1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSBESLUTNING
af24.juni1993
omenovervågningsmekanismeforemissionenafCO2ogandredrivhusgasseriFællesskabet
(93/389/EØF)
(EFT L 167 af 9.7.1993, s. 31)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets beslutning 1999/296/EF af 26. april 1999 L 117 35 5.5.1999
1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETSBESLUTNING
af24.juni1993
om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO 2og andre
drivhusgasseriFællesskabet
(93/389/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2), og
ud fra følgende betragtninger:
I De Europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på miljøområdet
fra 1973 (3), 1977 (4) og 1983 (5)understreges betydningen af at
nedbringe og forebygge luftforureningen, og i handlingsprogrammet påmiljøområdet fra 1987 (
6) understreges det, at Fællesskabets indsats skal
koncentreres om at nedbringe luftforureningen ved kilden; 1993-
programmet for Fællesskabets politik og virke inden for miljø og bære-dygtig udvikling har som et af sine hovedemner klimaændringer oglægger vægt på behovet for foranstaltninger i de relevante økonomiskesektorer, for at begrænse emissioner af CO
2og andre drivhusgasser;
Rådet har i sin resolution af 16. september 1986 om nye energipolitiske
mål for Fællesskabet frem til 1995 og konvergensen mellem medlems-staternes politik (
7) opfordret til, at der stræbes efter afbalancerede
løsninger for energi og miljø;
Det Europæiske Råd understregede på sit møde i Dublin i juni 1990
kraftigt, at der hurtigst muligt burde vedtages mål og strategier forbegrænsning af emissionen af drivhusgasser;
Rådet (miljø og energi) udtalte på samlingen den 29. oktober 1990, at
Fællesskabet og medlemsstaterne, under den antagelse, at andre førendelande påtog sig tilsvarende forpligtelser, og idet de anerkendte de målfor stabilisering eller reduktion af emissionerne inden bestemte tids-punkter, som en række medlemsstater havde opstillet, var villige til at
iværksætte foranstaltninger med henblik på at opnå en stabilisering af
de samlede CO
2-emissioner på 1990-niveau i år 2000 i Fællesskabet
som helhed; medlemsstater, der som udgangspunkt har et relativt lavtenergiforbrug og derfor lave emissioner målt pr. indbygger eller på etandet relevant grundlag, er berettigede til at have mål og/eller strategier
for deres CO
2-emissioner svarende til deres økonomiske og sociale
udvikling, samtidig med at energieffektiviteten i forbindelse med deresøkonomiske aktiviteter forbedres;
Rådet (energi og miljø) opfordrede på samlingen den 13. december
1991 Kommissionen til at fremsætte forslag til konkrete foranstalt-
ninger, der tager udgangspunkt i Fællesskabets strategi, og forlangte, atsådanne foranstaltninger skal bygge på princippet om ligelig fordelingaf byrderne i overensstemmelse med konklusionerne fra Rådets samlingden 29. oktober 1990;
(1) EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993.
(2) EFT nr. C 73 af 15. 3. 1993, s. 73.
(3) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.
(4) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.
(5) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.
(6) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.
(7) EFT nr. C 241 af 25. 9. 1986, s. 1.
1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 3
▼B
Kommissionen har understreget, at der i forbindelse med en EF-strategi
for begrænsning af CO 2-emissioner og forbedring af energieffektiviteten
er behov for at oprette en overvågnings- og vurderingsmekanisme;
sådan overvågning og vurdering bør integreres mest muligt i den nuvæ-
rende gennemgang af medlemsstaternes energiprogrammer somomhandlet i ovennævnte rådsresolution af 16. september 1986;
alle medlemsstaterne og Fællesskabet har undertegnet De Forenede
Nationers rammekonvention om klimaændringer, der, når den er ratifi-
ceret, vil forpligte de udviklede lande og andre parter, der er opført ibilag I til konventionen, til at træffe foranstaltninger til at nedbringemenneskeskabte emissioner af CO
2og andre drivhusgasser, der ikke er
omfattet af Montreal-protokollen, med det formål enkeltvis eller ifællesskab at få disse menneskeskabte emissioner nedbragt til 1990-
niveauet ved udgangen af dette årti; med henblik herpå er det ønskeligt
at sikre overensstemmelse med den overvågningsmekanisme, der skaloprettes i henhold til konventionen; dette er især relevant hvad angårmetoderne til udarbejdelse af registre og indberetningskravene;
ved undertegnelsen af konventionen bekræftede Fællesskabet og dets
medlemsstater igen målsætningen om at stabilisere CO
2-emissionerne
på 1990-niveau i år 2000 i Fællesskabet som helhed, jf. Rådets konklu-sioner af 29. oktober 1990, 13. december 1991, 5. maj 1992 og 26. maj1992 -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
▼M1
Artikel 1
Ved denne beslutning oprettes der en mekanisme til:
— overvågning af alle menneskeskabte emissioner i medlemsstaterne
af drivhusgasser, som ikke er omfattet af Montreal-protokollen.
— evaluering af de fremskridt, der gøres med hensyn til opfyldelse af
forpligtelserne for så vidt angår sådanne emissioner.
Artikel 2
Nationaleprogrammer
1. Medlemsstaterne opstiller, offentliggør og gennemfører nationale
programmer til begrænsning og/eller reduktion af deres menneskeskabteemissioner efter kilde og til forøgelse af elimineringen heraf efter drænfor alle drivhusgasser, der ikke er omfattet af Montreal-protokollen, for
at bidrage til:
— stabilisering af CO
2-emissionerne på 1990-niveau i år 2000 i Fælles-
skabet som helhed, idet de går ud fra, at andre førende lande påtager
sig tilsvarende forpligtelser, dog således at medlemsstater, der somudgangspunkt har et relativt lavt energiforbrug og derfor lave emis-sioner målt pr. indbygger eller på et andet relevant grundlag, har rettil CO
2-mål og/eller -strategier, der svarer til deres økonomiske og
sociale udvikling, samtidig med, at energieffektiviteten i forbindelse
med deres økonomiske aktiviteter forbedres, således som det blev
vedtaget på samlingerne i Rådet den 29. oktober 1990 og den 13.december 1991 og den 15. og 16. december 1994
— opfyldelsen af Fællesskabets forpligtelser i henhold til FN's ramme-
konvention om klimaændringer til begrænsning og/eller reduktionaf emissionen af alle drivhusgasser, der ikke er omfattet afMontreal-protokollen, samt forpligtelserne i henhold til Kyoto-
protokollen
— gennemsigtig og præcis overvågning af medlemsstaternes faktiske
og planlagte fremskridt, herunder det bidrag, der hidrører fra fælles-
skabsforanstaltningerne, med hensyn til at opfylde eventuelle aftaltenationale bidrag til Fællesskabets forpligtelser i henhold til FN'srammekonvention om klimaændringer og Kyoto-protokollen.
Disse programmer skal ajourføres regelmæssigt.
