2007L0046 — DA — 01.07.2013 — 011.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (»Rammedirektiv«) (EØS-relevant tekst) (EFT L 263, 9.10.2007, p.1)

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/46/EF

af 5. september 2007

om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer

(»Rammedirektiv«)

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 3 ) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes. (2) For at etablere Fællesskabets indre marked og sikre, at det fungerer korrekt, er det hensigtsmæssigt at erstatte medlemsstaternes godkendelsessystemer med en godkendelsesprocedure på fællesskabsplan, der bygger på princippet om fuldstændig harmonisering. (3) De tekniske krav, der gælder for systemer, komponenter, separate tekniske enheder og køretøjer bør harmoniseres og fastlægges nærmere i retsakter. Disse retsakter bør først og fremmest søge at sikre en høj grad af trafiksikkerhed, sundhedsbeskyttelse, miljøbeskyttelse, energieffektivitet og beskyttelse mod uretmæssig brug. (4) Rådets direktiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 4 ) begrænsede anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelse af køretøjer til køretøjer i klasse M1, men for yderligere at udbygge det indre marked og sikre, at det fungerer efter hensigten, bør dette direktiv omfatte alle klasser af køretøjer, således at fabrikanterne kan benytte sig af fordelene ved det indre marked igennem en EF-typegodkendelse. (5) For at give fabrikanterne mulighed for at tilpasse sig de nye harmoniserede procedurer, vil det være nødvendigt at fastsætte en tilstrækkelig lang frist, før en EF-typegodkendelse af køretøjer bliver obligatorisk for køretøjer af andre klasser end klasse M1, der bygges i ét trin. Køretøjer af andre klasser end klasse M1 bør, hvis de kræver en etapevis typegodkendelse, gives en længere frist, fordi karrosseribyggerne indgår i denne procedure, og det derfor er nødvendigt at indhente flere erfaringer på dette område, så de nødvendige procedurer kan gennemføres ordentligt. I betragtning af sikkerhedens betydning for køretøjer i klasse M2 og M3 er det dog nødvendigt, at disse køretøjer også i overgangsperioden, hvor den nationale typegodkendelse stadig er gældende med henblik på at give fabrikanterne mulighed for at indhente erfaringer med EF-typegodkendelse, overholder de tekniske krav i de harmoniserede direktiver. (6) Hidtil har fabrikanter, der fremstiller køretøjer i små serier, været delvist udelukket fra fordelene ved det indre marked. Erfaringerne har vist, at trafiksikkerheden og beskyttelsen af miljøet kunne forbedres betydeligt, hvis disse aspekter var fuldt integreret i EF-typegodkendelsen af køretøjer, i første omgang for klasse M1. (7) For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer begrænses til virkelig små serier. Det er derfor nødvendigt mere nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af producerede køretøjer. (8) Det er vigtigt at fastlægge bestemmelser, der gør det muligt at godkende enkeltkøretøjer, for at tillade en vis grad af fleksibilitet inden for den etapevise typegodkendelse; indtil der fastsættes harmoniserede specifikke bestemmelser i Fællesskabet, bør medlemsstaterne imidlertid fortsat kunne give individuelle godkendelser i overensstemmelse med deres nationale regler. (9) Indtil anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelsen for køretøjer på andre klasser af køretøjer end køretøjer i klasse M1 bør medlemsstaterne fortsat kunne udstede køretøjstypegodkendelser på nationalt plan, og der bør fastlægges passende overgangsbestemmelser. (10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 5 ). (11) Ved Rådets afgørelse 97/836/EF ( 6 ) tiltrådte Fællesskabet overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«). Dette indebærer, at nye UNECE-regulativer, som Fællesskabet måtte tiltræde i henhold til denne afgørelse, og ændringer af UNECE-regulativer, som Fællesskabet allerede har tiltrådt, bør indbygges i proceduren for EF-typegodkendelse enten som krav i forbindelse med EF-typegodkendelse af køretøjer eller som alternativ til gældende fællesskabsret. Navnlig hvor Fællesskabet ved en rådsafgørelse beslutter, at et UNECE-regulativ skal gøres til en del af proceduren for EF-typegodkendelse af et køretøj og erstatte gældende fællesskabsret, bør Kommissionen have beføjelse til at gennemføre de nødvendige ændringer af dette direktiv. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. (12) Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå til stadighed at skulle ajourføre eksisterende fællesskabslovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør det være muligt i dette direktiv eller i særdirektiver og forordninger at anvende henvisninger til internationale standarder og forskrifter uden at gengive dem i Fællesskabets regelværk. (13) For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EF-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af den kompetente myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område. (14) Hovedformålet med lovgivningen om godkendelse af køretøjer er, at der i forbindelse med markedsføring af nye køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder sikres et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål bør ikke anfægtes af montering af visse dele eller udstyr, efter at køretøjer er blevet markedsført eller taget i brug. Der bør således træffes passende foranstaltninger for at sikre, at dele eller udstyr, der kan monteres på køretøjer, og som i betydeligt omfang kan nedsætte funktionen af systemer, der er vigtige med hensyn til sikkerhed og miljøbeskyttelse, underkastes en forudgående kontrol af en godkendende myndighed, inden de udbydes til salg. Disse foranstaltninger bør bestå i tekniske bestemmelser om de krav, som disse dele eller udstyr skal opfylde. (15) Disse foranstaltninger bør kun finde anvendelse på et begrænset antal dele eller udstyr. Listen over sådanne dele eller sådant udstyr og efterfølgende krav bør udarbejdes efter høring af de interesserede parter. Kommissionen bør ved udarbejdelsen af listen høre de interesserede parter på grundlag af en rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem kravene om forbedring af trafiksikkerheden og miljøbeskyttelsen og forbrugernes, producenternes og distributørernes interesser i at opretholde konkurrencen på eftermarkedet. (16) Listen over dele og udstyr, de væsentligste af de berørte systemer og prøvnings- og gennemførelsesforanstaltninger bør fastlægges i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse. (17) Dette direktiv udgør et sæt specifikke sikkerhedskrav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed ( 7 ), idet det fastlægger specifikke krav med henblik på beskyttelse af forbrugeres sundhed og sikkerhed. Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser, der sikrer, at fabrikanten i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for forbrugerne som følge af anvendelsen af dette direktiv eller de retsakter, der er opført i bilag IV, træffer effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om de foreslåede foranstaltninger er tilstrækkelige eller ej. (18) Det er vigtigt, at fabrikanterne leverer relevante oplysninger til bilejerne for at forhindre forkert brug af sikkerhedsanordninger. Det er hensigtsmæssigt at lade bestemmelser herom indgå i direktivet. (19) Det er også vigtigt for udstyrsfabrikanter at have adgang til visse oplysninger, som kun kan leveres af køretøjsfabrikanten, nærmere bestemt de nødvendige tekniske oplysninger, herunder tegninger, således at de kan udvikle dele til eftersalgsmarkedet. (20) Det er også vigtigt, at fabrikanter beredvilligt stiller oplysninger til rådighed for uafhængige aktører for at sikre reparation og vedligeholdelse af køretøjer på et fuldt ud konkurrencedygtigt marked. Disse oplysningskrav er hidtil blevet indarbejdet i fællesskabslovgivningen og navnlig i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer ( 8 ), på baggrund af at Kommissionen forelægger en rapport senest fire år efter nævnte forordnings ikrafttræden om, hvorledes systemet med adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer fungerer, og overvejer, om det er hensigtsmæssigt at konsolidere alle bestemmelser om adgang til sådan information inden for rammerne af et ændret rammedirektiv om typegodkendelse. (21) Med henblik på at forenkle og fremskynde proceduren bør foranstaltninger til gennemførelse af særdirektiverne eller forordningerne samt foranstaltninger til tilpasning af bilagene til dette direktiv og særdirektiverne eller forordningerne, navnlig til fremkomsten af ny videnskabelig og teknisk viden, vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse. Den samme procedure bør gælde for de tilpasninger, der kræves til typegodkendelse af køretøjer til brug for handicappede. (22) Erfaringerne viser, at det kan være nødvendigt omgående at træffe passende foranstaltninger for at sikre en bedre beskyttelse af trafikanterne, når der er påvist mangler i den eksisterende lovgivning. I sådanne hastetilfælde vedtages de nødvendige ændringer til særdirektiver eller forordninger i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse. (23) Målene for dette direktiv, nemlig gennemførelse af det indre marked gennem indførelse af en obligatorisk ordning for EF-typegodkendelse af alle klasser af køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan som følge af handlingens omfang bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor vedtage bestemmelser i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over det, der er nødvendigt for at nå disse mål. (24) Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af de tidligere direktiver. (25) I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning ( 9 ) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne. (26) Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i del B i bilag XX angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne. (27) Kravene i dette direktiv er i overensstemmelse med principperne i handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer. (28) Det er særlig vigtigt, at fremtidige foranstaltninger foreslået på grundlag af dette direktiv eller procedurer, der skal gennemføres i medfør af det, følger disse principper, som Kommissionen fastholder i sin meddelelse om en konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Dette direktiv fastlægger en harmoniseret ramme med de administrative bestemmelser og generelle tekniske krav i forbindelse med godkendelse af alle nye køretøjer, der er omfattet af dets anvendelsesområde, samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, med henblik på at lette registreringen, salget og ibrugtagningen af køretøjerne inden for Fællesskabet.

Dette direktiv fastsætter også bestemmelser for salg og ibrugtagning af dele og udstyr til køretøjer, der er godkendt i overensstemmelse med dette direktiv.

Særlige tekniske krav til køretøjers fremstilling og funktion fastlægges i medfør af dette direktiv i retsakter, som bilag IV indeholder en udtømmende liste over.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Dette direktiv gælder for typegodkendelse af køretøjer, som er konstrueret og fremstillet i et eller flere trin til brug på vej, og af systemer, komponenter og separate tekniske enheder konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.

Det gælder også for individuelle godkendelser af sådanne køretøjer.

Dette direktiv gælder også for dele og udstyr til køretøjer, der er omfattet af direktivet.

2. Dette direktiv omfatter ikke typegodkendelse eller individuel godkendelse af følgende køretøjer:

a) landbrugs- og skovbrugstraktorer, som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer ( 10 ), samt påhængskøretøjer konstrueret og fremstillet specielt til at blive trukket af sådanne traktorer

b) quadricykler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 11 )

c) bæltekøretøjer.

3. Typegodkendelse eller individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:

a) køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til først og fremmest at blive anvendt på byggepladser, i stenbrud, i havneanlæg eller i lufthavne

b) køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af hæren, civilforsvaret, brandvæsenet og ordensmagten, og

c) mobile maskiner

i det omfang disse køretøjer opfylder kravene i dette direktiv. Sådanne fakultative godkendelser berører ikke anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner ( 12 ).

4. Individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:

a) køretøjer udelukkende beregnet til væddeløbskørsel på veje

b) prototyper af køretøjer, der anvendes på vej til udførelse af et bestemt prøvningsprogram under en fabrikants ansvar, forudsat at de er specielt konstrueret og fremstillet til dette formål.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv og i de i bilag IV opførte retsakter forstås, medmindre andet er bestemt heri, ved:

1) »retsakt«: et særdirektiv, en forordning eller et UNECE-regulativ som bilag til den reviderede overenskomst af 1958

2) »særdirektiv eller forordning«: et direktiv eller en forordning anført i bilag IV, del I. Udtrykket omfatter også gennemførelsesretsakter til nævnte direktiv eller forordning

3) »typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

4) »national typegodkendelse«: en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område

5) »EF-typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI

6) »individuel godkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

7) »etapevis typegodkendelse«: den procedure, hvorved en eller flere medlemsstater attesterer, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv

8) »trinvis typegodkendelse«: en godkendelsesprocedure for køretøjer bestående af trinvis indsamling af hele sættet af EF-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder til køretøjet, som på sidste trin fører til godkendelse af hele køretøjet

9) »enkelttrinstypegodkendelse«: en procedure bestående af godkendelse af et køretøj i en enkelt operation

10) »blandet typegodkendelse«: en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EF-typegodkendelsesattester for disse systemer

11) »motorkøretøj«: ethvert færdigopbygget, trinvis færdigopbygget eller delvis opbygget selvkørende motordrevet køretøj med mindst fire hjul og med en konstruktivt bestemt største hastighed på over 25 km/h

12) »påhængskøretøj«: et køretøj på hjul, der ikke er selvkørende, men som er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af et motorkøretøj

13) »køretøj«: ethvert motorkøretøj eller påhængskøretøj dertil som defineret i nr. 11) og 12)

14) »hybridmotorkøretøj«: et køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)

15) »hybridt el-køretøj«: et hybridt køretøj, der til mekanisk fremdrift bruger energi fra begge følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet: — et brændstof — en elektrisk energi/kraftlagringsanordning (f.eks. et batteri, en kondensator, en svinghjulsakkumulator/generator osv.)

16) »mobil maskine«: ethvert selvkørende køretøj, som er specielt konstrueret og fremstillet til arbejdsbrug, og som på grund af dets konstruktion ikke er egnet til transport af passagerer eller varer. En maskine, der er monteres på et motorkøretøjs chassis, vil ikke blive betragtet som en mobil maskine

17) »køretøjstype«: køretøjer af en bestemt klasse, som ikke udviser forskelle på de i bilag II, del B, anførte væsentlige punkter. En køretøjstype kan omfatte flere varianter og versioner, som defineret i bilag II, del B

18) »basiskøretøj«: ethvert køretøj, som anvendes på det indledende trin i en etapevis typegodkendelsesprocedure

19) »delvis opbygget køretøj«: et køretøj, som skal gennem mindst ét yderligere trin i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv

20) »trinvis færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis typegodkendelse og dermed opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv

21) »færdigopbygget køretøj«: ethvert køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv

22) »restkøretøj«: ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan registreres eller sælges eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til

23) »system«: en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som en retsakt indeholder krav til

24) »komponent«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor

25) »separat teknisk enhed«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, men kun til en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor

26) »originale dele eller udstyr«: dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for produktion af dele og udstyr til samlingen af det pågældende køretøj. Dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse dele eller udstyr. Det formodes, indtil det modsatte er bevist, at dele er originale dele, hvis fabrikanten attesterer, at delene matcher kvaliteten af de komponenter, der bruges ved samlingen af det pågældende køretøj, og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder

27) »fabrikant«: en person eller et organ, som over for den godkendende myndighed er ansvarlig for typegodkendelsesprocessen eller en anden godkendelsesproces i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse. Det kræves ikke, at personen eller organet er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som skal godkendes

28) »fabrikantens repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet og er behørigt udpeget af fabrikanten til at repræsentere denne over for den godkendende myndighed og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af dette direktiv, og hvor der henvises til udtrykket »fabrikant«, skal dette forstås som enten fabrikanten eller fabrikantens repræsentant

29) »godkendende myndighed«: den myndighed i en medlemsstat, som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed eller individuel godkendelse af et køretøj, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse

30) »kompetent myndighed«: i artikel 42 enten en godkendende myndighed eller en udpeget myndighed eller et akkrediteringsorgan, der handler på deres vegne

31) »teknisk tjeneste«: en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve denne funktion

32) »virtuel prøvningsmetode«: computersimulationer, herunder beregninger, der viser, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en retsakt. I forbindelse med en virtuel prøvningsmetode kræves det ikke, at der fysisk anvendes et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed

33) »typegodkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt

34) »EF-typegodkendelsesattest«: den attest, der er angivet i bilag VI til dette direktiv eller i det tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, idet den meddelelsesformular, der findes i det relevante bilag til et af de UNECE-regulativer, der er opført i del I eller del II i bilag IV til dette direktiv, anses for at svare hertil

35) »individuel godkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at et bestemt køretøj er godkendt

36) »typeattest«: det dokument, der findes i bilag IX, og som udstedes af fabrikanten, som attesterer, at et køretøj, der tilhører serien af den type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, er i overensstemmelse med alle retsakter på fremstillingstidspunktet

37) »oplysningsskema«: det dokument, der findes i bilag I eller III eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, og hvoraf fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indgive, idet oplysningsskemaet kan indgives i form af en elektronisk fil

38) »informationsmappe«: hele den mappe, herunder oplysningsskemaet, fil, data, tegninger, fotografier m.v., som indgives af ansøgeren, idet informationsmappen kan indgives i form af en elektronisk fil

39) »informationspakke«: informationsmappen plus prøvningsrapporter og ethvert andet dokument, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har tilføjet under udførelsen af deres opgaver, idet informationspakken kan indgives i form af en elektronisk fil

40) »indeks til informationspakken«: et dokument med en liste over informationspakkens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, idet dokumentet skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer.







KAPITEL II

GENERELLE FORPLIGTELSER

Artikel 4

Medlemsstaternes forpligtelser

1. Medlemsstaterne sikrer, at fabrikanter, der ansøger om godkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv.

2. Medlemsstaterne godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.

3. Medlemsstaterne registrerer eller tillader kun salg eller ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.

De må ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, salg, ibrugtagning af eller kørsel på vej med køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af dette direktiv, hvis de opfylder kravene i direktivet.

4. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de myndigheder, der skal være de kompetente myndigheder i spørgsmål vedrørende godkendelse, og de meddeler Kommissionen denne oprettelse eller udpegelse i overensstemmelse med artikel 43.

Meddelelsen om de godkendende myndigheder skal bl.a. indeholde oplysning om navn, adresse, herunder e-mail-adresse samt deres ansvarsområde.

Artikel 5

Fabrikanternes forpligtelser

1. Fabrikanten er over for den godkendende myndighed ansvarlig for typegodkendelsesprocessen i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse, uanset om fabrikanten er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på det trin i opbygningen af et køretøj, som han forestår.

En fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere trin, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse komponenter og systemer.

3. For så vidt angår dette direktiv skal en fabrikant, der er etableret uden for Fællesskabet, udpege en repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.







KAPITEL III

EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER

Artikel 6

Procedurer, der skal følges ved EF-typegodkendelse af køretøjer

1. Fabrikanten kan vælge en af følgende procedurer:

a) trinvis typegodkendelse

b) enkelttrinstypegodkendelse

c) blandet godkendelse.

2. Ansøgning om trinvis typegodkendelse skal bestå af en informationsmappe med de oplysninger, der kræves i bilag III, og skal ledsages af det komplette sæt af typegodkendelsesattester, som kræves i henhold til hver enkelt af de gældende retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI. Hvis der er tale om typegodkendelse af et system eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationspakke, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.

3. En ansøgning om enkelttrinstypegodkendelse skal bestå af en informationsmappe, der indeholder de oplysninger i bilag I, som kræves i henhold til de retsakter, der er nævnt i bilag IV eller bilag XI, og, efter omstændighederne, oplysningerne i bilag III, del II.

4. Ved en blandet typegodkendelsesprocedure kan den godkendende myndighed fritage en fabrikant for forpligtelsen til at fremlægge en eller flere EF-typegodkendelsesattester for systemer, forudsat at informationsmappen suppleres med de nærmere oplysninger, der er nævnt i bilag I, og som er påkrævet til godkendelse af disse systemer på det trin, hvor køretøjet godkendes, og i sådanne tilfælde skal hver af de EF-typegodkendelsesattester, der således er givet fritagelse for, erstattes af en prøvningsrapport.

5. Med forbehold af stk. 2, 3 og 4 skal følgende oplysninger indgives ved en etapevis typegodkendelse:

a) på første trin: de dele af informationsmappen og EF-typegodkendelsesattesterne, som kræves til et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade

b) på andet og alle følgende trin: de dele af informationsmappen og de EF-typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsstade, samt en kopi af den EF-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på det forudgående fremstillingsstade; desuden skal fabrikanten indlevere en liste over alle de ændringer eller tilføjelser, han har foretaget på køretøjet Oplysningerne i litra a) eller b) kan indgives i overensstemmelse med den blandede typegodkendelsesprocedure, der er beskrevet i stk. 4.

6. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en bestemt type køretøj, og den må kun indsendes i én medlemsstat.

Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

7. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at levere yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.

8. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer til rådighed for den godkendende myndighed, som er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af typegodkendelsesproceduren.

Artikel 7

Procedure, der skal følges ved EF-typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

1. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indsendes i én medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

2. Ansøgningen ledsages af en informationsmappe, hvis indhold er specificeret i særdirektiverne eller forordningerne.

3. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.

4. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante særdirektiver eller forordninger kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.







KAPITEL IV

GENNEMFØRELSE AF EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE

Artikel 8

Almindelige bestemmelser

1. Medlemsstaterne må ikke udstede en EF-typegodkendelse uden først at sikre, at de procedurer, der er omhandlet i artikel 12, er blevet gennemført på behørig og tilfredsstillende vis.

2. Medlemsstaterne udsteder EF-typegodkendelser i overensstemmelse med artikel 9 og 10.

3. Hvis en medlemsstat konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for trafiksikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, kan den afvise at udstede en EF-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret fil, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.

4. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres efter den metode, der er beskrevet i bilag VII.

5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en kopi af EF-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.

6. Den godkendende myndighed underretter straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse, som den har udstedt, med angivelse af grundene hertil.

7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en liste over EF-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har udstedt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode. Denne liste skal indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag XIV.

8. Hvis den anmodes herom af en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, inden for en frist på 20 arbejdsdage efter at have modtaget anmodningen fremsende en kopi af den pågældende EF-typegodkendelsesattest med bilag. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.

Artikel 9

Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer

1. Medlemsstaterne udsteder en EF-godkendelse for:

a) en type køretøj, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV

b) en type køretøj til særlig brug, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, som er opført i bilag XI.

Procedurerne i bilag V finder anvendelse.

2. Medlemsstaterne udsteder en etapevis typegodkendelse for de typer delvis opbyggede køretøjer og trinvis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.

Etapevis typegodkendelse gælder også for nye køretøjer, der er ombygget eller ændret af en anden fabrikant.

Procedurerne i bilag XVII finder anvendelse.

3. For hver enkel type køretøj skal den godkendende myndighed:

a) udfylde alle de relevante afsnit af EF-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater, i overensstemmelse med den model, der findes i bilag VIII

b) samle og kontrollere indholdet af indekset til informationspakken

c) uden ubegrundet forsinkelse udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.

4. I tilfælde af en EF-typegodkendelse, i forbindelse med hvilken der i overensstemmelse med artikel 20, artikel 22 eller bilag XI er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i retsakterne, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.

5. Hvis oplysningerne i informationsmappen specificerer bestemmelser for køretøjer til særlig brug som angivet i bilag XI, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne bestemmelser.

6. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed i del III i det oplysningsskema, for hvilket der findes en model i bilag III, udfylde de referencer fra prøvningsrapporter, der er udarbejdet i henhold til retsakter, for hvilke der ikke findes nogen EF-typegodkendelsesattest.

7. Hvis fabrikanten vælger proceduren for enkelttrinsgodkendelse, skal den godkendende myndighed opstille en liste over gældende retsakter i henhold til modellen i tillægget til bilag VI, og denne liste skal vedføjes EF-typegodkendelsesattesten.

Artikel 10

Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

1. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for et system, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV eller bilag XI.

2. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for en komponent eller separat teknisk enhed, som gælder for en komponent eller en separat teknisk enhed, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV.

3. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere godkendelse for en komponent eller en separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i den relevante retsakt.

4. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal EF-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende. På EF- typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i dens anvendelse og eventuelle særlige monteringsforskrifter. Når en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.

Artikel 11

Prøvninger med henblik på EF-typegodkendelse

1. De udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske forskrifter i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, er overholdt.

Prøvningsprocedurerne og det særlige udstyr og de særlige værktøjer, der er nødvendige for at udføre disse prøvninger, beskrives i hver enkelt af retsakterne.

2. De krævede prøvninger udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der ønskes godkendt.

Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som ikke er repræsentativ for den type, der ønskes godkendt, men som kombinerer en række af de mest ugunstige træk med hensyn til det krævede præstationsniveau. Der kan anvendes virtuelle prøvningsmetoder til støtte for beslutningstagning under udvælgelsesprocessen.

3. Som alternativ til de prøvningsprocedurer, der er nævnt i stk. 1, og efter aftale med den godkendende myndighed kan der, hvis fabrikanten anmoder om det, anvendes virtuelle prøvningsmetoder i forbindelse med de retsakter, der opført i bilag XVI.

4. De generelle betingelser, som virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde, er fastlagt i tillæg 1 til bilag XVI.

For hver enkelt af de retsakter, der er opført i bilag XVI, fastlægges de specifikke prøvningsbetingelser og de tilhørende administrative bestemmelser i tillæg 2 til dette bilag.

5. Kommissionen udarbejder listen over de retsakter, i forbindelse med hvilke det er tilladt at anvende virtuelle prøvningsmetoder, de specifikke betingelser herfor og de tilhørende administrative bestemmelser herom. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det, fastlægges og ajourføres efter forskriftsproceduren med kontrol, der er nævnt i artikel 40, stk. 2.

Artikel 12

Sikring af produktionens overensstemmelse

1. Når en medlemsstat udsteder en EF-typegodkendelse, skal den træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.

2. Den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1, stadig er passende, og at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder stadig er i overensstemmelse med den godkendte type.

Kontrol med, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til de procedurer, der er anført i bilag X, og i de retsakter, der indeholder specielle krav herom. I denne forbindelse kan den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, der er forskrevet i en af de retsakter, der er opført i bilag IV eller i bilag XI, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg.

3. Når en medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1, ikke finder anvendelse, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner eller ikke længere finder anvendelse, selv om produktionen ikke er ophørt, skal denne medlemsstat træffe de fornødne foranstaltninger, herunder inddragelse af typegodkendelser, for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse er fulgt korrekt.







KAPITEL V

ÆNDRINGER AF EF-TYPEGODKENDELSER

Artikel 13

Almindelige bestemmelser

1. Fabrikanten meddeler straks den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken. Denne medlemsstat afgør i overensstemmelse med de regler, der er beskrevet i dette kapitel, hvilken procedure der skal følges. Hvis det er nødvendigt, kan medlemsstaten efter samråd med fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EF-typegodkendelse.

2. Ansøgning om ændring af en EF-typegodkendelse indgives udelukkende til den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige EF-typegodkendelse.

3. Finder den pågældende medlemsstat, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at foretage nye inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom. De procedurer, der er nævnt i artikel 14 og 15, finder først anvendelse, når de påkrævede nye inspektioner eller prøvninger er gennemført med et tilfredsstillende resultat.

Artikel 14

Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer

1. Er der sket ændringer i nogle af de oplysninger, der er registreret i en informationspakke, betegnes ændringen som en »revision«.

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.

2. Revisionen betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:

a) kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger

b) er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene

c) træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på den godkendte køretøjstype.

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er foretaget.

Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.

3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version er angivet.

4. Der kræves ingen ændring af godkendelsen af en køretøjstype, hvis de nye krav, der er nævnt i stk. 2, litra c), rent teknisk ikke er relevante for den pågældende type køretøj eller vedrører andre klasser af køretøjer end den klasse, som det pågældende køretøj hører ind under.

Artikel 15

Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter og separate tekniske enheder

1. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, betegnes ændringen som en »revision«.

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed de nødvendige rettelsesblade til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.

2. En revision betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:

a) kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger

b) er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene

c) træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.

I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er udstedt. Hvis ændringen er nødvendiggjort af anvendelsen af stk. 2, litra c), skal tredje sektion i godkendelsesnummeret ajourføres.

Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.

3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.

Artikel 16

Udstedelse og meddelelse af ændringer

1. Hvis der foretages en udvidelse, ajourfører den godkendende myndighed alle relevante sektioner i EF-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes til ansøgeren uden ubegrundet forsinkelse.

2. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed uden ubegrundet forsinkelse de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.

3. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EF-typegodkendelser efter de procedurer, der er nævnt i artikel 8.







KAPITEL VI

GYLDIGHEDEN AF EN EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER

Artikel 17

Gyldighedens ophør

1. En EF-typegodkendelse af et køretøj ophører med at være gyldig i et af følgende tilfælde:

a) når nye krav i en retsakt, som finder anvendelse på det godkendte køretøj, bliver obligatoriske i forbindelse med registrering, salg eller ibrugtagning af nye køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre godkendelsen i overensstemmelse hermed

b) når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt

c) når godkendelsens gyldighed udløber som følge af en særlig begrænsning.

2. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EF-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.

3. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for dette køretøj. Efter modtagelse af meddelelsen om ophør underretter myndigheden inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater.

Artikel 27 finder kun anvendelse i tilfælde af ophør under de omstændigheder, der er angivet i stk. 1, litra a), i nærværende artikel.

4. Hvis en EF-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 3, den godkendende myndighed, der har udstedt typegodkendelsen.

Den godkendende myndighed meddeler uden ubegrundet forsinkelse alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater, således at artikel 27 i givet fald kan finde anvendelse. I denne meddelelse angives navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.







KAPITEL VII

TYPEATTEST OG MÆRKNING

Artikel 18

Typeattest

1. I sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest, der skal ledsage hvert færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.

For delvis opbyggede og trinvis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter på typeattestens side 2, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret i forhold til det foregående godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester på det forudgående trin til typeattesten.

2. Typeattesten skal udfærdiges på et af Fællesskabernes officielle sprog. En medlemsstat kan anmode om, at typeattesten oversættes til et eller flere af dens egne sprog.

3. Typeattesten skal udføres på en sådan måde, at falskneri forhindres. Det papir, som anvendes, skal derfor enten være beskyttet med kulørt grafik eller forsynet med et vandmærke i form af fabrikantens identifikationsmærke.

4. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra begrænsninger i henhold til en retsakt.

5. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt efter bestemmelserne i artikel 20, stk. 2, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 20 (foreløbig godkendelse)«.

6. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 22, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier«, og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i bilag XII, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i den produktion, der er tildelt for dette år.

7. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan fabrikanten fremsende data eller oplysninger i typeattesten elektronisk til medlemsstatens registreringsmyndighed.

8. Kun fabrikanten må udstede en genpart af typeattesten. Ordet »genpart« skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.

Artikel 19

EF-typegodkendelsesmærke

1. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om den indgår i et system, anbringer EF-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning.

2. Såfremt EF-typegodkendelsesmærket ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke og typenummer og/eller et identifikationsnummer.

3. EF-typegodkendelsesmærket sammensættes i overensstemmelse med tillægget til bilag VII.







KAPITEL VIII

NYE TEKNOLOGIER ELLER PRINCIPPER, DER ER UFORENELIGE MED SÆRDIREKTIVER

Artikel 20

Undtagelser for nye teknologier eller nye principper

1. Medlemsstaterne kan på fabrikantens anmodning udstede en EF-typegodkendelse for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår teknologier eller principper, som er uforenelige med en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV, del I, forudsat at Kommissionen giver bemyndigelse hertil efter proceduren i artikel 40, stk. 3.

2. I afventen af, om en sådan bemyndigelse gives eller ej, kan medlemsstaten udstede en foreløbig godkendelse, der kun er gyldig på dens område, for den type køretøj, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om, forudsat at den straks underretter Kommissionen og de andre medlemsstater herom ved hjælp af en fil, der indeholder følgende elementer:

a) en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med kravene

b) en beskrivelse af, hvilke sikkerheds- og miljøaspekter der berøres, og hvilke foranstaltninger der er truffet

c) en beskrivelse af de prøvninger og prøvningsresultater, der godtgør, at der i forhold til de krav, fra hvilke der anmodes om en undtagelse, er sikret et mindst lige så højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau.

3. Andre medlemsstater kan beslutte at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 2, på deres område.

4. I overensstemmelse med proceduren i artikel 40, stk. 3, beslutter Kommissionen, om den pågældende medlemsstat skal gives tilladelse til at udstede en EF-typegodkendelse for den pågældende type køretøj.

Om fornødent skal det i beslutningen også angives, om dens gyldighed er underlagt nogen begrænsninger, som f.eks. frister. I alle tilfælde må godkendelsens gyldighed ikke være mindre end 36 måneder.

Hvis Kommissionen beslutter at nægte godkendelse, giver medlemsstaten omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i denne artikels stk. 2, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive tilbagekaldt 6 måneder efter datoen for Kommissionens afgørelse. Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden den er blevet tilbagekaldt, skal kunne registreres, sælges eller tages i brug i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.

5. Denne artikel finder ikke anvendelse, hvis et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med et UNECE-regulativ, som er blevet tiltrådt af Fællesskabet.

Artikel 21

Påkrævede foranstaltninger

1. Hvis Kommissionen finder, at der er gode grunde til at tillade en undtagelse i henhold til artikel 20, træffer den omgående de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte særdirektiver eller forordninger til den teknologiske udvikling. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke væsentlige elementer i de særdirektiver eller forordninger, der er opført i del I i bilag IV, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.

Hvis undtagelsen i henhold til artikel 20 har relation til et UNECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante UNECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i den reviderede 1958-overenskomst.

2. Så snart de relevante retsakter er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning vedrørende undtagelsen omgående.

Hvis der ikke er taget de nødvendige skridt til at tilpasse retsakterne, kan gyldigheden af en undtagelse udvides efter anmodning fra den medlemsstat, som udstedte godkendelsen, gennem endnu en beslutning efter proceduren i artikel 40, stk. 3.







KAPITEL IX

KØRETØJER PRODUCERET I SMÅ SERIER

Artikel 22

EF-typegodkendelse af små serier

1. På fabrikantens anmodning og inden for de kvantitative begrænsninger, der er anført i bilag XII, del A, afsnit 1, udsteder medlemsstaterne i overensstemmelse med den i artikel 6, stk. 4, omhandlede procedure en EF-typegodkendelse, hvis en type køretøj mindst opfylder de krav, der er anført i del I i tillægget til bilag IV.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på køretøjer til særlig brug.

3. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til bilag VII.

Artikel 23

National typegodkendelse af små serier

1. Hvis der er tale om køretøjer produceret inden for de kvantitative grænser, der er fastsat i bilag XI, del A, afsnit 2, kan medlemsstaterne meddele fritagelse for en eller flere af bestemmelserne i en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI, forudsat at de fastsætter relevante alternative krav.

Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder i henhold til bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.

2. Medlemsstaterne kan, hvis der er tale om de køretøjer, der henvises til i stk. 1, fritage for en eller flere af bestemmelserne i dette direktiv.

3. Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i stk. 1 og 2, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.

4. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal medlemsstaterne acceptere systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag IV.

5. På typegodkendelsesattesten angives arten af de fritagelser, der er indrømmet i medfør af stk. 1 og 2.

Typegodkendelsesattesten, for hvilken der findes en model i bilag VI, må ikke have overskriften »EF-typegodkendelsesattest for en køretøjstype«. Godkendelsesattesterne nummereres dog i henhold til bilag VII.

6. Gyldigheden af en typegodkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed dog med anbefalet brev eller elektronisk post en kopi af typegodkendelsesattesten og dens bilag til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.

Inden for en frist på 60 dage efter modtagelsen beslutter en sådan medlemsstat, om den accepterer typegodkendelsen eller ej. Den meddeler formelt sin beslutning til den godkendende myndighed, der er nævnt i første afsnit.

En medlemsstat må ikke nægte en typegodkendelse, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.

7. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj i en anden medlemsstat, sender den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, ansøgeren en kopi af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken.

En medlemsstat skal tillade salg, registrering eller ibrugtagning af et sådant køretøj, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.







KAPITEL X

INDIVIDUELLE GODKENDELSER

Artikel 24

Individuelle godkendelser

1. Medlemsstaterne kan undtage et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, fra opfyldelsen af en eller flere bestemmelser i dette direktiv eller af en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, forudsat at de pålægger alternative krav.

Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i afsnit 1, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.

Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder efter bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.

2. Medlemsstaterne skal ikke udføre destruktive prøvninger. De skal gøre brug af alle relevante oplysninger fra ansøgeren, som viser, at de alternative krav er opfyldt.

3. Medlemsstaterne skal acceptere enhver EF-typegodkendelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i stedet for de alternative krav.

4. En ansøgning om individuel godkendelse indsendes af fabrikanten eller køretøjets ejer eller af en person, der handler på deres vegne, forudsat at denne person er etableret i Fællesskabet.

5. En medlemsstat udsteder en individuel godkendelse, hvis køretøjet svarer til den beskrivelse, der er vedlagt ansøgningen, og opfylder de gældende tekniske krav, og skal uden ubegrundet forsinkelse udstede en individuel godkendelsesattest.

Formatet af den individuelle godkendelsesattest skal baseres på den model for EF-typegodkendelsesattest, der er vist i bilag VI, og skal mindst indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at udfylde den ansøgning om registrering, der er truffet bestemmelse om i Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer ( 13 ). Individuelle godkendelsesattester må ikke have overskriften »EF-godkendelse af køretøj«.

En individuel godkendelsesattest mærkes med det pågældende køretøjs identifikationsnummer.

6. Gyldigheden af en individuel godkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den.

Hvis en ansøger ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj med en individuel godkendelse i en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, på anmodning sende ansøgeren en redegørelse for de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af.

For så vidt angår et køretøj, som en medlemsstat har udstedt en individuel godkendelse for efter bestemmelserne i denne artikel, skal en anden medlemsstat tillade, at køretøjet sælges, registreres eller ibrugtages, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.

7. På anmodning af fabrikanten eller ejeren af køretøjet skal medlemsstaterne udstede en individuel godkendelse for et køretøj, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI.

Medlemsstaterne skal i så fald acceptere den individuelle godkendelse og tillade salg, registrering og ibrugtagning af køretøjet.

8. Bestemmelserne i denne artikel kan anvendes på køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med dette direktiv, og som er blevet ændret inden deres første registrering eller ibrugtagning.

Artikel 25

Særlige bestemmelser

1. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, kan anvendes på et bestemt køretøj på de forskellige trin i færdigopbygningen af et køretøj i overensstemmelse med den etapevise typegodkendelsesprocedure.

2. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, må ikke erstatte et mellemtrin inden for den normale sekvens i en etapevis typegodkendelsesprocedure og må ikke finde anvendelse med henblik på at opnå godkendelse af første trin af et køretøj.







KAPITEL XI

REGISTRERING, SALG OG IBRUGTAGNING

Artikel 26

Registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer

1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 29 og 30 må medlemsstaterne kun registrere og tillade salg og ibrugtagning af køretøjer, hvis de ledsages af en gyldig typeattest udstedt i overensstemmelse med artikel 18.

Medlemsstaterne skal tillade salg af delvis opbyggede køretøjer, men kan nægte endelig registrering og ibrugtagning, indtil køretøjerne er færdigopbygget.

2. Køretøjer, der er undtaget fra kravet om en typeattest, må kun registreres, sælges eller ibrugtages, hvis de opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv.

3. For så vidt angår køretøjer fremstillet i små serier må antallet af køretøjer, der registreres, sælges eller ibrugtages inden for et enkelt år, ikke overstige det antal enheder, der er angivet i bilag XII, del A.

Artikel 27

Registrering, salg og ibrugtagning af restkøretøjer

1. Med forbehold af de grænser, der er angivet i bilag XII, del B, kan medlemsstaterne for en begrænset periode registrere og tillade salg eller ibrugtagning af køretøjer, der svarer til en køretøjstype, for hvilken EF-typegodkendelsen ikke længere er gyldig.

Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Fællesskabets område, der var omfattet af en gyldig EF-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EF-typegodkendelse mistede sin gyldighed.

2. Muligheden i stk. 1 er begrænset til en periode på 12 måneder for færdigopbyggede køretøjer og til 18 måneder for trinvis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen blev ugyldig.

3. En fabrikant, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de kompetente myndigheder i hver af de medlemsstater, som berøres af ibrugtagningen af sådanne køretøjer. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye tekniske krav.

Inden for en periode på tre måneder fra modtagelsen af en sådan ansøgning afgør de berørte medlemsstater, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer de tillader, at disse køretøjer registreres inden for deres område.

4. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse på køretøjer, der var omfattet af en national typegodkendelse, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før denne godkendelse ophørte med at være gyldig i medfør af artikel 45, som følge af den obligatoriske gennemførelse af EF-typegodkendelsesproceduren.

5. Medlemsstaterne anvender passende foranstaltninger for at sikre, at antallet af køretøjer, der registreres eller tages i brug inden for rammerne af den i denne artikel omhandlede procedure, kontrolleres effektivt.

Artikel 28

Salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder

1. Medlemsstaterne må kun tillade salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder, hvis og kun hvis de opfylder kravene i de relevante retsakter og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 19.

2. Stk. 1 anvendes ikke i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af dette direktiv.

3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i en retsakt i medfør af artikel 20 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 22, 23 eller 24 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.

4. Uanset stk. 1 og medmindre andet er fastsat i en retsakt, kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres ibrugtagning ifølge nærværende direktiv eller direktiv 70/156/EØF ikke var underlagt obligatorisk EF-typegodkendelse.







KAPITEL XII

BESKYTTELSESKLAUSULER

Artikel 29

Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med dette direktiv

1. En medlemsstat, der godtgør, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, selv om de er i overensstemmelse med de gældende krav eller er korrekt mærket, kan i et tidsrum på højst seks måneder nægte registrering af sådanne køretøjer eller nægte at tillade salg eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder på sit område.

I sådanne tilfælde underretter den pågældende medlemsstat omgående fabrikanten, de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver grundene til sin beslutning, og navnlig om denne skyldes:

— mangler i de relevante retsakter, eller

— fejlagtig anvendelse af de relevante krav.

2. Kommissionen hører hurtigst muligt de berørte parter og navnlig den godkendende myndighed, der udstedte typegodkendelsen, for at forberede en afgørelse.

3. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives mangler i de relevante retsakter, træffes der passende foranstaltninger som følger:

— hvis der er tale om direktiver eller forordninger i del I i bilag IV, ændrer Kommissionen dem efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2

— hvis der er tale om UNECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante UNECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til den reviderede 1958-overenskomst.

4. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives fejlagtig anvendelse af de relevante krav, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger for at sikre overensstemmelse med de pågældende krav.

Artikel 30

Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type

1. Konstaterer en medlemsstat, som har udstedt en EF-typegodkendelse, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller er forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af typegodkendelsen, der er nødvendige for, at de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der produceres, bringes i overensstemmelse med den godkendte type. Den godkendende myndighed i den pågældende medlemsstat underretter de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger.

2. For så vidt angår stk. 1 anses afvigelser fra oplysningerne i EF-typegodkendelsesattesten eller informationspakken for at udgøre en manglende overensstemmelse med den godkendte type.

Et køretøj anses ikke for at afvige fra den godkendte type, hvis de relevante retsakter tillader tolerancer, og disse tolerancer overholdes.

3. Godtgør en medlemsstat, at nye køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat, de fornødne foranstaltninger.

4. Den godkendende myndighed skal i nedenstående tilfælde anmode den medlemsstat, der har typegodkendt systemet, komponenten, den separate tekniske enhed eller det delvis opbyggede køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjer, der er under fremstilling, på ny bringes i overensstemmelse med den godkendte type:

a) såfremt et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EF-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller

b) såfremt et trinvis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er en del af det delvis opbyggede køretøj, eller for selve det delvis opbyggede køretøj.

Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat de fornødne foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med den medlemsstat, der har fremsat anmodningen, snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat. Såfremt det fastslås, at der er manglende overensstemmelse, skal den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelse for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller som godkendte det delvis opbyggede køretøj, træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.

5. De godkendende myndigheder underretter inden for en frist på 20 arbejdsdage hinanden om enhver inddragelse af en EF-typegodkendelse og grundene hertil.

6. Bestrider den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om, bestræber de involverede medlemsstater sig på at forlige tvisten. Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt høringer for at nå frem til en løsning.

Artikel 31

Salg og ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion

1. Medlemsstaterne tillader kun salg, udbydelse til salg eller ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer, hvis der er givet tilladelse til de pågældende dele eller det pågældende udstyr af en godkendende myndighed i overensstemmelse med stk. 5-10.

2. Dele eller udstyr, som er omfattet af en tilladelse i henhold til stk. 1, opføres på den liste, der skal fastsættes i bilag XIII. En sådan afgørelse skal være baseret på en forudgående vurdering med tilhørende rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem følgende elementer:

a) eksistensen af en alvorlig risiko for køretøjernes sikkerhed eller miljøpræstationer, når de er monteret med de dele eller det udstyr, der er tale om, og

b) virkningerne for forbrugerne og fabrikanterne på eftermarkedet, hvis der stilles krav om en eventuel tilladelse til dele eller udstyr som omhandlet i denne artikel.

3. Stk. 1 gælder ikke for originale dele eller originalt udstyr, der er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, og for dele eller udstyr, der er typegodkendt efter bestemmelserne i en af de retsakter, der er nævnt i bilag IV, medmindre disse godkendelser vedrører andre aspekter end dem, der er omfattet af stk. 1. Stk. 1 gælder ikke for dele eller udstyr, der udelukkende fremstilles til racerkøretøjer, som ikke er beregnet til anvendelse på offentlig vej. Såfremt dele eller udstyr i bilag XIII kan anvendes både til racerkørsel og til kørsel på vej, må sådanne dele eller sådant udstyr ikke sælges eller udbydes til salg til den almindelige offentlighed med henblik på anvendelse i vejkøretøjer, medmindre delene eller udstyret opfylder kravene i denne artikel.

Kommissionen kan om nødvendigt vedtage bestemmelser om identifikation af de dele eller det udstyr, der er omhandlet i dette stykke.

4. Kommissionen fastsætter efter høring af de interesserede parter den procedure og de krav vedrørende tilladelsesprocessen, der er nævnt i stk. 1, og vedtager bestemmelserne for den efterfølgende ajourføring af listen i bilag XIII. Kravene skal omfatte forskrifter om sikkerhed, miljøbeskyttelse og om nødvendigt om prøvningsstandarder. De kan baseres på de retsakter, der er opført i bilag IV, udvikles i takt med den relevante sikkerheds-, miljø- og prøvningsteknologi, eller, hvis dette er en hensigtsmæssig måde at opfylde de nødvendige sikkerheds- eller miljømålsætninger på, bestå i, at der foretages en sammenligning mellem delen eller udstyret og det originale køretøjs eller i givet fald en hvilken som helst af dets deles miljømæssige eller sikkerhedsmæssige præstationer.

5. For så vidt angår stk. 1 forelægger fabrikanten af delene eller udstyret den godkendende myndighed en prøvningsrapport, der er udarbejdet af en udpeget teknisk tjeneste, der attesterer, at de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, opfylder kravene i stk. 4. Fabrikanten kan kun indsende én ansøgning pr. type pr. del og kun til én godkendende myndighed.

Ansøgningen skal indeholde oplysninger om fabrikanten af delene eller udstyret, type-, identifikations- og delnumre på de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, samt køretøjsfabrikantens navn, køretøjstype og i givet fald fremstillingsår eller alle andre oplysninger, der gør det muligt at identificere det køretøj, som delene eller udstyret skal monteres på.

Når den godkendende myndighed på grundlag af prøvningsrapporten og anden dokumentation har forvisset sig om, at de pågældende dele eller det pågældende udstyr overholder kravene i stk. 4, udsteder den en attest til fabrikanten uden ubegrundet forsinkelse. Denne attest giver tilladelse til, at delene eller udstyret sælges, udbydes til salg eller monteres på køretøjer i Fællesskabet, jf. dog stk. 9, andet afsnit.

6. Hver udstyrsdel, der er tilladt i henhold til denne artikel, skal være behørigt mærket.

Kommissionen fastlægger mærknings- og emballeringskravene samt model- og nummereringssystemet i forbindelse med den attest, der er nævnt i stk. 5.

7. Foranstaltningerne i stk. 2-6 vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det.

8. Fabrikanten underretter straks den godkendende myndighed, der har udstedt attesten, om enhver ændring, der berører de betingelser, hvorunder den blev udstedt. Den godkendende myndighed tager stilling til, om attesten skal revideres eller genudstedes, og om der er brug for nye prøvninger.

Fabrikanten har ansvaret for at sikre, at dele og udstyr fremstilles og fortsætter med at blive fremstillet under de betingelser, hvorunder attesten blev udstedt.

9. Før den godkendende myndighed giver en tilladelse, efterprøver den, at der findes tilfredsstillende ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med fremstillingens overensstemmelse.

Hvis den godkendende myndighed finder, at betingelserne for udstedelsen af tilladelsen ikke længere er opfyldt, anmoder den fabrikanten om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at delene eller udstyret på ny bringes i overensstemmelse. Den trækker om nødvendigt tilladelsen tilbage.

10. Kommissionen underrettes om enhver uenighed mellem medlemsstaterne angående de attester, der er nævnt i stk. 5. Den træffer passende foranstaltninger og kan om nødvendigt bl.a. kræve tilbagetrækning af tilladelsen efter høring af medlemsstaterne.

11. Denne artikel finder ikke anvendelse på en udstyrsdel, før den er opført i bilag XIII. Der fastsættes en rimelig overgangsperiode for enhver angivelse eller gruppe af angivelser i bilag XIII, så fabrikanten af delen eller udstyret kan ansøge om og få en tilladelse. Der kan i givet fald samtidig fastsættes en dato for at udelukke dele og udstyr, der er konstrueret til køretøjer, som er typegodkendt inden denne dato, fra anvendelsen af denne artikel.

12. Så længe der ikke er truffet beslutning om, hvorvidt en del eller udstyr skal medtages i den i stk. 1 nævnte liste, kan medlemsstaterne opretholde nationale bestemmelser vedrørende dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.

Når der er truffet en sådan beslutning, er de nationale bestemmelser vedrørende de pågældende dele eller det pågældende udstyr ikke længere gyldige.

13. Fra den 29. oktober 2007 vedtager medlemsstaterne ikke nye bestemmelser om dele og udstyr, som kan berøre den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.

Artikel 32

Tilbagekaldelse af køretøjer

1. Hvis en fabrikant, der har modtaget en EF-typegodkendelse af en køretøjstype, i medfør af bestemmelserne i en retsakt eller direktiv 2001/95/EF er nødsaget til at tilbagekalde køretøjer, der allerede er solgt, registreret eller taget i brug, fordi et eller flere systemer eller en eller flere komponenter eller separate tekniske enheder, der er monteret på køretøjet, uanset om de er blevet behørigt godkendt i overensstemmelse med dette direktiv, udgør en alvorlig risiko for færdselssikkerheden, folkesundheden eller beskyttelsen af miljøet, skal han straks underrette den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen for køretøjer.

2. Fabrikanten foreslår over for den godkendende myndighed et sæt passende afhjælpningsforanstaltninger til fjernelse af den i stk. 1 omhandlede risiko. Den godkendende myndighed underretter straks de andre medlemsstaters myndigheder om de foreslåede foranstaltninger.

De kompetente myndigheder skal sikre, at foranstaltningerne rent faktisk gennemføres inden for deres respektive områder.

3. Hvis de berørte myndigheder vurderer, at foranstaltningerne er utilstrækkelige eller ikke gennemføres hurtigt nok, underretter de straks den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for køretøjstypen.

Den godkendende myndighed underretter herefter fabrikanten. Hvis den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen, ikke selv er tilfreds med fabrikantens foranstaltninger, træffer den alle de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og kan bl.a. trække EF-typegodkendelsen for køretøjstypen tilbage, hvis fabrikanten ikke foreslår og gennemfører effektive korrigerende foranstaltninger. I tilfælde af tilbagetrækning af EF-typegodkendelsen for køretøjstypen underretter den pågældende godkendende myndighed ved anbefalet brev eller tilsvarende elektronisk inden for en periode på 20 arbejdsdage fabrikanten, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen.

4. Denne artikel gælder også for dele, der ikke er underlagt nogen krav i henhold til en retsakt.

Artikel 33

Underretning om beslutninger og retsmidler

Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger, som træffes i medfør af bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, og alle beslutninger om at nægte eller inddrage EF-typegodkendelse, nægte registrering eller forbyde salg.

Den berørte part underrettes om en sådan beslutning med angivelse af, hvilke retsmidler han har til rådighed i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.







KAPITEL XIII

INTERNATIONALE REGULATIVER

Artikel 34

UNECE-regulativer, der er påkrævede ved EF-typegodkendelse

1. UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, og som er anført i bilag IV, del 1, og bilag XI, indgår i EF-typegodkendelsen af køretøjer på samme betingelser som særdirektiver eller forordninger. De finder anvendelse på de klasser af køretøjer, der er anført i de relevante kolonner i tabellen i bilag IV, del 1, og bilag XI.

2. Hvis Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 4, i afgørelse 97/836/EF har besluttet at gøre anvendelsen af et UNECE-regulativ obligatorisk i forbindelse med EF-typegodkendelse af et køretøj, ændres bilagene til dette direktiv i fornødent omfang efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, i dette direktiv. Den retsakt, der ændrer bilagene til dette direktiv, fastsætter også datoerne for obligatorisk anvendelse af UNECE-regulativet eller af ændringerne hertil. Medlemsstaterne ophæver eller tilpasser eventuel national lovgivning, der er uforenelig med det pågældende UNECE-regulativ.

Hvis et sådant UNECE-regulativ erstatter et eksisterende særdirektiv eller en forordning, erstattes den pågældende angivelse i bilag IV, del I, og i bilag XI af nummeret på UNECE-regulativet, og den tilsvarende angivelse i bilag IV, del II, slettes efter samme procedure.

3. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 2, andet afsnit, ophæves det særdirektiv eller den forordning, der er erstattet af UNECE-regulativet, efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.

Når et særdirektiv ophæves, ophæver medlemsstaterne eventuel national lovgivning, der er blevet vedtaget med henblik på gennemførelse af det pågældende direktiv.

4. Der kan i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne henvises direkte til internationale standarder og forskrifter, uden at de gengives i Fællesskabets regelværk.

Artikel 35

Sidestillelse af UNECE-regulativer med direktiver eller forordninger

1. De UNECE-regulativer, der er anført i del II i bilag IV, anerkendes som værende sidestillet med de tilsvarende særdirektiver eller forordninger, for så vidt som de har samme anvendelsesområde og genstand.

Medlemsstaternes godkendende myndigheder accepterer godkendelser udstedt i overensstemmelse med disse UNECE-regulativer og, hvor dette er relevant, de dertil hørende godkendelsesmærkninger i stedet for de tilsvarende godkendelser og godkendelsesmærkninger udstedt i overensstemmelse med det tilsvarende særdirektiv eller den tilsvarende forordning.

2. Hvis Fællesskabet har besluttet at anvende et nyt UNECE-regulativ eller et ændret UNECE-regulativ i henhold til stk. 1, ændres dette direktivs bilag IV, del II, i fornødent omfang. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.

Artikel 36

Sidestillelse med andre regulativer

På forslag af Kommissionen kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande, anerkende, at procedurer, som er fastsat ved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, kan sidestilles med nærværende direktivs bestemmelser om EF-typegodkendelse af systemer, komponenter og separate tekniske enheder.







KAPITEL XIV

LEVERING AF TEKNISKE OPLYSNINGER

Artikel 37

Oplysninger beregnet for brugerne

1. Fabrikanten må ikke levere teknisk information vedrørende de oplysninger, der er truffet bestemmelse om i dette direktiv eller i de retsakter, der er opført i bilag IV, hvis sådan information afviger fra de oplysninger, der er godkendt i de EF-typegodkendelser, der er udstedt af den godkendende myndighed.

2. Hvis en retsakt indeholder specifikke bestemmelser herom, skal fabrikanten stille de relevante oplysninger og nødvendige vejledninger til rådighed for brugerne, og disse skal beskrive særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed.

Disse oplysninger skal foreligge på Fællesskabets officielle sprog. Efter aftale med den godkendende myndighed leveres de i form af passende dokumentation som f.eks. en instruktionsbog eller vedligeholdelsesvejledning.

Artikel 38

Oplysninger beregnet for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder

1. Køretøjets fabrikant stiller alle de oplysninger, herunder eventuelt tegninger, der er specifikt nævnt i de relevante bilag eller tillæg til en retsakt, og som er nødvendige for EF-typegodkendelse af komponenter eller separate tekniske enheder eller for en tilladelse i medfør af artikel 31, til rådighed for fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder.

Køretøjets fabrikant kan pålægge de fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder, en bindende aftale om fortrolig behandling af oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige, bl.a. oplysninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.

2. En fabrikant af komponenter eller separate tekniske enheder skal, i sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest, som i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, indeholder begrænsninger vedrørende brugen, eller særlige monteringsbetingelser eller begge dele, give køretøjsfabrikanten alle de detaljerede oplysninger herom.

Hvis en retsakt indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten af komponenter eller separate tekniske enheder sammen med de fremstillede komponenter eller separate tekniske enheder levere instruktioner med hensyn til begrænsning af brugen eller særlige monteringsbetingelser.







KAPITEL XV

GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER OG ÆNDRINGER

Artikel 39

Gennemførelsesforanstaltninger samt ændringer af dette direktiv, særdirektiver og forordninger

1. Kommissionen vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de enkelte særdirektiver eller forordninger, i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt i de pågældende direktiver eller forordninger.

2. Kommissionen vedtager de ændringer af bilagene til dette direktiv eller af bestemmelser i de i del I i bilag IV nævnte særdirektiver eller forordninger, der er nødvendige for at tilpasse dem til ny videnskabelig eller teknisk viden eller til handicappedes særlige behov.

3. Kommissionen vedtager de ændringer af dette direktiv, der er nødvendige for at fastlægge tekniske krav til køretøjer fremstillet i små serier, køretøjer godkendt efter proceduren med individuel godkendelse og køretøjer til særlig anvendelse.

4. Hvis Kommissionen får kendskab til alvorlige risici for trafikanterne eller miljøet, som kræver hurtige foranstaltninger, kan den ændre bestemmelserne i de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I.

5. Kommissionen vedtager de ændringer, der er nødvendige af hensyn til god administration, og især ændringer, der er nødvendige for at sikre indbyrdes sammenhæng mellem de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I, samt deres sammenhæng med anden fællesskabsret.

6. Når der i henhold til afgørelse 97/836/EF indføres nye UNECE-regulativer eller foretages ændringer i allerede eksisterende UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, foretager Kommissionen de fornødne ændringer i bilagene til nærværende direktiv.

7. Ved hvert nyt særdirektiv eller hver ny forordning skal der foretages de nødvendige ændringer i bilagene til nærværende direktiv.

8. Bilagene til dette direktiv kan ændres gennem forordninger.

9. Foranstaltningerne i denne artikel vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv eller i særdirektiverne og forordningerne, bl.a. ved at supplere dem.

Artikel 40

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg benævnt »Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer« (TCMV).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.







KAPITEL XVI

UDPEGELSE AF OG UNDERRETNING OM TEKNISKE TJENESTER

Artikel 41

Udpegelse af tekniske tjenester

1. Når en medlemsstat udpeger en teknisk tjeneste, skal denne tjeneste overholde dette direktivs bestemmelser.

2. Tekniske tjenester skal selv udføre eller føre tilsyn med de prøvninger, der kræves med henblik på godkendelse eller inspektioner som præciseret i dette direktiv eller i en retsakt, der er opført i bilag IV, medmindre der udtrykkeligt er givet tilladelse til alternative procedurer. De må ikke udføre prøvninger eller inspektioner, som de ikke er blevet behørigt udpeget til.

3. Tekniske tjenester skal falde ind under en eller flere af følgende fire aktivitetskategorier afhængig af deres kompetenceområde:

a) kategori A: tekniske tjenester, der i deres egne anlæg udfører de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV

b) kategori B: tekniske tjenester, der fører tilsyn med de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, og som udføres i fabrikantens eller tredjemands anlæg

c) kategori C: tekniske tjenester, der foretager en regelmæssig vurdering og overvågning af fabrikantens procedurer til kontrol af produktionens overensstemmelse

d) kategori D: tekniske tjenester, der fører tilsyn med eller udfører prøvninger eller inspektioner som led i overvågningen af produktionens overensstemmelse.

4. Tekniske tjenester skal have passende færdigheder, specifik teknisk viden og dokumenteret erfaring på de specifikke områder, der er omfattet af dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV.

Derudover skal tekniske tjenester opfylde de standarder i tillæg 1 til bilag V, der er relevante for de aktiviteter, de udfører. Dette krav gælder dog ikke i forbindelse med sidste etape i den etapevise typegodkendelsesprocedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 1.

5. En godkendende myndighed kan fungere som teknisk tjeneste i forbindelse med en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i stk. 3.

6. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, kan udpeges som teknisk tjeneste i forbindelse med kategori A-aktiviteter for så vidt angår de retsakter, der er opført i bilag XV.

Kommissionen ændrer om nødvendigt listen over disse retsakter efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.

7. De enheder, der er nævnt i stk. 5 og 6, skal overholde bestemmelserne i denne artikel.

8. Tekniske tjenester i tredjelande ud over dem, der er udpeget i overensstemmelse med stk. 6, må kun underrettes i henhold til artikel 43 inden for rammerne af en bilateral aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland.

Artikel 42

Vurdering af tekniske tjenesters færdigheder

1. De færdigheder, der er nævnt i artikel 41, skal fremgå af en vurderingsrapport udarbejdet af en kompetent myndighed. Denne kan omfatte et akkrediteringscertifikat udstedt af et akkrediteringsorgan.

2. Den vurdering, der ligger til grund for rapporten i stk. 1, foretages efter bestemmelserne i tillæg 2 til bilag V.

Vurderingsrapporten revideres efter højst tre år.

3. Vurderingsrapporten tilsendes Kommissionen på anmodning.

4. Den godkendende myndighed, der fungerer som teknisk tjeneste, skal fremlægge dokumentation for overholdelse.

Denne omfatter en vurdering, der skal foretages af auditorer, der er uafhængige af den aktivitet, der vurderes. Sådanne auditorer kan være fra samme organisation, forudsat at de forvaltes uafhængigt af det personale, der udfører den vurderede aktivitet.

5. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, som er udpeget som teknisk tjeneste, skal overholde de relevante bestemmelser i denne artikel.

Artikel 43

Underretningsprocedurer

1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navne og adresser, herunder e-mail-adresser, på de ansvarlige personer og om aktivitetskategorien for hver udpeget teknisk tjeneste. De underretter den om alle senere ændringer heri.

Det skal angives i underretningsdokumentet, for hvilke retsakter de tekniske tjenester er udpeget.

2. En teknisk tjeneste må kun udføre de i artikel 41 beskrevne aktiviteter med henblik på typegodkendelse, hvis Kommissionen i forvejen er blevet underrettet herom.

3. En teknisk tjeneste kan udpeges og gøres til genstand for underretning af flere medlemsstater uanset aktivitetskategori.

4. Hvis en specifik organisation eller et kompetent organ, hvis aktivitet ikke er omfattet af artikel 41, skal udpeges i henhold til en retsakt, foretages underretningen efter bestemmelserne i nærværende artikel.

5. Kommissionen offentliggør listen over og de nærmere oplysninger vedrørende godkendende myndigheder og tekniske tjenester på sit websted.







KAPITEL XVII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 44

Overgangsbestemmelser

1. I afventning af de nødvendige ændringer af dette direktiv med henblik på at indbefatte køretøjer, der endnu ikke er omfattet af det, eller for at supplere de administrative og tekniske bestemmelser vedrørende typegodkendelse af køretøjer, bortset fra køretøjer i klasse M1, fremstillet i små serier, og for at fastlægge harmoniserede administrative og tekniske bestemmelser for den individuelle godkendelsesprocedure, og i afventning af udløbet af de i artikel 45 nævnte overgangsperioder, fortsætter medlemsstaterne med at udstede nationale typegodkendelser for disse køretøjer, forudsat at de er baseret på de harmoniserede tekniske krav, der er fastlagt i dette direktiv.

2. Efter ansøgning fra fabrikanten eller, hvis der er tale om en individuel godkendelse, fra køretøjets ejer, og efter fremlæggelse af de påkrævede oplysninger, udfylder og udsteder den pågældende medlemsstat typegodkendelsesattesten eller den individuelle godkendelsesattest. Attesten udstedes til ansøgeren.

For så vidt angår køretøjer af samme type accepterer de andre medlemsstater en bekræftet kopi som bevis for, at de krævede prøvninger er blevet gennemført.

3. Hvis et bestemt køretøj, der er omfattet af en individuel godkendelse, skal registreres i en anden medlemsstat, kan denne medlemsstat af den godkendende myndighed, der har udstedt den individuelle godkendelse, kræve enhver form for yderligere oplysninger, der i detaljer angiver arten af de tekniske krav, som det pågældende køretøj opfylder.

4. I afventning af gennemførelsen af harmoniseringen af medlemsstaternes registrerings- og beskatningssystemer for køretøjer, som er omfattet af nærværende direktiv, kan medlemsstaterne anvende nationale koder for at lette registrering og beskatning på deres område. Til dette formål kan medlemsstaterne underopdele de versioner, som fremgår af del II i bilag III, forudsat at de oplysninger, som lægges til grund for underopdelingen, fremgår direkte af informationspakken eller kan udledes heraf ved simpel beregning.

Artikel 45

Anvendelsesdatoer for EF-typegodkendelsen

1. For så vidt angår EF-typegodkendelse udsteder medlemsstaterne EF-godkendelser for nye typer af køretøjer fra de datoer, der er anført i bilag XIX.

2. På fabrikantens anmodning kan medlemsstaterne udstede EF-typegodkendelse for nye typer køretøjer fra den 29. april 2009.

3. Indtil de datoer, der er angivet i fjerde kolonne i tabellen i bilag XIX, finder artikel 26, stk. 1, ikke anvendelse på nye køretøjer, for hvilke der er blevet udstedt national godkendelse før de datoer, der er anført i tredje kolonne i bilaget, eller for hvilke der ikke var nogen godkendelse.

4. Efter anmodning fra fabrikanten og indtil de datoer, der er angivet i tredje kolonne, række 6 og 9, i tabellen i bilag XIX, udsteder medlemsstaterne fortsat nationale typegodkendelser som et alternativ til EF-typegodkendelse for køretøjer i klasse M2 eller M3 under forudsætning af, at disse køretøjer, deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder er