2007R0041 — DA — 24.12.2007 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 41/2007

af 21. december 2006

om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik ( 1 ), særlig artikel 20, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år ( 2 ), særlig artikel 2, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 423/2004 af 26. februar 2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande ( 3 ), særlig artikel 6 og 8, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand ( 4 ), særlig artikel 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø ( 5 ), særlig artikel 5 og 6, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten ( 6 ), særlig artikel 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF). (2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastlagt i artikel 20 i nævnte forordning. (3) For at disse TAC'er og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet. (4) Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på EF-plan, således at medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag. (5) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der vedrører fordelingen af fiskerimuligheder. (6) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster ( 7 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika ( 8 ), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer ( 9 ), Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav ( 10 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ( 11 ), Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet ( 12 ), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser ( 13 ), Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer ( 14 ), Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien ( 15 ), Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter ( 16 ), Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande ( 17 ), Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF ( 18 ), Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer ( 19 ), forordning (EF) nr. 423/2004, Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis ( 20 ), forordning (EF) nr. 811/2004, forordning (EF) nr. 2166/2005, forordning (EF) nr. 388/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 2015/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af fiskerimulighederne for EF-fartøjer for visse dybhavsbestande for 2007 og 2008 ( 21 ). (7) Ifølge Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) videnskabelige rådgivning bør der anvendes en midlertidig ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i ICES-område VIII. (8) Kommissionens forordning (EF) nr. 1116/2006 af 20. juli 2006 om forbud mod fiskeri efter ansjos i ICES-underområde VIII ( 22 ) bør ophæves. (9) I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og revurdere et system til forvaltning af fiskeriindsatsen for tobis i ICES-område IIIa og IV, og ICES-afsnit IIa (EF-farvande). (10) Som en overgangsforanstaltning bør fiskeriindsatsen på baggrund af den allerseneste videnskabelige rådgivning fra ICES reduceres yderligere for visse dybhavsarter. (11) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller fiskeriindsatsbegrænsninger. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at betydelige fangster ud over de aftalte TAC'er er til skade for fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor indføres tilknyttede betingelser, der vil medføre en forbedret gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder. (12) Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit årsmøde 2006 en række tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør gennemføres. (13) Konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR) vedtog på sit XXV. årsmøde i 2006 relevante fangstbegrænsninger for bestande, som etablerede fiskerier i de lande, der er medlemmer af CCAMLR, har adgang til. CCAMLR godkendte også EF-fartøjers deltagelse i forsøgsfiskeri efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a) og 58.4.3b) og fastsatte fangst- og bifangstbegrænsninger samt særlige tekniske foranstaltninger for det pågældende fiskeri. Disse begrænsninger og tekniske foranstaltninger bør ligeledes anvendes. (14) Med henblik på at overholde de internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig som kontraherende part i CCAMLR, herunder forpligtelsen til at anvende de foranstaltninger, der vedtages af CCAMLR-Kommissionen, bør de TAC'er, som denne har vedtaget for fangståret 2006/07, og de tilsvarende fangstperioder anvendes. (15) I overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning. (16) Fællesskabet har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, forhandlet fiskerirettigheder med Norge ( 23 ), Færøerne ( 24 ) og Grønland ( 25 ). (17) Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og/eller andre bevarelsesbestemmelser for visse arter. Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger. (18) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for torsk som fastsat i forordning (EF) nr. 423/2004 opretholdes alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 8, stk. 3, i nævnte forordning. (19) Visse midlertidige bestemmelser om anvendelsen af FOS-data bør opretholdes, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv. (20) Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at rødspættebestanden og tungebestanden i Nordsøen ikke fiskes på en bæredygtig måde, og at der smides store mængder rødspætter ud. Det fremgår af videnskabelig rådgivning samt rådgivning fra North Sea Regional Advisory Council, at det er hensigtsmæssigt at tilpasse fiskerimulighederne ved at tilpasse fiskeriindsatsen for fartøjer, der fisker efter rødspætter. (21) Ifølge den videnskabelige rådgivning anbefales det for tungebestandene i den vestlige del af Den Engelske Kanal at vedtage en genopretningsplan. Det er nødvendigt at anvende en foreløbig indsatsforvaltningsordning, medens Rådet overvejer en langsigtet løsning. For torskebestandene i Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-område VIIIc og IXa bør de tilladte indsatsniveauer i forvaltningsordningerne tilpasses. (22) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2007 iværksættes en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser. (23) Videnskabelige undersøgelser har dokumenteret, at fiskeripraksis ved fiskeri med garn og indfiltringsnet i ICES-område VIa, VIb, VIIb, VIIc, VIIj, VIIk og XII udgør en alvorlig trussel mod dybhavsarterne. Der bør dog indføres overgangsforanstaltninger, som giver mulighed for dette fiskeri på visse betingelser, indtil der vedtages mere permanente foranstaltninger. (24) For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulmulebestandene og reducere udsmidet bør overgangsforanstaltningerne i ICES-område VIIIa, VIIIb og VIIId opretholdes for at udnytte den seneste udvikling inden for selektive redskaber. (25) Det er nødvendigt at forbedre kontrollen med tredjelandes landing og omladning af frosset fisk i EF-havne. I november 2006 vedtog Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) en henstilling om havnestatskontrol. Denne henstilling bør gennemføres i fællesskabsretten. (26) I november 2006 henstillede NEAFC at opføre en række fartøjer på listen over fartøjer, der bevisligt har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Henstillingen bør gennemføres i fællesskabsretten. (27) For at bidrage til bevarelsen af ottearmede blæksprutter og især beskytte unge individer bør der i 2007 fastsættes et mindstemål for ottearmet blæksprutte, der forekommer i farvande i CECAF-området henhørende under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion, indtil der vedtages en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 850/98. (28) I lyset fra rådgivningen fra STECF bør fiskeri med bomtrawl med anvendelse af elektrisk strøm tillades i ICES-område IVc og IVb syd på visse betingelser. (29) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i 2006 fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. Selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, bør disse foranstaltninger gennemføres for at sikre bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion. (30) Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog på sit andet årsmøde indsatsbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun samt tekniske foranstaltninger for behandling af bifangster. Fællesskabet er siden januar 2005 medlem af WCPFC. Det er derfor nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i fællesskabsretten for at sikre bæredygtig forvaltning af bestandene under denne organisations jurisdiktion. (31) På sit årsmøde i 2006 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) tabeller, der viser de kontraherende parters under- eller overudnyttelse af deres fiskerimuligheder. I den forbindelse vedtog ICCAT en afgørelse, hvoraf det fremgår, at Fællesskabet i 2004 underudnyttede sine kvoter for flere bestandes vedkommende. (32) For at overholde de justeringer af Fællesskabets kvoter, som ICCAT har fastsat, er det nødvendigt at fordele de fiskerimuligheder, der skyldes underudnyttelsen, på grundlag af de enkelte medlemsstaters respektive andele i underudnyttelsen uden at ændre den fastsatte fordelingsnøgle for den årlige fordeling af TAC'er. (33) ICCAT vedtog på sit årsmøde i 2006 en række tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter i Atlanterhavet og Middelhavet og fastsatte bl.a. et nyt mindstemål for almindelig tun, restriktioner for fiskeri i visse områder og perioder for at beskytte storøjet tun, foranstaltninger vedrørende sports- og fritidsfiskeri i Middelhavet og indførelse af et prøveudtagningsprogram til vurdering af størrelsen af almindelig tun anbragt i bur. For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene er det nødvendigt at gennemføre disse foranstaltninger i 2007, indtil vedtagelse af en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 973/2001. (34) Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2006 bevarelsesforanstaltninger med sigte på at lukke visse områder fra den 1. januar 2007 for at beskytte sårbare dybhavslevesteder, forbud mod omladninger til søs på konventionens område for at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret (UUU) fiskeri, en foreløbig kontrolordning, som ændrer den foreløbige ordning, der er knyttet til SEAFO-konventionen som bilag, således at bevarelsesforanstaltninger, som blev vedtaget på årsmødet 2005 er medtaget, og tekniske foranstaltninger for at mindske havfugles utilsigtede dødelighed ved fiskeriaktiviteter. Foranstaltningerne er bindende for Fællesskabet, og de bør derfor gennemføres. (35) Det er ikke længere hensigtsmæssigt at tildele fartøjer, som fører Barbados', Guyanas, Surinams, Trinidad og Tobagos, Japans og Koreas flag, fiskemuligheder i Fransk Gyanas farvande på grund af underudnyttelse af fiskemulighederne. Det bør afspejle sig i de særlige bestemmelser vedrørende Fransk Guyana. (36) For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne om skærpet kontrol af disse fartøjer bibeholdes. (37) For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 51/2006 af 22. december 2006 om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger ( 26 ), skaber problemer, er det yderst vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2007 og forlænge gyldigheden af visse af forordningens bestemmelser indtil udgangen af januar 2007. På grund af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt at indrømme en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, som er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber - ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







KAPITEL I

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Emne

Ved denne forordning fastsættes der for 2007 fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

Derudover fastsættes visse begrænsninger af fangstindsatsen og dertil knyttede betingelser for januar 2008, og for visse antarktiske bestande fastsættes fiskerimulighederne og de særlige betingelser for de perioder, der er anført i bilag IE.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Medmindre andet fastsættes, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer, i det følgende benævnt »EF-fartøjer«, og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland (i det følgende benævnt »tredjelandsfiskerfartøjer«) i EF's farvande (i det følgende benævnt »EF-farvande«).

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning ikke for fiskeri, som udelukkende drives med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet informeret om.

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan tages og landes af hver bestand

b) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt EF, en medlemsstat eller et tredjeland

c) »internationale farvande«: farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

d) »NAFO-reguleret område«: den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke omfattes af kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

e) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

f) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

g) »Cadizbugten«: farvandet under ICES-område IXa øst for 7o23′48″ V

h) »det regulerede NEAFC-område«: de farvande i konventionsområdet som fastlagt i NEAFC-konventionen (Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (North-East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC)), der er beliggende uden for de områder, som henhører under NEAFC-parternes jurisdiktion.

Artikel 4

Fiskerizoner

I denne forordning forstås følgende ved:

a) »ICES-område« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): områder som defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) »CECAF-områder« (det Østlige Centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav ( 27 )

c) »NAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav ( 28 )

d) »CCAMLR-områder« (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004

e) »IATTC-området« (Den Inter-amerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i Rådets afgørelse 2006/539/EF af 22. maj 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica ( 29 )

f) »WCPFC-området« (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i Rådets afgørelse 2005/75/EF af 26. april 2004 om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav ( 30 )

g) »ICCAT-området« (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 86/238/EØF af 9. juni 1986 om Fællesskabets tiltrædelse af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet som ændret ved den protokol, der er knyttet som bilag til slutakten fra konferencen af befuldmægtigede for stater, der er parter i konventionen, undertegnet den 10. juli 1984 i Paris ( 31 )

h) »SEAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets afgørelse 2002/738/EF af 22. juli 2002 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav ( 32 )

i) »GFCM-området« (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 98/416/EF af 16. juni 1998 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet ( 33 ).







KAPITEL II

FISKERIMULIGHEDER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER

Artikel 5

Fangstbegrænsninger og fordeling

1. I bilag I fastsættes der fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordeling af dem mellem medlemsstaterne og yderligere betingelser i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 10, 17 og 18 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområderne omkring Jan Mayen.

3. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i ICES-område IIIa og IV og ICES-område IIa (EF-farvande) i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 8.

4. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for lodde i ICES-område V og ICES-område XIV (grønlandske farvande), der gælder for Fællesskabet, til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Fangstbegrænsninger for sperling i ICES-område IIIa og ICES-område IIa og IV (EF-farvande), for brisling ICES-område IIa og IV (EF-farvande) og for ansjos i ICES-område VIII revurderes eventuelt af Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2007.

6. EF-fartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande og farvande uden for EF, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

— Brugde (Cetorhinus maximus)

— Stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

7. EF-fartøjer har forbud mod at fiske efter orange savbug (Hoplostethus atlanticus) i de dele af ICES-område V, VI og VII, der ligger inden for det regulerede NEAFC-område.

8. EF-fartøjer har fra 1. januar -30. juni 2007 forbud mod at fiske efter dybhavsrødfisk (Sebastes mentella) i de dele af ICES-område I og II, der ligger inden for det regulerede NEAFC-område, med undtagelse af uundgåelige bifangster. Dette forbud gælder også for perioden fra 1. juli — 31. december 2007, hvis det anbefales af NEAFC. I så fald offentliggør Kommissionen en meddelelse om NEAFC's henstilling i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 6

Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for følgende:

a) udvekslinger efter artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordelinger, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93

c) supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. Med henblik på tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2008, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC.

Artikel 7

Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. Fra den 1. februar 2007 til den 31. januar 2008 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og tilknyttede betingelser, der er fastsat i:

a) Bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak og ICES-område IV, IVa, VIIa, VIId og ICES-område IIa (EF-farvande)

b) bilag IIB, for forvaltningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-område VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten

c) bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-område VIIe

d) bilag IID for forvaltningen af tobisbestandene i ICES-område IIIa og IV og ICES-område IIa (EF-farvande).

2. Fra den 1. januar 2007 til den 31. januar 2007 gælder fiskeriindsatsbegrænsningerne og de dertil knyttede betingelser i bilag IIA, IIB, IIC og IID til forordning (EF) nr. 51/2006 fortsat for de i stk. 1, litra a), b), c) og d) nævnte bestande.

3. Fartøjer, der anvender redskabstyper som omhandlet i punkt 4.1 i bilag IIA og i punkt 3 i bilag IIB og IIC og fisker i områder som afgrænset i punkt 2 i bilag IIA og i punkt 1 i bilag IIB og IIC, skal have en særlig fiskeritilladelse, der er udstedt i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1627/94, jf. de nævnte bilag.

4. Kommissionen fastsætter de endelige fangstbegrænsninger for 2007 for fiskeriet efter tobis i ICES-område IIIa og IV og ICES-område IIa (EF-farvande) i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 3-6.

5. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2007, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med en dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 75 % af medlemsstatens fartøjers gennemsnitlige årlige fiskeriindsats i 2003 på fangsttogter, hvor der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangsttogter, hvor der blev fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 8

Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af EF's andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber, hvis maskestørrelse er under 32 mm, i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing eller

b) makrel, hvis i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin ii) makrelmængden ikke overstiger 10 vægtprocent af den samlede mængde makrel, hestemakrel og sardin om bord, og iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 finder ikke anvendelse på sild, der fanges i ICES-område IIIa, IV og VIId og EF-farvande i ICES-område IIa.

4. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt EF's andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

5. Når en medlemsstats muligheder for at fiske sild i ICES-område IIIa, IV og VIId og ICES-område IIa (EF-farvande) er udtømt, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i Fællesskabet, og som udøver de fiskerier, som disse fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

6. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem sker i overensstemmelse med artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 9

Usorterede landinger i ICES-område IIIa, IV og VIId og ICES-område IIa (EF-farvande)

1. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af de enkelte arter i usorterede landinger taget i ICES-område IIIa, IV og VIId og ICES-område IIa (EF-farvande).

2. Usorterede fangster taget i ICES-område IIIa, IV og VIId og ICES-område IIa (EF-farvande) må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som nævnt i stk. 1.

▼M6

Artikel 10

Adgangsbegrænsninger

1. EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil 4 sømil fra Norges basislinjer.

2. EF-fartøjers fiskeri i farvande, der hører under Islands jurisdiktion, er begrænset til det område, der er afgrænset af rette linjer mellem følgende skæringspunkter:

Det sydvestlige område 1. 63° 12′ N og 23° 05′ V gennem 62° 00′ N og 26° 00′ V 2. 62° 58′ N og 22° 25′ V 3. 63° 06′ N og 21° 30′ V 4. 63° 03′ N og 21° 00′ V derfra 180° 00′ S

Det sydøstlige område 1. 63° 14′ N og 10° 40′ V 2. 63° 14′ N og 11° 23′ V 3. 63° 35′ N og 12° 21′ V 4. 64° 00′ N og 12° 30′ V 5. 63° 53′ N og 13° 30′ V 6. 63° 36′ N og 14° 30′ V 7. 63° 10′ N og 17° 00′ V derfra 180° 00′ S.

▼B

Artikel 11

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode for EF-fartøjer.







KAPITEL III

FANGSTBEGRÆNSNINGER OG TILKNYTTEDE BETINGELSER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 12

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes der tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes i en overgangsperiode for tredjelandsfiskerfartøjer.

Artikel 13

Tilladelse

1. Fiskerfartøjer, der sejler under Venezuelas eller Norges flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 14-16 og artikel 19-25.

2. Tredjelandsfiskerfartøjer har forbud mod at fiske efter følgende arter i alle EF-farvande, at opbevare dem om bord og at omlade og lande dem:

a) Brugde (Cetorhinus maximus)

b) stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 14

Geografiske begrænsninger

1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-område IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43o00′ N, undtagen det område, der er nævnt i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end fire sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.

3. Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra Fransk Guyanas basislinjer.

Artikel 15

Gennemsejling af EF-farvande

Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber i overensstemmelse med følgende betingelser, således at de ikke umiddelbart kan bruges:

a) redskabets net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

b) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 16

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfiskerfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.







KAPITEL IV

LICENSORDNINGER FOR EF-FARTØJER

Artikel 17

Licenser og tilknyttede betingelser

1. Uanset de generelle bestemmelser om fiskerilicenser og særlige fiskeritilladelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1627/94, skal EF-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, have en licens, som er udstedt af tredjelandets myndigheder.

2. Stk. 1 gælder imidlertid ikke for følgende EF-fartøjer, der fisker i Norges del af Nordsøen:

a) fartøjer med en tonnage på 200 GT eller derunder, eller

b) fartøjer, der fisker efter andre arter til konsum end makrel, eller

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i henhold til etableret praksis.

3. Det maksimale antal licenser og andre tilknyttede betingelser fastsættes som anført i bilag IV, del I. Licensansøgningerne, som medlemsstaternes myndigheder skal sende til Kommissionen, skal indeholde oplysninger om fiskeritype og navnet på og en beskrivelse af de EF-fartøjer, som licenserne skal udstedes til. Kommissionen forelægger disse ansøgninger for myndighederne i det pågældende tredjeland.

4. Hvis en medlemsstat overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale i de fiskeriområder, der er nævnt i del I i bilag IV, skal overførslen inkludere en passende overdragelse af licenser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal licenser for hvert fiskeriområde, jf. bilag IV, del I, må dog ikke overskrides.

5. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle de andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de udøver fiskeri.

Artikel 18

Færøerne

EF-fartøjer, som har licens til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan udøve direkte fiskeri efter andre arter, forudsat at de på forhånd informerer de færøske myndigheder herom.







KAPITEL V

LICENSORDNINGER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 19

Pligt til at have licens og særlig fiskeritilladelse

1. Uanset artikel 28b i forordning (EØF) nr. 2847/93 er fartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, fritaget for forpligtelsen til at have en licens og en særlig fiskeritilladelse.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser skal opbevares om bord. Fartøjer registreret på Færøerne eller i Norge er dog fritaget for denne forpligtelse.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december 2006, kan fortsætte med at fiske efter den 1. januar 2007, indtil listen over fiskerfartøjer, der har tilladelse til fiskeri, er forelagt for og godkendt af Kommissionen.

Artikel 20

Ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse

I forbindelse med ansøgninger om licenser og særlige fiskeritilladelser, som tredjelandes myndigheder indgiver til Kommissionen, afgives følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer;

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskinkraft

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) planlagt fangstmetode

j) planlagt fangstområde

k) arter, der vil blive fisket efter

l) periode, for hvilken der ansøges om licens.

Artikel 21

Antal licenser

Antallet af licenser og særlige tilknyttede betingelser fastsættes som anført i del II i bilag IV.

Artikel 22

Annullering og inddragelse

1. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Annulleringen får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

2. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt den i bilag I fastsatte kvote for den pågældende bestand er opbrugt.

3. Licenser og særlige fiskeritilladelser inddrages, hvis forpligtelserne i denne forordning ikke overholdes.

Artikel 23

Manglende overholdelse af gældende regler

1. For en periode på højst tolv måneder udstedes der ikke licens og særlig fiskeritilladelse til tredjelandsfiskerfartøjer, som ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. Kommissionen sender myndighederne i det berørte tredjeland navnene på og en beskrivelse af de tredjelandsfiskerfartøjer, som med virkning fra den (de) efterfølgende måned(er) ikke har tilladelse til at fiske i EF-fiskeriområdet, fordi de har overtrådt de gældende regler.

Artikel 24

Licensindehaverens pligter

1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for EF-fartøjers fiskeri i det område, som de driver fiskeri i, herunder forordning (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 1434/2187 og Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger ( 34 ).

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der er nævnt i stk. 1, skal føre en logbog, hvori de oplysninger, som er omhandlet i del I i bilag V, indføres.

3. Tredjelandsfiskerfartøjer, som fisker i ICES-område IIIa, undtagen fartøjer, der fører norsk flag, skal i henhold til reglerne i bilag VI sende Kommissionen de oplysninger, der er omhandlet i det bilag.

Artikel 25

Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana

1. Udstedelsen af licenser til fiskeri i departementet Fransk Guyanas farvande er betinget af, at tredjelandsfiskerfartøjets ejer forpligter sig til på anmodning af Kommissionen at give tilladelse til, at der kommer en observatør om bord.

2. De tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal føre en logbog svarende til den, der er vist i del II i bilag V. Fangstdata sendes efter anmodning til Kommissionen via de franske myndigheder.







KAPITEL VI

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I MIDDELHAVET

Artikel 26

Indførelse af en forbudsperiode for fiskeri efter guldmakrel med indretninger, der tiltrækker fisk

1. For at beskytte guldmakrel (Coryphaena hippurus), herunder navnlig små individer, forbydes fiskeri efter guldmakrel med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD (fish aggregating devices)) fra 1. januar til 14. august 2007 i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder.

2. Uanset stk. 1, kan en medlemsstat, som kan dokumentere, at fiskerfartøjer som fører dens flag, ikke har kunnet bruge deres normale fiskedage på grund af dårligt vejr, overføre FAD-fiskeridage, som dens fartøjer har mistet, indtil den 31. januar i det følgende år. Medlemsstater, som ønsker at benytte sig af denne mulighed, forelægger senest den 1. januar 2008 Kommissionen en anmodning om at få tildelt et yderligere antal dage, hvor et fartøj har tilladelse til at fiske guldmakrel ved hjælp af FAD, i forbudsperioden fra 1. januar til 31. januar 2008. Anmodningen skal vedlægges følgende oplysninger:

a) en detaljeret rapport om de pågældende fiskeriaktiviteters ophør, herunder passende meteorologisk støttemateriale

b) fartøjets navn

c) registreringsnummer

d) havnekendingsbogstaver og -nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister ( 35 ).

Kommissionen fremsender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

3. Medlemsstaterne sender senest den 1. november 2007 en rapport til Kommissionen om gennemførelsen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.

Artikel 27

Indførelse af områder med fiskeriforbud for at beskytte dybhavslevesteder

1. Fiskeri med skrabere og trawl er forbudt inden for områderne, som afgrænses af linjer, der forbinder følgende punkter:

a) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Lophelia-revet ud for Capo Santa Maria di Leuca« — 39o27,72' N, 18o10,74' Ø — 39o27,80' N, 18o26,68' Ø — 39o11,16' N, 18o04,28' Ø — 39o11,16' N, 18o35,58' Ø

b) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Nile delta area cold hydrocarbon seeps« — 31o30,00' N, 33o10,00' Ø — 31o30,00' N, 34o00,00' Ø — 32o00,00' N, 34o00,00' Ø — 32o00,00' N, 33o10,00' Ø

c) Område med forbud mod dybhavsfiskeri »Eratosthemes Seamount« — 32o00,00' N, 32o00,00' Ø — 33o00,00' N, 33o00,00' Ø — 34o00,00' N, 33o00,00' Ø — 34o00,00' N, 32o00,00' Ø

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at beskytte de følsomme dybhavslevesteder, der er omhandlet i stk. 1, og sikrer navnlig, at de beskytter disse områder også mod andre aktiviteter end fiskeri, som kan true bevarelsen af disse særlige levesteders kendetegn.







KAPITEL VII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I DET NAFO-REGULEREDE OMRÅDE







AFDELING 1

EF-deltagelse

Artikel 28

Fartøjsliste

1. Kun EF-fartøjer på over 50 GT, som har fået udstedt en særlig fiskeritilladelse af deres flagmedlemsstat, og som er opført i NAFO's fartøjsregister, har tilladelse til på de betingelser, der er fastsat i tilladelsen, at fiske, opbevare om bord, omlade og lande fiskeressourcer fra det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne underretter mindst 15 dage, før et nyt fartøj sejler ind i det NAFO-regulerede område, Kommissionen elektronisk om eventuelle ændringer af deres liste over fartøjer, som fører deres flag, og som er registreret i EF og har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område. Kommissionen sender straks disse oplysninger til NAFO's sekretariat.

3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 2, omfatter bl.a. følgende:

a) fartøjets interne nummer, jf. bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004

b) internationalt radiokaldesignal

c) befragter, hvis det er relevant

d) fartøjstype.

4. For fartøjer, der midlertidigt fører en medlemsstats flag (bare boat charter), skal oplysningerne endvidere omfatte:

a) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at føre medlemsstatens flag

b) den dato, fra hvilken fartøjet har fået medlemsstatens tilladelse til at udøve fiskeri i det NAFO-regulerede område

c) navnet på den stat, hvor fartøjet er registreret eller tidligere var registreret, og den dato, fra hvilken det er ophørt med at føre den pågældende stats flag

d) fartøjets navn

e) det officielle registreringsnummer, som de nationale myndigheder har tildelt fartøjet

f) fartøjets registreringshavn efter overførslen

g) navnet på fartøjets ejer eller befragter

h) en erklæring om, at fartøjsføreren har fået udleveret et eksemplar af de bestemmelser, der gælder i det NAFO-regulerede område

i) de væsentlige arter, som fartøjet fisker efter i det NAFO-regulerede område

j) de underområder, hvor fartøjet kan forventes at udøve fiskeri.







AFDELING 2

tekniske foranstaltninger

Artikel 29

Maskestørrelse

1. Anvendelse af trawl, som på noget sted i nettet har masker på under 130 mm, er forbudt ved direkte fiskeri efter de i bilag VII nævnte bundfiskearter, undtagen for Sebastes mentella, som omhandlet i stk. 3. Denne maskestørrelse kan nedsættes til 60 mm for direkte fiskeri efter tiarmet blæksprutte (Illex illecebrosus). For direkte fiskeri efter rokker (Rajidae) skal maskestørrelsen øges til mindst 280 mm i fangstposen og 220 mm i alle trawlets andre dele.

2. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende net med en mindstemaskestørrelse på 40 mm.

3. Fartøjer, som fisker efter pelagisk Sebastes mentella (dybhavsrødfisk) i område 2 og afsnit F og 3K, skal anvende net med en mindstemaskestørrelse på 100 mm.

Artikel 30

Anordninger fastgjort til redskaber

1. Anvendelse af andre anordninger end de i denne artikel nævnte, som lukker maskerne i et redskab eller formindsker deres størrelse, er forbudt.

2. Sejldug, net eller andet materiale kan fastgøres på undersiden af fangstposen med det formål at mindske eller forhindre beskadigelse.

3. Anordninger kan fastgøres på fangstposens overside, såfremt de ikke lukker dens masker. Anvendelse af slidgarn på oversiden skal begrænses til dem, der er anført i bilag VIII.

4. Fartøjer, som fisker efter rejer (Pandalus borealis), skal anvende sorteringsriste med en største afstand mellem stængerne på 22 mm. Fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3L, skal også være udrustet med ophængskæder, der er mindst 72 cm lange, jf. bilag IX.

Artikel 31

Ombordværende bifangster

1. Fiskerfartøjer skal begrænse deres bifangst til højst 2 500 kg eller 10 %, hvis sidstnævnte mængde er større, for hver af de arter, som er opført i bilag IC, og som der ikke er fastsat nogen kvote for til Fællesskabet i det afsnit.

2. Hvor der gælder et fiskeriforbud, eller »andre«-kvoten er udnyttet fuldt ud, må bifangsten af hver af de pågældende arter ikke overstige henholdsvis 1 250 kg eller 5 %, hvis sidstnævnte mængde er større.

3. Procenterne i stk. 1 og 2 beregnes som vægtprocent for hver art ud af den samlede ombordværende fangst. Rejefangster medregnes ikke ved beregningen af bifangsten af bundfiskearter.

Artikel 32

Bifangstbegrænsninger for et træk

1. Hvis de samlede andele af bifangster i et træk overstiger de i artikel 31, stk. 1 og 2, fastsatte andele, skal fartøjet øjeblikkelig sejle mindst 10 sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, og under det næste træk til enhver tid holde en afstand på mindst 10 sømil fra det sted, hvor det foregående træk blev foretaget. Hvis fartøjet efter at være sejlet til den nye position igen overskrider bifangstbegrænsningerne, skal fartøjet forlade afsnittet og må tidligst vende tilbage efter 60 timer.

2. Hvis den samlede mængde bifangst for alle bundfiskarter, som der i forbindelse med et træk gælder kvoter for ved rejefiskeri, overstiger 5 vægtprocent i afsnit 3M eller 2,5 vægtprocent i afsnit 3L, skal fartøjet sejle mindst 10 sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, og under det næste træk til enhver tid holde en afstand på mindst 10 sømil fra det sted, hvor det foregående træk blev foretaget. Hvis fartøjet efter at være sejlet til den nye position igen overskrider bifangstbegrænsningerne, skal fartøjet forlade afsnittet og må tidligst vende tilbage efter 60 timer.

3. Andelen af tilladt bifangst for et træk, beregnes som vægtprocent for hver art ud af den samlede ombordværende fangst.

Artikel 33

Direkte fiskeri og bifangster

1. Førere af EF-fartøjer må ikke foretage direkte fiskeri efter arter, der er omfattet af bifangstbegrænsninger. Der udøves direkte fiskeri efter en art, hvis den pågældende art tegner sig for den største vægtprocent i et træk.

2. Hvis et fartøj fisker direkte efter rokker med en lovlig maskestørrelse beregnet dertil, gælder der dog for første gang, hvor arter med bifangstbegrænsninger i et træk udgør den største del af den samlede fangst efter vægtprocent, at dette regnes for at være utilsigtet. I dette tilfælde skal fartøjet umiddelbart skifte position i overensstemmelse med artikel 32, stk. 1 og 2.

3. Efter at have været ude af et afsnit i mindst 60 timer i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 32, stk. 1 og 2, foretager førere af EF-fartøjer et prøvetræk på højst 3 timer. Uanset nærværende artikels stk. 1, anses et sådant prøvetræk, hvor arter med bifangstbegrænsninger udgør den største del af den samlede fangst efter vægtprocent, ikke for at være et direkte fiskeri. I dette tilfælde skal fartøjet umiddelbart skifte position i overensstemmelse med artikel 32, stk. 1 og 2.

Artikel 34

Mindstemål for fisk

1. Fisk, der stammer fra det NAFO-regulerede område, og som ikke opfylder de mindstemål, der er opført i bilag X, må ikke forarbejdes, opbevares om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, sælges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsættes.

2. Hvis den andel af fangsten, som ikke opfylder de i bilag X anførte mål, overstiger 10 % af den samlede mængde, skal fartøjet sejle mindst fem sømil bort fra det sted, hvor det seneste træk blev foretaget, inden fiskeriet genoptages. Forarbejdet fisk, som der er fastsat et mindstemål for, og som er under den i bilag X fastsatte størrelse, anses for at stamme fra fisk, som er mindre end mindstemålet.







AFDELING 3

Indførelse af områder med begrænset fiskeri for at beskytte dybhavslevesteder (undersøiske bjerge)

Artikel 35

Demersale fiskeredskaber

Det er forbudt at fiske med demersale fiskeredskaber i følgende områder:







Område Koordinat 1 Koordinat 2 Koordinat 3 Koordinat 4 Orphan Knoll 50.00.30 47.00.30 51.00.30 45.00.30 51.00.30 47.00.30 50.00.30 45.00.30 Corner Seamounts 35.00.00 48.00.00 36.00.00 48.00.00 36.00.00 52.00.00 35.00.00 52.00.00 Newfoundland Seamounts 43.29.00 43.20.00 44.00.00 43.20.00 44.00.00 46.40.00 43.29.00 46.40.00 New England Seamounts 35.00.00 57.00.00 39.00.00 57.00.00 39.00.00 64.00.00 35.00.00 64.00.00







AFDELING 4

Kontrolforanstaltninger

Artikel 36

Produktmærkning og separat stuvning

1. Al forarbejdet fisk fra det NAFO-regulerede område skal mærkes på en sådan måde, at hver art og produktkategori kan identificeres, jf. artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter ( 36 ), og for rejers vedkommende skal fangstdatoen kunne identificeres. Fisken skal også mærkes med, at den er fanget i det NAFO-regulerede område.

2. Alle rejer, der tages i afsnit 3L og 3M, og alle hellefisk, der tages i område 2 og afsnit 3 K, L, M, N, O, skal mærkes med, at de er fanget i disse respektive områder.

3. Følgende bestemmelser finder anvendelse under hensyntagen til fartøjsførerens retmæssige ansvar for sikkerhed og navigation:

a) Alle fangster, der tages i det NAFO-regulerede område, skal stuves separat fra fangster, der er taget uden for dette område De skal holdes tydeligt adskilt fra andre fangster, f.eks. ved hjælp af plast, krydsfiner eller net

b) Fangster af samme art kan stuves forskellige steder i lasten, men det skal være tydeligt angivet på den i artikel 37 omhandlede stuveplan, hvor i lasten de befinder sig.

Artikel 37

Fiskeri- og produktionslogbog og stuveplan

1. Foruden at overholde artikel 6, 8, 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førerne af EF-fartøjer indføre de i denne forordnings bilag XI nævnte oplysninger i logbogen.

2. Inden den 15. i hver måned underretter medlemsstaterne elektronisk Kommissionen om, hvor store mængder af de bestande, som er nævnt i bilag XII, der er landet i løbet af den foregående måned, og fremsender eventuelle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 og 12 i forordning (EØF) nr. 2847/93.

3. Førerne af EF-fartøjer skal opfylde følgende forpligtelser i forbindelse med fangster af de arter, der er opført i bilag IC:

a) de skal føre en produktionslogbog med oplysning om den samlede produktion for hver art om bord angivet i kg produktvægt

b) de skal udarbejde en stuveplan, der viser, hvor de forskellige arter er anbragt i lastrummet. For rejer skal der udarbejdes en stuveplan, som angiver, hvor i lasten rejer taget i afsnit 3L og i afsnit 3M befinder sig, og som angiver mængden af rejer pr. afsnit om bord angivet i kg produktvægt.

4. Produktionslogbogen og stuveplanen, der er nævnt i stk. 3, skal ajourføres dagligt for den foregående dag fra kl. 00.00 (UTC) til kl. 24.00 (UTC) og skal opbevares om bord, indtil fartøjet har landet hele sin last.

5. Føreren af et EF-fartøj skal yde den nødvendige bistand, så det er muligt at kontrollere de mængder, der er anført i produktionslogbogen, og de forarbejdede produkter, der opbevares om bord.

6. Hvert andet år bekræfter medlemsstaterne kapacitetsplanernes nøjagtighed for alle EF-fartøjer med tilladelse til at fiske, jf. artikel 28, stk. 1. Fartøjsføreren sørger for, at der opbevares en kopi af bekræftelsen om bord, så den på begæring kan forevises for en inspektør.

Artikel 38

Redskaber om bord

1. Ved direkte fiskeri efter en eller flere af de arter, der er anført i bilag VII, må EF-fartøjer ikke medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 29.

2. EF-fartøjer, der under samme fangstrejse driver fiskeri i andre områder end det NAFO-regulerede område, kan dog medføre redskaber med en maskestørrelse, som er mindre end den, der er fastsat i artikel 29, forudsat at de er forsvarligt fastsurret og stuvet og ikke er umiddelbart tilgængelige til brug. Redskaberne skal:

a) være hægtet af skovle og af slæbeliner og trawlwirer, og

b) skal, hvis de befinder sig på eller over dækket, være sikkert fastsurret til en del af overbygningen.

Artikel 39

Omladning

1. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger i det NAFO-regulerede område, medmindre de forinden har fået tilladelse hertil af deres ansvarlige myndigheder.

2. EF-fartøjer må ikke foretage omladninger af fisk fra eller til ikke-kontraherende parters fartøjer, der er blevet set eller på anden måde identificeret som havende udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område.

3. EF-fartøjer skal indberette de omladninger, der foretages i det NAFO-regulerede område, til deres ansvarlige myndigheder. Donorfartøjer skal foretage denne indberetning mindst 24 timer i forvejen, og transportfartøjer skal gøre det senest en time efter omladningen.

4. Den indberetning, der er nævnt i stk. 3, skal indeholde oplysning om tidspunkt, geografisk position, den samlede vægt af hver art, der skal losses eller lastes, angivet i kg rund vægt og kaldesignalet for de fartøjer, der er involveret i omladningen.

5. Transportfartøjet skal ud over den samlede fangst om bord og den samlede vægt, der skal landes, indberette navnet på landingshavnen og det forventede landingstidspunkt mindst 24 timer før landingen.

6. Medlemsstaterne sender straks de indberetninger, der er nævnt i stk. 3 og 5, til Kommissionen, som straks videresender dem til NAFO's sekretariat.

Artikel 40

Befragtning af EF-fartøjer

1. Medlemsstaterne kan gå med til, at der indgås en aftale om befragtning af et fiskerfartøj, der fører deres flag, og som har tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område, med henblik på hel eller delvis udnyttelse af en kvote og/eller fiskedage, som er tildelt en anden kontraherende part i NAFO. Det er dog forbudt at indgå aftaler om befragtning af fartøjer, som ifølge NAFO eller en anden regional fiskeriorganisation har deltaget i ulovligt, urapporteret og ureguleret (UUU) fiskeri.

2. Den dag, befragtningsaftalen indgås, sender flagmedlemsstaten følgende oplysninger til Kommissionen, som straks videresender dem til NAFO's sekretariatschef:

a) dens godkendelse af befragtningsaftalen

b) de arter, der er omfattet af befragtningen, og de fiskerimuligheder, der tildeles ved befragtningsaftalen

c) befragtningsaftalens varighed

d) befragterens navn

e) den kontraherende part, der har befragtet fartøjet

f) de foranstaltninger, medlemsstaten har truffet for at sikre, at de befragtede fartøjer, der fører dens flag, overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden.

3. Når befragtningsaftalen udløber, underretter flagmedlemsstaten Kommissionen, som straks videresender oplysningen til NAFO's sekretariatschef.

4. Flagmedlemsstaten sørger for at:

a) fartøjet i befragtningsperioden ikke får tilladelse til at afskrive fangster på de fiskerimuligheder, som flagmedlemsstaten har fået tildelt

b) fartøjet ikke får tilladelse til at fiske i henhold til mere end en befragtningsaftale i samme periode

c) fartøjet overholder NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger i hele befragtningsperioden

d) alle fangster og bifangster, der er taget i henhold til indberettede befragtningsaftaler, registreres i fiskerilogbogen af det befragtede fartøj adskilt fra andre fangstdata.

5. Medlemsstaterne indberetter alle fangster og bifangster som nævnt i stk. 4, litra d), til Kommissionen adskilt fra andre nationale fangstdata. Kommissionen videresender straks disse data til NAFO's sekretariatschef.

Artikel 41

Kontrol med fiskeriindsatsen

1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at dens fartøjers fiskeriindsats står i forhold til de fiskerimuligheder, som medlemsstaten har til rådighed i det NAFO-regulerede område.

2. Medlemsstaterne sender senest den 31. januar 2007 Kommissionen fangstplaner for de af deres fartøjer, som fisker efter arter i det NAFO-regulerede område, eller efter denne dato mindst 30 dage inden fiskeriet påbegyndes. I fangstplanen angives bl.a. det eller de fartøjer, som vil påbegynde dette fiskeri, og det antal fiskedage, de har til hensigt at tilbringe i det NAFO-regulerede område.

3. Medlemsstaterne giver Kommissionen en vejledende underretning om deres fartøjers planlagte aktiviteter i andre områder.

4. Fangstplanen skal angive den samlede planlagte fiskeriindsats i det NAFO-regulerede område i forhold til omfanget af de fiskerimuligheder, der er til rådighed for den medlemsstat, der giver underretning.

5. Senest den 15. januar 2008 sender medlemsstaterne en meddelelse til Kommissionen om, hvordan deres fangstplaner er blevet gennemført. I disse meddelelser anføres det antal fartøjer, der reelt har udøvet fiskeri i det NAFO-regulerede område, hvert fartøjs fangster og det samlede antal dage, hvert fartøj har fisket i området. For de fartøjer, der fisker efter rejer i afsnit 3M og 3L, skal der sendes en særskilt meddelelse for hvert afsnit.







AFDELING 5

Særlige bestemmelser for dybvandsrejer

Artikel 42

Dybhavsrejefiskeri

1. Hver medlemsstat giver dagligt Kommissionen meddelelse om de mængder dybvandsrejer (Pandalus borealis), som fartøjer, der fører dens flag og er registreret i Fællesskabet, har taget i afsnit 3L i det NAFO-regulerede område. Alt fiskeri skal finde sted på over 200 m dybde og må højst udøves af ét fartøj pr. medlemsstat ad gangen.

2. Føreren af et fiskerfartøj, som fisker efter rejer i afsnit 3L, eller dennes stedfortræder skal mindst 24 timer før anløb af en havn i en medlemsstat give de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat meddelelse om:

a) Ankomsttidspunkt

b) mængden af rejer om bord

c) det eller de afsnit, hvor rejerne er taget.







AFDELING 6

Særlige bestemmelser for rødfisk

Artikel 43

Rødfiskfiskeri

1. Førerne af EF-fartøjer, som driver fiskeri efter rødfisk i underområde 2 og afsnit IF, 3K og 3M i det NAFO-regulerede område, underretter hver anden mandag de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, eller i hvilken det er registreret, om de mængder rødfisk, der er fanget i de pågældende områder i den periode på to uger, der sluttede kl. 24 den foregående søndag.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge om mandagen.

2. Medlemsstaterne skal hver anden tirsdag inden kl. 12 for de 14 dage, der sluttede kl. 24 den foregående søndag, underrette Kommissionen om de mængder rødfisk, som fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, har taget i område 2 og afsnit IF, 3K og 3M i det NAFO-regulerede område.

Når de samlede fangster når op på 50 % af TAC'en, skal underretningen ske hver uge.







AFDELING 7

Håndhævelsesforanstaltninger

Artikel 44

Opfølgning af overtrædelser

1. De kompetente myndigheder i en medlemsstat, som underrettes om en overtrædelse begået af en af dens fartøjer, skal øjeblikkelig og fuldt ud undersøge denne overtrædelse med sigte på at indsamle de nødvendige beviser, der, om nødvendigt, skal omfatte en fysisk inspektion af det pågældende fartøj.

2. Hvis NAFO-foranstaltninger ikke er overholdt, indleder de kompetente myndigheder i en medlemsstat umiddelbart en administrativ sag eller straffesag i overensstemmelse med deres nationale lovgivning mod de statsborgere, der er ansvarlige for fartøjet, som fører den pågældende medlemsstats flag.

3. De kompetente myndigheder i flagmedlemsstaten sikrer, at den procedure, der indledes i henhold til stk. 2, er i stand til, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den nationale lovgivning, at sørge for effektive foranstaltninger, som er til tilstrækkelig strenge, sikrer overholdelse og berøver de ansvarlige det økonomiske udbytte af overtrædelsen, således at yderligere overtrædelser af samme art effektivt modvirkes.

Artikel 45

Behandling af inspektørers overtrædelsesrapporter

1. Kontrol- og overvågningsrapporter forfattet af NAFO-inspektører udgør gyldige bevismidler i medlemsstaternes retlige eller administrative procedurer. Med hensyn til dokumentationsværdi skal disse rapporter sidestilles med medlemsstaternes kontrol- og overvågningsrapporter.

2. Medlemsstater samarbejder for at lette retlige eller andre procedurer, som indledes på grund af en rapport fra en af ordningens inspektører, under overholdelse af reglerne for bevisers gyldighed i det nationale retssystem og andre systemer.

Artikel 46

Forbedret opfølgning af visse alvorlige overtrædelser

1. Ud over bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1956/88 af 9. juni 1988 om bestemmelser til gennemførelse af den ordning for fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav ( 37 ), herunder navnlig artikel 9 og 10 i den tilknyttede ordning, griber flagmedlemsstaten ind i medfør af denne artikel, hvis et fartøj, som fører dens flag, har begået en af følgende alvorlige overtrædelser:

a) Direkte fiskeri af en bestand, som er omfattet af et fiskestop eller et fiskeforbud

b) Fejlregistrering af fangster. For at udløse en opfølgning i medfør af denne artikel skal forskellen mellem inspektørens skøn over forarbejdede produkter om bord, efter art eller samlet mængde, og angivelserne i produktionslogbogen være 10 tons eller 20 %, afhængigt af, hvilken mængde der er størst, beregnet i procent af tallene i produktionslogbogen. Til beregning af den skønnede fangst om bord anvendes en stuvefaktor, som aftales mellem den kontraktpart, der inspicerer fartøjet, og den kontraktpart, hvis flag fartøjet fører

c) En gentagelse af den samme alvorlige overtrædelse som omhandlet i artikel 9 i ordningen, der er tilknyttet forordning (EØF) nr. 1956/88, som er blevet bekræftet i overensstemmelse med ordningens artikel 10, inden for en periode på 100 dage eller inden for fangstrejsen, afhængigt af, hvilken periode der er kortest.

2. Flagmedlemsstaten sikrer, at det pågældende fartøj ophører med al fiskeriaktivitet efter den i stk. 3 omhandlede inspektion, og at der indledes en undersøgelse af den alvorlige overtrædelse.

3. Hvis der ikke er en inspektør eller anden person udpeget af flagmedlemsstaten til stede i det NAFO-regulerede område, som kan udføre undersøgelsen, jf. stk. 1, pålægger flagmedlemsstaten fartøjet straks at begive sig til en havn, hvor undersøgelsen kan indledes.

4. Når undersøgelsen i forbindelse med en alvorlig overtrædelse drejer sig om en fejlregistrering af fangster som omhandlet i stk. 1, litra b), sørger flagmedlemsstaten for, at den fysiske inspektion og optælling af den samlede ombordværende fangst finder sted i havn under den pågældende medlemsstats ledelse. En sådan inspektion kan overværes af en inspektør fra en anden kontraherende part, som ønsker at deltage, hvis flagmedlemsstaten giver tilladelse hertil.

5. Når et fartøj skal begive sig i havn, jf. stk. 2, 3 eller 4, kan en inspektør fra en anden kontraktpart komme om bord og/eller forblive om bord på fartøjet, medens det er undervejs til havn, forudsat at de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, ikke forlanger, at inspektøren skal forlade fartøjet.

Artikel 47

Håndhævelsesforanstaltninger

1. En flagmedlemsstat iværksætter håndhævelsesforanstaltninger vedrørende et fartøj, som fører dens flag, hvis det i overensstemmelse med medlemsstatens lovgivning har kunnet fastslås, at det pågældende fiskerfartøj har begået en af de alvorlige overtrædelser, der er omhandlet i artikel 46.

2. Foranstaltningerne, der er omhandlet i stk. 1, kan alt afhængig af overtrædelsens alvor og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den nationale lovgivning omfatte:

a) Bøder

b) beslaglæggelse af forbudte fiskeredskaber og fangster

c) beslaglæggelse af fartøjet

d) suspension eller inddragelse af fisketilladelsen

e) nedsættelse eller inddragelse af fiskekvoten.

3. Flagmedlemsstaten for det pågældende fartøj underretter straks Kommissionen om de passende foranstaltninger, der er iværksat i henhold til denne artikel. På grundlag af denne underretning fremsender Kommissionen en meddelelse til NAFO's sekretariat om de pågældende foranstaltninger.

Artikel 48

Rapporter om overtrædelser

1. I tilfælde af en alvorlig overtrædelse som omhandlet i artikel 46 forelægger den berørte medlemsstat hurtigst muligt og i alle tilfælde inden tre måneder efter anmeldelse af overtrædelsen Kommissionen en rapport om undersøgelsens forløb, herunder nærmere oplysninger om alle gennemførte eller påtænkte foranstaltninger i forbindelse med overtrædelsen, og en rapport om undersøgelsens resultater, når undersøgelsen er afsluttet.

2. Kommissionen udarbejder en fællesskabsrapport på grundlag af rapporterne fra medlemsstaterne. Kommissionen sender fællesskabsrapporten om undersøgelsens forløb til NAFO's sekretariat inden fire måneder efter anmeldelse af overtrædelsen og hurtigst muligt rapporten om undersøgelsens resultater, når denne er afsluttet.







KAPITEL VIII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR LANDING ELLER OMLADNING AF FROSSET FISK TAGET AF ►C2 TREDJELANDSFISKERFARTØJER I NEAFC-KONVENTIONENS OMRÅDE ◄

Artikel 49

Havnestatskontrol

Uden at det berører Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 og Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 af 6. maj 1994 om fastsættelse af betingelserne for, at tredjelandsfiskerfartøjer kan lande deres fangster direkte og afsætte dem i Fællesskabets havne ( 38 ) gælder de i dette kapitel beskrevne procedurer fra 1. maj 2007 for landing eller omladning i EF-havne af frosset fisk taget af ►C2 tredjelandsfiskerfartøjer i NEAFC-konventionens område, ◄ jf. artikel 1 i den konvention, der er knyttet til Rådets afgørelse 81/608/EØF af 13. juli 1981 om indgåelse af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav ( 39 ).

Artikel 50

Udpegede havne

Landing og omladning er kun tilladt i udpegede havne.

Medlemsstaterne udpeger et landingssted eller et sted tæt på kysten (udpegede havne), hvor landing eller omladning af de i artikel 49 omhandlede fisk er tilladt. Uanset den i artikel 49 anførte anvendelsesdato fremsender medlemsstaterne inden 15. januar 2007 listen over udpegede havne til Kommissionen. Efterfølgende ændringer af listen meddeles Kommissionen mindst 15 dage før, ændringen træder i kraft.

Kommissionen offentliggør listen over udpegede havne og ændringer hertil i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende og på sit netsted.

Artikel 51

Forudgående anmeldelse af ankomst til havn

▼M4

1. Uanset artikel 28e, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førere af alle fiskerfartøjer eller deres repræsentanter, der om bord har fisk som omhandlet i artikel 49, og som agter at anløbe en havn eller at lande eller omlade deres fangst, meddele de kompetente myndigheder i medlemsstaten, hvilken havn de ønsker at anløbe, mindst tre hverdage forud for deres forventede ankomsttidspunkt.

▼B

2. Den i stk. 1 omhandlede meddelelse skal ledsages af den formular, der er vist i del I til bilag XV, med del A behørigt udfyldt som følger:

a) Formular PSC 1 anvendes, hvis fiskerfartøjet lander sin egen fangst

b) Formular PSC 2 anvendes, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning. I dette tilfælde udfyldes en særskilt formular for hvert donorfartøj.

3. Havnemedlemsstaten fremsender straks en kopi af den i stk. 2 omhandlede formular til fiskerfartøjets flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fartøjet har gennemført omladning.

Artikel 52

Tilladelse til landing eller omladning

▼M4

1. Havnestatens kompetente myndigheder tillader kun landing eller omladning, hvis flagmedlemsstaten for det fiskerfartøj, der ønsker at foretage landing eller omladning, eller flagstaten for donorfartøjerne, hvis der er tale om fartøjer, som har gennemført omladning til havs, ved at tilbagesende en kopi af den i henhold til artikel 51, stk. 3, fremsendte formular med del B behørigt udfyldt bekræfter, at:

▼B

a) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilstrækkelige kvoter til de angivne arter

b) mængderne af fisk om bord er nøjagtigt angivet og medtaget ved beregning af eventuelle gældende fangst- eller indsatsbegrænsninger

c) de fiskerfartøjer, som angives at have taget fiskene, havde tilladelse til at fiske i de angivne områder

d) fartøjets tilstedeværelse i fangstområdet er blevet verificeret i henhold til FOS-data.

Landing eller omladning må ikke påbegyndes, før der er givet tilladelse hertil af havnemedlemsstatens kompetente myndigheder.

2. Uanset stk. 1 kan havnemedlemsstaten tillade en hel eller delvis landing, selv om den i stk. 1 omhandlede bekræftelse ikke foreligger, men skal i så fald opbevare fiskene på lager under de kompetente myndigheders kontrol. Fiskene frigives ikke til salg, overdragelse eller transport, før den i stk. 1 omhandlede bekræftelse er modtaget. Hvis bekræftelsen ikke modtages inden 14 dage efter landingen, kan havnestaten konfiskere og disponere over fiskene i overensstemmelse med sine nationale forskrifter.

▼M4

3. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder meddeler straks sin beslutning om at tillade eller forbyde landing eller omladning ved til Kommissionen og NEAFC's sekretær at fremsende en kopi af den formular, der er vist i del I til bilag IV, med del C behørigt udfyldt, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for ►C2 i NEAFC-konventionens område ◄ .

▼B

Artikel 53

Kontrol

▼M4

1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kontrollerer mindst 15 % af de i artikel 49 omhandlede landinger og omladninger foretaget af tredjelandsfiskerfartøjer i deres havne årligt.

▼B

2. Kontrollen skal omfatte overvågning af hele losningen eller omladningen og en krydskontrol mellem de mængder pr. art, der er afgivet i den forudgående anløbsmeddelelse, og de mængder pr. art, der landes eller omlades.

3. Kontrollørerne undgår i videst muligt omfang at forsinke et fiskerfartøj unødigt og sikrer, at fiskerfartøjet udsættes for mindst muligt indgreb og besvær, og at det undgås, at fiskenes kvalitet forringes.

Artikel 54

Kontrolrapport

1. Hver kontrol dokumenteres ved at udfylde en kontrolrapport efter den model, der er vist i bilag XV, del II.

2. En kopi af hver kontrolrapport fremsendes straks til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat og til donorfartøjernes flagstater, hvis fiskerfartøjet har gennemført omladning, og til Kommissionen og NEAFC's sekretær, hvis de landede eller omladede fisk er taget inden for ►C2 NEAFC-regulerede områdei NEAFC-konventionens område ◄ .

3. Originalen eller en bekræftet kopi af hver kontrolrapport fremsendes efter anmodning til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat.







KAPITEL IX

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI I CCAMLR-OMRÅDET







AFDELING 1

Restriktioner og krav om fartøjsinformation

Artikel 55

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag XIII, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XIV, i de områder, som er anført i samme bilag.

Artikel 56

Krav om information om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området

1. Fra den 1. august 2007 skal medlemsstaterne ud over de krav om information om fartøjer med fiskeritilladelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 601/2004, for disse fartøjer meddele Kommissionen følgende:

a) fartøjets eventuelle IMO-nummer (hvis udstedt)

b) eventuelt tidligere flag

c) internationalt radiokaldesignal

d) rederens/redernes navn og adresse og den eller de retmæssige ejeres navn og adresse, hvis bekendt

e) fartøjstype

f) byggested og -dato

g) længde

h) farvefotos af fartøjet bestående af: i) et foto på mindst 12x7 cm af fartøjets styrbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk ii) et foto på mindst 12x7 cm af fartøjets bagbordsside, der viser fartøjet i dets fulde længde og alle strukturelle træk iii) et foto på mindst 12x7 cm, der viser agterstavnen, taget direkte bagfra

i) foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at der pilles ved den satellitovervågningsanordning, som er installeret om bord.

2. Fra den 1. august 2007 skal medlemsstaterne så vidt muligt også give Kommissionen følgende oplysninger om fartøjer med tilladelse til at fiske i CCAMLR-området:

a) navn og adresse på brugeren, hvis denne ikke er den samme som fartøjets ejer/ejere

b) førerens navn og nationalitet og eventuelt den fiskeriansvarliges navn og nationalitet

c) fangstmetode eller -metoder

d) bom (m)

e) BRT

f) kommunikationstyper og -numre (Inmarsat A-, B- og C-numre)

g) normal besætning

h) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt

i) lastekapacitet (t), antal fiskelastrum og deres kapacitet (m3)

j) andre oplysninger (f.eks. isklassifikation), der anses for relevante.

Artikel 57

Indberetning af observerede fiskerfartøjer

1. Føreren af et fiskerfartøj med licens til at fiske, som observerer et fiskerfartøj inden for CCAMLR-område, dokumenterer om muligt alle observationer af denne type så nøjagtigt som muligt, herunder :

a) fartøjets navn og en beskrivelse af fartøjet

b) fartøjets radiokaldesignal

c) fartøjets registreringsnummer og Lloyds/IMO-nummer

d) fartøjets flagstat

e) fotos af fartøjet for at underbygge rapporten

f) alle andre relevante oplysninger vedrørende det observerede fartøjs aktiviteter.

2. Fartøjsføreren fremsender en rapport, som indeholder de i stk. 1 omhandlede oplysninger, til sin flagstat hurtigst muligt. Flagstaten fremsender sådanne rapporter til CCAMLR's sekretariat, hvis det observerede fartøj udøver ulovlige, urapporterede og uregulerede (UUU) aktiviteter i henhold til CCAMLR's regler.







AFDELING 2

Forsøgsfiskeri

Artikel 58

Deltagelse i forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i Spanien, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a) uden for områder under national jurisdiktion og afsnit 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst være et fiskerfartøj ad gangen pr. medlemsstat, der fisker i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b).

3. Hvad angår underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 and 58.4.2 er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag XIV. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er det dog forbudt at fiske på under 550 meters dybde.

Artikel 59

Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 58, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporterne senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter de straks videresendes til CCAMLR. I underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1 og 58.4.2 foretages indberetningen pr. SSRU

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der omhandles i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) det samlede antal og den samlede vægt af udsmidte Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder dem med »geléagtig«, konsistens, indberettes.

Artikel 60

Særlige bestemmelser

1. Det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 58, skal foregå i henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de levende maritime ressourcer i Antarktis ( 40 ), når det gælder foranstaltninger til nedsættelse af havfugles utilsigtede dødelighed ved langlinefiskeri. Derudover gælder følgende:

a) det er forbudt at kaste affald over bord i dette fiskeri

b) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i afsnit 58.4.1 og 58.4.2, og som overholder CCAMLR-protokollerne (A, B og C) for langlinesynk, er fritaget for kravet om udsætning om natten; fartøjer, der fanger i alt tre havfugle, skal dog straks gå tilbage til udsætning om natten, jf. artikel 8 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) fartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.3a) og 58.4.3b), og som fanger i alt tre havfugle, skal straks indstille fiskeriet og må ikke fiske uden for den normale fangstperiode i resten af fangståret 2006/07.

2. For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri i FAO-underområde 88.1 og 88.2, gælder følgende yderligere bestemmelser:

a) Fartøjerne har forbud mod at udlede eller kaste følgende over bord: i) olie eller olieprodukter eller olierester, undtagen hvis det er tilladt i henhold til bilag I til MARPOL 73/78 (den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe) ii) affald iii) madaffald, der ikke kan passere gennem en sigte med en maskevidde på højst 25 mm iv) fjerkræ eller dele heraf (inkl. æggeskaller) v) spildevand inden for 12 sømil fra land eller isshelfe eller spildevand, når skibet sejler med en hastighed på under 4 knob eller vi) aske fra forbrændingsanlæg, eller vii) fiskeaffald.

b) Der må ikke bringes levende fjerkræ eller andre levende fugle ind i underområde 88.1 og 88.2, og eventuelt ikke-udtaget fjerkræ, som ikke er spist, skal tages med ud af underområde 88.1 og 88.2.

c) Det er forbudt at fiske efter Dissostichus spp. i underområde 88.1 og 88.2 inden for 10 sømil fra Balleny Øernes kyst.

Artikel 61

Definition af udsætninger

1. I denne afdeling forstås ved »udsætning« anvendelse af en eller flere langliner på samme fangstplads. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) skal hver udsætning omfatte mindst 3 500 kroge og højst 10 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 62

Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 58, skal iværksætte forskningsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:

a) Første gang et fartøj sejler ind i et SSRU, gælder de første 10 udsætninger, der betegnes som »første række«, som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 61, stk. 2.

b) De næste 10 udsætninger eller de første 10 tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som »anden række«. Føreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 61, stk. 2, kan de dog også betegnes som forskningsudsætninger

c) Hvis føreren efter at have afsluttet den første og den anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en »tredje række«, således at der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som den første og anden række

d) Når de 20 forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU

e) I SSRU A, B, C, E og G i underområde 88.1, og 88.2, hvor det fiskbare havbundsareal er på under 15 000 km2, gælder litra b), c), og d) ikke, og efter at have afsluttet 10 forskningsudsætninger kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 63

Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 58, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1 og 58.4.2 er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af arter

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype og

h) sø- og skyforhold og månefase på udsætningstidspunktet.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes en metode, hvor der tages tilfældige delstikprøver af fiskene.

Artikel 64

Mærkningsprogram

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 58, skal endvidere iværksætte følgende mærkningsprogram:

a) Dissostichus spp.-individer skal mærkes og genudsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i CCAMLR-mærkningsprotokollen for Dissostichus spp. i forsøgsfiskeri. Fartøjerne må først ophøre med mærkningen, når de har mærket 500 styk eller ophører med fiskeriet efter at have mærket et individ pr. ton levende vægt, der er fanget

b) målgruppen for programmet er individer i alle størrelser med henblik på at opfylde mærkningskravet. Kun isfisk i god stand mærkes. Alle genudsatte individer skal dobbeltmærkes, og genudsætningen skal ske over så stort et geografisk område som muligt

c) på alle mærker skal der tydeligt være trykt et individuelt løbenummer og en returadresse, så det kan spores, hvor mærkerne kommer fra, hvis de mærkede individer fanges igen.

d) genfangede mærkede individer (dvs. fangede fisk, der er mærket ved en tidligere lejlighed) genudsættes ikke, selv om de kun har været genudsat i en kort periode

e) der skal udtages biologiske prøver af alle genfangede mærkede individer (længde, vægt, køn, gonadeudvikling), der skal så vidt muligt tages et digitalt foto af dem, ørestenene skal udtages og mærket fjernes

f) alle relevante mærkningsdata og data om genfangster af mærkede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til CCAMLR senest tre måneder, efter at fartøjet er ophørt med dette fiskeri

g) alle relevante mærkningsdata, data om genfangede mærkede individer og prøver fra genfangede individer skal indberettes elektronisk i CCAMLR-format til det relevante regionale mærkningsdataarkiv, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.

2. Isfisk, som mærkes og genudsættes, tælles ikke med i fangstbegrænsninger.

Artikel 65

Videnskabelige observatører og inspektører

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i det forsøgsfiskeri, som er nævnt i artikel 58, skal i forbindelse med alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

2. Hver medlemsstat skal i henhold til og i overensstemmelse med egne love og forskrifter, herunder regler for bevisførelse ved nationale domstole, behandle og handle ud fra rapporter fra inspektører udpeget af et CCAMLR-medlem under denne ordning på samme vis, som den behandler og handler ud fra rapporter fra sine egne inspektører, og både den kontraherende part og det berørte udpegende CCAMLR-medlem samarbejder om at lette retlige eller andre procedurer, som indledes på grund af en sådan rapport.

Artikel 66

Hensigtserklæring om at deltage i lyskrebsfiskeri

Hver medlemsstat, der agter at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-området, fremsender en hensigtserklæring herom til CCAMLR's sekretariat mindst fire måneder før Kommissionens regulære årsmøde umiddelbart forud for den sæson, hvor den påtænker at fiske.

Artikel 67

Midlertidigt forbud mod brug af garn på dybt vand

1. Brugen af garn i CCAMLR-området til andre formål end videnskabelig forskning er forbudt, indtil det videnskabelige udvalg har undersøgt og aflagt rapport om dette redskabs mulige virkninger, og Kommissionen på grundlag af rådgivningen fra det videnskabelige udvalg beslutter, at denne metode må anvendes inden for CCAMLR-området.

2. Brugen af garn i mere end 100 meters dybde til videnskabelige forskningsformål anmeldes på forhånd til det videnskabelige udvalg og skal godkendes af Kommissionen, før forskningen kan påbegyndes.

3. Alle fartøjer, som agter at sejle gennem CCAMLR-området med garn om bord, afgiver på forhånd en hensigtserklæring herom, med bl.a. de forventede datoer for gennemsejling af CCAMLR-området, til CCAMLR's sekretariat. Ethvert fartøj, som ikke har afgivet en sådan hensigtserklæring, og som træffes med garn om bord inden for CCAMLR-området, anses for at have overtrådt disse bestemmelser.

Artikel 68

Midlertidig begrænsning af brugen af bundtrawl på det åbne hav i CCAMLR-området for fiskesæsonerne 2006/07 og 2007/08

1. Brugen af bundtrawl på det åbne hav i CCAMLR-området er begrænset til områder, hvor Kommissionen har fastsat bevarelsesforanstaltninger i forbindelse med bundtrawl.

2. Denne restriktive foranstaltning finder ikke anvendelse på brugen af bundtrawl til gennemførelse af videnskabelig forskning i CCAMLR-området.







KAPITEL X

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJERS FISKERI SEAFO-KONVENTIONENS OMRÅDE







AFDELING 1

Godkendelse af fartøjer

Artikel 69

Godkendelse af fartøjer

1. Medlemsstaterne fremsender inden 1. juni 2007 i elektronisk form (hvis muligt) en liste til Kommissionen over de af deres fiskerfartøjer, der er godkendt til at operere i SEAFO-konventionens område og har fået udstedt en fiskeritilladelse.

2. Ejerne af fartøjerne på den i stk. 1 omhandlede liste skal være statsborgere eller juridiske personer i Fællesskabet.

3. Fiskerfartøjer godkendes kun til at fiske i SEAFO-konventionens område, hvis de opfylder de krav og forpligtelser, der er fastsat i SEAFO-konventionen og dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

4. Der udstedes ingen fiskeritilladelser til fartøjer, der har udøvet UUU-fiskeri, medmindre de nye ejere har fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at de tidligere ejere og brugere ikke længere har retlig, faktisk eller finansiel interesse i fartøjerne eller kontrol over disse, eller at deres fartøjer hverken deltager i eller har tilknytning til UUU-fiskeri.

5. Listen i stk. 1 skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets navn, registreringsnummer og tidligere navne (hvis de kendes) samt registreringshavn

b) eventuelt tidligere flag

c) eventuelt internationalt radiokaldesignal

d) ejerens eller ejernes navn og adresse

e) fartøjstype

f) længde

g) navn og adresse på eventuelle operatører (befragtere)

h) BRT, og

i) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt.

6. Medlemsstaterne underretter efter opstillingen af den første liste over godkendte fartøjer straks Kommissionen, hvis der tilføjes eller fjernes fartøjer fra listen og/eller foretages nogen ændringer.

Artikel 70

Godkendte fartøjers forpligtelser

1. Fartøjerne skal opfylde alle relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger vedtaget af SEAFO.

2. Godkendte fartøjer skal om bord opbevare gyldige fartøjslicenser og gyldige tilladelser til fiskeri- og/eller omladning.

Artikel 71

Ikke-godkendte fartøjer

1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at forbyde fiskeri af, opbevaring om bord, omladning og landing af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, for fartøjer, der ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer.

2. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om alle faktuelle oplysninger, der giver rimelig anledning til at mistænke fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, for at fiske og/eller omlade arter omfattet af konventionen i SEAFO-konventionsområdet.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ejere af fartøjer, som er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, ikke udøver eller har forbindelse til fiskeriaktiviteter, der udøves af fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over godkendte fartøjer, i SEAFO-konventionens område.







AFDELING 2

omladning

Artikel 72

Forbud mod omladning til havs

Hver medlemsstat forbyder omladning til havs for fartøjer, der fører deres flag, i SEAFO-konventionens område for så vidt angår arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 73

Omladning i havn

1. EF-fartøjer, som tager arter omfattet af SEAFO-konventionen i SEAFO-konventionens område, må kun omlade i en SEAFO-kontraktparts havn, hvis de har en forudgående tilladelse hertil fra den pågældende kontraktpart. EF-fartøjer må kun omlade, hvis de har fået en forudgående tilladelse hertil fra flagmedlemsstaten og havnestaten.

2. Hver medlemsstat sørger for, at deres godkendte fiskerfartøjer indhenter en forudgående tilladelse til at foretage omladninger i havn. Medlemsstaterne sikrer også, at omladningerne stemmer overens med de indberettede fangstmængder og at omladninger indberettes.

3. Føreren af et EF-fiskerfartøj, som til et andet fartøj, i det følgende benævnt »transportfartøjet«, omlader en fangstmængde af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, taget inden for SEAFO-konventionens område, skal på omladningstidspunktet underrette transportfartøjets flagstat om de pågældende arter og mængder, datoen for omladningen og fangstpositioner, og skal til sin egen flagmedlemsstat fremsende en SEAFO-omladningsopgørelse i overensstemmelse med den model, der er vist i del I til bilag XVI.

4. Føreren af et EF-fiskerfartøj meddeler med et varsel på mindst 24 timer følgende oplysninger til den SEAFO-kontraktpart, i hvis havn omladningen skal finde sted:

a) de omladende fiskerfartøjers navne

b) transportfartøjets navn

c) omladningsmængde i tons pr. art

d) omladningsdato og -havn.

5. Senest 24 timer før starten og ved afslutning af omladningen, hvis den finder sted i en SEAFO-kontraktparts havn, skal føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, underrette de kompetente myndigheder i havnestaten om fangstmængderne pr. art, der er omfattet af SEAFO-konventionen, om bord på fartøjet og fremsende SEAFO-omladningsopgørelsen til disse kompetente myndigheder inden 24 timer.

6. Føreren af et transportfartøj, som fører en EF-stats flag, skal senest 48 timer før landing fremsende en SEAFO- omladningsopgørelse til de kompetente myndigheder i havnestaten, hvor landingen finder sted.

7. Hver medlemsstat træffer passende foranstaltninger for at kontrollere de modtagne oplysningers rigtighed og samarbejder med flagstaten for at sikre, at landinger er i overensstemmelse med de indberettede fangstmængder for hvert fartøj.

8. Hver medlemsstat med fartøjer, der er godkendt til at fiske i SEAFO-konventionens område efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, meddeler senest den 1. juni 2007 Kommissionen de nærmere oplysninger vedrørende omladninger foretaget af fartøjer, der fører dens flag.







AFDELING 3

Bevarelsesforanstaltninger for at beskytte sårbare dybhavslevesteder og økosystemer

Artikel 74

Lukkede områder

Al fiskeri af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, er forbudt for EF-fartøjer i de områder, der er defineret i det følgende:

a) Underafsnit A1 i) Dampier Seamount



10o00'S 02o00'V 10o00'S 00o00'Ø 12o00'S 02o00'V 12o00'S 00o00'Ø ii) Malahit Guyot Seamount



11o00'S 02o00'V 11o00'S 04o00'V 13o00'S 02o00'V 13o00'S 04o00'V

b) Underafsnit B1 Molloy Seamount



27o00'S 08o00'Ø 27o00'S 10o00'Ø 29o00'S 08o00'Ø 29o00'S 10o00'Ø

c) Afsnit C i) Schmidt-Ott Seamount & Erica Seamount



37o00'S 13o00'Ø 37o00'S 17o00'Ø 40o00'S 13o00'Ø 40o00'S 17o00'Ø ii) Africana seamount



37o00'S 28o00'Ø 37o00'S 30o00'Ø 38o00'S 28o00'Ø 38o00'S 30o00'Ø iii) Panzarini Seamount



39o00'S 11o00'Ø 39o00'S 13o00'Ø 41o00'S 11o00'Ø 41o00'S 13o00'Ø

d) Underafsnit C1 i) Vema Seamount



31o00'S 08o00'Ø 31o00'S 09o00'Ø 32o00'S 08o00'Ø 32o00'S 09o00'Ø ii) Wust Seamount



33o00'S 06o00'Ø 33o00'S 08o00'Ø 34o00'S 06o00'Ø 34o00'S 08o00'Ø

e) Afsnit D i) Discovery, Junoy, Shannon Seamounts



41o00'S 06o00'V 41o00'S 03o00'Ø 44o00'S 06o00'V 44o00'S 03o00'Ø ii) Schwabenland & Herdman Seamounts



44o00'S 01o00'V 44o00'S 02o00'Ø 47o00'S 01o00'V 47o00'S 02o00'Ø

Artikel 75

Tidligere års fiskeriaktivitet

Medlemsstaterne afgiver senest den 1. juni 2007, oplysninger om deres fiskeaktiviteter vedrørende de arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, i de i artikel 74 omhandlede områder i 2004, 2005 og 2006, i nedenstående format.







Fiskeritype Indsatsmåling Samlet fangst (i 1 000 t) Trawlere a. kW/fiskedage b. Fartøj/fiskedage Langlinefartøjer a. BRT/fiskedage b. Gennemsnitligt antal kroge udsat/Antal udsætninger Andre BRT/fiskedage







AFDELING 4

Foranstaltninger for at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

Artikel 76

Oplysninger om interaktioner med havfugle

Medlemsstaterne indsamler og fremsender senest 1. juni 2007 til Kommissionen alle forhåndenværende oplysninger om interaktioner med havfugle, herunder utilsigtet fangst af havfugle, når deres fartøjer fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 77

Risikoreducerende foranstaltninger

1. Alle EF-fartøjer, som fisker syd for 30. sydlige breddegrad skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (tori-stænger):

a) tori-stænger skal være i overensstemmelse med den aftalte udformning af tori-liner og den vejledning, der er indeholdt i bilag XVI, del II

b) syd for den 30. sydlige breddegrad skal der altid bringes tori-stænger i stilling, før langlinerne udlægges

c) hvor det er praktisk muligt, opmuntres fartøjerne til at anvende en yderligere tori-stang og fugleskræmmende liner på tidspunkter med mange eller meget aktive fugle

d) alle fartøjer skal være udstyret med reservetori-liner, som umiddelbart kan anvendes.

2. Langliner må kun sættes om natten (mellem tusmørke om aftenen og tusmørke om morgenen (nautisk) ( 41 ). Ved langlinefiskeri om natten må fartøjet kun anvende lys i det omfang, det er absolut nødvendigt for sikkerheden.

3. Det er forbudt at smide fiskeaffald over bord, når fiskeredskaber sættes/kastes ud. Heller ikke ved indhaling af redskaber bør der smides affald over bord. Enhver overbordkastning af denne art bør så vidt muligt ske på den modsatte side af fartøjet i forhold til, hvor redskaberne hales ind. For fartøjer og fiskeri, hvor der ikke er et krav om at opbevare fiskeaffaldet om bord på fartøjet, indføres et system, hvorved fiskekroge fjernes fra fiskeindvolde og -hoveder, inden de smides ud. Garn skal inden udsætning renses for rester, der kan tiltrække havfugle.

4. EF-fartøjer skal anvende udsætnings- og indhalingsprocedurer, som minimerer den tid, et garn ligger på vandoverfladen med slappe masker. Vedligeholdelse af garn udføres i videst muligt omfang ikke, medens garnet befinder sig i vandet.

5. EF-fartøjer opmuntres til at udvikle redskabskonfigurationer, som minimerer sandsynligheden for, at fugle kommer i kontakt med den del af garnet, som de er mest sårbare over for. Det kan f.eks. omfatte at øge vægten på garnet eller mindske dets flydeevne, så det synker hurtigere, eller at anbringe farvede plasticbånd eller andre anordninger på visse dele af garnet, hvor maskernes størrelse er til særlig fare for fugle.

6. Der må ikke udstedes tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionens område til EF-fartøjer, der er indrettet således, at de ikke har forarbejdningsfaciliteter om bord eller ikke har tilstrækkelig kapacitet til at beholde affald om bord, eller ikke har mulighed for at smide affald ud på den side af fartøjet, hvor der ikke hentes fiskeredskaber ind.

7. Der bør gøres alt, hvad der er muligt, for at fugle, der fanges levende under fiskeri, overlever og slippes fri, og at der så vidt muligt fjernes kroge, uden at fuglenes liv derved bringes i fare.







AFDELING 5

kontrol

Artikel 78

Meddelelse af fartøjsbevægelser og fangster

1. Fiskerfartøjer og forskningsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionens område, og som er ved at fiske, fremsender indsejlings-, fangst- og udsejlingsrapporter til flagmedlemsstatens myndigheder via FOS eller på anden passende måde, og, efter flagstatens ønske, til SEAFO's sekretariatschef.

2. Indsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før indsejling i SEAFO-konventionens område og skal omfatte oplysninger om indsejlingsdato og –tidspunkt, fartøjets geografiske position og mængden af fisk om bord efter art (FAO-kode) og efter levende vægt (kg).

3. Fangstrapporten, efter art (FAO-kode) og levende vægt (kg), fremsendes i slutningen af hver kalendermåned.

4. Udsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før udsejling af SEAFO-konventionens område. Den skal omfatte udsejlingsdato og –tidspunkt, fartøjets geografiske position, antal fiskedage og fangsten efter art (FAO-kode) og efter levende vægt (kg) i SEAFO-konventionens område, siden begyndelsen af fiskeaktiviteterne i konventionens område eller siden den seneste fangstrapport.

Artikel 79

Videnskabelig observation og indsamling af data til støtte for bestandsvurderinger

1. Hver medlemsstat sikrer, at alle dets fiskerfartøjer, som fisker i konventionen område efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, har kvalificerede videnskabelige observatører om bord.

2. Hver medlemsstat kræver, at observatørerne fremsender de data, som de indsamler for hvert fartøj, som fører deres flag, inden 30 dage efter udsejling af SEAFO-konventionens område. Dataene fremsendes i det format, som SEAFO's videnskabelige udvalg har fastlagt. Medlemsstaterne fremsender en kopi af dataene til Kommissionen hurtigst muligt, under hensyntagen til behovet for at respektere fortroligheden af ikke-aggregerede data. Medlemsstaterne kan også fremsende en kopi af dataene til SEAFO's sekretariatschef.

3. De i denne artikel omhandlede data skal i videst muligt omfang være indsamlet og verificeret af udpegede observatører senest den 30. juni 2007.

Artikel 80

Observation af tredjepartsfartøjer

1. Fiskerfartøjer, som fører en medlemsstats flag, indberetter til flagstaten oplysninger om eventuelle fiskeriaktiviteter, der udøves i konventionens område af fartøjer, hvis flagstat ikke er part i SEAFO-konventionen. Denne underretning skal bl.a. omfatte:

a) fartøjets navn

b) fartøjets registreringsnummer

c) fartøjets flagstat

d) alle andre relevante oplysninger om det observerede fartøj.

2. Hver medlemsstat fremsender hurtigst muligt de i stk. 1 omhandlede oplysninger til Kommissionen. Kommissionen sender straks disse oplysninger til SEAFO's sekretariatschef til orientering.

▼M3







KAPITEL Xa

SÆRLIGE FORANSTALTNINGER FOR ALMINDELIG TUN I DET ØSTLIGE ATLANTERHAV OG MIDDELHAVET







AFDELING I

Forvaltningsforanstaltninger

Artikel 80a

Anvendelsesområde

I dette kapitel fastsættes der generelle regler for Fællesskabets gennemførelse af særlige foranstaltninger for almindelig tun (thunnus thynnus) anbefalet af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). De gælder for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet.

Artikel 80b

Definitioner

I dette kapitel forstås ved:

a) »CPC'er«: kontraherende parter i den internationale