Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B KOMMISSIONENS "C1 BESLUTNING 3Nr. 284/2000/EKSF
af 4. februar 2000
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af
bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kun varmtvalsede, med
oprindelse i Indien og Taiwan, om godtagelse af tilsagn afgivet af visse eksporterende producenter og om
afslutning af proceduren vedrørende importen af varer med oprindelse i Sydafrika
(EFT L 31 af 5.2.2000, s. 44)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens beslutning nr. 2071/2000/EKSF af 29. september
2000 L 246 32 30.9.2000
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 108 af 5.5.2000, s. 37 (284/2000)2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 1
KOMMISSIONENS "C1 BESLUTNING 3Nr. 284/2000/EKSF
af 4. februar 2000
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse
fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm ogderover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kunvarmtvalsede, med oprindelse i Indien og Taiwan, om godtagelse af
tilsagn afgivet af visse eksporterende producenter og om afslutning af
proceduren vedrørende importen af varer med oprindelse i Sydafrika
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab,
under henvisning til Kommissionens beslutning nr. 1889/98/EKSF af 3.
september 1998 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke
er medlemmer af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (
1), særlig artikel 13,
14 og 15,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1.Indledning
(1) Den 8. januar 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det
følgende benævnt »meddelelsen om indledning af en procedure«) i De
Europæiske Fællesskabers Tidende (
2) om indledning af en antisubsi-
dieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse fladvalsedeprodukter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke
pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kun varmtvalsede,
med oprindelse i Indien, Sydafrika og Taiwan.
(2) Proceduren indledtes som følge af en klage indgivet af Eurofer på
vegne af EF-producenter, der tegner sig for en væsentlig del af densamlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare somomhandlet i artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 7, i beslutning nr.
1889/98/EKSF (i det følgende benævnt »grundbeslutningen«). Klagen
indeholdt beviser for, at der blev ydet subsidier i forbindelse med denpågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf,
hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt til at begrunde
indledningen af en procedure.
2.Undersøgelse
(3) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter i
eksportlandene (i det følgende benævnt »eksporterende producenter«)og importører såvel som deres repræsentative sammenslutninger, som
den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for eksportlandene og
de klagende EF-producenter om indledningen af proceduren. Kommis-sionen sendte spørgeskemaer til alle disse parter og til dem, der gav sig
til kende inden for den fastsatte frist i meddelelsen om indledning af en
procedure. I overensstemmelse med artikel 11, stk. 5, i grundbeslut-ningen gav Kommissionen også de direkte berørte parter lejlighed til attilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive
hørt.
(4) Flere eksporterende producenter, klagende EF-producenter og impor-
tører forelagde skriftlige redegørelser.
Alle interesserede parter, som anmodede om at blive hørt inden for den
fastsatte frist, og som godtgjorde, at de sandsynligvis ville blive berørt
af resultatet af proceduren, og at der var særlige grunde til, at de burdehøres, blev indrømmet en høring.!B
(1) EFT L 245 af 4.9.1998, s. 3.
(2) EFT C 5 af 8.1.1999, s. 2.2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 2
(5) Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og
betragtninger på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale at
i) der indføres en endelig udligningstold på importen fra Indien og
Taiwan
ii) et tilsagn afgivet af eksporterende producenter i Indien godtages,
og
iii) at proceduren vedrørende importen af varer fra Sydafrika afsluttes.Parterne fik også en tidsfrist, inden for hvilken de kunne fremsætte
bemærkninger til disse oplysninger.
(6) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra
parterne, og de endelige
"C1beslutninger 3er i påkommende
tilfælde blevet ændret i overensstemmelse hermed.
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den
fandt nødvendige med henblik på en endelig "C1beslutning 3.
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:—Klagende producenter i Fællesskabet:
— Aceralia Corporacion Sid., Madrid, Spanien
— British Steel Plc, London, Det Forenede Kongerige— Cockerill Sambre SA, Brussels, Belgien— Hoogovens Steel BV , IJmuiden, Nederlandene— IL V A Spa, Genoa, Italien— Sidmar NV , Gent, Belgien— Salzgitter AG, Salzgitter, Tyskland— Stahlwerke Bremen GmbH, Bremen, Tyskland— SOLLAC, Paris, Frankrig— Thyssen Krupp Stahl AG, Duisburg, Tyskland
—Eksporterende producenter:
a) Indien
Essar Steel Ltd, HaziraTata Iron & Steel Company Ltd, CalcuttaSteel Authority of India Ltd, New Delhi
b) Sydafrika
Iscor Ltd, PretoriaHighveld Steel & Vanadium Corp Ltd, Witbank
c) Taiwan
China Steel Corp., KaohsiungYieh Loong Enterprise Co., Ltd, Kaoshiung
—ikke-forbundne importører brugerselskab i Fællesskabet
Marcegaglia Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italien
—Importører forbundet med den eksporterende producent:
Sydafrika: Macsteel International UK Ltd, London, Det Forenede
Kongerige
Macsteel International Belgium NV , Antwerpen, Bel-
gien
Macsteel International Stahlhandel GmbH, Düsseldorf,
Tyskland.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 3
(8) Subsidieundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1998 til 31.
december 1998 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«).Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1995 tiludgangen af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt »den
undersøgte periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE V ARE OG SAMME V ARE
1.Den pågældende vare
(9) Den pågældende vare er fladvalsede produkter af jern og ulegeret stål,
af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte eller overtrukne,i oprullet stand, kun varmtvalsde, (i det følgende benævnt »varmt-
valsede bredbånd«). Denne vare tariferes i øjeblikket under KN-kode
7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00,7208 37 10, 7208 37 90 (
1), 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10,
7208 39 90.
(10) Varmtvalsede bredbånd fremstilles almindeligvis på stålværker ved
varmtvalsning af stålhalvfabrikata efter den sidste valsning eller efter
bejdsning eller gennemløbsglødning. Varmtvalsede bredbånd rulles opi ruller.
Stålværker, som fremstiller et bredt udvalg af fladvalsede stålpro-
dukter, anvender varmtvalsede bredbånd som udgangsmateriale til
fremstillingen af andre stålprodukter (brede og smalle bånd, alle
koldtvalsede produkter, rør osv.). Varmtvalsede bredbånd kan være afforskellige kvaliteter og dimensioner. Størstedelen af importen fra
tredjelande til Fællesskabet består af »konstruktionsstål« (såsom S235
og S275 ifølge Euronorm EN 10025) og »blødt stål« (såsom DD11,DD12, DD13 ifølge EN 10011 og »Deutsche Industrie-Norm« DIN1614/1). Bredbånd er normalt mellem 1,5 og 15 mm tykke og fra 600
til 2 050 mm bredde. Hver af disse KN-koder svarer til en bestemt
varetype, differentieret ved bredde og tykkelse inden for ovennævnteudvalg.
(11) Den pågældende vare klassificeres også i to adskilte kategorier i
forhold til varens finish: sorte varmtvalsede bredbånd (i det følgende
benævnt »sorte bredbånd«), som er grundproduktet og bejdsede
varmtvalsede bredbånd (i det følgende benævnt »bejdsede bredbånd«)som efter varmtvalsning gennemgår endnu en overfladebehandlingkaldet bejdsning. Adskillelsen mellem sorte og bejdsede bredbånd
afspejler sig også i den kombinerede nomenklaturs struktur, da
bredbånd klassificeret i de to kategorier henhører under specifikke ogadskilte KN-koder.
(12) Selv om der fortrinsvis importeres sorte bredbånd fra de berørte lande,
viste undersøgelsen, at importen omfatter alle KN-koder og således
alle de forskellige varer, der er anført i ovenstående. Uanset det
forhold, at hver KN-kode svarer til en særlig type varmtvalsedebredbånd, konstateredes det, at de alle har identiske eller tilsvarendefysiske og tekniske egenskaber, anvendelser og anvendelsesformål.
Følgelig anses alle typer varmtvalsede bredbånd for at være en og
samme varer, henhørende under de KN-koder, der er angivet ibetragtning 9.
2.Samme vare
(13) Det fremgår af undersøgelsen, at kvaliteterne og udvalget af
dimensioner på varmtvalsede bredbånd, der importeres fra de berørtelande, er identiske eller sammenlignelige med produkter, som
fremstilles i Fællesskabet.
(14) Flere eksporterende producenter hævdede, at den pågældende vare,
som de fremstiller og sælger, ikke som sådan kan ombyttes og
sammenlignes med den vare, der fremstilles i Fællesskabet. Defremførte, at produktionsprocessen i Fællesskabet er mere avanceret,
og at der endog anvendes en anden teknologi og således produceres
varer af højere kvalitet. De nævnte, at brugerne undertiden må rulle deimporterede varer op igen, før de forarbejder dem yderligere. Dehævdede derfor, at deres vare ikke er samme vare som EF-erhvervs-
grenens.!B
(1) Se berigtigelse i EFT C 27 af 2.2.1999, s. 30.2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 4
(15) Det er klart, at alle forskelle i produktionsprocessen, der fører til
overfladiske eller kemiske mangler, som endog kan ses med det blotteøje, kan give en lavere markedsværdi. Undersøgelsen viste imidlertid,at både den vare, der fremstilles i Fællesskabet, og den vare, der
importeres, stadig har samme grundlæggende fysiske egenskaber og
anvendelser. Det kan derfor ikke konkluderes, at varmtvalsedebredbånd, som importeres fra de berørte lande, ikke er samme varesom dem, der fremstilles og sælges i Fællesskabet.
(16) Undersøgelsen viste også, at kvaliteterne og udvalget af dimensioner
på den pågældende vare, som importeres fra de berørte lande, er
identiske eller sammenlignelige med de varer, der sælges på
hjemmemarkedet i de pågældende lande.
(17) På dette grundlag konkluderedes det, at varmtvalsede bredbånd, som
fremstilles i de pågældende lande og sælges på hjemmemarkederne,varmtvalsede bredbånd, som eksporteres til Fællesskabet fra disselande, og varmtvalsede bredbånd, som fremstilles og sælges af
EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, er samme vare som
omhandlet i artikel 1, stk. 5, i grundbeslutningen.
C. SUBSIDIER
1. INDIEN
a)Indledning
(18) På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og
besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, gennemgik Kommis-sionen følgende fem ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes
eksportsubsidier:
— »Passbook Scheme«
— »Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordning)— »Export Promotion Capital Goods Scheme« (eksportfremme-
ordning for investeringsgoder)
— »Export Processing Zones/Export Oriented Units« (eksportfor-
arbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)
— »Income Tax Scheme« (indkomstskatteordning)
(19) Grundlaget for førstnævnte fire ordninger er »Foreign Trade (Devel-
opment and Regulation) Act 1992« (udenrigshandelsloven) (med
virkning fra den 7. august 1992), hvorved »Imports and ExportsControl Act of 1947« ophævedes. Ved Foreign Trade Act bemyndigesden indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport-
og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i »Export and
Import Policy«-dokumenter, der udstedes hvert femte år og ajourføreshvert år. To af disse dokumenter er relevante for undersøgelses-perioden for den foreliggende sag, dvs. femårsplanerne for årene
1992-1997 og 1997-2002.
(20) Grundlaget for sidstnævnte ordning, indkomstskatteordningen, er
»Income Tax Act of 1961« (indkomstskatteloven af 1961), som
ændres årligt ved »Finance Act« (finansloven).
b)»Passbook Scheme« (PBS)
(21) Et af instrumenterne under »Export and Import Policy« (eksport- og
importpolitikken), som indebærer eksportrelateret bistand, er PBS, dertrådte i kraft den 30. maj 1995.
Støtteberettigelse
(22) PBS står åben for visse kategorier af eksportører, nemlig eksportører,
der producerer varer i Indien og derefter udfører dem (»producenter/
eksportører«), og eksportører, uanset om de er producenter eller blot
forhandlere, som har fået tildelt et såkaldt »Export House/TradingHouse/Star Trading House/Super Star Trading House« certifikat.
Sidstnævnte kategori, som er defineret i eksport- og importpolitikdo-
kumentet, skal bl.a. fremlægge dokumentation for tidligere eksport-resultater.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 5
Praktisk gennemførelse
(23) Ingen producent/eksportør af den pågældende vare ansøgte om eller
gjorde brug af PBS. Det er derfor ikke nødvendigt, at Kommissionen
vurderer denne del af ordningen i forbindelse med undersøgelsen.
c)»Duty Entitlement Passbook Scheme« (DEPB) (toldgodtgø-
relsesordningen)
(24) Et andet instrument under eksport- og importpolitikken, som
indebærer eksportrelateret bistand, er DEPB, der trådte i kraft den 7.
april 1997. DEPB er en ordning, der afløser PSB, som ophørte den 31.marts 1997. Der er to varianter af DEPB:
— DEPB på før-eksportbasis
— DEPB på efter-eksportbasis
i) DEPB på før-eksportbasis
Støtteberettigelse
(25) DEPB på før-eksportbasis står åben for producenter/eksportører (dvs.
alle producenter i Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/
eksportører (dvs. forhandlere), som er knyttet til producenter. For at
blive støtteberettiget under denne ordning skal selskabet have udførtvarer i den treårs periode, der går forud for indgivelse af anmodning
om licens.
Praktisk gennemførelse
(26) En støtteberettiget eksportør kan ansøge om en licens. Licensen, der
udstedes automatisk, tildeler et kreditbeløb, der kan benyttes til at
udligne told, der skal betales på fremtidig import af varer. Licensensværdi beregnes på grundlag af 5 % af den gennemsnitlige årlige værdiaf ansøgerens samlede eksport i de foregående tre år.
(27) Licensen, der ikke er omsættelig, er gyldig i en periode på 12 måneder
fra udstedelsesdagen. Når kreditten i licensen er opbrugt, skal derbetales et gebyr til den relevante myndighed. Et selskab kan derefteransøge om et yderligere kreditbeløb, der igen beregnes på grundlag af
5 % af den gennemsnitlige værdi af eksporten i de foregående tre år.
(28) DEPB på før-eksportbasis tillader toldfri indførsel af råmaterialer, som
er nødvendige til fremstilling af varer på det pågældende selskabsfabrik.
"C1Beslutningen 3 om, hvilke varer der kan indføres
toldfrit, træffes ved henvisning til de råmaterialer, der er anført i en
Standard Input-Output Norm (SION) (1), og er afhængig af den vare,
der skal fremstilles. Sådanne toldfri råmaterialer kan ikke derefteroverdrages, udlånes, sælges, afstås eller på nogen som helst anden
måde benyttes af selskabet, bortset fra som bestanddele i den færdige
vare.
(29) Anvendelse af ordningen medfører også en eksportforpligtelse. Når
licensen benyttes til toldfri indførsel, forpligter indehaveren sig til at
benytte varerne som råmaterialer til færdigvarer beregnet til eksport.
Eksport medfører en fordel, der er baseret på den færdige vares type ogmængde. Fordelen beregnes på grundlag af SION. Når licensindeha-
veren har foretaget eksport til en værdi, der berettiger ham til en fordel,
der svarer til den kredit, der allerede er indrømmet i henhold til DEPBpå føreksportbasis, er hans forpligtelse opfyldt.
Konklusion om DEPB på før-eksportbasis
(30) Den indiske regering hævder, at DEPB på før-eksportbasis er en tilladt
eftergivelsesgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesord-ning, jf. bestemmelserne i bilag I, litra i), i grundbeslutningen, og at
ordningen derfor ikke er udligningsberettiget. Bilag II og III til
grundbeslutningen indeholder retningslinjer for fastlæggelse af, omsådanne ordninger er eksportsubsidier.!B
(1) SION-programmet er beskrevet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1156/98
(EFT L 202 af 18.7.1998, s. 40).2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 6
(31) DEPB på før-eksportbasis er en værdibaseret ordning. SION-pro-
grammet fastsætter teoretiske omkostningsberegninger, der er baseretpå den formodede værdi af råmaterialer, der skal importeres for atfremstille en given vare. Når SION-satsen er fastsat for en bestemt
færdig vare, kan råmaterialer indføres toldfrit i henhold til en DEPB
før-eksportlicens. Der er fintet krav om at importere alle råmateria-lerne på SION-listen. Den eneste begrænsning på mængden af nogetbestemt råmateriale, der kan indføres i henhold til ordningen, er
værdien af den indrømmede licens og den tilsvarende forpligtelse til at
eksportere den færdige vare.
(32) Et selskab, som kan tilvejebringe råmaterialer til en lavere pris end
den, der er fastsat SION-programmet, eller som kan købe nogle af
råmaterialerne på hjemmemarkedet, vil være i stand til at importereoverskydende toldfri råmaterialer, der kan benyttes i dets hjemme-markedsproduktion. Der er tilsyneladende ingen bestemmelse i
SIONprogrammet, der forhindrer en sådan situation i at opstå. Der
blev heller ikke konstateret nogen anden ordning eller procedure medhenblik på at fastslå, hvilke toldfri råmaterialer der rent faktisk
forbruges ved fremstillingen af den eksporterede færdige vare eller i
hvilke mængder.
(33) I bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3, til
grundbeslutningen fastsættes, at hvis det fastslås, at eksportlandets
regering ikke opretholder en kontrolordning, vil det normalt være
påkrævet, at eksportlandet foretager en yderligere undersøgelse pågrundlag af henholdsvis de faktiske råmaterialer, der indgår, eller de
faktiske transaktioner, med henblik på at fastslå, om der har været tale
om for store betalinger. Den indiske regering foretog ikke en sådanundersøgelse.
(34) Den eneste indiske eksportør i denne undersøgelse, der anvender
ordningen, har over for Kommissionen dokumenteret, at selskabet ikkeopnåede for store fordele. Selskabet var også i stand til at fastlægge, atalle fordele i henhold til DEPB-ordningen på før-eksportbasis i POI
blev opvejet af den told, der normalt kun skal betales for råmaterialer,
der indgår i det færdige eksporterede produkt. Selskabet havde såledesikke opnået en fordel.
ii) DEPB på efter-eksportbasis
Støtteberettigelse
(35) Ordningen står åben for producenter/eksportører (dvs. alle producenter
i Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/eksportører (dvs.
forhandlere).
Praktisk gennemførelse af DEPB på efter-eksportbasis
(36) I henhold til denne ordning kan enhver støtteberettiget eksportør
anmode om kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af deudførte færdigvarer. Sådanne DEPB-procentsatser er fastsat af de
indiske myndigheder for de fleste varer, herunder de pågældende varer,
på grundlag af gældende Standard Input/Output-normer. En licens medangivelse af det bevilgede kreditbeløb udstedes automatisk.
(37) DEPB på efter-eksportbasis åbner mulighed for at anvende sådanne
kreditter i forbindelse med senere indførsel af varer, som ikke er anførtpå tidligere nævnte »Negative List of Imports«. Sådanne indførte varerkan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller
anvendes på anden måde.
(38) DEPB-kreditter er frit omsættelige. DEPB-licensen er gyldig i en
periode på 12 måneder fra udstedelsesdagen.
(39) Når alle kreditter er opbrugt, skal selskabet betale et gebyr til de
pågældende myndigheder.
Konklusion om DEPB på efter-eksportbasis
(40) Denne ordning er klart betinget af eksportresultater. Kredit beregnes
automatisk på grundlag af en formel, der benytter SION-satser, uanset
om råmaterialerne er importeret, om der er betalt importafgift på dem,
eller om de rent faktisk er blevet brugt til eksportproduktion eller i!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 7
hvilke mængder. Et selskab kan anmode om en licens, uanset om det
overhovedet foretager import eller køber importerede varer fra andrekilder. Ordningen kan derfor ikke anses for at være en toldgodtgørel-ses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, da godtgørelsen af im-
porttold ikke er begrænset til tolden på varer, som indgår i
produktionsprocessen, og der er således tale om for høj godtgørelsesom omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). Den er derforudligningsberettiget i henhold til grundbeslutningens artikel 3, stk. 4,
litra a), idet der gives afkald på indtægter, der ellers ville være indgået,
og den er betinget af eksportresultatet.
Beregning af subsidiebeløbet for DEPB på efter-eksportbasis
(41) Fordelene for eksportørerne er blevet beregnet på to særskilte måder,
alt efter hvorledes selskabet har gjort brug af DEPB-licenserne.
(42) Hvor selskabet benyttede licenserne til at foretage toldfri import,
beregnedes fordelen på grundlag af den told, der normalt skulle betalesfor import foretaget i undersøgelsesperioden, men som forblev ubetalt
i henhold til DEPB.
(43) Hvor selskabet solgte sine licenser, beregnedes fordelen på grundlag af
den kredit, der blev ydet i licensen, uanset licensens salgspris. Tre
eksporterende producenter og den indiske regering hævdede, atfordelen burde begrænses til licensens reelle salgspris, der ofte ermindre end den pålydende værdi af kreditterne i licensen. Dette kan
imidlertid ikke imødekommes, da salget af en licens til en pris, der
ligger under den pålydende værdi, er en rent kommerciel
"C1be-
slutning 3, der ikke ændrer størrelsen af den fordel, der opnås af
ordningen.
