1972L0159 — DA — 01.01.1986 — 011.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 17. april 1972

om modernisering af landbrugsbedrifter

(72/159/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament, og

ud fra følgende betragtninger:

De mål for den fælles landbrugspolitik, som er nævnt i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a) og b), kan ikke nås uden en ændring af landbrugsstrukturerne;

denne ændring af strukturerne er et grundelement i udviklingen af den fælles landbrugspolitik; den bør derfor bygge på en opfattelse, som er rådende i Fællesskabet, og på fællesskabskriterier;

forskellighederne i årsagerne til og arten og vægten af de strukturelle problemer i landbruget kan kræve løsninger, som varierer efter områderne, og som kan tilpasses fra tid til anden; det er nødvendigt at medvirke til den samlede sociale og økonomiske udvikling i hvert enkelt område; den bedste virkning kan opnås, hvis medlemsstaterne selv på grundlag af de opfattelser, som er rådende i Fællesskabet, og fællesskabskriterier kan iværksætte en fælles foranstaltning på grundlag af deres egne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, og hvis de selv, på de betingelser, som Fællesskabet har fastsat, bestemmer, i hvilken udstrækning denne foranstaltning kan gøres mere intensiv eller koncentreret i visse områder;

landbrugsstrukturen i Fællesskabet er karakteriseret ved et stort antal landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betingelser mangler, som skulle gøre det muligt at sikre en rimelig indkomst og en levestandard, som kan sammenlignes med den, der gælder for andre erhverv; endvidere vokser forskellen bestandig mellem indkomsten fra bedrifter, hvis strukturelle situation muliggør en tilpasning til den økonomiske udvikling, og indkomsten fra andre bedrifter;

i fremtiden kan kun de bedrifter tilpasses den økonomiske udvikling, hvor driftslederen har tilstrækkelige faglige kvalifikationer, hvor rentabiliteten påvises ved et regnskab, og hvor der ved en rationalisering af produktionsmetoderne kan skabes garanti for en rimelig indkomst og sikres tilfredsstillende arbejdsvilkår for de beskæftigede; strukturændringen af landbrugsproduktionen bør derfor fremme oprettelse og udvikling af sådanne bedrifter;

udviklingen af sådanne bedrifter kan i de fleste tilfælde ikke ske på kort sigt; den vil derfor blive gennemført i et mere rationelt og afbalanceret tempo inden for rammerne af en udviklingsplan, der strækker sig over flere år, og som angiver de midler, der skal iværksættes fra bedriftens udgangsposition til planens afslutning;

med henblik på en styring af disse bedrifters udvikling bør det fastsættes, hvilket mål udviklingsplanen skal nå med hensyn til bedriftens rentabilitet og de ansattes arbejdstid;

selv om der for bedriftens udvikling er regnet med en forøgelse af det udnyttede landbrugsareal, er det ikke nødvendigt, at bedriften allerede fra begyndelsen af udviklingsplanens gennemførelse opdyrker de arealer, hvormed den vil blive forøget; det må dog sikres, at bedriften i løbet af den planlagte udviklingsperiode kan disponere over de pågældende arealer;

for at sikre, at de offentlige finansielle midler, som er beregnet til bedrifternes udvikling, virkelig tilgår de bedrifter, som opfylder de stillede betingelser, bør de kompetente myndigheder godkende udviklingsplanerne;

landbrugernes anstrengelser for at nå udviklingsplanens mål kan støttes ved at give dem fortrinsret til de på betingelserne i Rådets direktiv af 17. april 1972 ( 1 ), frigjorte områder og ved ydelse af støtte til investeringerne;

støtten til investeringerne skal principielt ydes i form af rentegodtgørelser, således at driftslederens økonomiske og finansielle ansvar bevares; af samme grund bør han deltage i betalingen af en del af renteudgifterne; det er hensigtsmæssigt at fastsætte, at denne støtte ligeledes kan ydes i form af kapitalstøtte eller udsatte amortisationer;

på grund af størrelsen af de investeringer, der er nødvendige for at sikre rentabiliteten af de bedrifter, som er omstillet til okse- og fåreavl, må støtten til køb af bestand underkastes visse betingelser;

under hensyntagen til Fællesskabets produktionsmål bør støtteforanstaltninger i svinesektoren kun træffes på visse særlige betingelser, støtteforanstaltninger inden for æg- og fjerkræsektorerne betinges af en senere beslutning og bedrifternes omstilling til okse- og fåreavl støttes;

regnskabsføring er et uundværligt middel til nøjagtigt at vurdere bedrifternes finansielle og økonomiske situation, særlig ved bedrifter, som moderniseres; en finansiel tilskyndelse kan fremme regnskabsføring;

med henblik på en rationel produktion og en forbedring af levestandarden er det formålstjenligt at støtte dannelsen af grupper, som har til formål at nå frem til et samarbejde mellem bedrifterne eller en mere rationel fælles udnyttelse af landbrugsmateriellet eller en fælles drift;

bedrifternes udviklingsmuligheder inden for rammerne af en sammenlægning eller af en overrisling bør udnyttes i videst muligt omfang, for at de i dette direktiv anførte mål kan virkeliggøres; inden for ovennævnte rammer er det derfor formålstjenligt at indføre en særlig tillægsstøtteordning eller at tilpasse den eksisterende ordning;

moderniseringen af bedrifterne kan kun ske i ønsket omfang, såfremt medlemsstaternes finansielle indsats til fordel for bedrifterne koncentreres om virkeliggørelsen af dette mål; i øvrigt bør virksomheder, hvis rentabilitet ikke er sikret på langt sigt, ikke inddrages i en ofte lang og kostbar vækstudvikling; dog bør medlemsstaterne ved midlertidig investeringsstøtte kunne forbedre situationen for ledere af sådanne bedrifter, som af forskellige grunde ikke kan drage nytte af foranstaltningerne til landbrugsreformen;

medlemsstaterne skal kunne træffe særlige støtteforanstaltninger for visse områder, hvor bevarelsen af et befolkningsminimum ikke er sikret; og hvor en vis grad af landbrugsvirksomhed er uomgængelig nødvendig for at bevare områdets naturlige struktur;

alle de påtænkte foranstaltninger er af interesse for Fællesskabet og har til formål at virkeliggøre de mål, som er anført i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), herunder de strukturelle ændringer, som er nødvendige for, at det fælles marked kan fungere bedst muligt; disse foranstaltninger udgør derfor en fælles foranstaltning efter artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 2 );

da Fællesskabet medvirker til finansiering af denne fælles foranstaltning, bør det være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der træffes af medlemsstaterne til dens gennemførelse, bidrager til at virkeliggøre dens mål; der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, ved hvilken der indføres et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den stående Landbrugsstrukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 i Rådets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugsstrukturpolitikken ( 3 ); denne fremgangsmåde indebürer endvidere for de finansielle aspekters vedkommende høring af EUGFL-komiteen som bestemt i artiklerne 11—15 i forordning (EØF) nr. 729/70;

Parlamentet og Rådet bør en gang om året på grundlag af en rapport, som fremlægges af Kommissionen, kunne gennemgå resultaterne af Fællesskabets og af de nationale foranstaltninger, som er iværksat for at kunne vurdere nødvendigheden af eventuelt at supplere eller tilpasse den indførte ordning,

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: