2008R0589 — DA — 01.07.2008 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 589/2008

af 23. juni 2008

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår handelsnormer for æg







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) ( 1 ), særlig artikel 121, litra d), sammenholdt med artikel 4, og ud fra følgende betragtninger: (1) Forordning (EF) nr. 1234/2007 ophæver med virkning fra den 1. juli 2008 Rådets forordning (EF) nr. 1028/2006 af 19. juni 2006 om handelsnormer for æg ( 2 ). (2) Nogle af bestemmelserne og forpligtelserne i forordning (EF) nr. 1028/2006 er ikke genoptaget i forordning (EF) nr. 1234/2007. (3) Derfor må visse relevante bestemmelser og forpligtelser vedtages i en forordning om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1234/2007, således at den fælles markedsordning og specielt handelsnormerne fortsat kan fungere efter hensigten. (4) Ved forordning (EF) nr. 1234/2007 fastsættes de grundlæggende krav, som æg, der skal forhandles i EF, skal opfylde. Af klarhedshensyn bør der fastsættes nye gennemførelsesbestemmelser hertil. Kommissionens forordning (EF) nr. 557/2007 ( 3 ), som fastlægger gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1028/2006, bør derfor ophæves og afløses af en ny forordning. (5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne ( 4 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer ( 5 ) gælder for æg. Derfor bør der så vidt muligt henvises til disse horisontale forordninger. (6) Der bør fastsættes kvalitetskendetegn for klasse A-æg for at garantere, at de æg, der skal leveres direkte til den endelige forbruger, er af høj kvalitet, og der bør fastsættes kriterier, som kontrolorganerne kan kontrollere. Kvalitetskendetegnene bør baseres på norm nr. 42 udstedt af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om afsætning og kommerciel kvalitetskontrol af æg med skal, der indgår i den internationale handel mellem og leveres til lande, som er medlemmer af UNECE (Standard No 42 of the United Nations Economic Commission for Europe (UN/ECE) concerning the marketing and commercial quality controls of eggs-in-shell moving in international trade between and to UN/ECE member countries). (7) Hvis kolde æg får lov til at stå ved omgivelsestemperatur, kan der ske kondensation, som fremmer bakterievækst på skallen og mulig indtrængen af bakterier i ægget. Derfor skal æg helst opbevares og transporteres ved konstant temperatur og bør normalt ikke køles, før de sælges til den endelige forbruger. (8) Normalt bør æg ikke vaskes eller rengøres, fordi dette kan beskadige æggeskallen, som danner en effektiv barriere mod bakterieindtrængen og har yderligere antimikrobielle egenskaber, der beskytter ægget. Nogle metoder, som fx behandling af æggene med UV-stråler, bør dog ikke betragtes som rengøring. Desuden bør klasse A-æg ikke vaskes på grund af faren for at beskadige de fysiske barrierer, herunder kutikula, under eller efter vasken. En beskadigelse kan resultere i, at der trænger bakterier igennem skallen, og i væsketab og dermed øge risikoen for forbrugerne, især hvis de efterfølgende tørrings- og lagringsbetingelser ikke er optimale. (9) I nogle medlemsstater har man dog gode resultater med at anvende ægvaskningsanlæg, der skal være godkendt og fungere under omhyggeligt kontrollerede forhold. I henhold til den udtalelse, som Ekspertpanelet for Biologiske Farer under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet efter anmodning fra Kommissionen vedtog den 7. september 2005 ( 6 ) vedrørende mikrobiologiske farer ved vask af konsumæg, er den ægvask, der foretages på nogle pakkerier, forsvarlig ud fra et hygiejnesynspunkt og kan fortsætte, forudsat at der bl.a. udvikles en norm for ægvaskningsanlæg. (10) Klasse A-æg bør sorteres efter vægt, og der bør fastsættes et begrænset antal vægtklasser og dertil svarende klare betegnelser som minimumsmærkningskrav, hvilket ikke udelukker supplerende frivillig mærkning, når blot kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler ( 7 ) overholdes. (11) Kun virksomheder, hvis lokaler og tekniske udstyr svarer til omfanget og arten af det arbejde, de udfører, og som derfor kan behandle æggene korrekt, bør autoriseres som pakkerier til at sortere æg i kvalitets- og vægtklasser. (12) Der bør fastsættes maksimumsfrister for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger. (13) Ud over den generelle forpligtelse til at sikre sporbarheden i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled for fødevarer, foder og dyr, der anvendes i fødevareproduktionen, samt for ethvert andet stof, der er bestemt til, eller som kan forventes at blive tilsat en fødevare eller et foder, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed ( 8 ), bør det fastsættes, hvilke oplysninger der til kontrolformål skal anføres på transportemballage, som indeholder æg, og på ledsagedokumenter. (14) Hvis æggene leveres til en anden medlemsstat, er det vigtigt, at de mærkes med producentkoden på produktionsstedet. Specielt hvad angår B-æg, bør det præciseres, at disse bør mærkes med en anden angivelse, hvis det ikke er muligt at fastslå kvalitetsklassen alene ud fra producentkoden. (15) Det bør fastsættes, hvordan producentkoden, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1234/2007, bilag XIV, del A, punkt III, nr. 1, skal sammensættes. Desuden bør det præciseres, at kravet om, at æggene skal mærkes med producentkoden, kan fraviges, hvis det tekniske mærkningsudstyr ikke kan bruges til at mærke knækæg eller snavsede æg. (16) Det bør fastlægges hvilke andre angivelser, klasse B-æg kan mærkes med, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, bilag IV, del A, punkt III, nr. 1, andet afsnit. (17) For æg, der leveres direkte til virksomheder i fødevareindustrien med henblik på forarbejdning, kan medlemsstaterne fritage erhvervsdrivende, der anmoder derom, fra mærkningskravet, hvis der er tilstrækkelig sikkerhed for æggenes endelige bestemmelsessted. (18) Ved direktiv 2000/13/EF fastsættes der generelle regler for alle fødevarer, der markedsføres. Der bør dog fastsættes nogle særlige mærkningskrav for pakninger. (19) I artikel 9 i direktiv 2000/13/EF defineres datoen for et levnedsmiddels mindste holdbarhed som den dato, til og med hvilken dette levnedsmiddel bevarer sine specifikke egenskaber under de rette opbevaringsforhold. Af klarhedshensyn bør denne dato fastsættes til højst 28 dage efter lægningen. (20) Æg kan sælges med en angivelse af, at de er særligt friske. Med henblik herpå bør der fastsættes en maksimumsfrist for, at sådanne angivelser kan anvendes. (21) Æg kan sælges med en angivelse af de æglæggende høners foder. Der bør fastsættes minimumskrav til sådanne angivelser. (22) Ved løssalg af æg bør de oplysninger, der normalt står på pakningen, være tilgængelige for forbrugeren. (23) Ud over de generelle hygiejnekrav til indpakning og emballering af fødevarer bør der fastsættes nogle supplerende krav for at mindske risikoen for forringelse eller kontaminering af æg under lagring og transport. Normerne bør baseres på UNECE-norm nr. 42. (24) Industriæg er uegnede til konsum. Pakninger med sådanne æg bør derfor være forsynet med særlige banderoler eller etiketter, for at de let kan identificeres. (25) Kun pakkerier har de lokaler og det tekniske udstyr, der kræves for ompakning af æg. Ompakning bør derfor kun kunne finde sted på pakkerier. (26) Erhvervsdrivende i fødevaresektoren er forpligtet til at sikre sporbarheden i henhold til forordning (EF) nr. 178/2002. Producenter, ægsamlere og pakkerier bør være forpligtet til at føre særlige supplerende fortegnelser, for at kontrolorganerne kan kontrollere, om handelsnormerne er overholdt. (27) Der bør fastlægges kontrolmetoder og -kriterier. (28) Det bør kontrolleres, om handelsnormerne er overholdt for et parti som helhed, og det bør forbydes at afsætte partier, som ikke er fundet i overensstemmelse med normerne, medmindre det kan dokumenteres, at de er det. (29) Der bør tillades visse tolerancer ved kontrollen af, om handelsnormerne er overholdt. Tolerancerne bør differentieres efter de forskellige krav og afsætningsled. (30) Tredjelande kan have andre krav end dem, der er fastsat for afsætning af æg i EF. Af hensyn til eksporten bør æg, der er pakket og beregnet til eksport, kunne overholde disse krav. (31) Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, at Kommissionen efter anmodning fra et tredjeland kan vurdere, om tredjelandets handelsnormer er ligestillet med EF-retsforskrifterne. Der bør fastsættes mærknings- og etiketteringskrav for æg, der importeres fra tredjelande. (32) Kommissionen bør have data om antallet af registrerede produktionssteder med æglæggende høner. (33) Medlemsstaterne bør give meddelelse om væsentlige overtrædelser af handelsnormerne, således at andre medlemsstater, der kan være berørt heraf, kan blive advaret på behørig måde. (34) Detailhandelen i de franske oversøiske departementer er delvis afhængig af ægleverancer fra Europa. På grund af transporttiden og klimaforholdene bør der, for at æg, der transporteres til de franske oversøiske departementer, skal kunne holde sig, indgås særlige leveringsaftaler, som indebærer mulighed for, at æggene kan sendes kølet. Disse særaftaler kan forsvares på grund af den nuværende mangel på tilstrækkelig lokal ægproduktionskapacitet. Indtil der er opbygget tilstrækkelig lokal produktionskapacitet, bør disse særaftaler forlænges for en rimelig periode. (35) I henhold til bilag XIV, del A, punkt I, nr. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan medlemsstaterne undtage visse former for direkte salg af æg fra producenterne til den endelige forbruger fra nævnte forordnings krav. For at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for afsætning af æg i dele af Finland, bør producenternes salg til detailhandelen i disse områder undtages fra kravene i forordning (EF) nr. 1234/2007 og nærværende forordning. (36) Medlemsstaterne bør sørge for, at opdræt af æglæggende høner i bure, der ikke er stimulusberigede, forbydes fra den 1. januar 2012, jf. artikel 5, stk. 2, i Rådets direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner ( 9 ). Kommissionen bør derfor inden da evaluere anvendelsen af de frivillige mærkningsbestemmelser vedrørende stimulusberigede bure for at undersøge, om denne mærkning bør gøres obligatorisk. (37) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Definitioner

Definitionerne i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 852/2004 og i punkt 5 og 7.3 i bilag I til forordning (EF) nr. 853/2004 finder anvendelse, hvor de er relevante.

I denne forordning forstås endvidere ved:

a) »pakning«: en indpakning, der indeholder klasse A- eller B-æg, undtagen transportemballage og beholdere med industriæg

b) »løssalg«: detailsalg af æg, der ikke er i pakninger, til den endelige forbruger

c) »ægsamler«: en virksomhed, der i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 852/2004 er registreret til at indsamle æg fra en producent til levering til et pakkeri, til et marked, som udelukkende sælger til grossister, hvis virksomheder er autoriseret som pakkerier, eller til fødevare- eller nonfoodindustrien

d) »sidste salgsdato«: den maksimale tidsfrist for levering af æg til den endelige forbruger, jf. afsnit X, kapitel I, punkt 3, i bilag III til forordning (EF) nr. 853/2004

e) »fødevareindustri«: virksomheder, der producerer ægprodukter til konsum, undtagen storkøkkener

f) »nonfoodindustri«: virksomheder, der producerer produkter, som indeholder æg og ikke er til konsum

g) »storkøkken«: etablissement, som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF

h) »industriæg«: æg, der ikke er til konsum

i) »parti«: æg i pakninger eller i løs vægt, fra samme produktionssted eller pakkeri, der befinder sig på samme sted, i de samme pakninger eller i løs vægt, med samme læggedato eller mindst holdbar til-dato eller pakkedato, produceret efter samme produktionsmetode, og hvis æggene er sorteret, af samme kvalitets- og vægtklasse

j) »ompakning«: fysisk overførsel af æg til en anden pakning eller ommærkning af en pakning, som indeholder æg

k) »æg«: æg i skal — bortset fra knuste, rugede eller kogte æg — fra høner af arten Gallus gallus, som er egnet til direkte konsum eller tilberedning af ægprodukter

l) »knuste æg«: æg, hvis skal og hinder er ødelagt, således at indholdet kommer i kontakt med luften

m) »rugede æg«: æg fra tidspunktet for anbringelsen i rugemaskine

n) »forhandling«: at opbevare æg med salg for øje, herunder udbyde til salg, oplagre, pakke, mærke, levere eller på enhver anden måde, gratis eller mod betaling, overdrage æg

o) »erhvervsdrivende«: producent eller enhver anden fysisk eller juridisk person, der forhandler æg

p) »produktionssted«: en virksomhed, der holder æglæggende høner, og som er registreret i overensstemmelse med Kommissionens direktiv 2002/4/EF ( 10 )

q) »pakkeri«: et pakkeri i den i forordning (EF) nr. 853/2004 anførte betydning, som er godkendt i overensstemmelse med samme forordnings artikel 5, stk. 2, og hvor æggene sorteres efter kvalitet og vægt

r) »endelig forbruger«: den endelige forbruger af en fødevare, som ikke anvender varen som led i en fødevarevirksomheds aktiviteter

s) »producentkode«: produktionsstedets kodenummer, jf. punkt 2 i bilaget til direktiv 2002/4/EF.

Artikel 2

Ægs kvalitetskendetegn

1. Klasse A-æg skal have følgende kvalitetskendetegn:

a) skal og kutikula: normal form, ren, ubeskadiget

b) luftblære: højde ikke over 6 mm, ubevægelig; i æg, der skal markedsføres med betegnelsen »Ekstra«, må den dog højst være 4 mm

c) blomme: ved gennemlysning kun synlig som en skygge uden tydeligt omrids, flytter sig ikke mærkbart fra midten, når ægget drejes, og vender tilbage til det centrale leje

d) æggehvide: klar, gennemsigtig

e) kimplet: ikke synligt udviklet

f) fremmede bestanddele: ikke tilladt

g) fremmed lugt: ikke tilladt.

2. Klasse A-æg må hverken vaskes eller rengøres før eller efter sorteringen undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3.

3. Klasse A-æg må hverken konserveres eller køles i rum eller anlæg med en temperatur, der kunstigt er holdt under +5 °C. Men æg, der har været opbevaret ved en lavere temperatur end 5 °C under en transport, der har varet under 24 timer, eller på et detailsalgssted i mindre end 72 timer anses ikke for at være kølede.

4. Klasse B-æg er æg, der ikke opfylder de kvalitetskendetegn, der er fastsat i stk. 1. Klasse A-æg, der ikke længere har disse kendetegn, kan nedklassificeres til klasse B.

Artikel 3

Vaskede æg

1. Medlemsstater, der den 1. juni 2003 tillod pakkerier at vaske æg, kan fortsat give dem tilladelse til at vaske æg, såfremt pakkerierne drives i overensstemmelse med de nationale retningslinjer for ægvaskningsanlæg. Vaskede æg må kun forhandles i de medlemsstater, hvor der er givet sådanne tilladelser.

2. De medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, tilskynder til, at der udarbejdes nationale anvisninger på god praksis i forbindelse med ægvaskningsanlæg til brug for erhvervsdrivende i fødevaresektoren, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 852/2004.

Artikel 4

Vægtsortering af klasse A-æg

1. Klasse A æg sorteres i følgende vægtklasser:

a) XL — meget store: 73 g og derover

b) L — store: 63 g og derover, men under 73 g

c) M — mellemstore: 53 g og derover, men under 63 g

d) S — små: under 53 g.

2. Vægtklassen angives med de respektive bogstaver eller de respektive betegnelser som anført i stk. 1 eller ved en kombination af disse to angivelser, eventuelt suppleret med modsvarende vægtintervaller. Der kan anvendes andre supplerende angivelser, såfremt der ikke er risiko for, at de forveksles med bogstaverne eller betegnelserne i stk. 1, og de er i overensstemmelse med direktiv 2000/13/EF.

3. Hvis klasse A-æg af forskellig størrelse anbringes i samme pakning, anføres æggenes minimumsnettovægt i gram uanset stk. 1 og betegnelsen »Æg af forskellig størrelse« eller et tilsvarende udtryk på pakningens udvendige side.

Artikel 5

Pakkerier

1. Pakkerierne sorterer og pakker æggene, og pakkerne mærkes.

Kun virksomheder, der opfylder betingelserne i denne artikel, autoriseres som pakkerier.

2. Den ansvarlige myndighed godkender pakkerierne til sortering af æg og tildeler enhver erhvervsdrivende, der råder over egnede lokaler og teknisk udstyr til sortering af æg i kvalitets- og vægtklasser, et pakkerinummer. I pakkerier, der udelukkende arbejder for fødevareindustrien og nonfoodindustrier, kræves der ikke egnet teknisk udstyr til sortering af æg efter vægt.

Myndighederne tildeler pakkeriet en pakkerikode, der indledes med den pågældende medlemsstats landekode, jf. punkt 2.2 i bilaget til Kommissionens direktiv 2002/4/EF.

3. Pakkerier skal have det tekniske udstyr, der er nødvendigt for, at æggene kan blive behandlet korrekt. Det omfatter efter behov:

a) et passende automatisk eller kontinuerligt bemandet gennemlysningsanlæg, ved hjælp af hvilket hvert enkelt ægs kvalitet kan undersøges særskilt, eller andet egnet udstyr

b) et apparat til måling af luftblærens højde

c) et anlæg til sortering af æggene i vægtklasser

d) en eller flere justerede vægte til vejning af æggene

e) udstyr til mærkning af æggene.

4. Godkendelser i medfør af stk. 1 og 2 kan når som helst trækkes tilbage, hvis denne artikels vilkår ikke længere er opfyldt.

Artikel 6

Frist for sortering, mærkning og pakning af æg og mærkning af pakninger

1. Æg skal sorteres, mærkes og pakkes senest ti dage efter lægningen.

2. Æg, der forhandles i henhold til artikel 14, skal sorteres, mærkes og pakkes senest fire dage efter lægningen.

3. Mindst holdbar til-datoen, jf. artikel 12, stk. 1, litra d), påføres på pakketidspunktet, i henhold til artikel 9, stk. 2, i direktiv 2000/13/EF.

Artikel 7

Oplysninger på transportemballagen

1. På produktionsstedet identificerer producenten hver transportemballage, der indeholder æg, ved at angive følgende, jf. dog artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002:

a) producentens navn og adresse

b) producentkode

c) antal æg og/eller deres vægt

d) læggedato eller -periode

e) afsendelsesdato.

Når pakkerierne får leveret uemballerede æg fra deres egne produktionsenheder, som ligger på samme sted, kan mærkningen af transportemballagen foretages på pakkeriet.

2. Oplysningerne i stk. 1 anføres på transportemballagen og på ledsagedokumenterne. De erhvervsdrivende, der får leveret æg, opbevarer en kopi af disse dokumenter. Det pakkeri, der sorterer æggene, opbevarer originalerne af ledsagedokumenterne.

Hvis de partier, en ægsamler modtager, opdeles med henblik på levering til flere erhvervsdrivende, kan ledsagedokumenterne erstattes af passende etiketter på transportbeholderne, såfremt disse indeholder de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.

3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 1, og som er anbragt på transportemballagen, må ikke ændres og skal forblive på transportemballagen, indtil æggene tages ud for at blive sorteret, mærket og pakket straks eller forarbejdet senere.

Artikel 8

Mærkning af æg til levering over landegrænser

1. Æg, der leveres fra et produktionssted til en ægsamler, et pakkeri eller en virksomhed inden for fødevareindustrien i en anden medlemsstat, mærkes med producentkode, før de forlader produktionsstedet.

2. En medlemsstat, på hvis område produktionsstedet er beliggende, kan dispensere fra kravet i stk. 1, hvis en producent har indgået en leveringskontrakt med et pakkeri i en anden medlemsstat, der kræver, at mærkningen er i overensstemmelse med denne forordning. Der kan kun gives dispensation, hvis begge involverede erhvervsdrivende har anmodet herom, og hvis den medlemsstat, hvor pakkeriet er beliggende, på forhånd har givet skriftlig tilladelse hertil. I så fald skal en kopi af leveringskontrakten ledsage sendingen.

3. Leveringskontrakter som nævnt i stk. 2 skal have en minimumsvarighed på en måned.

4. Kontrolorganerne, jf. artikel 24, i de pågældende medlemsstater og i eventuelle transitmedlemsstater skal informeres, før der gives dispensation i henhold til nærværende artikels stk. 2.

5. Klasse B-æg, der forhandles i en anden medlemsstat, mærkes i henhold til del A, punkt III, nr. 1, andet afsnit, i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007 og forsynes eventuelt med en angivelse som nævnt i artikel 10 i nærværende forordning, for at de let kan skelnes fra klasse A-æg.

Artikel 9

Producentkode

1. Producentkoden består af de koder og bogstaver, der er anført i punkt 2 i bilaget til direktiv 2002/4/EF. Den skal være klart synlig og letlæselig og være mindst 2 mm høj.

2. Det er ikke obligatorisk at mærke knækæg eller snavsede æg med produktionskoden, hvis det ikke er teknisk muligt at mærke dem, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af del A, punkt III, nr. 1, i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007.

Artikel 10

Angivelser på klasse B-æg

Den angivelse, der er nævnt i del A, punkt III, nr. 1, i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007, skal være et mindst 5 mm højt »B« i en cirkel med en diameter på mindst 12 mm eller en klart synlig farveplet med en diameter på mindst 5 mm.

▼M1

Artikel 11

Mærkning af æg, der leveres direkte til fødevareindustrien

1. Medmindre andet er fastsat i sundhedsbestemmelserne, kan medlemsstaterne give erhvervsdrivende, der anmoder om det, dispensation fra mærkningsforpligtelserne i punkt A.III.1. og A.IV.3. i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007, hvis æggene leveres direkte fra produktionsstedet til fødevareindustrien.

2. I de i tilfælde, der er nævnt i stk. 1, gælder følgende:

a) De medlemsstater, hvor produktionsstedet ligger, underretter myndighederne i de pågældende medlemsstater om dispensationen fra mærkningskravet, før der finder leveringer sted.

b) Hvis dispensationen vedrører en leverandør i et tredjeland, leveres æggene kun til industrien, hvis myndighederne i den medlemsstat, der giver dispensationen, kontrollerer æggenes endelige bestemmelsessted med henblik på forarbejdning.

c) Fødevirksomheden bærer det fulde ansvar for leveringen og forpligter sig til kun at anvende æggene til forarbejdning.

▼B

Artikel 12

Mærkning af pakninger

1. Udvendigt på pakninger med klasse A-æg anføres følgende med klart synlig og letlæselig skrift:

a) pakkerikode

b) kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse A« eller bogstavet »A«, enten alene eller i kombination med ordet »friske«

c) vægtklasse, jf. artikel 4, stk. 2, i denne forordning

d) mindst holdbar til-dato, jf. artikel 13 i denne forordning

e) »vaskede æg« for æg, der er vasket, jf. artikel 3 i denne forordning

f) som en særlig opbevaringsforskrift, jf. direktiv 2000/13/EF, artikel 3, stk. 1, nr. 6, et råd til forbrugerne om at opbevare æggene på køl, når de er købt.

2. Ud over de oplysninger, der er fastsat i stk. 1, skal produktionsmetoden anføres udvendigt på pakninger med klasse A-æg med klart synlig og letlæselig skrift.

Til identifikation af produktionsmetoden anvendes kun følgende udtryk:

a) for konventionelt landbrug de udtryk, der er fastsat i bilag I, del A, og kun hvis de relevante betingelser i bilag II er opfyldt

b) for økologisk produktion de udtryk, der er fastsat i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 ( 11 ).

Uden på eller inden i pakningen forklares det, hvordan producentkoden skal forstås.

Hvis æglæggende høner holdes i produktionssystemer i overensstemmelse med kravene i kapitel III i direktiv 1999/74/EF, kan der ud over produktionsmetoden anføres et af de udtryk, som er nævnt denne forordnings bilag I, del B.

3. Stk. 2 medfører ikke nogen indskrænkning af nationale tekniske foranstaltninger, der er mere vidtgående end minimumskravene i bilag II, og som kun gælder for producenter i den pågældende medlemsstat, såfremt disse foranstaltninger er forenelige med EF-retten.

4. Udvendigt på pakninger med klasse B-æg anføres følgende med klart synlig og letlæselig skrift:

a) pakkerikode

b) kvalitetsklasse; pakningerne identificeres enten med ordene »klasse B« eller bogstavet »B«

c) pakkedato.

5. Medlemsstaterne kan for pakninger med æg, der er produceret på deres område, kræve, at etiketterne fastgøres på en sådan måde, at de går i stykker, når pakningerne åbnes.

Artikel 13

Mindst holdbar til-dato

Datoen for mindste holdbarhed, jf. artikel 3, stk. 1, nr. 5, i direktiv 2000/13/EF, fastsættes til højst 28 dage efter lægningen. Hvis læggeperioden er angivet, fastsættes mindst holdbar til-datoen fra den første dag i den periode.

Artikel 14

Pakninger mærket med betegnelsen »Ekstra«

1. Ordene »Ekstra« eller »Ekstra friske« kan anvendes som en yderligere kvalitetsbetegnelse på pakninger med klasse A-æg indtil niendedagen efter læggedatoen.

2. Anvendes betegnelserne i stk. 1, skal læggedatoen og nidagesfristen være klart synligt og letlæseligt anført på pakningen.

Artikel 15

De æglæggende høners foder

Angives det, hvilken type foder de æglæggende høner har fået, gælder følgende minimumskrav:

a) Korn må kun nævnes som bestanddel i foderet, hvis der er mindst 60 vægtprocent korn i den pågældende foderblanding, hvoraf højst 15 % må være biprodukter af korn.

b) Henvises der til en særlig kornart, skal denne udgøre mindst 30 % af foderblandingen, jf. dog det minimumsindhold på 60 vægtprocent, som er nævnt i litra a). Henvises der specielt til flere kornarter, skal foderblandingen indeholde mindst 5 % af hver kornart.

Artikel 16

Oplysninger, der skal gives i forbindelse med løssalg

Ved løssalg skal følgende oplysninger gives på en sådan måde, at de er klart synlige og letlæselige for forbrugerne:

a) kvalitetsklasse

b) vægtklasse, jf. artikel 4

c) angivelse af produktionsmetode, jf. artikel 12, stk. 2

d) forklaring af, hvordan producentkoden skal forstås

e) mindst holdbar til-dato.

Artikel 17

Pakningernes kvalitet

Pakningerne skal være stødsikre, tørre, rene og i god stand og være fremstillet af materialer, som beskytter æggene mod fremmed lugt og mod faren for kvalitetsforringelse, jf. dog de krav, som er fastsat i kapitel X, i bilag II til forordning (EF) nr. 852/2004.

Artikel 18

Industriæg

Industriæg forhandles i pakninger med rød banderole eller etiket.

På banderolerne og etiketterne står følgende:

a) navn og adresse på den erhvervsdrivende, som æggene er bestemt til

b) navn og adresse på den erhvervsdrivende, som har afsendt æggene

c) »industriæg« med mindst 2 cm høje blokbogstaver og »uegnet til konsum« med mindst 8 mm høje bogstaver.

Artikel 19

Ompakning

Pakkede klasse A-æg må kun ompakkes af pakkerier. Hver pakning må kun indeholde æg fra ét parti.

Artikel 20

Fortegnelser, som producenterne skal føre

1. Producenterne skal føre løbende fortegnelser over oplysninger om produktionsmetoder med angivelse for hver produktionsmetode af:

a) indsættelsesdatoen, alderen ved indsættelse og antallet af æglæggende høner

b) antallet af udsatte æglæggende høner og datoen herfor

c) den daglige ægproduktion

d) det daglige antal æg og/eller deres vægt, som sælges eller leveres på anden måde

e) navn og adresse på køberne.

2. Anføres fodringsmetoden, jf. artikel 15 i nærværende forordning, registrerer producenterne følgende oplysninger opdelt efter fodringsmetode, jf. dog kravene i del A.III, i bilag I til forordning (EF) nr. 852/2004:

a) fodermængde og -type, som leveres eller blandes på stedet

b) dato for levering af foderet.

3. Anvender en producent forskellige produktionsmetoder på det samme produktionssted, opdeles oplysningerne i stk. 1 og 2 efter hus.

4. Ved anvendelsen af denne artikel kan producenterne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.

Artikel 21

Fortegnelser, som ægsamlerne skal føre

1. Ægsamlerne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:

a) den mængde æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode

b) den mængde usorterede æg, der er leveret til de relevante pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af navn, adresse og pakkerikode og læggedato eller -periode.

2. Ved anvendelsen af denne artikel kan ægsamlerne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1.

Artikel 22

Fortegnelser, som pakkerierne skal føre

1. Pakkerierne skal for hver produktionsmetode dagligt føre separate fortegnelser over:

a) de mængder usorterede æg, de modtager fra hver producent med angivelse af navn, adresse og producentkode, læggedato eller -periode

b) de mængder æg, der er sorteret, efter kvalitets- og vægtklasse

c) de mængder sorterede æg, der er modtaget fra andre pakkerier, herunder disse pakkeriers kode og mindst holdbar til-dato

d) de mængder usorterede æg, der er leveret til andre pakkerier, opdelt efter producent, med angivelse af disse pakkeriers kodenummer og læggedato eller -periode

e) antallet og/eller vægten af æg, der er leveret, opdelt efter kvalitets- og vægtklasse, pakkedato for klasse B-æg eller mindst holdbar til-dato for klasse A-æg, og opdelt efter køber med angivelse af dennes navn og adresse.

