1990L0426 — DA — 01.05.2004 — 009.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

Berigtiget ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 26. juni 1990

om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande

(90/426/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Enhovede dyr er som levende dyr medtaget på listen over de varer, der er anført i bilag II til Traktaten;

med henblik på at sikre en rationel udvikling i produktionen af enhovede dyr og dermed forøge produktiviteten inden for denne sektor bør der på fællesskabsplan fastsættes regler for enhovede dyrs bevægelser mellem medlemsstaterne;

opdrætning af enhovede dyr, især heste, indgår generelt i landbrugsaktiviteterne; den udgør en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen;

forskellene mellem medlemsstaternes dyresundhedsmæssige bestemmelser bør fjernes for at fremme samhandelen med enhovede dyr inden for Fællesskabet;

med henblik på en harmonisk udvikling af samhandelen inden for Fællesskabet bør der fastlægges en fællesskabsordning for indførsel fra tredjelande;

der bør, for så vidt angår registrerede enhovede dyr, der er forsynet med et identifikationsdokument, ligeledes opstilles regler med betingelser for deres bevægelser på nationalt område;

for at indgå i samhandelen skal enhovede dyr opfylde visse dyresundhedsmæssige krav med det formål at undgå udbredelse af smitsomme sygdomme; det vil i særdeleshed være hensigtsmæssigt at åbne mulighed for områdevis fastsættelse af restriktive foranstaltninger;

af samme grund bør der ligeledes fastsættes betingelser for transporten;

for at sikre overholdelsen af sådanne krav bør der fastsættes bestemmelser om et sundhedscertifikat, som udstedes af en embedsdyrlæge, og som ledsager dyrene til bestemmelsesstedet;

tilrettelæggelsen og opfølgningen af den kontrol, der skal gennemføres af bestemmelsesmedlemsstaten, samt de beskyttelsesforanstaltninger, der skal iværksættes, skal fastsættes inden for rammerne af de forskrifter, der skal vedtages for veterinærkontrollen i samhandelen med levende dyr inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelsen af det indre marked;

der bør åbnes mulighed for, at Kommissionen kan foretage kontrol; denne kontrol skal gennemføres i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder,

fastlæggelse af en fællesskabsordning for indførsel fra tredjelande forudsætter opstilling af en liste over de tredjelande eller dele af tredjelande, fra hvilke enhovede dyr kan indføres;

valget af disse lande bør ske ud fra generelle kriterier, såsom dyrenes sundhedstilstand, veterinærtjenestens organisering og beføjelser og den gældende veterinærlovgivning;

endvidere er det vigtigt ikke at tillade indførsel af enhovede dyr fra lande, som ikke er eller i et for kort tidsrum har været fri for smitsomme dyresygdomme, der udgør en fare for bestanden inden for Fællesskabet; disse betragtninger gælder ligeledes indførsel fra tredjelande, i hvilke der gennemføres vaccinationer mod sådanne sygdomme;

de almindelige betingelser for indførsel fra tredjelande bør suppleres med særlige betingelser, der fastsættes ud fra den sundhedsmæssige situation i de enkelte tredjelande; den tekniske karakter og mangfoldigheden af de kriterier, der skal danne grundlag for disse særlige betingelser, kræver for deres fastsættelse en smidig og hurtig fællesskabsprocedure, under hvilken Kommissionen og medlemsstaterne har et snævert samarbejde;

fremlæggelse ved indførsel af enhovede dyr af et certifikat, der er i overensstemmelse med en fælles model, er et effektivt middel til at efterprøve gennemførelsen af fællesskabsforskrifterne; disse forskrifter kan omfatte særlige bestemmelser, der kan variere alt efter de enkelt tredjelande, og modellerne til certifikatet bør udarbejdes herefter;

Fællesskabets veterinærsagkyndige bør efterprøve, herunder også i tredjelande, om kravene i dette direktiv overholdes;

kontrollen ved indførsel skal omfatte de enhovede dyrs oprindelse og sundhedstilstand;

de generelle regler for den kontrol, der skal finde sted ved indførsel, skal fastsættes inde for en samlet ramme;

medlemsstaterne må have mulighed for omgående at forbyde indførsel fra et tredjeland, når denne kan frembyde fare for dyrs sundhed; i så fald er det vigtigt, med forbehold af eventuelle ændringer i listen over lande, der har tilladelse til at udføre til Fællesskabet, omgående at sikre koordineringen af medlemsstaternes holdning over for dette tredjeland;

bestemmelserne i denne forordning bør tages op til fornyet behandling som led i gennemførelsen af det indre marked;

der bør fastsættes en procedure, der sikrer et snævert og effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Veterinærkomité —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: