1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepa ˚tagersigintetansvarherfor
►B EUROPA-PARLAMENTETSOGRA ˚DETSDIREKTIV98/27/EF
af19.maj1998
omsøgsma˚lmedpa˚standomforbudpa ˚omra˚detbeskyttelseafforbrugernesinteresser
(EFT L 166 af 11.6.1998, s. 51)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Ra ˚dets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 L 171 12 7.7.1999
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 2
▼B
EUROPA-PARLAMENTETSOGRA ˚DETSDIREKTIV98/27/EF
af19.maj1998
om søgsma˚l med pa˚stand om forbud pa ˚omra˚det beskyttelse af
forbrugernesinteresser
EUROPA-PARLAMENTET OG RA ˚DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2)
i henhold til fremgangsma ˚den i traktatens artikel 189 B(3), og
ud fra følgende betragtninger:(1) I visse fællesskabsdirektiver, som er opført pa ˚listen i bilaget,
fastsættes der regler for beskyttelse af forbrugernes interesser;
(2) de eksisterende mekanismer sa ˚vel pa˚nationalt plan som pa ˚
fællesskabsplan til sikring af overholdelsen af disse direktiver gør
det ikke altid muligt at bringe overtrædelser, der skader forbru-gernes kollektive interesser, til ophør hurtigt nok; ved kollektiveinteresser forsta ˚s interesser, som ikke er en akkumulering af inte-
resser hos enkeltpersoner, der har lidt skade ved en overtrædelse;dette berører ikke individuelle søgsma ˚l anlagt af enkeltpersoner,
som har lidt skade ved en overtrædelse;
(3) virkningen af nationale foranstaltninger, som omsætter oven-
nævnte direktiver til national lovgivning, og som skal bringepraksis, der er ulovlig i henhold til de gældende nationalebestemmelser, til ophør, herunder beskyttelsesforanstaltninger,
som ga˚r ud over, hvad der kræves i disse direktiver, sa ˚fremt disse
foranstaltninger er i overensstemmelse med traktaten og godkendti henhold til disse direktiver, kan blive forringet, na ˚re ns a˚dan
praksis har konsekvenser i en anden medlemsstat end den, hvorden har sin oprindelse;
(4) disse vanskeligheder skader det indre markeds funktion, idet de
betyder, at det er tilstrækkeligt at flytte udgangspunktet for en
ulovlig praksis til et andet land for at unddrage sig enhver formfor retsha˚ndhævelse, hvilket indebærer konkurrenceforvridning;
(5) disse vanskeligheder er af en sa ˚dan art, at de kan forringe forbru-
gernes tillid til det indre marked, og de kan begrænse aktionsom-
ra˚det for de organisationer, der repræsenterer forbrugerne eller de
uafhængige offentlige organer, der har til opgave at beskytteforbrugernes kollektive interesser, og som lider skade som følgeaf en praksis, som er ulovlig i henhold til fællesskabsretten;
(6) da de nævnte former for praksis ofte ga ˚rp a˚tværs af medlemssta-
ternes grænser, er det nødvendigt, at der hurtigt i et vist omfang
sker en indbyrdes tilnærmelse af de nationale bestemmelser, dergør det muligt at bringe ovennævnte former for ulovlig praksis tilophør, uanset i hvilket land den ulovlige praksis har haft virk-ninger; dette berører for sa ˚vidt anga˚r jurisdiktionen ikke den
internationale privatrets bestemmelser eller konventioner, der
gælder mellem medlemsstaterne, idet der tages hensyn til
medlemsstaternes generelle forpligtelser i henhold til traktaten,
(1) EFT C 107 af 13. 4. 1996, s. 3, og EFT C 80 af 13. 3. 1997, s. 10.
(2) EFT C 30 af 30. 1. 1997, s. 112.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14. november 1996 (EFT C 362 af 2. 12.
1996, s. 236), Ra ˚dets fælles holdning af 30. oktober 1997 (EFT C 389 af 22.
12. 1997, s. 51) og Europa-Parlamentets afgørelse af 12. marts 1998 (EFT C
104 af 6. 4. 1998). Ra ˚dets afgørelse af 23. april 1998.
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 3
▼B
navnlig forpligtelserne i forbindelse med det indre markeds rette
funktion;
(7) ma˚let for det pa ˚tænkte initiativ kan kun na ˚s af Fællesskabet, og
det pa˚hviler derfor Fællesskabet at handle;
(8) i henhold til traktatens artikel 3 B, tredje afsnit, kan Fællesskabet
kun handle i det omfang, det er nødvendigt for at na ˚traktatens
ma˚l; i overensstemmelse med denne artikel skal der sa ˚vidt
muligt tages hensyn til de nationale retssystemers særegenheder
ved at give medlemsstaterne mulighed for at vælge mellemforskellige løsninger med virkninger, der svarer til hinanden; dedomstole eller administrative myndigheder, der har kompetencetil at træffe afgørelse i sager som omhandlet i dette direktivs
artikel 2, har ret til at undersøge virkningerne af tidligere afgø-
relser;
(9) en af disse løsninger bør ga ˚ud pa˚, at et eller flere uafhængige
offentlige organer, der har til opgave at beskytte forbrugerneskollektive interesser, udøver den ret til at indlede søgsma ˚l, der er
omhandlet i dette direktiv; en anden løsning bør ga ˚ud pa˚,a t
denne ret udøves af organisationer, der har til opgave at beskytte
forbrugernes kollektive interesser efter de kriterier, der er fastsat
i den nationale lovgivning;
(10) medlemsstaterne bør kunne vælge frit mellem disse toløsninger
eller kunne anvende begge løsninger, na ˚r de udpeger de organer
og/eller organisationer, der er godkendt i henhold til dettedirektiv;
(11) i forbindelse med overtrædelser inden for Fællesskabet bør prin-
cippet om gensidig anerkendelse gælde for disse organer/organi-
sationer; medlemsstaterne meddeler pa ˚deres nationale organers/
organisationers foranledning Kommissionen navnet pa ˚og
forma˚let med de nationale organer/organisationer, som er beføjet
til at indlede søgsma ˚l i deres eget land i overensstemmelse med
dette direktivs bestemmelser;
(12) det pa ˚hviler Kommissionen at sørge for offentliggørelse af en
liste over disse godkendte organer/organisationer i De Europæ-
iskeFællesskabersTidende ; indtil der er offentliggjort en medde-
lelse om det modsatte, formodes et godkendt organ/en godkendtorganisation at have rets- og handleevne, hvis organets/organisa-tionens navn er optaget pa ˚denne liste;
(13) medlemsstaterne bør kunne indføre bestemmelser om, at den
part, der har til hensigt at indlede et søgsma ˚l med pa˚stand om
forbud, skal foretage en forudga ˚ende konsultation herom, sa ˚ledes
at den indklagede part fa ˚r mulighed for selv at bringe den ulov-
lige praksis til ophør; medlemsstaterne bør kunne kræve, at denforudga˚ende konsultation foretages sammen med en uafhængig
offentlig instans, der udpeges af de pa ˚gældende medlemsstater;
(14) na˚r medlemsstaterne har fastsla ˚et, at der skal være forudga ˚ende
konsultation, bør der fastsættes en frist pa ˚touger fra mo dta-
gelsen af anmodningen om konsultation, hvorefter anmoderen
kan indlede et søgsma ˚l ved den kompetente domstol eller
myndighed uden yderligere forsinkelse, hvis overtrædelsen ikkeer bragt til ophør;
(15) Kommissionen bør aflægge rapport om direktivets anvendelse,
især om anvendelsesomra ˚det og forudga ˚ende konsultation;
(16) anvendelsen af dette direktiv bør ikke berøre anvendelsen af
Fællesskabets konkurrencebestemmelser —
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 4
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesomra ˚de
1. Forma ˚let med dette direktiv er en indbyrdes tilnærmelse af
medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende
søgsma˚l med pa˚stand om forbud som omhandlet i artikel 2 til beskyt-
telse af forbrugernes kollektive interesser som omhandlet i direktivernei bilaget, sa ˚ledes at det sikres, at det indre marked fungerer korrekt.
2. I dette direktiv forsta ˚s ved overtrædelse enhver handling, som
skader de i stk. 1 nævnte kollektive interesser, og som er i modstridmed de i bilaget anførte direktiver som gennemført i medlemsstaternes
nationale ret.
Artikel 2
Søgsma˚lmedpa˚standomforbud
1. Medlemsstaterne udpeger de domstole eller administrative
myndigheder, der har kompetence til at træffe afgørelse i sager, der erindbragt af de i medfør af artikel 3 godkendte organer/organisationer,med henblik pa ˚:
a) hurtigst muligt og efter omstændighederne gennem en foreløbig
afgørelse at kræve, at overtrædelsen bringes til ophør, eller at dernedlægges forbud mod den
b) hvor det er relevant, foranstaltninger sa ˚som offentliggørelse af afgø-
relsen, enten helt eller delvis, i en form, der skønnes hensigts-
mæssig, og/eller offentliggørelse af en berigtigelse med henblik pa ˚
at fjerne overtrædelsens fortsatte virkninger
c) for sa ˚vidt den pa ˚gældende medlemsstats retssystem hjemler
mulighed for det, at pa ˚lægge sagsøgte, hvis han taber sagen, at
betale tvangsbøder eller en anden form for bøde som fastsat i nati-onal ret til statskassen eller en anden myndighed, der er udpeget ieller i henhold til national ret, hvis vedkommende ikke efterkommerafgørelsen inden for den af domstolene eller de administrativemyndigheder fastsatte frist, for at sikre, at afgørelsen fuldbyrdes.
2. Dette direktiv berører ikke den internationale privatret med hensyn
til lovvalg, der normalt vil føre til anvendelse enten af lovgivningen i
den medlemsstat, hvor overtrædelsen er bega ˚et, eller lovgivningen i den
medlemsstat, hvor overtrædelsen har virkning.
Artikel 3
Organer/organisationer,derkanindledesøgsma ˚l
I dette direktiv forsta ˚s ved »godkendt organ/organisation« ethvert organ
eller enhver organisation, som er retmæssigt oprettet i henhold til enmedlemsstats lovgivning, og som har en legitim interesse i at sikre over-
holdelsen af de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 1, herunder
navnlig:
a) et eller flere uafhængige offentlige organer, som specielt har fa ˚et til
opgave at beskytte de i artikel 1 nævnte interesser, i de medlems-
stater, hvor der findes sa ˚danne organer, og/eller
b) organisationer, der har til forma ˚l at beskytte de i artikel 1 nævnte
interesser, i overensstemmelse med kriterierne i deres nationalelovgivning.
Artikel 4
OvertrædelserindenforFællesskabet
1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at godkendte organer/organisationer fra en anden medlemsstat
kan indbringe en overtrædelse, der er bega ˚et i førstnævnte medlemsstat,
for den i artikel 2 omhandlede domstol eller administrative myndighedefter forelæggelse af den i stk. 3 nævnte liste, hvis de interesser, derbeskyttes af det godkendte organ/den godkendte organisation, berøres af
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 5
▼B
overtrædelsen. Domstolene eller de administrative myndigheder skal
acceptere denne liste som bevis for det godkendte organs/den godkendteorganisations rets- og handleevne, men dette berører ikke deres ret til atundersøge, om det ud fra det godkendte organs/den godkendte organisa-tions forma ˚l er berettiget, at det/den indbringer en sag i et konkret
tilfælde.
2. I forbindelse med overtrædelser inden for Fællesskabet, og uden at
dette berører andre organers/organisationers rettigheder i henhold tilnational lovgivning, skal medlemsstaterne pa ˚anmodning af deres
godkendte organer/organisationer meddele Kommissionen, at disse
organer/organisationer er beføjet til at anlægge søgsma ˚l i medfør af
artikel 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om dissegodkendte organers/organisationers navn og forma ˚l.
3. Kommissionen udarbejder den i stk. 2 nævnte liste over de
godkendte organer/organisationer tillige med en beskrivelse af deres
forma˚l. Denne liste offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende; ændringer offentliggøres straks, en ajourført liste offentlig-
gøres hver sjette ma ˚ned.
Artikel 5
Forudga˚endekonsultation
1. Medlemsstaterne kan indføre eller opretholde bestemmelser om, at
den part, som agter at indlede søgsma ˚l med pa˚stand om forbud, først
kan indlede søgsma ˚let, efter at den ved konsultation af enten sagsøgte
eller af ba ˚de sagsøgte og et godkendt organ i henhold til artikel 3, litra
a), i den medlemsstat, hvor søgsma ˚let søges indledt, har forsøgt at
bringe overtrædelsen til ophør. Den enkelte medlemsstat afgør, om denpart, der indleder søgsma ˚l med pa˚stand om forbud, skal konsultere det
godkendte organ. Hvis overtrædelsen ikke er bragt til ophør inden touger efter modtagelsen af anmodningen om konsultationen, kan den
berørte part uden yderligere forsinkelse indlede søgsma ˚l med pa˚stand
om forbud.
2. De betingelser for forudga ˚ende konsultation, som medlemsstaterne
vedtager, meddeles Kommissionen og offentliggøres i De Europæiske
FællesskabersTidende .
Artikel 6
Beretninger
1. Hvert tredje a ˚r, første gang senest fem a ˚r efter dette direktivs
ikrafttræden, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Ra ˚det
en beretning om anvendelsen af dette direktiv.
2. I sin første beretning gennemga ˚r Kommissionen især:
— direktivets anvendelsesomra ˚de for sa˚vidt anga˚r beskyttelsen af de
kollektive interesser hos personer, der udøver kommerciel, indu-striel eller ha ˚ndværksmæssig virksomhed eller liberale erhverv
— direktivets anvendelsesomra ˚de som fastlagt af de direktiver, der er
opført i bilaget
— spørgsma ˚let om, hvorvidt den i artikel 5 omhandlede forudga ˚ende
konsultation har bidraget til en effektiv beskyttelse af forbrugerne.
Beretningen ledsages om nødvendigt af forslag til ændring af dette
direktiv.
Artikel 7
Bestemmelser,dersikrerstørrehandlefrihed
Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller
opretholder bestemmelser, der pa ˚nationalt plan sikrer de godkendte
organer/organisationer samt alle andre berørte personer større handle-frihed.
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 8
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 30 ma ˚neder
efter dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en
sa˚dan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af
medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder pa ˚det omra˚de, der er omfattet af dette
direktiv.
Artikel 9
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft pa ˚tyvendedagen efter offentliggørelsen i
DeEuropæiskeFællesskabersTidende .
Artikel 10
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1998L0027 — DA — 07.07.1999 — 001.001 — 7
▼B
BILAG
LISTEOVERDIREKTIVER,DEREROMFATTETAFARTIKEL1(1)
1) Ra˚dets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes
love og administrative bestemmelser om vildledende reklame (EFT L 250 af 19. 9. 1984, s. 17).
2) Ra˚dets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler
indga˚et uden for fast forretningssted (EFT L 372 af 31. 12. 1985, s. 31).
3) Ra˚dets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes
love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 42 af 12. 2. 1987, s. 48), senest
ændret ved direktiv 98/7/EF (EFT L 101 af 1. 4. 1998, s. 17).
4) Ra˚dets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative
bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed: artikel 10-
21 (EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23), ændret ved direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30. 7. 1997, s.
60).
5) Ra˚dets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure
(EFT L 158 af 23. 6. 1990, s. 59).
6) Ra˚dets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler (EFT L
113 af 30. 4. 1992, s. 13).
7) Ra˚dets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilka ˚r i forbrugeraftaler (EFT L 95
af 21. 4. 1993, s. 29).
8) Europa-Parlamentets og Ra ˚dets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i
forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom pa ˚timeshare-basis (EFT
L 280 af 29. 10. 1994, s. 83).
9) Europa-Parlamentets og Ra ˚dets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse med
hensyn til aftaler vedrørende fjernsalg (EFT L 144 af 4. 6. 1997, s. 19).
▼M1
10) Europa-Parlamentets og Ra ˚dets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbru-
gerkøb og garantier i forbindelse hermed (EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12).
(1) Direktiv nr. 1, 6, 7 og 9 indeholder særlige bestemmelser om søgsma ˚l med
pa˚stand om forbud.