1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
af 9. marts 1994
vedrørende ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv
(94/262/EKSF, EF, Euratom)
(EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets afgørelse 2002/262/EF, EKSF, Euratom af 14.
marts 2002L92 13 9.4.2002
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
af 9. marts 1994
vedrørende ombudsmandens statut og de almindelige betingelser
for udøvelsen af hans hverv
(94/262/EKSF, EF, Euratom)
EUROPA-PARLAMENTET HAR —
under henvisning til traktaterne om oprettelse af De Europæiske
Fællesskaber, særlig artikel 138 E, stk. 4, i traktaten om oprettelse afDet Europæiske Fællesskab, artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om opret-telse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, og artikel 107 D, stk.
4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,
under henvisning til Rådets godkendelse, ogud fra følgende betragtninger:Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af
hans hverv bør fastsættes under overholdelse af bestemmelserne i trak-taterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber;
det må fastlægges, under hvilke betingelser der kan indgives klage til
ombudsmanden, og hvorledes ombudsmandens hverv skal afgrænses iforhold til procedurerne omkring søgsmål og rekurs;
ombudsmanden, som tillige kan handle på eget initiativ, skal have
adgang til alle de elementer, der er nødvendige for udøvelsen af hanshverv; med henblik herpå er Fællesskabets institutioner og organer
forpligtet til på anmodning at give ombudsmanden de oplysninger,
han udbeger sig, medmindre de kan påberåbe sig en behørigt begrundettavshedspligt, og uden at dette i øvrigt berører ombudsmandens pligt tilikke at videregive oplysningerne; medlemsstaternes myndigheder erforpligtet til at give ombudsmanden alle de nødvendige oplysninger,
medmindre disse er omfattet af enten love eller administrative bestem-
melser om tavshedspligt eller bestemmelser, som indebærer, at de ikkemå videregives; får ombudsmanden ikke den ønskede bistand, under-retter han Europa-Parlamentet, som det tilkommer at tage denødvendige initiativer;
der må fastlægges procedurer for det videre forløb, når resultaterne af
ombudsmandens undersøgelser viser, at der foreligger fejl eller forsøm-melser; det bør ligeledes fastsættes, at ombudsmanden ved slutningen
af hver årlig session forelægger Europa-Parlamentet en samlet rapport;
ombudsmanden og hans personale skal udvise diskretion for så vidt
angår de oplysninger, de har fået kendskab til under udøvelsen af deres
hverv; til gengæld skal ombudsmanden underrette de kompetentemyndigheder om forhold, der efter hans opfattelse falder ind understrafferetten, og som han måtte få kendskab til i forbindelse med enundersøgelse;
ombudsmanden bør have mulighed for at samarbejde med de myndig-
heder af samme type, der findes i visse medlemsstater, underoverholdelse af den gældende nationale lovgivning på området;
i begyndelsen af hver valgperiode og for hele valgperioden udnævner
Europa-Parlamentet en person, der er borger i Unionen og som kan
bevise, at han er uafhængig og besidder de fornødne kvalifikationer,
til ombudsmand;
det må fastsættes, under hvilke betingelser ombudsmandens hverv
ophører;
ombudsmanden må varetage sit hverv i fuldkommen uafhængighed,
hvilket han ved sin tiltrædelse skal afgive højtidelig forsikring omover for De Europæiske Fællesskabers Domstol; der bør fastsættesbestemmelser om visse aktiviteters uforenelighed med hvervet somombudsmand og om det vederlag samt de privilegier og immuniteter,der bliver ombudsmanden til del;1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 2
▼B
der bør fastsættes bestemmelser om tjenestemænd og andre ansatte i
det sekretariat, der skal bistå ombudsmanden, og om ombudsmandensbudget; ombudsmandens hjemsted er Europa-Parlamentets hjemsted;
det tilkommer ombudsmanden at fastlægge gennemførelsesbestemmel-
serne til denne afgørelse; der bør endvidere fastsættes visseovergangsbestemmelser for den første ombudsmand, der udnævnes,efter at traktaten om Den Europæiske Union er trådt i kraft —
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for
udøvelsen af hans hverv fastsættes i denne afgørelse i henhold tilartikel 138 E, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Euro-
pæiske Kul- og Stålfællesskab og artikel 107 D, stk. 4, i traktaten omoprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.
2. Ombudsmanden udøver sit hverv under overholdelse af de befø-
jelser, som traktaterne tillægger Fællesskabets institutioner og organer.
3. Ombudsmanden kan ikke gribe ind i en sag, der er anlagt ved en
domstol, eller anfægte, at en retsafgørelse er begrundet.
Artikel 2
1. Ombudsmanden skal inden for rammerne af ovennævnte traktater
og på de deri fastsatte betingelser bidrage til at påvise fejl og forsøm-
melser i forbindelse med handlinger foretaget af Fællesskabets
institutioner og organer, med undtagelse af Domstolen og Retten iFørste Insatans under udøvelsen af deres domstolsfunktioner, og til atfremsætte henstillinger med henblik på at afhjælpe disse fejl ogforsømmelser. Handlinger foretaget af enhver anden myndighed ellerperson kan ikke indklages for ombudsmanden.
2. Enhver unionsborger eller enhver fysisk eller juridisk person med
bopæl eller hjemsted i en af Unionens medlemsstater kan enten direkteeller gennem et medlem af Europa-Parlamentet indgive klage tilombudsmanden over tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse
med handlinger foretaget af Fællesskabets institutioner eller organer
med undtagelse af Domstolen og Retten i Første Instans underudøvelsen af deres domstolsfunktioner. Ombudsmanden informererden berørte institution eller det berørte organ, så snart han har modtageten klage.
3. Klagen skal indeholde angivelse af klagens indhold og klagerens
navn; klageren kan anmode om, at hans klage behandles fortroligt.
4. Klagen skal indgives inden for en frist på to år regnet fra den
dato, hvor klageren bliver gjort bekendt med de omstændigheder, derberettiger klagen, og der skal forinden være rettet de fornødne admini-
strative henvendelser til de berørte institutioner eller organer.
5. Ombudsmanden kan råde klageren til at henvende sig til en anden
myndighed.
6. Indbringelse af klager for ombudsmanden fører ikke til en afbry-
delse af forældelsesfristerne for søgsmål eller rekurs.
7. Må ombudsmanden afvise klagen eller afslutte sin behandling
heraf på grund af en igangværende eller afsluttet retssag vedrørendedet anførte forhold, henlægges resultaterne af de undersøgelser, hanmåtte have foretaget forinden.
8. Klager, der vedrører arbejdsforholdene mellem Fællesskabets
institutioner eller organer og deres tjenestemænd eller øvrige ansatte,kan kun indbringes for ombudsmanden, hvis de interne administrativeansøgnings- eller klagemuligheder, navnlig dem der er omhandlet iartikel 90, stk. 1 og 2, i vedtægten for tjenestemænd, er udtømt, ogden pågældende myndigheds svarfrist er udløbet.1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 3
▼B
9. Ombudsmanden informerer hurtigst muligt klageren om den
videre behandling af klagen.
Artikel 3
1. Ombudsmanden foretager på eget initiativ eller på grundlag af en
klage alle de undersøgelser, som han finder berettigede for at kunnebelyse mulige tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse medhandlinger foretaget af Fællesskabets institutioner eller organer. Han
oplyser den berørte institution eller det berørte organ herom, og disse
kan tilsende ham alle relevante bemærkninger.
2. Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til at give
ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, og give ham adgangtil de pågældende dokumenter. De kan kun modsætte sig dette under
behørigt begrundet henvisning til deres tavshedspligt.
De giver kun adgang til dokumenter fra en medlemsstat, der er klassi-
ficeret som hemmelige i medfør af en lov eller en administrativbestemmelse, når den pågældende medlemsstat forinden har givet sitsamtykke hertil.
De giver adgang til andre dokumenter fra en medlemsstat efter at have
underrettet den pågældende medlemsstat herom. I ingen af tilfældenemå ombudsmanden videregive indholdet af dokumenterne, jf. artikel 4.
Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte skal efter anmodning fra
ombudsmanden aflægge vidneforklaring; de udtaler sig på vegne af ogefter instrukser fra deres administrationer og har fortsat tavshedspligt.
