres på steder, der retter sig efter den måler, der
anvendes, og anvises af prøvestationen.
3.4.3. Anordningen til gasudtagningen kan være en pumpe eller en anden
anordning, der holder trykket i måleren konstant.
3.5. Apparaternes nøjagtighed
3.5.1. Bremsen kalibreres ved en særlig afprøvning; derfor angives dynamo-
metrets nøjagtighed ikke. Inertien af de roterende masser, derunder
rullerne og bremserotoren (se punkt 4.2.), skal angives med ± 20 kg
nøjagtighed.
3.5.2. Køretøjets hastighed måles ved omdrejningstallet for de med brem-
sens svinghjul forbundne ruller. Den skal kunne måles med en
nøjagtighed af ± 2 km/t i området 0-10 km/t og ± 1 km/t over
10 km/t.
3.5.3. Temperaturerne i henhold til punkt 5.1.1. og punkt 6.3.3. må kunne
måles med en nøjagtighed af ± 2 éC.
3.5.4. Detatmosfærisketrykskalkunnemålesmedennøjagtighedaf±1mm
Hg.
3.5.5. Undertrykket i køretøjets indsugningsledning skal kunne måles med
en nøjagtighed af ± 5 mm Hg. De øvrige trykværdier (modtrykket i
opsamlingsanordningen, volumenkorrektionstrykket m.v.) skal kunne
måles med en nøjagtighed af ± 5 mm vs.
3.5.6. Målerens størrelse og nøjagtighed skal stå i forhold til volumen af den
gas, der skal måles, således at volumen kan måles med en nøjagtighed
af ± 2 %.
3.5.7. Omformerens virkningsgrad skal mindst være 90 %.
►M23.5.8.◄Apparaterne til analysen skal have et måleområde, der er
foreneligt med den krævede målenøjagtighed af ± 3 % for de enkelte
bestanddele, idet nøjagtigheden af de anvendte kalibreringsgasser ikke
tages i betragtning. Den tid, analysekredsløbet i alt kræver, skal ligge
under et minut.
►M23.5.9.◄Indholdet af kalibreringsgas må ikke afvige mere end ± 2 %
fra den enkelte luftarts referenceværdi. Som fortyndingsmiddel
anvendes kvælstof.
4. AFPRØVNINGENS FORBEREDELSE4.1. Indstilling af bremsen
4.1.1. Bremsen indstilles således, at dens ydelse svarer til køretøjets kørsel
med en konstant hastighed af 50 km/t på plan vej.
4.1.2. Til dette formål måles undertrykket i motorens indsugningsledning
ved en afprøvning på vej med 50 km/t enten i tredje gear eller med
anvendelse af de i punkt 1.3. angivne gearstillinger. Køretøjet skal
herunder være belastet indtil referencevægten, og dæktrykket skal
være i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger. Undertrykket
måles efter mindst 15 sekunders konstant hastighed på plan vej. Af
hensyn til vindpåvirkningen benyttes middelværdien af to målinger i
hver retning som udgangspunkt.
4.1.3. Køretøjet køres derefter op på funktionsprøvestanden; bremsen
indstilles således, at der i indsugningsledningen opnås det samme
undertryk som ved afprøvningen på vej i henhold til punkt 4.1.2.Denne bremseindstilling bibeholdes under hele prøven.
4.1.4. Det efterprøves, at den således tilvejebragte indstilling af bremsen
gælder for andre betingelser under kørecyklus mellem tomgang og
tophastighed, hvis det er nødvendigt, køres der med en gennemsnits-
indstilling.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 18
▼M2
▼B
▼M1
▼B
4.2. Tilpasning af de ækvivalente svingmasser til køretøjets translato-
risk bevægede masser
Der benyttes et svinghjul, med hvilket der opnås en inerti for de rote-
rende masser, der svarer til køretøjets referencevægt i henhold til
nedenstående tabel:
Køretøjets referencevægt Rv.
kgÆkvivalente svingmasser,
kg
Rv≤750 680
750 < Rv ≤850 800
850 < Rv ≤1020 910
1020 < Rv ≤1250 1130
1250 < Rv ≤1470 1360
1470 < Rv ≤1700 1590
1700 < Rv ≤1930 1810
1930 < Rv ≤2150 2040
2150 < Rv 2270
4.3. Forberedelse af køretøjet
4.3.1. Før afprøvningen udsættes køretøjet i mindst seks timer for en tempe-
ratur mellem 20 og 30º C. Det kontrolleres desuden, at motorens
kølevands- og olietemperatur ligger mellem 20 og 30º C.
4.3.2. Af hensyn til bremseindstillingen skal lufttrykket i dækkene ligesom
ved gennemførelsen af den indledende afprøvning på vej være i over-
ensstemmelse med fabrikantens anvisninger. Er rullernes diameter
imidlertid under 50 cm, øges trykket med 30 til 50 % for at skåne
dækkene.
4.4. Afprøvning af modtrykket
Ved den indledende afprøvning kontrolleres det, at modtrykket fra
opsamlingsanordningerne ikke overstiger 75 mm vs, idet målingen
foretages ved de forskellige hastigheder, der er fastsat i kørecyklen.
4.5. Konditionering af sækken (sækkene)
4.5.1. På forhånd ►M2skal sækken (sækkene) behandles ◄, særlig med
henblik på kulbrinterne, således, at kulbrintetabet i løbet af 20
minutter ligger under 2 % af det oprindelige indhold. Denne
forhåndsbehandling foretages ved indledende forsøg under tempera-
turforhold, der omtrent svarer til de yderste temperaturer, der
optræder ved de enkelte prøver.
4.5.2. Ved målingen af tabene anvendes følgende fremgangsmåde: Ved
konstant motoromdrejningstal bestemmes løbende kulbrinteindholdet
i den gas, der strømmer ind i sækken, indtil sækken er fyldt. Indholdet
ved fyldningens afslutning skal være lig middelværdien af registrerin-
gerne af indholdet. Tømningen af sækken foretages med pumperne til
analyseapparaterne, og indholdet noteres kontinuerligt eller med
bestemte tidsmellemrum. Har indholdet efter 20 minutters forløb
ændret sig med mere end 2 %, tømmes sækkene, og de fyldes til ny
måling. Denne proces gentages, indtil sækkenes vægge er mættede.
4.5.3. Sækkens (sækkenes) indre skal luftfgennemskylles før hver afprøv-
ning for at fjerne den residuelle fugtighed
4.6. Indstilling af analyseapparaterne
4.6.1. Kontrol af omformerens virkningsgrad
Effektiviteten af NO2/NO omformeren kontrolleres ved hjælp af en af
følgende to metoder:
4.6.1.1. Metode »A«1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 19
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
4.6.1.1.1. En sæk, som ikke tidligere har været anvendt til prøveudtagning for
udblæsningsgas, fyldes med luft (eller oxygen) og NO-referencegas,
efter en doseringsmetode, som gør det muligt at opnå en blanding,
som er beliggende i analysatorens måleinterval. Der tilsættes tilstræk-
keligt oxygen til at en væsentlig del NO omdannes til NO2.
4.6.1.1.2. Sækken rystes kraftigt og tilsluttes øjeblikkeligt analysatorens
indgangsstuds; koncentrationerne af NO og NOxmåles skiftevis med
et minuts interval, idet prøven alternativt passerer omformeren og
omløbsrørsystemet. Efter nogle minutter fremstår optegningen af NO
og NOx, som angivet i efterfølgende diagram, dersom omformeren
virker korrekt. Selv om NO2-mængden stiger, skal summen
NOx=N O+N O2forblive konstant. En formindskelse af NOx-
indholdet i løbet af forsøgsforløbene er tegn på, at omformerens virk-
ningsgrad er faldende, og grunden hertil skal findes før apparatet
anvendes.
Responsdiagram ved kontrol afomf ormerens virkningsgrad
4.6.1.2. Metode B
Effektiviteten af omformeren kan kontrolleres ved hjælp af et ozonap-
parat som vist på skitsen og efter nedennævnte metode:
Apparat til måling af omformerens effektivitet
4.6.1.2.1. NO-analysatoren tilsluttes et T-rør, som fra den ene side fødes af
prøvegassen (blanding af NO og N2i et forhold, som svarer til ca.
80 % af instrumentets fulde visning) og fra den anden side af oxygen
eller ozoniseret luft (alt efter NO-koncentrationen).
Den forgrening, som tilfører O2, indbefatter en stophane (SOV). Hver
af forgreningerne er udstyret med en reguleringshane (MV) og en
gennemstrømningsmåler (F).1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 20
▼M2
4.6.1.2.2. Ved kontrollens begyndelse er SOV lukket og MV 2 indstillet, så der
opnås en stabil visning på luminescensinstrumentet, som er indstillet
på »bygas«. Apparatet shuntes og justeres, så det korrekt angiver
koncentrationen af den anvendte prøvegas. Angivelsen noteres (A).
4.6.1.2.3. Idet strømmen til ozonapparatet er afbrudt, åbnes SOV, og gennem-
strømningen af O2indstilles, så visningen på analysatoren reduceres
omkring 10 %. Dette skal noteres (B). Ozonapparatet startes, og
spændingen indstilles, så instrumentets visning falder til ca. 20 % af
den oprindelige værdi, som fandtes med den ikke fortyndede gas.
Visningen noteres (C).
4.6.1.2.4. Analysatoren indstilles på »conversion« og viserudslagets størrelse
noteres (D). Ozonapparatets strømforsyning afbrydes, og den nye
visning noteres (E). SOV lukkes, og instrumentets nye visning (F)
noteres. Denne sidste skal være identisk med den oprindelige værdi
(A), medmindre prøvegassen indeholder NO2, i hvilket tilfælde
værdien vil være højere.
4.6.1.2.5. Omformerens effektivitet (i procent) er nu givet som
D/C0C
E/C0C/C2100 :
4.6.1.3. Omformerens virkningsgrad skal kontrolleres mindst en gang om
ugen og helst en gang om dagen.
►M24.6.2.◄Apparaternes kalibrering
Ved hjælp af en gennemstrømningsmåler og den trykreduktionsventil,
der findes på den enkelte flaske, lader man en gasmængde strømme
ind i analyseapparatet ved et tryk, ved hvilket analyseapparatet
fungerer korrekt. Apparatet justeres således, at det viser den værdi
som konstant værdi, der er angivet på flasken med kalibreringsgassen.
Idet man går ud fra den indstilling, der er opnået med flasken med det
højeste indhold, opstilles en fejlkurve for apparatet i forhold til
indholdet af de forskellige anvendte kalibreringsgasflasker.
►M24.6.3.◄Apparaternes samlede reaktionstid
Gassen i flasken med det højeste indhold lader man strømme ind i
sonden. Herved skal den viste værdi, der svarer til det største udslag,
opnås på mindre end et minut. Nås denne værdi ikke, undersøges
analysekredsløbet systematisk for læksteder.
4.7. Indstilling af volumenmåleapparatet
Ved hjælp af en sæk, der er fyldt under indledende prøver, konstateres
det, om volumenmåling kan gennemføres med den angivne nøjag-
tighed. Om nødvendigt må der i hvert enkelt tilfælde udvælges en
egnet måler.
5. GENNEMFØRELSE AF AFPRØVNINGEN PÅ PRØVESTANDEN
5.1. Særlige bestemmelser for gennemførelsen af kørecyklen
5.1.1. Temperaturen i afprøvningsrummet skal under hele prøvetiden udgøre
mellem 20 og 30º C og om muligt være den samme som i det rum,
hvor køretøjet blev forberedt.
5.1.2. Køretøjet skal under afprøvningen stå omtrent horisontalt, for at en
anormal brændstoffordeling forhindres.
5.1.3. Afprøvningen foregår med opslået motorhjælm. Om fornødent kan
der med henblik på opretholdelse af normal motortemperatur benyttes
en hjælpekøleblæser, der enten virker på køleren (vandkøling) eller på
luftindtaget (luftkøling).
5.1.4. Den hastighed, der skal overholdes ved afprøvningen, fremgår af
omdrejningstallet for de løberuller, der er forbundet med prøvestan-
dens svingmasser. Med henblik på bedømmelse af de kørte cyklers
anvendelighed noteres hastigheden som funktion af tiden under
afprøvningen.
5.1.5. Notering af undertrykket kræves ikke. Sker den samtidig med note-
ringen af hastigheden, kan det bedømmes, om accelerationerne er
udført rigtigt.
5.1.6. Notering af temperaturen for kølevandet og for olien i oliesumpen
kræves heller ikke.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 21
▼B
▼B
5.2. Start af motoren
5.2.1. Motoren startes med de dertil indrettede midler: starter, choker etc.
efter fabrikantens anvisninger.
5.2.2. Motoren køres i tomgang med choker i ca. 40 sekunder. Begyndelsen
af den første kørecyklus falder sammen med betjeningen af ventilen
til gasopsamlingsanordningen, der skal aktiveres, når de forannævnte
40 sekunder er gået.
5.3. Betjening af chokeren
5.3.1. Håndbetjent choker
Chokeren skal sættes ud af funktion hurtigst muligt og principielt før
accelerationen fra 0 til 50 km/t i første kørecyklus påbegyndes. Kan
denne bestemmelse ikke overholdes, skal tidspunktet for chokerfunk-
tionens faktiske ophør angives. Fremgangsmåden ved indstillingen af
chokeren skal fremgå af fabrikantens oplysninger.
5.3.2. Automatisk choker.
Hvis køretøjet er forsynet med automatisk choker, skal den betjenes i
overensstemmelse med fabrikantens angivelser med hensyn til indstil-
ling og »kick-down« efter koldstart. Hvis tidspunktet for »kick-down«
ikke er anført, skal dette finde sted 13 sekunder efter start af motoren.
5.4. Tomgang
5.4.1. Håndbetjent gear:5.4.1.1. Under tomgangsperioderne er motoren tilkoblet, men gearudvek-
slingen i frigearstilling.
5.4.1.2. For at gennemføre accelerationen under overholdelse af den normale
kørecyklus kobles der ud 5 sekunder før den acceleration, der følger
efter tomgangen, og der skiftes til første gear.
5.4.1.3. Den første tomgangstid ved cyklens begyndelse består af 6 sekunder
tomgang med tilkoblet motor og gearudvekslingen i frigearstilling og
5 sekunder med frakoblet motor i første gear.
5.4.1.4. For tomgangstiderne inden for den enkelte cyklus udgør tiderne hver
gang 16 sekunder med gearudvekslingen i frigearstilling og 5
sekunder i første gear med frakoblet motor.
5.4.1.5. Cyklens sidste tomgangstid skal udgøre 7 sekunder med tilkoblet
motor og gearudvekslingen i frigearstilling.
5.4.2. Halvautomatisk gear:
Fabrikantens anvisninger for bykørsel følges. Mangler sådanne anvis-
ninger, følges anvisningerne for håndbetjent gear.
5.4.3. Automatiske kraftoverføringer:
Under hele afprøvningen flyttes gearvælgeren ikke, medmindre der
foreligger modsatte anvisninger fra fabrikanten. I så fald anvendes
fremgangsmåden for håndbetjent gear.
5.5. Accelerationer
5.5.1. Accelerationerne udføres således, at der opnås en så konstant accele-
ration som muligt, så længe denne køremåde varer.
5.2.2. Kan accelerationen ikke gennemføres i den foreskrevne tid, tages den
tid, der yderligere kræves, så vidt muligt fra tiden for gearskiftningen,
og i hvert fald fra den derpå følgende periode for konstant hastighed.
5.6. Retardationer
5.6.1. Alle retardationer udføres ved, at speederen helt slippes med tilkoblet
motor. Motorens frakobling uden anvendelse af gearstangen sker ved
en hastighed af 10 km/t.
5.6.2. Er varigheden af retardationerne længere end den for det pågældende
prøveafsnit fastsatte tid, benyttes køretøjets bremser til overholdelse
af cyklus-tiden
5.6.3. Er varigheden af retardationen kortere end den for det pågældende
prøveafsnit fastsatte tid, tilvejebringes overensstemmelsen med den1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 22
▼M1
▼B
▼B
teoretiske cyklus ved indlæggelse af en tomgangsperiode i tilslutning
til den næste tomgangstid.
5.6.4. Når retardationstiden er udløbet (køretøjet står stille på rullerne),
sættes i frigear, og motoren tilkobles.
5.7. Konstante hastigheder
5.7.1. Ved overgang fra acceleration til den næste højere konstante
hastighed skal »pumpning« eller lukning af karburatorspjældet
undgås.
5.7.2. I perioderne med konstant hastighed skal speederen fastholdes i en
bestemt stilling.
6. GENNEMFØRELSEN AF GASOPSAMLING OG GASANALYSE
6.1. Gasopsamling
6.1.1. Gasopsamlingen finder sted på det tidspunkt, hvor ventilen åbnes i
henhold til punkt 5.2.2.
6.1.2. Anvendes flere sække, sker skiftet til den næste sæk ved begyndelsen
af den første tomgangsperiode i en kørecyklus.
6.1.3. Sækkene skal lukkes hermetisk, når de er fyldt.6.1.4. Ved afslutningen af sidste cyklus benyttes ventilen til at lede udstød-
ningsgassen fra motoren ud i det fri.
6.2. Analyse
6.2.1. Analysen af gassen i den enkelte sæk foretages så hurtigt som muligt,
under ingen omstændigheder senere end 20 minutter efter, at fyld-
ningen af den pågældende sæk er begyndt. ►
M1Hvis
tilførelsesanordningen til posen ikke sikrer en fuldstændig blanding
af de luftfarter, som er udstødt under prøven, skal disse, inden de
analyseres, blandes for eksempel ved hjælp af en
cirkulationspumpe. ◄
6.2.2. Lader man ikke sonden blive i sækken til stadighed, skal tilgang af
luft ved sondens indførelse og gastab ved dens fjernelse undgås.
6.2.3. Analyseapparatet skal stabiliseres inden et minut efter tilslutningen til
sækken.
6.2.4. Som gasindhold ved hver enkelt af de målte bestanddele regnes den
værdi, der aflæses efter stabilisering af måleapparatet.
6.3. Volumenmåling
6.3.1. For at hindre for store temperatursvingninger foregår målingen af
sækkens eller sækkenes volumen, så snart gassen hår nået samme
temperatur som omgivelserne.
6.3.2. Sækkene tømmes gennem gasmåleren.6.3.3. Den temperatur, der skal lægges til grund for beregningen (tm), er den
aritmetiske middelværdi for temperaturerne ved tømningens begyn-
delse og afslutning, idet den maksimale afvigelse mellem de to
værdier skal være mindre end 5º C.
6.3.4. Det tryk, der skal lægges til grund for beregningen (Pm) er den arit-
metiske middelværdi af de ved tømningens begyndelse og afslutning
aflæste absolutte tryk, idet den maksimale afvigelse mellem de to
værdier skal være mindre end 4 mm Hg.
6.3.5. Til det med måleren målte gasvolumen lægges volumen af den gas,
der er udtaget til selve analysen, såfremt denne andel overstiger 1 %
af det med måleren målte volumen. Resultatet benævnes Vm.
7. BESTEMMELSE AFMÆNGDEN AFDE EMITTEREDE LUF T-
FORURENENDE LUFTARTER
7.1. Korrektion af de målte gasvolumina
Gasvolumen i den enkelte sæk reduceres til normale temperatur- og
trykforhold ved anvendelse af følgende formel:1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 23
▼B
VV m275
273þtm/C2Pm/C0PH
760
hvori størrelserne Vm, tm, Pm og PH defineres som følger:
Vm: Volumen i liter i henhold til punkt 6.3.5:
tm: Den aritmetiske middelværdi af de i henhold til punkt 6.3.3.
konstaterede temperatur-yderværdier i grader Celcius;
Pm: Den aritmetiske middelværdi af de i henhold til punkt 6.3.4.
konstaterede tryk-yderværdier i millimeter Hg.
PH: Det partielle vanddampstryk udtrykt i millimeter kviksølv (mm
HG).
Ved bestemmelse af det korrigerede volumen V ′ved nitrogenoxider
sættes PH værdien til nul.
7.2. Korrektion af indholdet af »nitrogendioxid«
7.2.1. Gassens indhold af nitrogendioxid korrigeres ved hjælp af formlen:
Cc¼1
1/C00;0329 H /C010;7 ðÞCM
CM: Målt indhold af nitrogendioxid
Cc: Korrigeret indhold af nitrogendioxid
H: Den absolutte fugtighed udtrykt i gram vand pr. kilogram tør
luft.
Den absolutte fugtighed H findes af følgende formel:
H¼6;2111 Ra /C2Pd
PB/C0Pd/C2Ra
100
Ra: Den omgivende lufts relative fugtighed i %
Pd: De mættede vanddampes tryk ved omgivelsernes temperatur
målt med »tørt termometer«
PB: Barometertrykket
De to tryk Pdog PBudtrykkes i samme enheder
7.3. Vægten af de i den enkelte sæk indeholdte luftforurenende stoffer
Vægten af de i hver sæk indeholdte luftforurenende stoffer er bestemt
af produktet d × C × V, hvor C er volumenandelen, d den pågældende
forurenende luftarts relative massefylde og V det korrigerede
volumen. Ved nitrogenoxider erstattes V af V ′.
For kulilte d = 1,250
for kulbrinter d = 3,844 (hexan)for nitrogenoxider d = 2,05 (NO
2).
►M27.4.◄Den samlede vægt af de udstødte luftforurenende luftarter
Vægten M af hver af de luftforurenende luftarter, der afgives under
afprøvningen, konstateres ved addition af vægtene af de i den enkelte
sæk indeholdte luftforurenende luftarter i henhold til punkt 7.2.
Bemarkning: Prøvestationerne bør kontrollere analysens rigtighed ved måling af de afgivne
kuldioxidmængder.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 24
▼M1
▼M2
▼B
▼B
TILLÆG 1
1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 25
▼B
TILLÆG 2
Inddeling af kørecyklen ved type I-prøven
Tid %
1.Inddeling efter køremåder
Tomgang (motor) … ............... 60 sek. 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4 Tomgang med kørende køretøj og
indkobling af et gear ............... 9 sek. 4,6
Gearskift … . ..................... 8 sek. 4,1
Acceleration … .................... 36 sek. 18,5
Konstant hastighed … .............. 57 sek. 29,2
Retardation … .................... 25 sek. 12,8
195 sek. 100
2.Inddeling efter benyttelse af de forskellige gear
Tomgang (motor) … ............... 60 sek. 30,8/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15035,4 Tomgang med kørende køretøj og
indkobling af et gear ............... 9 sek. 4,6
Gearskift … . ..................... 8 sek. 4,1
— 1. gear … ..................... 24 sek. 12,3
— 2. gear … ..................... 53 sek. 27,2
— 3. gear … ..................... 41 sek. 21
195 sek. 100
Gennemsnitshastighed ved afprøvningen: 19 km/t.
Faktisk køretid: 195 sek.
Teoretisk kørt strækning pr. cyklus: 1,013 km.Hertil svarende strækning pr. afprøvning (4 kørecykler): 4,052 km.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 26
▼B
BILAG IV
TYPE II-PRØVEN
(Kontrol af kulilte-emissionen ved tomgang)
Fremgangsmåde ved type II-prøven i henhold til punkt 3.2.1.2. i bilag I
1. Måleforskrifter
1.1. Som brændstof anvendes det i bilag VI definerede referencebrænd-
stof.
1.2. Type II-prøven skal udføres straks efter type I-prøvens fjerde cyklus
med motoren i tomgang uden brug af choker. Umiddelbart inden
hver yderligere måling af indholdet af kulilte skal der foretages en
kørecyklus efter type I-prøven, som beskrevet i pkt. 1.1 i bilag III.
1.3. For køretøjer med håndbetjent gear eller med halvautomatisk gear
foretages afprøvningen i frigear og med tilkoblet motor.
1.4. For køretøjer med automatisk gear foretages afprøvningen med gear-
vælgeren i stilling »N« eller »P«.
1.5. Indstillingselementer til regulering af tomgang.
1.5.1. Definition
I henhold til dette direktiv forstås ved »indstillingselementer til regu-
lering af tomgang« anordninger, der muliggør ændring af
tomgangsforholdene og som kan betjenes uden besvær ved kun at
benytte det værktøj, som er omhandlet i nedenstående punkt 1.5.1.1.
Indstillingselementer til regulering af luft/brændstofforholdet, der
nødvendiggør fjernelsen af plomberinger etc. og derfor normalt
kræver fagkundskab, anses derimod ikke for omfattet af definitionen.
1.5.1.1. Værktøj, som kan benyttes til betjening af indstillingselementer til
regulering af tomgang: Skruetrækker (almindelig eller stjerneformet),
nøgler (stjerne, flade eller indstillige), tænger, sekskantnøgler
(Umbraco-nøgler).
1.5.2. Bestemmelse af målstederne.1.5.2.1. Første måling foretages under de indstillingsforhold, der anvendes ved
type I-prøven.
1.5.2.2. For hvert indstillingselement, hvis indstilling er uendelig variabel,
fastsættes et tilstrækkeligt antal karakteristiske indstillinger.
1.5.2.3. Måling af kulilteindholdet i udstødningsgassen skal gennemføres for
alle de mulige indstillinger af indstillingselementerne, men med
hensyn til de elementer, hvis indstilling er uendelig variabel, foretages
kun måling i de stillinger, som er beskrevet i punkt 1.5.2.2.
1.5.2.4. Type II-prøven betragtes som tilfredsstillende, hvis en af nedennævnte
betingelser opfyldes:
1.5.2.4.1. Ingen af værdierne, målt i overensstemmelse med punkt 1.5.2.3, må
overstige grænseværdien.
1.5.2.4.2. Det maksimale indhold, som måles ved kontinuerligt at variere et af
indstillingselementerne, medens de øvrige fastholdes, må ikke over-
stige grænseværdien, og denne betingelse skal være opfyldt for de
forskellige mulige indstillingskombinationer af indstillingselementerne
med undtagelse af det, der ændres kontinuerligt.
1.5.2.5. De mulige indstillinger af indstillingselementerne er begrænsede,
1.5.2.5.1. dels af den største af følgende to værdier:
Motorens lavest mulige omdrejningstal i tomgang, det af fabrikanten
anbefalede tomgangsomdrejningstal minus 100 omdr./min.
1.5.2.5.2. dels af den laveste af følgende tre værdier: det højeste omdrejningstal
motoren kan opnå ved indstilling af indstillingselementerne for regu-
lering af tomgang, det af fabrikanten anbefalede
tomgangsomdrejningstal plus 250 omdr./min., tilkoblingsomdrejnings-
tallet for automatisk kobling.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 27
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
1.5.2.6. Yderligere må indstillinger, som er uforenelige med motorens
korrekte funktion, ikke medtages som målepunkter. Især gælder for
en motor forsynet med flere karburatorer, at disse alle skal have
samme indstilling.
2. Udtagning af gas
2.1. Sonden til udtagning af gas indføres i forbindelsesrøret mellem køre-
tøjets udstødning og sækken så nær ved udstødningen som muligt.
2.2. Af hensyn til mulig fortyndelse af udstødningsgassen med luft måles
indholdet af kulilte (T1) og kuldioxid (T2). Den volumenandel T, der
sammenlignes med den foreskrevne grænseværdi, beregnes efter
følgende formel:
T¼T1/C20;15
T1þT21970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 28
▼B
▼B
BILAG V
TYPE III-PRØVEN
(Kontrol af gas-emissionen fra krumtaphuset)
Fremgangsmåde ved type III-prøven i henhold til punkt 3.2.1.3. i bilag I
1. ALMINDELIGE BESTEMMELSER
1.1. Type III-prøven foretages på det køretøj, der har været underkastet type
I og II prøverne.
1.2. Alle, også tætte, motorer underkastes afprøvningen; undtaget er
motorer, for hvilke selv en ubetydelig utæthed betyder utilladelig
påvirkning af motorens arbejdsmåde (f.eks. 2-cyl. boxermotorer).
2. AFPRØVNINGSFORSKRIFTER
2.1. Tomgangen indstilles i henhold til fabrikantens forskrifter. Foreligger
sådanne forskrifter ikke, indstilles tomgangen således, at undertrykket i
indsugningsrøret kommer op på maksimum.
2.2. Målingerne foretages under følgende tre sæt arbejdsbetingelser for
motoren:
Arbejdsbetin-
gelser
nr.Køretøjets
hastighed
i km/tUndertryk i
indsugningsrørm-
mH gBedømmelses-
faktor
1 tomgang 0.25
2 50 ± 2 400 ± 8 0.253 50 ± 2 250 ± 8 0.50
2.3. Kan motoren ikke arbejde med et undertryk på 400 mm Hg, indstilles
undertrykket således, at det svarer til værdien ved kørsel på plan vej
med en konstant hastighed på 50 km/t.
Undertrykket ved arbejdsbetingelse nr. 3 er lig med forannævnte værdi,
dog multipliceret med forholdet250
400¼0:625
2.4. Ved arbejdsbetingelserne nr. 2 og 3 i henhold til punkt 2.2. vælges
motoromdrejningstallet i forhold til transmissionsforholdet således, at
det svarer til det laveste motoromdrejningstal, hvormed køretøjet under
normale arbejdsbetingelser opnår en hastighed af 50 km/t.
3. AFPRØVNINGSMETODE
3.1. For hver af arbejdsbetingelserne nr. 1, 2 og 3 i henhold til punkt 2.2.
måles følgende størrelser:
3.1.1. Volumen Qnaf den gas, der ikke i en bestemt tidsenhed suges tilbage af
krumtaphus-udluftningen,
3.1.2. vægten Cnaf den i samme tidsenhed forbrugte benzin.
3.2. De for volumen Qni henhold til punkt 4.6. aflæste værdier under hver
af de nævnte arbejdsbetingelser reduceres til normale forhold (tryk
760 mm Hg, temperatur 0º C) ved følgende formel:
Q0
n¼QnH
760/C2273
T:
3.3. Kulbrinternes volumenandel t måles i henhold til punkt 4.4. På forlan-
gende af fabrikanten foretages der ikke nogen analyse af gassen i
krumtaphuset. Der gås ud fra et fikseret indhold af kulbrinter på
15.000 ppm.
3.4. For kulbrinterne regnes der med en tæthed på 3,84 g/liter. Under hver
af de nævnte arbejdsbetingelser beregnes vægten af de kulbrinter, der
strømmer ud i det fri, efter følgende formel:
Pn·Q′n· t · 3.84.
idet Q′nudgør værdien af det korrigerede volumen.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 29
▼B
3.5. Gennemsnitsvægten af kulbrinterne /C22PP af benzinforbruget /C22CC beregnes af
de værdier, der fås under hver af de nævnte betingelser ved anvendelse
af bedømmelsesfaktorerne i henhold til punkt 2.2. De udtrykkes i de
samme enheder.
3.6. Resultaternes anvendelse:
Køretøjet anses som forskriftsmæssigt, når
/C22PP/C200:15
100:/C22CC
4. FREMGANGSMÅDE VED MÅLING AF DET GASVOLUMEN Qn,
DER IKKE SUGES TILBAGE AFKRUMTAPHUSUDLUF TNINGEN
4.1.Forberedelse af afprøvningen
Inden afprøvningen skal alle åbninger lukkes, der ikke tjener til tilbage-
ledning af gassen.
4.2.Fremgangsmådens princip
4.2.1. I returrøret til krumtaphusudluftningen anbringes en forgrening, der
ikke må fremkalde yderligere tryktab, umiddelbart ved returrørets
tilslutning til motoren.
4.2.2. På udgangsstudsen af denne forgrening anbringes til opsamling af den
gas, der ikke indsuges af motoren, en blod sæk, der består af et mate-
riale, der ikke absorberer kulbrinter (se bilaget). Denne sæk tømmes
ved hver måling.
4.3.Målemetode
Inden hver måling lukkes sækken. Den tilsluttes i et bestemt tidsrum til
forgreningen og tømmes derefter gennem en gasmåler.
Til korrigering af volumen i henhold til punkt 3.2. måles under
tømningen trykket H i mm Hg og temperaturen N i grader C.
4.4.Måling af kulbrinteindholdet
4.4.1. Eventuelt måles indholdet af kulbrinter under tømningen ved hjælp af et
ikke-dispersivt infrarød-analyse-apparat, der er sensibiliseret med n-
hexan. Den konstaterede værdi multipliceres med faktoren 1.24, for at
den absolutte kulbrintekoncentration i krumtaphusgassen kan tages i
betragtning.
4.4.2. Apparat til analysen samt kalibreringsgassen skal opfylde bestemmel-
serne i punkterne 3.5.7. og 3.5.8. i bilag III.
4.5.Måling af benzinforbruget
Vægten af den benzin, der er forbrugt under hver af de i punkt 2.2.
nævnte arbejdsbetingelser, konstateres. Denne vægtværdi sættes i
forhold til tidsenheden.
4.6.Fremstilling af resultaterne
Ved anvendelse af bedømmelsesfaktorerne og ved beregning af den
bedømte vægt af kulbrinterne og det bedømte brændstofforbrug sættes
værdierne for Q ′n(hvorved n henviser til hver af arbejdsbetingelserne i
henhold til punkt 2.2.) og værdierne for brændstofforbruget Cni forhold
til den samme tidsenhed.
4.7.Målingsnøjagtighed
4.7.1. Trykket i sækken under volumenmålingen måles med en nøjagtighed af
± 1 mm Hg.
4.7.2. Undertrykket i indsugningsledningen måles med en nøjagtighed af
± 8 mm Hg.
4.7.3. Køretøjets hastighed måles på rullerne med en nøjagtighed af ± 2 km/t.4.7.4. Den emitterede gasmængde måles med en nøjagtighed af ± 5%.4.7.5. Gastemperaturen ved volumen-målingen måles med en nøjagtighed af
±2 ºC .1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 30
▼B
4.7.6. Kulbrinteindholdet måles eventuelt med en nøjagtighed af ± 5 % uden
hensyn til nøjagtigheden af den anvendte kalibreringsgas.
4.7.7. Benzinforbruget måles med en nøjagtighed af ± 4 %.
5. AFPRØVNINGSMETODE
5.1. Køretøjet anses for tilfresstillende, hvis det for hver af de målebetingel-
serne, der er angivet i pkt. 2.2, konstateres, at recirkulationssystemet er
i stand til at genindsuge den samlede mængde af luftarter fra krumtap-
huset, som kunne være ført ud i atmosfæren.
5.2. Forskrifterne i punkterne 2 og 4.7 finder anvendelse ved denne metode.
5.3.Afprøvningsbestemmelser
5.3.1. Generel fremgangsmåde
5.3.1.1. Motorens afgangsmundinger skal forblive som i originaludførelsen.
5.3.1.2. Måling af trykket indvendig i krumtaphuset foretages i højde med olie-
pindsmundinger. Trykket måles med vandmanometer med skråt rør.
5.3.1.3. Køretøjet anses som tilfredsstillende, hvis trykket målt i krumtaphuset
ved hver af de målingsbetingelser, der er angivet i punkt 2.2 ikke over-
stiger atmosfæretrykket på målingstidspunktet.
5.3.1.4. Hvis det målte tryk i krumtaphuset ved en af de målingsbetingelser, der
er angivet i punkt 2.2 overstiger atmosfæretrykket, skal der, såfremt
fabrikanten anmoder herom, foretages en supplerende prøve som fore-
skrevet i punkt 5.3.2.
5.3.1.5. Ved prøve efter den beskrevne fremgangsmåde skal trykket i krumtap-
huset måles med en nøjagtighed på ± 1 mm vandsøjle.
5.3.2. Supplerende afprøvningsmetode
5.3.2.1. Motorens afgangsmundinger skal forblive som i originaludførelsen.
5.3.2.2. En blød pose, som er uigennemtrængelig for luftarter fra krumtaphuset
og, som kan indeholde omkring fem liter, forbindes med oliepindsmun-
dingen. Denne pose skal være tom før hver måling.
5.3.2.3. Før hver måling skal posen lukkes. Posen forbindes med krumtaphuset i
fem minutter for hver målebetingelse foreskrevet i punkt 2.2.
5.3.2.4. Køretøjet anses som tilfredsstillende, hvis der ved hver af de målingsbe-
tingelser, der er foreskrevet i punkt 2.2 ikke forekommer nogen synlig
udvidelse af posen.
5.3.3. Bemærkning
5.3.3.1. Hvis motoren er konstrueret således, at det ikke er muligt at gennem-
føre prøven efter de fremgangsmåder, der er foreskrevet i punkterne
5.3.1 og 5.3.2, skal målingerne foretages efter fremgangsmåden
beskrevet i punkt 5.3.2 med følgende ændringer:
5.3.3.2. Inden afprøvningen skal alle åbninger, der ikke tjener til tilbageledning
af gassen, lukkes;
5.3.3.3. posen anbringes på en egnet forgrening, der ikke må fremkalde yderli-
gere tryktab umiddelbart ved returrorets tilslutning til motoren.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 31
▼M1
▼B
BILAG
Type III-prøven
1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 32
▼B
BILAG VI
Tekniske data for referencebrændstof (1)og fremgangsmåde ved bestemmelsen af dem
Grænseværdier og
enhederFremgangsmå-
de
Oktantal (»Research«) 99 ± 1 ASTM(2) D 908—67
Tæthed 15/4º C 0,742 ± 0,007 ASTM D 1298—67/C144/C147/C147/C147/C147/C145/C147/C147/C147/C147/C146Damptryk efter Reid0,6 ± 0,04 bar ASTM D 323—58
8,82 ± 0,59 psi
Kogningsforløb
— Kogningsbegyndelse (kogepunkt)
— 10 vol % 50 ± 5º C ASTM D 86—67— 50 vol % 100 ± 10º C— 90 vol % 160 ± 10º C
— Kogningsafslutning 195 ± 10º C
— Restprodukt 2 (vol %) maks.
— Tab 1 (vol %) maks.
Kulbrinternes sammensætning
ASTMD 1319—66 T
— Olefiner 18 ± 4 vol %— Aromater 35 ± 5 vol %— mættede rest (balance)Oxydationsbestandighed 480 minutter min. ASTM D 525—55Rest efter afdampning 4 mg/100 ml maks. ASTM D 381—64Antioxydationsevne 50 ppm min.Svovlindhold 0,03 ± 0,015 vægt % ASTM D 1266—64 T/C144/C147/C147/C147/C147/C145/C147/C147/C147/C147/C146Blyindhold0,57 ± 0,03 g/l
ASTMD 526—66
2,587 ± 0,136 g/IG
— »Scavenger«-typen automobilbenzin— Organisk blyforbindelse ingen oplysningerAnden tilsætning Ingen
(1) Til fremstillingen af referencebrændstof må kun anvendes grundprodukter, der løbende produceres af den euro-
pæiske jordolieindustri under udelukkelse af ikke-konventionelle dele som pyrolysebenzin, materialer, der er
fremstillet ved krakning, og benzol.
(2) Forkortelse for »American Society For Testing and Materials«, 1916 Race St., Philadelphia, Pennsylvania 19
103, USA. Tallene efter tankestregen angiver året, hvor en norm er accepteret eller ændret. Ved ændring af eneller flere ASTM-normer, kan de normer fortsat anvendes, der er accepteret i de her nævnte år, såfremt det ikke
aftales at erstatte dem med senere normer.1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 33
▼B
BILAG VII
1970L0220 — DA — 02.12.1976 — 003.001 — 34