Pakkerierne ajourfører fortegnelsen over den faktiske beholdning hver uge.

2. Hvis klasse A-æg og pakningerne med dem er mærket med de æglæggende høners foder, jf. artikel 15, fører pakkerier, der anvender sådanne angivelser, separate fortegnelser herover i henhold til stk. 1.

3. Ved anvendelsen af nærværende artikel kan pakkerierne i stedet for at føre fortegnelser over salg og leverancer, opbevare fakturaer og følgesedler med de oplysninger, som er nævnt i stk. 1 og 2.

Artikel 23

Opbevaring af fortegnelser

De fortegnelser og dokumenter, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, og artikel 20, 21 og 22, skal opbevares i mindst 12 måneder fra den dato, de blev udfærdiget.

Artikel 24

Kontrol

1. Medlemsstaterne udpeger kontrolorganer, der skal kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i denne forordning.

2. De i stk. 1 nævnte kontrolorganer kontrollerer de produkter, der er omfattet af denne forordning, i alle afsætningsled. Foruden stikprøvetagning skal der foretages kontrol på grundlag af en risikoanalyse, idet der tages hensyn til såvel virksomhedstype og afsætningsmængde som oplysninger om, hvorvidt den erhvervsdrivende hidtil har overholdt handelsnormerne for æg.

3. For klasse A-æg, der importeres fra tredjelande, skal den i stk. 2 fastsatte kontrol foretages på tidspunktet for toldbehandlingen og før overgangen til fri omsætning.

Klasse B-æg, der importeres fra tredjelande, må kun overgå til fri omsætning, efter at det ved toldbehandlingen er kontrolleret, at deres endelige bestemmelsessted er forarbejdningsindustrien.

4. Foruden stikprøvetagning kontrolleres de erhvervsdrivende med en hyppighed, som kontrolorganerne fastsætter på grundlag af en risikoanalyse, jf. stk. 2, idet der mindst tages hensyn til følgende:

a) resultaterne af tidligere kontrol

b) hvor komplekse æggenes afsætningsstrømme er

c) omfanget af segmentering i produktionsvirksomheden eller pakkeriet

d) hvor store mængder, der produceres eller pakkes

e) væsentlige ændringer af arten af de æg, der produceres eller behandles, eller af afsætningsmetoder i forhold til foregående år.

5. Kontrollen skal føres med regelmæssige mellemrum og være uanmeldt. Kontrolorganerne skal på forlangende have adgang til fortegnelserne i artikel 20, 21 og 22.

Artikel 25

Beslutninger ved misligholdelse

1. Hvis det ved kontrollen i henhold til artikel 24 konstateres, at forordningen ikke er overholdt, må kontrolorganerne kun træffe beslutninger for hele det parti, der er kontrolleret.

2. Fastlås det ved kontrollen, at partiet ikke er i overensstemmelse med forordningen, forbyder kontrolorganet forhandlingen af det pågældende parti eller importen, såfremt det hidrører fra et tredjeland, så længe og for så vidt det ikke godtgøres, at partiet er blevet bragt i overensstemmelse med forordningen.

3. Det kontrolorgan, der gennemførte kontrollen, undersøger, om det afviste parti bringes eller er bragt i overensstemmelse med forordningen.

Artikel 26

Kvalitetstolerancer

1. Følgende tolerancer er tilladt ved kontrol af partier af klasse A-æg:

a) på pakkeriet lige før afsendelsen: 5 % æg med kvalitetsmangler

b) i andre handelsled: 7 % æg med kvalitetsmangler.

2. For æg, der forhandles med betegnelsen »Ekstra« eller »Ekstra friske«, tillades der dog ingen tolerance med hensyn til luftblærens højde i forbindelse med pakning eller import.

3. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de i stk. 1 nævnte procentdele.

Artikel 27

Vægttolerancer

1. Bortset fra det tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, tillades der ved kontrol af et parti klasse A-æg en tolerance med hensyn til æggenes stykvægt. Et sådant parti må højst indeholde 10 % æg i vægtklasser umiddelbart over eller under den, der står på pakningen, men højst 5 % i den nærmeste lavere vægtklasse.

2. Hvis det kontrollerede parti er på under 180 æg, fordobles de i stk. 1 nævnte procentdele.

Artikel 28

Mærkningstolerancer

Ved kontrol af partier og pakninger tillades der en tolerance på 20 % æg med ulæselig mærkning.

Artikel 29

Æg til eksport til tredjelande

Pakkede æg til eksport kan med hensyn til kvalitet, mærkning og etikettering bringes i overensstemmelse med andre krav end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1234/2007, bilag XIV, eller supplerende krav.

Artikel 30

Importerede æg

1. Når det skal vurderes, om eksportlandets regler kan ligestilles med Fællesskabets, jf. del A, punkt IV, nr. 1, i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007, bedømmes det, om de erhvervsdrivende i det pågældende tredjeland i praksis opfylder kravene i nærværende forordning. Denne vurdering ajourføres med regelmæssige mellemrum.

Kommissionen offentliggør dens resultat i Den Europæiske Unions Tidende.

2. Æg, der importeres fra tredjelande, skal være tydeligt og læseligt mærket i oprindelseslandet med dettes ISO 3166-landekode.

3. På pakninger med æg, der er importeret fra lande, der ikke i tilstrækkelig grad kan garantere, at de har ligestillede regler, jf. del A, punkt IV, nr. 3, i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007, skal der udvendigt stå følgende med klart synlig og letlæselig skrift:

a) oprindelsesland

b) produktionsmetode »ikke EU-norm«.

Artikel 31

Indberetning

Inden den 1. april hvert år meddeler medlemsstaterne elektronisk Kommissionen antallet af produktionssteder, opdelt efter produktionsmetode, herunder hvert produktionssteds maksimumskapacitet angivet som det antal dyr, der er plads til samtidig.

Artikel 32

Meddelelse om overtrædelser

Medlemsstaterne giver inden for fem arbejdsdage Kommissionen elektronisk meddelelse om de overtrædelser, som kontrolorganerne har fastslået, eller om alvorlig mistanke herom, der vil kunne påvirke medlemsstaternes samhandel med æg. Samhandelen mellem medlemsstaterne anses især for påvirket, hvis erhvervsdrivende, der producerer eller forhandler æg med henblik på salg i en anden medlemsstat, gør sig skyldige i alvorlige overtrædelser.

Artikel 33

Undtagelser for de franske oversøiske departementer

1. Uanset artikel 2, stk. 3, kan æg til detailhandelen i de franske oversøiske departementer sendes kølet til disse departementer. I så fald kan sidste salgsdato forlænges til 33 dage.

2. I det tilfælde, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel, skal der ud over de oplysninger, som er fastsat i artikel 12 og 16, på pakningens udvendige side anføres »kølede æg« samt kølebetingelserne.

Mærket for »kølede æg« er en ligesidet trekant, hvor siden måler mindst 10 mm.

Artikel 34

Undtagelser for visse områder i Finland

Æg, som producenten sælger direkte til detailhandelen i de områder, som er nævnt i bilag III, er undtaget fra kravene i bilag XIV til forordning (EF) nr. 1234/2007 og i nærværende forordning. Produktionsmetoden skal dog angives i henhold til artikel 12, stk. 2, og artikel 16, litra c), i nærværende forordning.

Artikel 35

Evaluering af anvendelsen af frivillig mærkning

Senest den 31. december 2009 evaluerer Kommissionen anvendelsen af den frivillige mærkning, jf. artikel 12, stk. 2, sidste afsnit, for om nødvendigt at gøre den obligatorisk.

Artikel 36

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelser af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 37

Meddelelser

Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning.

Artikel 38

Ophævelse

Forordning (EØF) nr. 557/2007 ophæves med virkning fra den 1. juli 2008.

Henvisninger til den ophævede forordning og til forordning (EØF) nr. 1028/2006 skal forstås som henvisninger til nærværende forordning og læses ved hjælp af sammenligningstabellen i bilag IV.

Artikel 39

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. juli 2008.

Artikel 33 anvendes indtil den 30. juni 2009.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I







DEL A Udtryk, som omhandlet i artikel 12, stk. 2, andet afsnit, litra a) Sprogkode 1 2 3 BG »Яйца от кокошки – свободно отглеждане на открито« »Яйца от кокошки – подово отглеждане« »Яйца от кокошки – клетъчно отглеждане« ES »Huevos de gallinas camperas« »Huevos de gallinas criadas en el suelo« »Huevos de gallinas criadas en jaula« CS »Vejce nosnic ve volném výběhu« »Vejce nosnic v halách« »Vejce nosnic v klecích« DA »Frilandsæg« »Skrabeæg« »Buræg« DE »Eier aus Freilandhaltung« »Eier aus Bodenhaltung« »Eier aus Käfighaltung« ET »Vabalt peetavate kanade munad« »Õrrekanade munad« »Puuris peetavate kanade munad« EL »Αυγά ελεύθερης βοσκής« »Αυγά αχυρώνα ή αυγά στρωμνής« »Αυγά κλωβοστοιχίας« EN »Free range eggs« »Barn eggs« »Eggs from caged hens« FR »Œufs de poules élevées en plein air« »Œufs de poules élevées au sol« »Œufs de poules élevées en cage« GA »Uibheacha saor-raoin« »Uibheacha sciobóil« »Uibheacha ó chearca chúbarnaí« IT »Uova da allevamento all'aperto« »Uova da allevamento a terra« »Uova da allevamento in gabbie« LV »Brīvās turēšanas apstākļos dētās olas« »Kūtī dētas olas« »Sprostos dētas olas« LT »Laisvai laikomų vištų kiaušiniai« »Ant kraiko laikomų vištų kiaušiniai« »Narvuose laikomų vištų kiaušiniai« HU »Szabad tartásban termelt tojás« »Alternatív tartásban termelt tojás« »Ketreces tartásból származó tojás« MT »Bajd tat-tiġieg imrobbija barra« »Bajd tat-tiġieġ imrobbija ma’ l-art« »Bajd tat-tiġieġ imrobbija fil-ġaġeġ« NL »Eieren van hennen met vrije uitloop« »Scharreleieren« »Kooieieren« PL »Jaja z chowu na wolnym wybiegu« »Jaja z chowu ściółkowego« »Jaja z chowu klatkowego« PT »Ovos de galinhas criadas ao ar livre« »Ovos de galinhas criadas no solo« »Ovos de galinhas criadas em gaiolas« RO »Ouă de găini crescute în aer liber« »Ouă de găini crescute în hale la sol« »Ouă de găini crescute în baterii« SK »Vajcia z chovu na voľnom výbehu« »Vajcia z podostieľkového chovu« »Vajcia z klietkového chovu« SL »Jajca iz proste reje« »Jajca iz hlevske reje« »Jajca iz baterijske reje« FI »Ulkokanojen munia« »Lattiakanojen munia« »Häkkikanojen munia« SV »Ägg från utehöns« »Ägg från frigående höns inomhus« »Ägg från burhöns«







DEL B Udtryk, som omhandlet i artikel 12, stk. 2, fjerde afsnit Sprogkode BG »Уголемени клетки« ES »Jaulas acondicionadas« CS »Obohacené klece« DA »Stimulusberigede bure« DE »ausgestalteter Käfig« ET »Täiustatud puurid« EL »Αναβαθμισμένοι/Διευθετημένοι κλωβοί« EN »Enriched cages« FR »Cages aménagées« GA »Cásanna Saibhrithe« IT »Gabbie attrezzate« LV »Uzlaboti būri« LT »Pagerinti narveliai« HU »Feljavított ketrecek« MT »Gaġeg arrikkiti« NL »Aangepaste kooi« of »Verrijkte kooi« PL »Klatki ulepszone« PT »Gaiolas melhoradas« RO »Cuști îmbunătățite« SK »Obohatené klietky« SL »Obogatene kletke« FI »Varustellut häkit« SV »Inredd bur«









BILAG II

Minimumskrav til produktionssystemer i forbindelse med de forskellige ægproduktionsmetoder

1. »Frilandsæg« skal være produceret i produktionssystemer, der mindst opfylder betingelserne i artikel 4 i Rådets direktiv 1999/74/EF. Især skal følgende betingelser være opfyldt: a) Om dagen skal hønsene til stadighed have adgang til et udendørs areal. Dette krav forhindrer dog ikke en producent i at begrænse adgangen til det fri for en begrænset periode i morgentimerne i overensstemmelse med sædvanlig god landbrugspraksis, herunder god husdyrbrugspraksis. I tilfælde af andre restriktioner, herunder veterinærrestriktioner, der vedtages i henhold til EF-retten for at beskytte folke- og dyresundheden, og som bevirker, at hønsenes adgang til udearealer begrænses, kan æggene fortsat forhandles som »frilandsæg« i den periode, restriktionerne gælder, men under ingen omstændigheder i mere end 12 uger. b) De udendørsarealer, som hønsene har adgang til, skal i overvejende grad være dækket af vegetation og må ikke anvendes til andre formål end frugtdyrkning, skovbrug eller græsning, hvis myndighederne tillader det sidstnævnte. c) Udendørsarealernes belægningstæthed må ikke på noget tidspunkt overstige 2 500 høns per hektar, som hønsene har adgang til, eller en høne pr. 4 m2. Hvis hver høne har adgang til mindst 10 m2, og der praktiseres rotation, og hønsene har fri adgang til alle arealer i hele flokkens levetid, skal der på hvert udendørsareal til enhver tid være afsat mindst 2,5 m2 pr. høne. d) Udendørsarealerne må ikke strække sig ud over en radius på 150 m fra bygningens nærmeste udgangsåbning. Der tillades dog en radius på op til 350 m fra bygningens nærmeste udgangsåbning, hvis der findes tilstrækkeligt mange steder, hvor hønsene kan søge ly, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 3), litra b), nr. ii), i direktiv 1999/74/EF, jævnt fordelt over hele udendørsarealet med mindst fire steder med ly pr. hektar.

2. »Skrabeæg« skal være produceret i produktionssystemer, der mindst opfylder betingelserne i artikel 4 i direktiv 1999/74/EF.

3. »Buræg« skal være produceret i produktionssystemer, der mindst opfylder: a) betingelserne i artikel 5 i direktiv 1999/74/EF indtil den 31. december 2011, eller b) betingelserne i artikel 6 i direktiv 1999/74/EF.

4. Medlemsstaterne kan tillade dispensationer fra punkt 1 og 2 i dette bilag for produktionssteder med under 350 æglæggende høner og for bedrifter med rugeægsproducerende høner for så vidt angår de forpligtelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, nr. 1, litra d), andet punktum, nr. 1, litra e), nr. 2 og nr. 3, litra a), nr. i), og nr. 3, litra b), nr. i), i direktiv 1999/74/EF.









BILAG III

Områder i Finland som omhandlet i artikel 34

Følgende len:

— Lappland

— Uleåborg

— områderne Norra Karelen og Norra Savolax i Östra Finlands len

— Åland.









BILAG IV







Sammenligningstabel, jf. artikel 38 Forordning (EF) nr. 1028/2006 Forordning (EF) nr. 557/2007 Denne forordning — Artikel 1, første afsnit Artikel 1, første afsnit — Artikel 1, andet afsnit, indledning Artikel 1, andet afsnit, indledning — Artikel 1, andet afsnit, litra a) til j) Artikel 1, andet afsnit, litra a) til j) Artikel 2, nr. 1) til 9) — Artikel 1, andet afsnit, litra k) til s) — Artikel 2 Artikel 2 — Artikel 3 Artikel 3 — Artikel 4 Artikel 4 Artikel 5, stk. 1 — Artikel 5, stk. 1, første afsnit — Artikel 5, stk. 1 Artikel 5, stk. 1, andet afsnit Artikel 5, stk. 2 — Artikel 5, stk. 2, første afsnit — Artikel 5, stk. 2 Artikel 5, stk. 2, andet afsnit — Artikel 5, stk. 3 Artikel 5, stk. 3 Artikel 5, stk. 3 — Artikel 5, stk. 4 — Artikel 6 Artikel 6 — Artikel 7 Artikel 7 — Artikel 8 Artikel 8 — Artikel 9 Artikel 9 — Artikel 10 Artikel 10 — Artikel 11, stk. 2 Artikel 11 — Artikel 12 Artikel 12 — Artikel 13 Artikel 13 — Artikel 14 Artikel 14 — Artikel 15 Artikel 15 — Artikel 16 Artikel 16 — Artikel 17 Artikel 17 — Artikel 18 Artikel 18 — Artikel 19 Artikel 19 — Artikel 20 Artikel 20 — Artikel 21 Artikel 21 — Artikel 22 Artikel 22 — Artikel 23 Artikel 23 Artikel 7 — Artikel 24, stk. 1, 2 og 3 — Artikel 24 Artikel 24, stk. 4 og 5 — Artikel 25 Artikel 25 — Artikel 26 Artikel 26 — Artikel 27 Artikel 27 — Artikel 28 Artikel 28 — Artikel 29 Artikel 29 — Artikel 30 Artikel 30 — Artikel 31 Artikel 31 — Artikel 32 Artikel 32 — Artikel 33 Artikel 33 — Artikel 34 Artikel 34 — Artikel 35 Artikel 35 Artikel 8 — Artikel 36 Artikel 9 — Artikel 37 — Artikel 36 Artikel 38 — Artikel 37 Artikel 39 — BILAG I BILAG I — BILAG II BILAG II — BILAG III BILAG III — BILAG IV BILAG IV — BILAG V —