(44) For at fastlægge den fulde fordel af ordningen for modtageren er dette
beløb blevet justeret ved tillæg af renter i undersøgelsesperioden. Det
er normal praksis at afspejle fordelen for modtageren af et engangs-tilskud ved at lægge den årlige markedsrente til den pålydende værdi aftilskuddet, idet det blev antaget, at tilskuddet var blevet givet den første
dag i undersøgelsesperioden. I det foreliggende tilfælde er det
imidlertid klart, at der kan gives individuelle tilskud når som helstmellem den første og sidste dag i undersøgelsesperioden. I stedet for atlægge markedsrenten til hele beløbet blev det antaget, at der var
modtaget et gennemsnitligt tilskud midt i undersøgelsesperioden, og
renten skulle derfor dække en periode på seks måneder, svarende tilhalvdelen af markedsrenten i Indien i undersøgelsesperioden, dvs. 7 %.Dette beløb er derefter fordelt på hele udførslen i undersøgelses-
perioden.
(45) Den indiske regering og tre eksportører hævdede, at Kommissionen
havde vurderet denne ordning på en forkert måde med hensyn tilsubsidiernes omfang og størrelsen af den udligningsberettigede fordel.De fremførte navnlig, at Kommissionens vurdering af fordelen ved
ordningen var ukorrekte, da det kun var den for høje toldgodtgørelse,
der kunne anses for at være en subsidie i overensstemmelse med artikel2 i grundbeslutningen.
(46) I artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii) er der fastsat bestemmelser om
fritagelse for bl.a. godtgørelse og substitutionsgodtgørelse, som er ioverensstemmelse med de strenge regler, der er fastsat i bilag I, punkt
I, og bilag II (retningslinjer for fastlæggelse af godtgørelse) og III
(retningslinjer og regler for substitutionsgodtgørelse).
(47) Da Kommissionens analyse viste, at DEPB-ordningen på efter-eks-
portbasis ikke er en egentlig toldgodtgørelsesordning eller ensubstitutionsgodtgørelsesordning, kommer spørgsmålet om, hvorvidttoldgodtgørelsen har været for høj, ikke på tale, og den fulde fordel er
udligningsberettiget. Som omhandlet i betragtning 40 indgår for stor
eftergivelse af importafgifter også i denne ordning.
(48) Tre selskaber opnåede fordele af denne ordning i undersøgelses-
perioden og modtog subsidier på mellem 4,1 % og 12,3 %.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 8
d)»Export Promotion Capital Goods Scheme« (EPCGS) (Eks-
portfremmeordning for investeringsgoder)
(49) Et andet instrument under eksport- og importpolitikken, som
indebærer eksportrelateret bistand, er EPCGS, som indførtes den 1.april 1990 og ændredes den 5. juni 1995.
Støtteberettigelse
(50) EPCGS står åben for producenter/eksportører (dvs. alle producenter i
Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/eksportører (dvs.
forhandlere). Siden den 1. april 1997 har producenter, der er knyttet tilhandelsselskaber/eksportører, også kunnet udnytte ordningen.
Praktisk gennemførelse
(51) For at opnå støtte under denne ordning skal et selskab fremlægge
oplysninger for de pågældende myndigheder om arten og værdien af de
investeringsgoder, som skal indføres. Afhængig af de eksportfor-pligtelser, som selskabet er rede til at påtage sig, vil det få bevilling tilat indføre investeringsgoder enten til nul-told eller til nedsat told. Der
udstedes automatisk en licens, som giver tilladelse til indførsel til
præferencesatser.
(52) For at opfylde eksportforpligtelsen skal de udførte varer være
fremstillet ved brug af de indførte investeringsgoder.
(53) Der betales et ansøgningsgebyr for udstedelse af licensen.
Konklusion om EPCGS
(54) EPCGS er en udligningsberettiget subsidieordning, eftersom en
eksportørs betaling af nedsat told eller nul-told udgør et finansieltbidrag fra den indiske regering, idet der gives afkald på indtægter, der
ellers ville være indgået, og modtageren opnår en fordel i form af
nedsat told eller fuldstændig fritagelse for betaling af importafgifter.
(55) Subsidieydelsen er retligt betinget af eksportresultater som omhandlet
i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundbeslutningen, eftersom den ikke kanopnås uden forpligtelse til at udføre varer, og den anses derfor forspecifik.
Beregning af subsidiebeløbet
(56) Fordelen for eksportørerne er beregnet på grundlag af størrelsen af den
ikke betalte skyldige told på indførte investeringsgoder ved at fordele
dette beløb over en periode, der afspejler den normale afskrivning påsådanne investeringsgoder i den pågældende industri. Denne periode er
fastsat ved anvendelse af det vejede gennemsnit (på grundlag af de
producerede mængder af den pågældende vare) af afskrivnings-perioderne for investeringsgoder, som hvert selskab faktisk har indførtunder EPCGS, og resultatet heraf er en normal afskrivningsperiode på
15,5 år. Det således beregnede beløb, som skal henføres til
undersøgelsesperioden, er blevet justeret ved tillæg af renter iundersøgelsesperioden for dermed at fastlægge den fulde støtte, sommodtageren opnår under denne ordning. I betragtning af arten af disse
subsidier, som svarer til et engangstilskud, ansås markedsrenten i
Indien i undersøgelsesperioden, dvs. 14 %, for rimelig. Det fremkomnesubsidiebeløb er derefter fordelt på hele udførslen i undersøgelses-perioden.
(57) Den indiske regering og tre eksportører fremførte, at enhver fordel
burde fordeles på den samlede omsætning, da alle maskiner, der
importeres i henhold til EPCG-ordningen, ville blive benyttet tilproduktion til såvel eksport- som hjemmemarkedet. Det egentligeformål med ordningen er angiveligt at bistå indiske selskaber med at
modernisere deres teknologi, så de kan blive mere konkurrencedygtige
på det internationale marked (såvel som at forhindre valutatab), og atordningen burde ikke anses for at være en eksportsubsidie. Argumentetblev imidlertid forkastet. Som nævnt ovenfor må et selskab give tilsagn
om eksport, hvis det skal kunne benytte ordningen. Subsidiet anses
derfor for at være eksportbetinget, og fordelen er blevet fordelt på!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 9
eksportomsætningen i undersøgelsesperioden i overensstemmelse med
stk. F , litra b), nr. I i retningslinjerne for beregning af subsidiebelø-bet (
1).
(58) To selskaber opnåede fordele af denne ordning i undersøgelses-
perioden og modtog subsidier på mellem 0,0 % og 0,8 %.
e)»Export Processing Zones (EPZ)/Export Oriented Units«
(EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virk-
somheder)
(59) Et andet instrument under eksport og importpolitikken, som ifølge
klagen indebærer eksportrelateret bistand, er ordningen om eksport-forarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder (EPZ/EOU),
som indførtes den 22. juni 1994.
(60) Kommissionen fastslog, at ingen producenter af den pågældende vare
var beliggende i en EPZ eller var en EOU. Det er derfor ikkenødvendigt, at Kommissionen vurderer ordningen i forbindelse med
undersøgelsen.
f)»Income Tax Exemption Scheme« (ITES) (indkomstskatte-
ordningen)
(61) Retsgrundlaget for ITES er Income Tax Act of 1961. I denne lov, som
ændres årligt ved Finance Act, fastlægges grundlaget for skatte-opkrævningen samt for forskellige fritagelses-/fradragsordninger, der
kan gøres krav på. Blandt de fritagelser, som firmaer kan gøre krav på,
findes nogle i nævnte lovs Section 10A, 10B og 80HHC.
(62) Kommissionen fastslog, at ingen producent af den pågældende vare
fremsatte krav i henhold til ITES i undersøgelsesperioden. Det er
derfor ikke nødvendigt, at Kommissionen vurderer ordningen i
forbindelse med undersøgelsen.
g)Udligningsberettigede subsidiebeløb
(63) Det udligningsberettigede subsidiebeløb for hver af de undersøgte
eksportører udgør:
(%)
DEPB
(Før-eksport)DEPB
(Efter-eks-
port)EPCGS I alt
Essar Steel Ltd. 0,0 4,1 0,8 4,9
Steel Authority of India Ltd. 0,0 12,3 0,0 12,3Tata Iron and Steel Co. Ltd. 0,0 8,7 0,0 8,7
2. SYDAFRIKA
a)Indledning
(64) På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og
besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, gennemgik Kommis-
sionen følgende ordninger, som angiveligt er subsidieordninger:
— Midlertidig skattefrihed for investeringer i produktion— Lån til præferentiel rente— Fritagelse for importafgift
— Bistand til eksportmarkedsføring
— Præferentielle fragt- og elektricitetspriser— Prisnedslag på eksporterede sekundære stålprodukter.
(65) Tre programmer nemlig det regionale industriudviklingsprogram
(RIDP), det forenklede regionale industriudviklingsprogram (SRIDP)og den almindelige eksporttilskyndelsesordning blev ikke undersøgt.
På tidspunktet for indledningen af proceduren havde Sydafrikas!B
(1) EFT C 394 af 17.12.1998, s. 6.2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 10
regering allerede fremlagt beviser for, at disse programmer var blevet
afsluttet mellem november 1996 og juli 1997. Kommissionenaccepterede derfor, at de pågældende eksportører ikke kunne haveopnået fordele af dem i undersøgelsesperioden.
b)Afslutning
(66) For de ordninger, som det konstateredes selskaberne benyttede under
undersøgelsen, blev det fastslået, at den kumulative fordel varierede fra0,10 % til 0,48 %. Da dette er et minimalt beløb i henhold til artikel 14,stk. 5, i grundbeslutningen, var det efter Kommissionens opfattelse
ikke nødvendigt at undersøge, om hver enkelt ordning var udlignings-
berettiget. Kommissionen besluttede i stedet, at denne procedure skulleafsluttes med hensyn til Sydafrika uden indførelse af told.
3. TAIWAN
a)Indledning
(67) På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og
besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, gennemgik Kommis-
sionens tjenestegrene følgende ordninger, som angiveligt er subsidie-ordninger:
— Skattefradrag og -fritagelser
— Fremskyndet afskrivning— Fritagelse for importafgift— Modsvarende midler
— Skattefradrag for investeringer i områder med begrænsede
naturressourcer
— Lån til præferentiel rente
— Subsidier til selskaber beliggende i industriparker og eksportfor-
arbejdningszoner.
(68) Der gives nærmere oplysninger om disse ordninger herunder.
(69) De første seks ordninger er baseret på loven om modernisering af
industrier (Statute for Upgrading Industries). Sidstnævnte ordning erbaseret på loven om etablering og forvaltning af forskerparker (Statutefor the Establishment and Administration of Science-based Parks) og
loven om etablering og forvaltning af eksportforarbejdningszoner
(Statute for the Establishment and Management of Export ProcessingZones).
b)Skattefradrag for køb af automatiserings- og forurenings-
kontroludstyr
Retsgrundlag
(70) Det grundlæggende instrument i forbindelse med den økonomiske
udvikling af Taiwans industri er loven om modernisering af industrier,
der trådte i kraft den 1. januar 1991 og senest blev ændret den 27.januar 1995. Loven suppleres af reglerne for håndhævelse af loven ommodernisering af industrier som senest ændret den 27. januar 1995.
Skattefradragene er omfattet af lovens artikel 6. Den praktiske
gennemførelse af ordningen reguleres endvidere af foranstaltningerom anvendelse af skattefradrag, som blev vedtaget af Taiwansparlament den 15. april 1991, og som senest blev ændret den 27.
februar 1995.
Støtteberettigelse
(71) Skattefradragene kan benyttes af alle fremstillingsvirksomheder. Der
er ingen specifikke eksportkrav, og muligheden for at benyttefradragene er heller ikke afhængig af produkttyper, mindste produk-tionsmængder eller omsætning.
(72) Ifølge lovens artikel 6 indrømmes der imidlertid kun skattefradrag for
følgende begrænsede antal investeringer:!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 11
— Investeringer i udstyr til automatisering af produktionen
— Investeringer i udstyr til forureningskontrol.
(73) Ifølge loven om modernisering af industrier skal investeringen i udstyr
være på over 600 000 nye taiwanske dollars (NT$). Skattefradragene
for de forskellige investeringstyper kan kumuleres. Skattefradraget er
begrænset til 50 % af den samlede skat, der skal betales i et givet år.
Skattefradragsbeløbet
(74) Ethvert berettiget selskab, der investerer i ovennævnte typer udstyr,
kan fradrage 10 % til 20 % af købsprisen fra den selskabsskat, der skalbetales for det pågældende år. Hvis den indkomstskat, der skal betales,
er mindre end det fradragsberettigede beløb, kan fordelen overføres i
de følgende fire år.
(75) Det beløb, der kan fratrækkes i skat, beregnes således:
For køb af indenlandsk fremstillet automatiserings- eller forurenings-
kontroludstyr er fradragssatsen 20 %. For køb af udenlandsk fremstillet
automatiserings- eller forureningskontroludstyr er fradragssatsen 10 %.For køb af teknologi til automatisering af produktionen er fradrags-satsen 10 %.
Praktisk gennemførelse
(76) For at opnå skattefradragene indgiver et selskab senest 6 måneder fra
datoen for leveringen af udstyret eller afslutningen af projektet en
ansøgning til Økonomiministeriets kontor for industriel udvikling omudstedelse af et skattefradragscertifikat. Før udstedelsen af certifikatetkontrollerer de lokale skattemyndigheder, om udstyret er omfattet af
kriterierne i artikel 6 i loven om modernisering af industrier og reelt er
blevet installeret. Når certifikatet er udstedt, kan skattefradragetfratrækkes skatteangivelsen for det gældende år ( punkt 95 på
skatteangivelsen).
Udligningsberettigelse
(77) Skattefradrag i henhold til artikel 6 i loven om modernisering af
industrien er udligningsberettigede subsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra
b), i grundbeslutningen. Skattefradragene er subsidier, der er betingetaf brugen af indenlandsk fremstillede varer fremfor udenlandske varer.Skønt programmet giver mulighed for skattefradrag for både
importerede og indenlandsk fremstillede varer, er subsidiet dobbelt
så stort ved køb af indenlandsk udstyr og tilskynder derfor direkte tilkøb af udstyr fremstillet i Taiwan. Det fremgik af kontrollen, at de
taiwanske myndigheder har tendens til at begunstige køb af inden-
landsk fremstillet udstyr fremfor importerede maskiner ved at giveforskellige fordele (20 % for indenlandsk udstyr mod 10 % forimporteret udstyr).
(78) Ordningen er et subsidie, da det finansielle bidrag fra Taiwans regering
i form af skattefradrag medfører en fordel for eksportørerne. Der er
tale om subsidier, som retligt er betinget af brugen af indenlandske
varer fremfor importerede varer, og de anses derfor for specifikke ihenhold til artikel 3, stk. 4, litra b), i grundbeslutningen.
(79) Af ovennævnte årsager finder Kommissionen, at skattefradragene er
udligningsberettigede subsidier.
Beregning af fordelen
(80) Subsidiebeløbet bør beregnes på grundlag af den ikke betalte skat i
undersøgelsesperioden (undersøgelsesperioden i denne procedurer
svarer til et skatteår i Taiwan, dvs. 1. januar 1998 til 31. december
1998). Det samlede subsidiebeløb bør fordeles på det samlede salg, dadette subsidie gavner både hjemmemarkeds- og eksportsalget.
(81) Den taiwanske regering og et selskab hævdede, at Kommissionen
burde have beregnet fordelen ved subsidiet til forskellen mellem de tofradragssatser, dvs. de 20 % for indenlandsk udstyr og de 10 % for
importeret udstyr. Kommissionen udlignede hele skattefradragsbelø-
bet, da fradraget på 20 % for indenlandsk udstyr ikke kan anses for at!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 12
være en afvigelse fra standardfradraget på 10 %. De to fradragssatser
bør betragtes som særskilte programmer, som både er specifikke forindenlandsk udstyr og importeret udstyr. Uden fradraget på 20 % forindenlandsk udstyr ville et selskab ikke have fæt skattefradrag, da
satsen på 10 % kun gælder for importerede maskiner; det er ikke
nogen generel sats. Kommissionen konkluderede derfor, at størrelsenaf subsidiet er hele den indtægt, den taiwanske regering har givetafkald på.
(82) Et selskab opnåede fordel af denne ordningen; fordelen udgjorde
2,19 %.
c)Skattefradrag for investeringer i visse virksomheder
Støtteberettigelse
(83) I henhold til artikel 8 i loven om modernisering af industrien kan
skattefradraget benyttes af enhver investor, der køber navnenoterede
aktier udstedt af en vigtig teknologibaseret virksomhed, eller en vigtig
virksomhed, hvori der investeres, og som er udpeget af staten. Detselskab, der foretager investeringen, skal beholde de noterede aktier imindst to år. Det findes ingen præcis definition af udtrykket »en vigtig
teknologibaseret virksomhed«. En vigtig virksomhed, hvori der
investeres, kan være enhver virksomhed med en kapital på 2 mia.NT$, forudsat at den er udpeget som sådan af Taiwans regering.
Skattefradragsbeløbet
(84) Ethvert berettiget selskab, som har investeret i ovennævnte typer
virksomheder, kan trække 20 % af den pris, der er betalt for de købte
aktier, fra den selskabsskat, der skal betales.
Praktisk gennemførelse
(85) For at få skattefradragene anmoder det selskab, hvori der er foretaget
en investering, kontoret for industriel udvikling om at udstede etskattefradragscertifikat. Før udstedelsen af skattecertifikatet kontrol-
lerer kontoret, om selskabet er en teknologibaseret virksomhed, eller
om de offentlige myndigheder har udpeget den virksomhed, der ermålet for investeringen, som en vigtig virksomhed, hvori der erinvesteret. Når certifikatet er udstedt til det selskab, hvori der er
investeret, kan investoren gøre krav på skattefradraget, der kan
fratrækkes skatteangivelsen for det gældende år ( punkt 95 på
skatteangivelsen).
Udligningsberettigelse
(86) Skattefradrag i henhold til artikel 8 i loven om modernisering af
industrien er udligningsberettigede subsidier, jf. artikel 3, stk. 2, litra
a), i grundbeslutningen. Taiwans regering har begrænset adgangen tilsubsidiet til virksomheder, der foretager en specifik investering. Detfremgik af kontrollen, at de taiwanske myndigheder har til hensigt at
begunstige investeringer i visse sektorer og virksomheder.
(87) Ordningen er et subsidie, da det finansielle bidrag fra Taiwans regering
i form af skattefradrag medfører en fordel for eksportørerne. Det er etsubsidie, som er specifikt for visse virksomheder i Taiwan, jf. artikel3, stk. 2, litra a), i grundbeslutningen.
(88) Taiwans regering hævder, at dette program ikke er et subsidie, da der
ikke er noget finansielt bidrag til selskaber, hvori der er investeret.
Dette er ikke rigtigt. Som nævnt modtager et selskab, der investerer i
visse virksomheder, et skattefradrag på 20 % af det investerede beløb.Et skattedrag er helt klart et finansielt bidrag fra regeringen, dvs.
indtægter, der er givet afkald på som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra
a), nr. ii), i grundbeslutningen, og det investerende selskab opnårsåledes en fordel.
(89) Taiwans regering og et selskab fremførte, at programmet er åbent for
alle og derfor ikke er specifikt, da det er åbent for alle selskaber, sominvesterer i visse virksomheder. Kommissionen fastslog imidlertid, at
kun selskaber, som investerer i visse virksomheder, kan udtrykkelig
benytte programmet, da ikke alle investeringer i lagerbeholdninger er!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 13
berettiget til skattefradrag. Kun investeringer i et begrænset antal
virksomheder, dvs. vigtige teknologibaserede virksomheder ellervigtige virksomheder, hvori der er investeret, vil kunne opnå skatte-fradrag. Kommissionen er enig med den taiwanske regering i, at
definitionen af støtteberettigede virksomheder er klar og objektiv. Men
den er ikke neutral eller kan anvendes horisontalt som omhandlet iartikel 3, stk. 2, litra b), i grundbeslutningen, da den begrænser antalletaf investeringer, som kan føre til skattefradrag, på grundlag af de
pågældende virksomheders aktivitet. Hvis investeringsvirksomheden
ønsker at opnå et subsidie, er dens valgmuligheder begrænset på etsektorspecifikt grundlag. Ifølge artikel 2 i kriterierne for fastsættelse af
større teknologiske virksomheder for fremstillingsindustrien og teknisk
serviceindustri begrænser skattefradraget til 11 specifikke typerinvesteringer. Anvendelse af programmet er således betinget af, atder investeres i bestemte virksomheder; det er ikke generelt til
rådighed og derfor udligningsberettiget i henhold til artikel 3, stk. 2,
litra a), i grundbeslutningen.
(90) Af ovennævnte årsager finder Kommissionen, at skattefradragene er
udligningsberettigede subsidier.
Beregning af fordelen
(91) Fordelen for eksportørerne bør beregnes på grundlag af det skatte-
fradrag, der reelt blev indrømmet eksportørerne i undersøgelses-perioden. Fordelen bør fordeles på selskabets samlede omsætning i
undersøgelsesperioden.
(92) Et selskab opnåede fordel af denne ordning; fordelen udgjorde 1,34 %.
d)Skattefradrag for forskning og udvikling samt personaleud-
dannelse
Retsgrundlag
(93) Skattefradragene for forskning og udvikling samt personaleuddannelse
er omfattet af artikel 6 i loven om modernisering af industrier. Den
praktiske gennemførelse af ordningerne reguleres desuden af for-
anstaltningerne vedrørende anvendelsen af skattefradrag for virk-somhedsinvesteringer i forskning og udvikling, personaleuddannelseog etablering af image for globale varemærker (i det følgende benævnt
»foranstaltningerne«), som blev vedtaget af Taiwans parlament den 15.
april 1991 og senest ændret den 28. maj 1997.
Støtteberettigelse
(94) Skattefradragene kan benyttes af alle fremstillingsindustrier samt
landbrugs- og servicevirksomheder. Der er ingen specifikke eksport-krav, og muligheden for at benytte fradragene er heller ikke afhængig
af produkttyper, mindste produktionsmængder eller omsætning.
Skattefradragsbeløbet
(95) For så vidt angår investeringer i forskning og udvikling kan 15 % af de
samlede udgifter til forskning og udvikling fratrækkes den selskabs-
indkomstskat, der skal betales i et givet år, hvis de samlede forsknings-og udviklingsudgifter udgør mindst 2 mio. NT$ eller 2 % af
nettoindtægterne i samme skatteår. Hvis de samlede udgifter når
2 mio. NT$ og overstiger 3 % af nettoindtægten, kan 20 % af detoverskridende beløb fratrækkes selskabsindkomstskatten.
(96) Ifølge artikel 6 i foranstaltningerne kan 15 % af investeringen
fratrækkes den selskabsindkomstskat, der skal betales, hvis et selskabssamlede udgifter til personaleuddannelse når 600 000 NT$ i et
skatteår.
(97) For begge former for skattefradrag kan fordelen overføres i de
følgende fire år, hvis det beløb, der skal betales i selskabsskat i det
relevante år, er mindre end det beløb, der kan fratrækkes.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 14
Praktisk gennemførelse
(98) Et selskab skal for at opnå skattefradragene indgive en særlig
ansøgning sammen med selskabsskatteangivelsen. De lokale skatte-
myndigheder kontrollerer, om udgifterne falder ind under kriterierne iartikel 6 i loven om modernisering af industrien og artikel 2 og 3 i
foranstaltningerne, og fastsætter det beløb, der kan fratrækkes. Når de
lokale skattemyndigheder har godkendt beløbet, kan skattefradragetbenyttes i skatteangivelsen for det gældende skatteår.
Udligningsberettigelse
(99) Skattefradragene for forskning og udvikling samt personaleuddannelse
i henhold til artikel 6 i loven om modernisering af industrien udgørikke udligningsberettigede subsidier. Skattefradragene er generelt til
rådighed for alle virksomheder i fremstillings- og serviceindustrien
samt landbruget, som investerer i forskning og udvikling ogpersonaleuddannelse. De fradragsberettigede udgifter er desuden nøjebeskrevet i artikel 2 (forskning og udvikling) og 3 (personaleuddan-
nelse) i foranstaltningerne, og de berettigede aktiviteter er af en type,
der kan afholdes af firmaer i alle sektorer i erhvervslivet. Skattemyn-dighederne kan ikke udøve et skøn for at afgøre, om en investering er
fradragsberettiget. Endelig fremgik det af undersøgelsen, at de
pågældende skattefradrag rent faktisk var blevet benyttet af allesektorer i erhvervslivet.
e)Andre skattefradrag
(100) Der konstateredes følgende skattefradrag og -fritagelser, som ikke er
benyttet af de eksporterende producenter af den pågældende vare:
— Skattefradrag for etablering af internationalt anerkendte varemær-
ker
— En femårig skattefritagelse for visse udpegede virksomheder i
henhold til artikel 8 i loven om modernisering af industrien
— En femårig fritagelse for selskabsskat i henhold til artikel 15 og 17
i loven om etablering og forvaltning af forskerparker.
(101) Da det konstateredes, at disse programmer ikke var blevet benyttet, er
de pågældende fradrags udligningsberettigelse ikke blevet undersøgt.
f)Fremskyndet afskrivning
Støtteberettigelse
(102) Artikel 5 i loven om modernisering af industrien gør det muligt at
foretage en fremskyndet afskrivning, hvis en fremstillingsvirksomhedinvesterer i visse typer af anlægsaktiver. De berettigede anlægsaktiver
er udstyr til brug i forbindelse med forskning og udvikling, inspektion
af forsøgsvarer, energibesparende foranstaltninger eller alternativenergi.
Praktisk gennemførelse
(103) Et selskab, som har investeret i berettiget udstyr, skal indgive en
ansøgning til kontoret for industriel udvikling med beskrivelse af
maskinen og en kopi af kataloget for maskinen. Kontoret kontrollerer,
om maskinen er berettiget, og udsteder et certifikat. Når selskabs-indkomstskatteangivelsen indgives til skattemyndighederne, vedlæggerselskabet certifikatet og en liste over alle genstande, der er godkendt
med henblik på fremskyndet afskrivning. De lokale skattemyndigheder
kontrollerer igen, om maskinen er omfattet af kriterierne i artikel 5 iloven om modernisering af industrien, og om den fremskyndedeafskrivning er blevet anvendt korrekt.
Støttebeløbet
(104) I henhold til skattelovens artikel 51 kan et selskab benytte tre metoder
til at afskrive sine aktiver: lineær afskrivning, afskrivning af en fast
procentsats af den degressive bogførte værdi eller arbejdstidsmetoden.
Det fremgik af undersøgelsen, at alle eksporterende producenter af de!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 15
pågældende varer benyttede lineær afskrivning, hvorved der afskrives
et fast beløb over udstyrets brugstid. Ifølge tabellen om anlægsaktiversbrugstid har hver maskintype en fast brugstid på mellem 2 og 50 år.For maskiner benyttet i stålindustrien er afskrivningsperioden i
gennemsnit syv år.
(105) Fordelen i henhold til bestemmelserne om fremskyndet afskrivning
består i en forkortet afskrivningsperiode på 2 år i stedet for dennormale periode (dvs. i gennemsnit 7 år i stålindustrien), der er fastsat i
tabellen om anlægsaktivers brugstid.
Udligningsberettigelse
(106) Fremskyndet afskrivning i henhold til artikel 5 i loven om
modernisering af industrien er et udligningsberettiget subsidie. Detfremgik af undersøgelsen, at et selskab trods de objektive kriterier i
artikel 5 i loven om modernisering af industrien benyttede bestem-
melserne om fremskyndet afskrivning til at afskrive alle maskiner ogalt udstyr i et nyt produktionsanlæg og også bygninger. Disse maskinerbenyttes til fremstilling af stålprodukter og har ingen direkte virkning
på forskning og udvikling, forsøgsvarer eller energibesparende
foranstaltninger. Kontoret for industriel udvikling og de lokaleskattemyndigheder godkendte denne anmodning. Disse investeringerfalder tilsyneladende ikke ind under de kriterier, der er fastsat i artikel
5 i loven om modernisering af industrien, og som vedrører udstyr
benyttet i forbindelse med energibesparende foranstaltninger, forsøgs-produkter eller investeringer i forskning og udvikling. Det bør derforkonkluderes, at den bevilgende myndighed har skønsbeføjelser med
hensyn til beslutningen om at indrømme fordelen ved fremskyndet
afskrivning, og at den kan begunstige visse virksomheder frem forandre.
(107) Efter offentliggørelsen fremfører Taiwans regering, at certifikatet for
fremskyndet afskrivning udstedes af kontoret for industriel udviklingog ikke IDB. Efter kontrol er Kommissionens tjenestegrene enige medregeringen i, at certifikatet blev udstedt af det pågældende kontor for
det angivelige indkøb af energibesparelsesudstyr. Kommissionen må
dog stadig konkludere, at det involverede subside er udlignings-berettiget som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundbeslut-ningen, da den bevilgende myndighed tilsyneladende ikke anvender
kriterierne i alle tilfælde og anvendelsen af subsidiet derfor faktisk er
begrænset til visse virksomheder ved skønsbeføjelse. Det selskab, derbenyttede programmet, fremskyndede afskrivningen på et stort antal
artikler, som helt klart ikke kan klassificeres som energibesparelses-
udstyr såsom bygninger. Kommissionen konkluderer således, at derifølge programmet opnås en fordel ved den pågældende vare ogprogrammet er udligningsberettiget.
(108) Et selskab fremførte, at selv om det anvendte fremskyndet afskrivning,
benyttede det ikke programmet, idet dets globale afskrivning iforbindelse med fremskyndet afskrivning var mindre i POI end detville have været efter den normale afskrivningsmetode. Ved fast-
sættelsen af, om dette selskab opnåede en fordel, tog Kommissionen i
overensstemmelse med sin normale metode kun hensyn til denskattebesparelse, der var på alle artikler, som var under afskrivning i
POI sammenlignet med de beløb, der blev afskrevet efter de normale
og fremskyndede tidsplaner. Alle artikler, der ifølge selskabetsregnskaber allerede var fuldstændig afskrevet og ikke havde nogenværdi efter standard regnskabsføringsprincipper, blev holdt uden for
beregningen af støttebeløbet. Selskabets argumenter er således ikke
holdbare.
(109) Fordelen ved fremskyndet afskrivning udgør derfor en specifik og
udligningsberettiget subsidie i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2,
litra a), i grundbeslutningen.
Beregning af fordelen
(110) Fordelen for eksportørerne bør beregnes som forskellen mellem det
skattebeløb, der skulle have været betalt i undersøgelsesperioden, hvisden normale afskrivningstakt var blevet benyttet, og det skattebeløb,der reelt blev betalt i henhold til ordningen om fremskyndet
afskrivning. Forskellen blev beregnet på grundlag af alle anlægsaktiver
(bygninger og maskiner), der stadig var under afskrivning i!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 16
undersøgelsesperioden. Fordelen bør fordeles på selskabets samlede
omsætning.
(111) Et selskab benyttede sig af dette program og opnåede en fordel på
0,60 %.
g)Fritagelse for importafgift
Retsgrundlag
(112) Kapitel 84, 85 og 90 i Republikken Kinas importtoldtarif og import- og
eksportråvaretariffen (i det følgende benævnt »toldkodeksen«).
Støtteberettigelse
(113) Ifølge ovennævnte bestemmelser i toldkodeksen er fremstillingsvirk-
somheder, der importerer maskiner, som endnu ikke fremstilles lokalt,med henblik på udvikling af nye produkter, kvalitetsforbedringer,
produktionsforøgelse, energibesparelse, fremme af genbrug eller
forbedring af produktionsteknikker, fritaget for importafgifter.
Praktisk gennemførelse
(114) Et selskab, som påtænker at importere maskiner eller udstyr, indgiver
en ansøgning til kontoret for industriel udvikling forud for importen af
maskinerne. Hvis kontoret finder det godtgjort, at maskinerne ikke erfremstillet i Taiwan, udsteder det et certifikat, der fremsendes tilansøgeren og toldmyndighederne. Toldvæsenet kontrollerer, om de
importerede maskiner er identiske med de maskiner, der er beskrevet i
certifikatet fra kontoret for industriel udvikling. Denne kontrolforetages stikprøvevis.
Toldfritagelsesbeløb
(115) Subsidiet er det importafgiftsbeløb, der normalt skulle have været
betalt, hvis der ikke var sket en fritagelse. Den normale toldsats formaskiner udgør fra 2 % til 20 %.
Konklusion
(116) Importafgiftsfritagelsen i henhold til toldkodeksen er et udlignings-
berettiget subsidie. På grund af subsidiets karakter vil programmet som
etableret automatisk blive benyttet af visse industrisektorer i ufor-holdsmæssigt omfang. De industrisektorer, hvis maskiner fremstilles i
Taiwan, vil ikke være berettigede til at benytte programmet. Retten til
importafgiftsfritagelse er derfor begrænset til industrier, der er nødt tilat importere maskiner, da maskinerne ikke er tilgængelige på detlokale marked. Industrier, som importerer maskiner, der også
fremstilles i Taiwan, kan ikke opnå fordelen.
(117) Taiwans regering hævder, at importafgiftsfritagelsen for importerede
maskiner ikke er et subsidie som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), igrundbeslutningen. For Kommissionen er det imidlertid tydeligt, atimportafgiftsfritagelsen udgør en indtægt, som den taiwanske regering
giver afkald på, hvorved importøren af maskinerne opnår en fordel.
Dette er et subsidie som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), igrundbeslutningen. Den taiwanske regering hævder endvidere, at selv
om programmet er et subsidie, er det ikke udligningsberettiget i
henhold til artikel 3, stk. 2, litra a), i grundbeslutningen. Kommis-sionen finder, at en importafgiftsfritagelse for visse importeredemaskiner, som ikke fremstilles lokalt, pr. definition giver en fordel for
visse selskaber, som er aktive i en industri, hvor maskinerne ikke
fremstilles i Taiwan. Hvis regeringen var besluttet på at ophæveimporttolden på sådanne maskiner, ville det være en anden sag. Men sålænge tolden er »skyldig på anden vis« og selskaber er fritaget for den,
er det et subsidie i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii).
(118) Et selskab fremfører, at programmet ligger uden for undersøgelsens
område, da det ikke var udtrykkeligt nævnt i den klage, der førte tilindledningen af undersøgelsen. Kommissionen bemærker, at klagerenopstillede importafgiftsfritagelsen for maskiner og udstyr i klagen (s.
9, afsnit B. 2.2.2). Selv om klageren erklærede, at et sådant program er
til rådighed for selskaber, som er beliggende i skattefrie områder,!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 17
videnskabsbaserede industriparker eller toldoplag (»bonded facto-
ries«), finder Kommissionen, at disse oplysninger er tilstrækkeligtbevis for at indlede en undersøgelse vedrørende importafgiftsfritagelsefor maskiner. Det er også den undersøgende myndigheds rolle at
fastsætte det korrekte retsgrundlag og den praktiske gennemførelse af
ethvert program, som er omfattet af klagen. Kommissionen har derforinddraget dette program i undersøgelsen, og eksportørens påstand kanikke godtages.
(119) Importafgiftsfritagelsen for maskiner er et udligningsberettiget subsi-
die, jf. artikel 3, stk. 2, litra a), og artikel 3, stk. 4, i grundbeslutningen.
Beregning af fordelen
(120) Fordelen for eksportørerne bør beregnes som det importafgiftsbeløb,
der skulle have været betalt, hvis der ikke var opnået fordel ved en
fritagelse i henhold til denne ordning. Dette beløb bør fordeles overden normale brugstid for maskiner i denne erhvervsgren, dvs. 7 år.
(121) To selskaber benyttede sig af dette program og opnåede fordel på
0,27 % og 0,32 %.
h)Andre subsidier
(122) Klageren hævdede, at de eksporterende producenter af den pågælden-
de vare opnåede fordele af en række andre subsidieprogrammer.
Besvarelsen af spørgeskemaerne og kontrolbesøgene hos Taiwansregering og eksportørerne viste, at de nedenfor angivne programmerikke blev benyttet af de eksporterende producenter.
(123) Lån til præferentiel rente Under kontrolbesøgene blev det fastslået, at
Chiao Tung Bank og Medium Business Bank of Taiwan havde ydet låntil en eksportør, men på normale markedsvilkår.
(124) Fordele for selskaber i eksportforarbejdningszoner og industriparker
Ingen af de af undersøgelsen omfattede selskaber (eller selskaber, som
de var forretningsmæssigt forbundet med) var beliggende i eksport-
forarbejdningszoner eller industriparker.
(125) Fordele for selskaber beliggende i områder med langsom udviklingel-
ler begrænsede naturressourcer Det fremgik af undersøgelsen, at ingen
af selskaberne var beliggende i sådanne områder.
(126) Der blev ikke ydet »modsvarende midler« til de pågældende selskaber.
Importafgiftsfritagelse for råmaterialer Det konstateredes, at ingen af
de pågældende eksportører opnåede fordele i henhold til detteprogram.
i)Det samlede subsidiebeløb
(127) Subsidiets størrelse blev beregnet efter den ovenfor beskrevne metode.
For at indbefatte hele fordelen for de pågældende selskaber blev der
tillagt rente med den gennemsnitlige markedsrente i Taiwan i
undersøgelsesperioden, dvs. 8 %.
(128) En eksportør hævder, at tillæggelse af et rentebeløb fører til
overvurdering af subsidiebeløbet. Angående dette blev renten tillagt
for at afspejle den fordel, som modtageren opnåede ved ikke at skulle
tilvejebringe et tilsvarende beløb på markedsvilkår. Ifølge artikel 6 igrundbeslutningen er referenceværdien for beregningen af subsidiet detilsvarende omkostninger til at opnå midler på markedsvilkår. ASCM
udelukker ikke, at der tillægges et beløb for renter ved beregningen af
den samlede fordel for en modtager under en subsidieordning. Det harsåledes været Fællesskabets faste praksis, siden der blev vedtaget enrevideret lovgivning efter Uruguay-Rundens indgåelse, at tillægge et
beløb for renter ved beregningen af den samlede fordel i sådanne
tilfælde. Dette krav må derfor afvises.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 18
(129) Der blev således fastsat følgende subsidiesatser for de samarbejds-
villige selskaber:
(%)
China Steel Corpora-
tionYieh Loong Enterprise
Co. Ltd
Skattefradrag for automatiserings- og forurenings-
kontroludstyr2,19 0
Skattefradrag for investeringer i visse virksomhe-
der1,34 0
Fremskyndet afskrivning 0,60 0
Fritagelse for importafgift 0,27 0,32
Samlet subsidie 4,40 0,32
(130) Til orientering skal det bemærkes, at den vejede gennemsnitlige
landsdækkende subsidiemargen for de to undersøgte eksporterende
producenter, der tegner sig for omkring halvdelen af eksporten tilFællesskabet med oprindelse i Taiwan, er 2,77 % af cif-prisen ved
Fællesskabets grænse, hvilket er betydeligt over de minimis-grænsen
for Taiwan (nemlig 1 %). Desuden kan det ikke udelukkes, atlandemargenen ville være højere, hvis der blev taget hensyn tileventuelle fordele, der er opnået af ikke-samarbejdsvillige selskaber.
D. DEN PÅGÆLDENDE ERHVERVSGREN I FÆLLESSKA-
BET
1.Fastlæggelse af det relevante marked i Fællesskabet
(131) Med henblik på at fastslå, om EF-erhvervsgrenen havde lidt skade og
for i den forbindelse at fastlægge forbruget og de forskelligeøkonomiske indikatorer for situationen for EF-erhvervsgrenen var
det nødvendigt at undersøge, om denne erhvervsgrens produktion til
det konkurrenceneutraliserede marked skulle holdes uden for under-søgelsen eller om skade og forbrug skulle vurderes i forhold til heleEF-erhvervsgrenens produktion.
(132) Der er seksten producenter af varmtvalsede bredbånd i Fællesskabet.
Ca. 70 % af de varmtvalsede bredbånd, der fremstilles af disse
producenter, anvendes på et konkurrenceneutraliseret marked, dvs. deforarbejdes yderligere af de pågældende producenter i en integreretproces (i det følgende benævnt »det bundne marked«). Disse bredbånd
følger en intern proces og overføres til forarbejdning i senere
omsætningsled, for hvilken der ikke udstedes fakturaer, da overfør-slerne finder sted inden for samme retlige enhed. Den øvrigeproduktion (i det følgende benævnt »det frie marked«) sælges både
til forbundne og ikke-forbundne parter.
(133) Klageren fremførte i den forbindelse, at der måtte skelnes mellem to
særskilte markeder. Varmtvalsede bredbånd, der er bestemt for etbundet marked, konkurrerer ikke direkte med den subsidierede import.Følgelig kunne den import, der er omfattet af undersøgelsen, ikke
berøre dette marked. Sideløbende hermed hævdede klageren, at den
øvrige produktion solgtes til det frie marked, hvor varerne konkurrerermed den subsidierede import. De vigtigste købere på det frie marked er
uafhængige koldtvalseværker som rørmagere, stålservicecentre, stål-
handlere og lagerførende virksomheder. Kun varmtvalsede bredbånd,der sælges til det frie marked, er omfattet af klagen.
(134) Eksporterende producenter og importører af varmtvalsede bredbånd til
markedet i Fællesskabet hævdede, at definitionen af den pågældende
vare og samme vare dækkede alle varmtvalsede bredbånd. De anførte
navnlig, at der ikke var nogen klar skillelinje mellem det bundne og detfrie marked, og at klagerens definition af det frie marked var vilkårlig.De anmodede derfor om, at vurderingen af markedet i Fællesskabet
skulle omfatte det bundne og det frie marked tilsammen.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 19
(135) Til støtte for dette krav blev der henvist til Den Europæiske Domstols
"C1beslutning 3i Gimelec-sagen (1). De fremførte, at Domstolen i
nævnte "C1beslutning 3 henviste til følgende faktorer for at
udelukke, at der var tale om to særskilte markeder:
— den pågældende vare solgtes på samme marked og anvendtes til
samme formål
— EF-producenterne solgte den pågældende vare til både forbundne
og ikke-forbundne kunder og krævede mere eller mindre sammepris
— selskaber i senere omsætningsled plejede at købe den pågældende
vare ikke kun fra forbundne leverandører i Fællesskabet, men også
fra importører eller andre ikke-forbundne producenter.
(136) Ifølge flere eksporterende producenter fremgik det af ovenstående
"C1beslutning 3, at de lovmæssige betingelser for at adskille
markederne ikke var opfyldt i den foreliggende sag. EF-producenternekunne efter deres opfattelse vælge, afhængigt af markedsbetingelserne,
at sælge skiftevis til det frie og det bundne marked, eftersom
produktionen i Fællesskabet af de to kategorier af varmtvalsedebredbånd er den samme. De påståede bevægelser mellem de to
markedssegmenter skulle lovmæssigt forhindre, at en del af EF-pro-
duktionen blev holdt uden for undersøgelsen af skade og navnlig udenfor forbruget i Fællesskabet.
(137) Kommissionen traf følgende
"C1beslutninger 3:
a) På grund af det høje integrationsniveau i stålindustrien generelt og
i forbindelse med produktionen af den pågældende vare i
særdeleshed, overfører EF-producenterne udelukkende fysisk
varmtvalsede bredbånd, der er bestemt til det bundne marked,men fakturerer dem ikke. De udsteder ikke kommerciellefakturaer, fordi de involverede parter ikke er særskilte retlige
enheder. Der er derfor ingen priser for overførsler inden for det
bundne marked i sammenligning med dem på det frie marked
b) EF-erhvervsgrenen producerede ikke til oplagring af varmtvalsede
bredbånd, som efterfølgende kunne leveres enten til brug i enintern proces eller sælges på det frie marked. Dette er fordi alle
brugere af varmtvalsede bredbånd, også i EF-erhvervsgrenens
integrerede proces, har tekniske hindringer for produktionen afprodukter i senere omsætningsled. Resultatet er, at der kun iganske ubetydeligt omfang er bevægelser af varmtvalsede bred-
bånd mellem de to markeder.
c) Undersøgelsen viste, at EF-producenterne ikke købte den
pågældende vare til yderligere forarbejdning i deres integreredeproces fra uafhængige parter inden eller uden for Fællesskabet.
Det betyder, at varmtvalsede bredbånd bestemt til det bundne
marked ikke konkurrerer med andre varmtvalsede bredbånd, der ertil rådighed i Fællesskabet. Det bundne marked kan således klartadskilles fra det frie marked.
(138) På dette grundlag fastslår Kommissionen, at adskillelsen mellem det
frie og det bundne marked er fuldt på linje med bestemmelserne i
grundbeslutningen og EF-institutionernes praksis i tidligere sager.
(139) Med henblik på at fastlægge de økonomiske indikatorer vedrørende
skadesundersøgelsen såsom udviklingen i salg, rentabilitet osv.undersøgte Kommissionen, om EF-producenternes salg til forbundne
parter, der var særskilte retlige enheder, generelt burde indføjes i
fastlæggelsen af det frie marked. Det konstateredes, at dette salgforegik til priser, som mere eller mindre var de samme som priserneved salg til uafhængige parter. Desuden bekræftede undersøgelsen på
linje med visse eksporterende producenters krav, at disse forbundne
parter frit kan vælge at købe hos enten forbundne eller ikke-forbundneleverandører i eller uden for Fællesskabet. Det blev derfor konkluderet,
at EF-producenters salg til forbundne parter, der er særskilte retlige
enheder, var i konkurrence med uafhængige leverandørers salg såsomde leverandører, der er etableret i de berørte lande, og at dette salgderfor også skulle medtages i fastlæggelsen af salget på det frie
marked.!B
(1) Sag nr. C-315-90 af 27.11.1991.2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 20
(140) En EF-producent hævdede imidlertid, at selskabets salg til forbundne
parter burde betragtes som tilhørende det bundne marked. Denpågældende hævdede, at de priser, der faktureredes til de forbundneparter, ikke var markedspriser, og at de var meget forskellige fra dem,
der anvendtes over for uafhængige kunder. Producenten tilføjede, at
moderselskabet ikke tillod forbundne parter at købe varmtvalsedebredbånd hos uafhængige parter på det frie marked. Følgelig varvarmtvalsede bredbånd, der solgtes til forbundne parter, ikke berørt af
direkte konkurrence fra andre varmtvalsede bredbånd. De burde derfor
holdes uden for i forbindelse med fastlæggelsen af det frie marked.
(141) Undersøgelsen bekræftede, at det var gruppens politik ikke at tillade
forbundne parter at købe varmtvalsede bredbånd på det frie marked.
Analysen af salgspriserne viste, at de priser, der faktureredes til disseforbundne parter, i mange tilfælde var meget forskellige fra markeds-priserne. Desuden solgtes varerne til forbundne brugerselskaber, som
anvendte dem i den integrerede proces og ikke efterfølgende solgte
dem videre som sådanne. Kommissionen konkluderede derfor, at depågældende varmtvalsede bredbånd ikke kunne anses for at blive solgt
på det frie marked og burde derfor holdes uden for i forbindelse med
fastlæggelsen af det frie marked.
(142) På grundlag af ovennævnte kendsgerninger og betragtninger blev det
konkluderet, at varmtvalsede bredbånd, der anvendes af EF-producen-
ter som udgangsmateriale for yderligere forarbejdning i en integreret
proces inden for en enkelt retlig enhed, bør anses for at være en del afet bundet marked. Det samme gælder for den nævnte EF-producents
salg, hvor den pågældende kunne påvise, at salget til forbundne kunder
faktisk hørte til på et bundet marked. Alt andet salg fra producenterne iFællesskabet blev anset for at være en del af det frie marked. Følgeligblev EF-erhvervsgrenens situation vedrørende økonomiske indikatorer
som produktion, salg, markedsandel og rentabilitet undersøgt med
hensyn til det frie marked.
(143) Det bør bemærkes, at ovennævnte resultater vedrørende adskillelse og
fastlæggelse af nævnte markeder afspejler sig i de oplysninger, der er
indhentet inden for rammerne af EKSF-traktaten, navnlig vedrørendetilsyn med stålmarkederne. I disse oplysninger skelnes der grundlæg-gende efter samme retningslinjer i forbindelse med anvendelsen af
varmtvalsede bredbånd.
2.Definition af den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet
a)Samlet produktion i Fællesskabet
(144) Efter et krav fra flere eksporterende producenter undersøgte Kommis-
sionen, om det var nødvendigt at holde flere producenter i Fælles-
skabet uden for i forbindelse med fastlæggelsen af produktionen i
Fællesskabet, fordi de selv importerede varmtvalsede bredbånd fra depågældende lande.
(145) Kommissionen konstaterede, at ingen af de producenter, som
Kommissionen havde undersøgt, havde importeret varmtvalsede
bredbånd fra de pågældende lande i den undersøgte periode. Menvisse stålservicecentre og rørproducenter forbundet med de pågælden-
de EF-producenter havde importeret sådanne varer i denne periode.
(146) I overensstemmelse med resultaterne af definitionen af de relevante
EF-markeder i betragtning 131-143 viste undersøgelsen imidlertid, atdisse forbundne parter havde optrådt uafhængigt af de producenter, de
var forbundne med i deres transaktioner på det frie marked. Følgelig
kunne indkøbene ikke berøre de nævnte selskabers position somEF-producenter af den pågældende vare.
(147) Det blev derfor fastslået, at der ikke var grund til at udelukke nogen
producenter i forbindelse med definitionen af produktionen varmt-valsede bredbånd i Fællesskabet. Alle seksten producenter, somarbejder på markedet i Fællesskabet, tegner sig således for den
samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet i
overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i grundbeslutningen.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 21
b)Den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet
(148) Klagen blev indgivet på vegne af elleve ud af de seksten EF-
producenter af varmtvalsede bredbånd, medens de øvrige fem støttede
klagen.
(149) Kommissionen modtog ti besvarelser af spørgeskemaet fra de klagende
selskaber. En mindre producent besluttede ikke sende Kommissionenen besvarelse.
(150) To af de ti EF-producenter, som besvarede Kommissionens spørge-
skema, var ikke i stand til at forelægge alle de oplysninger, der blevanmodet om i forbindelse med undersøgelsen, i et format, som ville
give mulighed for at gruppere dem i de oplysninger, der var tilrådighed
for de andre EF-producenter.
(151) Flere eksporterende producenter hævdede, at mindst en EF-producent,
som var med i ovennævnte definition af EF-erhvervsgrenen, fik
præferencebehandling i forhold til de krav, der blev stillet til
interesserede parter i antisubsidieundersøgelser. De fremførte navnlig,at nævnte EF-producent ikke sendte Kommissionen en besvarelse afspørgeskemaet inden for de fastsatte frister for indførelse af
midlertidig told. De fandt, at der var tale om diskriminerende
behandling og en overtrædelse af artikel 11, stk. 2, i grundbeslut-ningen.
(152) Det skal bemærkes, at alle EF-producenter, som er med i definitionen
af EF-erhvervsgrenen, besvarede Kommissionens spørgeskema inden
for de frister, der er fastsat i grundbeslutningen og således inden forfristen for indførelse af midlertidige foranstaltninger. Kommissionen
finder, at alle interesserede parter i denne procedure i samme situation
fik samme behandling. Derfor er enhver påstand om overtrædelse afartikel 11, stk. 2, i grundbeslutningen og diskriminerende behandlingfra Kommissionens side ikke berettiget.
(153) De otte producenter, som samarbejdede fuldt ud i forbindelse med
undersøgelsen, udgør således EF-erhvervsgrenen med henblik pådenne procedure. De opfylder bestemmelsen i artikel 10, stk. 7, igrundbeslutningen, idet de tegnede sig for ca. 65 % af den samlede
produktion i Fællesskabet af den pågældende vare i undersøgelses-
perioden.
(154) Disse producenter anses derfor for at være EF-erhvervsgrenen og
omtales som sådan i det følgende, idet de tegner sig for en betydelig
del af den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare
som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i grundbeslutningen.
E.SKADE
1.Synligt forbrug
(155) Det synlige forbrug af varmtvalsede bredbånd i Fællesskabet blev
fastsat på grundlag af de seksten EF-producenters samlede salg på det
frie marked og den samlede import til Fællesskabet af den pågældendevare som anført i Eurostats importstatistikker og de eksporterendeproducenters besvarelser af spørgeskemaet.
(156) Fra 1995 til undersøgelsesperioden steg forbruget i Fællesskabet 9 %,
fra 18,4 mio. tons til 20,1 mio. tons. I 1995 var det frie markedkendetegnet ved usædvanligt høje salgspriser og en god efterspørgsel,navnlig efter varmtvalsede bredbånd produceret i Fællesskabet. Men
det følgende år var der en nedgang på markedet på 11 %.
(157) Mellem 1996 og undersøgelsesperioden steg forbruget støt. Den største
stigning fandt sted mellem 1996 og 1997, hvor markedet øgedes med
22 %. Mellem 1997 og undersøgelsesperioden var stigningen dog kun
0,4 %.
2.Import fra de pågældende lande
a)Ubetydelig import
(158) På grundlag af bestemmelserne i artikel 10, stk. 10, i grundbeslut-
ningen foretages vurderingen af, om der er tale om en ubetydelig!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 22
import, i forhold til forbruget af den pågældende vare på markedet i
Fællesskabet.
(159) På grundlag af tallene fra Eurostat lå importen fra Indien en smule over
den grænse på 1 %, der er fastsat i artikel 10, stk. 10, i grundbeslut-ningen. De indiske eksporterende producenter påstod, at importen fra
Indien var ubetydelig, og at landet ikke burde være omfattet af
undersøgelsen. Da Indien er et udviklingsland, undersøgte Kommis-sionen også i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4, i grundbeslut-
ningen, om importen fra Indien udgjorde under 4 % af den samlede
import, dvs. de minimis-tærskelen for udviklinglande. Importen fraIndien udgør 5,4 % af den samlede import.
(160) Af de beviser, som de indiske producenter fremlagde, fremgår det ikke,
at der skulle være grund til at anse deres import til Fællesskabet for at
være ubetydelig, navnlig på baggrund af den metode, der anvendtes i
forbindelse med fastlæggelsen af det relevante marked i Fællesskabet ibetragtning 131-143. De pågældende Eurostatoplysninger og besva-
relserne af Kommissionens spørgeskema viser ikke nogen import
under de minimis-grænsen. Importen fra Indien anses derfor at liggeover de minimis-grænsen som omhandlet i artikel 10, stk. 10, ogartikel 14, stk. 4, i grundbeslutningen.
b)Kumulativ vurdering af importen
(161) Kommissionens tjenestegrene overvejede, om importen af varmt-
valsede bredbånd med oprindelse i Indien og Taiwan skulle vurderes
kumulativt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, i grundbeslut-
ningen.
(162) På dette grundlag undersøgtes det, om alle kriterier var opfyldt for at
kumulere importen fra de pågældende lande. Resultaterne af
undersøgelsen var følgende:
— Subsidiemargenen for hvert land lå som ovenfor angivet over de
minimis-grænsen.
— Den mængde, der importeredes fra hvert land, var over mind-
stegrænsen sammenholdt med forbruget i Fællesskabet.
— Analysen af konkurrencevilkårene mellem importerede varmt-
valsede bredbånd og samme vare fremstillet i Fællesskabet samt
vilkårene for konkurrencen mellem importerede varmtvalsedebredbånd tydede også på, at importen fra de pågældende landeburde kumuleres. De pågældende eksporterende lande solgte
faktisk hovedsagelig varmtvalsede bredbånd på det frie EF-
marked direkte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder,såsom koldtvalseværker, rørproducenter, stålforsyningscentre ogstålhandlere. Der importeredes også varmtvalsede bredbånd
gennem forbundne salgsselskaber, der efterfølgende solgte den
pågældende vare til de ovenfor nævnte kundetyper. Det fremgik afundersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen solgte samme vare gennem
samme salgskanaler og til samme kundekategorier. Endelig
konstateredes det, at der forelå en ensartet prispolitik for alledisse salgstransaktioner.
(163) I modsætning til hvad flere eksporterende producenter fremførte,
konkluderede Kommissionen, at alle betingelser var opfyldt for at
kumulere importen fra ovennævnte lande.
c)Importens omfang
(164) Ifølge Eurostat-importstatistikker mellem 1995 og undersøgelses-
perioden steg importen til Fællesskabet fra de berørte lande fra 8 000
tons til 844 000 tons. Den største stigning fandt sted mellem 1997 ogundersøgelsesperioden (+ 797 000 tons).
(165) Undersøgelsen inden for undersøgelsesperioden viste, at importen fra
alle de berørte lande fortrinsvis fandt sted i første halvdel af
undersøgelsesperioden (551 000 tons); den faldt senere 47 % i andenhalvdel af undersøgelsesperioden, men lå stadig betydeligt højere end ianden halvdel af 1997.
(166) Som allerede nævnt i betragtning 11 klassificeres de forskellige typer
varmtvalsede bredbånd almindeligvis i to særskilte kategorier: sorte
bredbånd og bejdsede bredbånd. Det fremgik af undersøgelsen, at!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 23
omkring 90 % af alle varmtvalsede bredbånd, som importeredes fra de
berørte lande var sorte bredbånd.
d)Importens markedsandel
(167) Mellem 1995 og undersøgelsesperioden var der en forøgelse af
markedsandelen for de eksporterende producenter i de berørte lande
fra 0,01 % til 4,2 %. De faktiske stigninger i importmængden gav
således de berørte lande mulighed for at vinde 4,2 procentpoints afandelen af markedet i Fællesskabet.
(168) De største stigninger i markedsandelen forekom mellem 1997 og
undersøgelsesperioden, hvor de berørte lande vandt 4 procentpoint.
e)Prisunderbud
(169) For at vurdere eventuelle prisunderbud blev priserne på sammenligne-
lige typer af varmtvalsede bredbånd så vidt muligt sammenlignet under
samme salgsvilkår på markedet i Fællesskabet, i samme medlemsstatog til samme kunder. Den eksporterende producents priser, frit
Fællesskabets grænse, blev sammenlignet med EF-erhvervsgrenens
priser ab fabrik. I påkommende tilfælde blev eksportlandenes salgs-priser justeret til priser, frit Fællesskabets grænse, fortoldet oginklusive relevante importomkostninger. Priserne blev også justeret
for at sikre en sammenligning i samme handelsled som EF-erhvervs-
grenen. Alle justeringer blev foretaget på grundlag af de oplysninger,som Kommissionen indhentede og efterprøvede i forbindelse medundersøgelsen.
(170) Som allerede nævnt i betragtning 14 foreslog flere eksporterende
producenter, at de varmtvalsede bredbånd de fremstillede og solgte på
markedet i Fællesskabet, ikke var af en kvalitet, som kunne sammen-
lignes med EF-erhvervsgrenens varer.
(171) Kommissionen fastslog, at det i almindelighed ikke var berettiget med
en prisjustering for forskelle i kvalitet, navnlig fordi sådanne forskelleikke var synlige for brugerne, og det fremgik af undersøgelsen, at alle
påståede forskelle i kvalitet ikke nødvendigvis betyder noget for
anvendelsen af den pågældende vare.
(172) Prissammenligningen gav følgende resultater udtrykt i procent af
EF-erhvervsgrenens priser:
— Indien: 6,7 %
— ESSAR: 6,1 %
— Tata: 6,1 %
— SAIL: 19,1 %
— Taiwan: 4,3 %
— Yieh Long: 3,9 %— CSC: 7,5 %.
3.Situationen for erhvervsgrenen i Fællesskabet mellem 1995 og
undersøgelsesperioden
a)Produktion
(173) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens produktion toppede med
12,5 mio. tons i 1997. I den resterende del af den undersøgte periode
var produktionen stabil på omkring 11,4 mio. tons til trods for et fald iforbruget i 1996. Denne produktion blev enten solgt på det frie marked
eller eksporteret til tredjelande.
(174) Da EF-erhvervsgrenens produktionskapacitet anvendes til varmt-
valsede bredbånd, der er bestemt til både det frie og det bundne
marked, blev det også anset for nødvendigt at undersøge oplysningerneom sådan produktion til det bundne marked for at konstatere, at et faldi produktionen til det frie marked ikke kunne tilskrives et større behov
for produktion til det bundne marked.
(175) Denne produktion steg mellem 1995 og undersøgelsesperioden med
2 % eller ca. 0,6 mio. tons. Dette tydede på en forholdsvis stabilproduktion til det bundne marked. Med hensyn til tendenserne i!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 24
produktionen til det bundne marked mellem 1997 og undersøgelses-
perioden var disse de samme som dem, der konstateredes forproduktionen til det frie marked.
(176) Faldet i produktionen af den pågældende vare til det frie marked
skyldtes således ikke et større behov for produktion til det bundnemarked.
b)Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(177) Produktionsfaciliteterne kan anvendes til produktion af varer til både
det frie og det bundne marked såvel som til andre varer, som ikke er
omfattet af denne procedure såsom andre stålkvaliteter og andrestålprodukter. Kapacitetsudnyttelsen i forbindelse med den pågælden-de vare blev derfor fastlagt på grundlag af den kapacitet, der officielt
var opgivet til Kommissionen inden for rammerne af EKSF-traktaten.
Disse kapaciteter fastlægges ifølge bestemte parametre og kan ikkeforveksles med bruttokapaciteten eller den faktiske kapacitet. Brutto-
kapaciteten eller den faktiske kapacitet er den højest mulige kapacitet,
der kan opnås uden at tage hensyn til faktorer som det personale, der ertil rådighed, ferieperioder, opsætningstider, vedligeholdelse osv.
(178) EF-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse var 87 % mellem 1995 og
undersøgelsesperioden, bortset fra i 1997, hvor produktionen toppedeog kapacitetsudnyttelsen var 93 %. På det tidspunkt var der et højt
forbrug af varmtvalsede bredbånd til både det frie marked og det
bundne marked.
(179) Det blev fastslået, at en stor kapacitetsudnyttelse var normal, da det bør
erindres, at det i den tunge industri og ganske særlig i stålindustrien ernødvendigt at holde kapacitetsudnyttelsen så stor som muligt for atreducere virkningerne af de høje faste produktionsomkostninger.
c)Ordrer og salg
i) Ordrer
(180) Som et supplement til analysen af salget blev der foretaget en
undersøgelse af udviklingen i de ordrer, som EF-erhvervsgrenenmodtog. Til dette formål forelagde erhvervsgrenen oplysninger, somogså er til rådighed inden for rammerne af tilsynet med stålmarkedet i
Fællesskabet i henhold til EKSF-traktaten. Selv om disse oplysninger
ikke helt nøjagtigt gengiver situationen vedrørende den pågældendevare, men også omfatter en lidt bredere varekategori, var det muligt at
anse denne sammenlægning af oplysninger som repræsentativ for
situationen vedrørende den pågældende vare. Disse oplysninger viste,at 1997 var det år, hvor ordreniveauet var højt i forhold til densituation, der konstateredes i undersøgelsesperioden. I modsætning til
den stabile udvikling i det synlige forbrug mellem 1997 og
undersøgelsesperioden var der en nedgang på 17 % i erhvervsgrenensordrer mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(181) Ifølge dette resultat var EF-erhvervsgrenens økonomiske aktiviteter
mere regelmæssige og ligeligt spredt ud over hele 1997, hvorordremængden udviklede sig mere på linje med salgsmængden. Da
der er en tidsforskel mellem ordrer og leverancer, tydede nedgangen i
ordremængden på, at der også var tale om nedgang i de økonomiskeaktiviteter, hvilket vil blive undersøgt i det følgende.
ii) Salg
(182) I den undersøgte periode steg salget fra 9,6 mio. tons til 9,7 mio. tons,
dvs. 1 %.
(183) I den pågældende periode afspejlede tendensen i salget sig meget bredt
i forbrugsudviklingen. Mellem 1997 og undersøgelsesperioden var der
imidlertid en nedgang i EF-erhvervsgrenens salg på 12 %, medens
forbruget steg ganske lidt.
(184) EF-erhvervsgrenen fremførte, at skadesindikatoren vedrørende salg er
fastlagt på grundlag af sendinger, der er leveret og faktureret i despecificerede perioder. Det er i den forbindelse vigtigt at understrege,at EF-erhvervsgrenen har tilrettelagt sin produktionsproces på en
sådan måde, at de ordrer, brugerne har afgivet på en bestemt dato,
leveres og faktureres og således sælges til dem med en tidsforskel på!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 25
mindst tre måneder. For at få en relevant vurdering af udviklingen i en
given periode er det således nødvendigt at undersøge ikke blot detfaktiske salg, men også de ordrer, der blev modtaget i en sådanperiode. Enhver udvikling, der konstateres i forbindelse med disse
ordrer, kan således ikke undgå at give sig udslag i en tilsvarende
udvikling i salget med en vis tidsforsinkelse.
iii) Differentiering af forskellige typer af salg
(185) EF-erhvervsgrenen fremførte, at det for at vurdere den faktiske skade,
den blev påført, var nødvendigt at undersøge udviklingen i salget afforskellige typer varmtvalsede bredbånd, nemlig sorte bredbånd i
forhold til bejdsede bredbånd. Da den subsidierede import af sorte
bredbånd udgjorde en stor del af den samlede import, ville udviklingeni erhvervsgrenens salg og salgspriser for den type bredbånd angiveligt
vise en særlig skadevoldende situation.
(186) Undersøgelsen af dette særlige problem viste fra 1995 til undersøgel-
sesperioden (1998) en nedgang på 13 % i den mængde sorte bredbånd,som EF-erhvervsgrenen solgte på det frie marked, medens salget af
bejdsede bredbånd steg 34 %. I absolutte tal er dette et fald på ca.
1 mio. tons i salget af sorte bredbånd og en stigning på ca. 0,5 mio.tons i salget af bejdsede bredbånd.
(187) Dette bekræftede også, at forholdet i salget af sorte bredbånd og
bejdsede bredbånd var mere afbalanceret for EF-erhvervsgrenen end
for de eksporterende producenter. Fra 1995 til 1997 var 70 % af salget
sorte bredbånd mod 30 % bejdsede bredbånd. I undersøgelsesperiodenblev dette til henholdsvis 60 % og 40 %. Denne udvikling i salget viser
med al tydelighed, at der skete et skift fra sorte til bejdsede bredbånd i
undersøgelsesperioden, dvs. fra en varekategori, hvor importen varudtalt, til en kategori, hvor importen var mindre fremtrædende.
d)Prisudvikling
(188) I den undersøgte periode var der en nedgang på 10 % i de
gennemsnitlige salgspriser for varmtvalsede bredbånd, som solgtes af
EF-erhvervsgrenen. I 1995 var salgspriserne de højeste i ti år. De
fulgte fortsat en faldende tendens indtil 1997 ( 17 % og 3 %sammenlignet med 1995 og 1996), men steg igen fra 1997 indtiludløbet af undersøgelsesperioden (+ 9 %).
e)Markedsandel
(189) Fra 1995 til undersøgelsesperioden formindskedes EF-erhvervsgrenens
markedsandel 3,7 procentpoint, fra 52,0 % i 1995 til 48,3 % i
undersøgelsesperioden.
(190) Mellem 1995 og 1996 og også mellem 1996 og 1997 øgedes
EF-erhvervsgrenens markedsandel med henholdsvis 1,1 og 1,8
procentpoint.
(191) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden mistede EF-erhvervsgrenen
imidlertid hele den markedsandel, der tidligere var indvundet, ognåede endog ned på et lavere niveau end i 1995. Tabene øgedes til 6,6
procentpoint. En yderligere undersøgelse af situationen viste, at der var
tabt markedsandele som følge af en nedgang i salget både i forbindelsemed forbundne og ikke-forbundne kunder på det frie marked iFællesskabet.
f)Rentabilitet
(192) Det gennemsnitlige udbytte på EF-erhvervsgrenens salg af den
pågældende vare faldt 39 % fra 1995 til undersøgelsesperioden. Den
høje fortjeneste (20,7 %) i 1995 var resultatet af høje priser påmarkedet på det tidspunkt. I 1996 opnåede erhvervsgrenen stadig
fortjeneste trods afmatning på markedet og nedgang i salgspriserne
( 15 %). Men genoprettelsen af salget i 1997 gav ikke erhvervsgrenenmulighed for at øge fortjenestmargenen, da salgspriserne faldt igenmed 3 %.
(193) I undersøgelsesperioden blev rentabiliteten genoprettet fra niveauet i
1997. Stigningen i salgspriserne (9 % i gennemsnit sammenlignet med1997) gav EF-erhvervsgrenen mulighed for at opnå en fortjenstmargen!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 26
på 12,9 %, dvs. den fortjenstmargen, som erhvervsgrenen hævdede var
rimelig.
(194) Flere eksporterende producenter erklærede, at EF-erhvervsgrenen også
opnåede en meget høj fortjeneste i undersøgelsesperioden, og at dennefaktor alene burde have berettiget til øjeblikkelig afslutning af
proceduren. En sådan fortjeneste var langt større end hvad Kommis-
sionen havde fundet rimelig i tidligere sager vedrørende stålprodukter.
(195) Ifølge de relevante bestemmelser i grundbeslutningen og WTO-aftalen
skal en konstatering af, om der foreligger skade, baseres på positivt
bevismateriale vedrørende:
a) omfanget af den subsidierede import og dennes indvirkning på
priserne på samme vare på markedet i Fællesskabet og
b) denne indførsels følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen. End-
videre hedder det, at der skal tages hensyn til, om der har været
tale om en betydelig stigning i den subsidierede import enten
absolut eller i forhold til forbruget i Fællesskabet. Der skal ogsåtages hensyn til, om den subsidierede import udbydes til en
væsentlig lavere pris eller om priserne som følge af en sådan
indførsel er blevet trykket betydeligt eller om prisstigningerhindres. Hverken en enkelt eller flere af disse faktorer ernødvendigvis udslagsgivende for
"C1beslutningen 3. Endelig
hedder det, at en undersøgelse af virkningerne af den subsidierede
import for den indenlandske erhvervsgren skal omfatte envurdering af alle relevante økonomiske faktorer og forhold, derhar indflydelse på denne erhvervsgrens situation, herunder
størrelsen af de faktiske subsidiemargener, den faktiske og mulige
nedgang i salg, fortjeneste, produktion, markedsandel, produkti-vitet, kapacitetsudnyttelse, faktorer, der påvirker priserne osv. Dethedder specielt i grundbeslutningen, at denne liste ikke er
udtømmende, og at hverken en eller flere af disse faktorer
nødvendigvis er udslagsgivende for
"C1beslutningen 3.
(196) I det foreliggende tilfælde viste undersøgelsen, at den subsidierede
import er steget betydeligt, både absolut og relativt. De lave priser på
den subsidierede import lå desuden langt under EF-erhvervsgrenens
priser. Der blev også konstateret store subsidiemargener for de fleste afde berørte eksporterende producenter. Efter at have opfyldt ovennævn-te betingelser tog Kommissionen stilling til den mulige og faktiske
udvikling af en række relevante økonomiske faktorer i undersøgelsen,
inden den drog endelige konklusioner. Flere eksporterende producen-ters påstand om, at alene fortjenstniveauet skulle have berettiget til en
afslutning af proceduren, er således helt klart i modstrid med
bestemmelserne i grundbeslutningen.
(197) EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i undersøgelsesperioden,
navnlig priser og fortjeneste, bør endvidere betragtes på baggrund afstrukturen på markedet for varmtvalsede bredbånd og udviklingen i
erhvervsgrenens økonomiske situation i undersøgelsesperioden som
omhandlet i punkt 4).
(198) Endelig er det i forbindelse med antisubsidieprocedurer ikke relevant
at foretage en sammenligning af en bestemt økonomisk indikator
vedrørende EF-erhvervsgrenen og samme økonomiske indikator på
verdensplan.
g)Investeringer og beskæftigelse
(199) Undersøgelsen viste, at der især var investeret i udskiftning af
maskiner og udstyr. I undersøgelsesperioden var investeringsniveauetdet samme som i 1995. I overensstemmelse med den stærke
efterspørgsel i 1997 øgedes investeringerne med 32 % i forhold til
1995.
(200) Med hensyn til beskæftigelsen blev det tidligere nævnt, at EF-
erhvervsgrenen fremstiller flere produkter samme sted og med sammemaskiner, navnlig varmtvalsede bredbånd. I den pågældende periode
var der et fald på 4 % i antallet af personer, som var beskæftiget med
produktionen af den pågældende vare.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 27
h)Resumé af undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens situation
mellem 1995 og undersøgelsesperioden
(201) Flere eksporterende producenter hævdede, at det ikke var muligt at
foretage en konstatering af skaden i undersøgelsesperioden på
grundlag af en sammenligning af situationen for EF-erhvervsgrenen
i 1995 og 1997. De mente, at navnlig pris- og fortjenesteniveauet i1995 og produktions-, kapacitetsudnyttelses-, salgs- og markeds-andelsniveauet i 1997 ikke var repræsentative for, hvad der ville være
tilfældet i loyal konkurrence. Efter deres opfattelse var det på grundlag
af de andre resultater for hele den undersøgte periode ikke rimeligt atkonkludere, at EF-erhvervsgrenen blev påført væsentlig skade.
(202) De interesserede parter oplyste i forbindelse med ovennævnte krav
imidlertid ikke på hvilken måde flere økonomiske indikatorer, der blev
fastlagt i 1995 og 1997, ikke kunne anses for at være repræsentative.
De fremførte blot, at priser og fortjeneste i 1995 og produktion,kapacitetsudnyttelse, salg og markedsandel i 1997 ikke var repræ-
sentative. Med andre ord skulle der ifølge denne påstand ikke tages
hensyn til en betydelig del af de oplysninger, der blev fastslået iKommissionens undersøgelse uden beviser eller forklaring på, hvorforder ikke var tale om loyal konkurrence i 1995 og 1997. Kommissionen
fandt i sin undersøgelse ikke beviser til støtte for påstanden om, at
konkurrencevilkårene ikke var normale på markedet i Fællesskabet iårene 1995 og 1997, og det fastslås derfor, at der ikke er nogen grundtil ikke at tage hensyn til sådanne oplysninger.
(203) Kommissionen undersøgte udviklingen i EF-erhvervsgrenens økono-
miske situation i den undersøgte periode og dens generelle
økonomiske situation mellem 1995 og undersøgelsesperioden påårsbasis.
(204) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen hævede sine salgspriser 9 %
mellem 1997 og undersøgelsesperioden, hvor der var en mindre
stigning i det synlige forbrug, men at den ikke var i stand til at
opretholde salgsmængden, som faldt 12 %. Erhvervsgrenen tabtesåledes markedsandele på 6,6 procentpoint eller 14 %. Endvidere faldterhvervsgrenens produktion 9 %, hvilket også betød nedsat kapaci-
tetsudnyttelse. Trods den negative udvikling steg rentabiliteten fra
6,3 % til 12,9 %.
(205) Undersøgelsen viste også, at importen fra de pågældende lande steg
betydeligt mellem 1997 og undersøgelsesperioden med hensyn tilmængde (+ 797 000 tons), hvilket betød en kraftig forøgelse af deres
markedsandel (+ 4 procentpoint). Selv om de pågældende lande
hævede deres salgspriser med 10 %, underbød de EF-erhvervsgrenenspriser med 6 % i gennemsnit i undersøgelsesperioden.
4.Analyse af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i un-
dersøgelsesperioden
a)Indledende bemærkninger
(206) EF-erhvervsgrenen hævdede, at priserne og derfor fortjenesten lå på et
højt niveau i hele første halvdel af undersøgelsesperioden, fordi detsynlige forbrug og således efterspørgslen var usædvanlig høj, selv omden ikke blev opvejet af et tilsvarende faktisk forbrug. Dette førte i
første halvdel af undersøgelsesperioden til lageroverskud, som i vid
udstrækning bestod af de pågældende importvarer og i anden halvdelaf perioden til en betydelig formindskelse af lagerbeholdningen.
(207) Erhvervsgrenen mente også, at det ville være nødvendigt med en mere
detaljeret analyse af salget efter varetype og salgskanaler, hvor der er
direkte konkurrence mellem erhvervsgrenens varer og importvarerne,
for at få fastslået det fulde omfang af den påførte skade. Detteindebærer en differentieret analyse af salget af sorte bredbånd i forholdtil salget af bejdsede bredbånd, og salgskanaler, hvor der indgås
langtidskontrakter i forhold til alt andet salg.
(208) Endelig anførte erhvervsgrenen, at det var nødvendigt med en mere
detaljeret analyse af de fire kvartaler i undersøgelsesperioden på grundaf tidsforskydningen mellem købernes ordreafgivelse og leveringen afvarerne. En sådan tidsforskel forsinkede angiveligt de negative
virkninger af den pågældende import. Det var derfor nødvendigt at
undersøge ordreudviklingen i undersøgelsesperioden yderligere.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 28
(209) Alle aktører på stålmarkedet er enige om, at transaktionerne
hovedsagelig foregår på et kvartalsvist grundlag. Produktionentilrettelægges og baseres på kvartalsvise planer og priser, og bådeordrer og leveringerne forhandles i overensstemmelse hermed. De
eksporterende producenters antydning af, at det ikke var muligt at
foretage en objektiv vurdering af eventuel skade for EF-erhvervs-grenen, hvis undersøgelsesperioden blev opdelt, specielt i kvartaler,var derfor ikke berettiget. EF-erhvervsgrenens påstande blev derfor
undersøgt og analyseret som anført nedenfor.
(210) For at få et overblik over de cykliske svingninger i EF-erhvervsgrenens
aktiviteter og efterprøve den kvartalsvise udvikling i dens økonomiske
situation endnu engang indhentede Kommissionen også kvartalsviseoplysninger for perioden fra 1996 til andet kvartal af 1999.
b)Cykliske svingninger i stålindustrien
(211) Ifølge klageren forekommer der sæsonmæssige svingninger på
stålmarkedet, hvor de første to kvartaler i hvert kalenderår normalt
er bedre end de sidste. Sådanne sæsonmæssige svingninger kunne især
konstateres i forbindelse med salgsaktiviteterne. Salget vil normaltvære berørt i tredje kvartal på grund af ferieperioden i bruger-
industrierne, men kommer så i gang igen i fjerde kvartal. Da nogle af
EF-erhvervsgrenens påstande krævede en kvartalsvis analyse, var detvigtigt at sikre, at en udvikling, der konstateredes, ikke bare afspejledenormale kvartalsvise svingninger. En sådan analyse havde en ganske
særlig betydning, da klageren påstod, at de tendenser, der kon-
stateredes i undersøgelsesperioden, var langt over normale cykliskeforløb.
(212) Til vurderingen af de cykliske fænomener i forbindelse med varmt-
valsede bredbånd konstaterede Kommissionen følgende tendenser iEF-erhvervsgrenens produktion og salg fra 1996 til undersøgelses-
perioden:
(%)
1. kvartal 2. kvartal 3. kvartal 4. kvartal
Produktion
1996 93 97 95 100
1997 97 100 97 97
IP (1998) 100 94 77 70
Salgsmængde
1996 87 90 91 100
1997 97 100 97 97
IP (1998) 100 87 68 61
Salgsværdi
1996 100 96 89 94
1997 95 100 99 98
IP (1998) 100 88 63 51
(213) Med hensyn til produktionen konstateredes det, at tredje kvartal ikke
nødvendigvis udviste det laveste aktivitetsniveau. I 1996 og 1997 var
den største forskel 7 % mellem første og fjerde kvartal i 1996, ogtendensen i produktionen var lineær i de pågældende år. Iundersøgelsesperioden var produktionsniveauet i tredje og fjerde
kvartal langt lavere end i første kvartal, hvilket tydede på, at de
konstaterede svingninger lå langt over de normale sæsonmæssigesvingninger.
(214) Med hensyn til salgsmængde var den afmatning, der konstateredes i
tredje og fjerde kvartal endog endnu mere udtalt i undersøgelses-perioden. Salgsaktiviteterne var usædvanlige små i anden halvdel af
undersøgelsesperioden og lå langt over de normale sæsonmæssige
svingninger.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 29
(215) Ovenstående kvartalsvise analyse dækker årene 1996 og 1997 samt
undersøgelsesperioden og viser, at de konstaterede tendenser isidstnævnte periode er langt over de normale svingninger i forbindelsemed cykliske fænomener i transaktionerne med varmtvalsede bred-
bånd.
c)Synligt forbrug og lageroverskud
(216) Som anført i betragtning 155 var udviklingen i det synlige forbrug på
årsbasis ret stabil, navnlig mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Det
synlige forbrug afspejler pr. definition ikke den faktiske anvendelse,
dvs. brugernes faktiske forbrug af den pågældende vare. Forskellenmellem den synlige og det faktiske forbrug er grundlæggende delagerbeholdninger, der findes i forskellige led i distributionskæden,
f.eks. i dette tilfælde hos importører, handlende, forhandlere, sælgere,
stålservicecentre og brugere.
(217) Undersøgelsen af dette specielle problem viste, at det synlige forbrug
var langt større i de to første kvartaler i undersøgelsesperioden end i de
sidste. Den forholdsvis stabile udvikling, der konstateredes i detsynlige forbrug i hele 1997, forekom ikke i undersøgelsesperioden.Denne forskel i tendensen var særlig tydelig ved en sammenligning af
slutningen af 1997 og begyndelsen af undersøgelsesperioden, da der
var en betydelig stigning i det synlige forbrug mellem de to perioder.Dette tyder på en stigning i lagerbeholdningerne, hvorimod det
omvendte ville være tilfældet, hvis fjerde kvartal af 1997 blev
sammenlignet med fjerde kvartal af undersøgelsesperioden, og såledesviste en betydelig formindskelse af lagerbeholdningerne i de to sidstekvartaler i undersøgelsesperioden.
(218) Da disse lagerbeholdninger angiveligt spillede en særlig stor rolle i
udviklingen på markedet i undersøgelsesperioden, var det nødvendigtat fastlægge det kvartalsvise synlige forbrug, ikke kun for undersø-
gelsesperioden, men også for 1997.
(219) Til at bekræfte disse resultater ville det også være nødvendigt at
fastlægge den relevante udvikling i det faktiske forbrug. Dette varimidlertid ikke muligt, da ikke alle de forskellige interesserede parter i
distributions- og brugerled var samarbejdsvillige. Kommissionen var
alligevel i stand til at fastlægge lagerbeholdningerne hos forhandlernepå grundlag af Eurostat-oplysninger indhentet inden for rammerne af
EKSF-traktaten.
(220) På linje med ovennævnte resultater viste det sig, at der skete en
betydelig opbygning af lagerbeholdninger i handelsleddet mellemudgangen af 1997 og begyndelsen af undersøgelsesperioden. Der
konstateredes således en stigning på 29 % mellem fjerde kvartal i 1997
og første kvartal i undersøgelsesperioden og endnu en stigning på 11 %mellem første kvartal og andet kvartal i undersøgelsesperioden.
(221) Dette bekræftede også, at lagerbeholdningerne formindskedes betyde-
ligt hen imod slutningen af undersøgelsesperioden ( 22 %). Ensammenligning af lagerbeholdningerne ved slutningen af både førsteog andet halvår af undersøgelsesperioden viste tydeligt, hvordan
lagrene blev anvendt. En sammenligning af den kvartalsvise udvikling
i lagerbeholdningerne i 1997 og samme udvikling i undersøgelses-perioden bekræfter også ovennævnte resultater.
(222) Denne tendens til lageroverskud i de to første kvartaler af
undersøgelsesperioden blev bekræftet i en redegørelse fra en eks-porterende producent i undersøgelsen og af oplysningerne fra en større
bruger af den pågældende vare på markedet i Fællesskabet. Denne
bruger havde lagerbeholdninger, som midt i undersøgelsesperioden varmere end fordoblet i forhold til i begyndelsen af samme periode, mensder ikke var noget tegn på større forskelle i denne brugers
underliggende aktiviteter mellem begyndelsen og slutningen af
undersøgelsesperioden.
(223) Undersøgelsen bekræftede således EF-erhvervsgrenens påstand om, at
der forekom betydelige lageroverskud i begyndelsen af undersøgelses-
perioden. I de første to kvartaler af undersøgelsesperioden var detsynlige forbrug betydeligt højere end det faktiske forbrug, medens detomvendte var tilfældet i tredje og fjerde kvartal af perioden.
(224) Det synlige forbrug i første halvdel af undersøgelsesperioden var ca.
1,5 mio. større end det synlige forbrug i første halvdel af 1997.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 30
(225) Nogle interesserede parter hævdede, at EF-erhvervsgrenen i vid
udstrækning selv bidrog til det lageroverskud, der konstateredes i førstehalvdel af undersøgelsesperioden. Det skal i den forbindelsebemærkes, at erhvervsgrenen begyndte at sælge mindre lige fra
begyndelsen af undersøgelsesperioden som vist nedenfor, hvilket tyder
på, at den ikke havde nogen stor andel i opbygningen af lageroverskud.
d)Produktion og kapacitetsudnyttelse
(226) På kvartalsvist grundlag faldt produktionen 23 % i tredje og 30 % i
fjerde kvartal af undersøgelsesperioden i forhold til første kvartal afsamme periode.
(227) Samtidig med nedgangen i produktionen faldt kapacitetsudnyttelsen
også 12 % i tredje kvartal af undersøgelsesperioden og 17 % i fjerde iforhold til første kvartal af samme periode.
(228) På samme måde konstateredes det, at produktionen og kapacitets-
udnyttelsen faldt i forhold til de relevante kvartalsvise aktiviteter i1997. I tredje og fjerde kvartal i undersøgelsesperioden faldt
produktionen henholdsvis 20 % og 11 % og kapacitetsudnyttelsen
12 % og 18 % i forhold til tredje og fjerde kvartal af 1997.
e)Salgsmængde, salgspriser og rentabilitet
i) Salgsmængde
(229) EF-erhvervsgrenens salgsmængde faldt 32 % i tredje kvartal af
undersøgelsesperioden og 39 % i fjerde kvartal sammenlignet medførste.
(230) Som allerede nævnt i forbindelse med analysen på år-til-år-basis
hævdede Fællesskabet, at der burde fortages en mere detaljeret ogdifferentieret analyse af dens forskellige typer salg og salgskanaler, dadette ville vise, at salget i højere grad blev berørt, når varerne
konkurrerede direkte med de pågældende importvarer. Ud over
opdelingen mellem salg af sorte og bejdsede bredbånd hævdedeerhvervsgrenen også, at en del af dens salg var resultatet af
langtidsleverings- og salgskontrakter, som f.eks. er indgået med
bilindustrien. Disse kontrakter dækker typisk en periode på op til etår, hvor mængderne og priserne er faste. De eksporterende producenterleverer grundlæggende ikke til kunderne i henhold til den slags
kontrakter.
(231) Med henblik på en detaljeret analyse blev ovennævnte salgstyper
grupperet og angivet som »langtids«salg i forhold til »andet« salg. På
samme måde blev der også foretaget en undersøgelse af udviklingen i
salg, salgspriser og rentabilitet i forbindelse med sorte og bejdsedebredbånd i undersøgelsesperioden.
(232) Mængden i langtidssalget var meget mere stabil kvartalsvis i
undersøgelsesperioden end de øvrige salgsaktiviteter. Der var såledeset fald på 20 % i langtidssalget i tredje kvartal og på 22 % i fjerde
kvartal i forhold til første. Faldet i andet salg var mere udtalt, nemlig
35 % og 43 % i tredje og fjerde kvartal i forhold til første.
(233) Det samme gjorde sig gældende i analysen af salgsmængden af sorte
bredbånd i forhold til bejdsede bredbånd. I undersøgelsesperioden var
der en mere glidende udvikling i mængden af solgte bejdsedebredbånd i forhold til sorte. Faldet i salget af sorte bredbånd var såstor som 39 % i tredje kvartal og 44 % i fjerde kvartal i forhold til
første kvartal af undersøgelsesperioden, mens faldet i forbindelse med
bejdsede bredbånd kun var henholdsvis 21 % og 29 %.
ii) EF-erhvervsgrenens salgspriser
(234) I de første to kvartaler af undersøgelsesperioden var priserne på
varmtvalsede bredbånd stort set stabile, nemlig henholdsvis 306 EURog 308 EUR pr. ton. Senere faldt priserne til 286 EUR pr. ton i tredjekvartal og til 254 EUR pr. ton i fjerde kvartal. Dette svarer til et
prisfald på 17 % i undersøgelsesperioden.
(235) En analyse af priserne efter salgstype viste, at priserne i langtidssalg
stort set var stabile i de tre første kvartaler af undersøgelsesperioden og
kun faldt fra 320 EUR pr. ton til 312 EUR pr. ton, dvs. 2 %. Faldet varbegrænset til 10 % i sammenligning med første og fjerde kvartal af!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 31
undersøgelsesperioden. I modsætning hertil var priserne ved andet salg
allerede faldet 10 % mellem første og tredje kvartal af undersøgelses-perioden og 21 % mellem første og fjerde kvartal af samme periode.
(236) Sammenligningen af prisudviklingen for sorte og bejdsede bredbånd
viste, at priserne på førstnævnte faldt meget mere end priserne påsidstnævnte. Resultatet af disse forskellige tendenser var, at priserne påtværs af kategorierne var meget mere forskellige i slutningen af
undersøgelsesperioden end i begyndelsen. Priserne for bejdsede
bredbånd faldt kun fra 328 EUR pr. ton til 316 EUR pr. ton, dvs.4 %. Faldet var begrænset til 12 % i sammenligning med første ogfjerde kvartal i undersøgelsesperioden. I modsætning hertil var
priserne på sorte bredbånd allerede faldet 10 % mellem første og
tredje kvartal og 22 % mellem første og fjerde kvartal.
iii) Rentabilitet
(237) På kvartalsvist grundlag viste det sig, at rentabiliteten var meget god i
første halvdel af undersøgelsesperioden. Som følge af hurtige prisfald i
de efterfølgende kvartaler mindskedes rentabiliteten fortsat og gik fra16,8 % i første kvartal af undersøgelsesperioden til 2,6 % i fjerdekvartal.
(238) Salgsdifferentieringen viste en betydelig nedgang i rentabiliteten lige
fra starten af undersøgelsesperioden i forbindelse med salget af sortebredbånd og andet salg end langtidssalg.
(239) Det fremgik af undersøgelsen, at rentabiliteten for langtidssalget var
meget god i første halvdel af undersøgelsesperioden (ca. 21 %) ogforblev positiv i hele undersøgelsesperioden, nemlig 8 % i fjerde
kvartal. Andet salg var også rentabelt på ca. 16 % i første halvdel af
undersøgelsesperioden. Som i forbindelse med udviklingen i efter-spørgslen efter varmtvalsede bredbånd faldt det siden i tredje og fjerdekvartal af undersøgelsesperioden og blev negativt ( 7 %) i fjerde
kvartal.
(240) Samme konstateringer var gældende for rentabiliteten i forbindelse
med sorte og bejdsede bredbånd, hvor rentabiliteten var god for begge
typer i første halvdel af undersøgelsesperioden. Derefter var renta-
biliteten positiv for bejdsede bredbånd i hele undersøgelsesperioden(4,5 % i fjerde kvartal), mens rentabiliteten i salget af sorte bredbåndformindskedes betydeligt i tredje kvartal og omdannedes til et tab på
16,5 % i fjerde kvartal.
(241) Der var således nedgang i det globale salg, priser og rentabilitet i
undersøgelsesperioden. Denne tendens var langt mindre udtalt for
salget på segmenter af markedet, hvor den subsidierede import var
mindre. Med hensyn til priser og heraf følgende fortjeneste varEF-erhvervsgrenens situation forholdsvis stabil i hele den periode,hvor det synlige forbrug toppede. Undersøgelsen viste også, at
erhvervsgrenen ikke var i stand til at øge sit salg i forhold til
stigningen i det synlige forbrug. Til gengæld forblev prisniveau ogrentabilitet på et højt niveau i en periode med en stærk og stigendeefterspørgsel.
(242) Undersøgelsen viste også, at indkøbspriserne på artikler til de største
omkostninger i produktionsomkostningerne faldt i undersøgelses-perioden. Navnlig faldt prisen på jernmalm op til 12 %, prisen på
skrot op til 40 %, og olieprisen faldt til niveauet i 1 970. Omkost-
ningerne til råmaterialer faldt således og satte en grænse for tabene,navnlig i undersøgelsesperioden.
(243) For at fuldføre analysen af salgsmængde, salgspriser og rentabilitet
blev det fastslået, at disse økonomiske indikatorer også faldt i forholdtil de relevante kvartalsvise aktiviteter i 1997. I tredje og fjerde kvartalaf undersøgelsesperioden faldt salgsmængden 24 % og 27 % og
salgspriserne 6 % og 19 % i forhold til tredje og fjerde kvartal af 1997.
Med hensyn til rentabiliteten konstateredes det, at den var 15procentpoint lavere i fjerde kvartal af undersøgelsesperioden sammen-
lignet med fjerde kvartal af 1997.
(244) I forbindelse med vurderingen af udviklingen i salgsmængde, salgs-
priser og rentabiliteter er det vigtigt at bemærke, at der er ettidsmæssigt forspring mellem EF-erhvervsgrenens prisforhandlinger
med kunderne og fakturering og levering. I forbindelse med især
udviklingen i andet salg var de priser, der anvendtes i første kvartal af!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 32
undersøgelsesperioden, i virkeligheden blevet forhandlet i løbet af
fjerde kvartal i 1997 og fremefter.
f)Tidsforskel mellem EF-erhvervsgrenens situation og markeds-
udviklingen
(245) Som nævnt i analysen på år-til-år-basis hævdede EF-erhvervsgrenen,
at det var nødvendigt at tage hensyn til tidsforskellen mellem salget af
varerne og prisforhandlingerne med de pågældende kunder, nårudviklingen i dens priser og rentabilitet skulle vurderes. I praksis
foregik prisforhandlingerne mindst et kvartal før salget.
(246) Undersøgelsen viste, at en glidende produktionsplanlægning for en
effektiv kapacitetsudnyttelse resulterede i en tidsforskel mellem ordren
og salget. Det konstateredes, at denne forskel faktisk var omkring etkvartal. Med andre ord er salget i første kvartal af undersøgelses-perioden resultatet af ordrer, der blev forhandlet og indgået i fjerde
kvartal af 1997.
(247) I betragtning af denne tidsforskel viste den kvartalsvise tendens, som
blev konstateret i de ordrer, EF-erhvervsgrenens modtog, et betydeligtfald i undersøgelsesperioden. Som erhvervsgrenen hævdede, er dennenegative tendens udtalt lige fra første kvartal i undersøgelsesperioden i
forhold til den konstaterede tendens i forbindelse med salgsmængder
og produktion. Den ordremængde, der blev modtaget i andet kvartal afundersøgelsesperioden, var 17 % lavere end dem, der blev modtaget iførste kvartal. Det viste sig også, at niveauet for modtagne ordre var
forholdsvis højt i fjerde kvartal af 1997 og svarede til leverancer/salg i
første kvartal af undersøgelsesperioden.
(248) Disse konklusioner svarer således til EF-erhvervsgrenens påstand om,
at den forholdsvis positive økonomiske situation i første halvdel afundersøgelsesperioden kun afspejler et sundt ordreniveau i sidste
kvartal af 1997 og første kvartal af undersøgelsesperioden, nemlig på
et tidspunkt hvor efterspørgslen stadig var høj.
g)Konklusion vedrørende EF-erhvervsgrenens situation i under-
søgelsesperioden
(249) Den kvartalsvise analyse viste, at EF-erhvervsgrenens økonomiske
situation forværredes betydeligt i undersøgelsesperioden, især i anden
halvdel. Forværringen gik langt ud over de sæsonmæssige svingninger,der konstateredes i de forudgående år på kvartalsvist grundlag.
(250) Alle skadesindikatorer fulgte en negativ tendens i tredje kvartal i
undersøgelsesperioden sammenlignet med den gennemsnitlige aktivi-
tet i perioden: produktionen faldt 10 %, kapacitetsudnyttelsen 6 %,
salgsmængden 14 %, salgspriserne 2,4 % og rentabiliteten faldt 2,1procentpoint.
(251) Udviklingen i det fjerde kvartal i undersøgelsesperioden viser, at
EF-erhvervsgrenens økonomiske situation kun forværredes yderligere
sammenlignet med det gennemsnitlige aktivitetsniveau i undersøgel-
sesperioden: produktionen faldt 18 %, kapacitetsudnyttelsen 10 %,salgsmængden 22 %, priserne 13 %, og rentabiliteten blev negativ( 2,6 % af nettoudbyttet), et fald på 15,5 procentpoint.
5. Udviklingen efter undersøgelsesperioden
(252) Som nævnt førte lageroverskuddene i første halvdel af undersøgelsen
til en forholdsvis positiv markedssituation, som gav sig udslag i et godtprisniveau på markedet i Fællesskabet i samme periode. EF-erhvervs-
grenens rentabilitet var derfor stadig god. Men da situationen ikke blev
understøttet af en positiv udvikling på brugermarkedet, og detsandsynligvis ville føre til en negativ udvikling efter en vis tid, var
det også nødvendigt at bekræfte dette scenario ved en analyse af
udviklingen efter udløbet af undersøgelsesperioden.
(253) Som nævnt af flere eksporterende producenter fandt der en vis
genopretning sted af den mængde, som EF-erhvervsgrenen frem-stillede og solgte i begyndelsen af 1999. Produktionsniveauet og salgetvar dog imidlertid væsentligt lavere end i begyndelsen af undersøgel-
sesperioden og 1997. Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens
økonomiske situation fortsat forværredes efter undersøgelsesperioden,!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 33
navnlig med hensyn til et fald i salgspriser og rentabilitet i de to første
kvartaler af 1999.
(254) Dette bekræftede de negative virkninger af det massive lageroverskud,
som ophobede sig i begyndelsen af undersøgelsesperioden, og den
formindskelse af lagerbeholdningerne, som startede i tredje kvartal afundersøgelsesperioden og fortsatte trods nedgang i den faktiske importi første halvdel af 1999. Ud over lageroverskuddet kunne forsinkelsen i
den negative udvikling for EF-erhvervsgrenen også tilskrives den
tidsforskel, som erhvervsgrenen arbejder med i forbindelse med sinekunder. Dette viser sig ikke kun i udviklingen af skadesindikatorer somproduktion, salg, priser og rentabilitet, men også i udviklingen af de
ordrer, som EF-erhvervsgrenen modtog.
(255) Flere parter hævdede, at det ikke var nødvendigt at indføre
udligningsforanstaltninger i denne procedure, da den pågældende
import ophørte efter undersøgelsesperioden.
(256) Undersøgelsen viste, at importen på grundlag af generelle eller
ukontrollerede oplysninger var faldet siden begyndelsen af undersø-
gelsesperioden, navnlig i forbindelse med nogle af de lande, der er
omfattet af proceduren. Dette er dog ikke et usædvanligt fænomen iantisubsidie- og antidumpingundersøgelser, da markedets aktører ogganske særlig importørerne, tager hensyn til, at undersøgelserne
kræver en forsigtig vurdering af markedet for så vidt som de kan føre
til indførelse af udlignings- og antidumpingsforanstaltninger. Aktører-nes reaktion kan være mere eller mindre udtalt. Under alleomstændigheder ville det give de berørte eksporterende producenter
mulighed for at følge en skiftevis stimulerende og bremsende kurs i
forbindelse med deres eksport, hvis det gøres berettiget, at der ikkeindføres foranstaltninger af hensyn til et fald i importen, som kunne
være tidsbegrænset. Noget sådant ville få meget forstyrrende virk-
ninger for alle produkter på markedet i Fællesskabet, og det er derforikke muligt at anvende det i den foreliggende sag som begrundelse forikke at indføre udligningsforanstaltninger.
(257) Det er også blevet hævdet, at den høje importkoncentration i
undersøgelsesperioden kun var et korttidsfænomen. I mellemtidenhar markedspriserne i Fællesskabet nået et niveau, der kan sikre en
hurtig genoprettelse af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(258) En detaljeret analyse viser, at EF-erhvervsgrenens priser fortsat
forringedes og nåede meget lave niveauer i de to første kvartaler af1999. Prisfaldet udløste store finansielle tab, som EF-erhvervsgrenen
måtte afholde over et langt tidsrum.
6. Konklusion vedrørende skade
(259) På den ene side viste analysen på år-til-år-basis af EF-erhvervsgrenens
situation i perioden en række negative udviklinger i perioden fra 1995
til undersøgelsesperioden. Den kvartalsvise analyse viste desuden, aterhvervsgrenens økonomiske situation forværredes betydeligt i heleundersøgelsesperioden. I modsætning til hvad flere eksporterende
producenter antydede, er disse udviklinger repræsentative for
erhvervsgrenens økonomiske situation i hele undersøgelsesperiodenunder hensyn til de særlige karakteristika på markedet i Fællesskabet
hvad angår lageroverskud og tidsforskel mellem ordrer og leverancer.
(260) Undersøgelsen viste også, at den negative udvikling fortsatte og endog
forværredes efter udløbet af undersøgelsesperioden, hvilket var
specielt relevant på baggrund af, hvordan markedet i Fællesskabet
fungerer. Det blev bekræftet, at denne forværring gik langt ud over desæsonmæssige svingninger, der konstateredes på kvartalsvist grundlagi tidligere år.
(261) Alle skadesindikatorer fulgte således en negativ tendens i tredje og
fjerde kvartal i undersøgelsesperioden sammenlignet med dengennemsnitlige aktivitet i perioden: produktionen faldt henholdsvis
10 % og 18 %, kapacitetsudnyttelsen 6 % og 10 %, salgsmængden 14 %
og 22 %, salgspriserne blev forhandlet til 2,4 % og 13 % undergennemsnitsprisen i perioden, og rentabiliteten faldt 2,1 og 15,5procentpoint.
(262) Disse økonomiske indikatorer var også faldende sammenlignet med
den pågældende kvartalsvise aktivitet i 1997. I tredje og fjerde kvartal!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 34
af undersøgelsesperioden sammenlignet med tredje og fjerde kvartal i
1997 faldt produktionen henholdsvis 20 % og 11 %, kapacitets-udnyttelsen 12 % og 18 %, salgspriserne var 6 % og 19 %, ogrentabiliteten var positiv både i 1997 og i undersøgelsesperioden, men
15 procentpoint lavere i fjerde kvartal af undersøgelsesperioden i
forhold til fjerde kvartal af 1997. Alle disse tendenser blev bekræftet ide to kvartaler efter undersøgelsesperioden.
(263) Undersøgelsen viste, at disse tendenser ville endog have været endnu
mere negative uden særlige salg som salg i henhold til langtids-kontrakter eller salg af bejdsede bredbånd, som i mindre grad er berørt
af den pågældende import. De ordrer, som EF-erhvervsgrenen modtog
til levering i fjerde kvartal af undersøgelsesperioden, var 31 % lavereend dem, der blev modtaget til levering i første kvartal i undersøgelses-
perioden.
(264) På den anden side viste analysen på år-til-år-basis, at den gennem-
snitlige fortjeneste steg fra 1997 til undersøgelsesperioden og nåede op
på 12,9 %. Fortjeneste og salgspriser var stabile i de første kvartaler af
undersøgelsesperioden.
(265) Hvad angår disse resultater, som ved første øjekast kunne synes at
være i modstrid med en
"C1beslutning 3 om skade, viste
undersøgelsen, at de svarede til et højt synligt forbrug i første halvår af
undersøgelsesperioden, der som det blev bekræftet i undersøgelsen,
ikke blev opvejet af et faktisk forbrug. Det bevirkede, at EF-erhvervs-grenens priser og fortjeneste (salget udviklede sig ikke på linje medlageroverskuddet) stadig var stabile, men nødvendigvis måtte falde
senere, når det store synlige forbrug ikke blev dækket af et tilsvarende
faktisk forbrug. I anden del af undersøgelsesperioden mindskedes detsynlige forbrug drastisk, da de massive lagerbeholdninger blevanvendt, hvilket til gengæld fremkaldte et betydeligt fald i priser og
fortjeneste.
(266) Den efterfølgende analyse af EF-erhvervsgrenens økonomiske situa-
tion i de to første kvartaler i 1999 bekræftede, at disse negative
tendenser ikke var begrænset til undersøgelsesperioden, men var dedirekte resultater af udviklingen i denne periode. Produktionen ogsalgsmængden forbedredes noget sammenlignet med anden halvdel af
undersøgelsesperioden, men salgspriserne og fortjenesten var fortsat
faldende. Ifølge grundbeslutningen og som bekræftet i
"C1beslut-
ning3 fra Domstolen, kan der tages hensyn til oplysninger
vedrørende tiden efter udløbet af undersøgelsesperioden, navnlig
med henblik på at få fastlagt, om de tendenser, der er konstateret iløbet af undersøgelsesperioden, fortsætter.
(267) På grundlag af udviklingen i EF-erhvervsgrenens situation i perioden
fra 1995 til undersøgelsesperioden og i undersøgelsesperioden isærdeleshed konkluderer Kommissionen, at der er forvoldt den
pågældende erhvervsgren skade i undersøgelsesperioden. I mod-
sætning til påstanden om, at de økonomiske indikatorer, der visteskade, i stort omfang blev opvejet af andre indikatorer, som viste, atder ikke var tale om skade, fremgik det af den detaljerede
undersøgelse, at alle økonomiske indikatorer udviklede sig negativt,
navnlig fortjeneste og salgspriser med en tidsforskel på et par måneder.Omfanget af den forvoldte skade gør, at den kan betegnes somvæsentlig i overensstemmelse med artikel 8, stk. 6, i grundbeslut-
ningen.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(268) I forbindelse med denne analyse er det vigtigt at huske, at den
pågældende vare er et meget prisfølsomt produkt. Desuden rummermarkedet en lang række særlige karakteristika: forholdet mellemEF-erhvervsgrenen og visse brugere er et langtidsforhold; produk-
tionsopsætningen og planlægningen medfører en vis tidsforskel
mellem ordre og levering; og erhvervsgrenen arbejder mere i vissemarkedssegmenter end de eksporterende producenter. Alle dissekarakteristika rejser dog ikke tvivl om, at de varer, der fremstilles og
sælges af EF-erhvervsgrenen og dem, der importeres fra de berørte
lande, er samme varer. Det viser kun, at visse salgskanaler og visse!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 35
varetyper er mere udsat for konkurrence fra den pågældende import
end andre.
(269) For at drage en konklusion angående årsagerne til skade undersøgte
Kommissionen virkningerne af den subsidierede import fra de berørte
lande for den skadelige situation for EF-erhvervsgrenen. Samtidig blev
også virkningerne af andre kendte faktorer og eventuelle følgevirk-ninger for den pågældende erhvervsgrens situation også undersøgt. En
sådan analyse sikrer, at skade, der forvoldes af andre faktorer end den
subsidierede import, bliver identificeret og ikke tilskrevet denneimport.
(270) De andre faktorer, der undersøgtes, var: forbrugsudviklingen, »over-
forsyningen« af markedet i Fællesskabet, virkningerne af varmtvalsede
bredbånd, der importeres til Fællesskabet fra andre tredjelande,adfærden hos andre EF-producenter, som ikke indgik i definitionenaf erhvervsgrenen i Fællesskabet, EF-erhvervsgrenens eksportresulta-
ter og stålindustriens situation på verdensplan.
2. Virkningerne af den subsidierede import
a)Den subsidierede imports mængde og opbygning af lagre
(271) Undersøgelsen viste, at den pågældende import steg betydeligt, navnlig
mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Medens der i 1995 kun
indførtes 8 000 tons varmtvalsede bredbånd til markedet i Fælles-skabet fra de berørte lande, var der i 1997 tale om 47 000 tons.
(272) Den største stigning i importen fandt sted i perioden fra 1997 til
undersøgelsesperioden (+ 797 tons), navnlig i de to første kvartaler af
undersøgelsesperioden. I den pågældende periode blev der leveret over550 000 tons til markedet i Fællesskabet. Dette repræsenterer mere
end ti gange importmængden i andet halvår af 1997. Mellem 1997 og
undersøgelsesperioden steg de berørte landes markedsandel 4 pro-centpoint.
(273) I perioden fra 1995 til undersøgelsesperioden steg EF-erhvervsgrenens
salg kun 1 % samtidig med at forbruget i Fællesskabet steg 9 %, og den
tabte således 3,7 procentpoint i markedsandel.
(274) Perioden med denne importstigning (1997 til udgangen af undersø-
gelsesperioden) faldt sammen med forværringen af EF-erhvervs-
grenens situation. Produktionen faldt 9 % og salget 12 %. Tabet imarkedsandele udgjorde 6,6 procentpoint og i ordrer 17 %.
(275) Hele udviklingen i importmængden sammenholdt med udviklingen i
det synlige forbrug viser, at den pågældende subsidierede import
fortrinsvis tilførtes stigningen i lagerbeholdningerne og såledesstigningen i det synlige forbrug i de to første kvartaler i undersøgelses-perioden, hvorimod erhvervsgrenens salg faldt lige fra undersøgelses-
periodens begyndelse.
(276) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenen ikke er særlig meget til
stede i forhandlernes salgskanaler i modsætning til de pågældende
producenter. Hvad angår visse store aktører, afgav disse kun ordrer på
ganske få eller slet ingen varmtvalsede bredbånd hos EF-erhvervs-grenen i tredje og fjerde kvartal af undersøgelsesperioden. Resultatetvar et betydeligt fald i efterspørgslen, som startede i tredje kvartaler af
undersøgelsesperioden ( 28 %) og fortsatte ( 12 %) i fjerde kvartal.
Dette havde en negativ indflydelse på EF-erhvervsgrenens priser ogrentabilitet i de to sidste kvartaler af undersøgelsesperioden.
(277) For at vurdere hele denne udvikling bør det nævnes, at udviklingen i
EF-erhvervsgrenens situation var særlig negativ, udtalt og øjeblikkeligi forbindelse med de salgskanaler og varetyper, hvor de eksporterendeproducenter især er aktive. De pågældende producenter er ikke ret
aktive i salgskanaler, hvor der indgås langtidskontrakter. Her har
EF-erhvervsgrenen klaret sig bedre end i andre salgskanaler, hvorkonkurrencen fra importen var mere udtalt. Det er også påvist, atudviklingen i erhvervsgrenens salg af sorte bredbånd, som udgør 90 %
af den pågældende import, har været meget negativ igennem hele
undersøgelsesperioden.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 36
b)Virkningen af importprisen og stålmarkedets funktionsmåde
(278) Undersøgelsen viste, at EF-erhvervsgrenens situation var stabil med
hensyn til priser og således den samlede rentabilitet i de to førstekvartaler af undersøgelsesperioden, selv om priserne på importen frade berørte lande fortsat faldt i hele perioden. Udviklingen i priser og
fortjeneste skyldtes på den ene side markedets generelle funktions-
måde med en tidsforskel mellem de afgivne ordrer og leveringerne tilkunderne og på den anden side udviklingen i lagerbeholdningerne ogsåledes det synlige forbrug i undersøgelsesperioden.
(279) I betragtning af den måde, markedet generelt fungerer på, med en
tidsforskel mellem ordrer og leveringer (et kvartal), afspejlede
EF-erhvervsgrenens situation først og fremmest de ordrer, der var
afgivet i fjerde kvartal af 1997, hvor importen begyndte at stigekraftigt.
(280) I forbindelse med udviklingen i det synlige forbrug konstateredes det,
at situationen i første kvartal af undersøgelsesperioden på markedet iFællesskabet i almindelighed og for EF-erhvervsgrenen i særdeleshed
svarede til en periode med en markant stigning i lagerbeholdninger og
således i det synlige forbrug. Dette gav mulighed for høje priser ogfortjeneste trods den samtidige stigning i importen. Den subsidieredeimport havde således de største virkninger for erhvervsgrenens
økonomiske situation på et tidspunkt, hvor det blev klart, at stigningen
i lagerbeholdninger og således i det synlige forbrug ikke blev opvejetaf en stigning i det faktiske forbrug. På grund af det kraftige fald i
efterspørgslen efter varmtvalsede bredbånd ved udløbet af undersø-
gelsesperioden faldt erhvervsgrenens priser, og rentabiliteten blevnegativ.
(281) Klageren hævdede, at de eksporterende producenter ved udgangen af
1997 og i hele undersøgelsesperioden førte en politik med systema-tiske prisnedsættelser og til stadighed underbød EF-erhvervsgrenens
priser. Dette fremskyndte og forcerede nedgangen i salgspriserne på
markedet i Fællesskabet i den pågældende periode.
(282) Undersøgelsen viste, at de eksporterende producenter faktisk satte
priserne ned i sidste kvartal af 1997, medens EF-erhvervsgrenen
forsøgte at holde sit prisniveau indtil juni 1998. I juli 1998 sænkedeerhvervsgrenen sine salgspriser. Deres salgspriser, som var over
300 ECU pr. ton i januar 1998, faldt til omkring 250 ECU pr. ton i
december 1998.
(283) Dette drastiske prisfald skyldes, at de eksporterende producenter
fortsatte med at anvende lavere priser end EF-erhvervsgrenen i heleundersøgelsesperioden. Underbuddet var forholdsvis lavt i begyn-delsen, men blev større og større i løbet af perioden. EF-erhvervs-
grenen måtte derfor sænke sine priser for at kunne fortsætte på
markedet, navnlig fra midt i undersøgelsesperioden.
(284) Stål er en større råvare, og den vejledende basispris på varmtvalsede
bredbånd offentliggøres dagligt i specialblade og kendes af alle aktørerpå markedet. De produkter, der fremstilles og sælges af EF-erhvervs-grenen og dem, der importeres fra de berørte lande, er meget følsomme
over for prissvingninger, som hurtigt har virkninger over hele
markedet.
De samlede resultater af undersøgelsen viser således, at den negative
udvikling i EF-erhvervsgrenens økonomiske situation kunne tilskrivesden pågældende import.
c)Konklusion vedrørende den subsidierede imports virkninger
(285) De store mængder subsidieret import, som hobede sig op på markedet i
Fællesskabet inden for et meget kort tidsrum, trykkede priserne og
førte til mindre markedsandele for EF-erhvervsgrenen. Disse store
importmængder gav visse store brugere i Fællesskabet mulighed for atopbygge lagerbeholdninger, hvilket havde negative virkninger forprisforhandlingerne med EF-erhvervsgrenen allerede i andet kvartal af
undersøgelsesperioden og således forlænge perioden med trykkede
priser. Den generelle gennemsigtighed, der hersker på markedet iFællesskabet, betød også, at brugere og købere hurtigt blev klar over deeksporterende producenters lavprispolitik. Dette fremskyndede og
forcerede faldet i salgspriserne på et marked med negative følger for
EF-erhvervsgrenens markedsandel og rentabilitet.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 37
(286) Følgelig konkluderes det, at lavprisimporten spillede en stor rolle i
forbindelse med forværringen af EF-erhvervsgrenens dårlige situationog således for den væsentlige skade, der forvoldtes erhvervsgrenen iundersøgelsesperioden.
3.Virkningen af andre faktorer
a)Udviklingen i forbruget
(287) I den undersøgte periode steg det synlige forbrug på markedet i
Fællesskabet med 9 %. I perioden mellem 1997 og undersøgelses-perioden steg det synlige forbrug 0,4 %.
(288) På baggrund af den fortsatte positive forbrugsudvikling siden 1996
fastslås det, at forbruget ikke kan være forbundet med den skadelige
situation, som EF-erhvervsgrenen oplevede i undersøgelsesperioden.
b)Overforsyning af markedet i Fællesskabet
(289) Påstanden om overforsyning af markedet i Fællesskabet i begyndelsen
af undersøgelsesperioden blev også undersøgt. Visse eksporterende
producenter i de berørte lande hævdede, at EF-erhvervsgrenen til
stadighed øgede sine leverancer til markedet og således var denvigtigste kilde til overforsyningen. De fremførte derfor, at EF-erhvervsgrenens høje kapacitetsudnyttelsesgrad som følge af de store
leverancer burde udelukke enhver påstået skade forårsaget af import
fra de pågældende lande.
(290) Den detaljerede analyse af udviklingen i det synlige forbrug i 1997
sammenlignet med undersøgelsesperioden viste, at dette forbrug var
1,4 mio. større i de to første kvartaler af undersøgelsesperioden end i
de tilsvarende kvartaler af 1997. Sammenligningen skal vurderes påbaggrund af, at 551 000 tons subsidierede varmtvalsede bredbåndimporteredes fra de berørte lande i de to første kvartaler af
undersøgelsesperioden, medens den tilsvarende importmængde i
samme periode i 1997 var omkring 4 000 tons. Det vil sige, at dervar sket en stigning på 0,5 mio. tons i første halvdel af undersøgelses-perioden.
(291) Som nævnt øgede forhandlerne deres lagerbeholdninger væsentligt i
første halvdel af undersøgelsesperioden og medvirkede således til
overforsyningen af markedet i Fællesskabet. Det fremgik af undersø-gelsen, at EF-erhvervsgrenen ikke er særlig aktiv i forhandlernessalgskanaler, hvorimod de eksporterende producenter solgte store
mængder via stålhandlerne. EF-erhvervsgrenen bidrog således ikke til
de lagerbeholdninger, som forhandlerne opbyggede i undersøgelses-perioden.
(292) Undersøgelsen viste således, at stigningen i den subsidierede import
var betydelig i undersøgelsesperioden, hvor det konstateredes, at
EF-erhvervsgrenen tabte salgsandele og oplevede et fald i produktio-nen, som førte til formindskelse af markedsandelen. Denne stigning iden subsidierede import bidrog således i vid udstrækning til over-
forsyningen.
c)Import af varmtvalsede bredbånd fra andre tredjelande
(293) Ud over de lande, der er omfattet af denne antisubsidieprocedure var
andre eksportlande, nemlig Bulgarien, Iran og Jugoslavien også berørt
af en antidumpingprocedure
(294) Desuden eksporterede andre lande også varmtvalsede bredbånd til
Fællesskabet. I undersøgelsesperioden var de største eksportørersåledes Rusland, Slovakiet, Rumænien, Ungarn, Sydkorea og Indone-sien.
(295) Flere eksporterende producenter hævdede, at der var blevet dis-
krimineret imod dem i sammenligning med nogle af de andre nævnte
tredjelande, som ikke var blevet inddraget i undersøgelsen.
(296) Det skal bemærkes, at der ikke blev indgivet klage imod ovennævnte
tredjelande, og at der derfor ikke blev modtaget umiddelbare beviserfor subsidiering og skade til at berettige indledningen af en
undersøgelse. Undersøgelsen bragte heller ikke noget frem i lyset,
som kunne bevise, at der fandt skadelig subsidiering sted i forbindelse!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 38
med sådanne tredjelandes eksport, og påstanden om diskrimination er
således ikke berettiget.
(297) I den undersøgte periode var der en faldende tendens i andelen af den
samlede import til Fællesskabet af den pågældende vare fra andre
tredjelande, som ikke var omfattet af nogen procedure, men den vardog fortsat betydelig. Importmængden faldt fra 3 mio. tons i 1995 til
2,4 mio. tons i undersøgelsesperioden, dvs. 20 % udtrykt i mængde.
Denne import udgjorde 99 % af den samlede import i 1995, men kun74 % i undersøgelsesperioden. De andre tredjelandes andel afmarkedet i Fællesskabet formindskedes således 20 % i den undersøgte
periode.
(298) Importpriserne på varer fra disse tredjelande fulgte den generelle
nedadgående tendens på markedet i Fællesskabet og faldt 9 %.
(299) På grundlag af ovenstående kendsgerninger og betragtninger kon-
stateredes det, at importen fra andre tredjelande, som ikke var omfattet
af nogen procedure, fortsat var betydelig og til stede på markedet i
Fællesskabet. Det viste sig også, at stigningen i importen fra andretredjelande var meget begrænset, samtidig med at EF-erhvervsgrenens
situation til stadighed forværredes, navnlig fra 1997 til undersøgelses-
perioden, hvor der var en massiv fremgang i den pågældende import.
(300) Der kan derfor ikke tages hensyn til flere eksporterende producenters
påstand om, at importen af varmtvalsede bredbånd fra andre
tredjelande, som ikke er omfattet af nogen procedure, har været årsagtil den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.
d)Andre producenter i Fællesskabet
(301) I undersøgelsesperioden tegnede de producenter i Fællesskabet, som
ikke indgik i definitionen af EF-erhvervsgrenen, sig for ca. 35 % af
den samlede produktion i Fællesskabet.
(302) Ud fra de foreliggende oplysninger var den økonomiske situation i den
undersøgte periode for de øvrige producenter af varmtvalsede bred-
bånd i Fællesskabet den samme som EF-erhvervsgrenens. Deres salgsteg 5 % i undersøgelsesperioden, dvs. en stigning, som var mindre endstigningen i forbruget. Deres markedsandel udtrykt i mængde faldt
således 4 %. Endvidere led disse producenter også under pristrykket,
hvilket fremgår af nedgangen i salgsværdien på 6 %, og deressalgspriser lå på linje med EF-erhvervsgrenens.
(303) Følgelig havde de øvrige producenter i Fællesskabet kun begrænset
indvirkning på forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiskesituation.
e)EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter
(304) Visse eksporterende producenter hævdede, at situationen for EF-
erhvervsgrenen forværredes på grund af nedgangen i dens eksport-
aktiviteter i den undersøgte periode.
(305) Undersøgelsen viste, at salget til eksport til tredjelande faldt med ca.
536 000 tons mellem 1995 og undersøgelsesperioden og med 299 000tons mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Dette udgør et fald påhenholdsvis 4,8 % og 2,9 % af EF-erhvervsgrenens samlede salg. På
dette grundlag udelukker Kommissionen ikke, at en sådan nedgang i
eksportsalget påvirkede EF-erhvervsgrenens globale økonomiskesituation. Men det må huskes, at denne undersøgelse udelukkendeomfattede EF-erhvervsgrenens økonomiske situation med hensyn til
det frie marked i Fællesskabet. Derfor var priser og indtægter fra
eksportsalget holdt uden for skadesundersøgelsen.
f)EF-erhvervsgrenens forkærlighed for at levere til det bundne
marked
(306) Flere brugere af den pågældende vare på markedet i Fællesskabet
erklærede, at EF-erhvervsgrenen havde forsøgt at øge integrationen af
sine aktiviteter i den undersøgte periode. I slutningen af 1997 skulle
erhvervsgrenen have foretrukket fortrinsvis at levere til forbundneparter på det bundne marked, før den leverede til uafhængige parter pådet frie marked med det resultat, at brugerne var tvunget til at hente
forsyninger uden for Fællesskabet. Skaden kunne derfor ikke være
forvoldt af importudviklingen.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 39
(307) Kommissionen konstaterede, at udviklingen i salget til både forbundne
og uafhængige kunder mellem 1997 og undersøgelsesperioden viste enfaldende tendens. Det forhold, at forsyningerne til det bundne markedfulgte samme tendens, viser, at der var produktionskapacitet til
rådighed. Dette fald i salgsmængde er tegn på, at der ikke var mangel
på forsyninger af den pågældende vare, som kunne have ført til et fald isalget til uafhængige parter.
g)Stålbranchens situation på verdensplan
(308) Flere eksporterende producenter hævdede, at EF-erhvervsgrenens
situation, navnlig i anden halvdel af undersøgelsesperioden, i vid
udstrækning skyldtes forværringen af stålbranchens situation påverdensplan.
(309) Det fremgik af de foreliggende oplysninger, at der var en vis afmatning
på verdensplan i undersøgelsesperioden. Salgspriserne faldt i USA,
Japan og Sydkorea. Salgspriserne i disse lande var imidlertidhenholdsvis 15 %, 24 % og 7 % højere end salgspriserne iFællesskabet i slutningen af undersøgelsesperioden.
(310) Stålindustriens situation på verdensplan og navnlig situationen i det
sydøstlige Asien kan således ikke forklare, hvorfor der skete enforværring af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation i den
undersøgte periode.
4.Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(311) Ovenstående analyse viser, at andre faktorer end den subsidierede
import fra de berørte lande kan have bidraget til den vanskeligesituation for EF-erhvervsgrenen såsom situationen på verdensmarkedet
i undersøgelsesperioden. Undersøgelsen viste imidlertid, at den
pludselige stigning i importmængde, pristryk og prisunderbud fra deeksporterende producenters side havde væsentlige negative følgevirk-ninger for erhvervsgrenens situation. Det konkluderes derfor, at den
subsidierede import, særskilt betragtet, har forvoldt EF-erhvervsgrenen
væsentlig skade.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1.Indledende bemærkninger
(312) Formålet med udligningsforanstaltninger er at afhjælpe illoyal
handelspraksis, som har skadelige virkninger for erhvervsgrenen i
Fællesskabet og at genetablere en situation med effektiv konkurrence
på markedet i Fællesskabet. I tillæg til spørgsmålene om subsidier,skade og årsagen til skade undersøgte Kommissionen også, om der
fandtes andre tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i
Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger. Til dette formålblev virkningerne af eventuelle foranstaltninger for alle involveredeparter i denne procedure og følgerne af, om der indføres eller ikke
indføres foranstaltninger undersøgt i overensstemmelse med artikel 31,
stk. 1, i grundbeslutningen på grundlag af de foreliggende oplysninger.
2.EF-erhvervsgrenens interesser
(313) I tilfælde af skadelig subsidiering forårsaget af subsidieret import til
lave priser er det i en EF-erhvervsgrens interesse, at betingelserne for
effektiv konkurrence genoprettes.
