1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. april 1972
om modernisering af landbrugsbedrifter
(72/159/EØF)
(EFT L 96 af 23.4.1972, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 73/210/EØF af 24. juli 1973 L 207 48 28.7.1973
►M2Rådets direktiv 73/358/EØF af 19. november 1973 L 326 17 27.11.1973
►M3Rådets direktiv 76/837/EØF af 25. oktober 1976 L 302 19 4.11.1976
►M4Rådets direktiv 81/528/EØF af 30. juni 1981 L 197 41 20.7.1981
►M5Rådets forordning (EØF) nr. 1945/81 af 30. juni 1981 L 197 31 20.7.1981
►M6Rådets direktiv 82/436/EØF af 24. juni 1982 L 193 37 3.7.1982
►M7Rådets direktiv 84/140/EØF af 5. marts 1984 L 72 24 15.3.1984
►M8Rådets direktiv 84/513/EØF af 23. oktober 1984 L 285 13 30.10.1984
►M9Rådets forordning (EØF) nr. 797/85 af 12. marts 1985 L 93 1 30.3.1985
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. april 1972
om modernisering af landbrugsbedrifter
(72/159/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artiklerne 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament, og
ud fra følgende betragtninger:
De mål for den fælles landbrugspolitik, som er nævnt i traktatens
artikel 39, stk. 1, litra a) og b), kan ikke nås uden en ændring af land-brugsstrukturerne;
denne ændring af strukturerne er et grundelement i udviklingen af den
fælles landbrugspolitik; den bør derfor bygge på en opfattelse, som er
rådende i Fællesskabet, og på fællesskabskriterier;
forskellighederne i årsagerne til og arten og vægten af de strukturelle
problemer i landbruget kan kræve løsninger, som varierer efterområderne, og som kan tilpasses fra tid til anden; det er nødvendigt atmedvirke til den samlede sociale og økonomiske udvikling i hvertenkelt område; den bedste virkning kan opnås, hvis medlemsstaterne
selv på grundlag af de opfattelser, som er rådende i Fællesskabet, og
fællesskabskriterier kan iværksætte en fælles foranstaltning på grundlagaf deres egne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, oghvis de selv, på de betingelser, som Fællesskabet har fastsat,bestemmer, i hvilken udstrækning denne foranstaltning kan gøres mereintensiv eller koncentreret i visse områder;
landbrugsstrukturen i Fællesskabet er karakteriseret ved et stort antal
landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betingelser mangler, som skullegøre det muligt at sikre en rimelig indkomst og en levestandard, somkan sammenlignes med den, der gælder for andre erhverv; endviderevokser forskellen bestandig mellem indkomsten fra bedrifter, hvisstrukturelle situation muliggør en tilpasning til den økonomiske udvik-
ling, og indkomsten fra andre bedrifter;
i fremtiden kan kun de bedrifter tilpasses den økonomiske udvikling,
hvor driftslederen har tilstrækkelige faglige kvalifikationer, hvor renta-biliteten påvises ved et regnskab, og hvor der ved en rationalisering afproduktionsmetoderne kan skabes garanti for en rimelig indkomst ogsikres tilfredsstillende arbejdsvilkår for de beskæftigede; strukturæn-
dringen af landbrugsproduktionen bør derfor fremme oprettelse og
udvikling af sådanne bedrifter;
udviklingen af sådanne bedrifter kan i de fleste tilfælde ikke ske på
kort sigt; den vil derfor blive gennemført i et mere rationelt og afbalan-ceret tempo inden for rammerne af en udviklingsplan, der strækker sigover flere år, og som angiver de midler, der skal iværksættes fra bedrif-
tens udgangsposition til planens afslutning;
med henblikpå en styring af disse bedrifters udvik ling bør det fast-
sættes, hvilket mål udviklingsplanen skal nå med hensyn til bedriftensrentabilitet og de ansattes arbejdstid;
selv om der for bedriftens udvikling er regnet med en forøgelse af det
udnyttede landbrugsareal, er det ikke nødvendigt, at bedriften allerede
fra begyndelsen af udviklingsplanens gennemførelse opdyrker de
arealer, hvormed den vil blive forøget; det må dog sikres, at bedrifteni løbet af den planlagte udviklingsperiode kan disponere over de pågæl-dende arealer;
for at sikre, at de offentlige finansielle midler, som er beregnet til
bedrifternes udvikling, virkelig tilgår de bedrifter, som opfylder de stil-1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 2
▼B
lede betingelser, bør de kompetente myndigheder godkende udviklings-
planerne;
landbrugernes anstrengelser for at nå udviklingsplanens mål kan støttes
ved at give dem fortrinsret til de på betingelserne i Rådets direktiv af17. april 1972 (
1), frigjorte områder og ved ydelse af støtte til inve-
steringerne;
støtten til investeringerne skal principielt ydes i form af rentegodtgø-
relser, således at driftslederens økonomiske og finansielle ansvarbevares; af samme grund bør han deltage i betalingen af en del afrenteudgifterne; det er hensigtsmæssigt at fastsætte, at denne støtte lige-
ledes kan ydes i form af kapitalstøtte eller udsatte amortisationer;
på grund af størrelsen af de investeringer, der er nødvendige for at
sikre rentabiliteten af de bedrifter, som er omstillet til okse- og fåreavl,må støtten til køb af bestand underkastes visse betingelser;
under hensyntagen til Fællesskabets produktionsmål bør støtteforan-
staltninger i svinesektoren kun træffes på visse særlige betingelser,støtteforanstaltninger inden for æg- og fjerkræsektorerne betinges afen senere beslutning og bedrifternes omstilling til okse- og fåreavl
støttes;
regnskabsføring er et uundværligt middel til nøjagtigt at vurdere bedrif-
ternes finansielle og økonomiske situation, særlig ved bedrifter, som
moderniseres; en finansiel tilskyndelse kan fremme regnskabsføring;
med henblikpå en rationel produk tion og en forbedring af levestan-
darden er det formålstjenligt at støtte dannelsen af grupper, som hartil formål at nå frem til et samarbejde mellem bedrifterne eller en
mere rationel fælles udnyttelse af landbrugsmateriellet eller en fælles
drift;
bedrifternes udviklingsmuligheder inden for rammerne af en sammen-
lægning eller af en overrisling bør udnyttes i videst muligt omfang,
for at de i dette direktiv anførte mål kan virkeliggøres; inden for oven-
nævnte rammer er det derfor formålstjenligt at indføre en særligtillægsstøtteordning eller at tilpasse den eksisterende ordning;
moderniseringen af bedrifterne kan kun ske i ønsket omfang, såfremt
medlemsstaternes finansielle indsats til fordel for bedrifterne koncen-
treres om virkeliggørelsen af dette mål; i øvrigt bør virksomheder,hvis rentabilitet ikke er sikret på langt sigt, ikke inddrages i en oftelang og kostbar vækstudvikling; dog bør medlemsstaterne ved midler-tidig investeringsstøtte kunne forbedre situationen for ledere af
sådanne bedrifter, som af forskellige grunde ikke kan drage nytte af
foranstaltningerne til landbrugsreformen;
medlemsstaterne skal kunne træffe særlige støtteforanstaltninger for
visse områder, hvor bevarelsen af et befolkningsminimum ikke er
sikret; og hvor en vis grad af landbrugsvirksomhed er uomgængelig
nødvendig for at bevare områdets naturlige struktur;
alle de påtænkte foranstaltninger er af interesse for Fællesskabet og har
til formål at virkeliggøre de mål, som er anført i traktatens artikel 39,
stk. 1, litra a), herunder de strukturelle ændringer, som er nødvendige
for, at det fælles marked kan fungere bedst muligt; disse foranstalt-ninger udgør derfor en fælles foranstaltning efter artikel 6 i Rådetsforordning (EØF) nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugs-politik(
2);
da Fællesskabet medvirker til finansiering af denne fælles foranstalt-
ning, bør det være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, dertræffes af medlemsstaterne til dens gennemførelse, bidrager til at virke-liggøre dens mål; der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, ved
hvilken der indføres et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne
og Kommissionen inden for Den stående Landbrugsstrukturkomité, derer nedsat ved artikel 1 i Rådets beslutning af 4. december 1962 om1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 3
(1) Se side 9 i dette nr. af EFT.
(2) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
▼B
samordning af landbrugsstrukturpolitikken (1); denne fremgangsmåde
indebürer endvidere for de finansielle aspekters vedkommende høringaf EUGFL-komiteen som bestemt i artiklerne 11—15 i forordning
(EØF) nr. 729/70;
Parlamentet og Rådet bør en gang om året på grundlag af en rapport,
som fremlægges af Kommissionen, kunne gennemgå resultaterne afFællesskabets og af de nationale foranstaltninger, som er iværksat forat kunne vurdere nødvendigheden af eventuelt at supplere eller tilpasseden indførte ordning,
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Støtteordning for landbrugsbedrifter med udviklingsmuligheder
Artikel 1
1. Med henblik på at skabe de strukturelle betingelser for en
mærkbar forbedring af indkomsten og af arbejds- og produktionsvil-kårene i landbruget indfører medlemsstaterne en selektiv støtteordningfor landbrugsbedrifter med udviklingsmuligheder, som har til formål på
rationelle betingelser at fremme disse bedrifters virksomhed og udvik-
ling.
2. Medlemsstaterne kan inden for rammerne af de almindelige
bestemmelser, som træffes af Rådet efter fremgangsmåden i traktatensartikel 43
— efter område variere omfanget af den i artikel 13 samt, inden for de
dér angivne grænser, i artikel 8, stk. 2, første afsnit, og i artiklerne10,11 og 12 omhandlede finansielle tilskyndelse,
— i visse områder undlade at anvende de i artiklerne 8, 10, 11, 12 og
13 omhandlede foranstaltninger eller visse af dem.
Artikel 2
Som landbrugsbedrifter med udviklingsmuligheder anses i dette
direktiv sådanne,
1. hvis driftsleder:
a) udøver landbrugsvirksomhed som hovederhverv,
b) er i besiddelse af tilstrækkelig faglig dygtighed,
c) forpligter sig til fra udviklingsplanens begyndelse at føre regn-
skab som omhandlet i artikel 11,
d) opstiller en udviklingsplan for virksomheden, som opfylder de i
artikel 4 fastsatte krav;
2. hvis arbejdsindkomst ligger lavere end det af medlemsstaterne i
medfør af artikel 4, stk. 2, fastsatte moderniseringsmål, eller hvisarbejdsindkomst ikke overstiger 120 % af dette moderniseringsmål,og hvis struktur er af en sådan art, at der er risiko for, at indkomsten
ikke kan holdes på det tilsvarende niveau; i sidstnævnte tilfælde
begrænses den i artikel 8, stk. 1, litra b), fastsatte rentegodtgørelsetil/twothirdaf det lån, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne definerer, hvad der i dette direktiv forstås ved
begrebet driftsleder med landbrug som hovederhverv, idet der forfysiske personer mindst stilles krav om, at den del af indkomsten, somhidrører fra landbrugsdriften, udgør 50% eller derover af driftslederenssamlede indkomst, og om at den arbejdstid, som anvendes til virk-1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 4
(1) EFT nr. 136 af 17. 12. 1962, s. 2892/62.▼M4
▼B
▼B
somhed uden for bedriften, udgør under halvdelen af driftslederens
samlede arbejdstid.
Under særlig hensyntagen til de kriterier, der er anført i foregående
stykke, definerer medlemsstaterne dette begreb for:
— andre end fysiske personer,
— en bedrift, der ikke drives af ejeren,
— en bedrift, der er bortforpagtet i halvtægtsfæste.
2. Desuden fastsætter medlemsstaterne de kriterier, som skal lægges
til grund ved bedømmelsen af driftslederens faglige dygtighed, hvorvedder tages hensyn til det landbrugsmæssige uddannelsesniveau og/eller
et vist minimum af faglig erfaring.
Artikel 4
1. Den i artikel 2, litra d), nævnte udviklingsplan skal påvise, at den
under modernisering værende bedrift ved planens afslutning, principieltfor en eller to heltidsbeskæftigede, mindst vil kunne frembringe enarbejdsindkomst svarende til den, som kan opnås ved ikke-landbrugs-
mæssig beskæftigelse i samme område.
2. Ved en tilsvarende arbejdsindkomst som omtalt i stk. 1 forstås
den gennemsnitlige bruttoindkomst for arbejdstagere uden for land-
bruget, som medlemsstaterne kan korrigere med en generel
nedsættelse på 5 %.
Medlemsstaterne kan i givet fald tage hensyn til forskellene i den
sociale sikringsordning for landbrugere og for arbejdstagere uden forlandbruget.
Medlemsstaterne kan endvidere på driftslederens anmodning godkende
udviklingsplaner, hvis mål for så vidt angår indkomst kun svarer til90 % af den tilsvarende arbejdsindkomst, der er fastsat i henhold tildette stykke.
3. Påvisningen af at den under modernisering værende bedrift vil
være i stand til at nå det mål, der er anført i stk. 1, foretages ved, atden arbejdsindkomst, som kan opnås ved udviklingsplanens afslutning,sammenlignes
— enten med den tilsvarende arbejdsindkomst, der er defineret i stk. 2
— eller med arbejdsindkomsten i referencebedrifter, hvor arbejdsind-
komsten på tidspunktet for anmodningen svarer til den tilsvarendearbejdsindkomst, der er defineret i stk. 2.
4. Medlemsstaterne:
a) fastsætter:
— mindsteantallet af heltidsbeskæftigede under hensyntagen til
produktionens art og de deraf følgende arbejdsvilkår,
— en rimelig forrentning af den kapital, der er investeret i
bedriften. Medlemsstaterne kan til den arbejdsindkomst, der erindtjent på bedriften, lægge den del af egenkapitalens forrent-ning, som overstiger 3,5 %,
— det i stk. 1 nævnte moderniseringsmål under hensyntagen til
udviklingsplanens varighed,
— betingelserne for anvendelse af stk. 2, tredje afsnit;
b) kan bestemme, at en vis maksimal procentdel af den arbejdsind-
komst, som skal kunne opnås ved udviklingsplanens afslutning, kanbestå af indkomst, der hidrører fra ikke-landbrugsmæssig virk-somhed, såfremt den arbejdsindkomst, der hidrører fralandbrugsmæssig virksomhed, mindst svarer til den tilsvarende1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 5
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
arbejdsindkomst for en heltidsbeskæftiget. Denne maksimale
procentdel må ikke overstige 20%.
5. Ved planens afslutning skal den i stk. 2 og 3 nævnte indkomst
kunne opnås, uden at den årlige arbejdstid overstiger 2300 timer.
►M4Endvidere kan den del af indkomsten på bedriften, der stammer
fra skovbrug, medregnes i landbrugsindkomsten. ◄
6. Virkeliggørelsen af udviklingsplanens mål kan strækkes over
højst seks år. ►M4Dog kan medlemsstaterne efter fremgangsmåden
i artikel 18 bemyndiges til at fastsætte en længere periode, dog ikkeud over ni år, i visse områder eller for yngre landmænd, der ikke erfyldt 40 år, og som opstiller en udviklingsplan inden for en frist på
fem år efter deres første etablering på en landbrugsbedrift. ◄
Artikel 5
1. De personer, som er nævnt i artiklerne 2 og 3, og som ønsker at
drage fordel af de fastsatte støtteforanstaltninger, skal indsende en
ansøgning til de myndigheder, der er nævnt i artikel 7.
2. En ansøgning kan komme fra en enkelt driftsleder eller fra flere
driftsledere, som har sluttet sig sammen eller har forpligtet sig til atslutte sig sammen. Medlemsstaterne må ikke gøre forskel på de to kate-gorier.
Artikel 6
1. Ansøgningen skal ledsages af den i artikel 2, litra d), omtalte
udviklingsplan. Denne skal indeholde alle oplysninger, der er nødven-dige for en vurdering af, om virksomheden opfylder betingelserne iartiklerne 2 og 4, særlig:
— beskrivelse af udgangspositionen,
— beskrivelse af situationen ved planens afslutning, udarbejdet på
grundlag af et anslået budget,
— angivelse af de foranstaltninger og særlig af de investeringer, som
skal foretages for at nå de ønskede resultater.
2. Omfatter udviklingsplanen en forøgelse af driftsarealet, omfatter
det endelige areal:
— de jordarealer, som driftslederen allerede har,
— de jordarealer, som han har fået retligt bindende tilsagn om at
kunne overtage.
Artikel 7
Medlemsstaterne:
— udpeger de myndigheder, som skal behandle ansøgningerne og
godkende udviklingsplanerne,
— fastlægger undersøgelses- og godkendelsesproceduren.
Artikel 8
1. Støtteordningen til driftsledere, hvis ansøgninger og udviklings-
planer er blevet godkendt, omfatter følgende foranstaltninger:
a) fortrinsret til de områder, der er frigjort på betingelserne i Rådets
direktiv af 17. april 1972;
b) støtte i form af rentegodtgørelse for de investeringer, der er nødven-
dige for udviklingsplanens gennemførelse, med undtagelse afudgifter ved køb:
— af jordarealer,
— af svine- og fjerkræbestand og af slagtekalve.
Ved køb af bestand kan kun den første erhvervelse, som er fastsat i
udviklingsplanen, tages i betragtning;
c) garantier for optagne lån med renter, såfremt der ikke foreligger
tilstrækkelig personal eller real sikkerhed.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 6
▼B
►M42. Den i stk. 1, litra b), nævnte rentegodtgørelse omfatter
hele lånet undtagen den del af lånet, som overstiger 72538 ECU (A)pr. MAE og 217612 ECU (A) pr. bedrift. Medlemsstaterne kan dog
fastsætte lavere maksimumsbeløb. ◄Den udgør højst 5% og har prin-
cipielt en varighed på 15 år, der dog af medlemsstaterne kan forlængestil 20 år for fast ejendom og nedsættes til 10 år for andre investeringer.Den rentesats, som bæres af den begunstigede, må ikke være under 3%.Medlemsstaterne kan helt eller delvis yde denne støtte i form af kapi-
talstøtte eller udsatte amortisationer; de kan ligeledes kombinere de to
støtteformer.
Rådet kan dog efter fremgangsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2, på
forslag af Kommissionen for en vis periode tillade en medlemsstat:
— at yde godtgørelser af rentesatser på over 5%, hvis situationen på
medlemsstatens kapitalmarked berettiger dertil,
— at nedsætte den begunstigedes mindstebyrde til 2% i visse områder.
3. Medlemsstaterne kan yde en særlig støtte til yngre landmænd, der
ikke er fyldt 40 år, og som inden for en frist på fem år efter deresførste etablering på en landbrugsbedrift opfylder de i artikel 2 nævntebetingelser.
Den særlige støtte udgør højst 10 % af det investeringsbeløb, der er
fastsat i udviklingsplanen og refusionsberettiget i henhold til stk. 1,dog må støtten ikke overstige 7 254 ECU (A).
Såfremt to eller flere yngre driftsledere, der opfylder betingelserne i
første afsnit, i fællesskab gennemfører en udviklingsplan, kan den
særlige støtte ikke overstige 10 881 ECU (A).
Den særlige støtte ydes i form af kapitalstøtte. Medlemsstaterne er dog
bemyndiget til at yde andre former for særlig støtte.
Den særlige støtte kan udbetales i flere rater.
Artikel 9
1. Når udviklingsplanen omfatter køb af okse- eller fårebestand, er
ydelse af den støtte, der omtales i artikel 8, stk. 1, litra b) og c), tilkøb af denne bestand betinget af, at den del af salg, som hidrører fra
okse- og fåreholdet, ved udviklingsplanens afslutning udgør mere end
60% af bedriftens samlede salg.
2. Når udviklingsplanen forudser en investering i sektoren for svine-
produktion, er ydelse af støtte i form af de foranstaltninger, deromhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b) og c), til dene investering betinget
af, at mindst 35 % af det foder, svienne indtager, ved planens afslut-
ning kan produceres af virksomheden.
Hvis produktionen foretages i fællesskab på flere bedrifter, er denne
betingelse opfyldt, når 35% af foderet kan produceres af en eller flereaf de samarbejdende bedrifter.
3. Inden for æg- og fjerkræsektoren er ydelse af den støtte, der
nævnes i artikel 8, stk. 1, litra b) og c), betinget af en senere beslutning
vedtaget af Rådet på forslag fra Kommissionen efter afstemningsmåden
i traktatens artikel 43, stk. 2.
Artikel 10
Når udviklingsplanen forudser en omstilling af bedriften til okse- og
fårekødsproduktion, suppleres støtteforanstaltningerne i artikel 8 medydelse af en omstillingspræmie. Denne præmie fastsættes af Rådet påforslag af Kommissionen efter afstemningsmåden i traktatens artikel43, stk. 2, før den 15. september 1972.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 7
▼M4
▼B
▼M5
▼B
▼B
AFSNIT II
Andre foranstaltninger til støtte for landbrugsbedrifter
Artikel 11
1. Medlemsstaterne indfører en støtteordning til fremme af regn-
skabsføring i landbrugsbedrifter.
Når i en medlemsstat mere end 70% af de landbrug, der drives som
hovederhverv, har en regnskabsføring, som opfylder kravene i stk. 2,er medlemsstaten ikke forpligtet til at indføre denne ordning.
Denne ordning omfatter ydelse til driftsledere, der har landbrug som
hovederhverv og som ansøger derom, af en støtte på ►
M3600◄
regningsenheder, fordelt over mindst de første fire år, i hvilke der føres
driftsregnskab i deres bedrift.
En medlemsstat, i hvilken der efter indførelsen af denne ordning er sket
en betydelig forhøjelse af støtten udtrykt i landets valuta, kan ifølgeden i artikel 18 fastsatte fremgangsmåde bemyndiges til midlertidigt atfastsætte støtten på et niveau, som ligger mellem 473 og 600 regnings-enheder.
2. Denne regnskabsføring
a) omfatter:
— udarbejdelse af en årlig åbnings- og afslutningsstatus,
— systematiskog regelmæssig bogføring i løbet af regnsk absåret af
alle bevægelser vedrørende penge eller andre goder, der vedrører
driften;
b) fører ril årlig fremlæggelse af:
— en beskrivelse af bedriftens almindelige karakteristika, særlig de
anvendte produktionsfaktorer,
— en detaljeret opgørelse (aktiver og passiver) og et detaljeret
driftsregnskab (indtægter og udgifter),
— de faktorer, der er nødvendige for at kunne vurdere driftsledel-
sens effektivitet i sin helhed, særlig arbejdsindkomsten pr.heltidsbeskæftiget og driftslederens indkomst; endvidere frem-lægges de faktorer, der er nødvendige for at kunne bedømmerentabiliteten af virksomhedens vigtigste forretninger.
3. Udvælges bedriften af de af medlemsstaterne udpegede myndig-
heder til at indsamle regnskabsmæssige oplysninger med henblik påvidenskabelig oplysning og undersøgelse, særlig inden for rammerneaf Det europæiske økonomiske Fællesskabs informationsnet for land-økonomisk bogføring, skal driftslederen, som modtager den i stk. 1
omtalte støtte, forpligte sig til at stille de regnskabsmæssige oplys-
ninger vedrørende sin bedrift til rådighed for disse myndigheder påanonym måde.
Artikel 12
Efter anmodning fra anerkendte grupper, som har til formål at nå frem
til et samarbejde mellem bedrifterne, en mere rationel fælles udnyttelseaf landbrugsmateriellet eller en fælles drift, yder medlemsstaterne enigangsætningsstøtte, som skal bidrage til dækning af udgifterne vedderes administration.
Størrelsen af denne støtte fastsættes inden for et spillerum fra 2500 til
7500 regningsenheder, afhængigt af deltagerantallet og arten af denfælles virksomhed.
Medlemsstaterne fastsætter disse gruppers juridiske form og vilkårene
for samarbejdet mellem deres medlemmer.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 8
▼M3
▼B
▼B
Artikel 13
1. For at støtte moderniseringen af bedrifter i henhold til artikel 2
inden for rammerne af overrislingsarbejder og sammenlægning af jord-arealer, inklusive dermed forbundne arbejder
— opretter medlemsstaterne en særlig ordning med national støtte,
omfattende yderligere tilskyndelse til modernisering af de i artik-
lerne 2 og 4 omtalte bedrifter og til ophør af landbrugsvirksomhed,
eller
— medlemslandene tilpasser støtten til de kollektive ordninger for at
fremme sammenlægnings- og overrislingsarbejder, der opfylderbetingelserne i stk. 2.
2. Fællesskabet deltager i de udgifter, medlemsstaterne har afholdt
til sammenlægningsarbejder, inklusive dermed forbundne arbejder, ogoverrislingsarbejder, herunder eventuelt de yderligere tilskyndelser, der
er nævnt i stk. 1, første led, under forudsætning af, at mindst 40% af
det udnyttede landbrugsareal, efter at sammenlægningen eller overri-slingen har fundet sted, benyttes af bedrifter, hvis udviklingsplan ergodkendt; eller at 70% af dette areal benyttes af bedrifter, i hvilke dei artikel 4, stk. 1, nævnte udviklingsmål er virkeliggjort.
Artikel 14
1. Støtte til investeringer i bedrifter, som opfylder kravene i artik-
lerne 2 og 4, må ikke overstige det beløb, der er fastsat i artikel 8,
stk. 2; dette gælder ikke for støtte til:
— bygning af avlsbygninger
— en i offentlighedens interesse gennemført flytning af avlsbygninger
— jordforbedringsarbejder
såfremt denne støtte ydes i overensstemmelse med bestemmelserne i
denne artikels stk. 3 og i traktatens artikler 92—94.
2. Med hensyn til investeringer i andre bedrifter kan medlemssta-
terne med forbehold af traktatens artikel 92, stk. 2, kun yde støtte,såfremt den rente, der betales af den begunstigede, eller, hvis støtten
gives på anden måde, modværdien af denne rente mindst udgør 5%
pr. år.
Dog kan medlemsstaterne
a) fra den 1. januar 1981 yde midlertidig støtte til de driftsledere med
landbrugsvirksomhed som hovederhverv, der
— ikke er i stand til at opnå den i henhold til artikel 4 fastsatte
arbejdsindkomst, og
— endnu ikke kan modtage den årlige godtgørelse, der er nævnt i
artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 72/160/EØF af 17. april 1972om støtte til ophør af landbrugsvirksomhed og til anvendelse afudnyttet landbrugsareal til strukturforbedringsformål (
1).
Denne midlertidige støtte må kun ydes i forbindelse med et investe-
ringsbeløb på op til 18 135 ECU (A), og den må ikke ydes på
betingelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i artikel 8,
under hensyntagen til artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 75/268/EØF af 28. april 1975 om landbrug i bjergområder og i visse ugun-stigt stillede områder (
2), senest ændret ved direktiv 80/666/EØF (3).
Ydelse af denne midlertidige støtte udelukker ikke senere adgang til
den støtteordning, der er fastsat i artikel 1, stk. 1, eller i nærværendestykke, første afsnit;
b) i visse områder, hvor bevarelsen af et befolkningsminimum ikke er
sikret, og hvor en vis grad af landbrugsvirksomhed er uomgængeligt1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 9
(1) EFT nr. L 96 af 23. 4. 1972, s. 9.
(2) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.
(3) EFT nr. L 180 af 14. 7. 1980, s. 34.▼M4
▼B
▼B
nødvendig for at bevare områdets naturlige struktur, indføre en
særlig støtteordning.
Rådet fastsætter efter fremgangsmåden i traktatens artikel 43 kriteri-
erne for bestemmelse af disse områder og for gennemførelsen afovennævnte ordning.
3. Der må ikke ydes:
a) støtte til køb af bestand af svin, fjerkræ og slagtekalve,
b) støtte, som ikke opfylder betingelserne i artikel 9.
4. Støtte til køb af jord falder ikke ind under dette direktiv.
AFSNIT III
Finansielle og almindelige bestemmelser
Artikel 15
De foranstaltninger, som er truffet i dette direktiv, udgør tilsammen en
fælles foranstaltning som omhandlet i artikel 6, stk. 1, i forordning(EØF) nr. 729/70.
Artikel 16
1. Den planlagte periode for gennemførelsen af den fælles foran-
staltning løber indtil den ►
M930. september 1985 ◄.
2. Efter udløbet af en periode på 5 år efter at dette direktiv har fået
virkning, tager Rådet på forslag fra Kommissionen dets bestemmelserop til fornyet gennemgang.
3. De anslåede totale omkostninger ved den fælles foranstaltning,
som bæres af EUGFL, udgør 432 millioner regningsenheder for de
fem første år.
4. Bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 729/70
gælder for dette direktiv.
Artikel 17
1. Medlemslandene giver Kommissionen meddelelse om:
— forslag til administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som
påtænkes vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, herunderbestemmelserne vedrørende artikel 14.
— bestemmelser, der er fastsat før den dato, hvor dette direktiv får
virkning, og som kan muliggøre direktivets gennemførelse.
2. Ved forelæggelse af de i stk. 1 nævnte forslag til administrativt
eller ved lov fastsatte bestemmelser og allerede gældende bestemmelseroplyser medlemsstaterne om sammenhængen på regionalt plan mellempå den ene side den pågældende forholdsregel og på den anden sideden økonomiske situation og de landbrugsstrukturelle forhold.
3. Ved de i henhold til stk. 1, første led, meddelte forslag under-
søger Kommissionen, om betingelserne for Fællesskabets finansielledeltagelse i den i artikel 15 nævnte foranstaltning er til stede, underhensyn til forslagenes overensstemmelse med dette direktiv og underiagttagelse af direktivets målsætning og den nødvendige sammenhængmellem de forskellige foranstaltninger. Inden 2 måneder efter medde-
lelsen afgiver Kommissionen en udtalelse herom efter høring af Den
stående Landbrugsstrukturkomité.
4. Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om de i stk. 3
nævnte administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser straks efterderes vedtagelse.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 10
▼M4
▼B
▼M8
▼B
▼B
Artikel 18
1. Med hensyn til de bestemmelser, som der er givet underretning
om i overensstemmelse med artikel 17, stk. 1, andet led, og artikel 4undersøger Kommissionen, om betingelserne for Fællesskabets finan-
sielle deltagelse i den i artikel 15 nævnte foranstaltning er til stede
under hensyn til bestemmelsernes overensstemmelse med dette direktivog under iagttagelse af direktivets målsætning og den nødvendigesammenhæng mellem de forskellige foranstaltninger. Inden to månederefter meddelelsen forelægger Kommissionens repræsentant Den ståendeLandbrugsstrukturkomité udkast til beslutning herom efter høring af
EUGFL-komiteen om de finansielle aspekter.
2. Komiteen afgiver udtalelse inden for en frist, som formanden kan
fastsætte under hensyn til, hvor meget det forelagte spørgsmål haster.
Udtalelsen vedtages med et flertal af ►
A1femogfyrre ◄stemmer,
idet medlemsstaternes stemmer tildeles vægt i henhold til traktatensartikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager beslutningen. Såfremt den imidlertid ikke
er i overensstemmelse med komiteens udtalelse, meddeles den straks tilRådet. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendelsen i indtil
en måned fra denne meddelelse. Rådet kan efter afstemningsmåden i
traktatens artikel 43 stk. 2, inden for en måned træffe anden afgørelse.
Artikel 19
1. De udgifter, som er afholdt af medlemsstaterne inden for
rammerne af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1,
litra b), stk. 2, første afsnit og stk. 3, samt artikel 10, 11 og 12, kan
refunderes af Den europæiske udviklings- og garantifond for Land-bruget, udviklingssektionen.
Rådet kan på forslag af Kommissionen efter afstemningsmåden i trak-
tatens artikel 43, stk. 2, erklære, at udgifter, som er afholdt afmedlemsstaterne inden for rammerne af de i artikel 8, stk. 2, andetafsnit, omtalte foranstaltninger, kan refunderes.
2. Refusion fra EUGFL kan opnås for den del af medlemsstaternes
udgifter, som er nævnt i artikel 13, stk. 2, beregnet under hensyn til det
landbrugsareal, der efter fuldførelsen af sammenlægningen eller overri-
slingen udnyttes af bedrifter, hvis udviklingsplan er godkendt, dog medundtagelse af udgifter afholdt for:
— opdyrkning af landbrugsjord, som ikke er kompenseret ved genbe-
plantning af skov på et tilsvarende areal,
— installation af elektrisk strøm,— indlægning af drikkevand.
3. EUGFL, udviklingssektionen, refunderer medlemsstaterne 25% af
de udgifter, som kan godtgøres. Fællesskabets andel af de udgifter, som
efter stk. 2 kan godtgøres, kan dog ikke overstige et maksimalbeløb på150 regningsenheder pr. hektar for sammenlægning inklusive dermedforbundne arbejder og 250 regningsenheder pr. hektar for overrisling.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 3 vedtages efter frem-
gangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 20
1. De foranstaltninger, der er vedtaget af medlemsstaterne, kan kun
komme i betragtning med hensyn til finansiel deltagelse fra Fællesska-bets side, såfremt der efter artikel 18 er vedtaget positiv beslutning medhensyn til de pågældende bestemmelser.
2. Fællesskabets finansielle deltagelse vedrører udgifter, der kan
godtgøres, og som er foranlediget af støtte, når ydelse af denne støtteer besluttet efter den dato, hvor dette direktiv får virkning.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 11
▼M4
▼B
▼B
Artikel 21
1. Refusionsbegæringerne vedrører udgifter, som af medlemsstaterne
er afholdt i løbet af et kalenderår, og som indgives til Kommissionen
før den 1. juli det følgende år.
2. Afgørelse om Fondens deltagelse træffes i overensstemmelse med
artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70.
3. Kommissionen kan godkende a conto-udbetalinger.4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 22
1. Før den 1. august hvert år gennemgås Fællesskabets og de natio-
nale foranstaltninger, som er i kraft, og som vedrører dette direktiv,inden for rammerne af en årlig rapport, som Kommissionen forelæggerfor Parlamentet og Rådet, og hvortil medlemsstaterne meddeler
Kommissionen alle nødvendige oplysninger.
Rådet vurderer resultaterne af disse foranstaltninger under hensyn til
tempoet for den strukturelle udvikling, som er nødvendig for at virke-liggøre målene for den fælles landbrugspolitik, til deres indvirkning påFællesskabets produktionsmål, til indvirkningen på en harmoniskudvikling af Fællesskabets områder samt til de finansielle følger afdisse foranstaltninger.
I påkommende tilfælde vedtager Rådet efter fremgangsmåden i trakta-
tens artikel 43 de nødvendige bestemmelser.
2. Med henblik på at virkeliggøre Fællesskabets produktionsmål kan
Rådet på forslag fra Kommissionen efter afstemningsmåden i traktatensartikel 43, stk. 2, i visse sektorer ændre eller supplere bestemmelserne idette direktiv eller helt sætte det ud af kraft.
Artikel 23
Med forbehold af artiklerne 92—94 i traktaten berører dette direktiv
ikke Storhertugdømmet Luxembourgs adgang til indtil den 31.december 1975 at fortsætte anvendelsen af de gældende nationale
bestemmelser inden for dette direktivs områder.
Artikel 24
Medlemsstaterne kan vedtage supplerende betingelser for gennem-
førelse af de støtteforanstaltninger som er omhandlet i dette direktiv.
Artikel 25
Medlemsstaterne iværksætter de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1973.
Artikel 26
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1972L0159 — DA — 01.01.1985 — 010.001 — 12
▼M1
▼B