1990L0232 — DA — 11.06.2005 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS TREDJE DIREKTIV

af 14. maj 1990

om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer

(90/232/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),

i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Ved direktiv 72/166/EØF ( 4 ), senest ændret ved direktiv 84/5/EØF ( 5 ), har Rådet vedtaget bestemmelser om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse;

i henhold til artikel 3 i direktiv 72/166/EØF skal hver medlemsstat træffe alle formålstjenlig foranstaltninger for at sikre, at erstatningsansvaret for motorkøretøjer, der er hjemmehørende i den pågældende stat, er dækket af en forsikring; der bør inden for rammerne af disse foranstaltninger træffes bestemmelse om, hvilke skader der dækkes, samt om forsikringens nærmere vilkår;

ved direktiv 84/5/EØF, ændret ved akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse, blev forskellene mellem medlemsstaterne med hensyn til beløbsrammer og vilkår for de lovpligtige ansvarsforsikringer mindsket betydeligt; der består dog stadig betydelige forskelle med hensyn til sådanne forsikringers dækningsomfang;

der skal sikres personer, der lider skade ved uheld forvoldt af motorkøretøjer, ensartet behandling, uanset hvor i Fællesskabet uheldet finder sted;

der er navnlig lakuner i den i visse medlemsstater gældende lovpligtige forsikringsdækning af passagerer i motorkøretøjer; for at beskytte denne særligt sårbare kategori af potentielle skadelidte bør sådanne lakuner udfyldes;

det er nødvendigt at fjerne enhver usikkerhed med hensyn til anvendelsen af artikel 3, stk. 2, første led, i direktiv 72/166/EØF; alle lovpligtige forsikringer for motorkøretøjer bør dække hele Fællesskabets område;

endvidere skal den enkelte forsikringspolice i den forsikredes interesse på grundlag af én enkelt præmie i hver medlemsstat give den dækning, som er foreskrevet i lovgivningen i denne medlemsstat, eller den dækning der kræves efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor køretøjet er hjemmehørende, når denne dækning er større;

i henhold til artikel 1, stk. 4, i direktiv 84/5/EØF skal hver medlemsstat oprette eller godkende et organ, som skal yde erstatning til personer, der lider skade ved ulykker af uforsikrede eller ukendte køretøjer; denne bestemmelse griber dog ikke ind i medlemsstaternes ret til at tillægge eller undlade at tillægge dette organs intervention en subsidiær karakter;

i tilfælde af et uheld forvoldt af et uforsikret køretøj skal skadelidte i visse medlemsstater bevise, at den ansvarlige part er ude af stand til eller nægter at yde erstatning, før han kan gøre krav gældende over for ovennævnte organ; dette organ har bedre muligheder for at rejse krav mod den ansvarlige part end skadelidte; det bør derfor undgås, at organet som en betingelse for at yde erstatning til skadelidte kan kræve, at denne godtgør, at den ansvarlige part er ude af stand til eller nægter at betale;

opstår der en tvist mellem ovennævnte organ og et ansvarsforsikringsselskab, om hvem af dem der skal yde erstatning til skadelidte, bør medlemsstaterne for at undgå forsinkelse i udbetalingen af erstatningen til skadelidte udpege hvilken af disse parter, der i første omgang skal yde erstatning til skadelidte i afventning af tvistens afgørelse;

personer, der lider skade ved færdselsuheld, har undertiden vanskeligheder med at få oplyst navnet på det forsikringsselskab der dækker erstatningsansvaret for et motorkøretøj, som er impliceret i et uheld; medlemsstaterne bør i disse personers interesse træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at nævnte oplysning tilvejebringes hurtigst muligt;

de to tidligere direktiver om ansvarsforsikring for motorkøretøjer bør suppleres med ens bestemmelser under hensyn til alle de ovenstående betragtninger;

disse supplerende bestemmelser, der vil øge beskyttelsen af de forsikrede og personer, der lider skade ved uheld, vil yderligere lette passagen af Fællesskabets indre grænser og hermed gennemførelsen og funktionen af det indre marked; udgangspunktet bør derfor være et højt forbrugerbeskyttelsesniveau;

der skal i henhold til Traktatens artikel 8 C tages hensyn til omfanget af den indsats, der må gøres inden for økonomier på forskellige udviklingstrin; der bør derfor indrømmes visse medlemsstater en overgangsordning, der giver dem mulighed for at gennemføre visse af direktivets bestemmelser gradvis —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: