1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/33/EF
af 30. juni 1997
om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet
ved anvendelse af ONP-principperne
(EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/61/EF af 24. september 1998 L 268 37 3.10.1998
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 2
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/33/EF
af 30. juni 1997
om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsynings-
pligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-princip-
perne
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE
UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100A,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 19. marts 1997, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Udbuddet af teletjenester og -infrastruktur liberaliseres pr. 1.
januar 1998 i Fællesskabet (med overgangsperioder for vissemedlemsstater); som anført i Rådets resolution af 7. februar 1994om fastlæggelse af principper for et alment udbud af teletjene-ster (
4) kan man fremme indførelsen af EF-dækkende teletjenester
ved at sikre mulighederne for samtrafik mellem offentlige net og,i det kommende liberaliserede miljø, ved at sikre samtrafikkenmellem operatører, som driver virksomhed i forskellige medlems-stater eller i hele Fællesskabet; i Rådets direktiv 90/387/EØF af28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenesterved gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net ONP (OpenNetwork Provision — tilrådighedsstillelse af åbne net) (
5)
opstilles der harmoniserede principper for fri og reel adgang tilsamt anvendelse af offentlige telenet og i givet fald offentligttilgængelige teletjenester; det erkendes i Rådets resolution af 22.juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektorenog behovet for yderligere udvikling på telekommunikationsmar-kedet (
6), at ONP-bestemmelser er den bedste måde, hvorpå man
kan harmonisere vilkårene for samtrafik; denne harmonisering erafgørende for gennemførelsen af et velfungerende indre markedfor teletjenester; i Rådets resolution af 18. september 1995 omudarbejdelse af den fremtidige lovgivningsmæssige ramme forteletjenester (
7), erkendes det, at opretholdelse og udbygning af
forsyningspligtydelser samt fastlæggelse af særlige bestemmelserfor samtrafik bør være centrale elementer i disse bestemmelser,og der opstilles nogle retningslinjer med hensyn til dissespørgsmål;
(2) der er behov for generelle regler for samtrafik med offentligetelenet og offentligt tilgængelige teletjenester, uanset den under-liggende teknologi, hvis det skal sikres, at de tjenester, derudbydes i Fællesskabet, er interoperable fra slutbruger til slut-bruger; hvis markedet skalvære åbent og konkurrencepræget, erdet vigtigt, at samtrafik og interoperabilitet sikres ud fra retfær-dige, hensigtsmæssige og ikke-diskriminerende vilkår;
(1) EFT nr. C 313 af 24. 11. 1995, s. 7.
(2) EFT nr. C 153 af 28. 5. 1996, s. 21.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14. februar 1996 (EFT nr. C 65 af 4. 3.
1996, s. 69), Rådets fælles holdning af 18. juni 1996 (EFT nr. C 220 af29. 7. 1996, s. 13) og Europa-Parlamentets afgørelse af 19. september1996 (EFT nr. C 320 af 28. 10. 1996, s. 138). Rådets afgørelse af 2. juni1997. Europa-Parlamentets afgørelse af 11. juni 1997.
(
4) EFT nr. C 48 af 16. 2. 1994, s. 1.
(5) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 1.
(6) EFT nr. C 213 af 6. 8. 1993, s. 1.
(7) EFT nr. C 258 af 3. 10. 1995, s. 1.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 3
▼B
(3) når særlige eller eksklusive rettigheder på teleområdet bliver
afskaffet, skalnogl e af de eksisterende definitioner revideres; idette direktiv omfatter begrebet »teletjenester« ikke radio- ellertv-spredning; de tekniske bestemmelser, takster samt brugs- ogforsyningsbestemmelser, som gælder for samtrafik, kan eventueltvære forskellige fra de bestemmelser, der finder anvendelse påslutbruger/netgrænsefladerne;
(4) reglerne for samtrafik finder anvendelse, hvis kommercielt udbudaf offentligt tilgængelige teletjenester foregår på sammenkobledenet; reglerne for samtrafik finder derimod ikke anvendelse, hviset telenet kun anvendes til udbud af teletjenester til en bestemtslutbruger eller til en lukket brugergruppe; reglerne finder kunanvendelse, hvis et telenet anvendes til udbud af offentligt tilgæn-gelige tjenester; sammenkoblede telenet kan ejes af de berørteparter, eller de kan udbydes på grundlag af lejede faste kredsløbog/eller transmissionskapacitet, der ikke ejes af de berørte parter;
(5) når særlige eller eksklusive rettigheder for teletjenester og -infra-struktur bliver afskaffet i Fællesskabet, kan det blive nødvendigtmed godkendelsesordninger for udbud af telenet og -tjenester imedlemsstaterne; organisationer, som har ret til at udbyde offent-lige telenet eller offentlige teletjenester i hele eller en del afFællesskabet, bør frit kunne forhandle sig frem til samtrafika-ftaler på kommercielt grundlag i overensstemmelse med EF-lovgivningen, dog på betingelse af at de nationale tilsynsmyndig-heder fører tilsyn og om nødvendigt griber ind; det skal sikres, atder er tilstrækkelige samtrafikmuligheder i visse af Fællesskabetsnet og interoperabilitet mellem tjenester, som ligger til grund forEF-brugernes sociale og økonomiske velfærd, f.eks. faste ogmobile offentlige telefonnet og -tjenester og lejede faste kredsløb;udtrykket »offentlig« anvendes i dette direktiv ikke om ejerskabeller et begrænset antal af udbud, der betegnes »offentlige net«eller »offentlige tjenester«, men anvendes om ethvert net ellerenhver tjeneste, som gøres offentligt tilgængelig for tredjemand;
(6) det skaldefineres, hvil ke organisationer der har rettigheder ogpligter i forbindelse med samtrafik; hvis man skal stimulereudviklingen af nye typer teletjenester, må man fremme nyeformer for samtrafik og særlig netadgang på andre punkter end denettermineringspunkter, der tilbydes flertallet af slutbrugerne; enorganisations markedsposition afhænger af en række faktorer,f.eks. markedsandelen for dens produkt eller tjeneste i det pågæl-dende geografiske område, dens omsætning i forhold til markeds-størrelsen, dens mulighed for at påvirke markedsforholdene, denskontrol over adgangen til slutbrugerne, dens internationale forbin-delser samt dens finansieringsmuligheder og erfaring med udbudaf produkter og tjenester på det pågældende marked; det bør værede nationale tilsynsmyndigheder, der fastlægger, hvilke organisa-tioner der har en stærk markedsposition, på baggrund af situati-onen på det pågældende marked;
(7) begrebet forsyningspligtydelser skal udvikle sig i takt med denteknologiske udvikling, markedsudviklingen og ændringerne ibrugernes krav; de nye betingelser for forsyningspligtydelser børtages op tilvurdering, når dette direktiv skalrevideres;
(8) forsyningspligten medvirker til opfyldelsen af Fællesskabetsmålsætning om social og økonomisk samhørighed og geografiskligestilling; en medlemsstat kan godt have flere organisationer,som varetager forsyningspligten; medlemsstaterne bør tilskyndetil, at der hurtigt indføres ny teknologi, såsom det tjenesteintegre-rede digitalnet (ISDN) på bredest mulig basis; med det nuvæ-rende udviklingsstadium i Fællesskabet er ISDN ikke tilgængeligtfor alle brugere og er ikke omfattet af dette direktivs bestem-melser om forsyningspligt; med tiden bør det overvejes, omISDN bør omfattes af forsyningspligten; når nettoomkostningerneved forsyningspligten beregnes, skal både omkostninger ogindtægter, udefra bestemte økonomiske faktorer og de immateri-elle goder, som organisationens forsyningspligtige virksomhedmedfører, tages i betragtning, men beregningen må ikke hæmmeden igangværende proces med henblik på at genskabe takst-
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 4
▼B
mæssig ligevægt; omkostningerne ved forsyningspligten bør
beregnes efter gennemskuelige procedurer; finansielle bidrag tildækning af omkostningerne ved forsyningspligten bør væreadskilt fra samtrafiktaksterne; hvis en forsyningspligt udgør enurimelig byrde for en organisation, er det hensigtsmæssigt attillade medlemsstaterne at indføre ordninger for fordeling afnettooomkostningerne ved alment udbud af et fast offentligt tele-fonnet eller en fast offentlig telefontjeneste sammen med andreorganisationer, som driver offentlige telenet og/eller taletelefoni-tjenester, der er offentligt tilgængelige; i forbindelse hermed skalprincipperne i EF-lovgivningen og særlig ikke-diskriminations-princippet og proportionalitetsprincippet overholdes, og traktatensartikel100 A, stk. 2, må ikke berøres heraf;
(9) det er vigtigt at få opstillet principper til sikring af gennemskue-lighed, informationsadgang, ikke-diskrimination og lige adgang,især på områder, hvor der er organisationer med stærk markeds-position;
(10) samtrafiktaksterne spiller en væsentlig rolle for, hvordan derindføres konkurrence i overgangen tilet frit marked; organisati-oner med stærk markedsposition skalkunne dokumentere, atderes samtrafiktakster er fastlagt ud fra objektive kriterier ihenhold til principperne om gennemsigtighed og omkostnings-ægthed og er tilstrækkeligt opdelte efter de net- og tjenesteele-menter, der udbydes; gennemsigtigheden og ikke-diskriminati-onsprincippet styrkes, når der offentliggøres oversigter oversamtrafiktjenester og -takster, betingelser og vilkår; der bør væreen vis fleksibilitet i takstfastlæggelsen i forbindelse medsamtrafik, så taksterne f.eks. kan variere efter kapacitet; takstni-veauet bør fremme produktiviteten og fremme tilgangen af effek-tive og levedygtige virksomheder på markedet, og taksterne børhverken ligge under det niveau, som på grundlag af realomkost-ningerne kan beregnes ud fra langsigtede differensomkostningerog anvendte omkostningsfordelingsmetoder, eller over detniveau, som kan beregnes efter de direkte omkostninger ved atudbyde den pågældende samtrafiktjeneste; afgifter i forbindelsemed samtrafikken baseret på et prisniveau, som er tæt knyttet tilde langsigtede differensomkostninger ved at udbyde adgang tilsamtrafik, er velegnede til at fremme en hurtig udvikling af etåbent og konkurrencepræget marked;
(11) når en organisation med særlige eller eksklusive rettigheder på etområde uden for telesektoren også udbyder teletjenester, kan enregnskabsmæssig eller strukturel opsplitning forhindre konkur-renceforvridende krydssubsidier, i det mindste hvis der er tale omtelevirksomhed med en vis årlig omsætning; hvor en organisationråder over en stærk markedsposition, sikrer en opsplitning afregnskaberne mellem samtrafikvirksomhed og anden televirk-somhed, således at alle omkostnings- og indtægtselementer iforbindelse med denne virksomhed fremgår, at det er gennem-skueligt, hvad der foretages af interne omkostningsoverførsler;
(12) de nationale tilsynsmyndigheder skal spille en vigtig rolle, da deskal lette virkeliggørelsen af et konkurrencebaseret marked, derer i EF-brugernes interesse, og sikre, at der bliver passendemulighed for samtrafik mellem net og interoperabilitet mellemtjenester; ved passende mulighed for samtrafik tages der hensyntilønskerne hos den l everandør, der ønsker samtrafik, især for såvidt angår de mest hensigtsmæssige sammenkoblingspunkter,med hver enkelt leverandør, der er ansvarlig for fremføring afopkald og fastsættelse af indbyrdes takster indtil sammenkobling-spunktet; samtrafikforhandlinger kan lettes ved, at de nationaletilsynsmyndigheder på forhånd fastlægger visse betingelser ioverensstemmelse med EF-retten og under hensyn til Kommis-sionens henstillinger med henblik på at lette udviklingen af etegentligt europæisk hjemmemarked, og ved, at de angiver, hvilkeområder samtrafiktalerne bl.a. skal omfatte; hvis der opståruenighed om samtrafik mellem parter i én medlemsstat, skal denskadelidte part kunne henvende sig til den nationale tilsynsmyn-dighed for at få afgjort tvisten i sagen; de nationale tilsynsmyn-
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 5
▼B
digheder skalkunne kræve, at en organisation åbner sit net for
samtrafik, når det kan påvises at være i brugernes interesse;
(13) de væsentlige krav, som kan berettige begrænsninger af adgangentil og anvendelsen af offentlige telenet eller -tjenester, er ifølgedirektiv 90/387/EØF: nettets driftssikkerhed og integritet samt ibegrundede tilfælde driftskompatibilitet mellem tjenester og omfornødent databeskyttelse; begrundelserne for disse begræns-ninger offentliggøres; bestemmelserne i dette direktiv er derforikke til hinder for, at en medlemsstat kan træffe foranstaltninger,som er begrundet i traktatens artikel36 og 56, navnl ig hensynettil den offentlige sikkerhed, den offentlige orden og den offent-lige sædelighed;
(14) fælles brug af faciliteter kan være en fordel på baggrund afbyplanmæssige, miljømæssige, økonomiske eller andre hensyn,og de nationale tilsynsmyndigheder bør derfor tilskynde hertilmed frivillige ordninger; i visse tilfælde kan det være nødvendigtat foreskrive obligatorisk fælles brug af faciliteter, men dette børførst ske, efter at der er afholdt fuldstændige, offentlige høringer;
(15) nummereringen er et nøgleelement i forbindelse med lige adgang;for at sikre effektiv konkurrence bør de nationale tilsynsmyndig-heder være ansvarlige for at administrere og kontrolleremedlemsstaternes nummereringsplaner og de aspekter af teletje-nester, der vedrører tildeling af navne og adresser, som skalkoordineres på landsplan; de nationale tilsynsmyndigheder skalved varetagelsen af denne opgave tage hensyn til proportionali-tetsprincippet, især med hensyn til eventuelle foranstaltningersvirkning for netoperatører, videresælgere og forbrugere; nummer-portabilitet er vigtig for brugerne og bør indføres hurtigst muligt;nummereringsplaner bør opstilles i samråd med alle berørteparter og i overensstemmelse med de langsigtede, europæiskenummereringsprincipper og internationale nummereringsplaner,sådan som det overvejes i Den Europæiske Konference af Post-og Teleadministrationer (CEPT); hvis man skal opfylde behovetfor nummerering i Europa, fremme udbuddet af tværeuropæiskeog nye tjenester og sikre, at telekommunikationsmarkedet bliverbredt og sammenhængende, er det nødvendigt at koordinere denationale synspunkter i overensstemmelse med traktaten i inter-nationale organisationer og fora, hvor man træffer beslutningerom nummereringsforhold;
(16) harmonisering af tekniske grænseflader og adgangsvilkår skal ihenhold til direktiv 90/387/EØF baseres på fælles tekniske speci-fikationer, som tager det internationale standardiseringsarbejde ibetragtning; det kan blive nødvendigt at udarbejde nye europæ-iske standarder for samtrafik; i henhold til Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure medhensyn tiltekniske standarder og forskrifter (
1), må der ikke
opstilles nye nationale standarder inden for områder, hvor der erved at blive udarbejdet europæiske standarder;
(17) i henhol d tildirektiv 90/387/EØF skalONP-vil kår være gennem-skuelige og offentliggjort på passende vis; ved ovennævntedirektiv oprettedes et udvalg (ONP-udvalget), som skal biståKommissionen, og der opstilledes en procedure for høring afteleselskaber, brugere, forbrugere, fabrikanter og tjenesteudby-dere;
(18) ud over den klageadgang, der indgår i medlemsstaternes ogFællesskabets lovgivning, er der brug for en simpel procedure tilafgørelse af tvister, som omfatter flere forskellige lande, eftersomsådanne tvister falder uden for de enkelte nationale tilsynsmyn-digheders beføjelser; denne procedure, der skal iværksættes på
(1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved
Kommissionens beslutning 96/139/EF (EFT nr. L 32 af 10. 2. 1996, s.31).
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 6
▼B
anmodning af den ene eller den anden af de stridende parter, bør
være hurtigtvirkende, billig og gennemsigtig;
(19) det er en forudsætning for, at Kommissionen kan føre effektivttilsyn med anvendelsen af dette direktiv, at medlemsstaternemeddeler Kommissionen, hvilke nationale tilsynsmyndighederder bliver ansvarlige for de opgaver, der angives i direktivet, oghvilke organisationer der falder ind under direktivets bestem-melser;
(20) udviklingen i denne sektor sker meget hurtigt, hvorfor nogle afdirektivets bilag bør kunne tilpasses efter en hurtigtvirkendeprocedure, hvor der fuldt ud tages hensyn til medlemsstaternessynspunkter, og hvor ONP-udvalget inddrages;
(21) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen nåede den 20.december 1994 tilenighed om en modus vivendi vedrørendegennemførelsesforanstaltningerne til retsakter vedtaget efterfremgangsmåden i traktatens artikel189 B (
1);
(22) gennemførelsen af visse forpligtelser skal sammenkædes medtidspunktet for liberalisering af teletjenester og -infrastruktur, ogder skal navnlig over for de berørte medlemsstater fuldt ud tageshensyn til de relevante overgangsperioder og herunder til, om derfindes særlige eller eksklusive rettigheder i forbindelse meddirekte samtrafik mellem mobile net i disse medlemsstater ogfaste eller mobile net i andre medlemsstater; der kan gives frita-gelse for forpligtelsen til at udbyde nummerportabilitet i tilfælde,hvor det efter Kommissionens opfattelse vil udgøre en uforholds-mæssig stor byrde for bestemte organisationer;
(23) dette direktiv er ikke tilhinder for, at der kan træffes foranstal t-ninger vedrørende selskaber, der ikke er etableret inden forFællesskabet, når blot sådanne foranstaltninger er i overensstem-melse med fællesskabsretten og de eksisterende internationaleforpligtelser, der har til formål at sikre statsborgerne i medlems-staterne samme behandling i tredjelande; Fællesskabets selskaberbør i tredjelande indrømmes en behandling og en faktisk adgang,der svarer tilden behandl ing og den markedsadgang, derindrømmes statsborgere fra de berørte lande inden for Fælles-skabet; under forhandlingerne om telekommunikation skalFællesskabet søge at opnå en afbalanceret multilateral overens-komst, som sikrer Fællesskabets operatører en tilsvarende, faktiskadgang i tredjelande;
(24) det bør senest den 31. december 1999 vurderes, hvordan dettedirektiv fungerer, navnlig for at undersøge omfanget af forsy-ningspligtydelser og tidsplanen for indførelse af nummerportabi-litet; situationen med hensyn til samtrafik med tredjelande børligeledes vurderes periodisk, så der kan træffes de nødvendigeforanstaltninger;
(25) de væsentlige målsætninger om samtrafik mellem net og intero-perabilitet mellem tjenester i hele Fællesskabet kan ikke itilstrækkelig grad opfyldes på medlemsstatsplan og kan derforbedre gennemføres på fællesskabsplan gennem dette direktiv; deter ønskeligt, at der i forbindelse med revisionen af dette direktivforetages en vurdering af den mulige fordel ved oprettelsen af eneuropæisk tilsynsmyndighed, bl.a. på baggrund af Kommissio-nens forberedende arbejde; når der er opnået effektiv konkur-rence på markedet, viltraktatens konkurrencebestemmel ser iprincippet være tilstrækkelige til at sikre den efterfølgendekontrol med, om konkurrencen foregår på fair vilkår, således atnødvendigheden af dette direktiv kan tages op tilfornyet overve-jelse, bortset fra bestemmelserne om forsyningspligt og bilæg-gelse af tvister;
(1) EFT nr. C 102 af 4. 4. 1996, s. 1.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 7
▼B
(26) bestemmelserne i dette direktiv gælder, medmindre andet er
fastsat i traktatens konkurrenceregler —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde og formål
Dette direktiv fastlægger regler til sikring af samtrafik mellem telenet
og navnlig interoperabilitet mellem teletjenester samt til sikring af, atder stilles forsyningspligtydelser til rådighed i et miljø med fri og åbenkonkurrence i Fællesskabet.
