1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. december 1973
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne køretøjers indre indret-
ning (kabinens indre, bortset fra indvendige førerspejle, betjeningsorganers udformning, tag eller
skydetag, ryglæn og sædebagsider)
(74/60/EØF)
(EFT L 38 af 11.2.1974, s. 2)
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 215 af 6.8.1974, s. 20 (74/60)
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. december 1973
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motor-
drevne køretøjers indre indretning (kabinens indre, bortset fraindvendige førerspejle, betjeningsorganers udformning, tag eller
skydetag, ryglæn og sædebagsider)
(74/60/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning tiltraktaten om oprettel se af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning tilKommissionens forsl ag,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde i henhold til de
enkelte staters lovgivning, vedrører bl.a. det indre udstyr til førerens ogpassagerernes sikkerhed;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller istedet for deres nuværende forskrifter — gennemfører ensartedebestemmelser navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelsei overensstemmelse med Rådets direktiv af 6. februar 1970 om tilnær-melse af medlemsstaternes lovgivninger om godkendelse af motor-drevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
3) kan anvendes for enhver
type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende indvendige førerspejle er fastsat i Rådets
direktiv af 1. marts 1971 (4), og det vil være hensigtsmæssigt ligeledes
at udarbejde fælles forskrifter gældende for kabinens indre, betjenings-organernes udformning, taget, ryglænene og bagsiden af sæderne;desuden vilder senere bl ive udstedt andre forskrifter om den indreindretning især for så vidt angår sikkerhedsselers forankring, sædersforankring, nakkestøtter, beskyttelse af føreren mod styreapparatet ogidentifikation af betjeningsorganerne;
de harmoniserede forskrifter bør mindske risikoen for eller alvoren af
eventuelle beskadigelser som fører og passagerer i motordrevne køre-tøjer kan blive ofre for, og derigennem øge færdselssikkerheden i heleFællesskabsområdet;
det er hensigtsmæssigt i det væsentlige at basere de tekniske forskrifter
på indholdet af de, der er fastsat af FN’s økonomiske Kommission forEuropa i dens regulativ nr. 21 (»Ensartede forskrifter for godkendelse afkøretøjer, hvad angår deres indre indretning«) bilagt overenskomsten af20. marts 1958 om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse oggensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøre-tøjer,
(1) EFT nr. C 112 af 27. 10. 1972, s. 14.
(2) EFT nr. C 123 af 27. 11. 1972, s. 32.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 68 af 22. 3. 1971, s. 1.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 3
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved køretøj forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer af kate-
gori M1 (defineret i bilag I til direktiv af 6. februar 1970), der erbestemt tilfærdselpå vej og som har mindst 4 hjulog en konstruktivtbestemt maximalhastighed på mere end 25 km/t.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
nationaltypegodkendel se på grund af den indvendige udformning afkabinen for så vidt angår:
— kabinens indre bortset fra indvendige førerspejle,
— betjeningsorganernes udformning,— tag eller skydetag,— ryglæn og sædernes bagside,
hvis disse svarer tilde forskrifter, der er fastsat i bil agene.
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registreting, ibrug-
tagning eller anvendelse af køretøjer på grund af:
— kabinens indre bortset fra indvendige førerspejle,
— betjeningsorganernes udformning,— tag eller skydetag,— ryglæn og sædernes bagside,
hvis disse svarer tilde forskrifter, der er fastsat i bil agene.
Artikel 4
Den medlemsstat, som har meddelt standardtypegodkendelse, træffer de
nødvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhverændring i en bestanddel eller et karakteristikum, der omhandles i bilagI, punkt 2.2. Det kompetente myndigheder i denne medlemsstat afgørom de►
C1ændrede køretøjstype ◄skalunderkastes nye prøver og
en ny prøverapport udarbejdes. Viser prøverne, at dette direktivsforskrifter ikke er overholdt, kan ændringen ikke godkendes.
Artikel 5
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagenes forskrifter til
de tekniske fremskridt, vedtages i overensstemmelse med denprocedure, der er fastlagt i artikel 13 i Rådets direktiv af 6. februar 1970vedrørende tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godken-delse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18 månederefter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen ordlyden af vigtigere
nationale bestemmelser, som fastsættes på det område, der omfattes afdette direktiv.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 4
▼B
BILAG I (1)
DEFINITIONER, ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-GODKEN-
DELSE OG SPECIFIKATIONER
(1.)
2. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås
(2.1.)2.2. ved »køretøjstype« hvad angår den indre indretning (kabinens
indre bortset fra indvendige førerspejle, betjeningsorganersudformning, tag eller skydetag, ryglæn og sæde-bagsider),motordrevne køretøjer, der ikke frembyder væsentligeindbyrdes forskelle med hensyn til:
2.2.1. former eller materialer, der indgår i kabinens indre,2.2.2. betjeningsorganers udformning,2.3. ved »referenceområdet«, det område, hovedet kan ramme
således som det er defineret i bilag II bortset fra:
2.3.1. den flade der er begrænset af en fremadrettet horisontalprojek-
tion af en cirkel som omskriver den maksimale plads, somstyreorganet optager førøget med et periferisk bånd med enbredde på 127 mm; denne flade begrænses nedad af detvandrette plan, der tangerer styreorganets nedre kant i ligeudkørestilling,
2.3.2. den delaf instrumentbrædtets overfl ade, der befinder sig
mellem afgrænsningen af den i punkt 2.3.1 omhandlede fladeog køretøjets nærmeste indvendige sidevæg. Denne fladebegrænses nedad af det vandrette plan, der tangerer styreorga-nets nedre kant,
2.3.3. forrudens sidestolper,2.4. ved »instrumentbrædtets niveau«, den linje, der bestemmes af
de lodrette tangenters kontaktpunkter på instrumentbrædtet,
2.5. ved »tag« køretøjets øvre del, som går fra overkanten af
forruden tiloverkanten af bagruden og som afgrænses på tværsaf sidevæggenes øvre ramme,
2.6. ved »bæltelinjen« den linje, der bestemmes af den synlige
nedre kontur af køretøjets sideruder,
2.7. ved »cabriolet« et køretøj, som i visse udformninger ikke frem-
byder noget andet fast strukturelt element over bæltelinjen endforrudens stolper eller sikkerhedsbøjler,
2.8. ved »køretøj med oplukkeligt tag« et køretøj på hvilket kun
taget eller en del deraf kan foldes tilbage eller aftages, ogsåledes at de bærende elementer over køretøjets bæltelinjefortsat er tilstede.
3. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-GODKEN-
DELSE
3.1. Ansøgning om EØF-godkendelse af en køretøjstype skal frem-
sendes af køretøjets fabrikant eller dennes befuldmægtigede.
3.2. Ansøgningen skall edsages af de nedenfor nævnte dokumenter
i 3 eksemplarer og med følgende angivelser: detaljeret beskri-velse af køretøjstypen efter punkt 2.2, ledsaget af et fotografieller et»exploded view« af kabinens indre. Numrene og/eller
de symboler, der identificerer køretøjstypen, skal angives.
3.3. Til den prøveanstalt, som udfører undersøgelsen, skal der
leveres,
(1) Bilagenes tekst er baseret på teksten i F.N.’s økonomiske Kommission for Europas
regulativ nr. 21; særlig er opdelingen i punkter den samme. Hvis derfor et punkt iregulativ nr. 21 ikke er medtaget i dette direktiv, angives dets nummer for fuldstæn-dighedens skyld i parentes.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 5
▼B
3.3.1. efter fabrikantens valg enten et køretøj, der er repræsentativt
for den type, der skal godkendes, eller den eller de dele afkøretøjet, som betragtes som væsentlige for de kontrolprøverog undersøgelser, der omhandles i dette direktiv,
3.3.2. på opfordring af ovennævnte prøveanstalt visse komponenter
og visse prøver af anvendte materialer.
(4.)
5. SPECIFIKATIONER5.1. Forreste indre dele af kabinen over instumentbraædtets
niveau. Foran forsædernes H-punkter og med undtagelse afsidedørene.
5.1.1. Det i punkt 2.3 definerede referenceområde bør ikke udvise
hverken farlige ujævnheder eller skarpe kanter, som kan forøgerisikoen for eller alvoren af passagerernes kvæstelser. I særliggrad anses de i punkterne 5.1.2 til5.1.6 nævnte del e somtilfredsstillende, hvis de svarer til forskrifterne i de nævntepunkter.
5.1.2. De dele af køretøjet, som er anbragt i referenceområdet, skal
være energiabsorberende således, som det er specificeret i bilagIII. De dele, der ikke hører til instrumentbrædtet, og som eranbragt mindre end 10 cm fra glasflader tages ikke i betragt-ning; dele anbragt i referenceområdet, og som samtidigopfylder følgende to betingelser er heller ikke taget i betragt-ning:
—hvis pendulet under prøven foretaget efter forskrifterne i
bilag III støder mod dele anbragt uden for referenceområdet;
—hvis disse dele er anbragt mindre end 10 cm fra de ramte
dele, som befinder sig uden for referenceområdet, når denneafstand måles på overfladen af referenceområdet;
eventuelle metalbeslag, som tjener til forstærkning bør ikke
have fremspringende kanter.
5.1.3. Den nedre kant af instrumentbrædtet, skal i tilfælde af, at den
ikke opfylder betingelserne i puntk 5.1.2 afrundes, og rundin-gens radius må ikke være mindre end 19 mm.
5.1.4. Knapper, håndtag o. l. af hårde materialer, der danner et frem-
spring som angivet i bilag V på 3,2 mm til 9,5 mm i forhold tilinstrumentbrædtet, skalhave et areal tværsnit på mindst 2 cm
2,
målt 2,5 mm fra det mest fremspringende punkt og have afrun-dede kanter med en krumningsradius på mindst 2,5 mm.
5.1.5. Hvis disse dele rager mere end 9,5 mm ud fra overfladen af
instrumentbrædtet må de være af en sådan beskaffenhed ogudformning, at de under påvirkning af en fremadrettet vandretkraft i længderetningen på 37,8 daN, frembragt ved hjælp af endonkraft med plan ende med en diameter på højst 50 mmtrykkes ind i overfladen af instrumentbrædtet, indtil at de ikkerager mere end 9,5 mm frem eller løsnes. I sidste tilfælde måder ikke være efterladt fremspring på over 9,5 mm. Et tværsniti en afstand af højst 6,5 mm fra det mest fremtrædende punktskalhave en overfl ade på mindst 6,50 cm
2.
5.1.6. Ved alle fremspring af en komponent af blødt materiale af en
hårdhed på mindre end 50 shore A anbragt på en hård støtte,gælder forskrifterne i punkterne 5.1.4 og 5.1.5 kun for denhårde støtte.
5.2. Forreste indre dele af kabinen under instrumentbrædtets
niveau og foran forsædernes H-punkter med undtagelse afsidedørene og pedalerne.
5.2.1. Med undtagelse af pedalerne og deres ophæng såvel som de
dele som ikke kan berøres af det i bilag IV beskrevne apparatog som anvendes efter den fremgangsmåde, der er angivet idette bilag, skal de i punkt 5.2 nævnte dele overholde forskrif-terne i punkterne 5.1.4 til5.1.6.
5.2.2. Håndbremsegrebet skal, når det er placeret på instrument-
brædtet eller under dette, være indrettet således at man, når deter i hvilestilling, ikke rammer det i tilfælde af frontalt sammen-
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 6
▼B
stød. Hvis denne betingelse ikke opfyldes, skal grebets over-
flade tilfredsstille kravene i punkt 5.3.2.3.
5.2.3. Hylder og lignende dele skal være af en sådan beskaffenhed, at
de faste dele ikke har fremspringende kanter og herudoveropfylde en af følgende to betingelser.
5.2.3.1. Den del, der vender mod køretøjets indre skal have en over-
flade af en højde på mindst 25 mm og kanterne skal væreafrundede med en radius på mindst 3,2 mm. Denne overfladeskal yderligere være af- eller dækket af- et energiabsorberendemateriale, som beskrevet i bilag III, idet anslaget foretages iden vandrette længderetning.
5.2.3.2. Hylder og andre lignende dele skal under virkningen af en
fremadrettet vandret kraft i længderetningen på 37,8 daN,udøvet ved hjælp af en cylinder med lodret akse og en diameterpå 110 mm løsnes, brække eller sammentrykkes i betydeliggrad uden at der opstår farlige dele og uden at hyldekanternehar farlige afslutninger. I alle tilfælde skal denne kraft rettesmod hyldens og andre lignende deles mest modstandsdygtigeområder.
5.2.4. Når ovennævnte dele omfatter en komponent af et materiale af
mindre hårdhed end 50 shore A anbragt på en hård støttegælder forskrifterne ovenfor, med undtagelse af de, dervedrører energioptagelsen jævnfør bilag III, kun for den hårdestøtte.
5.3. Andre indvendige dele af kabinen beliggende foran det
tværgående plan der bestemmes af dukkens referencelinje,når dukken er anbragt på bagsæderne.
5.3.1. Anvendelsesområde
Forskrifterne i punkt 5.3.2 anvendes på håndtag, -greb og
betjeningsknapper, såvelsom på enhver anden fremspringendegenstand som ikke omhandles i punkterne 5.1 og 5.2.
5.3.2. Forskrifter
Hvis de dele der er omtalt i punkt 5.3.1, er anbragt således at
de kan rammes af køretøjets passagerer, skalde opfyl deforskrifterne i punkterne 5.3.2.1 til5.3.4. Som del e, der kanrammes af passagererne betragtes sådanne, som kan berøres afen kugle med en diameter på 165 mm og hvis de er placeredeover forsædernes H-punkt foran det tværgående plan derbestemmes af dukkens referencelinje, når dukken er anbragt påbagsæderne og uden for de områder som er defineret i 2.3.1 og2.3.2.
5.3.2.1. Deres overflader skal afsluttes af afrundede kanter med en
krumningsradius på ikke under 3,2 mm.
5.3.2.2. Håndtag og knapper tilbetjeningen skalvære af en sådan
beskaffenhed og udformning, at fremspringet i den mest ugun-stige stilling under virkning af en fremadrettet kraft på 37,8daN i vandret længderetning bliver formindsket til en højde afhøjst 25 mm over instrumentbrædtets overflade eller løsneseller sammentrykkes; i disse to tilfælde må der ikke væreefterladt farlige fremspring; hvad angår betjeningshåndtagenetil vinduerne er det tilladt at deres fremspring formindskes tilhøjst 35 mm over væggens overflade.
5.3.2.3. Når håndbremsegrebet befinder sig i løsnet stilling og gear-
stangen i et fremadgear skalde, hvor de end er anbragt, bortsetfra områderne defineret i punkterne 2.3.1 og 2.3.2 og områ-derne under H-punktet’s niveau på forsæderne, have en over-flade på mindst 6,5 cm
2målt i retvinklet tværsnit på den
vandrette længderetning indtil en afstand af 6,5 mm fra denmest fremtrædende del; krumningens radier må ikke væremindre end 3,2 mm.
5.3.3. Forskrifterne i punkt 5.3.2.3. gælder ikke for håndbremsegreb
placeret på gulvet, hvis højden af håndtaget i løsnet stilling erunder et vandret plan der går igennem H-punktet (se bilag IV).
5.3.4. De andre dele af køretøjets udrustning, der ikke er omtalt i de
foregående punkter, såsom skinner tilsæderne, håndtag tilindstilling af sæder eller ryglæn, oprulningsindretninger tilsikkerhedsseler etc., er ikke underkastet nogen forskrifter, hvis
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 7
▼B
de er anbragt under et vandret plan gennem H-punktet for hver
siddeplads, selv om passageren kan berøre de nævnte dele.
5.3.5. Når ovennævnte dele omfatter en komponent af et materiale af
en hårdhed mindre end 50 shore A anbragt på en hård støttegælder ovennævnte forskrifter kun for den hårde støtte.
5.4. Tag
5.4.1. Anvendelsesområde
5.4.1.1. Forskrifterne i punkt 5.4.2 anvendes på den indvendige side af
taget.
5.4.1.2. Dog anvendes de ikke på de dele af taget, som ikke kan
berøres af en kugle med en diameter på 165 mm.
5.4.2. Forskrifter
5.4.2.1. Den indvendige side af taget må, i den del der er over eller
foran passagererne, ikke have farlige ujævnheder eller skarpekanter med retning bagud eller nedad. Især må bredden affremspringende partier ikke være mindre end fremspringetsmålnedad, og kanterne må ikke frembyde en krumningsradiuspå under 5 mm. Hvad særligt angår de faste afstivninger ellerribber må de ikke fremvise større fremspring nedad end 19 mmog de skal have en strømlinjet form jævnfør bilag V.
5.4.2.2. Hvis afstivningerne eller ribberne ikke tilfredsstiller kravene i
punkt 5.4.2.1 skalde være dækket med et material e, der kanoptage energien, således som det er specificeret i bilag III.
5.5. Skydetag
5.5.1. Forskrifter
5.5.1.1. Følgende forskrifter såvel som forskrifterne i punkt 5.4 vedrø-
rende taget anvendes på skydetaget, når det er i lukket stilling.
5.5.1.2. Derudover skalåbnings- og betjeningsapparaterne:5.5.1.2.1. være af en sådan beskaffenhed og udformning, at de i videst
muligt omfang udelukker ufrivillig eller ubelejlig brug;
5.5.1.2.2. have en, såvidt mulig, strømlinjet form jævnfør bilag V: deres
overflade skal afsluttes med afrundede kanter, hvis krumnings-radier ikke er mindre end 5 mm;
5.5.1.2.3. være anbragt i hvilestilling i områder, som ikke kan berøres af
en kugle med en diameter på 165 mm. Hvis denne bestem-melse ikke kan overholdes, skal åbnings- og betjeningshåndta-gene i hvilestilling enten være helt forsænkede eller være af ensådan beskaffenhed og udformning at fremspringet underpåvirkning af en kraft på 37,8 daN i den anslagsretning, der erdefineret i bilag III ved tangenten til hovedets bane, formind-skes til højst 25 mm jævnfør bilag V, i forhold til den over-flade på hvilken indretningerne er anbragt, eller disse indret-ninger skal løsnes; i sidste tilfælde må der ikke være efterladtfarlige fremspring.
5.6. Cabriolets og køretøjer med oplukkeligt tag
5.6.1. Hvad angår carbiolets gælder forskrifterne i punkt 5.4 kun for
undersiden af sikkerhedsbøjlernes øvre dele og den øvre del afforruderammerne.
5.6.2. Køretøjer med oplukkeligt tag er underkastet forskrifterne i
punkt 5.5 der gælder for køretøjer med skydetag.
5.7. Sædebagsiderne
5.7.1. Forskrifter
5.7.1.1. Overfladen af sædebagsiderne må ikke frembyde hverken
farlige ujævnheder eller skarpe kanter, som kan forøge risikoenfor eller farligheden af passagerernes beskadigelser.
5.7.1.2. Med forbehold af betingelserne i punkterne 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2
og 5.7.1.2.3 skalden delaf forsædets rygl æn som befinder sig ihovedets anslagsområde, defineret i bilag II være i stand til at
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 8
▼B
optage energien som beskrevet i bilag III. For at bestemme
hovedets anslagsområde skal forsæderne, hvis de er reguler-bare, være i den bageste kørestilling og sædernes indstilleligeryglæn indstillet på den hældning, der er så tæt som muligt ved25°medmindre fabrikanten angiver noget andet.
5.7.1.2.1. Ved adskilte forsæder strækker anslagsområdet for bagsæde-
passagerernes hoveder sig over 10 cm på hver side af sædetsmidterlinje på den bageste øvre del af ryglænet.
5.7.1.2.1.a (
1) Ved sæder forsynet med nakkestøtte skalhvert forsøg udføres
med nakkestøtten i laveste position og på et punkt der befindersig på den lodrette linje, der går gennem nakkestøttenscentrum.
5.7.1.2.1.b (
1) For en sædekonstruktion der anvendes i flere karosserityper
skalansl agsområdet bestemmes i et køretøj af en type hvor denbageste kørestilling findes at være den ugunstigste blandt detyper, der kommer i betragtning; det anslagsområde, derbestemmes på denne måde vil blive anset for tilfredsstillendefor de andre typer.
5.7.1.2.2. Ved udelte forsæder omfatter anslagsområdet punkterne
imellem de lodrette langsgående planer som ligger i en afstandaf 10 cm udenfor aksen af hver af de forudsete yderpladser.Aksen for hver yderplads på et sammenhængende forsæde skalangives af fabrikanten.
5.7.1.2.3. I hovedets anslagsområde uden for de grænser, der er fastsat i
punkterne 5.7.1.2.1 til5.7.1.2.2 skalsædets bærende del epolstres for at undgå hovedets direkte kontakt med dele afkonstruktionen, som i disse områder skalhave en krumningsra-dius på mindst 5 mm. Disse dele anses ligeledes for tilfredsstil-lende hvis de kan absorbere energien som angivet i bilag III.
5.7.2. Nævnte forskrifter gælder hverken for de bageste bagsæder
eller for sæder der vender sidelæns eller bagud, eller forsædermed ryggen mod hinanden eller klapsæder eller midlertidigesæder. Når sæderne, nakkestøtterne og deres støtter omfatterdele, der er dækket af et materiale med en hårdhed på under 50shore A, gælder ovennævnte forskrifter, med undtagelse af de,der vedrører energiabsorption jævnfør bilag III, kan for dehårde dele.
5.8. Forskrifterne i punkt 5 finder anvendelse på udstyr, der ikke er
omtalt i de foregående punkter, og som kan rammes af passa-gererne efter de fremgangsmåder der er foreskrevet i punkterne5.1 til 5.7 alt efter hvor udstyret er anbragt. Når de dele af detteudstyr, som kan rammes, er fremstillet af et materiale med enhårdhed under 50 shore A anbragt på en hård støtte, finderforskrifterne kun anvendelse på de hårde støtter.
(6.)(7.)(8.)(9.)
(1) Disse punkter figurerer ikke i regulativ nr. 21.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 9
▼B
BILAG II
BESTEMMELSE AF HOVEDETS ANSLAGSOMRÅDE
1. Hovedets anslagsområde omfatter alle overflader, der ikke er af glas i et
køretøjs indre, og som kan komme i statisk kontakt med et kugleformethoved på 165 mm i diameter og som udgør en delaf et mål eapparat ihvilket målet fra hofteleddet til issen er trinløst regulerbart fra 736 mmtil840 mm.
2. Til denne bestemmelse skal følgende fremgangsmåde eller dens grafiske
ækvivalent anvendes:
2.1. Måleapparatets led skal til hver siddeplads, beregnet af fabrikanten,
anbringes på følgende måde:
2.1.1. for forsæder, der er regulerbare i længderetningen2.1.1.1. tilH-punktet (se bil ag IV) og2.1.1.2. tilet punkt bel iggende 127 mm vandret foran H-punktet og i en højde,
der fremkommer ved variation i højden af H-punktet svarende tilenforskydning fremefter på 127 mm eller til en højde på 19 mm.
2.1.2. ved sæder der ikke kan reguleres i længderetningen, til vedkommende
sædes H-punkt.
2.2. For hver af de målinger af afstanden mellem leddet og issen, som
forsøgsapparatet og køretøjets indre dimensioner tilsammen muliggør,skal man bestemme alle kontaktpunkter under den nedre kant af vind-skærmen og foran H-punktet.
2.3. Hvis der ikke er noget berøringspunkt ved indstilling indenfor oven-
nævnte grænser med måleapparatet i lodret stilling, skal man bestemmemulige kontaktpunkter ved at dreje måleapparatet fremad og nedad, idetdet beskriver alle buer i de lodrette planer indtil 90 °fra køretøjets
langsgående lodrette plan igennem H-punktet.
3. Kontaktpunkterne er de punkter som berøres af apparatets hoved i
køretøjets indre. Bevægelsen nedad begrænses af den stilling i hvilkenhovedet tangerer et vandret plan beliggende 25,4 mm over H-punktet.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 10
▼B
BILAG III
FREMGANGSMÅDE TIL AFPRØVNING AF ENERGIABSORBERENDE
MATERIALER
1. OPSTILLING, AFPRØVNINGSAPPARAT OG FREMGANGSMÅDE1.1.Opstilling
1.1.1. Den komponent, der er fremstillet af et energiabsorberende stof monteres
og afprøves på den bærende del, på hvilken den er indbygget i køretøjet.Det er at foretrække, at forsøget udføres direkte på karosserier, når dette ermuligt. Denne bærende del, eller karosseriet fastgøres solidt til prøve-bænken på en sådan måde, at den ikke kan flytte sig ved slagets virkning.
1.1.2. På anmodning fra fabrikanten kan komponenten dog monteres på et beslag
som svarer tilindbygningen i køretøjet, forudsat at hel heden af komponentog beslag har den samme geometriske opstilling, en ikke mindre stivhedog en absorberende evne som ikke er større end den virkelige helhed afkomponent og bærende del.
1.2.Afprøvningsapparatur
1.2.1. Dette består af et pendul hvis drejelige akse understøttes af kuglelejer og
hvis reducerede masse (
1) i sit anslagscentrum er 6,8 kg. Den nedre ende
af pendulet består af et hårdt hoved på 165 mm i diameter, hvis centrumer sammenfaldende med pendulets anslagscentrum.
1.2.2. Hovedet er forsynet med to accelerationsmålere og en hastighedsmåler
som kan måle i slagets retning.
1.3.Registreringsapparatur
Det anvendte registreringsapparatur skal tillade måltagning med følgende
nøjagtighed:
1.3.1. acceleration:
— nøjagtighed :±5%a fd e n virkelige værdi
— frekvensområde: indtil1 000 Hz— tværgående følsomhed: <5 % af det laveste punkt på skalaen
1.3.2. hastighed:
— nøjagtighed: ± 2,5 % af den virkelige værdi
— følsomhed: 0,5 km/t
1.3.3. hovedets indtrængning i prøvedelen:
— nøjagtighed :±5%a fd e n virkelige værdi
— følsomhed: 1 mm
1.3.4. tidsregistrering:
— apparaturet skal tillade registrering af forløbet i hele dets længde med
en tusindedelsekunds nøjagtighed
— begyndelsen af sammenstødet i det øjeblik hvor den første kontakt
mellem hovedet og prøveemnet opstår, skal afmærkes i de optegnelserder skalanvendes tilforsøgsanal ysen.
1.4.Prøvemetode
1.4.1. På alle anslagspunkter i prøveoverfladen er slagets retning defineret som
tangenten til måleapparatets hoveds bane, som defineret i bilag II.
1.4.2. Når vinklen mellem stødets retning og den vinkelrette linje på anslags-
punktets flade er mindre end eller lig 5 °udføres prøven således at
tangenten til pendulets anslagscentrumsbane falder sammen med retningendefineret i 1.4.1. Hovedet skalramme prøvegenstanden med en hastighedpå 24,1 km/t; denne hastighed opnås enten ved et enkelt fremdrivnings-stød eller ved hjælp af en påmonteret fremdrivningsanordning.
(1) Pendulets reducerede masse mrforholder sig til pendulets totale masse m, i afstanden
a mellem anslagscentret og den drejelige akse og i afstanden l mellem tyngdepunktetog den drejelige akse som formlen
m
r=ml
a
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 11
▼B
1.4.3. Når vinklen mellem stødets retning og den vinkelrette på overfladen på
anslagsstedet er over 5 °kan forsøget udføres på den måde at tangenten til
pendulets anslagscentrums bane falder sammen med den vinkelrette ianslagspunktet. Værdien af prøvens hastighed skal da reduceres tilværdien af den normale hastighedskomponent for den hastighed, der erforeskrevet i punkt 1.4.2.
2. RESULTATER
I prøverne udført efter ovenstående retningslinjer må hovedets decelera-
tion ikke overskride 80 g kontinuerligt i mere end 3 millisekunder. Dendecelerationsværdi som skal anvendes er gennemsnittet af de to decelerati-onsmåleres angivelser.
3. TILSVARENDE FORSØGSMETODER
3.1. Tilsvarende forsøgsmetoder er tilladt under forudsætning af at de resul-
tater, der kræves i punkt 2 kan opnås.
3.2. Det påhviler den, der anvender en anden metode end den der er beskrevet
i punkt 1 at påvise dens tilsvarende værdi.
1974L0060 —DA—20.12.1973 —000.001 —12
▼B
BILAG IV
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OG
KONTROL AF FORHOLDET MELLEM H-PUNKTET OG R-PUNKTET
1. DEFINITION
1.1. »H«-punktet, som betegner en siddende persons position i karosseriet er
skæringspunktet mellem et lodret plan og den teoretiske drejeakse mellemben og krop på et menneske-legeme, der er repræsenteret ved en dukke.
1.2. »R«-punktet eller sædets referencepunkt er det af fabrikanten angivne
referencepunkt, som
1.2.1. svarer tilden bageste normal e brugs-position, som er angivet af køretøjets
fabrikant for hvert af sæderne,
1.2.2. fremviser koordinater, der bestemmes i forhold til køretøjets konstruktion,1.2.3. svarer tilden teoretiske bel iggenhed af drejepunktet for krop/ben
(»H«-punktet) for en passager.
2. BESTEMMELSE AF H-PUNKTERNE
2.1. For hver siddeplads, som er angivet af fabrikanten, bestemmes der et
H-punkt. Såfremt sæderne i en række kan betragtes som ens (bænk medens siddeplader, ens sæder o.s.v.), bestemmes der kun et enkelt H-punktfor hver række sæder ved at anbringe den i punkt 3 omhandlede dukke påen plads, der anses som typisk for sæderækken. Denne plads er
2.1.1. for den forreste rækkes vedkommende: førersædet2.1.2. for den eller de bageste rækkers vedkommende: en af yderpladserne2.2. Ved enhver bestemmelse af H-punktet anbringes det pågældende sæde i
den laveste og bageste normale brugsposition, som er angivet af fabri-kanten. Hvis ryglænet er indstilleligt, fastlåses det, hvis ikke andet erangivet af fabrikanten, på en sådan måde, at den faktiske hældningsvinkelmellem en lodret linje og af prøvedukkens referencelinje, beskrevet ipunkt 3, ligger så nær 25 °som muligt.
3. BESKRIVELSE AF DUKKEN
3.1. Der anvendes en tredimensioneldukke hvis vægt og omfang svarer tilen
middelstor mands. Denne dukke er afbildet på figurerne 1 og 2 i tillægettildette bil ag.
3.2. Dukken består af:3.2.1. to dele hvoraf den ene forestiller ryggen og den anden kroppens sæde
forbundet med hinanden med et led, der kan drejes om en akse svarendetil aksen mellem overkrop og lår. Denne akses projektion på dukkens sideer dukkens H-punkt,
3.2.2. to dele der forestiller benene, og som er drejelige i forhold til den del, der
forestiller sædet,
3.2.3. to dele, der forestiller fødderne forbundet med benene med led, der
forestiller anklerne,
3.2.4. desuden er delen, der forestiller sædet forsynet med en libelle der tillader
kontrol af dets stilling på tværs,
3.3. lodder, der svarer til massen af hver enkelt legemsdel, er anbragt på de
tilsvarende tyngdepunkter for at bringe dukkens totalmasse op på ca. 75,6kg. Detaljerne vedrørende de forskellige masser gives i tabellen i figur 2 itillæget til dette bilag.
4. DUKKENS ANBRINGELSE
Den tredimensionale dukke anbringes på følgende måde:
4.1. Køretøjet anbringes på en vandret flade, og sæderne indstilles som
beskrevet i punkt 2.2.
4.2. Det sæde, der skalafprøves, dækkes af et stykke stof, som skalgøre det
lettere at anbringe dukken korrekt.
4.3. Dukken sættes på det pågældende sæde, således at dens drejelige akse er
vinkelret på køretøjets længdesymmetriplan.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 13
▼B
4.4. Dukkens fødder anbringes på følgende måde:
4.4.1. for forsædernes vedkommende: så libellen til kontrol af sædepartiets tvær-
stilling viser vandret stilling,
4.4.2. for bagsædernes vedkommende: så fødderne så vidt muligt berører forsæ-
derne. Hvis fødderne derved kommer til at hvile på dele af gulvet, der harforskellig højde, er det den fod, som først kommer i berøring med sædetforan, der tjener som reference, og den anden fod anbringes således, atlibellen til kontrol af sædepartiets tværstilling viser vandret stilling;
4.4.3. hvis H-punktet bestemmes for et midtersæde, skalfødderne anbringes med
en fod på hver side af kardantunnelen.
4.5. Lodderne til lårene anbringes, sædepartiet stilles igen i vandret stilling, og
sædepartiets lodder anbringes.
4.6. Dukken frigøres fra ryglænet ved hjælp af knæledakslen, og dukkens ryg
bøjes forover. Dukken sættes igen på plads på sædet, idet sædepartietskubbes så langt bagud, at der mærkes modstand; derefter rettes dukkensryg igen bagud mod ryglænet.
4.7. Dukken påvirkes to gange med en vandret kraft på ca. 10 ± 1 daN.
Kraftens retning og påvirkningspunkt er angivet ved en sort pilpå fig. 2 itillæget.
4.8. Lodderne på højre og venstre side og derefter kroplodderne anbringes.
Dukkens tværlibelle skal fortsat vise vandret stilling.
4.9. Under bibeholdelse af libellens vandrette stilling bøjes dukkens ryg frem-
over, indtilkropl odderne befinder sig over H-punktet, for på denne mådeat udelukke enhver friktion mod ryglænet.
4.10. Dukkens ryg rettes forsigtigt bagud, indtil den er endeligt anbragt. Tværli-
bellen skal vise vandret stilling. Er dette ikke tilfældet, må den ovenforbeskrevne fremgangsmåde gentages.
5. RESULTATER
5.1. Når dukken er anbragt i overensstemmelse med ovennævnte punkt 4,
bestemmes forsædets H-punkt af H-punktet på dukken.
5.2. Hver af H-punktets koordinater måles med den størst mulige nøjagtighed.
Det gælder også for koordinaterne for karakteristiske og veldefineredepunkter i kabinen. Disse punkters projektion på et lodret længdeplanoverføres tilen grafisk gengivel se.
6. KONTROL AF R-PUNKTETS OG H-PUNKTETS RELATIVE BELIG-
GENHED
6.1. Resultaterne af de målinger, der er forudset i punkt 5.2 for H-punktet, skal
sammenlignes med R-punktets koordinater som angivet af fabrikanten afkøretøjet.
6.2. Bestemmelsen af forholdet mellem de to punkter betragtes som tilfredsstil-
lende for den pågældende siddestilling, hvis H-punktets koordinaterbefinder sig inden for et rektangeli l ængderetningen, hvis vandrette oglodrette sider er henholdsvis 30 og 20 mm, og hvis diagonalernesskæringspunkt befinder sig på R-punktet.
Forudsat at dette er tilfældet, bruges R-punktet til prøven og om nødven-
digt tilpasses dukken, for at H-punktet falder sammen med R-punktet.
6.3. Hvis H-punktet ikke befinder sig i rektangelen defineret i punkt 6.2,
foretages to andre bestemmelser af H-punktet (tre bestemmelser i alt).Hvis to af tre punkter defineret således befinder sig i rektangelen, kanresultatet af forsøget betragtes som tilfredsstillende.
6.4. Hvis to af tre således bestemte punkter er uden for rektangelen, anses
resultatet af forsøget som ikke tilfredsstillende.
6.5. Såfremt den i punkt 6.4 beskrevne situation opstår, eller kontrollen ikke
kan gennemføres, fordi fabrikanten ikke har givet oplysninger om R-punk-tets beliggenhed, kan gennemsnittet af resultaterne af tre bestemmelser afH-punktet benyttes og betragtes som anvendeligt i alle de tilfælde, hvorR-punktet er nævnt i dette direktiv.
6.6. For at kontrollere R-punktet og H-punktets relative beliggenhed på et
servicekøretøj erstattes den i punkt 6.2 nævnte rektangelaf et kvadrat,hvis sider er 50 mm lange.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 14
▼B
Tillæg

1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 15
▼B

1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 16
▼B
BILAG V
METODE TIL MÅLING AF FREMSPRINGENDE DELE
1. For at bestemme en forlænget dels fremspring i forhold til det panel,
hvorpå den er påsat, forskubber man en kugle med en diameter på 165mm, idet man holder den i tangentiel berøring med panelet og denpågældende del.
Man betragter gradienten bestemt som forholdet
— mellem variationen »y« fra kuglens centrum vinkelret mod panelet
— og variationen »x« fra samme centrum i retningerne parallelle med
panelet.
En form anses for at være strømlinet, hvis gradienten svarende til den af
dens retninger, som er vandret i længderetningen, er under 1.
Når gradienten er større end eller lig 1, er der fremspring, og størrelsen
af dette måles af størrelsen »y«.
Når paneler, dele osv. er dækkede af materialer af en hårdhed på mindre
end 50 shore, A, bør fremgangsmåden tilbestemmel se af former ogfremspring som ovenfor beskrevet ikke bringes i anvendelse før efterfjernelsen af de nævnte materialer.
2. Fremspring i form af knapper, udtræk osv. placerede i referenceområdet
måles ved hjælp af følgende anordning of forsøgsmetode:
2.1.Anordning
2.1.1. Anordningen tilmål ing af et fremspring består af en modelaf et hal vku-
gleformet hoved med en diameter på 165 mm, i hvilket der befinder siget glidestempel med en diameter på 50 mm.
2.1.2. De indbyrdes positioner af den flade forside på stemplet og kanten af
modelhovedet markeres på en gradueret skala, på hvilken en bevægeligviser fastholder det største mål, der fremkommer når anordningenfjernes fra den undersøgte genstand. Målekapaciteten bør være mindst30 mm. Måleskalaen bør være gradueret i halve millimetre. Reference-fremspringens størrelse kan eventuelt være angivet på denne.
2.1.3.Fremgangsmåde ved justering:
2.1.3.1. Støt anordningen på en plan overflade, således at anordningens akse er
vinkelret på denne.
Når stemplets forreste plane flade er i kontakt med overfladen, stilles
skalaen på nul.
2.1.3.2. Anbring et forbindelsesstykke på 10 mm mellem stemplets forreste
plane flader og den støttende overflade. Kontroller, at den bevægeligeviser angiver dette målrigtigt.
2.1.4. En modeltilanordning tilmål ing af fremspring gengives i figur 1.
2.2.Afprøvningsmetode
2.2.1. Træk stemplet tilbage, således at der dannes et hulrum i modelhovedet
og sæt den bevægelige viser i kontakt med stemplet.
2.2.2. Anbring anordningen på fremspringet, der skalmål es med en kraft, der
ikke overstiger 2 daN, således at modelhovedet er i kontakt med denstørst mulige overflade på det omgivende materiale.
2.2.3. Skub stemplet frem, indtil det kommer i kontakt med det fremspring, der
skal måles. Fremspringets mål aflæses på skalaen.
2.2.4. Anbring modelhovedet således, at man opnår det maksimale fremspring.
Notér målet på fremspringet.
2.2.5. Hvis to eller flere betjeningsorganer er placeret så tæt, at de kan berøres
samtidig af stemplet eller af modelhovedet, skal de behandles således:
2.2.5.1. flere betjeningsorganer, der samtidig kan få plads i hulrummet i model-
hovedet behandels som ét fremspring.
2.2.5.2. Når en normalprøve hindres af model hovedets kontakt med andre
betjeningsorganer, bør disse fjernes og prøven fortsættes uden disse. Deskalderefter sættes på pl ads og undersøges efter tur, idet andre betje-ningsorganer eventuelt fjernes for at lette prøven.
1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 17
▼B
Tillæg

1974L0060 — DA — 20.12.1973 — 000.001 — 18
▼B
BILAG VI
APPARAT OG FREMGANGSMÅDE TIL GENNEMFØRELSE AF
PUNKT 5.2.1 I BILAG I
De dele (knapper, håndtag osv.), som kan berøres af det nedenfor beskrevne
apparat og efter den angivne fremgangsmåde, betragtes som udsat for at bliveramt af passagerernes knæ.
1.Apparat
Apparatet er således i snit
2.Fremgangsmåde
Apparatet kan indtage alle stillinger under instrumentbrædtets niveau og
således at:
— planet XX’ er parallelt med apparatets midterplan i længderetningen
— aksen X kan drejes op og ned i en vinkeli forhol d tildet vandrette pl an på
indtil30 °.
3. For at gennemføre den omhandlede prøve skal alle materialer af en hårdhed
under 50 shore A fjernes.