1975R2771 — DA — 02.12.2005 — 015.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

Berigtiget ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2771/75

af 29. oktober 1975

om den fælles markedsordning for æg

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamente ( 1 ) og ud fra følgende betragtninger:

Siden de grundlæggende bestemmelser om markedsordningen for æg blev vedtaget, er de blevet ændret flere gange; som følge af deres store antal og komplekse karakter, og fordi de er spredt i forskellige numre af De Europæiske Fællesskabers Tidende, er disse tekster vanskelige at anvende og mangler derfor den nødvendige klarhed, som enhver lovgivning bør have; de bør derfor kodificeres;

funktionen og udviklingen af det fælles marked for landbrugsprodukter skal ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik, og denne skal særlig omfatte en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, der kan antage forskellige former efter produktternes art;

den fælles landbrugspolitik har til formål at nå de i artikel 39 i traktaten anførte mål; for at stabilisere markederne og sikre den pågældende landbrugsbefolkning en rimelig levestandard er det navnlig inden for ægsektoren nødvendigt, at der kan træffes foranstaltninger, som skal lette udbudets tilpasning til markedets behov;

virkeliggørelsen af et enhedsmarked for æg indebærer, at der for samhandelen over Fællesskabets ydre grænser indføres ensartede regler, der omfatter et system med importafgifter og eksportrestitutioner;

for at nå dette mål er det principielt tilstrækkeligt, at der pålægges indførsler fra tredjelande importafgifter, der afpasses efter den indvirkning, som forskellen mellem foderkornpriserne inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet udøver på foderomkostningerne samt efter nødvendigheden af at beskytte forarbejdningsvirksomheden inden for Fællesskabet;

forstyrrelser på Fællesskabets marked som følge af udbud på verdensmarkedet til unormalt lave priser skal undgås; der bør derfor fastsættes slusepriser, og importafgifterne bør forhøjes med en tillægsafgift, når tilbudspriserne franko grænse er lavere end disse priser;

muligheden for ved udførsel til tredjelande at yde en restitution, der er lig med forskellen mellem priserne inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet vil kunne sikre Fællesskabets deltagelse i den internationale handel med æg; for at garantere Fællesskabets eksportører en vis sikkerhed for restitutionernes stabilitet er det hensigtsmæssigt at åbne mulighed for at forudfastsætte restitutionerne inden for ægsektoren;

som tillæg til det ovenfor beskrevne system bør der, i det omfang markedssituationen kræver det, åbnes mulighed for helt eller delvis at forbyde anvendelse af proceduren for aktiv forædling;

importafgiftssystemet gør det muligt at se bort fra alle øvrige beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; dette afgiftssystem kan dog under usædvanlige omstændigheder vise sig utilstrækkeligt; for at Fællesskabets marked ikke i sådanne tilfælde skal være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følge deraf, efter at de tidligere importhindringer er blevet fjernet, bør Fællesskabet have mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltniger;

begrænsninger i den frie vareomsætning, som er resultatet af anvendelse af forholdsregler beregnet på at bekæmpe udbredelse af sygdomme hos dyr, kan skabe vanskeligheder på markedet i en eller flere medlemsstater; det er nødvendigt at åbne mulighed for at indføre undtagelsesforanstaltninger til støtte af markedet med henblik på at afhjælpe en sådan situation;

for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, bør der fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden for rammerne af en forvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen;

virkeliggørelsen af et enhedsmarked ville gennem ydelse af visse former for støtte kunne bringes i fare; derfor bør de bestemmelser i traktaten, der gør det muligt at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtte og at forbyde sådan støtte, som er uforenelig med det fælles marked, bringes i anvendelse inden for ægsektoren;

den fælles markedsordning for æg skal på passende måde tage lige meget hensyn til de i traktatens artikler 39 og 110 fastsatte mål;

de udgifter, som medlemsstaterne har afholdt som følge af de forpligtelser, som anvendelsen af denne forordning medfører, påhviler Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 2 ), ændret ved forordning (EØF) nr. 1566/72 ( 3 ) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: