1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
(EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EØF) nr. 1170/77 af 17. maj 1977 L 137 7 3.6.1977
►M2Rådets forordning (EØF) nr. 235/79 af 5. februar 1979 L 34 4 9.2.1979
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Stor-
britannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
▼B
RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne 42, 43, 113 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger;
Funktionen og udviklingen af det fælles marked skal ledsages af
udformningen af en fælles landbrugspolitik: denne skal særlig omfatte
en fælles markedsordning, der kan antage forskellige former eftervarernes art;
for økonomien i bestemte området inden for Fællesskabet er fælles-
skabsproduktionen af humle af ganske særlig betydning og udgør for
visse producenter i disse områder den overvejende del af deres
indkomster;
da plantesafter og planteekstrakter af humle ikke er anført i traktatens
bilag II, omfattes disse produkter i modsætning til humle ikke af
traktatens landbrugsbestemmelser; da de pågældende produkter imid-
lertid i vidt omfang er indbyrdes ombyttelige, truer denne situation medat bringe gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik inden forhumlesektoren i fare: det er derfor nødvendigt, at de for humle i henholdtil artikel 113 fastsatte regler om handel med tredjelande og de i henhold
til artikel 235 fastsatte regler om afsætning udvides til også at omfatte
plantesafter og planteekstrakter af humle;
traditionelt har den internationale samhandel stor betydning for
humleproducenterne og -forbrugerne inden for Fællesskabet; fælles-skabsproduktionen har hidtil i væsentlig grad på grund af dens
konkurrencedygtighed på verdensmarkedet samt den frie kvalitative og
kvantitative tilpasning af produktionen til afsætningsmulighedernekunnet gøres indbringende; den fælles markedsordning tilsigter derforikke at ændre denne situation væsentligt, men ved hjælp af egnedeforanstaltninger at forbedre produkternes kvalitet og at beskytte
producenterne mod en mulig forringelse af deres nuværende leve-
standard;
på fællesskabsplan skal der følges en kvalitetsorienteret politik ved
anvendelse af bestemmelser vedrørende udstedelse af en attestation om
angivelse af, hvor varen kommer fra, i forbindelse med regler, der
principielt forbyder afsætning af produkter, for hvilke dette certifikatikke foreligger, eller af indførte produkter, der ikke opfylder tilsvarendeminimumskvalitetskriterier; yderligere bør der udarbejdes en definitionaf en standardkvalitet, som kan være referencegrundlag for handels-omsætningen og sikre en tilfredsstillende markedstilpasning;
det er nødvendigt at råde over tilstrækkelige oplysninger vedrørende
markedssituationen og udsigterne for udviklingen inden for Fælles-skabet; det forhold, at en væsentlig del af produktionen afsættes på basisaf kontrakter, også flerårige, der er indgået før høsten, kan lette
udarbejdelsen af prognoser for markedsudviklingen; der bør derfor
foreskrives en registrering af samtlige kontrakter om levering af humle,der er produceret inden for Fællesskabet; disse oplysninger skal dogholdes hemmelige, så de pågældende kan være sikre på, at oplysnin-gerne udelukkende anvendes til statistiske formål; endvidere sikresderved oplysningernes fuldstændige objektivitet;1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 66 af 1.7.1971, s. 28.
▼B
for at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, for at
stabilisere markederne og sikre forsvarlige priser ved levering tilforbrugere, bør landmændene fremme koncentrationen af udbudet og
den fælles tilpasning af produktionen til markedets behov;
sammenslutningen af landmænd i organer, der pålægger medlemmerne
pligt til at overholde fælles regler, er derfor egnet til at fremmevirkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 anførte mål; disse mål kansærlig søges opnået ved sammenslutning af landmænd i producentsam-menslutninger og ved dannelse af foreninger af disse sammenslutninger;
for at undgå enhver forskelsbehandling af producenterne og sikre
foranstaltningernes ensartethed og effektivitet skal der for heleFællesskabet fastlægges de betingelser, som producentsammenslutnin-gerne og disses foreninger skal opfylde for at blive anerkendt afmedlemsstaterne; for at opnå en effektivkoncentration af udbudet er deti særdeleshed nødvendigt, dels at producentsammenslutningerne og
foreningerne godtgør at være af en passende størrelse i økonomisk
henseende, dels at producentsammenslutningen eller foreningen udbyderde tilsluttede producenters eller sammenslutningers samlede produktiondirekte eller lader denne udbyde af producenterne efter fælles regler;
der bør fastsættes bestemmelser, der kan lette disse producentsammens-
lutningers oprettelse og virksomhed; med henblik herpå bør der gives
medlemsstaterne mulighed for at yde producentsammenslutningerne
støtte, der delvis finansieres af Fællesskabet; det er dog af betydning atbegrænse omfanget af denne støtte; desuden bør støtten kun ydes i enovergangsperiode og bor være faldende, således at producenternesøkonomiske ansvar gradvis udvides;
i nogle tilfælde er en tilpasning af Fællesskabets humleplantning
nødvendig både med hensyn til sorterne og med hensyn til mulighederne
for rationalisering af dyrknings- og høstarbejdet; i en årrække skalomstillingen til andre sorter og omstrukturering af disse anlæg lettes vedydelse af speciel støtte til de producentsammenslutninger, der gennem-fører sådanne foranstaltninger;
for at sikre producenterne en rimelig levestandard bør der fastlægges en
støtteordning; for at kunne konstatere om denne støtte skal fastsættes,
skal Kommissionen hvert år efter høstens afsætning forelægge enberetning for Rådet; støtten kan ydes, såfremt det ved gennemgangen afdenne beretning viser sig, at gennemsnitsudbyttet pr. hektar erutilstrækkeligt i betragtning af markedssituationen og den forventede
udvikling;
de påtænkte foranstaltninger bør åbne mulighed for at fastlægge en
importordning, der alene omfatter anvendelsen af den fælles toldtarif; ihenhold til traktaten er denne uden videre gældende fra 1. januar 1970;
under hensyn til samtlige disse foranstaltninger kan der gives afkald på
anvendelse af alle kvantitative restriktioner ved Fællesskabets ydregrænser; denne fremgangsmåde kan dog undtagelsesvis vise sig at være
utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal
være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følge heraf, efterat de tidligere importhindringer er blevet afskaffet, må Fællesskabethave mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger;
opkrævning af told eller afgifter med tilsvarende virkning og anvendelse
af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning i den interne handel inden for Fællesskabet er i henhold til
traktaten uden videre forbudt fra 1. januar 1970; da der den 31.december 1969 ikke længere eksisterede minimumspriser, er anvendelseaf traktatens artikel 44 uden videre udelukket fra 1. januar 1970;
effektiviteten af alle foranstaltninger inden for rammerne af den fælles
markedsordning for humle ville blive truet ved visse støtteforanstalt-
ninger fra medlemsstaternes side; derfor bør de bestemmelser i traktaten,
der åbner mulighed for at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtteog at forbyde den med det fælles marked uforenelige støtte, anvendesinden for humlesektoren; der bør dog fastsættes en overgangsordningmed hensyn til den nationale støtte, som allerede før den fællesmarkedsordnings ikrafttræden er blevet ydet for flerårige kontrakter;1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 3
▼B
Fællesskabets finansielle ansvar for medlemsstaternes udgifter i
forbindelse med de forpligtelser, der opstår som følge af denneforordnings anvendelse, må fastsættes i overensstemmelse med bestem-
melserne om finansieringen af den fælles landbrugspolitik;
overgangen fra de for øjeblikket i medlemsstaterne gældende ordninger
til de i denne forordning fastsatte regler skal ske under de bedst muligevilkår; overgangsforanstaltninger kan derfor vise sig nødvendige;
den fælles markedsordning før humle skal tage hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål;
for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, må der
fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden før rammerne af enforvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellemmedlemsstaterne og Kommissionen,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For humle oprettes en fælles markedsordning, der gælder for
følgende varer:
Pos. Varebeskrivelse
12.06 Humle og humlemel (lupulin)
2. Reglerne for afsætning og samhandel med tredjelande gælder ogsåfor følgende varer:
Pos. Varebeskrivelse
13.03 A VI Plantesafter og planteekstrakter af humle
3. I denne forordning forstås ved:
a)Humle:de tørrede blomsterstande, også kaldet humleknopper, af den
(hunlige) humleplante (humulus lupulus); disse grøngule, ægformedeblomsterstande har en stilk; deres største dimension varierer ialmindelighed mellem 2 og 5 cm.
b)Humlepulver: det ved formaling af humle udvundne produkt, der
indeholder alle de naturlige bestanddele af humle.
c)Lupulin-beriget humlepulver: det ved formaling af humle efter
mekanisk udskillelse af blade, stængler, dækblade og humlespindler
udvundne produkt.
d)Humleekstrakt: de ved opløsningsmidlers indvirkning på humle
udvundne koncentrerede produkter.
e)Blandingsprodukter af humle: blanding af to eller flere af de
forannævnte produkter.
4. I artikel 12, stk. 5, forstås ved
a) humle på første behandlingstrin: humle, der kun er tørret første gang,
som er pakket og klar til at blive markedsført;
b) arealer i fuld produktion: arealer beplantet med humle fra det tredje
produktionsår at regne.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 4
▼M1
▼B
AFSNIT I
Afsætning
Artikel 2
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der er høstet i Fællesskabet eller
fremstillet på grundlag af humle, der er høstet i Fællesskabet ellerindført fra tredjelande, skal gennemgå en attestationsprocedure.
2. Attesten kan kun udstedes for produkter med kvalitetskendetegn,
der opfylder de i et bestemt afsætningsled gældende minimumskravforafsætningen.
3. Attesten skal mindst angive:
a) produktionsstedet eller produktionsstederne for humlen,
b) høståret eller høstårene,
c) sorten eller sorterne.
4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret
flertal for hvert enkelt produkt de almindelige regler for anvendelsen afdenne artikel og datoen for dens iværksættelse.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 3
1. De i artikel 1 nævnte produkter kan, for så vidt de er undergivet
reglerne for udstedelse af attestationer ►
M1 ◄, kun
bringes i omsætning eller udføres, såfremt attestationen er udstedt.
2. I overensstemmelse med den i artikel 20 anførte fremgangsmåde
kan der træffes beslutning om forholdsregler, der afviger fra den i stk. 1
fastsatte bestemmelse:
a) med henblik på at opfylde visse tredjelandes handelsmæssige krav
eller
b) for produkter, der er bestemt til særlige anvendelsesformål.
De i foranstående afsnit omhandlede forholdsregler:
— må ikke være til skade for den normale afsætning af de produkter, for
hvilke der er udstedt attestation ►M1 ◄,
— skal sikre, at en forveksling med de nævnte produkter undgås.
Artikel 5
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der kommer fra tredjelande, må
kun indføres, såfremt deres kvalitetskendetegn mindst opfylder de
minimumskravfor afsætningen, som er blev et fastsat for de sammeinden for Fællesskabet høstede produkter eller heraf fremstilledeprodukter.
2. De i artikel 1 nævnte produkter, der ledsages af en attest, som er
udstedt af myndighederne i oprindelseslandet, og som anerkendes som
ligestillet med den i artikel 2 fastsatte attest, behandles, som om de
udviser de i stk. 1 nævnte kendetegn. Spørgsmålet om disse attestersligestilling afgøres ►
M2 ◄efter fremgangsmåden i
artikel 20.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
AFSNIT II
Leveringskontrakter
Artikel 6
1. De kontrakter om levering af inden for Fællesskabet produceret
humle, som afsluttes mellem en producent eller en gruppe afproducenter og en køber, registreres af de hertil af hver producentmed-lemsstat udpegede organer.
2. Kontrakter om levering af bestemte mængder til aftalte priser i
løbet af et tidsrum, der omfatter et eller flere høstår, og som indgås
inden den 1. august i det første høstår, benævnes »forud indgåede
kontrakter«. De registreres særskilt.
3. Medlemsstaterne meddeler med regelmæssige mellemrum
Kommissionen statistiske oplysninger vedrørende registreringen af dissekontrakter.
4. De oplysninger, der registreres, må kun anvendes til de til
gennemførelsen af denne forordning nødvendige formål.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT III
Producentsammenslutninger
Artikel 7
1. Ved »producentsammenslutning« forstås i denne forordning en
sammenslutning bestående udelukkende eller, dersom den nationalelovgivning tillader det, hovedsageligt af humleproducenter, og som eroprettet på producenternes initiativsærlig med henblik på:
a) at opnå en koncentration af udbudet og medvirke til at stabilisere
markedet ved at afsætte medlemmernes samlede produktion;
b) i fællesskab at tilpasse produktionen til markedets behovog forbedre
den, navnlig ved omlægning til andre sorter og ved omstruktureringaf beplantningen;
c) at fremme rationalisering og mekanisering i forbindelse med
dyrkning og høst med henblik på at forbedre produktionsrentabili-teten;
d) at fastsætte fælles produktionsregler;
e) at forvalte den i artikel 12 fastsatte støtteordning
— ved at tildele hver producent, der er medlem af sammen-
slutningen, hans andel af støtten i forhold til det dyrkede areal
— ved at træffe foranstaltninger til gennemførelse af de under litra a)
nævnte mål
og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i medfør af stk. 3.2. I denne forordning forstås ved »forening« en forening af
enerkendte producentsammenslutninger, der forfølger samme mål somdisse sammenslutninger, og som er blevet anerkendt af en medlemsstat imedfør af stk. 3.
3. Medlemsstaterne anerkender efter anmodning de producentsam-
menslutninger og disses foreninger, der opfylder nedenstående
almindelige betingelser:
a) de skal anvende fælles regler for produktion og markedsføring (første
afsætningsled);
b) deres vedtægter skal for de tilsluttede medlemmer eller de tilsluttede
anerkendte producentsammenslutninger indeholde forpligtelse til:
— at overholde de fælles produktionsregler,1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 6
▼M1
▼M1
— at sælge deres samlede produktion gennem sammenslutningen
eller foreningen.
Denne forpligtelse gælder dog ikke for produkter, for hvilke
producenterne har indgået købekontrakter inden de tiltrådte sammen-
slutningen, for så vidt den pågældende sammenslutning er blevetunderrettet herom og har godkendt dem.
Denne godkendelse kræves dog ikke indtil 31. december 1980.En sammenslutning eller forening kan give sine medlemmer
tilladelse til selvat bringe en del af deres produktion i handelen
efter regler, der er fastlagt og kontrolleret af sammenslutningen ellerforeningen;
c) de skal godtgøre, at deres økonomiske aktivitet er af tilstrækkeligt
omfang;
d) de skal i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling
af Fællesskabets producenter elle producentsammenslutninger, der
især beror på nationalitet eller etableringssted;
e) de skal uden forskelsbehandling tilsikre enhver producent, der
forpligter sig til at overholde vedtægterne, ret til at blive medlemaf sammenslutningen;
f) deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de
medlemmer af en sammenslutning eller en forening, der ønsker atopgive deres medlemsskab, kan gøre det, efter at de har væretmedlemmer i mindst tre år, og såfremt de senest et år forud for deresudtræden har underrettet sammenslutningen eller foreningen herom.
Disse bestemmelser finder anvendelse med forbehold af nationale
love eller andre retsforskrifter, der har til formål i bestemte tilfælde at
beskytte en producentsammenslutning, en forening eller dereskreditorer mod eventuelle finansielle følger af et medlems udtrædeneller at forhindre et medlems udtræden i løbet af regnskabsåret;
g) de skal have status som juridisk person eller have tilstrækkelig
retsevne til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og
forpligtelser;
h) de skal ifølge deres vedtægter have forpligtelse til at føre særskilt
bogholderi for den virksomhed, der danner grundlag for anerken-delsen;
i) de må ikke indtage en dominerende stilling i Fællesskabet.
4. Den medlemsstat, på hvis område producentsammenslutningen
eller foreningen har sit vedtægtsmæssige hjemsted, er kompetent med
hensyn til anerkendelse af producentsammenslutninger og foreninger af
sådanne.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, især for så vidt
angår forvaltningen af den i stk. 1, litra e), anførte støtteordning, samt dei stk. 3, litra a), fastsatte betingelser for markedsføring og de nærmereregler for det i stk. 3, litra f), anførte forhold fastsættes efterfremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne kan yde støtte til de anerkendte producentsam-
menslutninger i tre år efter datoen for den i artikel 7, stk. 3, nævnteanerkendelse for at fremme oprettelse af sådanne sammenslutninger oglette deres drift. Støtten må i det første år ikke udgør mere end 3 %, i detandet år ikke mere end 2 %, og i det tredje år ikke mere end 1 % af
værdien af de produkter, som anerkendelsen gælder for, og som
markedsføres. Den må dog i det første år højst udgøre 60 %, i det andetår højst 40 % og i det tredje år højst 20 % af producentsammens-lutningens administrationsomkostninger.
For hvert år beregnes værdien af de afsatte produkter skønsmæssigt på
grundlag af:
— den gennemsnitlige produktion, der er afsat af medlemmerne i løbet
af de tre kalenderår, som går forud for deres medlemsskab,1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 7
▼M1
— de gennemsnitlige producentpriser, der inden for det samme tidsrum
er opnået af disse producenter.
2. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret
flertal de almindelige regler for anvendelse af denne artikel.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 20.
Artikel 9
1. I perioden fra 1. juli 1977 til 31. december 1979 er enhver
udvidelse af de med humle tilplantede arealer forbudt.
Medlemsstaterne kan ved gennemførelsen af dette stykke betragte en
anerkendt producentsammenslutning som én producent.
2. Medlemsstaterne træffer enhver nødvendig bestemmelse for at
kontrollere, at det i stk. 1 nævnte forbud overholdes.
3. Medlemsstaterne kan yde en støtte til anerkendte producentsam-
menslutninger på højest 1 800 RE pr. ha for de foranstaltninger, der ergennemført inden 1. juli 1979 med henblik på den i artikel 7, stk. 1, litra
b), omhandlede omlægning til andre sorter og omstrukturering af
beplantningen, for så vidt disse foranstaltninger medfører en reduktionpå mindst 40 % af det areal, de udføres på.
4. Rådet kan på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal
beslutte at forlænge de i denne artikel nævnte foranstaltninger.
Artikel 10
1. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. (2), fastsatte afstemningsmåde dealmindelige regler for anvendelsen af artiklerne 8 og 9.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til artiklerne 8 og 9 vedtages i
overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT IV
Producentstøtte
Artikel 11
Kommissionen forelægger hvert år inden den 30. april Rådet en
situationsberetning vedrørende humleproduktionen og -afsætningen.
Denne beretning skal navnlig redegøre for udviklingen med hensyn til
priser, plantning, produktion og forbrug.
Artikel 12
1. Der indføres en støtteordning for humle, som produceres i
Fællesskabet.
2. Der kan ydes støtte til producenterne for at sikre dem en rimelig
indkomst.
3. I de områder af Fællesskabet, hvor de anerkendte producentsam-
menslutninger er i stand til at sikre deres medlemmer en rimelig
indkomst og gennemføre en rationel forvaltning af de udbudte mængder,ydes støtten udelukkende til disse producentsammenslutninger.
I de øvrige områder ydes støtten til den enkelte producent.4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen, udarbejdet på
grundlag af de meddelelser, som medlemsstaterne tilsender den, i godtid og med kvalificeret flertal listen over de i stk. 3, første afsnit,omhandlede områder.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 8
▼B
▼M1
▼M1
5. a) Dette støttebeløb pr. ha, der er forekslligt for hver gruppe af sorter,
fastsættes under særlig hensyntagen til:
— for hver gruppe af sorter: den gennemsnitsindtægt, der er
opnået af producentsammenslutningerne på første behand-lingstrin for humle, og beregnet på dette niveau for arealer i
fuld produktion i forhold til gennemsnitsudbyttet af de
forudgående års høst,
— situationen og den forventede tendens på markedet i Fælles-
skabet,
— udviklingen på det eksterne marked og i priserne i den
internationale samhandel,
— omkostningsudviklingen.
b) De forskellige grupper af humlesorter er følgende:
— gruppe 1: Aromatisk humle,
— gruppe 2: Bitter humle,— gruppe 3: Andre humlesorter.
6. Såfremt det af den i artikel 11 nævnte beretning fremgår, at der er
fare for, at der på Fællesskabets interne marked for humle skal opståoverskud eller forstyrrelse i forsyningsstrukturen:
a) kan støtten begrænses til en del af det dyrkede areal, der er registreret
for det pågældende år;
b) kan de arealer, som er i første og/eller andet produktionsår,
unddrages støtte.
Efter at der er blevet foretaget en undersøgelse af udviklingen i de med
humle dyrkede arealer sammenholdt med udviklingen i produkternesafsætning, især på grundlag af kontrakter, prisniveau og lagerbehold-ning, træffes der beslutning om, hvorvidt de under litra a) og b) fastsatteforanstaltninger skal anvendes på samtlige sortsgrupper eller kun på en
eller flere sortsgrupper.
7. Støtten til dyrkningsarealet for det forudgående kalenderårs høst
fastsættes inden to måneder efter fremlæggelsen af den i artikel 11omtalte beretning, dog inden den 30. juni, efter fremgangsmåden i
traktatens artikel 43, stk. 2.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 13
1. Med forbehold af artikel 12, stk. 6, ydes støtten for det registrerede
og afhøstede dyrkningsareal.
Medlemsstaterne udpeger de organer, som har beføjelse til at registrere
humledyrkningsarealet for hver producent samt har til opgave at føre
kontrol med og ajourføre registreringen.
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan medlemsstaterne betragte en
anerkendt producentsammenslutning som en producent.
3. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte afstemningsmåde dealmindelige regler for anvendelsen af denne artikel.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT V
Ordningforsamhandelenmedtredjelande
Artikel 14
Med mindre andet er bestemt i denne forordning, eller Rådet på forslag
af Kommissionen i overensstemmelse med den i traktatens artikel 43,1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 9
▼B
▼M1
▼B
▼B
stk. 2 fastsatte afstemningsmåde har besluttet at gøre undtagelse herfra,
er det i samhandelen med tredjelande forbudt:
a) at opkræve afgifter med tilsvarende virkning som told,
b) at anvende nogen form for kvantitative restriktioner eller foranstalt-
ninger med tilsvarende virkning.
Artikel 15
1. Såfremt markedet inden for Fællesskabet for de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af indførsel eller udførsel rammes eller trues af
alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens
artikel 39 omhandlede mål i fare, kan der i samhandelen med tredjelandeanvendes egnede foranstaltninger, indtil den faktiske eller den truendeforstyrrelse er ophørt.
Rådet fastsætter på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte afstemningsmåde
gennemførelsesbestemmelserne til dette stykke og bestemmer, i hvilke
tilfælde og inden for hvilke rammer medlemsstaterne kan træffebeskyttelsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 omhandlede situation, beslutter Kommis-
sionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativdenødvendige foranstaltninger; disse meddeles medlemsstaterne og finder
umiddelbart anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring
fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom inden 24 timer efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan for Rådet indbringe den af Kommissionen
trufne foranstaltning inden 3 arbejdsdage efter dagen for densmeddelelse. Rådet træder omgående sammen. Det kan ændre eller
ophæve den pågældende foranstaltning i overensstemmelse med den i
traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte afstemningsmåde.
AFSNIT VI
Almindeligebestemmelser
Artikel 16
Med mindre andet er bestemt i denne forordning finder traktatens
artikler 92, 93 og 94 anvendelse på produktionen af og handelen med dei artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Den støtte, som en medlemsstat har ydet humleproducenterne, kan dog
fastholdes indtil udløbet af de kontrakter, der er indgået før denneforordnings ikrafttræden, for så vidt denne støtte overstiger det i artikel12 omhandlede af Fællesskabet ydede støtte. Denne støtte kan ikkeforlænges.
Artikel 16a
Såfremt der opstår risiko for overskud eller forstyrrelse i markedets
forsyningsstruktur, kan Rådet på forslag af Kommissionen medkvalificeret flertal træffe passende foranstaltninger med henblik på atforebygge uligevægt på markedet. Disse foranstaltninger kan navnligvære aktioner med hensyn til:
— produktionskapaciteten,
— den udbudte mængde,— afsætningsbetingelserne.
Artikel 17
1. Bestemmelserne vedrørende finansieringen af den fælles land-
brugspolitik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1,nævnte produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denneforordning fastlagte ordning.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 10
▼M1
▼B
▼B
2. De i artiklerne 8 og 9 omhandlede foranstaltninger udgør fælles
foranstaltninger i den i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april1970, artikel 6, stk. 1, om finansieringen af den fælles landbrugs-
politik(
1)anførte betydning.
3. Landbrugsfonden, udviklingssektionen, refunderer medlemssta-
terne 25% af de godtgørelsesberettigede udgifter, som er blevetafholdt af medlemsstaterne i forbindelse med de i artikel 8 fastsatteforanstaltninger, og 50% af de godtgørelsesberettigede udgifter, som erblevet afholdt af medlemsstaterne i forbindelse med de i artikel 9fastsatte foranstaltninger.
4. Begæringerne om godtgørelse skal omfatte de i et kalenderår
afholdte udgifter; de skal indgives til Kommissionen inden 30. juni det
følgende år.
5. De anslåede samlede omkostninger, som påhviler EUGFL i
forbindelse med den fælles foranstaltning, udgør 2 millioner regnings-enheder.
6. Afviklingsperioden for de i artikel 8 nævnte foranstaltninger er
begrænset til et tidsrum af 10 år fra tidspunktet for denne forordningsikrafttræden.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 3 vedtages i overens-
stemmelse med den i forordning (EØF) nr. 729/70, artikel 13, fastsatte
fremgangsmåde.
Artikel 18
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige til gennemførelsen af denne forordning. De nærmerebestemmelser vedrørende meddelelse og udbredelse af disse oplysninger
vedtages i overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte frem-
gangsmåde.
Artikel 19
1. Der nedsættes en forvaltningskomité for humle - i det følgende
benævnt »Komité« -, som består af repræsentanter for medlemsstaterne
og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vægt i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 2, Formanden deltager ikke iafstemningen.
Artikel 20
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden sagen for Komiteen enten på eget initiativeller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger et udkast til de foran-
staltninger, der skal træffes. Komiteen afgiver en udtalelse om disseforanstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsætte underhensyn til, hvor meget de forelagte spørgsmål haster. Udtalelsen
vedtages med et flertal af ►
A1enogfyrre ◄stemmer.
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks kan finde
anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overens-
stemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles de straks Rådet afKommissionen. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendelsenaf de af den besluttede foranstaltninger for et tidsrum af højst en månedeller denne meddelelse.
Rådet kan efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte
afstemningsmåde inden en måned træffe anden afgørelse.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 11
(1) EFT nr. L 94 af 28.4.1970. s. 13.▼M1
▼B
▼B
Artikel 21
Komiteen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativeller på begæring af en medlemsstats repræsentant
forelægger den.
Artikel 22
Ved anvendelsen af denne forordning skal der tages hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål.
Artikel 23
Skulle overgangsforanstaltninger være nødvendige for at lette over-
gangen til den ved forordning (EØF) nr. 1170/77 ændrede ordning,særlig såfremt anvendelsen af den nye ordning på det fastsatte tidspunktvil støde på væsentlige vanskeligheder, vedtages sådanne foranstalt-ninger efter fremgangsmåden i artikel 20. De finder anvendelse indtil
senest 31. december 1980.
Indtil denne dato bemyndiges Det forenede Kongerige til at udbetale
produktionsstøtten til producenterne gennem det organ, det udpeger.
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artiklerne 11, 12 og 13 anvendes for første gang for så vidt angår høsten
1971.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1971R1696 — DA — 12.02.1979 — 003.001 — 12
▼M1
▼B