1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 2450/98
af 13. november 1998
omindførelseafenendeligudligningstoldpåimportenafstængerafrustfritstålmedoprindelsei
Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told
(EFT L 304 af 14.11.1998, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 2049/1999 af 27. september 1999 L 255 8 30.9.1999
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 2450/98
af 13. november 1998
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af stænger
afrustfritstålmedoprindelseiIndienogomendeligopkrævningaf
den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober
1997 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke ermedlemmer af Det Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af
Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A.MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1556/98 (2)( id e t
følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«) indførtesder en midlertidig udligningstold på importen til Fællesskabet afstænger af rustfrit stål (i det følgende benævnt »stålstænger« eller»den pågældende vare«), henhørende under KN-kode 7222 20 11,7222 20 21, 7222 20 31 og 7222 20 81 og med oprindelse iIndien. Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold påmellem 0 og 25 % samt en resttold på 25 %.
(2) I medfør af artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2026/97 (i detfølgende benævnt »grundforordningen«) blev den midlertidigeantidumpingtold, der oprindeligt indførtes ved Kommissionensforordning (EF) nr. 1084/98 (
3), nedsat ved forordningen om
midlertidig told. Denne ændring var nødvendig for at undgå, atvaren blev pålagt både antidumping- og udligningstold med detformål at afhjælpe en og samme situation opstået som følge afdumping eller eksportsubsidiering.
B.EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter vedtagelsen af forordningen om midlertidig told indgav
flere interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, deranmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplys-ninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgø-relse i sagen.
(5) Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragt-ninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelseaf en endelig udligningstold og endelig opkrævning af de beløb,for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told.Parterne indrømmedes også en frist, inden for hvilken de kunnefremsætte bemærkninger til ovennævnte underretning.
(6) De mundtlige og skriftlige bemærkninger, der fremførtes, blevgennemgået, og der blev i fornødent omfang taget hensyn hertilved den endelige fastlæggelse af omstændighederne.
(1) EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1.
(2) EFT L 202 af 18. 7. 1998, s. 40.
(3) EFT L 155 af 29. 5. 1998, s. 3.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 3
▼B
C.DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7) Den vare, der er omfattet af undersøgelsen, er stænger af rustfrit
stål, kun koldtbehandlede, med indhold af nikkel på 2,5 vægtpro-cent og derover, med cirkulært tværsnit samt med andre tværsnit.
(8) Efter vedtagelsen af forordningen om midlertidig told gjordenogle indiske eksporterende producenter gældende, at de varer,der eksporteredes til Fællesskabet, og de varer, der solgtes påhjemmemarkedet i Indien, ikke var sammenlignelige, f.eks. ihenseende til kemiske egenskaber, og at de følgelig ikke kunnebetragtes som samme vare.
(9) Denne påstand kunne ikke godtages, da det var fastslået, atstålstænger, der fremstilledes og solgtes på hjemmemarkedet iIndien, samt indiske stålstænger, der solgtes på markedet iFællesskabet, havde de samme grundlæggende fysiske, tekniskeog kemiske egenskaber og anvendelsesformål.
(10) En eksportør hævdede, at varer, der var i overensstemmelse medDIN-standard 1013, henhørte under den foreliggende antidum-pingprocedure og derfor burde tages i betragtning. Det konstate-redes imidlertid, at disse varer var varmtvalsede stænger ogderfor ikke omfattet af undersøgelsen som omhandlet i medde-lelsen om indledning af proceduren (
1) og forordningen om
midlertidig told. Endvidere påpegedes det, at disse varer ikkehenhører under de relevante KN-koder, der er omfattet af foran-staltningerne. Denne påstand kunne derfor ikke godtages.
(11) Da der ikke blev fremført andre bemærkninger, bekræftes deundersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 8-11 iforordningen om midlertidig told.
D.SUBSIDIER
1.»Passbook Scheme (PBS)«
(12) Den indiske regering gjorde gældende, at denne ordning, som er
beskrevet i betragtning 16-24 i forordningen om midlertidig told,ikke var udligningsberettiget, da der var tale om en tilladt godtgø-relsesordning som omhandlet i bilag I, litra i), og bilag II og III igrundforordningen. Den hævdede endvidere, at det ifølge bilag I,litra i), ikke er fastsat, at importerede materialer skal anvendesved produktionen af eksportvarer.
Ifølge bilag I, litra i), fastsættes det imidlertid klart, at importe-
rede materialer enten skal anvendes ved produktionen af deneksporterede vare (dvs. en godtgørelsesordning som omhandlet ibilag II) eller de importerede materialer skal anvendes i sammemængde og have samme kvalitet og egenskaber som materialerfra hjemmemarkedet (dvs. en substitutionsgodtgørelsesordningsom omhandlet i bilag III). PBS giver faktisk mulighed for toldfriimport af varer, som ikke er materialer, der anvendes ved produk-tionen af varer til eksport, eller anvendes i samme mængde oghar samme kvalitet, egenskaber og karakteristika som materialerfra hjemmemarkedet, der faktisk indgår i den eksporterede vare.PBS anses derfor ikke for at være en tilladt godtgørelses- ellersubstitutionsgodtgørelsesordning i henhold til bestemmelserne igrundforordningen.
(13) Fire indiske eksporterende producenter hævdede, at ordningen ipraksis fungerer som en tilladt toldgodtgørelsesordning, og atdette er bevist ved, at der blev foretaget justeringer for PBS iforbindelse med fastsættelsen af den normale værdi i den sidelø-bende antidumpingprocedure. En sådan justering er ikke relevanti forbindelse med vurderingen af, hvorvidt PBS er en udlignings-berettiget ordning, hvilket er fastlagt på grundlag af bestemmel-serne i grundforordningen af de grunde, der er angivet i betragt-
(1) EFT C 264 af 30. 8. 1997, s. 2.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 4
▼B
ning 12. Så snart det konstateres, at der foreligger et sådantudligningsberettiget subsidiebeløb, er fordelen for modtagerenhele det importtoldbeløb, der ikke er betalt af den eksporterendeproducent på alle importtransaktioner. Det er i denne forbindelseikke nødvendigt at rekonstruere PBS for at fastlægge, hvilkevarer der er fysisk indarbejdet og hvilke der ikke er.
(14) Den indiske regering henviste desuden til, at der forelå enkontrolprocedure, baseret på »Standard Input/Output norms« somomhandlet i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told.Disse normer gælder for eksporterede varer, og der fastsættesmængder af de råmaterialer, der normalt skal indføres til fremstil-ling af en enhed af den færdige vare. Regeringen hævdede, atordningen var indført for at sikre, at der ikke ydedes for storgodtgørelse i henhold til bilag I, litra i) og bilag II og III igrundforordningen, og at Kommissionen endvidere havdemulighed for at efterprøve alle faktiske transaktioner for atfastslå, om der var tale om for store godtgørelser.
Dette argument kan ikke godtages, da spørgsmålet om en for stor
eftergivelse kun opstår i forbindelse med vurderingen af faktisktilladte godtgørelses-/subsidiegodtgørelsesordninger, og det erfastslået, at PBS ikke er en sådan godtgørelses- eller subsidie-godtgørelsesordning som omhandlet i bilag I, litra i), og bilag IIog III i grundforordningen.
(15) Den indiske regering hævdede, at den såkaldte »minimum valueaddition« (MVA) i »Standard Input/Output norms« ikke inde-bærer, at PBS er importsubstitutionssubsidier, da der ikke erforeskrevet noget minimum for materialer fra hjemmemarkedet,og MVA kunne også opnås ved anvendelse af f.eks. importeredematerialer.
Da PBS allerede anses for subsidieberettiget, fordi ordningen er
betinget af eksportresultatet som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litraa), i grundforordningen, er det ikke nødvendigt nærmere atbehandle spørgsmålet om importsubstitutionssubsidier.
(16) Den indiske regering anførte, at fordelene ved PBS ikke burdeudlignes, da PBS var blevet ophævet pr. 31. marts 1997, og kunet begrænset antal selskaber kunne fortsat udnytte de kreditter, detidligere havde fået tildelt. Regeringen henviste til artikel 17 igrundforordningen, hvori det hedder, at en udligningsforanstalt-ning kun forbliver i kraft så længe og i det omfang det ernødvendigt for at modvirke udligningsberettigede subsidier, somforvolder skade, og henviste også til Fællesskabets hidtidigepraksis. Fire indiske eksporterende producenter gjorde gældende,at det er højst betænkeligt, at en ordning, som ikke længere ergældende, kan anses for udligningsberettiget.
Som svar herpå skal det anføres, at selv om PBS er blevet
ophævet, kan selskaberne i henhold til ordningen fortsat anmodeom kreditter for eksporttransaktioner, der fandt sted indtil 31.marts 1997, og i løbet af undersøgelsen blev det fastslået, at dekan udnytte disse kreditter indtil 31. marts 2000. Der kunnederfor fortsat indrømmes væsentlige fordele ved denne ordningindtil det pågældende tidspunkt, og der er tale om udligningsbe-rettigede subsidier. Med hensyn til spørgsmålet om fortsat udlig-ningsberettigelse for fordele gælder det princip, der er angivet iartikel 5 i grundforordningen, nemlig at de udligningsberettigedesubsidier skal beregnes som den fordel, som det konstateresmodtageren har opnået i undersøgelsesperioden. Som nævnt afregeringen var PBS blevet ophævet i undersøgelsesperioden ogerstattet med den efterfølgende ordning »Duty Entitlement Pass-book Scheme« (DEPBS), som også anses for udligningsberettiget(jf. betragtning 34 i forordningen om midlertidig told). Da derfortsat vil blive opnået fordele i fremtiden i henhold til DEPBS,anses det for nødvendigt at indføre foranstaltninger fastsat pågrundlag af de samlede fordele, der opnåedes i undersøgelsespe-rioden i henhold til både PBS og DEPBS, fordi det som angivet iartikel 17 i grundforordningen stadig vil være nødvendigt at
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 5
▼B
modvirke de udligningsberettigede subsidiebeløb, som forvolderskade.
(17) Efter ovennævnte påstand indgav regeringen oplysninger om, atindiske producenter ifølge en instruks fra det indiske handelsmi-nisterium i juli 1998 kun kan anmode om Passbook-kreditterindtil senest 30. september 1998 og ikke til 31. marts 2000 somtidligere nævnt (jf. betragtning 16). Regeringen anmodede derforom, at der blev taget hensyn til denne udvikling ved fastlæg-gelsen af de endelige undersøgelsesresultater.
For det første skal det nævnes, at dette fremførtes på et meget
sent tidspunkt i undersøgelsen, og at det derfor ikke er muligt atefterprøve virkningerne af denne instruks i praksis. Da PBSdesuden som angivet ovenfor er blevet erstattet med en andenordning, DEPBS, (som også anses for udligningsberettiget), og atder fortsat vil blive opnået fordele i fremtiden i henhold tilDEPBS, er det ikke rimeligt at se bort fra de fordele, someksportørerne opnåede under PBS i undersøgelsesperioden. Derbør derfor indføres foranstaltninger vedrørende de fordele, deropnåedes i undersøgelsesperioden, i henhold til både PBS ogDEPBS. Enhver anden fremgangsmåde ville give subsidieydenderegeringer mulighed for at undgå udligningsforanstaltninger vedblot at ændre navnet på en ordning i undersøgelsesperioden.
(18) Fire indiske eksporterende producenter gjorde gældende, atkreditter modtaget på grundlag eksportomsætningen i undersøgel-sesperioden for de pågældende varer burde have været anvendtved beregningen af subsidiebeløbet i stedet for afskrivningerne påPassbook. De hævdede, at beregningen af fordelene på grundlagaf afskrivningerne i dette tilfælde havde givet et alt for stortsubsidiebeløb i forhold til den faktiske eksportmængde til Fælles-skabet, hvilket skyldtes tidsberegningen for udnyttelsen af forde-lene.
Subsidiebeløbet fastsættes på grundlag af fordelene for det
modtagende selskab i undersøgelsesperioden. Det er kun, når derforeligger afskrivninger på Passbook, at de kreditter, der eropnået på grundlag af tidligere eksportmængder, faktiskanvendes; følgelig er det kun på dette tidspunkt, at modtagerenopnår en fordel i form af en fritagelse for importtold, som ellersskulle være betalt.
(19) Fire indiske eksporterende producenter hævdede, at der var taleom dobbeltberegning ved fastsættelsen af de foreløbige dumping-margener og subsidiebeløb. Specielt skulle den del af fordeleneved PBS, for hvilken der ikke blev indrømmet justering i forbin-delse med antidumpingproceduren, være blevet beregnet dobbeltmed subsidiebeløbet, og dumpingmargenen burde have væretnedsat.
Som svar herpå må det først gøres klart, at spørgsmålet om
justeringer i en antidumpingprocedure og omfanget af udlignings-berettigelse i en antisubsidieprocedure kræver forskelligeanalyser, eftersom hver procedure er baseret på hver sin grund-forordning. Ifølge artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforord-ningen skal fritagelse af en eksportvare for told/afgifter ikkeanses for at være en subsidie, forudsat at den er indrømmet ioverensstemmelse med bilag I, II og III til grundforordningen.PBS anses for at være udligningsberettiget af de grunde, der erangivet i betragtning 25 i forordningen om midlertidig told, ogden udligningsberettigede fordel for eksportørerne blev beregnetpå grundlag af det toldbeløb, der normalt var skyldigt på alimport i undersøgelsesperioden, men som forblev ubetalt ihenhold til PBS. Følgelig er fastsættelsen af subsidiebeløbet ogdumpingmargenen resultatet af to særskilte processer.
Desuden blev den midlertidige antidumpingtold nedsat med
samme beløb som udligningstolden, da det konstateredes, at allede undersøgte ordninger er eksportsubsidier som omhandlet iartikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 6
▼B
(20) Endelig fremførte den indiske regering, at indregningen af et
beløb for renter ved fastsættelsen af den samlede fordel forselskaber, der benytter denne ordning, ikke er forudset i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Regeringenhævdede også, at det ikke var Fællesskabets normale praksis atmedtage et sådant beløb ved beregningen af den samlede fordelfor selskaber, der benytter sig af sådanne subsidieordninger.
Med hensyn til dette punkt tilføjes renteelementet for at afspejle
den fordel for modtager, der er opnået af det subsidieredeselskab, ved at det ikke skal hente et tilsvarende beløb frakommercielle kilder. Ifølge artikel 6 i grundforordningen (somgengiver artikel 14 i den relevante WTO-aftale) er grundlaget forberegningen af subsidiebeløbet de tilsvarende udgifter til midlerpå det kommercielle marked. Det har siden den pågældendeWTO-aftales ikrafttræden været Fællesskabets normale praksis påområdet at tilføje et beløb for renter ved beregningen af densamlede fordel; dette er blevet gjort i mange nyere sager. Kravetblev derfor afvist.
2.Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(21) Den indiske regering fremsatte en række påstande vedrørendeEPCGS, som er beskrevet i betragtning 36-39 i forordningen ommidlertidig told. Disse vedrører ordningens status som ensubsidie og beregningen af subsidiebeløbet.
(22) Den hævdede, at der ikke findes noget retligt krav om, at investe-ringsgoder, som købes i henhold til ordningen, udelukkende skalanvendes i fremstillingen af eksportvarer, og at fritagelsen forimportafgifter på varer, der importeres i henhold til ordningen,derfor ikke kan betragtes som en udligningsberettiget subsidie.
Med hensyn til denne påstand har undersøgelsen vist, at et
selskab skal for at benytte EPCGS forpligte sig til at eksportereen vis værdi af varer inden for en bestemt tidsfrist. Ordningen ersåledes retlig betinget af eksportresultatet, dvs. at der kan ikkeopnås nogen fordel uden en forpligtelse til at eksportere varer.Som sådan må den anses for at være specifik i henhold til artikel3, stk. 4, litra a), i grundforordningen og derfor udligningsberet-tiget. På baggrund af disse kendsgerninger er spørgsmålet om,hvorvidt investeringsgoderne anvendes udelukkende eller sletikke til fremstillingen af eksportvarer, ikke af betydning.
(23) Det fremførtes også, at udtrykket »importerede materialer« somomhandlet i bilag I (liste over eksempler på eksportsubsidier),litra i), i grundforordningen også omfatter investeringsgoder, ogat eftergivelse af told i henhold til det pågældende litra ikke i sigselv kan anses for at være en subsidieydelse, medmindre der ertale om for stor eftergivelse.
Investeringsgoder er imidlertid ikke »materialer« som omhandlet
i grundforordningen, da de ikke indgår som en fysisk bestanddelaf de eksporterede varer.
(24) Den indiske regering anfægtede, at der ved beregningen af subsi-diebeløbet pr. enhed i forbindelse med de foreløbige undersøgel-sesresultater, kun blev justeret for fordele ved ordningen pågrundlag af eksportomsætningen. Den hævdede, at fordelene vedordningen burde fordeles over den samlede omsætning, da inve-steringsgoder, som importeres under EPCGS, anvendes til frem-stilling af varer til både eksport- og hjemmemarkedet.
Det blev imidlertid fastslået, at ordningen kun er betinget af
eksportresultatet (jf. betragtning 22). I overensstemmelse medartikel 7, stk. 2, i grundforordningen anses det for rimeligt, atfordelene ved ordningen kun fordeles i forhold til eksportomsæt-ningen, da subsidiebeløbet ydes på grundlag af en vis værdi afvareeksporten inden for en bestemt tidsfrist. Påstanden om, atfordelene ved ordningen bør fordeles i forhold til den samledeomsætning, afvises derfor.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 7
▼B
(25) En indisk eksporterende producent fremførte, at den afskrivnings-
periode, som anvendtes til de foreløbige undersøgelsesresultater(dvs. 15,5 år som nævnt i betragtning 42 i forordningen ommidlertidig told) var ukorrekt, og at der burde have været anvendten afskrivningsperiode på 21 år svarende til den periode, somselskabet anvender til afskrivning af anlægsaktiver.
I forbindelse med de foreløbige undersøgelsesresultater anvendtes
der en normal afskrivningsperiode for investeringsgoder i denpågældende erhvervsgren, nemlig 15,5 år, hvilket var et gennem-snit baseret på oplysninger fra de samarbejdsvillige indiskeeksporterende producenter. Dette er i overensstemmelse medartikel 7, stk. 3, i grundforordningen, hvori det hedder, at »kanydelsen af subsidier knyttes til erhvervelse af . . . anlægsaktiver,beregnes det udligningsberettigede subsidiebeløb ved at fordelebeløbet over en periode, der afspejler den normale afskrivnings-periode for sådanne aktiver i den pågældende erhvervsgren«.Kravet afvises.
(26) En indisk eksporterende producent hævdede, at fordelen vednogle maskiner ikke burde være medregnet, da de ikke var instal-leret i undersøgelsesperioden. En yderligere undersøgelse afsagen viser tydeligt, at selskabet faktisk opnåede en fordel vedordningen i form af fritagelse for importtold, som normalt skullevære betalt i undersøgelsesperioden. Konklusionen berøressåledes ikke af, at maskinerne eventuelt ikke har været i fuld drifti undersøgelsesperioden.
(27) Endelig gjorde den indiske regering gældende, at indregningen afet beløb for renter ved fastsættelsen af den samlede fordel forselskaber, som benytter denne ordning, ikke er forudset i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Regeringenhævdede også, at det ikke er Fællesskabets normale praksis atmedtage et sådant beløb ved beregningen af den samlede fordelfor selskaber, der benytter sig af sådanne subsidieordninger.
Argumentet blev forkastet af de grunde, der er omhandlet i
betragtning 20.
3.Income Tax Exemption Scheme (ITES) (indkomstskatte-
ordning)
(28) Den selskabsskatteprocent i Indien, der er omhandlet i betragt-ning 44-48 i forordningen om midlertidig told, er blevet nedsatsiden skatteåret 1996/97 (dvs. den periode, for hvilkenKommissionen fastlagde sine foreløbige undersøgelsesresultatervedrørende denne ordning). Der bør nu tages hensyn til denlavere sats ved beregning af eventuelle fordele for de pågældendeindiske eksporterende producenter.
Det anføres i den forbindelse, at det i artike l 5 i grundforord-
ningen er fastsat, at det udligningsberettigede subsidiebeløb skalberegnes udtrykt ved den fordel, som det konstateres, at modta-geren har opnået i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier.Som nævnt i forbindelse med de foreløbige undersøgelsesresul-tater beregnede Kommissionen fordelen på grundlag af skatteåret1996/97 (dvs. fra 1. april 1996 til 31. marts 1997), som er mest ioverensstemmelse med undersøgelsesperioden. I løbet af detteskatteår anvendtes der en selskabsskatteprocent på 43. I følgendeskatteår (dvs. fra 1. april 1997 til 31. marts 1998) anvendtes enselskabsskatteprocent på 35. Da en del af sidstnævnte skatteårfalder inden for undersøgelsesperioden i denne procedure, ansesdet for rimeligt at foretage en pro rata-beregning af de udlig-ningsberettigede subsidiebeløb på grundlag af de to skattepro-center, der var gældende i undersøgelsesperioden. Der blevfølgelig foretaget behørige justeringer af subsidiebeløbet forselskaber, som benyttede denne ordning.
(29) Den indiske regering gjorde gældende, at det ved fastlæggelsen afde foreløbige resultater var i strid med Fællesskabets hidtidigepraksis samt både WTO-aftalen om subsidier og udligningsforan-staltninger og grundforordningen at tilføje et beløb for renter ved
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 8
▼B
beregningen af de samlede fordele for selskaber, som benyttede
sig af denne ordning.
I den forbindelse ansås det skattebeløb, som et selskab ikke
betalte i det skatteår, der nærmest svarede til undersøgelsespe-rioden, for at være den rimeligste indikator for den fordel, somdet pågældende selskab opnåede i henhold til ordningen. Beløbetanses for at være lig med et engangstilskud, som et selskab kanopnå i undersøgelsesperioden. Der føjes et beløb for renter tildette tilskud af de grunde, der er omhandlet i betragtning 20, ogregeringens krav afvises følgelig.
4.Udligningsberettigede subsidier
(30) Under hensyn til de endelige undersøgelsesresultater vedrørende
de forskellige ordninger som omhandlet i ovenstående, fastsættesdet udligningsberettigede subsidiebeløb for hver enkelt af deundersøgte eksporterende producenter til følgende:
Passbook DEPB EPCGS ITES I alt
Bhansali Bright Bars 13,7 % 0,7 % 14,4 %
Facor (Ferro Alloys Corp.) 84,5 % 1,1 % 85,6 %
Grand Foundry 84,5 % 84,5 %
Isibars 38,7 % 1,1 % 1,2 % 41,0 %
Mukand 18,1 % 0,1 % 1,4 % 19,6 %
Parekh 0,4 % 0,4 %
Panchmahal Steel 0,2 % 0,7 % 0,9 %
Raajratna Metal Industries 44,2 % 2,7 % 46,9 %
Venus Wire Industries 22,9 % 1,8 % 24,7 %
Viraj Impoexpo 25,6 % 1,4 % 27,0 %
(31) Det endeligt fastsatte subsidiebeløb for andre indiske selskaber
end dem, der udviste samarbejdsvilje i forbindelse med denneundersøgelse, er 88,3 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse,hvilket er summen af de højeste beløb, der blev indrømmetsamarbejdsvillige eksportører i henhold til hver ordning.
(32) En eksporterende producent, Chandan Steel Ltd, udviste samar-bejdsvilje i forbindelse med antidumpingproceduren, hvor dermidlertidigt fastsattes en individuel dumpingmargen og en indivi-duel skadesmargen, men de var ikke samarbejdsvillige på alleområder i forbindelse med antisubsidieproceduren. I denneprocedure anvendes artikel 28 i grundforordningen ved fastsæt-telsen af subsidiebeløbet, hvilket for de pågældende selskaber er88,3 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse. Der vil imid-lertid blive taget hensyn til de pågældende selskabers samarbejds-vilje i forbindelse med antidumpingproceduren, og den endeligeudligningstold vil blive baseret på de foreliggende faktiske oplys-ninger, dvs. det niveau til afhjælpning af skade, der er fastsat forimporten af den pågældende vare fra disse selskaber i undersø-gelsesperioden i antidumpingproceduren, idet dette er lavere endsubsidiebeløbet.
(33) For den i betragtning 6 i forordningen om midlertidig told nævnteeksportør (Sindia Steel Ltd) blev det anset for rimeligt, at detvejede gennemsnitlige subsidiebeløb, der konstateredes for desamarbejdsvillige indiske selskaber, også bør gælde for dette
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 9
▼B
selskab. Der fastsattes en endelig subsidiemargen for dette
selskab på 34,5 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse.
E.SKADE
1.Erhvervsgren i Fællesskabet
(34) Efter yderligere undersøgelse konstateredes det, at erhvervsgre-
nens kumulerede produktionsmængde af stålstænger ikke udgør45 % af den samlede produktion i Fællesskabet som fejlagtigtangivet i forordningen om midlertidig told, men kun 38 %. Detteer imidlertid tilstrækkeligt til at opfylde betingelserne i artikel 9,stk. 1, og artikel 10, stk. 8, i grundforordningen.
2.Forbrug i Fællesskabet, markedsandel og importerede
mængder fra Indien
(35) Efter underretning af parterne blev der ikke modtaget nogenbemærkninger vedrørende forbruget af stålstænger i Fællesskabetsamt markedsandelen for og omfanget af importen fra Indien.Følgelig bekræftes de undersøgelsesresultater, der er omhandlet ibetragtning 53-56 i forordningen om midlertidig told.
3.Priserne på subsidieret import fra Indien og underbud
a)Beregning af underbudsmargener
(36) Som omhandlet i forordningen om midlertidig told (betragtning
57-65) blev der foretaget en detaljeret analyse af underbud forhver af de berørte indiske producenter, som viste betydeligeunderbudsmargener. Underbudsmargenerne beregnedes ved ensammenligning for hver varetype af det vejede gennemsnit afeksportpriserne, frit Fællesskabets grænse, og det vejede gennem-snit af EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik ved salg til uafhæn-gige parter. Indiske varetyper, for hvilke der ikke fandtes tilsva-rende EF-fremstillede varetyper, blev holdt uden for beregningen,efter at det var fastslået, at de øvrige transaktioner var tilstrække-ligt repræsentative. Hvis eksporten fandt sted via forbundneselskaber, blev der foretaget en behørig justering af eksportpri-serne for at tage hensyn til omkostninger, der påløb mellemimport og videresalg til første uafhængige kunde i Fællesskabet,samt for fortjeneste. EF-erhvervsgrenens salgspriser blev justeretfor transportomkostninger i Fællesskabet. Medens de indiskeeksportører udelukkende solgte til forhandlere, solgte EF-erhvervsgrenen både til endelige brugere og forhandlere. EF-erhvervsgrenens salgspriser til endelige brugere justeredesfølgelig til forhandlerleddet. Endvidere justeredes de indiskeeksportpriser for håndteringsomkostninger ved Fællesskabetsgrænse.
(37) Flere indiske eksporterende producenter genfremsatte deresanmodning om en justering for forskelle i Indien og Fællesskabeti den tid, der forløb fra afgivelse af ordre til levering, og forforskelle med hensyn til overholdelse af leveringsfristen. Depåstod navnlig, at de regelmæssigt måtte udstede kreditnotaer tilderes kunder på grund af for sen levering. Kreditnotaer for forsen levering er imidlertid ikke ensbetydende med, at længereindiske leveringstider eller usikre leveringstider påvirkede salgs-prisen, når prisforhandlingerne fandt sted. Anmodningen om ensådan justering kunne derfor ikke imødekommes. Det blev i denforbindelse taget i betragtning, at de indiske producenters vedkontrakt fastsatte leveringstider ofte svingede mellem fire og seksmåneder, uden at dette havde nogen indvirkning på den aftaltesalgspris.
(38) Alle indiske producenter genfremsatte deres anmodning om enjustering for kvalitetsforskelle. De gjorde navnlig gældende, atstålstænger fremstillet af EF-producenterne var lettere at maskin-bearbejde, hvilket reducerede gennemløbstiden i videreforarbejd-ningsprocessen for stålstænger. Det skal i den forbindelseanføres, at nogle EF-producenter ganske rigtigt i undersøgelses-
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 10
▼B
perioden solgte en vis mængde varer under et varemærke, der
tilkendegav, at de var lettere at maskinbearbejde. Det konstate-redes imidlertid, at der ikke forelå et konsekvent prismønster,hvoraf det fremgik, at de varer, der var lettere at maskinbear-bejde, solgtes til højere priser og således ville have en højeremarkedsværdi. Der kunne derfor ikke indrømmes nogen juste-ring, da der ikke påvistes nogen indvirkning på priserne og påprisernes sammenlignelighed. Det noteredes desuden, at alleindiske producenter havde fremsat identiske krav om en justering,hvor der blev set bort fra potentielle kvalitetsforskelle mellemderes varer.
(39) Et indisk selskab anførte, at EF-erhvervsgrenens salgspris varsammensat af en basispris og et såkaldt »legeringstillæg«, dvs. etpristillæg for legeringer, der indgår i stålstænger. Selskabetanmodede om, at legeringstillægget blev holdt uden for Fælles-skabets salgspriser med henblik på beregning af underbud ogunderpriser. Denne anmodning kunne ikke imødekommes, dalegeringstillægget var en del af den endelige salgspris, somkunderne betalte. Det skal i den forbindelse bemærkes, at deindiske salgspriser også indeholdt et legeringstillæg, selv om derikke direkte henvistes hertil på fakturaen.
(40) Tages der hensyn til ovennævnte justeringer udgør underbuds-margenerne følgende:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai 14,5 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 14,9 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 13,0 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 13,2 %— Isibars Ltd, Mumbai 19,4 %— Mukand Ltd, Mumbai 17,8 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 13,9 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 5,8 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 15,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 12,8 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 15,7 %
(41) Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen for Sindia Steel Ltd
(jf. betragtning 33) udgjorde 16,8 %. Det konkluderedes, at disseunderbudsmargener er betydelige.
b)Påstand om konkurrencebegrænsende adfærd
(42) I de bemærkninger, som de indiske selskaber fremsatte efter at
være blevet underrettet om undersøgelsesresultaterne, gjorde defortsat gældende, at beregningen af underbudsmargener samtkonklusionerne vedrørende andre skadesfaktorer, årsagssammen-hæng og Fællesskabets interesser var formålsløs i sammenhængmed denne undersøgelse i betragtning af Kommissionens beslut-ning (
1) i konkurrencesag IV/35.814 — »legeringstillæg«. Ifølge
beslutningen har producenterne i Fællesskabet af flade produkteraf rustfrit stål ændret »og på samordnet vis anvendt de reference-værdier, de lægger til grund ved beregningen af legeringstil-lægget, hvilket har haft både til formål og til følge at begrænse ogfordreje den normale konkurrence på det fælles marked.«
(43) Det skal i den forbindelse påpeges, at nævnte sag vedrører »fladeprodukter« af rustfrit stål i modsætning til »stænger« af rustfritstål, der henhører under kategorien af lange produkter. Desudener producenterne af flade produkter og producenterne af stål-stænger i vidt omfang ikke de samme, og antallet af producenter
(1) EFT L 100 af 1. 4. 1998, s. 55.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 11
▼B
af stålstænger er betydeligt højere end antallet af producenter af
flade produkter.
(44) De indiske producenter genfremsatte imidlertid deres påstand om,at der også eksisterer en samordnet praksis for stålstænger. Nogleaf disse selskaber har også i henhold til artikel 3 i Rådets forord-ning nr. 17/62 (
1) indgivet en formel klage vedrørende stålstænger
til Kommissionen. Til støtte for deres påstand gjorde de indiskeselskaber gældende, at de nationale stålsammenslutninger iFællesskabet månedligt udsendte en liste til alle medlemmer overde legeringstillæg, som den største producent i det pågældendeland anvendte. Desuden anførte de, at nævnte producent anvendteden samme koefficient (den såkaldte »yield factor«) til at beregnelegeringstillægget for stålstænger på grundlag af legeringstil-lægget for flade produkter som en forhandler i en andenmedlemsstat. De påstod, at de fremlagte oplysninger var et afgø-rende bevis for, at der fandtes en samordnet praksis på markedetfor stålstænger.
(45) Det er i den forbindelse vigtigt at bemærke, at anvendelsen af en»yield factor« og en legeringstillægsordning som sådan ikke erulovlig. En sådan ordning gør det muligt for en producent afrustfrit stål på lovlig vis at lade svingninger i priserne for lege-ringsmaterialer afspejle i salgspriserne til kunderne og såledesbeskytte sig selv mod risikoen for betydelige svingninger iproduktionsomkostningerne. Det konstateredes også, at anven-delsen af et legeringstillæg er almindelig på andre stålmarkederuden for Fællesskabet, og det har med en kort afbrydelse væretanvendt i Fællesskabet i mange år. Det kunne endvidere fastslås,at EF-producenterne ifølge EKSF-traktatens artikel 60 og denafledte fællesskabsret for så vidt angår EKSF-produkter skalunderrette Kommissionen og alle interesserede om den gældendelegeringstillægsordning (artikel 6, litra b), i beslutning nr. 37/54 (
2).
(46) Anvendelsen af en legeringstillægsordning kan følgelig og i over-ensstemmelse med Kommissionens beslutning i sag IV/35.814kun være ulovlig, hvis legeringstillægsordningen anvendes på ensamordnet, dvs. en konkurrencebegrænsende, måde. Der blevimidlertid ikke fremlagt noget afgørende bevis herfor i løbet afundersøgelsen.
(47) Det konstateredes endvidere, at EF-producenternes slutpris foridentiske produkter til sammenlignelige kunder og i sammeperiode varierede, hvilket resulterede i, at EF-producenternesfortjeneste var forskellig.
(48) På baggrund af ovenstående konkluderedes det, at undersøgelsenaf skade og Fællesskabets interesser, herunder beregningen afunderbudsmargener, ikke var formålsløs, som påstået af deindiske selskaber. Den indiske anmodning om, at undersøgelsenafsluttedes omgående, kunne således ikke imødekommes. Tilsva-rende var det ikke muligt at suspendere antisubsidieundersø-gelsen, indtil Kommissionen havde afsluttet sin undersøgelsevedrørende den påståede konkurrencebegrænsende adfærd, fordiantisubsidieundersøgelser skal afsluttes inden for en frist på højst13 måneder fra indledningen heraf, jf. artikel 11, stk. 9, i grund-forordningen.
(49) Det er imidlertid taget til efterretning, at Kommissionen fort-sætter sin undersøgelse af den påståede konkurrencebegrænsendeadfærd. Skulle Kommissionen konstatere, at der er tale omsamordnet praksis, ville betingelserne for indledning af en fornyetundersøgelse ex officio være opfyldt. Der ville straks, dvs. indenfor en frist på højst 12 måneder, blive indledt en sådan undersø-gelse for at fastslå om og i hvilket omfang de relevante undersø-gelsesresultater vedrørende skade, årsagssammenhæng og Fælles-
(1) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.
(2) EFT 18 af 1. 8. 1954, s. 470/54.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 12
▼B
skabets interesser berøres af en sådan konkurrencebegrænsendepraksis.
4.EF-erhvervsgrenens situation
(50) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig
told er der ikke modtaget nogen bemærkninger vedrørende EF-erhvervsgrenens situation med hensyn til produktionsmængde,kapacitet og kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel,salgspriser, fortjeneste, beskæftigelse og lagerbeholdninger. Deundersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 67-78 iforordningen om midlertidig told, bekræftes derfor.
Den indiske regering anfægtede imidlertid de konklusioner, der er
draget af disse resultater, og hævdede navnlig, at faldet i EF-producenternes produktionstal ikke kan tilskrives den faldendeimport fra Indien. Denne påstand vedrører spørgsmålet omårsagssammenhæng, som behandles nedenfor. Den indiske rege-ring hævdede endelig, at EF-producenterne øgede salget tilforbundne parter fra 1994 til undersøgelsesperioden på 12måneder (jf. betragtning 52 i forordningen om midlertidig told).Dette omstøder imidlertid ikke de undersøgelsesresultater ogkonklusioner vedrørende det samlede salg (specielt den negativeudvikling i markedsandel siden 1994) og salget til uafhængigeparter, som også anvendtes ved beregningerne af prisunderbud.
5.Konklusioner
(51) På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at EF-erhvervs-
grenen lider væsentlig skade som omhandlet i betragtning 79 iforordningen om midlertidig told.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(52) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig
told anfægtede nogle indiske selskaber, at den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var forårsaget af subsidieret import fraIndien. Det anførtes navnligt, at skaden var forårsaget af andrefaktorer, nemlig lavprisimport fra andre lande. Endviderehævdedes det, at andre EF-producenter ikke havde fulgt densamme udviklingstendens, som EF-erhvervsgrenen.
(53) Det er i den forbindelse værd at bemærke den kraftige stigning iden indiske importmængde i den pågældende periode, som nåedeet højdepunkt med 9,1 % i markedsandel i 1996. Det er ogsåfastslået, at disse varer importeredes til priser, som lå betydeligtunder EF-erhvervsgrenens priser. Der blev yderligere tagethensyn til, at mange forhandlere køber stålstænger fra kilder bådei Indien og Fællesskabet, hvilket giver et gennemsigtigt og pris-følsomt marked.
Det bemærkedes, at ovennævnte tendenser for den indiske import
faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation.Dette gjaldt navnlig nedgangen i dens markedsandel og de tryk-kede priser siden 1995. På grund af subsidieret import af stål-stænger med oprindelse i Indien i undersøgelsesperioden måtteEF-erhvervsgrenen sænke sine priser betydeligt uanset følgernefor rentabiliteten. Det kunne følgelig fastslås, at der var enårsagssammenhæng mellem subsidieret import og den skade, somEF-erhvervsgrenen havde lidt.
(54) Det undersøgtes også, om andre faktorer end subsidieret importkan have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt.Det konstateredes i den forbindelse, at importen af den pågæl-dende vare fra andre lande i mængde enten lå under eller tæt vedde tærskelværdier, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i grundforord-ningen, og/eller fandt sted til højere priser end den indiskeimport. Denne import kan følgelig ikke have brudt årsagssam-menhængen mellem subsidieret import fra Indien og den skade,som EF-erhvervsgrenen har lidt.
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 13
▼B
(55) Endvidere undersøgtes nogle indiske producenters påstand om, at
de ikke-klagende EF-producenters situation var betydeligt bedreend EF-erhvervsgrenens. Det skal i den forbindelse anføres, atder kun foreligger detaljerede og efterprøvede oplysninger omEF-erhvervsgrenen. I betragtning af, at EF-markedet for stål-stænger er et gennemsigtigt og prisfølsomt marked, kan det imid-lertid ikke anses for urimeligt at konkludere, at det er sandsynligt,at de ikke-samarbejdsvillige EF-producenter har fulgt sammeudviklingstendens som EF-erhvervsgrenen, specielt hvad angårpriser.
(56) Det blev endelig påstået, at nedgangen i EF-erhvervsgrenenssalgspriser på stålstænger siden 1995 var resultatet af et fald ilegeringspriserne. Det må imidlertid bemærkes, at eventuelleændringer i verdensmarkedspriserne for legeringer også gælderfor de indiske producenter, og de har følgelig ingen indflydelsepå de konstaterede prisunderbud. Det bemærkedes også, at EF-producenterne også sænkede deres grundpriser betydeligt.
(57) På baggrund af ovenstående bekræftes de undersøgelsesresultater,der er omhandlet i forordningen om midlertidig told (betragtning80-88), nemlig at subsidieret import fra Indien særskilt betragtethar påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
G.FÆLLESSKABETS INTERESSER
(58) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig
told er der ikke modtaget nogen underbyggede bemærkningervedrørende undersøgelsen af Fællesskabets interesser somomhandlet i betragtning 89-94 i forordningen om midlertidig told.
(59) Det konkluderes følgelig, at indførelsen af foranstaltninger vilmedføre, at der genskabes en situation med effektiv konkurrence,som vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde denmarkedsandel, der er gået tabt, og at forbedre rentabiliteten.
(60) Da der ikke foreligger nogen reaktion fra brugere og importører,antages det, at virkningerne af forventede prisstigninger vil værebegrænsede, også i betragtning af størrelsen af den foreslåedetold. Hvad angår leverandører i tidligere led konkluderedes det, aten genskabelse af redelige konkurrencevilkår vil medføre, atderes konkurrencedygtighed forbedres.
(61) Alt i alt fastslås det, at de undersøgelsesresultater, der eromhandlet i betragtning 89-93 i forordningen om midlertidig toldkan bekræftes. Der er navnlig ingen tvingende grunde til atantage, at det ikke vil være i Fællesskabets interesse at indføreforanstaltninger.
H.UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(62) På grundlag af ovenstående konklusioner om subsidiering, skade,
årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser undersøgtes det, ihvilken form og i hvilket omfang der bør indføres endeligeudligningsforanstaltninger for at afhjælpe skadelige subsidiershandelsfordrejende virkninger og genskabe effektive konkurren-cevilkår på EF-markedet for stålstænger.
(63) Som omhandlet i betragtning 96, 97 og 98 i forordningen ommidlertidig told beregnedes der et ikke-skadevoldende prisniveau,dvs. et prisniveau, der vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenenat opnå dækning for sine produktionsomkostninger og en rimeligfortjeneste på salget af den pågældende vare.
(64) Et indisk selskab gjorde gældende, at beregningen af det ikke-skadevoldende prisniveau var ukorrekt, eftersom fortjenstmar-genen for alle varetyper var identisk. Det skal påpeges, at detikke-skadevoldende prisniveau beregnedes på grundlag af degennemsnitlige salgspriser pr. varetype minus EF-erhvervsgre-nens faktiske vejede gennemsnitlige fortjenstmargen plus enrimelig fortjeneste, som forklaret ovenfor. Denne fremgangsmåde
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 14
▼B
ansås for at være den mest korrekte i den foreliggende undersø-
gelse.
(65) På grundlag af sammenligningen mellem det ikke-skadevoldendeprisniveau og de indiske producenters eksportpriser konstateredesder følgende skadestærskler i forhold til prisen, frit Fællesskabetsgrænse:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai 18,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai 25,3 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 17,6 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 7,5 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %
(66) For Sindia Steels Ltd anvendtes det vejede gennemsnit af skade-
stærsklerne for de samarbejdsvillige indiske selskaber. På dettegrundlag er skadestærsklen 22,1 %.
(67) I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningenbør tolden være lig med subsidiebeløbet, medmindre skade-stærsklen er lavere. På dette grundlag fastsattes tolden tilfølgende for de samarbejdsvillige producenter:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt
Ltd, Mumbai 14,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai 19,6 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 0,0 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 0,0 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %
(68) For Sindia Steels Ltd bør tolden fastsættes til 22,1 %.
(69) For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og for at sikre, at
udligningsforanstaltningerne ikke omgås, ansås det for påkrævetat fastsætte tolden for de ikke-samarbejdsvillige selskaber til denhøjeste sats, der er fastsat, dvs. 25,5 %, eftersom de indiskeeksporterende producenter i høj grad havde udvist samarbejds-vilje.
I.TILSAGN
(70) På et sent tidspunkt i undersøgelsen afgav flere indiske selskaber
tilsagn. Selskaberne tilbød, at de ikke i fremtiden ville benytte sigaf eksportsubisidier, som det konstateredes var udligningsberetti-gede i forbindelse med deres eksport til Fællesskabet. Ifølgeselskaberne ville tilsagnet betyde en væsentlig stigning i eksport-priserne.
Tilsagnet kunne ikke godtages. For det første ville de pågældende
selskaber fortsætte med at modtage udligningsberettigede subsi-dier på grundlag af deres eksport til andre lande og i forbindelse
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 15
▼B
Producent Toldsats (%)Taric-tillægs-
kodemed import af råmaterialer og investeringsgoder, som anvendtes i
fremstillingen af andre varer end stålstænger. Der ville såledesvære uoverstigelige vanskeligheder forbundet med kontrollen afet sådant tilsagn og alle muligheder stå åben for omgåelse.
For det andet indeholdt tilsagnet intet om prisdisciplin, og det
fastslås således, at de skadelige virkninger af den subsidieredeimport ikke ville blive afhjulpet med godtagelsen af et sådanttilsagn.
Efter udløbet af fristen for indgivelse af tilsagn afgav en anden
eksporterende producent tilsagn. Dette selskab tilbød at overholdevisse mindstepriser. Tilsagnet blev undersøgt, og det konstate-redes, at det på grund af det brede udvalg af berørte varetyper ogde betydelige prissvingninger i forbindelse med den pågældendevare ville det være vanskeligt at fastsætte priser, som kunneafhjælpe de skadelige virkninger af den subsidierede import. Detpågældende tilsagn kunne derfor ikke godtages.
J.OPKRÆVNINGAF DEN MIDLERTIDIG E TOLD
(71) I betragtning af omfanget af de konstaterede udligningsberetti-
gede subsidier for de eksporterende producenter og den alvorligeskade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødven-digt, at de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form afmidlertidig udligningstold i henhold til forordning (EF) nr. 1556/98, opkræves endeligt med en sats svarende til den endelige told,medmindre den midlertidige told er lavere end den endelige told;i så fald er den midlertidige told gældende —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af stænger af
rustfrit stål, henhørende under KN-kode 7222 20 11, 7222 20 21,7222 20 31 og 7222 20 81 og med oprindelse i Indien.
2. For varer, fremstillet af følgende selskaber fastsættes tolden, som
beregnes af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, til:
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet
Pvt Ltd, Mumbai14,4 8226
Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 8593
Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 8400
Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 8401
Isibars Ltd, Mumbai 25,5 8402
▼M1
— Meltroll Engineering Ltd, Mumbai 5,5 A021
▼B
Mukand Ltd, Mumbai 19,6 8403
1998R2450 — DA — 01.10.1999 — 001.001 — 16
▼B
Producent Toldsats (%)Taric-tillægs-
kode
Panchmahal Steel Ltd, Baroda 0 8404
Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 0 8594
Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 8405
Sindia Steels Ltd, Nashik ►M112◄ 8406
Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 8407
Viraj Impoexpo Ltd/Viraj Alloys Ltd, Mumbai 20,2 8410
Alle andre selskaber 25,5 8900
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre
andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 1556/98 er
stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold, opkræves endeligtmed en sats svarende til den midlertidige told, hvis denne er lavere endde endelige satser. I alle andre tilfælde opkræves de med en satssvarende til den endelige told. Beløb, der er stillet som sikkerhed udover satsen for den endelige udligningstold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.