Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BKOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 536/93
af 9. marts 1993
om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter
(EFT L 57 af 10.3.1993, s. 12)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1756/93 af 30. juni 1993 L 161 48 2.7.1993
"M2 Kommissionens forordning (EF) nr. 470/94 af 2. marts 1994 L 59 5 3.3.1994
"M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 82/96 af 22. januar 1996 L 17 1 23.1.1996
"M4 Kommissionens forordning (EF) nr. 2186/96 af 14. november
1996L 292 6 15.11.19961993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 536/93
af 9. marts 1993
om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og
mejeriprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
—
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28.
december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (1),
særlig artikel 11,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 af 28.
december 1992 om den regningsenhed og de omregningskurser, der skal
anvendes i den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 1, og
ud fra følgende betragtninger:
Tillægsafgiftsordningen for mælk og mejeriprodukter er ved forordning
(EØF) nr. 3950/92 blevet videreført for yderligere syv tolvmåneders-
perioder, der begynder den 1. april 1993; forordningen ophæver og
erstatter de tidligere bestemmelser om tillægsafgiften; der bør derfor
fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr.
3950/92, og de bestemmelser, Kommissionen havde fastsat for den
foregående ordning, bør ophæves;
nærværende forordning indeholder de bestemmelser, der er nødvendige
for den endelige udregning af den afgift, producenten skal betale,
endvidere bestemmelser, der skal sikre en rettidig afgiftsbetaling;
endelig indeholder forordningen kontrolbestemmelser, så det kan
efterprøves, om afgiften opkræves korrekt;
det er nødvendigt at fastlægge de kendetegn, der betragtes som
repræsentative for mælken, og navnlig må det fastsættes, hvorledes
fedtindholdet indgår i beregningen af det endelige beløb for de leverende
mængder; beregningen sker ud fra et referencefedtindhold, som bør være
det pr. 31. marts 1993 fastlagte indhold, da denne dato gælder som dato
for den individuelle referencemængde, fedtindholdet er knyttet til; der
bør gælde særlige bestemmelser, hvis referencemængden for leveringer
forhøjes eller fastlægges ved omlægning af en referencemængde for
direkte salg; erfaringer viser, at der bør fastlægges detaljerede
bestemmelser for det tilfælde, hvor en mælkeproducent begynder sin
virksomhed;
det bør fastslås, at individuelle korrektioner i nedadgående retning, der
skyldes den leverede mælks fedtindhold, i intet tilfælde kan betyde, at en
mængde, der overstiger den samlede garantimængde i en medlemsstat,
kan fritages for afgiftsbetaling;
erfaringen viser, at der er forekommet betydelige forsinkelser i
fremsendelsen af oplysningerne om indsamling og direkte salg og i
afgiftsbetalingen, hvilket har hindret, at ordningen har kunnet blive fuldt
effektiv; der bør tages fornødent hensyn til disse erfaringer i form af
strenge krav om frister for formidling af oplysninger og for betaling, og
kravene bør være forbundet med sanktioner;
ifølge artikel 2, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3950/92 skal Kommis-
sionen fastlægge kriterierne for, hvornår prioriterede kategorier af
producenter kan få tilbagebetalt afgifter, hvis medlemsstaten har fundet
det hensigtsmæssigt ikke at foretage fuld genuddeling af uudnyttede
mængder på sit område; kun hvis disse kriterier ikke finder fuld
anvendelse i en medlemsstat, kan denne efter tilladelse fra og i forståelse
med Kommissionen anvende andre kriterier;!B
(1) EFT nr. L 405 af 31. 12. 1992, s. 1.
(2) EFT nr. L 387 af 31. 12. 1992, s. 1.1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 2
ifølge forordning (EØF) nr. 3950/92 er opkøberen det centrale led i
ordningens korrekte gennemførelse; det er derfor vigtigt, at den enkelte
medlemsstat godkender opkøbere, der udøver deres virksomhed på dens
område;
medlemsstatene bør kunne foretage relevant kontrol efterfølgende, så de
kan efterprøve, hvorvidt og i hvilket omfang afgiften er blevet opkrævet
ifølge bestemmelserne; kontrollen bør mindst omfatte et bestemt antal
transaktioner, som bør fastlægges;
Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter har ikke afgivet
udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved beregning af den tillægsafgift, der er fastsat ved forordning (EØF)
nr. 3950/92, gælder følgende:
1) Ved mængder mælk eller mælkeækvivalenter, der i en medlemsstat
er afsat efter artikel 2, stk. 1, i forordning, forstås enhver mængde
mælk eller mælkækvivalenter, som forlader en bedrift på medlems-
statens område.
Mængder, som en producent afstår til behandling eller forarbejdning
i henhold til en kontrakt om lønforarbejdning, betragtes som en
leverance.
2) Der anvendes følgende ækvivalenter:
—1 kg fløde ¼26;3 kg mælk /C2flødens fedtindhold i %
100
— 1 kg smør = 22,5 kg mælk.
For ost og alle andre mejeriprodukter kan medlemsstaterne enten
fastsætte ækvivalenterne under hensyntagen til de pågældende
ostetypers eller andre mejeriprodukters indhold af tørstof og fedt
eller fastsætte mængderne af mælkeækvivalenter skønsmæssigt ud
fra producentens antal malkekøer og en for besætningen repræsen-
tativ gennemsnitlig mælkeydelse pr. ko.
Kan producenten overfor myndighederne bevise, hvilke mængder
der er anvendt til fremstilling af de pågældende produkter, anvender
medlemsstaten dette bevis i stedet for ovennævnte ækvivalenter.
3) I forbindelse med leverancer af helt eller delvis skummet mælk skal
producenten over for myndighederne bevise, at mælkefedtet er blevet
bogført med henblik på afgiftens beregning. Kan dette ikke bevises,
bogføres sådanne leverancer som sødmælk ved afgiftsberegningen.
4) Som indikativpris anvendes den pris, der gælder den sidste dag i den
pågældende tolvmånedersperiode.
Artikel 2
1. De kendetegn ved mælken, herunder fedtstoffet, der betragtes som
repræsentative efter artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3950/92, er dem,
der gælder for den individuelle referencemængde, som er til rådighed pr.
31. marts 1993.
I tilfælde af ændring af den individuelle referencemængde gælder
følgende bestemmelser:
a) mælkens repræsentative fedtindhold opretholdes uændret, hvis der
tildeles yderligere referencemængder fra den nationale reserve
b) hvis referencemængden for leverancer forhøjes eller etableres i
medfør af artikel 4, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92, fastsættes
det repræsentative fedtindhold, der er knyttet til den referencemæng-
de, som er omregnet til leverancer, til 3,8 %.!B
!M1
!B
!M21993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 3
Imidlertid opretholdes det repræsentative fedtindhold for reference-
mængden for leverancer uændret, hvis producenten fremlægger en
for myndighederne tilfredsstillende begrundelse herfor
c) ved anvendelse af artikel 6 og 7 og artikel 8, tredje, fjerde og femte
led, i forordning (EØF) nr. 3950/92 overdrages det repræsentative
fedtindhold sammen med den referencemængde, som det er knyttet
til
d) i de i litra b), første afsnit, og litra c) nævnte tilfælde er det
repræsentative fedtindhold, der fremkommer, lig med gennemsnittet
af det oprindelige repræsentative indhold og det overdragne eller
omregnede indhold, vægtet med den oprindelige referencemængde
og den overdragne eller omregnede
e) for producenter, der har en referencemængde hidrørende fuld-
stændigt fra den nationale reserve, og som har begyndt deres
virksomhed efter den 1. april 1992, er mælkens repræsentative
fedtindhold det gennemsnitlige fedtindhold i den mælk, der leveres
de første tolv måneder af deres virksomhed. Hvis det repræsentative
fedtindhold overstiger det nationale gennemsnitlige fedtindhold i den
mælk, der er indsamlet i medlemsstaten i den tolvmånedersperiode,
der er referenceperiode, og i hvilken de har begyndt deres
virksomhed:
— kan de pågældende producenter ikke drage fordel af den
negative korrektion, der er fastsat i stk. 2, andet led, medmindre
de fremlægger bevis for det modsatte
— fastsættes, hvis artikel 6 og 7 og artikel 8, fjerde og femte led, i
forordning (EØF) nr. 3950/92 anvendes, det repræsentative
fedtindhold, der er knyttet til den overdragne referencemængde,
til samme størrelse som ovennævnte nationale gennemsnitlige
indhold.
2. Ved udarbejdelsen af den endelige opgørelse over afgiften for den
enkelte producent, jf. artikel 3, sammenlignes det gennemsnitlige
fedtindhold i den mælk og/eller de mælkeækvivalenter, han har leveret,
med det repræsentative indhold, han råder over:
— hvis der konstateres en positiv afvigelse, forhøjelse den leverede
mængde mælk eller mælkeækvivalenter med 0,18 % pr. 0,1 g
yderligere fedtstof pr. kg mælk
— hvis der konstateres en negativ afvigelse, nedsættes den leverede
mængde mælk eller mælkeækvivalenter med 0,18 % pr. 0,1 g mindre
fedtstof pr. kg mælk.
Udtrykkes den leverede mælkemængde i liter, multipliceres justeringen
på 0,18 % pr. 0,1 g fedtstof med koefficienten 0,971.
3. Hvis indsamlingen i en medlemsstat overstiger indsamlingen
korrigeret efter stk. 2, skal der erlægges tillægsafgift for forskellen
mellem indsamlingen og de samlede garantileverancer, som medlems-
staten råder over.
Artikel 3
1. Ved udgangen af hver af de perioder, der er nævnt i artikel 1 i
forordning (EØF) nr. 3950/92, udfærdiger opkøberen for hver pro-
ducenten en opgørelse, der for den referencemængde og det repræsen-
tative fedtindhold, som sidstnævnte råder over, viser mængde og
fedtindhold for den mælk og/eller de mælkeækvivalenter, han har leveret
i løbet af perioden.
Er der tale om et skudår, nedsættes mængden af mælk eller
mælkeækvivalenter med en tresindstyvendedel af de mængder, der er
leveret i februar og marts.
2. Inden den 15. maj hvert år meddeler opkøberen medlemsstatens
myndigheder en oversigt over de opgørelser, der er udfærdiget for de
enkelte producenter, eller, hvis medlemsstaten har besluttet det, den
samlede mængde, mængden justeret ifølge artikel 2, stk. 2, og det!M2
!B1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 4
gennemsnitlige fedtindhold for den mælk og/eller de mælkeævkvivalen-
ter, disse producenter har leveret ham, og det angives, hvilken sum af
individuelle referencemængder og hvilket gennemsnitligt repræsentativt
fedtindhold producenterne råder over.
Hvis fristen overskrides, skal opkøberen betale et beløb svarende til
afgiften ved overskridelse af de mængder mælk og mælkeækvivalenter,
som producenterne har leveret ham, med 0,1 %. Dog kan sanktionen
højst udgøre 20 000ECU.
3. Medlemsstaten kan beslutte, at myndighederne underretter køberen
om, hvilket afgiftsbeløb han skal erlægge, efter at myndighederne
eventuelt, afhængigt af medlemsstatens beslutning, har genuddelt en del
af eller alle de uudnyttede referencemængder enten direkte til de
pågældende producenter eller til opkøberne med henblik på fordeling
mellem de pågældende producenter.
4. Inden den 1. september hvert år indbetaler den afgiftspligtige
opkøber det beløb, der skal erlægges, til det kompetente organ efter
regler, som medlemsstaten fastsætter.
Hvis betalingsfristen overskrides, påløber der for de skyldige beløb en
årlig rente efter en rentesats, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke
må være lavere end den rentesats, medlemsstaten anvender ved
inddrivning af uberettiget udbetalte beløb.
Artikel 4
1. For direkte salg afgiver producenten ved udgangen af hver af de
perioder, der er nævnt i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 3950/92, en
sammenfattende erklæring om mængden af mælk og/eller andre
mejeriprodukter, udspecificeret på produkt, der er solgt direkte til
konsum og/eller til grossister, modningslagre eller detailhandlere.
Er der tale om et skudår, nedsættes mængden af mælk eller
mælkeækvivalenter med en tresindstyvendedel af de mængder, der er
solgt direkte i februar og marts, eller med en trehundredeogseksogtre-
sindstyvendedel af de mængder, der er solgt direkte i den pågældende
tolvmånedersperiode.
2. Producenten indgiver sin erklæring til medlemsstatens myndigheder
inden den 15. maj hvert år.
Hvis fristen overskrides, skal producenten betale afgiften for de samlede
mængder mælk og mælkeækvivalenter, han har solgt direkte, og som
overstiger den referencemængde, han råder over, eller, hvis der ikke er
tale om nogen overskridelse, et beløb svarende til afgiften ved
overskridelse af den referencemængde, han råder over, med 0,1 %.
Sanktionen udgør dog mindst 20 og højst 1 000 ECU.
Er erklæringen ikke indgivet den 1. juli, anvendes bestemmelserne i
artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92 vd udløbet af en frist på
30 dage efter, at medlemsstaten har fremsat sit betalingskrav over for
producenten.
3. Medlemsstaten kan beslutte, at myndigheder underretter producen-
ten om, hvilket afgiftsbeløb han skal erlægge, efter at myndighederne
eventuelt, afhængigt af medlemsstatens beslutning, har genuddelt en del
af eller alle de uudnyttede referencemængder til de pågældende
producenter.
4. Inden den 1. september hvert år indbetaler producenten det beløb,
han skal erlægge, til det kompetente organ efter regler, som medlems-
staten fastsætter.
Hvis betalingsfristen overskrides, påløber der for de skyldige beløb en
årlig rente efter en rentesats, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke
må være lavere end den rente, medlemsstaten anvendes ved inddrivning
af uberettiget udbetalte beløb.!B
!M4
!B1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 5
Artikel 5
1. Medlemsstaterne fastlægger i påkommende tilfælde de prioriterede
kategorier af producenter, der er nævnt i artikel 2, stk. 4, i forordning
(EØF) nr. 3950/92, på grundlag af et eller flere af følgende objektive
kriterier efter nedenstående prioritetsorden:
a) formel vedkendelse fra myndighederne i medlemsstaten af, at
tillægsafgiften helt eller delvis er blevet opkrævet uberettiget
b) bedriftens geografiske beliggenhed og først og fremmest bjerg-
områder, jf. artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 75/268/EØF (1)
c) den maksimale belægningsgrad for bedrifter med ekstensiv animalsk
produktion
d) størrelsen af overskridelsen af den individuelle referencemængdee) størrelsen af den referencemængde, som producenten råder over.Hvis der for en periode fortsat er disponible finansieringsmuligheder
efter anvendelsen af ovenstående kriterier, fastsætter medlemsstaten i
samråd med Kommissionen yderligere objektive kriterier.
2. Medlemsstaterne træffer supperende foranstaltninger til at sikre, at
EF-afgiften betales inden udløbet af den fastsatte frist.
Hvis det af det dokument, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2776/88 (
2), og som medlems-
staterne sender til Kommissionen hver måned, fremgår, at fristen ikke er
blevet overholdt, nedsætter Kommissionen forskuddene på konteringen
af landbrugsudgifterne i forhold til det beløb, der skal betales, eller
skønnet over dette beløb.
Medlemsstaterne trækker renter, der er betalt i henhold til artikel 3, stk.
4, og artikel 4, stk. 4, fra udgifterne til mælkesektoren.
Artikel 6
Referencemængder, der ikke eller ikke længere er individuelt tildelt,
overføres til den nationale reserve, er er nævnt i artikel 5 i forordning
(EØF) nr. 3950/92. Referencemængderne for henholdsvis leverancer og
direkte salg bogføres særskilt.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne kontrolforanstaltinger til at
sikre, at tillægsafgiften opkræves for de afsatte mængder mælk og
mælkeækvivalenter, der overstiger den ene eller den anden af de
mængder, der er nævnt i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 3950/92. Med
henblik herpå gælder følgende:
a) en opkøber i en medlemsstat skal være godkendt af medlemsstaten.
En opkøber kan kun godkendes, hvis følgende betingelser er opfyldt:— han skal godtgøre, at han er handlende ifølge medlemsstatens
lovgivning
— han skal i medlemsstaten råde over lokaler, hvor myndighederne
har adgang til lagerregnskab, registre og andre papirer som
nævnt i litra c)
— han skal forpligte sig til løbende ajourføring af lagerregnskab,
registre og andre papirer som nævnt i litra c)
— han skal forpligte sig til at indgive de erklæringer, der er nævnt i
artikel 3, stk. 2, til medlemsstatens myndigheder.!B
(1) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. L 249 af 8. 9. 1988, s. 9.1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 6
Godkendelsen tilbagekaldes, hvis ovenstående betingelser ikke
opfyldes; den tilbagekaldes, hvis opkøberen mere end én gang hat
undladt at opfylde en af de øvrige forpligtelser, som er fastsat i
forordning (EØF) nr. 3950/92 og i nærværende forordning
b) producenten skal sikre sig, at den opkøber, han leverer til, er
godkendt
c) opkøberne opbevarer i mindst tre år følgende materiale, så det kan
stilles til rådighed for medlemsstatens myndigheder: dels et lager-
regnskab pr. tolvmånedersperiode med oplysning for hver producent
om hans navn og adresse, hans referencemængde ved begyndelsen
og ved udgangen af hver periode samt de mængder mælk eller
mælkeækvivalenter, han har leveret pr. måned eller pr. fireugers-
periode, samt det repræsentative og det gennemsnitlige fedtindhold
for disse leverancer, dels forretningspapirer, korrespondance og
andre oplysninger, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89 (1), som
gør det muligt at kontrollere lagerregnskabet
d) opkøberen er ansvarlig for, at de samlede mængder mælk og/eller
andre mejeriprodukter, han har fået leveret, bogføres ifølge tillægs-
afgiftsordningen; han opbevarer derfor i mindst tre år følgende
materiale, så det kan stilles til rådighed for medlemsstatens
myndigheder: fortegnelsen over de opkøbere og virksomheder for
behandling eller forarbejdning af mælk eller andre mejeriprodukter,
som har leveret ham mælk eller andre mejeriprodukter, og oplys-
ninger om den månedlige leverance fra hver leverandør
e) ved indsamling på bedrifterne skal mælken og/eller de andre
mejeriprodukter ledsages af et dokument, som viser den enkelte
leverance. Endvidere skal opkøberen i mindst tre år opbevare
oplysninger, som gør det muligt at spore den enkelte leverance
f) producenter, der råder over en referencemængde for direkte salg,
opbevarer i mindst tre år følgende materiale, for at det kan stilles til
rådighed for medlemsstatens myndigheder: dels et lagerregnskab pr.
tolvmånedersperiode med angivelse pr. produkt af den månedlige
mængde mælk og/eller mejeriprodukter, der er solgt direkte til
konsum og/eller til grossister, modningslagre eller detailhandlere,
dels registret over de dyr på bedriften, han anvender til mælk-
produktion, jf. artikel 4, stk. 1, Rådets i direktiv 92/102/EØF (2),
samt bilag, der kan gøre det muligt at kontrollere lagerregnskabet.
2. Medlemsstaterne træffer yderligere foranstaltninger med henblik på:
— kontrol af fuldstændigt eller delvist ophør med mælkeproduktionen
og/eller frigivelse af referencemængden efter artikel 8 i forordning
(EØF) nr. 3950/92, når de pågældende bestemmelser anvendes
— underretning af de berørte om de strafferetlige eller administrative
sanktioner, de udsætter sig for, hvis bestemmelserne i forordning
(EØF) nr. 3950/92 og i nærværende forordning ikke overholdes.
3. Medlemsstaten kontrollerer konkret, at bogføringen af de afsatte
mængder mælk og mælkeækvivalenter er nøjagtig, og den gennemfører i
dette øjemed kontrol af mælketransporterne under indsamlingen i
bedrifterne og navnlig kontrol på stedet:
a) hos opkøberne: af de i artikel 3, stk. 1, nævnte opgørelser,
lagerregnskabets sandsynlighed og de i stk. 1, litra c) og d), nævnte
forsyninger, for så vidt angår forretningspapirer og andre oplys-
ninger, der dokumenterer anvendelsen af de indsamlede mængder
mælk og mælkeækvivalenter
b) hos producenter, der råder over en referencemængde for direkte salg:
af sandsynligheden af den i artikel 4, stk. 1, nævnte erklæring, og af
det i stk. 1, litra f), nævnte lagerregnskab.!B
(1) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 18.
(2) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32.1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 7
Medlemsstaten fastlægger kontrollen på grundlag af en risikoanalyse.
Antallet af kontroltilfælde kan for et enkelt år ikke være lavere end:
— 40 % af opkøberne, for så vidt angår litra a)— 5 % af antallet af berørte producenter, for så vidt angår litra b).
Artikel 8
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
— de foranstaltninger, de har vedtaget for at sikre anvendelsen af
forordning (EØF) nr. 3950/92 og nærværende forordning, samt
eventuelle ændringer af disse foranstaltninger senest en måned efter
deres vedtagelse
— deres beslutning og begrundelsen herfor, hvis de anvender artikel 6,
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92
— inden den 1. marts hvert år, hvilke mængder der er blevet overdraget
efter artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 3950/92
— inden den 1. september hvert år, skemaet i bilaget i udfyldt stand.
Overskrides denne frist, tilbageholder Kommissionen et skøns-
mæssigt beløb i forskuddet på de bogførte landbrungsudgifter.
I tilfælde af ændring af oplysningerne, bl.a. efter den i artikel 7
fastsatte kontrol, meddeles Kommissionen en ajourføring inden den
1. december, den 1. marts og den 1. juli hvert år
— resultaterne af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 8,
første og andet led, i forordning (EØF) nr. 3950/92, og de fornødne
oplysninger til en evaluering.
Artikel 9
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1546/88 (
1) ophæves.
Den anvendes dog fortsat for at sikre, af forpligtelserne for tillægs-
afgiftsordningen gennemførelse for niende og eventuelt tidligere
perioder opfyldes.
For at bevare kontinuiteten i de nationale foranstaltninger, der sikrer, at
tillægsafgiftsordningen overholdes, kan henvisninger til artikel 5c i
Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (2), til Rådets forordning (EØF) nr.
857/84 (3) eller til forordning (EØF) nr. 1546/88 som overgangsfor-
anstaltning betragtes som henvisninger til forordning (EØF) nr. 3950/92
og til nærværende forordning.
Artikel 10
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den tolvmånedersperiode, der begynder den 1. april
1993.
Hvis en medlemsstat har administrative vanskeligheder, kan den dog
udskyde anvendelsen af artikel 7, stk. 1, litra a), b) og e), indtil den 31.
december 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B
(1) EFT nr. L 139 af 4. 6. 1988, s. 12.
(2) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13.
(3) EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 13.!M3
!B1993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 8
BILAG
!M31993R0536 — DA — 22.11.1996 — 004.001 — 9