1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 4
▼M1
2. Hver medlemsstats nationale program skal indeholde
a) skøn over de forskellige politikkers og foranstaltningers konse-
kvenser for emissionen og elimineringen af drivhusgasser og inkor-porering af disse skøn i fremskrivningerne for CO
2og andre driv-
husgasser, der ikke er omfattet af Montreal-protokollen, mellem
referenceåret og år 2000, i overensstemmelse med kravene i FN'srammekonvention om klimaændringer
b) for i det mindste de seks drivhusgasser, der er nævnt i bilag A til
Kyoto-protokollen (kuldioxid (CO
2), methan (CH 4), nitrogenoxid
(N2O), hydrofluorcarboner (HFC), perfluorcarboner (PFC) og svovl-
hexafluorid (SF 6)):
— oplysning om medlemsstatens menneskeskabte kuldioxid-,
methan- og nitrogenoxidemissioner i referenceåret 1990 bestemt
i henhold til artikel 3, stk. 1
— oplysning om medlemsstatens menneskeskabte hydrofluor-
carbon-, perfluorcarbon-, og svovlhexafluoridemissioner i refe-renceåret 1990 og/eller 1995 bestemt i henhold til artikel 3, stk.1
— registre over medlemsstatens menneskeskabte emissioner efter
kilde og eliminering ved dræn bestemt i henhold til artikel 3,stk. 1
— oplysninger om nationale politikker og foranstaltninger, der er
gennemført eller planlagt siden referenceåret, og som bidragerbetydeligt til medlemsstatens bestræbelser på at mindske emis-sionerne af og øge drænene for drivhusgasser, opstillet efter gasog sektor og med angivelse af målet med de enkelte foranstalt-ninger, de til gennemførelse heraf anvendte virkemidler, situati-
onen for så vidt angår gennemførelse af den pågældende politik
eller foranstaltning såvel som, hvor det er muligt, foreløbigeindikatorer til måling af de fremskridt, der er gjort med hensyntil de forskellige politikker og foranstaltninger
— de foranstaltninger, der træffes eller påtænkes truffet til gennem-
førelse af relevant fællesskabslovgivning og -politik
— skøn over de forskellige politikkers og foranstaltningers konse-
kvenser for emissionen og elimineringen af drivhusgasser oginkorporering af disse skøn i fremskrivningerne
i) for de drivhusgasser, der er nævnt i bilag A til Kyoto-proto-
kollen mellem referenceåret og tidsrummet 2008-2012 og
ii) i videst muligt omfang for de drivhusgasser, der er nævnt i
bilag A til Kyoto-protokollen, mellem referenceåret og
2005.
efter proceduren i artikel 8, på grundlag af almindelige procedu-
remæssige retningslinjer, herunder kvantitative oplysninger omde vigtigste udgangshypoteser, der er anvendt til opstilling af de
nævnte fremskrivninger, og den metode, der er anvendt ved
opstillingen af disse skøn,
— i videst muligt omfang en vurdering af de økonomiske virk-
ninger af ovennævnte foranstaltninger
c) oplysninger om følgende gasser:kulilte (CO), nitrogenoxider (NO
x)
og andre flygtige organiske forbindelser end methan (NMVOC),samt om svovloxider, i overensstemmelse med rapporteringskravenei henhold til FN's rammekonvention om klimaændringer, herunder:
— data om emissioner
— en beskrivelse af de politikker og foranstaltninger, der træffes
eller påtænkes truffet med henblik på begrænsning og/ellerreduktion af emissionen af disse gasser
— så vidt muligt skøn over emissionsfremskrivningerne, forelagt
med regelmæssige mellemrum som fastsat efter proceduren iartikel 8, på grundlag af almindelige proceduremæssigeretningslinjer, herunder kvantitative oplysninger om de vigtigsteudgangshypoteser og den metode, der er anvendt til opstilling afdisse skøn.
1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 5
▼M1
Artikel 3
Registreogindberetningafoplysninger
1. Medlemsstaterne bestemmer deres menneskeskabte emissioner
efter kilde og eliminering ved dræn af alle drivhusgasser, der ikke er
omfattet af Montreal-protokollen, som anført i artikel 2, stk. 2, efter demetoder, der er godkendt af Det Mellemstatslige Panel for Klimaæn-dringer (IPPC), og som konferencens parter har tilsluttet sig. De revi-deres i påkommende tilfælde efter proceduren i artikel 8 for at tage fuldt
hensyn til eventuelle relevante beslutninger, som konferencens parter
måtte træffe i fremtiden.
2. Medlemsstaterne indsender hvert år senest den 31. december en
rapport til Kommissionen om deres menneskeskabte CO
2-emissioner og
eliminering af CO 2ved dræn i det foregående kalenderår.
Medlemsstaterne indsender ligeledes hvert år dataene for deres natio-
nale opgørelser over emissioner efter kilde og eliminering ved dræn forde andre drivhusgasser, som omhandlet i artikel 2, stk. 2. De sendersenest den 31. december Kommissionen deres foreløbige data for det
foregående år og de endelige oplysninger for året før det foregående år.
Medlemsstaterne indsender ligeledes senest den 31. december de nyeste
data om de forventede emissioner efter kilde og eliminering ved dræn
for de drivhusgasser, der er nævnt i bilag A til Kyoto-protokollen, forperioden 2008-2012 og, så vidt muligt, for 2005.
Kommissionen træffer yderligere foranstaltninger til at forbedre
sammenligneligheden og gennemsigtigheden af de nationale opgørelserog indberetninger.
3. Kommissionen opretter i samarbejde med medlemsstaterne registre
over menneskeskabte emissioner af drivhusgasser og eliminering herafved dræn i Fællesskabet på grundlag af medlemsstaternes oplysninger.
Kommissionen sender senest den 1. marts alle medlemsstaterne disse
registre baseret på de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 2.
Artikel 4
Vurderingsprocedurerog-metoder
Kommissionen fastsætter efter fremgangsmåden i artikel 8 procedurer
og metoder til vurdering af nationale programmer, jf. artikel 6, og
hyppigheden af medlemsstaternes ajourføring af disse.
Artikel 5
Vurdering af nationale programmer og af situationen vedrørende
emissioneriFællesskabet
1. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres eksi-
sterende nationale programmer, som ikke tidligere har været indsendt,
eller ajourførte udgaver af tidligere indsendte programmer senest tre
måneder efter, at denne beslutning er blevet meddelt dem.
Fremtidige nationale programmer og ajourførte udgaver heraf skal fore-
lægges Kommissionen senest tre måneder efter, at de er vedtaget.
2. Kommissionen sender de nationale programmer, den har modtaget,
til de øvrige medlemsstater inden en måned fra modtagelsen.
3. Kommissionen gennemgår de nationale programmer for at vurdere,
om fremskridtene i Fællesskabet som helhed er tilstrækkelige til atopfylde forpligtelserne i artikel 2, stk. 1.
4. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport
om resultaterne af sin vurdering inden seks måneder efter modtagelsenaf de nationale programmer.
Det Europæiske Miljøagentur vil efter behov bistå ved udarbejdelsen af
rapporten under hensyn til dets årlige arbejdsprogram.
1993D0389 — DA — 01.05.1999 — 001.001 — 6
▼M1
Artikel 6
Vurderingaffremskridt
Kommissionen vurderer årligt i samråd med medlemsstaterne, om de
faktiske og planlagte fremskridt i medlemsstaterne, herunder de bidrag,som fællesskabsforanstaltningerne yder, i retning af at opfylde Fælles-skabets forpligtelser i henhold til UNFCCC og Kyoto-protokollen ertilstrækkelige til at sikre, at Fællesskabet og medlemsstaterne følger
planen for opfyldelse af deres forpligtelser, og aflægger beretning
herom til Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af de oplysninger,den har modtaget i henhold til artikel 2, 3 og 5. Kommissionens beret-ning stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet, selv i tilfældeaf, at der modtages ufuldstændige oplysninger fra medlemsstaterne, idet
Kommissionen i så fald i samråd med den pågældende medlemsstat kan
medtage de mest relevante oplysninger, der er til rådighed, i beret-ningen.
Artikel 7
Andredrivhusgasser
(udgår)
Artikel 8
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for
medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant somformand.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det
flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af deafgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsen-tanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel.
Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i
overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foran-
staltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalifi-
ceret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra
forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse,
vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.
▼
B
Artikel 9
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.