3. Myndighederne i medlemsstaterne er efter anmodning fra
ombudsmanden forpligtet til via medlemsstaternes faste repræsentati-
oner ved De Europæiske Fællesskaber at fremskaffe alle oplysninger,
der kan bidrage til at belyse tilfælde af fejl eller forsømmelser begåetaf Fællesskabets institutioner eller organer, medmindre disse oplys-ninger er omfattet af enten love eller administrative bestemmelser omtavshedspligt eller bestemmelser, som indebærer, at de ikke må videre-gives. I sidstnævnte tilfælde kan den berørte medlemsstat dog tillade, at
ombudsmanden får kendskab til oplysningerne, såfremt han forpligter
sig til ikke at videregive deres indhold.
4. Får ombudsmanden ikke den ønskede bistand, underretter han
Europa-Parlamentet, der tager de nødvendige initiativer.
5. Så vidt muligt forsøger ombudsmanden sammen med den berørte
institution eller det berørte organ at finde en løsning, der kan bringetilfælde af fejl eller forsømmelser til ophør og imødekomme klagen.
6. Når ombudsmanden mener at have konstateret, at der foreligger
fejl eller forsømmelser, forelægger han den berørte institution eller det
berørte organ sagen og fremsætter i påkommende tilfælde forslag tilhenstillinger. Institutionen eller organet fremsætter en detaljeret udta-lelse inden tre måneden.
7. Ombudsmanden sender dernæst en rapport til Europa-Parlamentet
og til den berørte institution eller det berørte organ. Han kan heri frem-
sætte henstillinger. Klageren informeres af ombudsmanden omresultatet af undersøgelserne, om institutionens eller organets udtalelseog om eventuelle henstillinger fra ombudsmanden.
8. Ved slutningen af hver årlig session forelægger ombudsmanden
Europa-Parlamentet en rapport om resultaterne af sine undersøgelser.
Artikel 4
1. Ombudsmanden og hans personale, der er omfattet af artikel 214 i
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 47, stk.
2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab
og artikel 194 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergi-fællesskab, er forpligtede til ikke at videregive oplysninger ogmateriale, som de er blevet bekendt med i medfør af deres hverv. Deskal ligeledes udvise diskretion for så vidt angår enhver oplysning, somkan skade klageren eller enhver anden berørt person, jf. dog stk. 2.1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 4
▼B
2. Får ombudsmanden i forbindelse med sine undersøgelser
kendskab til forhold, der efter hans opfattelse henhører under straffe-retten, meddeler han omgående dette til de nationale kompetente
myndigheder via medlemsstaternes faste repræsentationer ved De Euro-
pæiske Fællesskaber samt i givet fald til den fællesskabsinstitution,hvor den anklagede tjenestemand eller ansatte arbejder; institutionenkan eventuelt anvende artikel 18, stk. 2, i protokollen vedrørende DeEuropæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter. Ombudsmanden
kan ligeledes underrette den berørte fællesskabsinstitution eller det
berørte fællesskabsorgan om forhold, som ud fra et disciplinært syns-punkt vedrører en af deres tjenestemænds eller ansattes adfærd.
Artikel 5
Ombudsmanden kan, i det omfang det kan bidrage til at øge effektivi-
teten af hans undersøgelser og yde en bedre beskyttelse af de personers
rettigheder og interesser, der indgiver klager til ham, samarbejde medde myndigheder af samme type, der findes i visse medlemsstater, underoverholdelse af den gældende nationale lovgivning på området.Ombudsmanden kan ikke ad denne vej kræve adgang til dokumenter,
som han ikke ville have adgang til i medfør af artikel 3.
Artikel 6
1. Ombudsmanden udnævnes af Europa-Parlamentet efter hvert valg
til Europa-Parlamentet og for hele valgperioden. Hans mandat kanforlænges.
2. Til ombudsmand vælges en person, der er borger i Unionen, og
som i fuldt omfang er i besiddelse af borgerlige og politiske rettighederog kan bevise, at han er uafhængig, og som endvidere i sit hjemlandopfylder betingelserne for at indtage de højeste dommerembeder, eller
hvis erfaring og faglige kvalifikationer til varetagelse af et sådant
embede er almindeligt anerkendt.
Artikel 7
1. Ombudsmandens hverv ophører ved udløbet af hans mandatpe-
riode eller ved frivillig fratræden eller afskedigelse.
2. Undtagen ved afskedigelse fortsætter ombudsmanden i sin stilling,
indtil hans efterfølger indsættes i sit embede.
3. Såfremt hvervet fratrædes i utide, udnævnes der en ny ombuds-
mand senest tre måneder, efter at stillingen er blevet ledig, og for den
resterende periode frem til valgperiodens afslutning.
Artikel 8
En ombudsmand, der ikke længere opfylder de nødvendige betingelser
for at udøve sit hverv, eller som har begået en alvorlig forseelse, kan
på begæring af Europa-Parlamentet afskediges af De Europæiske
Fællesskabers Domstol.
Artikel 9
1. Ombudsmanden varetager sit hverv i fuldkommen uafhængighed
og i Fællesskabernes og unionsborgernes almene interesse. Han må i
udøvelsen af sit hverv hverken søge eller modtage instruktioner fra
nogen regering eller nogen instans. Han afholder sig fra enhver hand-ling, der er uforenelig med karakteren af hans hverv.
2. Ombudsmanden afgiver ved tiltrædelsen af sit hverv en højtidelig
forsikring over for De Europæiske Fællesskabers Domstol om, at han
vil varetage sit hverv fuldstændig uafhængigt og upartisk og underhele hvervets varighed og efter dettes ophør vil overholde de forplig-telser, der følger med hans hverv, i særdeleshed pligten til efterhvervets ophør at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyntil overtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 10
1. Under udøvelsen af sit hverv kan ombudsmanden ikke — hverken
lønnet eller ulønnet — udøve noget andet politisk, administrativt hverv
eller erhvervsmæssig virksomhed.
2. Ombudsmanden er, for så vidt angår vederlag, tillæg og pension,
sidestillet med en dommer ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.
3. Artikel 12 til 15 samt artikel 18 i protokollen vedrørende De
Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter finder anvendelsepå ombudsmanden og på tjenestemænd og ansatte i hans sekretariat.
Artikel 11
1. Ombudsmanden bistås af et sekretariat, hvis leder han selv
udnævner.
2. Tjenestemænd og andre ansatte i ombudsmandens sekretariat er
omfattet af de regler og bestemmelser, der gælder for tjenestemænd
og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber. Deres antal fast-
sættes hvert år i forbindelse med budgetbehandlingen(
1).
3. De tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og i medlemssta-
terne, der udnævnes til ansatte i ombudsmandens sekretariat, udlånes itjenestens interesse med garanti for at kunne genindtræde i deres oprin-delige institution uden tab af rettigheder.
4. I alle personalespørgsmål er ombudsmanden at sidestille med
institutionerne i henhold til artikel 1, i vedtægten for tjenestemænd i
De Europæiske Fællesskaber.
Artikel 13
Ombudsmanden hjemsted er Europa-Parlamentets hjemsted(2).
Artikel 14
Ombudsmanden fastlægger gennemførelsesbestemmelser til denne
afgørelse.
Artikel 15
Den første ombudsmand, der udnævnes, efter at traktaten om Den
Europæiske Union er trådt i kraft, udnævnes for den resterende del afvalgperioden.
Artikel 17
Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende. Den træder i kraft på dagen for offentliggørelsen.1994D0262 — DA — 01.01.2000 — 001.001 — 6
(1) I en fælles erklæring fra de tre institutioner fastlægges de overordnede prin-
cipper for, hvor mange der skal være ansat under ombudsmanden, og for,
om de personer, der får til opgave at gennemføre undersøgelser, skal væremidlertidigt ansatte eller kontraktansatte.
(
2) Afgørelse truffet ved fælles aftale mellem repræsentanterne for medlemssta-
ternes regeringer vedrørende fastlæggelse af hjemstedet for De Europæiske
Fællesskabers institutioner og for visse af Fællesskabernes organer og tjene-
ster (EFT nr. C 341 af 23. 12. 1992, s. 1).▼M1
▼B
▼M1
▼B