(314) Undersøgelsen viste, at markedet i Fællesskabet for varmtvalsede
bredbånd var kendetegnet ved produkter med oprindelse i de berørtelande, som solgtes til priser under EF-erhvervsgrenens priser. Det var
muligt at dæmme op for den deraf følgende skadelige situation,
sålænge importmængden var begrænset. Men den store mængdesubsidierede import, som pludselig strømmede ind over markedet iFællesskabet i en meget kort periode i undersøgelsesperioden, skabte
et pristryk, som havde store virkninger for EF-erhvervsgrenens
finansielle situation. Denne situation sætter EF-erhvervsgrenen i enalvorligt svækket position, og det er i erhvervsgrenens interesse at få
situationen genoprettet.
(315) I den undersøgte periode iværksatte EF-erhvervsgrenen og andre
producenter i Fællesskabet vigtige rationaliserings- og omstrukture-!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 40
ringsprojekter, som stadig er i gang i dag. Disse projekter er vigtige på
baggrund af globaliseringen af stålmarkedet. Denne aktivitet påverdensplan viser EF-erhvervsgrenens tilpasningsevne, dens konkur-rencedygtighed og levedygtighed.
(316) Med gældende foranstaltninger kunne beskæftigelsen, der steg i den
undersøgte periode, opretholdes og eventuelt øges afhængigt af
forbrugsudviklingen. Undersøgelsesresultaterne viste, at EF-erhvervs-grenen mistede betydelige salgsmængder og oplevede, at priserne
faldt, i særdeleshed hen imod slutningen af undersøgelsesperioden.
Den foreslåede udligningstold, der beløber sig til 6 % for samarbejds-villige eksporterende producenter i vejet gennemsnit, skulle giveEF-erhvervsgrenen mulighed for at genoprette den skadelige situation,
enten ved at hæve priserne og/eller øge salgsmængderne.
(317) På baggrund af den utilstrækkelige rentabilitet i 1996 og 1997 og den
væsentlige skade, der forvoldtes i undersøgelsesperioden, er det højstsandsynligt, at EF-erhvervsgrenens finansielle situation vil forringes
yderligere, hvis der ikke træffes foranstaltninger til at afhjælpe de
negative virkninger af den subsidierede import. Det vil i sidste endekunne føre til nedskæringer i produktionen eller lukning af visse anlægog således true beskæftigelsen i Fællesskabet.
3.Brugernes interesser og relaterede aktiviteter i Fællesskabet
(318) For at vurdere virkningerne for brugerne af, om der indføres eller ikke
indføres foranstaltninger, sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle
kendte brugere på markedet i Fællesskabet. Der blev også aflagt
kontrolbesøg hos en større bruger for at efterprøve de indgivneoplysninger. Følgende konklusioner er baseret på besvarelserne frabrugerne.
(319) Det konstateredes, at brugerselskaberne selv importerede ca. 40 % af
den samlede import af varmtvalsede bredbånd fra de berørte lande ogbeskæftiger 4 000 mennesker i Fællesskabet.
(320) Brugerne hævdede, at de ikke længere ville kunne vælge forsynings-
kilde, hvis der blev indført foranstaltninger, og de var bange for, at de
ville blive fuldstændig afhængige af EF-producenternes velvilje. Disse
producenter måtte angiveligt forsyne et stort bundet marked, og dehavde allerede en andel på 75 % af det frie marked i Fællesskabet. De
nævnte, at de pågældende producenters salg på det bundne marked
samt en stor del af deres salg på det frie marked var bestemt tilforbundne selskaber, hvis produkter i senere omsætningsled kon-kurrerer direkte med deres egne produkter. Brugerne nævnte også, at
EF-erhvervsgrenen kun leverede til uafhængige brugere, når de havde
opfyldt de forbundne selskabers behov. De fremførte også, at deforbundne brugerselskaber allerede købte den pågældende vare tilunder markedspris. Under disse omstændigheder mente brugerne, at
indførelsen af udligningsforanstaltninger ville give EF-erhvervsgrenen
en afgørende og uberettiget konkurrencefordel på markederne i senereomsætningsled. Dette kunne ikke være i Fællesskabets interesse.
(321) Endelig hævdede disse brugere, at indførelsen af udligningstold
sandsynligvis ville skabe forsyningsmangel for uafhængige købere,
sådan som det var tilfældet på markedet i Fællesskabet ved udgangenaf 1997. Situationen ville klart være en overtrædelse af EKSF-traktaten.
(322) I den forbindelse er det nødvendigt at nævne, at formålet med
udligningsforanstaltninger ikke er at forhindre brugerne i at importere
varmtvalsede bredbånd fra de pågældende lande, men at sikre, atvarerne importeres til priser, som ikke forvolder skade. Selv hvis der
indføres udligningsforanstaltninger, vil disse produkter altid være til
stede på markedet i Fællesskabet, og det vil sikre, at brugerselskabernestadig kan vælge frit med hensyn til forsyningskilde.
(323) Kommissionen skønnede, at en vejet gennemsnitlig udligningstold på
6 % på varmtvalsede bredbånd, der importeres fra de pågældende
lande, højst kan fremkalde en stigning på ca. 1,2 % i bruger-
selskabernes samlede omkostninger til råmaterialer. Disse ekstra-omkostninger ville skabe en stigning på ca. 0,8 % i de samlede
produktionsomkostninger i betragtning af blandingen af flere indkøb-
skilder og den gennemsnitlige værditilvækst i produkterne i senereomsætningsled.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 41
(324) Disse anslåede ekstraomkostninger i forbindelse med produktionen,
som brugerselskaberne påtog sig og eventuelt væltede over på deefterfølgende købere, er ikke af en sådan art, at de kan bringebrugerindustriernes rentabilitet i fare. Det er desuden nødvendigt at
vurdere omkostningerne på baggrund af den forventede positive
udvikling på markederne for varmtvalsede bredbånd, når der herskereffektive handelsvilkår.
(325) Angående salgspriserne på det frie marked må det nævnes, at der ikke
blev konstateret nogen betydelig forskel mellem EF-erhvervsgrenens
priser til forbundne og ikke-forbundne kunder. Desuden kan der ikketages hensyn til påstanden om, at EF-erhvervsgrenen ikke ønskede at
levere eller havde opstillet prioriteringer for sine leveringer af
varmtvalsede bredbånd afhængigt af forholdet til køberen i denundersøgte periode, da der ikke blev forelagt beviser for noget sådant.Situationen var snarere det modsatte, idet visse salgskontrakter, der var
indgået med EF-erhvervsgrenen, blev ophævet.
(326) På grundlag af ovenstående fastslås det, at eventuelle negative følger
for brugerne, hvis der træffes foranstaltninger mod den subsidieredeimport fra de berørte lande, ikke kan opveje de positive virkninger, det
vil have for alle andre aktive aktører på markedet i Fællesskabet.
4.Følgerne for konkurrencen på markedet i Fællesskabet
(327) En del af parterne hævdede, at udligningsforanstaltninger ville
begrænse konkurrence på markedet i Fællesskabet og tilskynde tiletablering af store stålgrupper. De fremførte, at store stålvirksomheder
som British Steel og Sollac i den seneste tid var vokset i størrelse ved
at slå sig sammen med eller opkøbe andre stålvirksomheder. Dissegrupper konkurrerer også på produkterne i senere omsætningsled meduafhængige brugere, som for det meste består af små og mellemstore
virksomheder. Resultatet af en sådan koncentration kunne i sidste ende
blive, at mange af disse uafhængige brugere ville forsvinde med ennedsættelse af beskæftigelsen i Fællesskabet til følge.
(328) Angående den angivelige begrænsning af konkurrencen må det
nævnes, at der findes mange alternative forsyningskilder såsomRusland, Indonesien, Ungarn, Rumænien, Sydkorea, Slovakiet,Brasilien osv., som eksporterer varmtvalsede bredbånd til Fælles-
skabet. Der findes også flere hundrede stålservicecentre, lagerførende
virksomheder og forhandlere, som fortrinsvis sælger den pågældendevare til små og mellemstore brugere. Endelig findes der andreEF-stålproducenter end EF-erhvervsgrenen, som er etableret i Finland,
Frankrig, Østrig og Grækenland.
(329) Således er der sandsynligvis ikke nogen fare for at begrænse
konkurrencen på markedet, da niveauet for de foreslåede foranstalt-
ninger ud fra et økonomisk synspunkt ikke er af en sådan art, at det på
forhånd vil lukke markedet i Fællesskabet for de berørte lande.
5.Forsyningsmangel på markedet i Fællesskabet
(330) Visse eksporterende producenter fra de berørte lande og brugere i
Fællesskabet hævdede, at indførelsen af udligningsforanstaltningerville skabe forsyningsmangel, navnlig for de uafhængige bruger-
industrier. Dette synspunkt var baseret på, at EF-erhvervsgrenen alene
ikke var i stand til at forsyne hele det frie marked i Fællesskabet, og atden altid havde arbejdet med en høj kapacitetsudnyttelse.
(331) Andre interesserede parter hævdede, at EF-erhvervsgrenen end ikke er
i stand til at forsyne sine egne forbundne selskaber på det frie markedog derfor ikke vil kunne kompensere for et eventuelt fald i importensom følge af udligningsforanstaltninger.
(332) I den forbindelse bør det nævnes, at producenterne i Fællesskabet ikke
er i stand til at forsyne hele det frie marked, og der vil således altidvære behov for import fra tredjelande, og markedet i Fællesskabet vilaltid være åbent for en sådan import, forudsat at varerne importeres i
overensstemmelse med bestemmelserne i grundbeslutningen.
(333) Under alle omstændigheder vil EF-erhvervsgrenen, de andre pro-
ducenter i Fællesskabet og eksporterende producenter i andre
tredjelande fortsat kunne forsyne markedet i Fællesskabet. Også de
eksporterende producenter i de af undersøgelsen omfattede lande vilkunne fortsætte med at levere til markedet, da de foreslåede!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 42
foranstaltninger ikke er af en sådan art, at de vil lukke markedet for
dem.
(334) På grundlag af ovenstående kendsgerninger og betragtninger anses
påstanden om, at indførelsen af udligningsforanstaltninger vil skabeforsyningsmangel, for ikke at være berettiget.
6.Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(335) Kommissionen finder, at det er nødvendigt at indføre udligningstold
for at forhindre, at den subsidierede import øges og EF-erhvervs-
grenens økonomiske situation forværres yderligere. Indførelsen afforanstaltninger i dette tilfælde vil også genskabe effektive kon-kurrencevilkår for alle aktører i Fællesskabet. Efter undersøgelse af de
forskellige interesser, der er involveret i proceduren, er der endvidere
ikke konstateret nogen tvingende grund til, at der ikke bør indføresendelige udligningsforanstaltninger. Det er derfor ikke i modstrid medFællesskabets interesser at indføre endelige udligningsforanstaltninger.
H. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(336) Efter at det er fastslået, at den subsidierede import fra Indien og
Taiwan har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, og at der ikkeer nogen tvingende grund til ikke at gribe ind, bør der vedtages
endelige udligningsforanstaltninger.
1.Skadesafhjælpningsniveau
(337) Med henblik på fastsættelse af toldniveauet blev der taget hensyn til de
konstaterede subsidiemargener og det toldbeløb, der er nødvendigt tilat fjerne den skade, som forvoldes EF-erhvervsgrenen ved den
subsidierede import. Den nødvendige prisforhøjelse blev fastsat på
grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige import-pris som fastlagt for underbudsberegningerne og en ikke-skadevol-
dende pris på de forskellige typer varmtvalsede bredbånd, som
EF-erhvervsgrenen solgte på markedet i Fællesskabet.
(338) Det nødvendige toldbeløb til at fjerne virkningerne af skadelig
subsidiering bør give EF-erhvervsgrenen mulighed for at dække sineproduktionsomkostninger og opnå en rimelig fortjeneste på salget. Denfortjenstmargen på 12,9 % inden skat, som EFerhvervsgrenen
krævede, blev anset for at danne et passende grundlag i betragtning
af behovet for langsigtede investeringer og en udbyttesats, somEF-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente, hvis der ikke fandtskadevoldende subsidiering sted.
(339) Følgelig blev niveauet for afhjælpning af skade i betragtning af den
fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen opnåede i undersøgelsesperioden,
fastlagt for hver enkelt type som forskellen mellem EF-erhvervs-
grenens faktiske salgspris og den faktiske salgspris, netto, forsammenlignelige importerede modeller. Forskellen blev så udtrykt
som en procent af importprisen cif, frit Fællesskabets grænse,
ufortoldet.
2.Endelig told
(340) På baggrund af ovenstående blev det fastslået, at der bør indføres en
endelig udligningstold svarende til den konstaterede subsidiemargen,
men ikke højere end den skadesmargen, der er fastsat ovenfor i
overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundbeslutningen.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 43
(341) Der fastsættes følgende told af prisen, frit Fællesskabets grænse,
ufortoldet:
(%)
Land/Selskab SkadesmargenSamlet subsidiemar-
genForeslået udlignings-
told
Indien 23,8 13,1 13,1
Essar 6,4 4,9 4,9SAIL 23,8 12,3 12,3
TISCO 6,4 8,7 6,4
Taiwan 29,3 4,4 4,4
CSC 8,9 4,4 4,4Yieh Loong 3,9 0,3 0,0
(342) De individuelle udligningstoldsatser i denne "C1beslutning 3er
fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler
således den situation, der konstateredes ved undersøgelsen vedrørende
ovennævnte selskaber. Disse toldsatser finder (i modsætning til denlandsdækkende told for »alle andre selskaber«) udelukkende anven-delse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og
fremstillet af det pågældende selskab og således af de nævnte
specifikke retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet afandre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den relevante del afdenne
"C1beslutning 3 med navn og adresse, herunder
forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan
ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alleandre selskaber«.
(343) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser for
selskaber (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller
oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående
til Kommissionen (
1) sammen med alle relevante oplysninger, især om
ændringer i selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling, oghjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende
navneændring eller den pågældende ændring i produktion og
salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af Det RådgivendeUdvalg ændre
"C1beslutningen 3i overensstemmelse hermed ved
ajourføring af listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle
toldsatser.
(344) For så vidt angår Indien fandtes det for at undgå at belønne manglende
samarbejdsvilje passende at fastsætte tolden for de ikke-samarbejds-
villige selskaber til summen af det højeste niveau, der konstateredes pr.individuelt subsidieprogram for de samarbejdsvillige selskaber, dvs.
13,1 %.
(345) Den begrænsede samarbejdsvilje hos de taiwanske eksportører kunne
også have berettiget en højere resttold. Da restdumpingmargenen i den
sideløbende antidumpingundersøgelse mod Taiwan imidlertid liggerover skadestærskelen, er det ikke nødvendigt at foretage en sådanberegning.
3.Tilsagn
(346) Eksporterende producenter i Indien har afgivet pristilsagn i over-
ensstemmelse med artikel 13, stk. 1, litra b), i grundbeslutningen.
(347) Kommissionen finder, at de tilsagn, der er afgivet af de eksporterende
producenter i Indien, kan godtages. Godtagelsen af pristilsagnene børvære betinget af, at der for medlemsstaternes toldmyndighederfremlægges en gyldig tilsagnsfaktura, der klart identificerer pro-
ducenten og indeholder de oplysninger, som fremgår af bilaget.
Fremlægges en sådan faktura ikke, skal der betales udligningstold medden relevante sats.!B
(1) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat C, DM 24 8/38
rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles.2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 44
(348) Hvis tilsagnet misligholdes eller trækkes tilbage, kan der indføres
udligningstold i henhold til artikel 13, stk. 9 og 10, i grundbeslut-ningen.
I.AFSLUTNING AF PROCEDUREN
(349) På baggrund af resultaterne vedrørende importen af varer fra Sydafrika
bør proceduren vedrørende dette land afsluttes
"C1VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 3
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af fladvalsede
produkter af jern og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke
pletterede, belagte eller overtrukne, i oprullet stand, kun varmtvalsede, medoprindelse i Indien eller Taiwan og henhørende under KN-kode 7208 10 00,7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90,
7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10 og 7208 39 90.
2. Tolden fastsættes til følgende af prisen, frit Fællesskabets grænse,
ufortoldet, for varer, der er fremstillet af de selskaber, der er nævnt i tabellen:
Land Selskab Subsidietold i % Taric-tillægskode
Indien Essar Steel Ltd, 27th KM, Surat Hazira Road, Hazira 394270,
Dist: Surat, State: Gujarat4,9 A119
The Steel Authority of India Limited, Central Marketing
Organisation, Transport and Shipping Department, Ispat Bha-
wan, 40, Jawaharal Nehru Road, Calcutta — 700 07112,3 A120
Tata Iron & Steel Company Limited, 43 Chowringhee Road,
Calcutta — 700 0716,4 A121
Alle andre selskaber 13,1 A999
Taiwan China Steel Corp., 1 Chung Kang Road, Hsiao Kang, Kaohsiung
812334,4 A071
Yieh Loong Enterprise Co., Ltd, 317 Yu Liao Road, Chiao Tou
Hsiang, Kaohsiung Hsien0,0 A072
Alle andre selskaber 4,4 A999
3. Uanset bestemmelserne i stk. 1 finder den endelige udligningstold ikke
anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelsemed artikel 2.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre
andet er angivet.
Artikel 2
1. De tilsagn, der er afgivet i forbindelse med denne antisubsidieprocedure
af følgende selskaber, godtages:
Selskab Land Taric-tillægskode
Essar Steel Ltd, 27th KM, Surat Hazira Road, Hazira 394270,
Dist: Surat, State: GujaratIndien A083
The Steel Authority of India Limited, Central Marketing
Organisation, Transport & Shipping Department, Ispat Bhawan
40, Jawaharlal Nehru Road, Calcutta — 700 071Indien A084
Tata Iron & Steel Company Limited, 43 Chowringhee Road,
Calcutta — 700 071Indien A075!B
!M1
!B
!M12000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 45
2. Den i artikel 1, stk. 2, fastsatte udligningstold finder ikke anvendelse på
import af de pågældende varer i henhold til disse tilsagn, når varerne erovergået til fri omsætning, og når de er fremstillet, eksporteret direkte ogfaktureret til en importvirksomhed i Fællesskabet af et selskab, der er nævnt i
listen i stk. 1, og angivet under den relevante Taric-kode.
Denne fritagelse er betinget af, at der over for den relevante medlemsstats
toldmyndigheder forelægges en gyldig tilsagnsfaktura udstedt af det
eksporterende selskab med de vigtigste oplysninger som anført i bilaget.
Artikel 3
I henhold til artikel 24, stk. 6, i beslutning nr. 1889/98/EKSF skal
medlemsstaternes indberetninger til Kommissionen i forbindelse med hverenkelt overgang til fri omsætning indeholde år og måned for importen, KN-,
Taric- og Taric-tillægskoder, typen af foranstaltning, oprindelsesland,
mængde, værdi, udligningstold, indførselsmedlemsstat samt eventuelt pro-duktionscertifikatets løbenummer.
Artikel 4
Antisubsidieproceduren vedrørende importen af fladvalsede produkter af jern
og ulegeret stål, af bredde 600 mm og derover, ikke pletterede, belagte ellerovertrukne, i oprullet stand, kun varmtvalsede, med oprindelse i Sydafrika
afsluttes hermed
Artikel 5
Denne
"C1beslutning 3træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne "C1beslutning 3 er bindende i alle enkeltheder og gælder
umiddelbart i hver medlemsstat.!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 46
BILAG
Oplysninger, der skal fremgå af den i artikel 2, stk. 2, omhandlede tilsagnsfaktura
1. Varerapporteringskodenummeret som fastsat i det tilsagn, der er afgivet af den
pågældende eksporterende producent, med angivelse af type og KN-kode.
2. En nøjagtig varebeskrivelse, herunder angivelse af:
— fakturanummer
— fakturadato— »selskabsvarekoden«
— den Taric-tillægskode, under hvilken de af fakturaen omfattede varer kan
toldangives ved Fællesskabets grænser (som anført i "
C1beslutningen 3)
— mængde i kg
— gældende mindstepris.
3. En beskrivelse af salgsbetingelserne, herunder:
— kilopris— betalingsbetingelser
— leveringsbetingelser
— samlede rabatter og afslag.
4. Navnet på den importør, til hvilken fakturaen er udstedt direkte af selskabet.
5. Navnet på den funktionær i selskabet, der har udstedt tilsagnsfakturaen, og
følgende underskrevne erklæring:
6. » Undertegnede bekræfter, at salget til direkte eksport til Det Europæiske
Fællesskab af de varer, der er omfattet af denne faktura, finder sted inden for
rammerne af og i henhold til bestemmelserne i det tilsagn, der er afgivet af
(selskabets navn), og som Kommissionen har godtaget i henhold til
"
C1beslutning 3 nr. 284/2000/EKSF . Jeg erklærer, at oplysningerne i
denne faktura er fuldstændige og korrekte.«!B2000S0284 — DA — 05.02.2000 — 000.001 — 47