02019X0253 — DA — 15.02.2019 — 000.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument





Berigtiget ved:









▼B

Regulativ nr. 83 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) — Ensartede forskrifter for godkendelse af køretøjer for så vidt angår emissionen af forurenende stoffer i overensstemmelse med kravene til motorbrændstof [2019/253]

Omfattende al gældende tekst frem til:

Supplement 7 til ændringsserie 07 — ikrafttrædelsesdato: Den 29. december 2018

INDHOLD REGULATIV 1. Anvendelsesområde 2. Definitioner 3. Ansøgning om godkendelse 4. Godkendelse 5. Forskrifter og prøvninger 6. Ændringer af køretøjstypen 7. Udvidelse af typegodkendelser 8. Produktionens overensstemmelse 9. Overensstemmelse efter ibrugtagning 10. Sanktioner i tilfælde af produktionens manglende overensstemmelse 11. Endeligt ophør af produktionen 12. Overgangsbestemmelser 13. Navne og adresser på de tekniske tjenester, der er ansvarlige for udførelse af godkendelsesprøvningerne, og på de typegodkendende myndigheder Tillæg 1 — Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende Tillæg 2 — Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse enten er utilfredsstillende eller ikke foreligger Tillæg 3 — Overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning Tillæg 4 — Statistisk procedure for udstødningsemissioner ved prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning Tillæg 5 — Ansvar for overensstemmelse efter ibrugtagning Tillæg 6 — Forskrifter for køretøjer, der anvender en reagens i systemet til efterbehandling af udstødningen BILAG 1 Motorens og køretøjets specifikationer samt oplysninger om prøvningsprocedurer 2 Meddelelse 3 Udformning af godkendelsesmærket 4a Type I-prøvning 5 Type II-prøvning 6 Type III-prøvning 7 Type IV-prøvning 8 Type VI-prøvning 9 Type V-Prøvning 10 Specifikationer for referencebrændstoffer 10a Specifikationer for gasholdige referencebrændstoffer 11 Egendiagnosesystem (OBD-system) for motorkøretøjer 12 Meddelelse af ECE-typegodkendelse af køretøj, der anvender LPG eller NG/biomethan som brændstof 13 Procedure for emissionsprøvning af køretøjer med periodisk regenererende system 14 Procedure for emissionsprøvning af hybride elkøretøjer (HEV)

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Dette regulativ fastsætter de tekniske forskrifter for typegodkendelse af motorkøretøjer.

Desuden fastlægger regulativet regler for kontrol af overensstemmelse efter ibrugtagning, forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed og egendiagnosesystemer (OBD-systemer).

1.1. ►C1 Dette regulativ finder anvendelse på køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på ikke over 2 610 kg ( 1 ). På fabrikantens anmodning kan typegodkendelser meddelt i henhold til dette regulativ udvides fra ovennævnte køretøjer til køretøjer i klasse M1, M2, N1 og N2 med en referencemasse på ikke over 2 840 kg, som opfylder de i dette regulativ fastsatte betingelser. På fabrikantens anmodning kan typegodkendelser meddelt i henhold til dette regulativ udvides fra ovennævnte køretøjer til køretøjer til særlig anvendelse i klasse M1, M2, N1 og N2 uanset referencemassen. Fabrikanten skal påvise over for den typegodkendende myndighed, der har meddelt typegodkendelsen, at det pågældende køretøj er et køretøj med særlig anvendelse. ◄

2. DEFINITIONER

I dette regulativ forstås ved:

2.1. »Køretøjstype«: en gruppe af motorkøretøjer, der ikke frembyder væsentlige forskelle med hensyn til:

2.1.1. den ækvivalente inerti bestemt i forhold til referencemassen som foreskrevet i tabel A4a/3 i bilag 4a til dette regulativ og

2.1.2. motorens og køretøjets specifikationer som defineret i bilag 1 til dette regulativ.

2.2. »Referencemasse«: køretøjets masse »i ulastet stand« med fast tillæg af en vægt på 100 kg for prøvning i henhold til bilag 4a og 8 til dette regulativ.

2.2.1. »Masse i ulastet standv« : køretøjets masse, når dette er køreklart, uden den faste masse for føreren på 75 kg, passagerer eller last, men med brændstoftanken fyldt op til 90 % af kapaciteten samt sædvanligt værktøjssæt og reservehjul, hvor sådant anvendes.

2.2.2. »Masse i køreklar stand« : den masse, der er beskrevet i punkt 2.6 i bilag 1 til dette regulativ, samt for køretøjer konstrueret og fremstillet til befordring af mere end 9 personer (ud over føreren), massen af ét personalemedlem (75 kg), hvis der blandt de 9 eller flere sæder forefindes et sæde til et sådant personalemedlem i køretøjet.

2.3. »Totalmasse«: den teknisk tilladelige maksimale masse, der er erklæret af fabrikanten (denne masse kan være større end den totalmasse, der er godkendt af den nationale myndighed).

2.4. »Forurenende gasser« udstødningsgassens indhold af carbonmonoxid og nitrogenoxider, sidstnævnte udtrykt som nitrogendioxid- (NO2-) ækvivalenter, samt carbonhydrider svarende til bruttoformlen:

a) C1H2,525 for LPG (autogas)

b) C1H4 for NG (naturgas) og biomethan

c) C1H1,89O0,016 for benzin (E5)

d) C1H1,93O0,033 for benzin (E10)

e) C1H1,86O0,005 for diesel (B5)

f) C1H1,86O0,007 for diesel (B7)

g) C1H2,74O0,385 for ethanol (E85)

h) C1H2,61O0,329 for ethanol (E75).

2.5. »Forurenende partikler«: bestanddele i udstødningsgassen, der udskilles fra fortyndet udstødningsgas ved en temperatur på højst 325 K (52 °C) ved filtrering efter fremgangsmåden i bilag 4a, tillæg 4, til dette regulativ.

2.5.1. »Partikelantal« : det samlede antal partikler med en diameter på over 23 mm, som er til stede i den fortyndede udstødningsgas, efter at denne er blevet konditioneret for at fjerne flygtigt materiale som beskrevet i bilag 4a, tillæg 5, til dette regulativ.

2.6. »Udstødningsemissioner«:

a) for motorer med styret tænding (P.I.), emissionen af forurenende gasser og partikler

b) for motorer med kompressionstænding (C.I.), emissionen af forurenende gasser, forurenende partikler og partikelantal.

2.7. »Fordampningsemissioner«: andre carbonhydriddampe end dem fra udstødningsgasserne, der udsendes fra et motorkøretøjs brændstofsystem.

2.7.1. »Fordampningstab fra brændstoftank« : emissioner af carbonhydrider forårsaget af temperaturforandringer i brændstoftanken (i forholdet C1H2,33).

2.7.2. »Fordampningstab efter kørsel (hot soak)« : emissioner af carbonhydrider fra brændstofsystemet på et stationært køretøj efter kørsel (i forholdet C1 H2,20).

2.8. »Krumtaphus«: rum i og uden på motoren, som er forbundet med oliepumpen ved indvendige og udvendige kanaler, hvorigennem gasser og dampe kan undslippe.

2.9. »Koldstartanordning«: en anordning, som midlertidigt giver en federe brændstof/luft-blanding i motoren og derved letter start af motoren.

2.10. »Starthjælpemiddel«: en anordning, som bidrager til motorstart uden at berige luft/brændstofblandingen, f.eks. gløderør, ændret indsprøjtningstiming osv.

2.11. »Slagvolumen«:

2.11.1. for motorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen

2.11.2. for drejestempelmotorer (Wankelmotorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen for et forbrændingskammer pr. stempel.

2.12. »Forureningsbegrænsende udstyr«: de komponenter i et køretøj, der styrer og/eller begrænser udstødnings- og fordampningsemissionen.

2.13. »Egendiagnosesystem (OBD-system)«: et fejlfindingssystem med henblik på emissionsbegrænsning, som er monteret i køretøjet, og som er i stand til at finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computers hukommelse.

2.14. »Prøvning af køretøjer efter ibrugtagning«: prøvning og vurdering af overensstemmelse, der udføres i henhold til punkt 9.2.1 i dette regulativ.

2.15. »Forsvarligt vedligeholdt og benyttet«: at et prøvningskøretøj opfylder kriterierne for godkendelse af et udvalgt køretøj i punkt 2 i tillæg 3 til dette regulativ.

2.16. »Manipulationsanordning«: ethvert konstruktionselement, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal, det gear, der køres i, vakuum i indsugningsmanifolden eller enhver anden parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drift og brug. Et sådant konstruktionselement betragtes ikke som en manipulationsanordning, såfremt:

2.16.1. anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed eller

2.16.2. anordningen ikke fungerer ud over startfasen eller

2.16.3. betingelserne i det væsentlige omfattes af type I- eller type VI-prøvningsprocedurerne.

2.17. »Køretøjsfamilie«: en gruppe køretøjstyper, som med henblik på bilag 12 i dette regulativ identificeres ved et stamkøretøj.

2.18. »Biobrændstof«: et flydende eller gasformigt brændstof til transport, fremstillet af biomasse.

2.19. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype med hensyn til begrænsningen af følgende forhold ( 2 ):

2.19.1. Begrænsning af køretøjets udstødningsemissioner, fordampningsemissioner, emissionen af krumtaphusgasser, holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr, emissionen af koldstartsgasser og OBD-systemer i køretøjer, der anvender blyfri benzin, eller som kan anvende enten blyfri benzin og LPG eller NG/biomethan eller biobrændstoffer (godkendelse B).

2.19.2. Begrænsning af emissionerne af forurenende gasser og partikler, holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr og OBD-systemer i køretøjer, der anvender dieselolie (godkendelse C), eller som kan anvende enten dieselolie og biobrændstof eller biobrændstof.

2.19.3. Begrænsning af motorens emissioner af forurenende gasser, emissionen af krumtaphusgasser, holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr, koldstartsemissioner og OBD-systemer i LPG- eller NG/biomethan-køretøjer (godkendelse D).

2.20. »Periodisk regenererende system«: en antiforureningsanordning (f.eks. katalysator, partikelfilter), der kræver en periodisk regenereringsproces med driftsintervaller på mindre end 4 000 km ved normal køretøjsdrift. I forbindelse med cyklusser, hvor regenerering forekommer, tillades overskridelse af emissionsstandarder Hvis en regenerering af en antiforureningsanordning forekommer mindst én gang pr. type I-prøvning, og der allerede er regenereret mindst én gang under køretøjsforberedelsescyklussen, vil det opfattes som et kontinuerligt regenererende system, der ikke kræver en speciel prøvningsprocedure. Bilag 13 til dette regulativ gælder ikke for kontinuerligt regenererende systemer.

På fabrikantens anmodning gælder prøvningsproceduren, som er specifik for periodisk regenererende systemer, ikke for en regenereringsanordning, hvis fabrikanten dokumenterer over for den typegodkendende myndighed, at emissionerne under cyklusser med regenerering, ikke overstiger værdierne i punkt 5.3.1.4 for den pågældende køretøjsklasse efter aftale med den tekniske tjeneste.

2.21. Hybridkøretøjer

2.21.1. Generel definition af hybridkøretøjer (HV)

»Hybridkøretøj (HV)« : et køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige energilagringssystemer (i køretøjet).

2.21.2. Definition af hybride elkøretøjer (HEV):

»Hybridt elkøretøj (HEV)« :

et køretøj, der til den mekaniske fremdrift bruger energi fra begge nedenstående kilder af lagret energi/kraft i køretøjet, herunder køretøjer, som trækker energi fra et brændstof, der forbruges, udelukkende med henblik på genopladning af den elektriske energi-/kraftlagringsanordning:

a) et brændstof, der forbruges

b) batteri, kondensator, svinghjul/generator eller lagringsenheder for energi/kraft.

2.22. »Mono-brændstofkøretøj«: køretøj, der konstrueret til først og fremmest at køre på én type brændstof.

2.22.1. »Mono-brændstofkøretøj til gas« : køretøj, der primært er konstrueret med henblik på permanent anvendelse af LPG eller NG/biomethan eller hydrogen som brændstof, men som også kan være udstyret med et benzinsystem til anvendelse i nødstilfælde eller udelukkende ved start, og hvis benzintank højst kan rumme 15 liter.

2.23. »Bi-brændstofkøretøj«: et køretøj med to separate brændstoflagringssystemer, som er konstrueret til kun at køre på ét brændstof ad gangen. Samtidig anvendelse af begge brændstoffer er mængde- og varighedsmæssigt begrænset.

2.23.1. »Bi-brændstofkøretøj til gas« : et køretøj, der kan køre på benzin (benzinfunktionsmåde) og også på enten LPG, NG/biomethan eller hydrogen (gasfunktionsmåde).

2.24. »Køretøj, som anvender alternative brændstoffer«: et køretøj, der er konstrueret til at anvende mindst én form for brændstof, der enten er gasformigt ved atmosfærisk temperatur og tryk eller udledt af en hovedsagelig ikke-mineralsk olie.

2.25. »Flex-brændstofkøretøj«: et køretøj med et enkelt brændstoflagringssystem, der kan køre på forskellige blandinger af to eller flere brændstoffer.

2.25.1. »Flex-brændstofkøretøj til ethanol« : et flex-brændstofkøretøj, der kan køre på benzin eller en blanding af benzin og ethanol med et ethanolindhold på op til 85 % (E85).

2.25.2. »Flex-brændstofkøretøj til biodiesel« : et flex-brændstofkøretøj, der kan køre på mineralsk diesel eller en blanding af mineralsk diesel og biodiesel.

2.26. »Koldstart«, for så vidt angår overvågning af præstationstallet ved brug (IUPRM): en kølevæsketemperatur (eller tilsvarende temperatur) ved motorstart på højst 35 °C og højst 7 K højere end den omgivende temperatur (hvis denne foreligger) ved motorstart.

2.27. »Direkte indsprøjtningsmotor«: en motor, som kan arbejde i en funktionsmåde, hvor brændstoffet sprøjtes ind i indsugningsluften, efter at luften har passeret gennem indsugningsventilerne.

2.28. »Elektrisk drivlinje«: et system bestående af en eller flere anordninger til oplagring af elektrisk energi, en eller flere elektriske kraftkonditioneringsanordninger og en eller flere elektriske maskiner, som omdanner oplagret elektrisk energi til mekanisk energi, der overføres til hjulene til fremdrift af køretøjet.

2.29. »Rent elektrisk køretøj«: et køretøj, som udelukkende drives af en elektrisk drivlinje.

2.30. »Køretøj til hydrogenbrændselscelle«: et køretøj, der drives af en brændselscelle, der konverterer kemisk energi fra hydrogen til elektrisk energi til fremdrift af køretøjet.

2.31. »Nettoeffekt«: effekt på prøvebænk målt på enden af krumtapakslen, eller hvad der svarer til denne, ved en given motorhastighed med det tilbehør, der er angivet i regulativ nr. 85, bestemt ved atmosfæriske referencebetingelser.

2.32. »Maksimal nettoeffekt«: nettoeffektens højeste værdi målt ved fuld motorbelastning.

2.33. »Maksimal effekt over 30 minutter«: et elektrisk fremdriftssystems maksimale nettoeffekt ved jævnstrøm, jf. punkt 5.3.2 i regulativ nr. 85.

2.34. »Koldstartv«: en kølevæsketemperatur (eller tilsvarende temperatur) ved motorstart på højst 35 °C og højst 7 K højere end den omgivende temperatur (hvis denne foreligger) ved motorstart.

3. ANSØGNING OM GODKENDELSE

3.1. Ansøgning om godkendelse af en køretøjstype med hensyn til dens udstødningsemissioner, emission af krumtaphusgasser, fordampningsemissioner og holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr og OBD-systemer indgives til den typegodkendende myndighed af køretøjsfabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant. 3.1.1. Desuden skal fabrikanten indgive følgende oplysninger: a) for motorer med styret tænding, en erklæring fra fabrikanten om den mindste procentdel fejltændinger af det samlede antal tændinger, som enten ville medføre, at emissionerne overskrider grænserne i punkt 3.3.2 i bilag 11 til dette regulativ, hvis den procentdel fejltændinger forekom fra starten af en type I-prøvning som beskrevet i bilag 4a til dette regulativ, eller ville medføre overophedning af udstødningssystemets katalysator(er), før der indtræder uoprettelig skade b) detaljerede skriftlige oplysninger med fuld beskrivelse af OBD-systemets funktionsdata, herunder en liste over samtlige relevante dele af køretøjets emissionsbegrænsningssystem, der overvåges af OBD-systemet c) beskrivelse af den fejlindikator, hvormed OBD-systemet informerer føreren af køretøjet om en fejl d) en erklæring fra fabrikanten om, at OBD-systemet er i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11 til dette regulativ vedrørende OBD-systemets funktion efter ibrugtagning under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold e) en plan med en beskrivelse af de detaljerede tekniske kriterier og en begrundelse for forøgelse af tæller og nævner for hver overvågningsenhed, som skal opfylde forskrifterne i punkt 7.2 og 7.3 i tillæg 1 til bilag 11 til dette regulativ, og for at afbryde tællere, nævnere og den generelle nævner under de forhold, der er fastsat i punkt 7.7 i tillæg 1 til bilag 11 til dette regulativ f) en beskrivelse af de forholdsregler, der er truffet for at forhindre indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning g) eventuelt oplysninger om køretøjsfamilien som angivet i tillæg 2 til bilag 11 til dette regulativ h) kopier af eventuelle andre typegodkendelser samt relevante data med henblik på udvidelse af godkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer. 3.1.2. Til de i punkt 3 i bilag 11 til dette regulativ beskrevne prøvninger skal der til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indleveres et køretøj, der er repræsentativt for køretøjstypen eller -familien, og som er udstyret med det OBD-system, for hvilket der er ansøgt om godkendelse. Finder den tekniske tjeneste, at det indleverede køretøj ikke er fuldt repræsentativt for den køretøjstype eller -familie, der beskrives i bilag 11, tillæg 2, til dette regulativ, skal der indleveres et andet og om nødvendigt et ekstra køretøj til prøvning i overensstemmelse med punkt 3 i bilag 11 til dette regulativ.

3.2. En model af oplysningsskemaet vedrørende udstødningsemissioner, fordampningsemissioner, holdbarhed og OBD-systemet findes i bilag 1 til dette regulativ. De oplysninger, som er opført under punkt 3.2.12.2.7.6 i bilag 1 til dette regulativ, skal medtages i tillæg 1 »oplysninger vedrørende egendiagnose« til typegodkendelsesattesten i bilag 2 til dette regulativ. 3.2.1. Der forelægges kopier af eventuelle andre typegodkendelser samt relevante data med henblik på udvidelse af typegodkendelser og bestemmelse af forringelsesfaktorer.

3.3. Med henblik på de i punkt 5 i dette regulativ beskrevne prøvninger indleveres et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der skal godkendes, til den tekniske tjeneste, der forestår godkendelsesprøvningen. 3.3.1. Den i dette regulativs stk. 3.1 omhandlede ansøgning udformes i overensstemmelse med den model af oplysningsskemaet, som er fastsat i bilag 1 til dette regulativ. 3.3.2. I forbindelse med punkt 3.1.1, litra d), anvender fabrikanten modellen for fabrikantens attest for overensstemmelse med kravene til OBD-systemets funktion efter ibrugtagning som fastsat i tillæg 2 til bilag 2 til dette regulativ. 3.3.3. I forbindelse med punkt 3.1.1, litra e), stiller den typegodkendende myndighed, der meddeler godkendelsen, de i nævnte punkt anførte oplysninger til rådighed for de typegodkendende myndigheder, når de anmoder herom. 3.3.4. I forbindelse med litra d) og e) i punkt 3.1.1 må de typegodkendende myndigheder ikke godkende et køretøj, hvis de oplysninger, der er indgivet af fabrikanten, ikke er egnede til at opfylde forskrifterne i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11. Punkt 7.2, 7.3 og 7.7 i tillæg 1 til bilag 11 finder anvendelse under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold. Godkendelsesmyndighederne tager i deres vurdering af gennemførelsen af forskrifterne i første og andet afsnit hensyn til den teknologiske udvikling. 3.3.5. I forbindelse med stk. 3.1.1, litra f), omfatter foranstaltningerne til hindring af indgreb i og ændring af computeren til emissionsbegrænsning også faciliteten til opdatering under anvendelse af et fabriksgodkendt program eller en fabriksgodkendt kalibrering. 3.3.6. Til de i tabel A anførte prøvninger skal fabrikanten til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indlevere et køretøj, der er repræsentativt for den type, der skal godkendes. 3.3.7. Ansøgning om typegodkendelse af flex-brændstofkøretøjer skal være i overensstemmelse med de yderligere krav fastlagt i punkt 4.9.1 og 4.9.2. 3.3.8. Ændringer af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der foretages efter typegodkendelse, ugyldiggør ikke automatisk en typegodkendelse, medmindre de oprindelige karakteristika eller tekniske parametre er blevet ændret på en måde, der påvirker motorens eller forureningsbegrænsningssystemets funktion.

4. GODKENDELSE

4.1. Hvis den køretøjstype, der søges godkendt efter denne ændring, opfylder forskrifterne i punkt 5 i dette regulativ, meddeles godkendelse af den pågældende køretøjstype.

4.2. Der tildeles et godkendelsesnummer til hver godkendt type. Dette nummers første to cifre angiver den ændringsserie, i henhold til hvilken godkendelsen blev meddelt. Den samme kontraherende part må ikke tildele det samme nummer til en anden køretøjstype.

4.3. En meddelelse om godkendelse eller udvidelse eller afvisning af godkendelse af en køretøjstype i henhold til dette regulativ skal fremsendes til de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en formular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ. 4.3.1. Hvis der foretages ændringer i denne tekst, f.eks. hvis der fastsættes nye grænseværdier, skal de kontraherende parter informeres om, hvilke allerede godkendte køretøjstyper overholder de nye bestemmelser.

4.4. Ethvert køretøj, som er i overensstemmelse med en type, som er godkendt efter dette regulativ, skal på et let synligt og let tilgængeligt sted, der er angivet i godkendelsesattesten, være påført et internationalt godkendelsesmærke bestående af følgende: 4.4.1. En cirkel, som omslutter bogstavet »E« efterfulgt af kendingsnummeret på den stat, som har meddelt godkendelse ( 3 ). 4.4.2. Nummeret på dette regulativ, efterfulgt af bogstavet »R«, en bindestreg og godkendelsesnummeret til højre for den cirkel, der er beskrevet i punkt 4.4.1. 4.4.3. Godkendelsesmærket skal indeholde et yderligere tegn efter godkendelsesnummeret, som har til formål at angive, hvilken køretøjsklasse eller -gruppe, godkendelsen er meddelt for. Dette bogstav bør vælges ud fra tabel A3/1 i bilag 3 til dette regulativ.

4.5. Er køretøjet i overensstemmelse med en køretøjstype, som i henhold til et eller flere andre af de til overenskomsten vedføjede regulativer er godkendt i samme stat, som har meddelt godkendelse efter dette regulativ, behøver det i punkt 4.4.1 ovenfor foreskrevne symbol ikke gentages. I så fald anbringes regulativets nummer og typegodkendelsesnummeret samt yderligere tegn for alle regulativer i henhold til hvilke typegodkendelse er meddelt i det land, som har meddelt typegodkendelse i henhold til dette regulativ, i lodrette søjler til højre for det symbol, der er beskrevet i punkt 4.4.1 i dette regulativ.

4.6. Godkendelsesmærket skal være let læseligt og må ikke kunne slettes.

4.7. Godkendelsesmærket skal anbringes tæt ved eller på køretøjets fabrikationsplade. 4.7.1. Bilag 3 til dette regulativ indeholder eksempler på sammensætning af godkendelsesmærker.

4.8. Yderligere krav til køretøjer, der kører på LPG eller NG/biomethan 4.8.1. De yderligere krav til køretøjer, der kører på LPG eller NG/biomethan, er angivet i bilag 12 til dette regulativ.

4.9. Yderligere forskrifter for godkendelse af flex-brændstofkøretøjer 4.9.1. For typegodkendelse af et flex-brændstofkøretøj til ethanol eller biodiesel skal køretøjsfabrikanten beskrive køretøjets evne til at tilpasse sig enhver kommerciel blanding af benzin og ethanolbrændstof (blanding med op til 85 % ethanolindhold) eller diesel og biodiesel. 4.9.2. For flex-brændstofkøretøjer skal overgangen fra ét referencebrændstof til et andet mellem prøvningerne finde sted uden manuel regulering af motorens indstilling.

4.10. Krav til godkendelse vedrørende egendiagnosesystemet (OBD-systemet) 4.10.1. Fabrikanten sikrer, at alle køretøjer er udstyret med et OBD-system. 4.10.2. OBD-systemet skal være konstrueret, fremstillet og monteret i køretøjet på en sådan måde, at det kan detektere hvilken art af forringelse eller funktionsfejl, der forekommer igennem hele køretøjets levetid. 4.10.3. OBD-systemet skal opfylde forskrifterne i dette regulativ under normale driftsbetingelser. 4.10.4. Ved prøvning med en defekt komponent i henhold til tillæg 1 i bilag 11 skal OBD-systemets fejlindikator aktiveres. OBD-systemets fejlindikator kan også aktiveres under disse prøvninger ved emissionsniveauer, der ligger under OBD-systemets grænseværdier som specificeret i bilag 11. 4.10.5. Fabrikanten skal sikre, at OBD-systemet opfylder forskrifterne for funktion efter ibrugtagning som anført i punkt 7 i tillæg 1 til bilag 11 i dette regulativ under alle rimeligt forudsigelige kørselsforhold. 4.10.6. Fabrikanten skal stille informationer om funktion efter ibrugtagning, der lagres og oplyses af køretøjets OBD-system i henhold til bestemmelserne i punkt 7.6 i tillæg 1 til bilag 11, til rådighed for de nationale myndigheder og uafhængige aktører uden kryptering.

5. FORSKRIFTER OG PRØVNINGER

Fabrikanter af små mængder af køretøjer

Som et alternativ til forskrifterne i dette punkt kan fabrikanter af køretøjer, hvis årlige produktion på verdensplan er på mindre end 10 000 enheder, opnå godkendelse på grundlag af tilsvarende tekniske krav som specificeret i tabellen nedenfor.







Retsakt Forskrifter The California Code of Regulations, Title 13, paragraphs 1961(a) og 1961(b)(1)(C)(1) gældende for køretøjsmodeller fra 2001 og senere, 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976 og 1975, offentliggjort af Barclay's Publishing. Typegodkendelse skal meddeles i henhold til den California Code of Regulations, der er gældende for køretøjets nyeste modelår.

De emissionsprøvninger ved teknisk kontrol, der er anført i bilag 5, og forskrifterne for adgang til køretøjets OBD-data, som anført i punkt 5 i bilag 11, er stadig påkrævede med hensyn til emissioner i henhold til dette punkt.

Den typegodkendende myndighed skal underrette de andre kontraherende parters godkendende myndigheder om omstændighederne i forbindelse med alle typegodkendelser meddelt i henhold til dette punkt.

5.1. Indledning

5.1.1. Alle dele, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende stoffer, skal være udformet, konstrueret og anbragt således, at køretøjet under normale driftsforhold og uanset eventuelle vibrationer opfylder forskrifterne i dette regulativ.

5.1.2. De tekniske forholdsregler, fabrikanten træffer, skal sikre, at udstødnings- og fordampningsemissionerne i henhold til dette regulativ begrænses effektivt i hele køretøjets normale levetid og under normale driftsforhold. Heri indgår, at slanger, slangestudse og slangeforbindelser, der anvendes i de emissionsbegrænsende systemer, skal være sikre og udført i overensstemmelse med den oprindelige konstruktions hensigt. For udstødningsemissioners vedkommende anses disse bestemmelser for at være overholdt, hvis bestemmelserne i punkt 5.3.1 og 8.2 er opfyldt. For fordampningsemissioners vedkommende anses disse bestemmelser for at være overholdt, hvis bestemmelserne i punkt 5.3.4 og 8.4 er opfyldt. 5.1.2.1. Brug af en manipulationsanordning er forbudt.

5.1.3. Benzintankenes påfyldningsåbninger 5.1.3.1. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 5.1.3.2 skal benzin- eller ethanoltankens påfyldningsåbning være udformet således, at det ikke er muligt at påfylde brændstof fra en brændstofpumpe, hvis betjeningspistols mundstykke har en udvendig diameter på 23,6 mm eller derover. 5.1.3.2. Punkt 5.1.3.1 finder ikke anvendelse på et køretøj, for hvilket begge nedenstående betingelser er opfyldt: 5.1.3.2.1. køretøjet er udformet og konstrueret således, at intet udstyr til begrænsning af emissionen af luftforurenende gasser beskadiges af blyholdig benzin, og og 5.1.3.2.2. køretøjet er på iøjnefaldende, let læselig og ikke sletbar måde mærket med det i ISO 2575:1982 specificerede symbol for blyfri benzin på et sted, der er umiddelbart synligt for en person, der fylder brændstof på brændstoftanken. Yderligere mærkning er tilladt.

5.1.4. Der skal træffes foranstaltninger til at undgå for stor fordampningsemission samt brændstofudslip på grund af manglende tankdæksel.Det kan ske på en af følgende måder: 5.1.4.1. et fastsiddende tankdæksel med automatisk åbning og lukning 5.1.4.2. konstruktionsmæssige begrænsninger, der forhindrer stor fordampningsemission, selv om tankdækslet mangler eller 5.1.4.3. andre foranstaltninger med samme virkning. Eksempler herpå kan omfatte, men er ikke begrænset til, tankdæksel fastgjort med strip eller kæde eller et tankdæksel, hvortil der anvendes samme nøgle som til køretøjets tænding. I sidstnævnte fald må nøglen kun kunne fjernes fra tankdækslet, når dette er i låst position.

5.1.5. Bestemmelser vedrørende det elektroniske systems sikkerhed 5.1.5.1. Køretøjer med computerstyret emissionsbegrænsning skal være således indrettet, at ændringer bortset fra de af fabrikanten tilladte forhindres. Fabrikanten skal tillade ændringer, hvis de er nødvendige af hensyn til diagnosticering, eftersyn, vedligehold, eftermontering eller reparation af køretøjet. Der må ikke kunne ændres i omprogrammerbare computerkoder eller driftsparametre, og de skal have et beskyttelsesniveau, der er mindst lige så godt som bestemmelserne i ISO DIS 15031-7, dateret 15. marts 2001 (SAE J2186, dateret oktober 1996). Udtagelige kalibreringslagerchips skal være indkapslet, anbragt i lukket beholder eller beskyttet ved elektroniske algoritmer og må ikke kunne udskiftes uden brug af specialværktøj og -procedurer. Det er kun de elementer, der er direkte forbundet med emissionskalibrering eller forebyggelse af tyveri, der må beskyttes på denne måde. 5.1.5.2. EDB-kodede driftsparametre for motoren må ikke kunne ændres uden brug af specialværktøj og -procedurer (f.eks. loddede eller indkapslede computerkomponenter eller forseglede (eller loddede) computerindeslutninger). 5.1.5.3. For mekaniske brændstofindsprøjtningspumper på motorer med kompressionstænding skal fabrikanten træffe tilstrækkelige forholdsregler til beskyttelse mod ændring af indstillingen af den maksimale brændstofafgivelse under driften. 5.1.5.4. Fabrikanten kan anmode den typegodkendende myndighed om undtagelse fra et af disse krav for køretøjer, for hvilke sikring kan formodes ikke at være nødvendig. For indrømmelse af en sådan undtagelse tager den godkendende myndighed følgende andre kriterier i betragtning, dog ikke udelukkende: om der er højtydende chips til rådighed, om køretøjet har en høj maksimalydelse, og det forventede salgstal for køretøjet. 5.1.5.5. Fabrikanter, der anvender systemer med programmerbare EDB-koder (f.eks. elektrisk sletbart programmerbart læselager, EEPROM) skal forhindre uautoriseret omprogrammering. Fabrikanterne skal benytte strategier til ekstra sikring og skrivebeskyttelse, som kræver elektronisk adgang til en ekstern computer, der drives af fabrikanten. Metoder, der giver en passende beskyttelse mod indgreb fra uvedkommende, godkendes af den typegodkendende myndighed. 5.1.6. Det skal være muligt at foretage teknisk kontrol af køretøjet for at bestemme, hvordan det klarer sig i forhold til de data, der blev registreret i henhold til punkt 5.3.7. Hvis denne tekniske kontrol kræver en særlig procedure, skal dette være beskrevet i servicehåndbogen (eller tilsvarende). Denne særlige procedure må ikke kræve anvendelse af særligt udstyr andet end det, der følger med køretøjet.

5.2. Prøvningsprocedure

I tabel A er vist de forskellige muligheder for typegodkendelse af et køretøj.

5.2.1. Motordrevne køretøjer med styret tænding og hybride elkøretøjer med styret tænding skal underkastes følgende prøvninger: type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart) type II (CO-emission i tomgang) type III (emissioner af krumtaphusgasser) type IV (fordampningsemissioner) type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed) type VI (kontrol af de gennemsnitlige CO/HC-emissioner efter koldstart ved lav omgivende temperatur) OBD-prøvning Prøvning af motoreffekt.

5.2.2. Køretøjer med styret tænding og hybride elkøretøjer med styret tænding, der anvender LPG eller NG/biomethan som brændstof (mono-brændstof eller bi-brændstof), skal underkastes følgende prøvninger (i overensstemmelse med tabel A): type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart) type II (CO-emission i tomgang) type III (emissioner af krumtaphusgasser) type IV (fordampningsemission), når det er relevant type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed) type VI (kontrol af de gennemsnitlige CO/HV-emissioner efter koldstart ved lav lufttemperatur), når dette er relevant OBD-prøvning Prøvning af motoreffekt.

5.2.3. Køretøjer med kompressionstænding og hybride elkøretøjer udstyret med motorer med kompressionstænding skal underkastes følgende prøvninger: type I (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner efter koldstart) type V (det forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed) OBD-prøvning.



Tabel A Forskrifter Anvendelse af forskrifter ved typegodkendelse og udvidelser Køretøjsklasse Køretøjer med motor med styret tænding, herunder hybridkøretøjer Køretøjer med motorer med kompressionstænding og hybrider deraf Mono-brændstof Bi-brændstof (1) Flex-brændstof (1) Flex-brændstof Mono-brændstof Referencebrændstof Benzin (E5/E10) (7) LPG NG/biomethan Hydrogen (ICE) (5) Benzin (E5/E10) (7) Benzin (E5/E10) (7) Benzin (E5/E10) (7) Benzin (E5/E10) (7) Benzin (B5/B7) (7) Benzin (B5/B7) (7) LPG NG/biomethan Hydrogen (ICE) (5) Ethanol (E85) Biodiesel Forurenende luftarter (Type I-prøvning) Ja Ja Ja Ja (4) Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) (4) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun B5/B7) (2) (7) Ja Partikelmasse og partikelantal (Type I-prøvning) Ja (6) — — — Ja (kun benzin) (6) Ja (kun benzin) (6) Ja (kun benzin) (6) Ja (begge brændstoffer) (6) Ja (kun B5/B7) (2) (7) Ja Emissioner ved tomgang (Type II-prøvning) Ja Ja Ja — Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun benzin) Ja (begge brændstoffer) — — Emissioner fra krumtaphus (Type III-prøvning) Ja Ja Ja — Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) — — Fordampningsemissioner (Type IV-prøvning) Ja — — — Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) — — Holdbarhed (Type V-prøvning) Ja Ja Ja Ja Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun B5/B7) (2) (7) Ja Emissioner ved lav temperatur (Type VI-prøvning) Ja — — — Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (kun benzin) Ja (3) (begge brændstoffer) — — Overensstemmelse efter ibrugtagning Ja Ja Ja Ja Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (begge brændstoffer) Ja (kun B5/B7) (2) (7) Ja Egendiagnose (OBD) Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja (1) Når et bi-brændstofkøretøj kombineres med et flex-brændstofkøretøj, finder begge krav anvendelse. (2) Denne bestemmelse er midlertidig; der bliver senere fremsat forslag om yderligere krav til biodiesel. (3) Prøvningen foretages med begge brændstoffer. Der anvendes prøvereferencebrændstoffet E75 som omhandlet i bilag 10. (4) Kun NOx-emissioner skal bestemmes, når køretøjet kører på hydrogen. (5) Referencebrændstoffet er »Hydrogen til forbrændingsmotorer« som omhandlet i bilag 10a. (6) Grænseværdierne for partikelmasse og partikelantal for køretøjer med styret tænding, herunder hybride køretøjer, finder kun anvendelse på køretøjer med motorer med direkte indsprøjtning. ( 7 ) Efter fabrikantens valg kan køretøjer med motorer med styret tænding og kompressionstænding prøves med E5- eller E10-brændstof henholdsvis B5- eller B7-brændstof. Dog: — foretages der senest seksten måneder efter de datoer, der er fastsat i punkt 12.2.1, kun nye typegodkendelser med brændstofferne E10 og B7 — godkendes senest fra de datoer, der er fastsat i punkt 12.2.4, alle nye køretøjer med brændstofferne E10 og B7.

5.3. Beskrivelse af prøvninger

5.3.1. Type I-prøvning (kontrol af emission af udstødningsgasser efter koldstart).

5.3.1.1. Figur 1 er et rutediagram for type I-prøvningen. Denne prøvning gennemføres på alle de køretøjer, som er nævnt i punkt 1.

5.3.1.2. Køretøjet anbringes på et chassisdynamometer forsynet med belastnings- og inertisimuleringsudstyr. 5.3.1.2.1. Der gennemføres en prøvning uden afbrydelse med en samlet varighed på 19 minutter og 40 sekunder bestående af to dele, del 1 og del 2. Med fabrikantens samtykke kan der indføres en kort afbrydelse af prøvningsforløbet på højst 20 sekunder mellem afslutningen af del 1 og begyndelsen af del 2 for at gøre det muligt at justere prøvningsapparaturet. 5.3.1.2.1.1. Køretøjer, der anvender LPG eller NG/biomethan, skal ved en type I-prøvning prøves for variationer i sammensætningen af LPG hhv. NG/biomethan som foreskrevet i bilag 12. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG eller NG/biomethan som brændstof, skal prøves på begge brændstoffer, hvorunder der ved anvendelse af LPG eller NG/biomethan prøves for variationer i sammensætningen af LPG hhv. NG/biomethan som foreskrevet i bilag 12. 5.3.1.2.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.1.2.1.1 vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type I-prøvningen blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof. 5.3.1.2.2. Prøvningens del 1 består af fire elementære prøvningscyklusser for kørsel i byområder. Hver cyklus omfatter 15 faser (tomgang, acceleration, konstant hastighed, deceleration osv.). 5.3.1.2.3. Prøvningens del 2 består af én prøvningscyklus for kørsel uden for byområder. Denne cyklus omfatter 13 faser (tomgang, acceleration, konstant hastighed, deceleration osv.). 5.3.1.2.4. Under prøvningen bliver udstødningsgassen fortyndet, og der opsamles en proportional prøvning i en eller flere sække. Det prøvede køretøjs udstødningsgas bliver fortyndet, der udtages prøver, som analyseres efter den nedenfor beskrevne metode, og det samlede volumen af den fortyndede udstødningsgas måles. Både emissionerne af carbonmonoxid, carbonhydrid og nitrogenoxid og emissionerne af forurenende partikler fra køretøjer med kompressionstænding registreres.

5.3.1.3. Prøvningen udføres efter den i bilag 4a beskrevne fremgangsmåde for type I-prøvningen. Metoden til indsamling og analyse af gasserne er foreskrevet i tillæg 2 og 3 til bilag 4a, og metoden til prøveudtagning og analyse af partikler skal være som foreskrevet i tillæg 4 og 5 til bilag 4a.

5.3.1.4. Med forbehold af forskrifterne i punkt 5.3.1.5 gentages prøvningen tre gange. Resultaterne skal multipliceres med de i punkt 5.3.6, tabel 3, anførte relevante forringelsesfaktorer og, når det drejer sig om periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20, multipliceres resultaterne også med faktorerne Ki fra bilag 13. Massen af gasemissioner og partikler samt partiklantal, der herved fås i hver enkelt prøvning, skal være mindre end de i tabel 1 anførte værdier:



Tabel 1 Grænseværdier Referencemasse (RM) (kg) Grænseværdier Masse af carbonmonoxid (CO) Masse af carbonhydrider i alt (THC) Masse af andre carbonhydrider end methan (NMHC) Masse af nitrogenoxider (NOx) Kombineret masse af carbonhydrider og nitrogenoxider (THC + NOx) Partikelmasse (PM) Partikelantal (PN) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (#/km) Klasse Gruppe PI CI PI CI PI CI PI CI PI CI PI (1) CI PI (1) (2) CI M — Alle 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N1 I RM ≤ 1 305 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 II 1 305 < RM ≤ 1 760 1 810 630 130 — 90 — 75 105 — 195 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 III 1 760 < RM 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N2 — Alle 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 (1) Grænseværdierne for partikelmasse og partikelantal for køretøjer med styret tænding finder kun anvendelse på køretøjer med motorer med direkte indsprøjtning. (2) Indtil tre år efter de datoer, der er anført i punkt 12.2.1 og 12.2.2 i dette regulativ, for henholdsvis nye typegodkendelser og nye køretøjer, gælder en emissionsgrænse for partikelantal på 6,0 × 1012 #/km for PI-køretøjer med direkte indsprøjtning efter fabrikantens valg. PI Styret tænding CI Kompressionstænding 5.3.1.4.1. Uanset bestemmelserne i punkt 5.3.1.4 kan den ene af de tre således opnåede masser for hvert enkelt forurenende stof eller kombination af forurenende stoffer overstige den foreskrevne grænseværdi, dog med højst 10 %, forudsat at det aritmetiske gennemsnit af de tre resultater ligger under den foreskrevne grænseværdi. Når de foreskrevne grænser overstiges for flere end ét forurenende stof, er det uden betydning, om dette finder sted ved samme prøvning eller i forskellige prøvninger. 5.3.1.4.2. Når prøvningerne udføres med gasformige brændstoffer, skal den resulterende masse af gasformige emissioner være under grænsen for benzindrevne køretøjer i tabel 1.

5.3.1.5. Antallet af de i punkt 5.3.1.4 foreskrevne prøvninger nedsættes på de nedenfor definerede betingelser, hvor V1 er resultatet af den første prøvning og V2 resultatet af den anden prøvning for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning. 5.3.1.5.1. Der udføres kun én prøvning, såfremt resultatet for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning, er mindre end eller lig med 0,70 L (dvs. V1 ≤ 0,70 L). 5.3.1.5.2. Såfremt kravet i punkt 5.3.1.5.1 ikke opfyldes, udføres der kun to prøvninger, hvis følgende krav er opfyldt for hvert forurenende stof eller for den kombinerede emission af to forurenende stoffer, der er genstand for begrænsning: V1 ≤ 0,85 L og V1 + V2 ≤ 1,70 L og V2 ≤ L.

5.3.2. Type II-prøvning (CO-emissionen i tomgang)

5.3.2.1. Denne prøvning udføres på alle køretøjer med styret tænding som følger: 5.3.2.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG eller NG/biomethan som brændstof, skal i type II-prøvningen prøves på begge brændstoffer. 5.3.2.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.2.1.1 vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type II-prøvningen blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof.

5.3.2.2. Ved type II-prøvningen som beskrevet i bilag 5 skal det maksimale tilladte indhold af carbonmonoxid i udstødningsgasserne ved motorens normale tomgangshastighed være det, der er angivet af køretøjsfabrikanten. Det maksimale indhold af carbonmonoxid må dog ikke overskride 0,3 % vol. Ved høj tomgangshastighed må volumenindholdet af carbonmonoxid ikke overskride 0,2 %, når motorhastigheden er mindst 2 000 min– 1, og Lambda er 1 ± 0,03 eller i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer.

5.3.3. Type III-prøvning (kontrol af emissionen af krumtaphusgasser)

5.3.3.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, dog med undtagelse af køretøjer med kompressionstænding. 5.3.3.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG/NG som brændstof, prøves i type III-prøvningen alene på benzin. 5.3.3.1.2. Uanset kravet i punkt 5.3.3.1.1 vil køretøjer, som kan anvende både benzin og gasformigt brændstof, men hvis benzinsystem kun er monteret til anvendelse i nødstilfælde eller til start, og hvis benzintank rummer højst 15 liter, ved type III-prøvningen blive regnet for køretøjer, som udelukkende kan anvende gasformigt brændstof.

5.3.3.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 6 må krumtaphusets ventilationssystem ikke muliggøre emission af krumtaphusgasser til atmosfæren.

5.3.4. Type IV-prøvning (bestemmelse af fordampningsemissionen fra køretøjer med styret tænding)

5.3.4.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, dog med undtagelse af køretøjer med kompressionstænding og køretøjer drevet af LPG eller NG/biomethan. 5.3.4.1.1. Køretøjer, der kan køre på enten benzin eller på LPG eller NG/biomethan, prøves ved type IV-prøvningen alene på benzin. 5.3.4.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 7 må fordampningsemissionerne ikke overstige 2 g/prøvning.

5.3.5. Type VI-prøvning (kontrol af de gennemsnitlige udstødningsemissioner af carbonmonoxid og carbonhydrid ved lav omgivende temperatur efter koldstart)

5.3.5.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, dog med undtagelse af køretøjer med kompressionstænding. Ved ansøgning om typegodkendelse af køretøjer med kompressionstænding skal fabrikanterne over for den typegodkendende myndighed dog dokumentere, at temperaturen i NOx-efterbehandlingsanordningen bliver tilstrækkelig høj til at sikre en effektiv drift senest 400 s efter koldstart ved – 7 °C som beskrevet i type VI-prøvningen. Fabrikanten skal desuden give den typegodkendende myndighed oplysninger om, hvorledes udstødningsrecirkulationssystemet (EGR) fungerer, herunder oplysninger om dets drift ved lave temperaturer. Disse oplysninger skal også omfatte en beskrivelse af eventuelle forhold, der påvirker emissionerne. Den typegodkendende myndighed udsteder ikke typegodkendelse, hvis de oplysninger, der fremlægges, ikke er tilstrækkelige til at dokumentere, at temperaturen i efterbehandlingssystemet bliver tilstrækkelig høj til at sikre en effektiv drift inden for det fastsatte tidsrum. 5.3.5.1.1. Køretøjet anbringes på et chassisdynamometer, der er udstyret med midler til belastnings- og inertisimulering. 5.3.5.1.2. Prøvningen består af de fire elementære kørecyklusser for kørsel i byområder i del 1 af type I-prøvningen. Del 1-prøvningen er beskrevet i punkt 6.1.1 i bilag 4a til dette regulativ og afbildet i figur A4a/1 i samme bilag. Lavtemperaturprøvningen, der i alt varer 780 s, udføres uden afbrydelse og begynder, når motoren tørnes. 5.3.5.1.3. Lavtemperaturprøvningen skal udføres ved en omgivende prøvningstemperatur på 266 K (– 7 °C). Inden prøvningen udføres, konditioneres prøvningskøretøjerne på en ensartet måde for at sikre, at prøvningsresultaterne er reproducerbare. Konditionering og øvrige prøvningsprocedurer udføres som beskrevet i bilag 8. 5.3.5.1.4. Under prøvningen fortyndes udstødningsgasserne, og der opsamles en forholdsmæssig prøve. Det prøvede køretøjs udstødningsgasser fortyndes, og der udtages prøver heraf, som analyseres efter den fremgangsmåde, der er beskrevet i bilag 8, og den samlede volumen af den fortyndede udstødningsgas måles. Den fortyndede udstødningsgas analyseres for carbonmonoxid og samlede carbonhydrider.

5.3.5.2. Med forbehold af forskrifterne i punkt 5.3.5.2.2 og 5.3.5.3 udføres prøvningen tre gange. Den resulterende masse af CO- og HC-emissionen skal være mindre end grænseværdierne i tabel 2.



Tabel 2 Emissionsgrænse for udstødningsemissioner af carbonmonoxid og carbonhydrid efter koldstart Prøvningstemperatur 266 K (– 7 °C) Køretøjsklasse Gruppe Masse af carbonmonoxid (CO) L1 (g/km) Masse af carbonhydrider (HC) L2 (g/km) M — 15 1,8 N1 I 15 1,8 II 24 2,7 III 30 3,2 N2 — 30 3,2 5.3.5.2.1. Uanset forskrifterne i 5.3.5.2 må højst et af de tre opnåede resultater for hvert forurenende stof overskride den foreskrevne grænseværdi med mere end 10 %, forudsat det aritmetiske gennemsnit af de tre resultater ligger under den foreskrevne grænseværdi. Når de foreskrevne grænser overstiges for flere end ét forurenende stof, er det uden betydning, om dette finder sted ved samme prøvning eller i forskellige prøvninger. 5.3.5.2.2. Antallet af de under punkt 5.3.5.2 foreskrevne prøvninger kan på fabrikantens anmodning øges til 10, såfremt det aritmetiske gennemsnit af de første tre resultater ligger under 110 % af grænseværdien. I så tilfælde stilles der efter prøvningen kun krav om, at det aritmetiske gennemsnit af alle ti resultater ligger under grænseværdien.

5.3.5.3. Antallet af de i punkt 5.3.5.2 foreskrevne prøvninger kan nedsættes i overensstemmelse med punkt 5.3.5.3.1 og 5.3.5.3.2. 5.3.5.3.1. Der udføres kun én prøvning, såfremt resultatet for hvert forurenende stof i den første prøvning er mindre end eller lig med 0,70 L. 5.3.5.3.2. Såfremt kravet i punkt 5.3.5.3.1 ikke opfyldes, udføres der kun to prøvninger, hvis resultatet af første prøvning for hvert forurenende stof er mindre end eller lig med 0,85 L, og summen af de første to resultater er mindre end eller lig med 1,70 L, og resultatet af den anden prøvning er mindre end eller lig med L. (V1 ≤ 0,85 L og V1 + V2 ≤ 1,70 L og V2 ≤ L).

5.3.6. Type V-prøvning (beskrivelse af holdbarhedsprøvning til kontrol af forureningsbegrænsende udstyrs holdbarhed)

5.3.6.1. Denne prøvning udføres på alle de i punkt 1 anførte køretøjer, som underkastes prøvningen i punkt 5.3.1. Prøvningen udgør en holdbarhedskontrol ved 160 000 km kørt efter programmet beskrevet i bilag 9 på bane, vej eller chassisdynamometer. 5.3.6.1.1. Køretøjer, som kan anvende enten benzin eller LPG/NG som brændstof, prøves i type V-prøvningen alene på benzin. I så fald skal forringelsesfaktoren, der blev konstateret med blyfri benzin, også anvendes for LPG eller NG.

5.3.6.2. Uanset bestemmelserne i punkt 5.3.6.1 kan fabrikanten vælge at benytte forringelsesfaktorerne i tabel 3 i stedet for prøvning i henhold til punkt 5.3.6.1.



Tabel 3 Forringelsesfaktorer Motorkategori Tildelte forringelsesfaktorer CO THC NMHC NOx HC + NOx Partikel-masse (PM) Partikler Styret tænding 1,5 1,3 1,3 1,6 — 1,0 1,0 Kompressions-tænding

5.3.6.3. Efter anmodning fra fabrikanten kan den tekniske tjeneste udføre type I-prøvningen før afslutning af type V-prøvningen ved brug af forringelsesfaktorerne i tabellen ovenfor. Efter afslutning af type V-prøvningen kan den tekniske tjeneste derefter ændre de i henhold til bilag 2 registrerede typegodkendelsesresultater ved at udskifte forringelsesfaktorerne i tabellen ovenfor med de forringelsesfaktorer, der måles ved type V-prøvningen.

5.3.6.4. I mangel af tildelte forringelsesfaktorer for kørekøjer med kompressionstænding skal fabrikanter anvende procedurerne for holdbarhedsprøvning af et komplet køretøj eller på ældningsprøvebænk for at fastsætte disse forringelsesfaktorer.

5.3.6.5. Forringelsesfaktorerne beregnes efter en af fremgangsmåderne i punkt 5.3.6.1 eller på grundlag af værdierne i tabel 3 i punkt 5.3.6.2. Faktorerne benyttes til at konstatere, om der foreligger overensstemmelse med forskrifterne i punkt 5.3.1 og 8.2.

5.3.7. Emissionsdata til brug ved teknisk kontrol

5.3.7.1. Dette krav gælder for køretøjer med styret tænding, for hvilke der søges om godkendelse efter dette regulativ.

5.3.7.2. Ved prøvning i overensstemmelse med bilag 5 (type II-prøvning) ved normal tomgangshastighed registreres: a) volumenmængden af carbonmonoxid i udstødningsgassen og b) motorhastigheden under prøvningen, herunder eventuelle tolerancer.

5.3.7.3. Ved prøvning i høj tomgangshastighed (dvs. > 2 000 min– 1) registreres a) volumenmængden af carbonmonoxid i udstødningsgassen b) lambda-værdien og c) motorhastigheden under prøvningen, herunder eventuelle tolerancer. Lambda-værdien beregnes med følgende forenklede Brettschneider-ligning: hvor: [ ] = koncentration i volumenprocent K1 = omregningsfaktor fra NDIR-måling til FID-måling (oplyses af måleudstyrsfabrikanten) Hcv = atomforholdet mellem hydrogen og carbon a) for benzin (E5) 1,89 b) for benzin (E10) 1,93 c) for LPG 2,53 d) for NG/biomethan 4,0 e) for ethanol (E85) 2,74 f) for ethanol (E75) 2,61. Ocv = atomforholdet mellem oxygen og carbon a) for benzin (E5) 0,016 b) for benzin (E10) 0,033 c) for LPG 0,0 d) for NG/biomethan 0,0 e) for ethanol (E85) 0,39 f) for ethanol (E75) 0.329.

5.3.7.4. Motorolietemperaturen på prøvningstidspunktet måles og registreres.

5.3.7.5. Tabellen i punkt 2.2 i addendummet til bilag 2 skal udfyldes.

5.3.7.6. Fabrikanten bekræfter nøjagtigheden af den lambda-værdi, der blev registreret ved typegodkendelsen i punkt 5.3.7.3 som værende repræsentativ for et typisk seriekøretøj inden for 24 måneder fra den dato, hvor den typegodkendende myndighed meddelte typegodkendelse. Der foretages en vurdering på grundlag af syn og undersøgelser af seriekøretøjer.

5.3.8. Prøvning af egendiagnosesystem (OBD)

Denne prøvning gennemføres på alle de køretøjer, som er nævnt i punkt 1. Prøvningsproceduren i punkt 3 i bilag 11 skal følges.

6. ÆNDRINGER AF KØRETØJSTYPEN

6.1. Enhver ændring af køretøjstypen skal meddeles den typegodkendende myndighed, der har godkendt typen. Den typegodkendende myndighed kan da enten: 6.1.1. anse det for usandsynligt, at ændringerne vil få en mærkbar negativ virkning, og at køretøjet under alle omstændigheder fortsat opfylder kravene eller 6.1.2. kræve en yderligere prøvningsrapport fra den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for prøvningens udførelse.

6.2. Godkendelse eller afslag på godkendelse skal sammen med detaljer om ændringerne meddeles i henhold til fremgangsmåden beskrevet i punkt 4.3 til de kontraherende parter i overenskomsten, der anvender dette regulativ.

6.3. Den typegodkendende myndighed, som meddeler udvidelse af godkendelsen, påfører udvidelsen et fortløbende nummer og underretter de andre kontraherende parter, som anvender dette regulativ, herom ved hjælp af et anmeldelsesskema svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.

7. UDVIDELSE AF TYPEGODKENDELSER

7.1. Udvidelser vedrørende udstødningsemissioner (type I-, type II- og type VI-prøvninger).

7.1.1. Køretøjer med forskellig referencemasse

7.1.1.1. Typegodkendelser kan udelukkende udvides til køretøjstyper med en referencemasse, der kræver brug af de to umiddelbart følgende højere inertiækvivalenter eller en lavere inertiækvivalent.

7.1.1.2. For køretøjer i klasse N kan godkendelsen kun udvides til køretøjer med en lavere referencemasse, hvis det allerede godkendte køretøjs emissioner ligger inden for de grænser, der er foreskrevet for det køretøj, for hvilket der anmodes om udvidelse af godkendelsen.

7.1.2. Køretøjer med afvigende totalt gearudvekslingsforhold

7.1.2.1. Typegodkendelsen kan kun under særlige betingelser udvides til køretøjer med andre gearudvekslingsforhold.

7.1.2.2. Med henblik på at fastslå, om typegodkendelsen kan udvides, bestemmes for hvert udvekslingsforhold, der anvendes i type I- og type VI-prøvninger, forholdet E = |(V2 – V1)|/V1 hvor V1 ved en motorhastighed på 1 000 min–1 er den godkendte køretøjstypes motoromdrejningshastighed, og V2 er motoromdrejningshastigheden af den køretøjstype, for hvilken der anmodes om udvidelse af godkendelse.

7.1.2.3. Hvis E ≤ 8 % for hvert udvekslingsforhold, skal udvidelsen meddeles uden gentagelse af type I- og type VI-prøvningerne.

7.1.2.4. Hvis E > 8 % for mindst ét udvekslingsforhold, og E ≤ 13 % for alle udvekslingsforhold, skal type I- og type VI-prøvningerne gentages. Prøvningerne kan udføres på et laboratorium efter fabrikantens valg under forudsætning af den tekniske tjenestes godkendelse. Prøvningsrapporten sendes til den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for typegodkendelsesprøvningen.

7.1.3. Køretøjer med afvigende referencemasse og afvigende gearudvekslingsforhold

Typegodkendelsen kan udvides til køretøjer med forskellig referencemasse og gearudvekslingsforhold, hvis alle forskrifterne i punkt 7.1.1 og 7.1.2 er opfyldt.

7.1.4. Køretøjer med periodisk regenererende systemer

Typegodkendelsen af en køretøjstype med et periodisk regenererende system kan udvides til andre køretøjer med periodisk regenererende systemer, hvis parametre som beskrevet neden for er identiske eller ligger inden for de angivne tolerancer. Udvidelsen kan kun vedrøre målinger, der er specifikke for det definerede periodisk regenererende system.

7.1.4.1. Identiske parametre for udvidelse af godkendelse er: Motor: a) Forbrændingsproces. Periodisk regenereringssystem (dvs. katalysator, partikelfilter): a) konstruktion (dvs. indeslutningstype, ædelmetaltype, substrattype, celledensitet) b) type og arbejdsprincip c) doserings- og additivsystem d) volumen ± 10 % e) placering (temperatur ± 50 °C ved 120 km/h eller 5 procent forskel fra maksimal temperatur/tryk).

7.1.4.2. Anvendelse af K i -faktorer på køretøjer med forskellige referencemasser Ki-faktorerne udviklet ved procedurerne i punkt 3 i bilag 13 i dette regulativ for typegodkendelse af en køretøjstype med et periodisk regenererende system kan anvendes til andre køretøjer, som opfylder de kriterier, der er omhandlet i punkt 7.1.4.1 og har en referencemasse inden for de næste to højere ækvivalente inertiklasser eller en lavere ækvivalent inerti.

7.1.5. Anvendelse af udvidelser på andre køretøjer

Hvis en udvidelse er meddelt i overensstemmelse med punkt 7.1.1 til 7.1.4.2, kan den ikke udvides til at omfatte andre køretøjer.

7.2. Udvidelser for fordampningsemissioner (type IV-prøvning)

7.2.1. Typegodkendelsen udvides til køretøjer forsynet med et system til begrænsning af fordampningsemissioner, som opfylder følgende betingelser: 7.2.1.1. Det grundlæggende brændstof/luft-blandingsprincip (f.eks. singlepoint-indsprøjtning) skal være det samme. 7.2.1.2. Brændstoftankens form samt brændstoftankens og brændstofrørenes materiale skal være identiske. 7.2.1.3. Worstcase-køretøjet med hensyn til brændstofrørenes tværsnit og omtrentlige længde skal prøves. Spørgsmålet om, hvorvidt det kan accepteres, at damp/væske-separatorerne ikke er identiske, afgøres af den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for typegodkendelsesprøvningen. 7.2.1.4. Brændstoftankens rumindhold må højst afvige med ± 10 %. 7.2.1.5. Brændstoftankens udluftningsventil skal indstilles på samme måde. 7.2.1.6. Metoden til opbevaring af brændstofdamp skal være identisk, dvs. udskillerens form og volumen, opbevaringsmediet, luftfiltret (hvis anvendt til begrænsning af fordampningsemissionen) osv. 7.2.1.7. Metoden til udluftning af den ophobede damp skal være identisk (f.eks. luftgennemstrømning, startpunkt eller udluftet volumen i løbet af en prækonditioneringscyklus). og 7.2.1.8. Metoden til aflukning og udluftning af brændstofmåleren skal være identisk.

7.2.2. Typegodkendelsen kan udvides til køretøjer med: 7.2.2.1. Forskellig motorstørrelse 7.2.2.2. Forskellig motoreffekt 7.2.2.3. Automatiske og manuelle gearkasser 7.2.2.4. Tohjulstræk og firehjulstræk 7.2.2.5. Forskellig karosseriform og 7.2.2.6. Forskellig hjul- og dækstørrelse.

7.3. Holdbarheden af forureningsbegrænsende udstyr (type V-prøvning)

7.3.1. Typegodkendelse kan udvides til forskellige køretøjstyper, hvis de parametre for køretøj, motor eller forureningsbegrænsningssystem, som er specificeret nedenfor, er identiske eller ligger inden for de forskrevne tolerancer: 7.3.1.1. Køretøj Inertiklasse: de to umiddelbart følgende højere inertiklasser og enhver lavere inertiklasse. Samlet vejmodstand ved 80 km/h: + 5 % over og enhver værdi under. 7.3.1.2. Motor a) Slagvolumen (±15 %) b) Antal ventiler og deres styring c) Brændstofsystem d) Type kølesystem og e) Forbrændingsproces. 7.3.1.3. Parametre for forureningsbegrænsningssystem a) Katalysatorer og partikelfiltre: i) antal katalysatorer, filtre og elementer ii) størrelsen på katalysatorer og filtre (volumen af monolit ±10 %) iii) type katalytisk behandling (oxiderende, trevejs, NOx-filter, SCR, NOx-katalysator eller andet) iv) ædelmetalbelastning (identisk eller højere) v) ædelmetaltype og -forhold (± 15 %) vi) substrat (opbygning og materiale) vii) celletæthed og viii) temperaturvariationer på mere end 50 K ved indgangen til katalysator eller filter. Denne temperatur kontrolleres under stabiliserede forhold ved en hastighed af 120 km/h og en belastningsindstilling svarende til type I-prøvningen. b) Luftindsprøjtning: i) forefindes/forefindes ikke ii) type (pulserende luft, luftpumper osv.). c) Recirkulation af udstødningsgas (EGR): i) forefindes/forefindes ikke ii) type (kølet eller ikke-kølet, aktiv eller passiv styring, højtryk eller lavtryk). 7.3.1.4. Holdbarhedsprøvningen kan udføres med et køretøj, som afviger med hensyn til karosseriform, gearkasse (automatisk eller manuel) samt hjul- eller dækstørrelse fra den køretøjstype, for hvilken der ansøges om typegodkendelse.

7.4. Udvidelse for egendiagnosesystem (OBD)

7.4.1. Typegodkendelse kan udvides til forskellige køretøjer med identiske systemer til motor- og emissionsstyring som defineret i tillæg 2 til bilag 11. Typegodkendelsen kan udvides uden hensyn til følgende køretøjsegenskaber: a) motortilbehør b) dæk c) ækvivalent inerti d) kølesystem e) total gearudveksling f) transmissionstype og g) karrosseritype.

8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

8.1. Ethvert køretøj, der er forsynet med et godkendelsesmærke i henhold til dette regulativ, skal med hensyn til de komponenter, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende gasser og partikler fra motoren, krumtaphusemissioner og fordampningsemissioner, være i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype. Procedurerne til sikring af produktionens overensstemmelse skal opfylde forskrifterne i 1958-overenskomstens tillæg 2 (E/ECE/324/ECE/TRANS/505/Rev.2), idet følgende forskrifter finder anvendelse: 8.1.1. Hvor de finder anvendelse, skal type I-, II-, III- og IV-prøvninger samt OBD-prøvningen udføres som beskrevet i tabel A i dette regulativ. De specifikke procedurer for produktionens overensstemmelse er beskrevet i punkt 8.2-8.6.

8.2. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type I-prøvning. 8.2.1. Type I-prøvningen skal udføres på et køretøj med samme specifikationer som beskrevet i typegodkendelsesattesten. Skal der udføres en type I-prøvning, og har køretøjets typegodkendelse en eller flere udvidelser, udføres type I-prøvningerne enten på det køretøj, der er beskrevet i den oprindelige informationspakke, eller på det køretøj, der er beskrevet i informationspakken hørende til den pågældende udvidelse. 8.2.2. Når den typegodkendende myndighed har foretaget sin udvælgelse, må fabrikanten ikke foretage justeringer på de udvalgte køretøjer. 8.2.2.1. Tre vilkårligt udvalgte køretøjer fra serien prøves som beskrevet i punkt 5.3.1 i dette regulativ. Forringelsesfaktorerne benyttes på samme måde. Grænseværdierne er fastsat i tabel 1 i punkt 5.3.1.4. 8.2.2.2. Hvis den typegodkendende myndighed er tilfreds med produktionens standardafvigelse som angivet af fabrikanten, skal prøvningerne udføres i overensstemmelse med tillæg 1 til dette regulativ. Hvis den godkendende myndighed ikke er tilfreds med produktionens standardafvigelse som angivet af fabrikanten, skal prøvningerne udføres i overensstemmelse med tillæg 2 til dette regulativ. 8.2.2.3. På grundlag af en prøvning af køretøjer, som foretages ved hjælp af stikprøver, betragtes en produktionsserie som værende henholdsvis i overensstemmelse eller ikke i overensstemmelse, når godkendelse er opnået for alle forurenende stoffer, eller der er sket en afvisning for et enkelt stof, i overensstemmelse med prøvningskriterierne i det relevante tillæg. Opnås der godkendelse for et forurenende stof, ændres dette resultat ikke af andre prøvninger, som foretages med henblik på at træffe en afgørelse med hensyn til de øvrige forurenende stoffer. Opnås der ikke godkendelse for samtlige forurenende stoffer, og sker der ikke en afvisning for et forurenende stof, foretages prøvning af et andet køretøj (jf. figur 2). Figur 2 Kontrol af køretøjets overensstemmelse 8.2.3. Uanset forskrifterne i punkt 5.3.1 foretages prøvningerne på køretøjer, som endnu ikke har været benyttet til kørsel. 8.2.3.1. På fabrikantens anmodning kan prøvningerne imidlertid foretages på køretøjer, som har kørt: a) højst 3 000 km for køretøjer med styret tænding b) højst 15 000 km for køretøjer med kompressionstænding. Tilkørselsproceduren skal udføres af fabrikanten, som skal forpligte sig til ikke at udføre nogen justeringer på disse køretøjer. 8.2.3.2. Anmoder fabrikanten om tilkøring (»x« km, hvor x ≤ 3 000 km for køretøjer med styret tænding, og x ≤ 15 000 km for køretøjer med kompressionstænding), er proceduren følgende: a) de forurenende emissioner (type I) måles ved nul og ved (»x« km på det først prøvede køretøj b) emissionernes udviklingskoefficient mellem nul og (»x« km beregnes for hvert af de forurenende stoffer: Emissioner »x« km/emissioner nul km Koefficienten kan være under 1 og c) de følgende køretøjer tilkøres ikke, men deres emissioner ved nul km omregnes ved hjælp af udviklingskoefficienten. I så fald benyttes følgende værdier: i) værdierne ved »x« km for det første køretøj ii) værdierne ved nul km ganget med udviklingskoefficienten for de følgende køretøjer. 8.2.3.3. Alle disse prøvninger udføres med kommercielt brændstof. De i bilag 10 eller 10a beskrevne referencebrændstoffer kan dog benyttes på fabrikantens anmodning.

8.3. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type III-prøvning 8.3.1. Foretages der en type III-prøvning, udføres den på alle de køretøjer, som er udvalgt til den type I-prøvning af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i punkt 8.2. Betingelserne i bilag 6 finder anvendelse.

8.4. Kontrol af køretøjets overensstemmelse ved type IV-prøvning 8.4.1. Foretages der en type IV-prøvning, udføres den i overensstemmelse med bilag 7.

8.5. Kontrol af køretøjets overensstemmelse for så vidt angår egendiagnosesystemet (OBD) 8.5.1. Hvis OBD-systemet skal kontrolleres, skal det ske i overensstemmelse med følgende krav: 8.5.1.1. Når den typegodkendende myndighed finder, at produktionskvaliteten synes utilfredsstillende, udtages et tilfældigt køretøj af serien, og det underkastes de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. 8.5.1.2. Produktionen anses for overensstemmende, hvis dette køretøj opfylder kravene i de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. 8.5.1.3. Opfylder det udtagne køretøj ikke forskrifterne i punkt 8.5.1.1, udtages en yderligere stikprøve på fire køretøjer af serien, som underkastes de bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger. Prøvningerne kan udføres på køretøjer, der er tilkørt med højst 15 000 km. 8.5.1.4. Produktionen anses for overensstemmende, hvis mindst tre køretøjer opfylder kravene i de i bilag 11, tillæg 1, beskrevne prøvninger.

8.6. Overensstemmelseskontrol af et køretøj med LPG eller NG/biomethan som brændstof 8.6.1. Prøvning af produktionens overensstemmelse kan foretages med et i handelen værende brændstof, hvis C3/C4-forhold ligger mellem referencebrændstoffernes for LPG's vedkommende, eller hvis Wobbe-indeks ligger mellem de ekstreme referencebrændstoffers for NG's vedkommende. I så fald skal en brændstofanalyse forelægges den typegodkendende myndighed.

9. OVERENSSTEMMELSE EFTER IBRUGTAGNING

9.1. Indledning

I dette punkt fastsættes kravene vedrørende udstødningsemissioner og OBD (inkl. IUPRM) for overensstemmelse efter ibrugtagning af køretøjer, der er typegodkendt efter dette regulativ.

9.2. Audit af overensstemmelse efter ibrugtagning

9.2.1. Den typegodkendende myndigheds audit af overensstemmelsen efter ibrugtagning foretages på grundlag af alle relevante oplysninger, som fabrikanten er i besiddelse af, efter samme procedurer som til kontrol af produktionens overensstemmelse som defineret i tillæg 2 til 1958-overenskomsten (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Fabrikantens rapport om overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning kan suppleres med oplysninger om den prøvning, der foretages af den typegodkendende myndighed og den kontraherende part.

9.2.2. Figur Till4/1 og Till4/2 i tillæg 4 til dette regulativ viser proceduren for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning. Processen for overensstemmelse efter ibrugtagning er beskrevet i tillæg 5 til dette regulativ.

9.2.3. På anmodning af den typegodkendende myndighed skal fabrikanten som en del af de oplysninger, der gives ved overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, rapportere til den typegodkendende myndighed om garantikrav, reparationer under garanti og OBD-fejl, der registreres i forbindelse med vedligeholdelse af køretøjet, i henhold til et format, der fastsættes ved typegodkendelsen. Der skal gives detaljerede oplysninger om hyppigheden og indholdet af fejl vedrørende emissionsrelaterede komponenter og systemer. Rapporterne skal indgives mindst én gang om året for hver køretøjsmodel, indtil køretøjet er 5 år gammelt eller har kørt 100 000 km, afhængigt af hvad der indtræffer først.

9.2.4. Parametre, der afgrænser en familie af ibrugtagne køretøjer En familie af ibrugtagne køretøjer kan afgrænses ved nogle grundlæggende konstruktionsparametre, som skal være fælles for alle køretøjer i familien. Køretøjstyper kan således betragtes som tilhørende samme familie af ibrugtagne køretøjer, hvis de har nedenstående parametre til fælles, eller disses værdier befinder sig inden for de angivne tolerancer: 9.2.4.1. forbrændingsproces (totakts, firetakts, rotations) 9.2.4.2. antal cylindre 9.2.4.3. cylinderarrangement (rækkemotor, V-motor, stjernemotor, boxermotor, andet). Cylindrenes hældning eller retning er ikke et kriterium 9.2.4.4. brændstoftilførsel (f.eks. direkte eller indirekte indsprøjtning) 9.2.4.5. kølesystemtype (luftkøling, vandkøling, oliekøling) 9.2.4.6. tilførsel af forbrændingsluft (med eller uden trykladning) 9.2.4.7. brændstof, som motoren er konstrueret til (benzin, diesel, NG/biomethan, LPG, osv.). Bi-brændstofkøretøjer kan sættes i gruppe med mono-brændstofkøretøjer, forudsat at de har ét brændstof tilfælles 9.2.4.8. type katalytisk aktivitet (3-vejs katalysator, NOx-filter, SCR, NOx-katalysator eller andre typer) 9.2.4.9. partikelfiltertype (med eller uden) 9.2.4.10. recirkulering af udstødningsgas (med eller uden, kølet eller ikke-kølet) og 9.2.4.11. slagvolumen for motorfamiliens største motor minus 30 %.

9.2.5. Krav til oplysninger Typegodkendelsesmyndigheden foretager audit af ibrugtagne køretøjers og motorers overensstemmelse på grundlag af oplysninger fra fabrikanten. Disse oplysninger skal navnlig omfatte: 9.2.5.1. fabrikantens navn og adresse 9.2.5.2. navn, adresse, telefon- og faxnummer samt e-mail-adresse på fabrikantens repræsentant inden for de områder, som fabrikantens oplysninger omfatter 9.2.5.3. modelbetegnelse(r) på de køretøjer, som fabrikantens oplysninger omfatter 9.2.5.4. hvis det er relevant, en liste over de køretøjstyper, som fabrikantens oplysninger omfatter, dvs. familien af ibrugtagne køretøjer i overensstemmelse med punkt 9.2.4 og, for OBD og IUPRM, OBD-familien i overensstemmelse med tillæg 2 til bilag 11 til dette regulativ 9.2.5.5. køretøjets identifikationsnummer (VIN), som gælder for disse køretøjstyper inden for familien (VIN-præfiks) 9.2.5.6. numre på typegodkendelser af disse køretøjstyper inden for familien, herunder numre på alle eventuelle udvidelser og fejlrettelser/tilbagekaldelser (større modifikationer) 9.2.5.7. nærmere oplysninger om udvidelser og fejlrettelser/tilbagekaldelser vedrørende sådanne typegodkendelser for de køretøjer, som fabrikantens oplysninger omfatter (hvis den typegodkendende myndighed forlanger det) 9.2.5.8. det tidsrum, hvori fabrikanten har indsamlet sine oplysninger 9.2.5.9. den køretøjsproduktionsperiode, som fabrikantens oplysninger omfatter (f.eks. køretøjer produceret i kalenderåret 2014). 9.2.5.10. fabrikantens procedure for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, herunder følgende: a) metode til lokalisering af køretøjerne b) kriterier for at udvælge og afvise køretøjer c) prøvningstyper og -procedurer, der er benyttet i forbindelse med programmet d) fabrikantens kriterier for at acceptere/afvise familiegruppen af ibrugtagne køretøjer e) de(t) geografiske område(r), hvori fabrikanten har indsamlet sine oplysninger og f) stikprøvestørrelse og prøveudtagningsplan. 9.2.5.11. resultaterne af fabrikantens overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning, herunder: a) oplysninger til identifikation af de køretøjer, programmet omfatter (uanset om de har været til prøvning eller ikke). Oplysningerne til identifikation skal indeholde følgende: i) modelbetegnelse ii) køretøjsidentifikationsnummer (VIN) iii) køretøjets registreringsnummer iv) produktionsdato v) geografisk anvendelsesområde (hvis kendt) og vi) monterede dæk (kun for udstødningsemissioner) b) årsager til at afvise et køretøj fra stikprøven c) udførte serviceeftersyn på de enkelte køretøjer i stikprøven (herunder eventuelle større modifikationer) d) foretagne reparationer på de enkelte køretøjer i stikprøven (hvis kendt) og e) prøvningsdata, herunder: i) prøvningsdato/downloaddato ii) prøvningssted/downloadsted og iii) kilometertællerstand, kun for udstødningsemissioner iv) specifikationer for prøvningsbrændstof (f.eks. referencebrændstof eller kommercielt brændstof) v) prøvningsbetingelser (temperatur, luftfugtighed, dynamometerets inertimasse) vi) dynamometerindstilling (f.eks. effektindstilling) og vii) prøvningsresultater (fra mindst tre forskellige køretøjer pr. køretøjsfamilie) og kun for IUPRM: viii) alle krævede data downloadet fra køretøjet og ix) for hver overvågningsenhed, der skal rapporteres fra, funktionsraten efter ibrugtagning IUPRM. 9.2.5.12. udskrifter af OBD-systemets visning 9.2.5.13. for IUPRM-stikprøver følgende: a) gennemsnittet af funktionsrater efter ibrugtagning, IUPRM, for alle udvalgte køretøjer for hver overvågningsenhed, jf. punkt 7.1.4 og 7.1.5 i tillæg 1 til bilag 11 b) procentdelen af de udvalgte køretøjer, hvis IUPRM er mindst lige så stor som den minimumsværdi, der gælder for overvågningsenheden, jf. punkt 7.1.4 og 7.1.5 i tillæg 1 til bilag 11.

9.3. Udvælgelse af køretøjer til kontrol efter ibrugtagning

9.3.1. De oplysninger, som fabrikanten indsamler, skal være tilstrækkeligt omfattende til at sikre, at det ibrugtagne køretøjs præstation kan vurderes for normale brugsforhold. Fabrikantens indsamling skal stamme fra mindst to kontraherende parter med væsentlige forskelle i kørselsforhold. Der skal ved valget af kontraherende parter tages hensyn til faktorer som forskelle i brændstof, luftforhold, gennemsnitlige vejhastigheder og fordeling mellem by- og landevejskørsel. Udelukkende i forbindelse med OBD IUPRM-prøvning: køretøjer, som opfylder kriterierne i punkt 2.2.1 i tillæg 3 til dette regulativ, skal indgå i prøvningen.

9.3.2. Fabrikanten kan ved valget af kontraherende parter med henblik på udvælgelse af prøvekøretøjer vælge køretøjer fra en kontraherende part, der anses for at være særligt repræsentativ. Fabrikanten skal i så fald dokumentere over for den godkendende myndighed, der har meddelt typegodkendelsen, at valget er repræsentativt (f.eks. marked med det største årlige salg af en køretøjsfamilie i den kontraherende parts land). Når en familie kræver mere end ét prøveparti som defineret i punkt 9.3.5, skal køretøjerne i 2. og 3. prøveparti afspejle andre kørselsforhold end dem, der gør sig gældende for 1. prøveparti.

9.3.3. Emissionsprøvningerne kan foretages på et prøvningsanlæg, der befinder sig på et andet marked eller i en anden region end der, hvorfra køretøjerne er blevet udvalgt.

9.3.4. Fabrikantens overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning vedrørende udstødningsemissioner skal foretages løbende og afspejle produktionscyklussen for de pågældende køretøjstyper inden for en bestemt ibrugtaget køretøjsfamilie. Der må ikke være over 18 måneder imellem, at to overensstemmelseskontroller efter ibrugtagning påbegyndes. Denne varighed kan for køretøjstyper, som er omfattet af en udvidelse af typegodkendelsen, der ikke krævede en emissionsprøvning, forlænges til 24 måneder.

9.3.5. Prøvestørrelse 9.3.5.1. Ved anvendelse af den statistiske procedure i tillæg 4 (f.eks. udstødningsemissioner) afhænger antallet af prøvepartier af den årlige salgsvolumen af den ibrugtagne køretøjsfamilie på en regional organisations område (f.eks. Den Europæiske Union), som vist i tabel 4:



Tabel 4 Prøvestørrelse Registreringer — pr. kalenderår (for udstødningsemissionsprøvninger) — af køretøjer i en OBD-familie med IUPR i prøveindsamlingsperioden Antallet af prøvepartier højst 100 000 1 fra 100 001 til 200 000 2 over 200 000 3 9.3.5.2. For IUPR er antallet af prøvepartier beskrevet i tabel 4, og det er baseret på antallet af køretøjer i en OBD-familie, der er godkendt med IUPR (som er omfattet af indsamlingen af prøver). For så vidt angår den første prøveindsamlingsperiode for en OBD-familie anses alle køretøjstyper i familien, som er godkendt med IUPR, for at skulle være omfattet af prøveindsamlingen. I efterfølgende prøveindsamlingsperioder anses kun køretøjstyper, der ikke tidligere er blevet prøvet, eller som er omfattet af emissionsgodkendelser, der er blevet forlænget siden den foregående prøveindsamlingsperiode, for at skulle være omfattet af prøveindsamlingen. For så vidt angår familier med under 5 000 registreringer, som er omfattet af prøveindsamlingen, er det mindste antal køretøjer i et prøveparti seks i prøveindsamlingsperioden. For så vidt angår alle andre familier er det mindste antal køretøjer i et prøveparti femten. Hvert prøveparti skal på passende vis repræsentere salgsmønstret, dvs. at køretøjstyper med højt salgstal (≥ 20 % af den samlede familie) som minimum skal være repræsenteret. Køretøjer i små produktionsserier med mindre end 1 000 køretøjer pr. OBD-familie er undtaget fra de minimale IUPR-krav samt kravet om at påvise disse for den typegodkendende myndighed.

9.4. Den typegodkendende myndighed skal på grundlag af den i punkt 9.2 omhandlede audit træffe en af følgende beslutninger eller foranstaltninger: a) beslutte, at den ibrugtagne køretøjstypes, den ibrugtagne køretøjsfamilies eller OBD-familiens overensstemmelse er tilfredsstillende og ikke foretage sig yderligere b) beslutte, at fabrikantens oplysninger er utilstrækkelige til, at der kan træffes nogen beslutning, og forlange yderligere oplysninger eller prøvningsdata fra fabrikanten c) beslutte på grundlag af data fra den typegodkendende myndigheds eller den kontraherende parts kontrolprogrammer, at fabrikantens oplysninger er utilstrækkelige til, at der kan træffes nogen beslutning, og forlange yderligere oplysninger eller prøvningsdata fra fabrikanten, eller d) beslutte, at overensstemmelsen af den ibrugtagne køretøjstype, der er en del af en ibrugtaget køretøjsfamilie eller en OBD-familie, er utilfredsstillende, og lade denne køretøjstype eller OBD-familie prøve i henhold til tillæg 3. Hvis IUPRM-auditten viser, at prøvningskriterierne i punkt 6.1.2, litra a) eller b), i tillæg 3 til dette regulativ er opfyldt for køretøjerne i prøvepartiet, skal den typegodkendende myndighed træffe yderligere foranstaltninger, jf. litra d) ovenfor. 9.4.1. Når type I-prøvninger anses for nødvendige for at kontrollere, om emissionsbegrænsende anordninger opfylder funktionskravene i brug, skal disse prøvninger foretages efter en procedure, der opfylder de statistiske kriterier i tillæg 4 til dette bilag. 9.4.2. Den typegodkendende myndighed udtager i samarbejde med fabrikanten en stikprøve af køretøjer, der har kørt et tilstrækkeligt antal kilometer, og som med rimelig sikkerhed er brugt under normale forhold. Fabrikanten høres om valget af køretøjer og skal have lov til at overvære den bekræftende kontrol af køretøjerne. 9.4.3. Fabrikanten kan under tilsyn af den typegodkendende myndighed foretage prøvninger, også af destruktiv karakter, på køretøjer med emissionsniveauer, der overstiger grænseværdierne, for at fastslå de mulige årsager til forringelse, som fabrikanten ikke selv er ansvarlig for (f.eks. brug af blyholdig benzin før prøvedatoen). Hvis kontrolresultaterne bekræfter disse årsager, medtages prøvningsresultaterne ikke i overensstemmelseskontrollen.

10. SANKTIONER I TILFÆLDE AF PRODUKTIONENS MANGLENDE OVERENSSTEMMELSE

10.1. Godkendelser, som er meddelt for en type køretøj i henhold til dette regulativ, kan inddrages, hvis forskrifterne i punkt 8.1 ovenfor ikke er opfyldt, eller hvis køretøjet eller køretøjerne ikke har bestået den i punkt 8.1.1 ovenfor foreskrevne kontrol.

10.2. Hvis en kontraherende part, der anvender dette regulativ, tilbagetrækker en tidligere meddelt godkendelse, skal den straks meddele dette til de andre kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ved hjælp af en meddelelsesformular, der er i overensstemmelse med modellen i bilag 2 til dette regulativ.

11. ENDELIGT OPHØR AF PRODUKTIONEN

Hvis indehaveren af godkendelsen helt ophører med at fremstille en køretøjstype, der er godkendt i henhold til dette regulativ, skal han meddele dette til den typegodkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen. Efter modtagelse af den pågældende meddelelse underretter myndigheden de andre kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, ved hjælp af kopier af en meddelelsesformular svarende til modellen i bilag 2 til dette regulativ.

12. OVERGANGSBESTEMMELSER

12.1. Generelle bestemmelser

12.1.1. Efter den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 07 kan ingen af de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, nægte at meddele godkendelser i henhold til dette regulativ som ændret ved ændringsserie 07.

12.1.2. Fra og med den officielle ikrafttrædelsesdato for supplement 5 til ændringsserie 07 til FN-regulativ nr. 83, og som undtagelse fra de kontraherende parters forpligtelser i den overgangsperiode, som er anført i punkt 12.1.1 ovenfor, kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, og også i deres nationale/regionale område anvender bestemmelserne om den verdensomspændende prøvningsprocedure for lette køretøjer (WLTP) som fastsat i global teknisk FN-forskrift nr. 15, ikke længere anerkende typegodkendelser, der er meddelt på grundlag af dette regulativ som et alternativ til overholdelsen af deres nationale/regionale lovgivning.

12.2. Typegodkendelse

12.2.1. Fra den officielle ikrafttrædelsesdato for ændringsserie 07 for køretøjer i klasse M eller N1 (gruppe I) og fra den 1. september 2015 for køretøjer i klasse N1 (gruppe II eller III) og klasse N2 kan de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kun meddele godkendelse for nye køretøjstyper, hvis de opfylder: a) grænseværdierne for type I-prøvningen i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 i dette regulativ og b) de midlertidige OBD-grænseværdier i tabel A11/2 i punkt 3.3.2.2 i bilag 11 til dette regulativ.

12.2.2. Fra den 1. september 2015 for køretøjer i klasse M eller N1 (gruppe I), og fra den 1. september 2016 for køretøjer i klasse N1 (gruppe II eller III) og klasse N2, er de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke forpligtede til at acceptere typegodkendelser, som ikke er meddelt i henhold til serie 07 i ændringsserien til dette regulativ, som ikke opfylder: a) grænseværdierne for type I-prøvningen i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 i dette regulativ og b) de midlertidige OBD-grænseværdier i tabel A11/2 i punkt 3.3.2.2 i bilag 11 til dette regulativ.

12.2.3. Fra den 1. september 2017 for køretøjer i klasse M eller N1 (gruppe I) og fra den 1. september 2018 for køretøjer i klasse N1 (gruppe II eller III) og klasse N2, skal de kontraherende parter, der anvender dette regulativ som ændret ved ændringsserie 07 kun meddele godkendelse for nye køretøjstyper, hvis de opfylder: a) grænseværdierne for type I-prøvningen i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 og b) de endelige OBD-grænseværdier i tabel A11/1 i punkt 3.3.2.1 i bilag 11 til dette regulativ.

12.2.4. Fra den 1. september 2018 for køretøjer i klasse M eller N1 (gruppe I) og fra den 1. september 2019 for køretøjer i klasse N1 (gruppe II eller III) og klasse N2, er de kontraherende parter, der anvender dette regulativ, ikke forpligtede til at acceptere typegodkendelser, som ikke er meddelt i henhold til serie 07 i ændringsserien til dette regulativ, som ikke opfylder: a) grænseværdierne for type I-prøvningen i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 i dette regulativ og b) de endelige OBD-grænseværdier i tabel A11/1 i punkt 3.3.2.1 i bilag 11 til dette regulativ.

12.3. Særlige bestemmelser

12.3.1. Kontraherende parter, der anvender dette regulativ, kan fortsat meddele godkendelse af køretøjer, der er i overensstemmelse med eventuelle tidligere ændringsserier, eller til ethvert trin, der svarer til dette regulativ, såfremt køretøjerne er beregnet til salg eller til eksport til lande, som anvender de tilknyttede krav i deres nationale lovgivning.

13. NAVNE OG ADRESSER PÅ DE TEKNISKE TJENESTER, DER ER ANSVARLIGE FOR UDFØRELSE AF GODKENDELSESPRØVNINGERNE, OG PÅ DE TYPEGODKENDENDE MYNDIGHEDER

De kontraherende parter i 1958-overenskomsten, som anvender dette regulativ, meddeler FN's sekretariat navn og adresse på de tekniske tjenester, som er ansvarlige for udførelse af typegodkendelsesprøvninger, og på de typegodkendende myndigheder, som meddeler godkendelser, og hvortil meddelelser udstedt i andre lande om typegodkendelse eller udvidelse, nægtelse eller inddragelse af godkendelse, skal sendes.









TILLÆG 1

Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende

1. I dette tillæg beskrives den procedure, som skal benyttes ved kontrol af overensstemmelse med produktionsforskrifterne i forbindelse med type I-prøvningen, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er tilfredsstillende.

2. Med en minimal prøvestørrelse på 3 indstilles prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for, at et parti består en test, hvor 40 % af produktionen er defekt, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 %), mens sandsynligheden for at et parti godkendes, hvor 65 % af produktionen er defekt, er 0,1 (konsumentens risiko = 10 %).

3. For hver enkelt af de i tabel 1 i punkt 5.3.1.4 omhandlede forurenende stoffer anvendes følgende procedure (jf. figur 2 i punkt 8.2). Hvor: L = den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof xi = den naturlige logaritme af målingen for det i'te køretøj i prøven s = et estimat for produktionens standardafvigelse (efter at have taget den naturlige logaritme af målingerne) n = den pågældende stikprøvestørrelse.

4. Prøvningsstatistikken for prøvningen beregnes ved at bestemme summen af standardafvigelserne i forhold til grænsen ved hjælp af definitionen:

5. Herefter gælder følgende: 5.1. hvis prøvningsstatistikken er større end tærskelværdien for godkendelser ved den i tabel Till1/1 angivne stikprøvestørrelse, opnås der godkendelse for det pågældende forurenende stof 5.2. hvis prøvningsstatistikken er større end tærskelværdien for afvisninger ved den i tabel Till1/1 angivne stikprøvestørrelse, opnås der ikke godkendelse for det pågældende forurenende stof; ellers prøves endnu et køretøj, og beregningen gentages på stikprøven med en stikprøvestørrelse, som er én enhed større.



Tabel Till1/1 Tærskelværdi for godkendelse af given stikprøvestørrelse Kumulativt antal af prøvede køretøjer (stikprøvestørrelse) Tærskelværdi for godkendelse Tærskelværdi for afvisning 3 3 327 – 4 724 4 3 261 – 4,79 5 3 195 – 4 856 6 3 129 – 4 922 7 3 063 – 4 988 8 2 997 – 5 054 9 2 931 – 5,12 10 2 865 – 5 185 11 2 799 – 5 251 12 2 733 – 5 317 13 2 667 – 5 383 14 2 601 – 5 449 15 2 535 – 5 515 16 2 469 – 5 581 17 2 403 – 5 647 18 2 337 – 5 713 19 2 271 – 5 779 20 2 205 – 5 845 21 2 139 – 5 911 22 2 073 – 5 977 23 2 007 – 6 043 24 1 941 – 6 109 25 1 875 – 6 175 26 1 809 – 6 241 27 1 743 – 6 307 28 1 677 – 6 373 29 1 611 – 6 439 30 1 545 – 6 505 31 1 479 – 6 571 32 – 2 112 – 2 112









TILLÆG 2

Procedure for kontrol af produktionens overensstemmelse, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse enten er utilfredsstillende eller ikke foreligger

1. I dette tillæg beskrives de procedurer, som skal benyttes ved kontrol af overensstemmelse med produktionsforskrifterne i forbindelse med type I-prøvningen, når fabrikantens produktionsstandardafvigelse er utilfredsstillende eller ikke foreligger.

2. Med en minimal prøvestørrelse på 3 indstilles prøveudtagningsproceduren således, at sandsynligheden for, at et parti består en test, hvor 40 % af produktionen er defekt, er 0,95 (fabrikantens risiko = 5 %), mens sandsynligheden for at et parti godkendes, hvor 65 % af produktionen er defekt, er 0,1 (konsumentens risiko = 10 %).

3. De i punkt 5.3.1.4, tabel 1, angivne målte værdier for de forurenende stoffer betragtes som den logaritmiske normalfordeling og omformes først ved at bestemme deres naturlige logaritmer. Lad m0 og m være henholdsvis mindste og største stikprøvestørrelse (m0 = 3 og m = 32) og lad n være det aktuelle stikprøveantal.

4. Hvis de naturlige logaritmer til de målte værdier i serien er x1, x2 …, xi, og L er den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof, bestemmes: d1 = x1 – L og

5. Tabel Till2/1 viser beslutningstal for godkendelse (An) og afvisning (Bn) i forhold til antallet af prøver. Teststatistikken er forholdet

og skal anvendes til at bestemme, om rækken er godkendt eller afvist som følger: For mo ≤ n ≤ m i) godkendes rækken, hvis

ii) afvises rækken, hvis

iii) der foretages en anden måling, hvis



6. Bemærkninger Følgende rekursive formler er nyttige ved beregning af prøvningsstatistikkens successive værdier: (n = 2, 3, … ;

; V1 = 0)



Tabel Till2/1 Mindste stikprøvestørrelse = 3 Prøvestørrelse (n) Tærskelværdi for godkendelse (An) Tærskelværdi for afvisning (Bn) 3 – 0,80381 16,64743 4 – 0,76339 7,68627 5 – 0,72982 4,67136 6 – 0,69962 3,25573 7 – 0,67129 2,45431 8 – 0,64406 1,94369 9 – 0,61750 1,59105 10 – 0,59135 1,33295 11 – 0,56542 1,13566 12 – 0,53960 0,97970 13 – 0,51379 0,85307 14 – 0,48791 0,74801 15 – 0,46191 0,65928 16 – 0,43573 0,58321 17 – 0,40933 0,51718 18 – 0,38266 0,45922 19 – 0,35570 0,40788 20 – 0,32840 0,36203 21 – 0,30072 0,32078 22 – 0,27263 0,28343 23 – 0,24410 0,24943 24 – 0,21509 0,21831 25 – 0,18557 0,18970 26 – 0,15550 0,16328 27 – 0,12483 0,13880 28 – 0,09354 0,11603 29 – 0,06159 0,09480 30 – 0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876









TILLÆG 3

OVERENSSTEMMELSESKONTROL EFTER IBRUGTAGNING

1. INDLEDNING

I dette tillæg fastlægges de i punkt 9.3 og 9.4 i dette regulativ omhandlede kriterier for udvælgelse af køretøjer til prøvning og procedurerne for overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning.

2. UDVÆLGELSESKRITERIER

Kriterierne for godkendelse af et udvalgt køretøj er anført i punkt 2.1 til 2.8 i dette tillæg og for IUPRM i punkt 2.1-2.5 i dette tillæg. Der indhentes oplysninger ved undersøgelse af køretøjet og en samtale med ejeren/føreren.

2.1. Køretøjet skal tilhøre en køretøjstype, der er typegodkendt i henhold til dette regulativ og forsynet med overensstemmelsesattest i henhold til 1958-overenskomsten. Det skal registreres og anvendes i et af de kontraherende parters lande.

2.2. Køretøjet skal have kørt mindst 15 000 km eller været i brug mindst 6 måneder (det sidst indtrufne gælder), og det må højst have kørt 100 000 km eller højst have været i brug 5 år (det først indtrufne gælder). 2.2.1. For så vidt angår kontrol af IUPRM må prøven kun omfatte køretøjer, som: a) har indsamlet tilstrækkelige data om køretøjets drift til, at overvågningsenheden kan prøves. For overvågningsenheder, der skal opfylde funktionsraten efter ibrugtagning, og som skal registrere og rapportere data, jf. punkt 7.6.1 i tillæg 1 til bilag 11, forstås der ved »tilstrækkelige data om køretøjets drift« det forhold, at nævneren opfylder nedenstående kriterier. Nævneren, som defineret i punkt 7.3 og 7.5 i tillæg 1 til bilag 11, for den overvågningsenhed, der skal prøves, skal have en værdi på mindst en af følgende: i) 75 for enheder til overvågning af fordampningssystemet, enheder til overvågning af sekundærluftsystemet og overvågningsenheder, der anvender en nævner, der er øget i overensstemmelse med punkt 7.3.2, litra a), b) eller c), i tillæg 1 til bilag 11 (f.eks. enheder til overvågning af koldstart, airconditionanlæg osv.) eller ii) 25 for enheder til overvågning af partikelfiltre og oxidation, der anvender en nævner, der er øget i overensstemmelse med punkt 7.3.2, litra d), i tillæg 1 til bilag 11 til dette regulativ, eller iii) 150 for enheder til overvågning af katalysator, lambdasonde, EGR, VVT eller andre komponenter b) der ikke er foretaget ulovlige indgreb på eller er blevet udstyret med supplerende eller modificerede dele, som gør, at OBD-systemet ikke overholder kravene i bilag 11.

2.3. Der skal foreligge dokumentation for, at køretøjet har været korrekt vedligeholdt, dvs. er serviceret i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger.

2.4. Køretøjet må ikke udvise tegn på misbrug (f.eks. væddeløbskørsel, overbelastning, brug af forkert brændstof eller andet misbrug) eller andre faktorer (f.eks. uautoriserede indgreb), som kunne indvirke på emissionen. Der skal tages hensyn til oplysninger om fejlkode og kørte kilometer, der er lagret i computeren. Et køretøj udvælges ikke til prøvning, hvis oplysningerne i computeren viser, at køretøjet har kørt, efter at en fejlkode er blevet lagret, uden at der er blevet udført en reparation umiddelbart herefter.

2.5. Der må hverken være foretaget større uautoriserede reparationer af motoren eller af køretøjet.

2.6. Bly- og svovlindholdet i en brændstofprøve fra køretøjets brændstoftank skal opfylde gældende standarder, og der må ikke være andre tegn på, at der har været anvendt forkert brændstof. Der kan foretages kontrol i udstødningssystemet osv.

2.7. Der må ikke være tegn på problemer, der kan være til fare for laboratoriepersonalet.

2.8. Alle komponenter i emissionsbegrænsningssystemet skal være i overensstemmelse med den relevante typegodkendelse.

3. DIAGNOSE OG VEDLIGEHOLDELSE

Inden måling af udstødningsemissionerne foretages i henhold til procedurerne i punkt 3.1 til 3.8 i dette tillæg en diagnose og normal nødvendig vedligeholdelse af de køretøjer, der er accepteret til prøvning.

3.1. Der foretages følgende kontrol: Det kontrolleres, at luftfilter, drivremme, væskestande, kølerdæksel, vakuumslanger og elektriske ledninger af betydning for forureningsbegrænsningssystemet er hele og ubeskadigede. Tænding, brændstofmåler og antiforureningskomponenter kontrolleres for forkert justering og/eller uautoriserede indgreb. Alle uregelmæssigheder registreres.

3.2. Det kontrolleres, at OBD-systemet fungerer korrekt. Alle fejlfunktionsdata i OBD-systemets lager registreres, og de nødvendige reparationer foretages. Hvis OBD-systemets fejlindikatorer registrerer en fejlfunktion under en prækonditioneringscyklus, kan fejlen findes og repareres. Prøvningen kan gentages og resultaterne med det reparerede køretøj benyttes.

3.3. Tændingssystemet kontrolleres, og defekte komponenter udskiftes, f.eks. tændrør, kabler osv.

3.4. Kompressionen kontrolleres. Hvis resultatet ikke er tilfredsstillende, afvises køretøjet.

3.5. Motorens parametre kontrolleres i forhold til fabrikantens specifikationer og justeres om nødvendigt.

3.6. Hvis køretøjet mangler mindre end 800 km i at skulle til planmæssig service, udføres denne efter fabrikantens anvisninger. Uanset kilometertal kan fabrikanten forlange, at der skiftes olie og luftfilter.

3.7. Når køretøjet er accepteret, udskiftes brændstoffet med det til prøvningen specificerede referencebrændstof, medmindre fabrikanten accepterer, at der benyttes kommercielt brændstof.

3.8. Hvis der er tale om køretøjer med periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20 i dette regulativ, kontrolleres det, at køretøjet ikke er ved at nå til en regenereringsperiode. (Fabrikanten skal have mulighed for at bekræfte dette). 3.8.1. Hvis dette er tilfældet, køres køretøjet indtil afslutningen af regenereringen. Hvis der finder regenerering sted under måling af emissioner, skal der foretages en yderligere prøvning for at sikre, at regenereringen er afsluttet. Der skal herefter foretages en ny fuldstændig prøvning, og det første og det andet prøvningsresultat skal ikke tages i betragtning. 3.8.2. Som et alternativ til punkt 3.8.1 ovenfor, hvis køretøjet nærmer sig en regenereringsperiode, kan fabrikanten anmode om, at der anvendes en særlig konditioneringscyklus for at sikre regenerering (dette kan f.eks. omfatte kørsel ved høj hastighed og høj belastning). Fabrikanten kan anmode om, at prøvningen foretages straks efter regenerering eller efter den af fabrikanten specificerede konditioneringscyklus og normal prækonditionering med henblik på prøvning.

4. PRØVNING EFTER IBRUGTAGNING

4.1. Hvis kontrol af køretøjet anses for nødvendig, udføres der emissionsprøvninger i henhold til bilag 4a til dette regulativ på prækonditionerede køretøjer, der er udvalgt i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 2 og 3 i dette tillæg. Prækonditioneringscyklusser ud over dem, der er angivet i punkt 6.3 i bilag 4a til dette regulativ, kan kun tillades, hvis de er repræsentative for normal kørsel.

4.2. I køretøjer med OBD-systemer kan det kontrolleres, om fejlindikatoren m.v. fungerer korrekt efter ibrugtagning for så vidt angår emissionsgrænseværdier (f.eks. grænseværdierne for indikation af funktionsfejl i bilag 11 til dette regulativ) for de typegodkendte specifikationer.

4.3. OBD-systemet kan f.eks. kontrolleres for emissionsniveauer over gældende grænseværdier uden fejlfunktionsvisning, systematisk fejlagtig aktivering af fejlindikatoren og fejlbehæftede eller forringede komponenter i OBD-systemet.

4.4. Hvis en komponent eller et system ikke svarer til specifikationerne i typegodkendelsesattesten og/eller informationspakken for den pågældende køretøjstype, og der ikke er givet tilladelse til en sådan afvigelse i henhold til 1958-overenskomsten, og OBD-systemet ikke viser funktionsfejl, må komponenten eller systemet ikke udskiftes inden emissionsprøvningen, medmindre det konstateres, at der er sket indgreb i eller misbrug af en komponent på en sådan måde, at OBD-systemet ikke registrerer den deraf følgende fejlfunktion.

5. EVALUERING AF RESULTATERNE AF EMISSIONSPRØVNINGEN

5.1. Prøvningsresultaterne evalueres i henhold til tillæg 4 til dette bilag.

5.2. Prøvningsresultaterne multipliceres ikke med forringelsesfaktorer.

5.3. Når det drejer sig om periodisk regenererende systemer som defineret i punkt 2.20, skal resultaterne multipliceres med Ki-faktorerne opnået på det tidspunkt, hvor typegodkendelse blev meddelt.

6. PLAN FOR KORRIGERENDE FORANSTALTNINGER

6.1. Den typegodkendende myndighed anmoder fabrikanten om at forelægge en plan for korrigerende foranstaltninger til afhjælpning af den manglende overensstemmelse i følgende tilfælde: 6.1.1. For udstødningsemissioner, hvis det konstateres, at mere end ét køretøj er et ekstraordinært forurenende køretøj, der: a) opfylder betingelserne i punkt 3.2.2 i tillæg 4, og både den typegodkendende myndighed og fabrikanten er enige om, at den ekstraordinære forurening har samme årsag, eller eller b) opfylder betingelserne i punkt 3.2.3 i tillæg 4, og den typegodkendende myndighed har konstateret, at årsagen til den ekstraordinære forurening er den samme. 6.1.2. For IUPRM for en specifik overvågningsenhed M, hvis følgende statistiske betingelser er opfyldt i en prøve, hvis størrelse er fastlagt i henhold til punkt 9.3.5 i dette regulativ: a) For køretøjer, der er certificeret til en rate på 0,1, jf. punkt 7.1.5 i tillæg 1 til bilag 11, viser data indsamlet fra køretøjerne for mindst én overvågningsenhed M i prøven, at prøvens gennemsnitlige funktionsrate efter ibrugtagning er mindre end 0,1, eller at mindst 66 % af køretøjerne i prøven har en funktionsrate efter ibrugtagning på mindre end 0,1. b) For køretøjer, der er certificeret til fulde rater, jf. punkt 7.1.4 i tillæg 1 til bilag 11, viser data indsamlet fra køretøjerne for mindst én