Direktivet vedrører harmonisering af vilkårene for fri og effektiv
samtrafik mellem og adgang til offentlige telenet og -tjenester.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a) »samtrafik«: fysisk og logisk sammenkobling af telenet, som bruges
af den samme eller af en anden organisation med henblik på at giveen organisations brugere mulighed for at kommunikere med enanden organisations brugere eller få adgang til andre organisationerstjeneste. Tjenester kan udbydes af de berørte parter eller af andreparter, som har adgang tilnettet
b) »offentlige telenet«: telenet, som helt eller delvis bruges til udbud af
offentlige teletjenester
c) »telenet«: transmissionssystemer og, hvor det er relevant, koblings-
udstyr og andet udstyr, som giver mulighed for fremføring afsignaler mellem bestemte termineringspunkter via kabler, radio-bølger, lyslederkabler eller ved andre elektromagnetiske fremførings-måder
d) »teletjenester«: tjenester, som helt eller delvist består i fremføring og
rutning af signaler via telenet, bortset fra radio/tv-spredning
e) »brugere«: enkeltpersoner, herunder slutbrugere, eller organisationer,
der bruger eller efterspørger offentlige teletjenester
f) »særlige rettigheder«: rettigheder, som en medlemsstat indrømmer et
begrænset antal virksomheder i kraft af love eller administrativebestemmelser, og hvorefter den inden for et givet geografisk områdeenten kan begrænse antallet af sådanne virksomheder til to ellerflere, som ud fra andre kriterier end objektivitet, proportionalitet ogikke-diskrimination har tilladelse til at udbyde en tjeneste ellerudøve en aktivitet, eller hvorefter den, ud fra andre kriterier endovennævnte, kan udpege flere konkurrerende virksomheder, som måudbyde en tjeneste eller udøve en aktivitet, eller hvorefter den, ud fraandre kriterier end ovennævnte, kan give en eller flere virksomhederjuridiske eller lovgivningsmæssige fordele, der på afgørende vispåvirker andre virksomheders mulighed for at udbyde sammetjeneste eller udøve samme aktivitet inden for samme geografiskeområde og i alt væsentligt på tilsvarende vilkår
g) »forsyningspligtydelser«: et nærmere bestemt minimumssæt af tjene-
ster af en given kvalitet, hvortil alle brugere uanset deres geografiskeplacering og på baggrund af specifikke nationale betingelser haradgang tilen overkommel ig pris
▼
M1
h) abonnent: en fysisk eller juridisk person, som har indgået en aftale
med en leverandør af offentligt tilgængelige teletjenester om leve-ring af sådanne tjenester
i) »geografisk nummer«: et nummer fra den nationale nummererings-
plan, hvor en del af talstrukturen indeholder en geografisk informa-tion, der anvendes til at dirigere opkald til den fysiske placering afnettermineringspunktet for den abonnent, som har fået nummerettildelt.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 8
▼B
2. De yderligere definitioner, der findes i direktiv 90/387/EØF,
anvendes, hvor det er relevant.
Artikel 3
Samtrafik i medlemsstaterne og på fællesskabsplan
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
afskaffe bestemmelser, som forhindrer organisationer, som medlemssta-terne har givet tilladelse til at udbyde offentlige telenet og -tjenester, i atforhandle sig frem til aftaler om indbyrdes samtrafik i overensstem-melse med EF-lovgivningen. Dette gælder, hvad enten organisationerneer i samme medlemsstat eller i forskellige medlemsstater. Tekniskeaftaler og handelsaftaler vedrørende samtrafik fastlægges af parterneselv i overensstemmelse med dette direktiv og traktatens konkurrence-regler.
2. Medlemsstaterne sikrer passende og effektiv samtrafik mellem de
offentlige telenet, der er angivet i bilag I, i det omfang dette er nødven-digt for at sikre de pågældende tjenesters interoperabilitet for allebrugere i Fællesskabet.
3. Medlemsstaterne sikrer, at de organisationer, der sammenkobler
deres faciliteter med offentlige telenet og/eller -tjenester, til enhver tidrespekterer, at de oplysninger, der fremføres eller oplagres, skal holdesfortrolige.
Artikel 4
Rettigheder og pligter i forbindelse med samtrafik
1. Organisationer, som har tilladelse til at udbyde de offentlige
telenet og/eller -tjenester, der er angivet i bilag II, har ret og, hvisorganisationer med samme status anmoder derom, også pligt tilindbyrdes at forhandle sig frem til aftaler om samtrafik med henblik påat udbyde de pågældende tjenester, så disse net og tjenester kan udbydesi hele Fællesskabet. Den nationale tilsynsmyndighed kan indvillige imidlertidigt at begrænse denne pligt, hvis det i det enkelte tilfældeskønnes, at der er teknisk og kommercielt bæredygtige alternativer tilden samtrafik, der anmodes om, og hvis samtrafikken vilkræve mereomfattende midler end dem, der står til rådighed. Hvis den nationaletilsynsmyndighed træffer en sådan beslutning, skal der gives en kompletredegørelse herfor, og beslutningen skal offentliggøres efter procedureni artikel14, stk. 2.
2. Organisationer, som har tilladelse til at udbyde de offentlige
telenet og -tjenester, der er angivet i bilag I, og som har en stærkmarkedsposition, skal opfylde enhver rimelig anmodning om adgang tilnettet, herunder adgang tilandre punkter end de termineringspunkter,der tilbydes flertallet af slutbrugerne.
3. En organisation anses for at have en stærk markedsposition, hvis
den har en andelpå mere en 25 % af et bestemt tel ekommunikations-marked i det geografiske område af en medlemsstat, hvor den hartilladelse til at drive virksomhed.
De nationale tilsynsmyndigheder kan dog bestemme, at en organisation
med en andelpå mindre end 25 % af det pågæl dende marked har enstærk markedsposition. Tilsvarende kan de bestemme, at en organisationmed en andelpå mere end 25 % af det pågæl dende marked ikke har enstærk markedsposition. I begge tilfælde skal afgørelsen tage hensyn tilorganisationens evne tilat påvirke markedsbetingel serne, dens omsæt-ning i forhold til markedets størrelse, dens kontrol over adgangen tilslutbrugerne, dens adgang til finansielle midler, samt til dens erfaringmed at udbyde produkter og tjenester på markedet.
Artikel 5
Samtrafik og bidrag til dækning af forsyningspligtydelser
1. Hvis en medlemsstat i henhold til denne artikel skønner, at forsy-
ningspligtydelserne udgør en urimeligt stor byrde for en organisation,indfører den en ordning for, hvordan nettoomkostningerne i forbindelse
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 9
▼B
med denne pligt skal fordeles blandt de organisationer, der driveroffentlige telenet og/eller taletelefonitjenester. Medlemsstaterne tagerhensyn tilprincipperne om gennemsigtighed, ikke-diskrimination ogproportionalitet, når de fastlægger, hvilke bidrag der skal betales. Dennetype finansiering vedrører kun offentlige telenet og -tjenester somangivet i bilag I, del 1.
2. Bidrag til dækning af eventuelle omkostninger ved forsynings-
pligtydelser kan indhentes via en ordning, der specifikt indføres meddette formålog administreres af en instans, som er uafhængig af deorganisationer, der modtager godtgørelse, og/eller via et gebyr, somlægges oven i samtrafiktaksten.
3. Når det skal opgøres, hvilke eventuelle omkostninger forsynings-
pligten medfører, beregner de organisationer, som skal opfylde den,efter anmodning fra den nationale tilsynsmyndighed de pågældendenettoomkostninger efter proceduren i bilag III. Beregningen af dissenettoomkostninger revideres af den nationale tilsynsmyndighed eller etandet kompetent organ, der er uafhængig af televirksomhederne, og somer godkendt af den nationale tilsynsmyndighed. Der skal være fuldoffentlig indsigt i resultaterne af beregningen af disse omkostninger og irevisionsrapporten i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2.
4. Hvis det er berettiget ud fra den i stk. 3 omhandlede beregning af
nettoomkostningerne og ud fra en vurdering af den eventuelle markeds-fordel, som opnås af den organisation, der udbyder forsyningspligt-ydelser, træffer de nationale tilsynsmyndigheder beslutning om, hvor-vidt der skalindføres en ordning tilfordel ing af nettoomkostningerne iforbindelse med forsyningspligtydelser.
5. Indføres der en ordning tilfordel ing af nettoomkostningerne ved
forsyningspligtydelser som omhandlet i stk. 4, sikrer de nationaletilsynsmyndigheder, at der er fuld adgang til offentlig indsigt i princip-perne for omkostningsdelingen, herunder i de nærmere forhold i denanvendte ordning, jf. artikel14, stk. 2.
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der offentliggøres en årlig
rapport med anførelse af de beregnede omkostninger ved forsynings-pligtydelser og af de forskellige berørte parters bidrag til dækningen afdisse omkostninger.
6. Indtilproceduren i stk. 3, 4 og 5 er gennemført, skalden national e
tilsynsmyndighed og Kommissionen underrettes, inden der opkrævesafgifter fra sammenkoblede virksomheder til dækning af omkostningerved forsyningspligtydelser. Fastslår den nationale tilsynsmyndighed påeget initiativ eller efter begrundet anmodning fra de berørte parter, attaksterne er for høje, skalden pågæl dende organisation nedsætte dem,jf. dog artikel 17 i dette direktiv. Nedsættelsen gælder med tilbagevir-kende kraft fra den dato, hvor afgifterne blev opkrævet, dog tidligst fraden 1. januar 1998.
Artikel 6
Ikke-diskrimination og gennemsigtighed
Ved etablering af samtrafik med de i bilag I angivne offentlige telenet
og -tjenester, når disse udbydes af organisationer, som de nationaletilsynsmyndigheder har meddelt har en stærk markedsposition, sikrermedlemsstaterne, at:
a) de pågældende organisationer overholder princippet om ikke-diskri-
mination, hvad angår samtrafik, der tilbydes andre. Tilsvarende skalde ved samtrafik tilbyde samtrafikpartnere, der udbyder lignendetjenester, samme vilkår, faciliteter og oplysninger og samme tjene-stekvalitet, som gælder for tjenester, som udbydes af dem selv, deresunderafdelinger eller partnere
b) alle nødvendige oplysninger og specifikationer stilles efter anmod-
ning tilrådighed for organisationer, der overvejer samtrafik, så detbliver lettere at indgå en aftale; oplysningerne bør omfatteændringer, som er planlagt til at skulle gennemføres inden for dekommende seks måneder, medmindre andet er godkendt af dennationale tilsynsmyndighed
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 10
▼B
c) samtrafikaftaler meddeles de relevante nationale tilsynsmyndigheder,
og de interesserede parter gives efter anmodning indsigt i sådanneaftaler efter proceduren i artikel 14, stk. 2, bortset fra afsnit, dervedrører parternes handelsstrategi. Den nationale tilsynsmyndighedbestemmer, hvilke afsnit der vedrører parternes handelsstrategi. Derskal efter anmodning fra de interesserede parter i alle tilfælde givesnærmere oplysninger om samtrafiktakster og -betingelser samt omeventuelle bidrag til omkostningerne ved forsyningspligtydelser
d) Oplysninger fra en organisation, som er interesseret i samtrafik, må
kun bruges tildet formål , hvortilde er givet. De må ikke videregivestil andre afdelinger, datterselskaber eller partnere, som sådanneoplysninger kan give en konkurrencefordel.
Artikel 7
Principper for samtrafiktakster og omkostningsberegningssystemer1. Medlemsstaterne sikrer, at bestemmelserne i stk. 2-6 finder anven-
delse på organisationer, som driver de offentlige telenet og/eller -tjene-ster, der er anført i bilag I, del 1 og 2, og som de nationale tilsynsmyn-digheder har meddelt har en stærk markedsposition.
2. Samtrafiktakster skaloverhol de principperne om gennemsigtighed
og omkostningsægthed. Bevisbyrden for, at taksterne er omkostnings-ægte og ikke giver mere end en rimelig forrentning af investeringerne,påhviler den organisation, der udbyder samtrafik via sine faciliteter. Denationale tilsynsmyndigheder kan anmode en organisation om at frem-lægge fuld dokumentation for de samtrafiktakster, der kræves, og omnødvendigt påbyde, at taksterne nedsættes. Bestemmelsen i dette stykkefinder også anvendelse på organisationer, der er angivet i bilag I, del 3,og som de nationale tilsynsmyndigheder har meddelt har en stærkmarkedsposition på det nationale marked for samtrafik.
3. De nationale tilsynsmyndigheder skal i overensstemmelse med
artikel14, stk. 1, sikre, at der offentl iggøres et referencesamtrafikudbud.Dette skal indeholde en beskrivelse af samtrafikudbuddet, opgjort efterenkeltkomponenter alt efter markedssituationen, og de hertil tilknyttedebetingelser, herunder takster.
Der kan fastsættes forskellige samtrafiktakster, betingelser og vilkår for
forskellige kategorier af organisationer, der har tilladelse til at stilletelenet og tjenester til rådighed, hvis sådanne forskelle kan begrundesobjektivt på grundlag af den type samtrafik, som udbydes, og/eller depågældende nationale licensbetingelser. De nationale tilsynsmyndig-heder sikrer, at sådanne forskelle ikke forårsager konkurrencefordrej-ning og navnlig, at organisationen anvender de rigtige samtrafiktakster,betingelser og vilkår, når den udbyder samtrafik af egne eller dattersel-skabers eller partneres tjenester, jf. artikel 6, litra a).
Den nationale tilsynsmyndighed skal kunne kræve ændringer i referen-
cesamtrafikudbuddet, når det er berettiget.
Bilag IV indeholder eksempler på elementer, som kan indgå i fastlæg-
gelsen af samtrafiktakster, takststrukturer og takstelementer. Hvis enorganisation foretager ændringer i det offentliggjorte referencesamtra-fikudbud, kan tilpasninger, som kræves af den nationale tilsynsmyn-dighed, have tilbagevirkende kraft fra den dato, hvor ændringen blevforetaget.
4. Samtrafiktakster skal i overensstemmelse med EF-lovgivningen
være uafhængige af andre forhold, så den, der anmoder om samtrafik,ikke skalbetal e for det, som ikke er strengt knyttet tilden tjeneste, deranmodes om.
5. Kommissionen udarbejder efter proceduren i artikel15 henstil -
linger om omkostningsberegningssystemer og opsplitning af regnska-berne i forbindelse med samtrafik. De nationale tilsynsmyndighedersikrer, at de omkostningsberegningssystemer, organisationerneanvender, opfylder bestemmelserne i denne artikel og er dokumenterettilstrækkeligt detaljeret som anført i bilag V.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 11
▼B
De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der efter anmodning stilles
en beskrivelse af omkostningsberegningssystemerne til rådighed, somviser de vigtigste af de kategorier, omkostningerne er samlet i, og deregler, der anvendes ved fordelingen af omkostningerne i forbindelsemed samtrafikken. Det kontrolleres af den nationale tilsynsmyndighedeller en anden kompetent instans, der er uafhængig af televirksomhe-derne og godkendt af den nationale tilsynsmyndighed, at omkostnings-beregningen sker efter de fastsatte regler. En gang om året offentlig-gøres en erklæring om, hvorvidt reglerne er blevet overholdt.
6. Hvis der anvendes takster med henblik på fordeling af omkostnin-
gerne ved forsyningspligtydelser, jf. artikel 5, skal de være uafhængigeaf andre områder og opgøres separat.
Artikel 8
Regnskaber og opsplitning af regnskaber
1. Medlemsstaterne kræver, at organisationer, som udbyder offentlige
telenet og/eller -tjenester, og som har særlige eller eksklusive rettig-heder på udbud af tjenester i andre sektorer i den samme eller i enanden medlemsstat, fører særskilte regnskaber for deres teleaktiviteter isamme omfang, som det ville være nødvendigt, hvis det var juridiskuafhængige virksomheder, der varetog de pågældende teleaktiviteter,således at alle omkostnings- og indtægtselementer fremgår — medgrundlaget for beregningen heraf og detaljeret redegørelse for deanvendte metoder — i forhold til deres telekommunikationsaktiviteter,herunder en specificeret opgørelse over anlægsaktiver og strukturom-kostninger, eller at teleaktiviteterne er udskilt strukturelt.
Medlemsstaterne kan vælge ikke at stille de i første afsnit opstillede
krav over for sådanne organisationer, hvis årlige omsætning på teleom-rådet i Fællesskabet er mindre end det beløb, der er fastsat i bilag VI,del1.
2. Medlemsstaterne kræver, at organisationer, der driver offentlige
telenet og/eller -tjenester som omhandlet i bilag I, del 1 og 2, og som denationale tilsynsmyndigheder har meddelt har en stærk markedsposition,og som udbyder offentlige telenet og/eller -tjenester til brugere ogsamtrafiktjenester tilandre organisationer, fører særskil te regnskaber forde aktiviteter, der har at gøre med samtrafik — herunder både samtra-fiktjenester, der udbydes internt, og samtrafiktjenester, der udbydes tilandre — og for andre aktiviteter, således at alle omkostnings- ogindtægtselementer fremgår — med grundlaget for beregningen heraf ogdetaljeret redegørelse for de anvendte metoder — i forhold til deressamtrafikvirksomhed, herunder en specificeret opgørelse over anlægsak-tiver og strukturomkostninger.
Medlemsstaterne kan vælge ikke at stille de i foregående afsnit opstil-
lede krav over for sådanne organisationer, hvis årlige omsætning påteleområdet i medlemsstaterne er mindre end det beløb, der er fastsat ibilag VI, del 2.
3. Organisationer, som udbyder offentlige telenet eller -tjenester,
fremlægger snarest efter anmodning fra deres nationale tilsynsmyn-dighed så detaljerede finansielle oplysninger, som det forlanges. Denationale tilsynsmyndigheder kan under hensyn til forretningshemme-ligheder offentliggøre oplysninger, der kan medvirke til virkeliggørelsenaf et åbent og konkurrencebaseret marked.
4. Organisationer, som udbyder offentlige telenet eller -tjenester, har
pligt til at udfærdige deres regnskaber og lade dem revidere og offent-liggøre. Revisionen foretages i overensstemmelse med de relevante lovei medlemsstaten.
Første afsnit gælder også for særskilte regnskaber, jf. stk. 1 og 2.
Artikel 9
De nationale tilsynsmyndigheders almindelige ansvar
1. De nationale tilsynsmyndigheder skal fremme og sikre et samtra-
fikniveau, der er til gavn for alle brugere, og varetage deres opgaver påen måde, der giver den størst mulige økonomiske effektivitet og de
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 12
▼B
størst mulige fordele for slutbrugerne. De nationale tilsynsmyndighederskal navnlig tage hensyn til:
— at brugere skal have fyldestgørende kommunikationsmuligheder i
alle led
— at konkurrencen skalfremmes— at der er behov for en fair og behørig udvikling af et harmoniseret
europæisk telekommunikationsmarked
— at der er behov for at samarbejde med de tilsvarende myndigheder i
andre medlemsstater
— at indførelsen og udbygningen af tværeuropæiske net og tjenester,
samtrafik mellem nationale net og interoperabilitet mellem tjenestersamt adgangen tilsådanne net og tjenester skalfremmes
— at princippet om ikke-diskrimination (herunder lige adgang) og
proportionalitet skal sikres
— at forsyningspligten skal opretholdes og udvides.
2. De generelle bestemmelser, som den nationale tilsynsmyndighed
på forhånd opstiller, offentliggøres i henhold til artikel 14, stk. 1.
I forbindelse med samtrafik mellem organisationer som beskrevet i
bilag II, gælder det navnlig:
— at den nationale tilsynsmyndighed kan opstille ex-ante bestemmelser
på de områder, der er omhandlet i bilag VII, del 1
— at den nationale tilsynsmyndighed tilskynder til, at samtrafikafta-
lerne også omfatter de i bilag VI, del 2, angivne forhold.
3. For at opfylde de i stk. 1 omhandlede mål har de nationale
tilsynsmyndigheder ret og, hvis en af parterne anmoder om det, tilligepligt til at gribe ind for at angive forhold, som samtrafikaftaler skalomfatte, eller fastlægge særlige bestemmelser, som en eller flere parter ien sådan aftale skal overholde. De nationale tilsynsmyndigheder kanundtagelsesvis forlange, at der foretages ændringer i samtrafikaftaler,som allerede er indgået, hvis dette er nødvendigt for at sikre reelkonkurrence og/eller interoperabilitet mellem de tjenester, brugerneanvender.
Den nationale tilsynsmyndighed kan bl.a. opstille bestemmelser om reel
konkurrence, tekniske vilkår, takster, udbuds- og anvendelsesvilkår,overholdelse af relevante standarder eller væsentlige krav, miljøbeskyt-telse og/eller sikring af tjenestekvalitet i alle led.
Den nationale tilsynsmyndighed har ligeledes ret og, hvis en af parterne
anmoder om det, tillige pligt til at opstille tidsfrister for gennemførelsenaf forhandlinger om samtrafik. Hvis parterne ikke inden for den fastsattefrist når til enighed om en aftale, træffer den nationale tilsynsmyndighedforanstaltninger for at skabe enighed efter en procedure, som den natio-nale tilsynsmyndighed selv fastlægger. Der skal i overensstemmelsemed artikel14, stk. 2, være offentl ig adgang tilindsigt i denneprocedure.
4. Den nationale tilsynsmyndighed har beføjelse til at foretage en
fuldstændig gennemgang af samtrafikaftaler, som organisationer, derhar tilladelse til at udbyde offentlige telenet eller -tjenester, indgår medandre parter.
5. Hvis der opstår uenighed vedrørende samtrafik mellem organisati-
oner i en medlemsstat, træffer vedkommende medlemsstats nationaletilsynsmyndighed efter anmodning fra en eller flere parter foranstalt-ninger tilat finde en l øsning inden seks måneder fra anmodningen.Løsningen skaltage behørigt hensyn tilbegge partners berettigedeinteresser.
I forbindelse hermed tager den nationale tilsynsmyndighed bl. a. hensyn
til:
— brugernes interesser
— de lovmæssige forpligtelser eller begrænsninger, parterne er pålagt— at nyskabende markedsudbud bør fremmes og brugerne sikres
adgang til et bredt udbud af teletjenester i medlemsstaterne og iFællesskabet
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 13
▼B
— tekniske og kommercielt bæredygtige alternativer til den samtrafik,
der anmodes om
— at alle parter bør sikres lige adgang— at det offentlige telenets enhed skal opretholdes, og at tjenester skal
være interoperable
— arten af den samtrafik, der anmodes om, set i forhold til de midler,
der er tilrådighed tilat imødekomme anmodningen
— parternes relative markedsposition— almenhedens interesse (f.eks. miljøhensyn)— at konkurrencen skalfremmes— nødvendigheden af at opretholde forsyningspligten.
Den nationale tilsynsmyndigheds afgørelse offentliggøres efter de natio-
nale procedurer. De berørte parter modtager en fuldstændig redegørelsefor afgørelsen.
6. I tilfælde hvor organisationer, som har tilladelse til at udbyde
offentlige telenet og/eller -tjenester, ikke vil indgå aftale om samtrafikvia deres faciliteter, skal de nationale tilsynsmyndigheder i overens-stemmelse med proportionalitetsprincippet og med brugernes interessefor øje, som sidste udvej, kunne forlange, at de pågældende organisati-oner åbner deres faciliteter for samtrafik, for derved at beskytte væsent-lige almene interesser, og skal, om nødvendigt, kunne opstille yderligerebestemmelser, som skal opfyldes i denne forbindelse.
Artikel 10
Væsentlige krav
Uden at det berører eventuelle foranstaltninger, som træffes i henhold til
artikel3, stk. 5, og artikel5, stk. 3, i direktiv 90/387/EØF, gæl der devæsentlige krav i artikel 3, stk. 2, i direktiv 90/387/EØF også i forbin-delse med nærværende direktiv for så vidt angår samtrafik med offent-lige telenet og/eller -tjenester som angivet i nærværende artikel.
Fastlægger den nationale tilsynsmyndighed bestemmelser, som med
udgangspunkt i de væsentlige krav i denne artikels litra a) — d), skalindføjes i samtrafikaftaler, skal disse bestemmelser offentliggøres somfastlagt i artikel 14, stk. 1.
a)Netdriftenssikkerhed: Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran-
staltninger for at sikre, at tilgængeligheden af offentlige telenet og-tjenester opretholdes i tilfælde af netudfald af katastrofeomfangeller force majeure, f.eks. usædvanlige vejrforhold, jordskælv, over-svømmelse, lynnedslag eller brand.
tilfælde af, at de i foregående afsnit nævnte omstændigheder
indtræffer, skalde berørte organer gøre deres yderste for at sikre, attjenesten opretholdes på højeste niveau i henhold til de kompetentenationale myndigheders prioriteringer.
Nødvendigheden af at skulle efterkomme disse krav udgør ikke en
gyldig grund til at nægte at indlede forhandlinger om samtrafik.
Den nationale tilsynsmyndighed sikrer endvidere, at eventuelle
bestemmelser i samtrafikaftaler vedrørende netsikkerhed i nødsituati-oner ikke er diskriminerende, og at de står i et rimeligt forhold til detilstræbte mål, samt at de er baseret på forud fastlagte, objektivekriterier.
b)Opretholdelseafnettetsenhed: Medlemsstaterne træffer de nødven-
dige foranstaltninger for at sikre, at de offentlige telenets enhedopretholdes. Opretholdelse af enheden i offentlige telenet eller-tjenester udgør ikke en gyldig grund for at nægte samtrafik. Denationale tilsynsmyndigheder sikrer, at samtrafikaftalers bestem-melser vedrørende beskyttelse af nettets enhed ikke er diskrimine-rende, og at de står i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål, samt atde er baseret på forud fastlagte, objektive kriterier.
c)Tjenesters interoperabilitet: Medlemsstaterne kan med hensyn til
samtrafikaftaler foreskrive bestemmelser, der skal sikre tjenestersinteroperabilitet, herunder også at tjenesterne er af en tilfredsstil-lende kvalitet i alle led. Sådanne bestemmelser kan også vedrøre
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 14
▼B
overholdelse af bestemte tekniske standarder eller specifikationer
eller adfærdskodekser, der er vedtaget af markedsaktørerne.
d)Databeskyttelse: Medlemsstaterne kan under overholdelse af fælles-
skabsretten opstille betingelser i samtrafik aftaler for at sikre datasik-kerheden i det omfang, det er nødvendigt for at sikre overholdelsenaf de relevante lovbestemmelser om databeskyttelse, herunderbeskyttelse af personoplysninger, fortroligholdelse af oplysninger,der bearbejdes, fremføres eller oplagres, og beskyttelse af privatli-vets fred.
Artikel 11
Samplacering og fælles brug af faciliteter
Hvis en organisation, der udbyder teletjenester og/eller offentlige net, i
henhold til national lovgivning har tilladelse til at installere faciliteterpå, over eller under offentlig eller privat grund, eller kan få ekspro-prieret eller tillagt ejendom til sådanne formål, tilstræber de nationaletilsynsmyndigheder, at sådanne faciliteter og/eller sådan ejendom kangøres til genstand for fælles brug med andre organisationer, somudbyder offentlige teletjenester, navnlig hvis væsentlige krav hindrerandre organisationer i at få adgang til realistiske alternativer.
Aftaler om samplacering eller fælles brug af faciliteter indgås sædvan-
ligvis ved handelsaftaler eller tekniske aftaler mellem de berørte parter.Den nationale tilsynsmyndighed kan gribe ind, hvor dette er nødvendigtfor at mægle i tvister, jf. artikel 9.
Medlemsstaterne kan kun påbyde ordninger om fælles brug af faciliteter
og/eller ejendom (herunder fysisk samplacering), hvis der er afholdtoffentlig høring af passende varighed, hvor alle interesserede parter harhaft mulighed for at fremlægge deres synspunkter. Sådanne ordningerkan f.eks. også omfatte bestemmelser om fordeling af omkostningerneved fælles brug af faciliteter og/eller ejendom.
Artikel 12
Nummerering
1. Medlemsstaterne sikrer, at der er tilstrækkelige numre og nummer-
grupper til rådighed for alle offentlige teletjenester.
2. Det skal sikres, at der er fuld interoperabilitet mellem de europæ-
iske net og tjenester; derfor træffer medlemsstaterne i overensstemmelsemed traktaten de nødvendige foranstaltninger under hensyn til, hvordanområdet kan udvikle sig på europæisk plan, for at sikre, at deressynspunkter koordineres i internationale organisationer og fora, hvor dertræffes afgørelser om nummerering.
3. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale nummereringsplaner for
teleområdet administreres af den nationale tilsynsmyndighed, så detsikres, at planerne er uafhængige af organisationer, som udbyder teleneteller -tjenester, og at nummerportabiliteten fremmes. Det skal sikres, atder er reel konkurrence, og derfor sikrer de nationale tilsynsmyndig-heder, at procedurerne for tildeling af enkeltnumre og/eller nummer-grupper er gennemsigtige, retfærdige og hurtige, og at tildelingen fore-tages på en objektiv, gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde. Denationale tilsynsmyndigheder kan indføre bestemmelser om anvendelseaf bestemte præfikser eller bestemte kortnummervalg, navnlig når disseanvendes til tjenester af almen interesse (såsom frikaldstjenester, kiosk-debiterede tjenester, oplysningstjenester eller alarmtjenester), ellerbestemmelser, der skal sikre lige adgang.
4. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at de vigtigste elementer i
de nationale nummereringsplaner og senere ændringer eller tilpasningerheraf offentliggøres i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, med denødvendige begrænsninger af hensyn tilstatens sikkerhed.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 15
▼M1
5. De nationale tilsynsmyndigheder tilstræber at fremme den tidligstmulige indførelse af en ordning med nummerportabilitet mellem opera-tører, som giver abonnenter, der måtte anmode herom, mulighed forfortsat at beholde deres nummer/numre i det fasteoffentlige telefonnetog det tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN), uanset hvilken organisationder betjener dem, for så vidt angår geografiske numre inden for etbestemt område, og for så vidt angår andre end geografiske numre på ethvilket som helst sted, og sikrer, at ordningen er indført senest den 1.januar 2000 eller, i lande, der har fået en længere overgangsperiode,snarest muligt derefter, dog senest to år efter en eventuel senere dato,der er blevet aftalt for fuld liberalisering af taletelefonitjenester.
▼
B
For at sikre, at det gebyr, som forbrugeren skal betale, er rimeligt, skalde nationale tilsynsmyndigheder sørge for, at prisen for samtrafik fordenne facilitet er rimelig.
6. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at nummereringsplaner og
-procedurer administreres på en måde, som sikrer, at alle virksomheder,der udbyder offentlige teletjenester, behandles lige og retfærdigt.Medlemsstaterne skal især sikre, at en organisation, som har fået tildelten bestemt nummerfølge, ikke diskriminerer ubegrundet i forbindelsemed de numre, der giver adgang tilandre tel eoperatørers tjenester.
▼
M1
7. De nationale tilsynsmyndigheder kræver, at i hvert fald organisati-oner, som driver offentlige telenet som defineret i del I i bilag I, og somde nationale tilsynsmyndigheder har meddelt, har en stærk markedsposi-tion, giver deres abonnenter, herunder dem, der benytter ISDN,mulighed for at få adgang til koblede tjenester hos enhver udbyder afoffentlige teletjenester, som har samtrafik med de pågældende organisa-tioner. Med henblik herpå skal der senest den 1. januar 2000 eller ilande, der har fået en længere overgangsperiode, snarest muligt derefter,dog senest to år efter en eventuelt senere dato, der er blevet aftalt forfuld liberalisering af taletelefonitjenester, være indført faciliteter, somgiver abonnenterne mulighed for at bruge disse tjenester ved hjælp affast operatørvalg med mulighed for ved det enkelte opkald at fravælgeen forhåndsindstilling ved hjælp af et kort forvalgsnummer.
De nationale tilsynsmyndigheder sørger for, at samtrafikprisen for
denne facilitet er omkostningsbaseret, og at eventuelle direkte gebyrer,som forbrugerne skal betale, ikke afholder dem fra at benytte faciliteten.
▼
B
Artikel 13
Tekniske standarder
1. Uden at det berører artikel5, stk. 3, i direktiv 90/387/EØF, hvori
det bestemmes, at gennemførelsen af bestemte europæiske standarderkan gøres obligatorisk, sikrer de nationale tilsynsmyndigheder, at orga-nisationer, der udbyder offentlige telenet eller -tjenester, fuldt ud tagerhøjde for standarder, der i De Europæiske Fællesskabers Tidende
angives som egnede tilområdet for samtrafik.
Hvis der ikke findes sådanne standarder, tilstræber de nationale tilsyns-
myndigheder at fremme, at der udbydes tekniske grænseflader forsamtrafik efter de herunder angivne standarder eller specifikationer:
— standarder, som er vedtaget af europæiske standardiseringsorganisa-
tioner som f.eks. Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Tele-kommunikation (ETSI) eller Den Europæiske Standardiseringsorga-nisation/Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering(CEN/CENELEC)
eller, hvis der ikke findes sådanne standarder
— internationale standarder eller rekommandationer, som er vedtaget af
Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU), Den Internati-onale Standardiseringsorganisation (ISO) eller Den InternationaleElektrotekniske Kommission (IEC)
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 16
▼B
eller, hvis der ikke findes sådanne standarder
— nationale standarder.
2. Kommissionen kan om nødvendigt efter proceduren i artikel15
anmode europæiske standardiseringsorganisationer om at opstille stan-darder for samtrafik og adgang tilnet og tjenester. Henvisninger tilsådanne standarder kan offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende , jf. artikel5 i direktiv 90/387/EØF.
Artikel 14
Offentliggørelse af og adgang til oplysninger
1. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der offentliggøres
ajourførte oplysninger om de forhold, der er angivet i artikel 7, stk. 3,artikel9, stk. 2, artikel10 og artikel12, stk. 4, så interesserede parterhar let adgang til disse oplysninger. Det angives i den pågældendemedlemsstats officielle tidende, hvordan oplysningerne offentliggøres.
2. De nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at der efter anmodning og
inden for normalarbejdstid er gratis adgang tiloffentl ig indsigt i ajour-førte oplysninger om de forhold, der er angivet i artikel 4, stk. 1, artikel5, stk. 3 og 5, artikel6, l itra c), og artikel9, stk. 3. Det angives i denpågældende medlemsstats officielle tidende, hvor og hvornår man kanfå adgang tilopl ysningerne.
3. Medlemsstaterne underretter inden den 1. januar 1998 — og
derefter umiddelbart i tilfælde af ændringer — Kommissionen om,hvordan der gives adgang til de oplysninger, der omhandles i stk. 1 og2. Kommissionen offentliggør regelmæssigt i DeEuropæiskeFællesska-
bers Tidende en henvisning til, hvordan de nationale tilsynsmyndig-
heder har givet meddelelse herom.
Artikel 15
Proceduren for det rådgivende udvalg
1. Kommissionen bistås i sit arbejde af det ovennævnte udvalg, der
er oprettet i medfør af artikel9, stk. 1, i direktiv 90/387/EØF, i detfølgende benævnt »ONP-udvalget«.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,hvor meget det pågældende spørgsmål haster, og i givet fald vedafstemning.
3. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver
medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødepro-tokollen.
Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den
underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udta-lelse.
Artikel 16
Forskriftsudvalgsprocedure
1. Uanset artikel 15 finder følgende procedure anvendelse i de
spørgsmål, der er omhandlet i artikel 19.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med detflertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af deafgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsen-tanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel.Formanden deltager ikke i afstemningen.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 17
▼B
3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er ioverensstemmelse med udvalgets udtalelse.
4. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelæggerKommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skaltræffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets
forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de fore-slåede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 17
Procedureforafgørelseaftvistermellemorganisationer,derdriver
televirksomhed med tilladelse fra forskellige medlemsstater
1. Uanset:
a) retsskridt, som Kommissionen eller en medlemsstat foretager i
medfør af traktaten
b) de rettigheder, som den part, der indleder proceduren i stk. 2 og 3,
den berørte organisation eller enhver anden part har i henhold tilgældende national lovgivning
skalden procedure, der er fastsat i stk. 2 og 3, kunne anvendes til
afgørelse af tvister vedrørende samtrafik mellem organisationer, derdriver televirksomhed med tilladelse fra forskellige medlemsstater,medmindre en sådan tvist henhører under en enkelt national tilsynsmyn-dighed, som udøver sine beføjelser i overensstemmelse med artikel 9.
2. Enhver part, som ønsker at klage over en anden organisation
vedrørende samtrafik, kan fremlægge klagen for den nationale tilsyns-myndighed i den medlemsstat, som har udstedt tilladelsen til den orga-nisation, der klages over. Den nationale tilsynsmyndighed tager skridttilat afgøre tvisten i overensstemmel se med proceduren og fristerne iartikel9, stk. 5.
3. Hvis der er flere samtidige tvister mellem de samme to organisati-
oner, samordner de nationale tilsynsmyndigheder efter anmodning fraen af parterne i tvisterne deres arbejde for at afgøre tvisterne efterprincipperne i artikel9, stk. 1, senest seks måneder efter, at sagerne erfremlagt. Afgørelserne skal i overensstemmelse med fællesskabsrettengive udtryk for en rimelig balance mellem begge parters legitime inte-resser og være i overensstemmelse med samtrafikreglerne i de berørtemedlemsstater.
Artikel 18
Underretning af Kommissionen
1. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale tilsynsmyndigheder har de
nødvendige midler til at varetage deres opgaver i henhold til dettedirektiv, og underretter senest den 31. januar 1997 Kommissionen om,hvilke nationale tilsynsmyndigheder der skal varetage opgaverne.
2. De nationale tilsynsmyndigheder underretter senest den 31. januar
1997 — og derefter umiddelbart i tilfælde af ændringer —Kommissionen om, hvilke organisationer:
— der har pligt til at udbyde de offentlige telenet og -tjenester, der er
anført i bilag I, del 1, og som har tilladelse til direkte at opkræve etbidrag til nettoomkostningerne ved forsyningspligtydelser efterproceduren i artikel5, stk. 2
— der er underlagt dette direktivs bestemmelser om organisationer med
en stærk markedsposition
— der omfattes af bilag II.
Kommissionen kan forlange, at de nationale tilsynsmyndigheder
begrunder, at en organisation angives som havende eller ikke havendeen stærk markedsposition.
3. Kommissionen offentliggør navnene på de i stk. 2 omhandlede
organisationer i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 18
▼B
Artikel 19
Teknisk tilpasning
Kommissionen kan efter proceduren i artikel16 træffe afgørel se om en
tilpasning af bilag IV, V og VII til dette direktiv som følge af denseneste teknologiske udvikling, ændringer i markedssituationen ellerforbrugerefterspørgslen.
Artikel 20
Udsættelse
1. Der gives de medlemsstater, der har ret til en yderligere over-
gangsperiode i forbindelse med liberaliseringen af teletjenester, jf.Rådets resolutioner af 22. juli 1993 og 22. december 1994, udsættelsemed hensyn til overholdelse af forpligtelserne i artikel 3, stk. 1 og 2,artikel4, stk. 1 og 2, og artikel9, stk. 1 og 3, i det omfang disseforpligtelser vedrører direkte sammenkobling mellem mobilnettene iden pågældende medlemsstat og mobil- eller fastnettene i andremedlemsstater, samt i artikel 5, så længe og i det omfang de benytter sigaf sådanne overgangsperioder. Medlemsstaterne underretterKommissionen, hvis de agter at gøre brug af udsættelsen.
►
M12. Der kan anmodes om udsættelse med hensyn til overhol-
delse af forpligtelserne i artikel 12, stk. 5 og 7, hvis den pågældendemedlemsstat kan dokumentere, at disse forpligtelser vil være en for storbyrde for visse organisationer eller grupper af organisationer. ◄
Medlemsstaten underretter Kommissionen om, hvorfor den anmoder omudsættelse, hvornår forpligtelserne kan opfyldes, og hvad der vil blivegjort for at overholde den nye frist. Kommissionen tager stilling tilanmodningen under hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældendei den pågældende medlemsstat, samt til behovet for at sikre en sammen-hængende retstilstand på fællesskabsplan, og underretter medlemsstatenom, hvorvidt det efter Kommissionens opfattelse, med baggrund i desærlige forhold i medlemsstaten, vil være berettiget at give udsættelse,og hvor længe en eventuel udsættelse skal gælde.
Artikel 21
Samtrafik med organisationer i tredjelande
1. Hvis medlemsstaterne får kendskab til juridiske eller faktiske
problemer af generel art, som forhindrer organisationer i Fællesskabet iat foretage samtrafik med organisationer i tredjelande, underretter deKommissionen herom.
2. Hvis Kommissionen får kendskab tilsådanne vanskel igheder, kan
den om nødvendigt forelægge forslag for Rådet til et passende forhand-lingsmandat med henblik på forhandling af sammenlignelige rettighederi de pågældende tredjelande for organisationer i Fællesskabet. Rådettræffer afgørelse med kvalificeret flertal.
3. Foranstaltninger, som træffes i henhold til stk. 2, berører ikke
Fællesskabets og medlemsstaternes forpligtelser i henhold til internatio-nale aftaler på området.
Artikel 22
Tilsyn
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 1997 og
derefter regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om,hvilke rettigheder organisationer i Fællesskabet har til at etableresamtrafik i tredjelande.
2. Kommissionen fører tilsyn med, hvordan direktivet fungerer, og
forelægger regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet en beretningherom, første gang senest den 31. december 1999. I denne forbindelsekan Kommissionen anmode medlemsstaterne om at fremlægge oplys-ninger.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 19
▼B
I beretningen redegøres der for, hvilke bestemmelser i direktivet der børrevideres i lyset af markedsudviklingen, den teknologiske udvikling ogændret forbrugerefterspørgsel, navnlig:
a) med hensyn tilbestemmel serne i artikel5b) med henblik på at bekræfte tidsfristen i artikel 12, stk. 5.
Kommissionen undersøger ligeledes fordelen ved oprettelsen af en euro-
pæisk tilsynsmyndighed, der skal tage sig af de opgaver, som viser sigat kunne varetages mere effektivt på fællesskabsplan.
Artikel 23
Gennemførelse i national ret
1. Medlemsstaterne sætter senest den 31. december 1997 de nødven-
dige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dettedirektiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattetaf dette direktiv.
Artikel 24
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 25
Adressater
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 20
▼B
BILAG I
OFFENTLIGE TELENET OG -TJENESTER AF SÆRLIG BETYDNING
(som omhandlet i artikel 3, stk. 2)
Følgende offentlige telenet og -tjenester betragtes som værende af særlig betyd-
ning på europæisk plan.
Organisationer med en stærk markedsposition, som udbyder nedenstående offent-
lige telenet og/eller -tjenester, har som angivet i artikel 4, stk. 2, og artikel 6 og7, bestemte forpligtelser i forbindelse med samtrafik.
Del 1
Det faste offentlige telefonnet
Ved »det faste offentlige telefonnet« forstås det offentlige koblede telenet, som
er beregnet tilfremføring af tal einformation og audioinformation (3,1 kHz bånd-bredde), f.eks.:
— taletelefoni
— telefaxmeddelelser (gruppe III), jf. ITU-T-rekommandationerne i »T-serien«— datatransmission i talebåndet via modemer med en overførselshastighed på
mindst 2 400 bit/s, jf. ITU-T-rekommandationerne i »V-serien«.
Adgang til slutbrugerens nettermineringspunkt sker via et eller flere numre, som
indgår i den nationale nummereringsplan.
TelefonitjenesterpådetoffentligefastnetioverensstemmelsemedEuropa-Parla-
mentets og Rådets direktiv 95/62/EF af 13. december 1995 om ONP-vilkår fortaletelefonitjenesten(
1).
Ved »telefonitjenester på det faste offentlige telefonnet« forstås, at der til fastne-
tabonnenter udbydes en tjeneste bestående i etablering eller modtagelse af natio-nale og internationale opkald, herunder adgang til alarmtjenester (112-tjenester),telefonistekspedition, oplysningstjenester, offentlige betalingstelefoner, udbud aftjenester på særlige vilkår og/eller udbud af særlige faciliteter for handicappedeeller abonnenter med særlige sociale behov.
Adgang til slutbrugerens nettermineringspunkt sker via et eller flere numre, som
indgår i den nationale nummereringsplan.
Del 2
Lejede faste kredsløb
Ved »lejede faste kredsløb« forstås telekommunikationsfaciliteter, som giver
mulighed for transparent transmissionskapacitet mellem nettermineringspunkter,og som ikke inkluderer opkobling på anfordring (opkobling, som abonnenten kanstyre som led i udbuddet af det lejede faste kredsløb). »Lejede faste kredsløb«kan omfatte systemer, som giver mulighed for fleksibel anvendelse anvendelse afbåndbredden i det lejede faste kredsløb, f.eks. visse dirigerings- og styringsfunk-tioner.
Del 3
Offentlige mobiltelefonnet
Et offentligt mobiltelefonnet er et offentligt telefonnet, i hvilket netterminerings-
punkter ikke er knyttet tilen bestemt pl acering.
Telefonitjenester på det offentlige mobiltelefonnet
Ved »telefonitjenester på det offentlige mobiltelefonnet« forstås en tjeneste, som
helt eller delvist består i etablering af radioforbindelser til en mobilabonnent, oghvor fremføringen helt eller delvist foregår via mobiltelefonnettet.
(1) EFT nr. L 321 af 30. 12. 1995, s. 6.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 21
▼B
BILAG II
ORGANISATIONER MED RET OG PLIGT TIL INDBYRDES AT
FORHANDLE SIG FREM TIL AFTALER OM SAMTRAFIK FOR AT
SIKRE FÆLLESSKABSDÆKKENDE TJENESTER
(som omhandlet i artikel 4, stk. 1)
Dette bilag vedrører de organisationer, som udbyder offentlige koblede og ikke-
koblede bærertjenester, som er en forudsætning for andre teletjenester.
Organisationerne i nedenstående kategorier har både ret og pligt til indbyrdes at
etablere samtrafik i henhold til artikel 4, stk. 1. Sammenkobling mellem disseorganisationer er endvidere underkastet tilsyn af de nationale tilsynsmyndighederi henhold til artikel 9, stk. 2. Der kan i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3,være opstillet særlige samtrafiktakster, betingelser og vilkår for organisationernei disse kategorier.
1. Organisationer, som udbyder offentlige koblede fast- og/eller mobilnet og/
eller offentlige teletjenester og som derved styrer adgangen til et eller flerenettermineringspunkter, der har et eller flere selvstændige numre i den natio-nale nummereringsplan. (se nedenstående bemærkninger).
2. Organisationer, som udbyder lejede faste kredsløb til nettermineringspunkter
hos abonnenter.
3. Organisationer, som i en medlemsstat har tilladelse og eksklusive eller særlige
rettigheder til at udbyde internationale telekommunikationskredsløb mellemFællesskabet og tredjelande.
4. Organisationer, som udbyder teletjenester, og som i denne kategori har tilla-
delse til at etablere samtrafik i overensstemmelse med de relevante nationaleprocedurer for udstedelse af licenser.
BemærkningerVed »styrer adgangen tilet nettermineringspunkt« forstås mul igheden for at
styre, hvilke teletjenester slutbrugeren på dette nettermineringspunkt har adgangtil og/eller muligheden for at nægte andre tjenesteudbydere adgang til slutbru-geren på dette nettermineringspunkt.
Dette kan f.eks. indebære ejerskab eller kontrol over den fysiske forbindelse til
slutbrugeren (hvad enten det er på fast- eller mobilnettet) og/eller mulighed for atændre eller inddrage det eller de nationale numre, der er nødvendige for atoprette forbindelse til en slutbrugers nettermineringspunkt.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 22
▼B
BILAG III
BEREGNING AF OMKOSTNINGERNE VED FORSYNINGSPLIGT PÅ
TALETELEFONYDELSER
(som omhandlet i artikel 5, stk. 3)
Ved »forsyningspligt« forstås den pligt, som en medlemsstat pålægger en organi-
sation tilat udbyde net og tjenester overal t inden for et givet geografisk områdesamt — om nødvendigt — tilat udbyde tjenesten tilden samme pris inden forhele det pågældende område.
Omkostningerne ved forsyningspligten beregnes som forskellen mellem de netto-
omkostninger, en organisation har ved at drive virksomhed, når den er underlagtdenne pligt, og de nettoomkostninger, den ville have haft, hvis dette ikke vartilfældet.
Dette gælder, uanset om medlemsstatens net er fuldt udbygget eller stadig under
etablering eller udbygning.
Beregning baseres på de omkostninger, der følger af:
i) elementer af de pågældende tjenester, som kun kan udbydes med tab eller
med omkostninger, der overstiger almindelige kommercielle standardomkost-ninger.
Dette omfatter f.eks. adgang til alarmtjenester, visse betalingstelefoner,
bestemte tjenester eller udstyr til handicappede mv.
ii) bestemte slutbrugere eller grupper af slutbrugere, som, under hensyntagen til
omkostningerne og indtægten ved bestemte net- og tjenesteudbud samtmedlemsstatens foreskrevne, geografisk bestemte gennemsnitstakst for tjene-sten, kun kan betjenes med tab eller med omkostninger, der overstigeralmindelige kommercielle standardomkostninger.
Dette omfatter f.eks. slutbrugere eller grupper af slutbrugere, som ikke ville
blive betjent af en kommercielt orienteret operatør uden forsyningspligt.
I randområder med net, som er under udbygning, bør omkostningsberegningen
baseres på den meromkostning, det ville medføre at betjene de slutbrugere ellergrupper af slutbrugere, som ikke ville blive betjent af en operatør, der i etkonkurrencebaseret miljø gik ud fra almindelige kommercielle principper.
Ved beregningen af nettoomkostningerne indregnes også indtægterne. Der regnes
med prognosebaserede omkostninger og indtægter.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 23
▼B
BILAG IV
OVERSIGTOVEREKSEMPLERPÅELEMENTERISAMTRAFIKTAK-
STER
(som omhandlet i artikel 7, stk. 3)
Samtrafiktakster omfatter de faktiske afgifter, som de sammenkoblede parter skal
betale.
Takststrukturen omfatter de hovedkategorier, som samtrafiktakster er inddelt i,
f.eks.
— takster, som omfatter selve oprettelsen af den fysiske sammenkobling, og
som er baseret på omkostningerne ved at udbyde netop den samtrafik, deranmodes om (f.eks. særligt udstyr og særlige ressourcer samt kompatibilitets-kontrol)
— takster for leje i forbindelse med løbende brug af udstyr og ressourcer
(vedligeholdelse af tilslutninger osv.)
— variable takster ved supplerende tjenester (f.eks. adgang til oplysningstjene-
ster, telefonistbetjening, dataindsamling, fakturering, koblingsbaserede oglignende avancerede tjenester)
— trafikrelaterede takster i forbindelse med fremføring til og fra sammenkob-
lede net (f.eks. omkostningner ved kobling og transmission), som kan væreminutbaserede og/eller baseret på den nødvendige ekstra netkapacitet.
Takstelementerne er knyttet til de individuelle priser for hver netkomponent eller
-facilitet, som udbydes til den sammenkoblede part.
Samtrafiktakster og -omkostninger skaloverhol de principperne om omkostnings-
ægthed og gennemsigtighed i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2.
Samtrafiktakster kan i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet omfatte
en rimelig del af fællesomkostningerne og omkostningerne ved at udbyde ligeadgang, nummerportabilitet og omkostningerne ved at sikre væsentlige krav(nettets enhed, netsikkerheden i nødsituationer, interoperabilitet mellem tjenestersamt databeskyttelse).
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 24
▼B
BILAG V
OMKOSTNINGSBEREGNINGSSYSTEMER FOR SAMTRAFIK
(som omhandlet i artikel 7, stk. 5)
Ifølge artikel 7, stk. 5, skal der offentliggøres detaljerede oplysninger vedrørende
omkostningsberegning; nedenfor følger nogle eksempler på elementer, som kanindgå i et sådant omkostningsberegningssystem.
Formålet med at offentliggøre disse oplysninger er at skabe klarhed over, hvor-
ledes samtrafiktakster beregnes, så andre markedsparter har mulighed for at sikresig, at der er rimelighed i, hvordan taksterne er beregnet.
Dette mål bør den nationale tilsynsmyndighed og de berørte organisationer holde
sig for øje, når det fastlægges, hvor detaljerede oplysningerne skal være.
I nedenstående liste angives det, hvilke elementer der skal indgå i de oplys-
ninger, der offentliggøres.
1.Den anvendte omkostningsstandard
F.eks. fuldt distribuerede omkostninger, langsigtede gennemsnitlige differens-
omkostninger, grænseomkostninger, direkte omkostninger, indirekte omkost-ninger osv.,
herunder den anvendte omkostningsbasis, dvs.:afholdte omkostninger (baseret på faktiske udgifter til udstyr eller systemer)
eller forventede omkostninger (baseret på anslåede omkostninger til udskift-ning af udstyr eller systemer).
2.Omkostningselementer, der indgår i samtrafiktaksten
Angivelse af samtlige enkeltposter, som indgår i samtrafiktaksten, herunder
også fortjeneste.
3.Omfangafogmetodertilomkostningsdeling,isærfordelingaffællesomkost-
ninger
Angivelse af, hvordan de direkte omkostninger opgøres, og i hvilket omfang
og efter hvilke metoder fællesomkostninger indgår i samtrafiktakster.
4.Regnskabsprincipper
Dvs. de regnskabsprincipper, der lægges til grund for bogføring af omkostnin-
gerne, herunder:
— tidshorisont for afskrivning af større kapitalaktiver (f.eks. grunde,
bygninger, udstyr osv.)
— bogføring, under løbende udgifter eller anlægsomkostninger, af andre
større udgiftsposter (f.eks. programmer og edb-systemer, forskning ogudvikling, kundesøgning, direkte og indirekte konstruktion, reparation ogvedligeholdelse, finansieringsomkostninger osv.).
Oplysningerne om de omkostningsberegningssystemer, der er omhandlet i dette
bilag, kan ændres efter proceduren i artikel 19.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 25
▼B
BILAG VI
TÆRSKELVÆRDIER FOR OMSÆTNING PÅ TELEOMRÅDET
(som omhandlet i artikel 8, stk. 1 og 2)
Del 1
Tærskelværdien for den årlige omsætning på teleområdet omhandlet i artikel 8,
stk. 1, er på 50 mio. (halvtreds millioner) ECU.
Del 2
Tærskelværdien for den årlige omsætning på teleområdet omhandlet i artikel 8,
stk. 2, er på 20 mio. (tyve millioner) ECU.
1997L0033 — DA — 03.10.1998 — 001.001 — 26
▼B
BILAG VII
FORHANDLINGSRAMME FOR AFTALER OM SAMTRAFIK
(som omhandlet i artikel 9, stk. 2)
Del 1
Områder,hvordennationaletilsynsmyndighedkanopstilleex-antebestemmelser
a) Mæglingsprocedureb) Krav om offentliggørelse af/adgang til samtrafikaftaler samt andre bestem-
melser om pligt til med mellemrum at offentliggøre oplysninger
c) Bestemmelser om lige adgang og nummerportabilitetd) Bestemmelser om fælles brug af faciliteter, herunder samplaceringe) Bestemmelser om overholdelse af væsentlige kravf) Bestemmelser om tildeling og anvendelse af nummerressourcer (herunder
også adgang til oplysningstjenester, alarmopkald og tværeuropæiske numre)
g) Bestemmelser om opretholdelse af en given tjenestes kvalitet i alle ledh) Eventuelt fastlæggelse af, hvor stor en del af den separate samtrafiktakst der
udgør et bidrag tilnettoomkostningerne ved forsyningspl igt.
Del 2
Andre forhold, hvis indføjelse i samtrafikaftaler bør fremmes
a) Beskrivelse af obligatoriske samtrafiktjenesterb) Betalingsbetingelser, herunder også faktureringsmåderc) Angivelse af samtrafikpunkterd) Tekniske standarder for samtrafike) Interoperabilitetskontrolf) Metoder til sikring af overholdelse af væsentlige kravg) Intellektuel ejendomsreth) Fastlæggelse og begrænsning af ansvar og eventuel erstatningi) Fastsættelse af samtrafiktakster og senere forhøjelse eller nedsættelse herafj) Procedure for mægling mellem parterne, inden den nationale tilsynsmyn-
dighed anmodes om at gribe ind
k) Gyldighedsperiode og genforhandling af aftalenl) Procedure i tilfælde af, at der fremsættes forslag til ændringer af de net eller
tjenester, som den ene part udbyder
m) Sikring af lige adgangn) Nærmere detaljer om fællesbrug af facilitetero) Adgang til hjælpefaciliteter, supplerende og avancerede tjenesterp) Trafik-/netstyringq) Opretholdelse af samtrafiktjenester og disses kvalitetr) Fortrolighedsbestemmelser vedrørende ikke-offentlige afsnit af aftalens) Personaleuddannelse.