1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 24. november 1988
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg
(88/609/EØF)
(EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 90/656/EØF af 4. december 1990 L 353 59 17.12.1990
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 24. november 1988
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store
fyringsanlæg
(88/609/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Øko-
nomiske Fællesskab, særlig artikel 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3),
ud fra følgende betragtninger:
I De Europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på miljøområdet
for henholdsvis 1973 (4), 1977 (5), 1983 (6) og 1987 (7)understreges
betydningen af at reducere og forebygge luftforureningen;
i resolutionen om handlingsprogrammet på miljøområdet 1987 til
1992 understreger Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternesregeringer, forsamlet i Rådet, betydningen af, at Fællesskabet først ogfremmest koncentrerer sin aktion om begrænsning ved kilden af luft-
forurening, bl. a. ved vedtagelse og iværksættelse af foranstaltninger
vedrørende emissioner fra store fyringsanlæg;
Fællesskabet er endvidere i medfør af afgørelse 81/462/EØF (
8) blevet
kontraherende part i konventionen om grænseoverskridende luftforure-
ning over store afstande;
efter Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af
luftforurening fra industrianlæg (9)skal der fastsættes visse procedurer
og foranstaltninger med henblik på at forebygge eller reducere luftfor-
urening fra industrianlæg, navnlig anlæg i de anførte kategorier, her-under store fyringsanlæg;
efter artikel 8 i direktiv 84/360/EØF skal Rådet med enstemmighed,
på forslag af Kommissionen og på grundlag af den bedste tilgængeligeteknologi, om nødvendigt fastsætte grænseværdier for emission franye anlæg, som ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger,og under hensyn til de pågældende emissioners art, mængde og skade-lighed; efter artikel 13 skal medlemsstaterne under hensyntagen til for-
skellige specificerede forhold gennemføre en politik og en strategi,
herunder passende foranstaltninger, med henblik på gradvis at tilpassede bestående industrianlæg i de anførte kategorier til den bedste tekno-logi, der er tilgængelig;
luftforureningens ødelæggelse af miljø og kulturarv gør det bydende
nødvendigt at nedbringe og kontrollere emissionerne fra nye ogbestående store fyringsanlæg og med henblik herpå at fastsætte over-ordnede mål med henblik på gradvis og i etaper at nedbringe de sam-lede årlige emissioner af svovldioxid og nitrogenoxider fra bestående
fyringsanlæg samt fastsætte grænseværdier for svovldioxid, nitrogeno-
xider og svævestøv i forbindelse med nye anlæg i overensstemmelsemed princippet i artikel 8 i direktiv 84/360/EØF;1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 49 af 21. 2. 1984, s. 1, og EFT nr. C 76 af 22. 3. 1985, s. 6.
(2) EFT nr. C 337 af 17. 12. 1984, s. 446, og EFT nr. C 175 af 15. 7. 1985, s.
297.
(3) EFT. nr. C 25 af 28. 1. 1985, s. 3.
(4) EFT. nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.
(5) EFT. nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.
(6) EFT. nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.
(7) EFT. nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.
(8) EFT nr. L 171 af 27. 6. 1981, s. 11.
(9) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20.
▼B
sådanne grænseværdier for emission fra nye anlæg bør revideres på
baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i miljøkravene,og Kommissionen vil fremsætte forslag herom;
ved fastsættelsen af lofterne for de samlede årlige emissioner er der
taget behørigt hensyn til behovet for, at hver medlemsstat yder en ligestor indsats, idet der dog tages højde for den særlige situation i hverenkelt medlemsstat; ved fastsættelsen af kravene for nedbringelse afemissioner fra nye anlæg er der for at undgå uforholdsmæssigt storeomkostninger taget behørigt hensyn til særlige tekniske og økonomi-
ske vanskeligheder; for Spaniens vedkommende er der indrømmet en
midlertidig og begrænset undtagelse fra den fulde anvendelse af dengrænseværdi for emission af svovldioxid, der fastsættes for nye anlæg,da denne medlemsstat er af den opfattelse, at den har brug for en sær-lig stor ny generatorkapacitet for at imødekomme udviklingen i ener-
gibehovet og sikre væksten i industrisektoren —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv vedrører fyringsanlæg med en nominel termisk effekt
på 50 MW og derover, uanset brændselstype (fast, flydende, gasfor-migt).
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1. »emission«:udledning i luften af stoffer fra fyringsanlæg
2. »røggas«:gasformigt udslip, der indeholder faste, flydende eller
gasformige emissioner; deres volumenstrøm udtrykkes i kubikme-ter pr. time ved normal temperatur (273 K) og normalt tryk(101,3 kPa) og efter fradrag af vanddampindhold (Nm
3/h)
3. »grænseværdier for emission«:den tilladte mængde af et stof i
røggas fra et fyringsanlæg, der i et givet tidsrum kan udledes iluften; den bestemmes som masse i forhold til røggassens volu-men, udtrykt i mg/Nm
3, ved et iltindhold i røggassen på 3 volu-
menprocent for flydende og gasformigt brændsel og 6 volumen-procent for fast brændsel
4. »procentsats for afsvovlning«:forholdet mellem den svovl-
mængde, der udskilles i fyringsanlægget i en given periode vedprocesser, der er specielt beregnet til dette formål, og den svovl-mængde, der er indeholdt i det brændsel, der tilføres fyringsanlæg-
get og bruges i samme periode.
5. »driftsleder«:en fysisk eller juridisk person, der driver fyringsan-
lægget, og som har eller har fået overdraget den afgørende økono-
miske dispositionsret over anlægget.
6. »brændsel«:ethvert fast, flydende eller gasformigt brændbart stof,
som føder fyringsanlægget, med undtagelse af husholdningsaffaldog giftigt eller farligt affald.
7. »fyringsanlæg«:teknisk indretning, hvori brændsel oxyderes med
henblik på anvendelse af den således frembragte varme.
Dette direktiv omfatter kun fyringsanlæg, der er bestemt til energi-
produktion med undtagelse af sådanne, der direkte anvender for-
brændingsprodukter i fabrikationsprocessen.
Dette direktiv finder især ikke anvendelse på følgende anlæg:
— anlæg, hvor forbrændingsprodukterne anvendes til direkte
opvarmning, tørring eller enhver anden behandling af gen-stande eller materialer, som f.eks. opvarmningsovne eller var-mebehandlingsovne
— efterforbrændingsanlæg, dvs. teknisk udstyr, som er bestemt til
at rense røggassen ved forbrænding, og som ikke drives som
uafhængigt fyringsanlæg
— anlæg til regenerering af katalysatorer til katalytisk krakning1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 3
▼B
— anlæg til omdannelse af hydrogensulfid til svovl— reaktorer, der anvendes i den kemiske industri— koksovnsblokke
— cowpers.
Anlæg, der drives af diesel-, benzin- og gasmotorer eller gasturbi-
ner, er uanset brændselstype ikke omfattet af dette direktiv.
Installeres to eller flere særskilte nye anlæg således, at røggassen
herfra, de tekniske og økonomiske forhold taget i betragtning,
efter de kompetente myndigheders vurdering vil kunne udledesgennem en fælles skorsten, skal en sådan kombination af anlægbetragtes som en enhed
8. »blandet anlæg«:fyringsanlæg, som kan fødes samtidig eller skif-
tevis med to eller flere brændselstyper.
9. »nyt anlæg« ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige tilla-
delse til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure, denoprindelige driftstilladelse er givet fra og med ►
M1den 1. juli
1990◄.
10. »bestående anlæg«:ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige
tilladelse til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure, denoprindelige driftstilladelse er givet før ►
M1den 1. juli 1990 ◄.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne udarbejder senest ►M1den 1. juli 1992 ◄
egnede programmer med henblik på gradvis at reducere de samledeårlige emissioner fra bestående anlæg. Programmerne indeholder ud
over tidsfrister ligeledes de nærmere bestemmelser for iværksættelsen
heraf.
2. Programmerne udarbejdes og iværksættes med det formål ved
passende begrænsninger i emissionerne mindst at overholde de emissi-onslofter og den tilsvarende procentvise reduktion, som er fastsat forsvovldioxid i bilag I, kolonne 1 til 6, og for nitrogenoxider i bilag II,
kolonne 1 til 4, på de tidspunkter, som er anført i disse bilag.
3. Under programmernes gennemførelse bestemmer medlemssta-
terne ligeledes de samlede årlige emissioner i henhold til bilag IX,punkt C.
4. Kommissionen skal i 1994 på grundlag af de sammenfattende
rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i henhold til artikel 16,aflægge rapport til Rådet om gennemførelsen af de reduktioner, der ernævnt i nærværende artikel, og samtidig forelægge eventuelle forslag
om revision af målværdierne for reduktioner i tredje etape og/eller af
datoen for så vidt angår svovldioxid samt målværdierne for reduktio-ner i anden etape og/eller af datoen for så vidt angår nitrogenoxider.Rådet skal træffe afgørelse om sådanne forslag med enstemmighed.
5. Sker der en betydelig og uventet ændring i energiefterspørgslen,
eller er visse former for brændsel eller visse kraftværker ikke længere
disponible i samme omfang som før, og skaber dette alvorlige tekni-
ske vanskeligheder for, at en medlemsstat kan gennemføre det pro-gram, der er beskrevet i stk. 1, træffer Kommissionen efter anmodningfra den pågældende medlemsstat og under hensyntagen til anmodnin-gens art afgørelse om for denne medlemsstat at ændre emissionslof-terne og/eller de datoer, der er fastsat i bilag I og II, og meddeler
denne afgørelse til Rådet og medlemsstaterne.
Enhver medlemsstat kan inden tre måneder forelægge Kommissionens
afgørelse for Rådet. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret fler-tal, kan inden tre måneder træffe anden beslutning.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at
alle tilladelser til opførelse, eller i mangel af en sådan procedure, tildrift af nye anlæg, indeholder krav om overholdelse af grænseværdi-erne for emission som angivet i bilag III til VII for svovldioxid, nitro-genoxider og støv.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 4
▼B
2. Inden den 1. juli 1995 og på baggrund af den teknologiske
udvikling og miljøkravene forelægger Kommissionen forslag om revi-sion af de gældende grænseværdier. Rådet træffer afgørelse om
sådanne forslag med enstemmighed.
3. Medlemsstaterne kan kræve overholdelse af grænseværdier for
emissionen og af gennemførelsesfrister, som er strengere end de græn-ser, der er angivet i stk. 1 og 2, føje andre forurenende stoffer hertil,samt stille yderligere krav, eller kræve tilpasning af anlæggene til den
teknologiske udvikling.
Artikel 5
Uanset bilag III gælder følgende:1. for nye anlæg med en nominel termisk effekt på mindst 400 MW,
som ikke er i drift i mere end 2 200 timer om året (som rullendegennemsnit over en femårs periode), gælder en grænseværdi på 800
mg/Nm
3for emission af svovldioxid;
2. nye anlæg, der anvender fast indenlandsk brændsel, kan overskride
grænseværdierne i bilag III, når de på grund af brændslets særligebeskaffenhed ikke kan overholde den for sådanne anlæg fastsatte
grænseværdi for svovldioxid uden at anvende en urimelig kostbar
teknologi.
Sådanne anlæg skal mindst nå op på de procentsatser for afsvovl-
ning, der er fastsat i bilag VIII;
3. indtil den 31. december 1999 kan Kongeriget Spanien give tilla-
delse til nye kraftanlæg med en nominel termisk effekt på mindst
500 MW, der anvender indenlandsk eller importeret fast brændsel;
anlæggene skal være taget i brug inden udgangen af år 2005 ogopfylde følgende betingelser:
— i tilfælde af importeret fast brændsel en emissionsgrænseværdi
for svovldioxid på 800 mg/Nm
3
— i tilfælde af indenlandsk fast brændsel en minimumssats for
afsvovlning på 60 %
forudsat at den samlede tilladte effekt for sådanne anlæg, på hvilke
denne undtagelse finder anvendelse, ikke overstiger
— 2 000 MWe i tilfælde af anlæg, der anvender indenlandsk fast
brændsel
— i tilfælde af anlæg, der anvender importeret fast brændsel, enten
7 500 MWe eller 50 % af hele den nye kapacitet for alle anlæg,der anvender fast brændsel, og hvortil der er givet tilladelse ind-til den 31. december 1999, idet det laveste tal lægges til grund.
Artikel 6
Medlemsstaterne kan give tilladelse til en overskridelse af de i hen-
hold til artikel 4 fastsatte emissionsgrænseværdier for så vidt angåranlæg, der anvender indenlandsk brunkul, såfremt større vanskelighe-der i forbindelse med dette brændsels beskaffenhed kræver det, selvom den bedste tilgængelige teknologi, som ikke medfører uforholds-
mæssigt store omkostninger, anvendes, og forudsat, at brunkul er en
væsentlig brændselskilde for anlæggene.
Disse tilfælde forelæges omgående for Kommissionen, og der holdes
samråd med denne med henblik på at træffe passende foranstaltninger.
Artikel 7
For at sikre, at de i bilag VI omhandlede emissionsgrænseværdier for
nitrogenoxider overholdes, kan der i de i artikel 4, stk. 1, omhandlede
tilladelser bl.a. kræves passende konstruktionsspecifikationer.
Såfremt overvågningen viser, at emissionsgrænseværdien af uforudsete
årsager ikke overholdes, pålægger den kompetente myndighed driftsle-deren at træffe alle hensigtsmæssige primære foranstaltninger til over-holdelse af grænseværdien hurtigst muligt og under alle omstændighe-1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 5
▼B
der inden for et år. Kommissionen underrettes straks om sådanne til-
fælde og om resultaterne af de trufne afhjælpningsforanstaltninger.
Nærværende artikel tages op til ny vurdering på grundlag af et forslag,
som Kommissionen skal forelægge Rådet samtidig med de i artikel 4,stk. 2, nævnte forslag.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne sikrer, at det af de i artikel 4, stk. 1, omhand-
lede tilladelser fremgår, hvilke procedurer der skal anvendes i tilfælde
af, at rensningsudstyret ikke fungerer korrekt eller svigter. Udstyretssvigten skal straks meddeles den kompetente myndighed, som træfferde fornødne foranstaltninger. Den kompetente myndighed skal navnligkræve, at driftslederen indskrænker eller standser driften, så snart detteer praktisk muligt, og indtil den almindelige drift kan genoptages,
eller at han driver anlægget med brændsel, der ikke forurener meget,
undtagen i tilfælde, hvor der efter den kompetente myndigheds skøner et altovervejende behov for at opretholde elforsyningen. Den skalnavnlig sikre, at driftslederen tager alle de nødvendige skridt til atgøre rensningsudstyret driftsklart så hurtigt som muligt.
2. Den kompetente myndighed kan i op til seks måneder suspen-
dere kravet om overholdelse af de i artikel 4 omhandlede grænsevær-dier for emission af svovldioxid for anlæg, der med henblik herpå nor-
malt anvender svovlfattigt brændsel, når driftslederen ikke kan over-
holde disse grænseværdier på grund af en afbrydelse i forsyningenmed svovlfattigt brændsel, fordi der er opstået alvorlig mangel pådenne vare.
3. Den kompetente myndighed kan tillade en undtagelse fra pligten
til at overholde de i artikel 4 omhandlede emissionsgrænseværdier itilfælde, hvor et anlæg, der normalt anvender gasformigt brændsel, ogsom ellers skulle udstyres med et røggasrensningsanlæg, undtagelses-vis og i en kort periode på grund af en pludselig afbrydelse i gasforsy-
ningen må anvende andet brændsel. Den kompetente myndighed skal
straks underrettes om hvert specifikt tilfælde, når det opstår.
4. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de i denne
artikel omhandlede tilfælde.
Artikel 9
1. Ved meddelelse af den i artikel 4, stk. 1, omhandlede tilladelse
til et blandet anlæg, der benytter to eller flere brændselstyper samti-dig, fastsætter de kompetente myndigheder emissionsgrænseværdiersåledes:
— for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggets
nominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII
— for det andet ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange hver afovennævnte grænseværdier med den termiske effekt fra hver
brændselstype og ved at dividere resultatet af hver multiplikation
med summen af den termiske effekt fra samtlige brændselstyper
— for det tredje ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
2. I blandede anlæg, hvor der alene eller sammen med andet
brændsel anvendes destillations- og omdannelsesrestprodukter fraråolieraffinering til eget forbrug, finder bestemmelserne vedrørende
den brændselstype, der har den højeste emissionsgrænseværdi (bestem-
mende brændselstype), anvendelse, uanset stk. 1, såfremt den termiskeeffekt, denne brændselstype afgiver under anlæggets drift, udgørmindst 50 % af summen af den termiske effekt fra samtlige brænd-selstyper.
Såfremt varmemængden fra den bestemmende brændselstype er min-
dre end 50 %, fastsættes emissionsgrænseværdien i forhold til den ter-miske effekt fra hver af brændselstyperne på baggrund af summen afden termiske effekt fra samtlige brændselstyper:1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 6
▼B
— for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggetsnominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII
— for det andet ved at beregne emissionsgrænseværdien for den
bestemmende brændselstype (den brændselstype, der har den høje-ste emissionsgrænseværdi efter bilag III til VII eller, hvor der ertale om to brændselstyper med samme emissionsgrænseværdi, dentype, der afgiver den største termiske effekt); denne værdi frem-kommer ved at gange den i bilag III til VII omhandlede emissions-
grænseværdi for denne brændselstype med to og ved fra resultatet
at trække emissionsgrænseværdien for den brændselstype, der harden mindste emissionsgrænseværdi
— for det tredje ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange grænse-værdien for den bestemmende brændselstype med den termiske
effekt fra denne og ved at gange hver af de øvrige grænseværdier
med den termiske effekt fra hver brændselstype og ved at dividereresultatet af hver multiplikation med summen af den termiskeeffekt fra samtlige brændselstyper
— for det fjerde ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
3. Som et alternativ til stk. 2 kan der anvendes en emissionsgrænse-
værdi for svovldioxid på 1 000 mg/Nm
3som et gennemsnit for alle raf-
finaderiets nye anlæg uanset den anvendte brændselsblanding.
De kompetente myndigheder sikrer, at anvendelsen af denne bestem-
melse ikke medfører en stigning i emissionerne fra de beståendeanlæg.
4. Ved meddelelse af den i artikel 4, stk. 1, omhandlede tilladelse
til et blandet anlæg, der benytter to eller flere brændselstyper skiftevis,finder de i bilag III til VII fastsatte emissionsgrænseværdier, der svar-er til hver anvendt brændselstype, anvendelse.
Artikel 10
Røggas fra fyringsanlæg udledes under kontrol gennem en skorsten.
Udledningsforskrifterne fastlægges i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede
tilladelse. Den kompetente myndighed skal navnlig sikre, at skorste-nens højde beregnes på en sådan måde, at sundhed og miljø beskyttes.
Artikel 11
Når et fyringsanlægs effekt udvides med mindst 50 MW, fastsættes
den emissionsgrænseværdi, der skal gælde for den nye del af anlæggeti forhold til det samlede anlægs termiske effekt. Denne bestemmelsegælder ikke for de i artikel 9, stk. 2 og 3, nævnte tilfælde.
Artikel 12
Hvis der opføres fyringsanlæg, der i væsentlig grad vil kunne påvirke
miljøet i en anden medlemsstat, skal medlemsstaterne sikre, at der fin-
der tilstrækkelig oplysning og konsultation sted i overensstemmelsemed artikel 7 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vur-dering af konsekvenserne for miljøet af visse offentlige og private pro-jekter (
1).
Artikel 13
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til i
overensstemmelse med bilag IX at kontrollere emission fra de af dettedirektiv omfattede fyringsanlæg og kontrollere alle andre værdier, derkræves for at gennemføre dette direktiv. Medlemsstaterne kan kræve,at denne kontrol foretages for driftslederens regning.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 7
(1) EFT nr. L 175 af 5. 7. 1985, s. 40.
▼B
2. De måleapparater og/eller målemetoder, der anvendes til bestem-
melse af koncentrationen af svovldioxid, støv, nitrogenoxider og oxy-gen samt de andre måleværdier, der er nødvendige for at overvåge, at
dette direktiv gennemføres, såvel som de apparater, der anvendes til
vurdering af resultaterne, skal svare til den bedste industrielle måletek-nik og give reproducerbare og sammenlignelige resultater.
Bestemmelsesmetoderne skal godkendes af de kompetente myndighe-
der.
3. De kompetente myndigheder giver adgang til oplysninger om de
krævede funktionskriterier for måle-, kalibrerings- og analyseapparater
og -metoder og fremsender disse oplysninger til Kommissionen.
Artikel 14
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at driftsle-
deren inden for fastsatte tidsfrister underretter de kompetente myndig-heder om resultaterne af kontinuerlige målinger, resultaterne af afprøv-ninger af måleapparaturet, stikprøvemålinger samt om enhver andenmåling, der gennemføres for at vurdere, om dette direktiv overholdes.
Artikel 15
1. Ved kontinuerlige målinger anses emissionsgrænseværdierne i
bilag III til VII for overholdt, når en vurdering af resultaterne for
driftstiden inden for et kalenderår viser, at
a) ingen af gennemsnitsværdierne pr. kalendermåned overskrider
emissionsgrænseværdierne, og
b) for:
— svovldioxid og støv:97 % af alle gennemsnitsværdier, målt
over 48 timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgrænsevær-dierne
— nitrogenoxider:95 % af alle gennemsnitsværdier, målt over 48
timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgrænseværdierne.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og
heller ikke til opstarts- og nedlukningsperioder.
2. I tilfælde, hvor der kun kræves stikprøvemålinger eller andre
egnede fremgangsmåder til bestemmelse af emissioner, anses emissi-onsgrænseværdierne i bilag III til VII for at være overholdt, hvisresultaterne af hver serie af målinger eller af de andre fremgangsmå-der, som er defineret og fastlagt i henhold til de af de kompetente
myndigheder fastsatte bestemmelser, ikke overskrider emissionsgræn-
seværdien.
3. I de i artikel 5, stk. 2 og 3, omhandlede tilfælde anses satsen for
afsvovlingen for at være overholdt, når vurderingen af de i bilag IX,punkt A.2, foreskrevne målinger viser, at alle middelværdierne pr.kalendermåned eller alle de rullende middelværdier pr. måned når op
på de krævede satser for afsvovling.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og
heller ikke til opstarts- og nedlukningsperioder.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 1990
Kommissionen om de programmer, de har iværksat i medfør af artikel3, stk. 1.
Senest et år efter afslutningen af de forskellige faser i reduktionen af
emissionerne fra bestående anlæg, forelægger medlemsstaterne
Kommissionen en sammenfattende rapport om resultaterne af gennem-
førelsen af programmerne.
Der skal endvidere forelægges en midtvejsrapport for hver enkelt fase.2. De i stk. 1 nævnte rapporter skal give et samlet overblik over
— alle de fyringsanlæg, der er omfattet af dette direktiv1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 8
▼B
— deres emissioner af svovldioxid og nitrogenoxid udtrykt i tons om
året og i form af koncentrationerne af disse stoffer i røggassen
— trufne eller påtænkte foranstaltninger til begrænsning af emissio-
nerne samt ændringer i valget af anvendt brændsel
— foretagne eller påtænkte ændringer i driftsformen— gennemførte eller påtænkte endelige standsninger af driften af
fyringsanlæg
— og i givet fald emissionsgrænseværdier, som er pålagt ved pro-
grammerne for bestående anlæg.
Ved bestemmelsen af årlige emissioner og koncentrationer af forure-
nende stoffer i røggas tager medlemsstaterne hensyn til bestemmel-serne i artikel 13, 14 og 15.
3. Kommissionen foretager sammen med medlemsstaterne regel-
mæssigt en sammenligning af de i artikel 3, stk. 1, nævnte program-
mer for at sikre en ensartet gennemførelse inden for Fællesskabet.
Den sørger navnlig for, at programmernes gennemførelse fører til de
forventede resultater for samlet reduktion af emissioner, og den frem-sætter om nødvendigt egnede forslag.
4. De medlemsstater, der anvender artikel 5, underretter hvert år
Kommissionen herom.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for senest den 30. juni 1990 at efterkomme dette
direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til de natio-
nale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet afdette direktiv.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 9
BILAG I
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF SO2-EMISSIONER FRA BESTÅENDE ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0 123456789
SO2-emissioner fra store
fyringsanlæg 1980 (Kton)Loft for emissionerne
(Kton pr. år)Procentvis reduktion i forhold til emissionerne i
1980Procentvis reduktion i forhold til de justerede emis-
sioner i 1980
Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Belgien 530 318 212 159 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Danmark 323 213 141 106 − 34 − 56 − 67 − 40 − 60 − 70
Tyskland 5000 3 000 (3) 2 000 1 500 − 40 (3)− 6 0 − 7 0 (3)——
Grækenland 303 320 320 320 + 6 + 6 + 6 − 45 − 45 − 45
Spanien 2290 2 290 1 730 1 440 0 − 24 − 37 − 21 − 40 − 50
Frankrig 1910 1 146 764 573 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Irland 99 124 124 124 + 25 + 25 + 25 − 29 − 29 − 29
Italien 2450 1 800 1 500 900 − 27 − 39 − 63 − 40 − 50 − 70
Luxembourg 3 1,8 1,5 1,5 − 40 − 50 − 60 − 40 − 50 − 50
Nederlandene 299 180 120 90 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Portugal 115 232 270 206 + 102 + 135 + 79 − 25 − 13 − 34
Det Forenede Kongerige 3883 3 106 2 330 1 553 − 20 − 40 − 60 − 20 − 40 − 60
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtnin g ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette
bilag, skal enten opfylde dette direktivs krav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dett e bilag fastsatte lofter.
►M1(3) Den i denne rubrik anførte værdi skal overholdes af Tyskland fra den 1. januar 1996. ◄▼B1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 10▼M1
▼B
BILAG II
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF NOx-EMISSIONER FRA BESTÅENDE ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0 123456
NOx-emissioner fra store
fyringsanlæg (beregnet som
NO2) 1980
(Kton)Lofter for NOx-emissionerne
(Kton pr. år)Procentvis reduktion i forhold til NOx-emissionerne
i 1980Procentvis reduktion i forhold til de justerede NOx-
emissioner 1980
Fase 1 Fase 2 Fase 1 Fase 2 Fase 1 Phase 2
1993 (3) 1998 1993 (3) 1998 1993 (3) 1998
Belgien 110 88 66 − 20 − 40 − 20 − 40
Danmark 124 121 81 − 3 − 35 − 10 − 40
Tyskland 1090 872 (4) 654 − 20 − 40 — —
Grækenland 36 70 70 + 94 + 94 0 0
Spanien 366 368 277 + 1 − 24 − 20 − 40
Frankrig 400 320 240 − 20 − 40 − 20 − 40
Irland 28 50 50 + 79 + 79 0 0
Italien 580 570 428 − 2 − 26 − 20 − 40
Luxembourg 3 2,4 1,8 − 20 − 40 − 20 − 40
Nederlandene 122 98 73 − 20 − 40 − 20 − 40
Portugal 23 59 64 + 157 + 178 − 8 0
Det Forenede Kongerige 1016 864 711 − 15 − 30 − 15 − 30
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtnin g ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette
bilag, skal enten opfylde dette direktivs krav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dett e bilag fastsatte lofter.
(3) Medlemsstaterne kan af tekniske grunde udskyde datoen for fase 1 i op til to år, ved senest en måned efter meddelelsen af dette direktiv at give Kommiss ionen underretning herom.
►M1(4) Den i denne rubrik anførte værdi skal overholdes af Tyskland fra den 1. januar 1996. ◄▼B1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 11▼M1
▼B
▼B
BILAG III
1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 12
▼B
BILAG IV
1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 13
▼B
BILAG V
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR SO2FOR NYE ANLÆG
Gasformigt brændsel
Brændselsart Grænseværdi (mg/Nm3)
Gasformigt brændsel generelt 35
Flydende gas 5Gasser med lav brændværdi fra forgasning af raffinaderirester,
koksværksgas, højovngas800
Gasser fra forgasning af kul (
1)
(1) Rådet vil fastsætte de emissionsgrænseværdier, der skal gælde for disse gasser, på et senere tidspunkt på
grundlag af forslag, som Kommissionen vil fremsætte på baggrund af yderligere tekniske erfaringer.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 14
▼B
BILAG VI
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR NOxFOR NYE ANLÆG
Brændselsart Grænseværdi (mg/Nm3)
Fast brændsel generelt 650
Fast med mindre end 10 % flygtige forbindelser 1 300Flydende 450
Gasformigt 3501988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 15
▼B
BILAG VII
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR STØV FOR NYE ANLÆG
Brændselsart Termisk effekt (MW) Grænseværdi (mg/Nm3)
Fast≥500 50
< 500 100
Flydende (1) alle anlæg 50
Gasformigt alle anlæg5 generelt, men
10 for højovngas og
50 for industrigas fra jern- og stålindustrien,
som kan anvendes andre steder
(1) En emissionsgrænseværdi på 100 mg/Nm3kan anvendes for anlæg med en termisk effekt på under 500 MW,
som forbrænder flydende brændsel med et askeindhold på over 0,06 %.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 16
▼B
BILAG VIII
1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 17
▼B
BILAG IX
METODER TIL MÅLING AF EMISSIONER
A.Nærmere regler for måling af emissioner fra nye anlæg og vurdering
heraf
1. Koncentrationen af SO2, støv, NOxog oxygen måles kontinuerligt på nye
anlæg med en nominel termisk effekt på over 300 MW. Overvågning af
SO2og støv kan dog indskrænkes til stikprøvemålinger eller andre
egnede fremgangsmåder til bestemmelse heraf, såfremt disse målinger
eller fremgangsmåder, som skal efterprøves og anerkendes af de kompe-
tente myndigheder, kan anvendes til at bestemme koncentrationen heraf.
De kompetente myndigheder kan i anlæg, der ikke er omfattet af punkt
1, kræve kontinuerlig måling af de tre forurenende stoffer og af oxygen,
hvor dette findes nødvendigt. Såfremt der ikke kræves kontinuerlige
målinger, skal der med jævne mellemrum anvendes stikprøvemålinger
eller egnede fremgangsmåder til bestemmelse af emissioner, som er god-
kendt af de kompetente myndigheder, for at vurdere, hvor store mæng-
der af førnævnte stoffer der findes i emissionen.
2. For anlæg, der skal overholde de i artikel 5, punkt 2 og 3, fastsatte pro-
centsatser for afsvovling, gælder de krav vedrørende måling af SO2-
emissioner, der er fastsat i punkt 1. Endvidere skal svovlindholdet af det
brændsel, der tilføres fyringsanlægget regelmæssigt kontrolleres.
3. De kompetente myndigheder skal underrettes om væsentlige ændringer
med hensyn til anvendt brændselstype eller anlæggenes driftsform. De
afgør, om de i punkt 1 omhandlede bestemmelser om overvågning fort-
sat er relevante eller skal tilpasses.
4. Kontinuerligt arbejdende måleapparatur skal afprøves med regelmæssige
mellemrum og efter aftale med de kompetente myndigheder. Instrumen-
ter til måling af koncentrationerne af SO2, støv, NOxog oxygen skal
kalibreres og afprøves med passende regelmæssige mellemrum. Kalibre-
ring af kontinuerligt arbejdende måleapparatur skal foretages efter en
referencemålemetode, der er godkendt af de kompetente myndigheder.
B.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra nye anlæg
Bestemmelse af de samlede årlige emissioner af SO2og NOxmeddeles de
kompetente myndigheder. Hvor der anvendes kontinuerlig overvågning, skal
anlæggets driftsleder for hvert enkelt forurenende stof sammenlægge mas-
sen af de daglige udledninger af forurenende stoffer, på grundlag af røggas-
sernes volumenstrømme. Hvor der ikke anvendes kontinuerlig overvågning,
foretager driftslederen på grundlag af bestemmelserne under A. 1 vurderin-
ger af de samlede årlige emissioner i overensstemmelse med de kompetente
myndigheders krav.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de samlede årlige SO2-o gN Ox-
emissioner fra nye anlæg, og fremsender samtidig den i afsnit C, punkt 3,
omhandlede meddelelse vedrørende de årlige emissioner fra bestående
anlæg.
C.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra bestående anlæg
1. Medlemsstaterne udarbejder fra og med 1990 hvert år en fuldstændig
opgørelse over emissionerne af SO2og NOxfra bestående anlæg:
— for hvert enkelt anlæg på over 300 MWt og for raffinaderier
— samlet for andre fyringsanlæg, der omfattes af dette direktiv.
2. Den metode, der anvendes ved opgørelsen, skal være i overensstemmelse
med den, der blev anvendt i 1980 til bestemmelsen af SO2-o gN Ox-
emissionerne fra fyringsanlæg.
Medlemsstaterne meddeler inden 1990 Kommissionen alle nærmere
oplysninger vedrørende de metoder og udgangsoplysninger, der anvendes
til bestemmelsen af SO2-o gN Ox-emissioner fra bestående anlæg, som
omhandlet i henholdsvis bilag I og II i kolonne 0.
3. Resultaterne af denne opgørelse meddeles Kommissionen i en passende
sammenfattet form senest ni måneder efter udgangen af det pågældende
år.
Kommissionen kan rekvirere nærmere oplysninger om den metode, der
er anvendt ved udarbejdelsen af opgørelserne samt de nøjagtige udgangs-
oplysninger.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 18
▼B
4. Kommissionen foretager en systematisk sammenligning af de nationale
opgørelser og forelægger i givet fald Rådet forslag med henblik på at
harmonisere metoderne for udarbejdelse af emissionsopgørelserne, for at
sike en effektiv gennemførelse af dette direktiv.1988L0609 — DA — 13.12.1990 — 001.001 — 19