02011L0016 — DA — 05.06.2017 — 002.002

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV 2011/16/EU

af 15. februar 2011

om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF







KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

1. Dette direktiv fastsætter de regler og procedurer, hvorefter medlemsstaterne skal samarbejde indbyrdes med henblik på at udveksle de oplysninger, som kan forudses at være relevante for administrationen og håndhævelsen af medlemsstaternes nationale love vedrørende de i artikel 2 omhandlede skatter.

2. Dette direktiv fastsætter desuden bestemmelser om elektronisk udveksling af de i stk. 1 omhandlede oplysninger samt de regler og procedurer, hvorefter medlemsstaterne og Kommissionen skal samarbejde om spørgsmål vedrørende koordinering og evaluering.

3. Dette direktiv berører ikke anvendelsen i medlemsstaterne af reglerne om gensidig retshjælp i straffesager. Det berører heller ikke opfyldelsen af medlemsstaternes forpligtelser til at indgå et bredere administrativt samarbejde på grundlag af andre retsakter, herunder også bilaterale eller multilaterale aftaler.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Dette direktiv finder anvendelse på alle former for skatter, der opkræves af eller på vegne af en medlemsstat eller en medlemsstats territoriale eller administrative underenheder, herunder de lokale myndigheder.

2. Uanset stk. 1 finder dette direktiv ikke anvendelse på merværdi- og toldafgifter eller punktafgifter, der er dækket af anden EU-lovgivning om administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne. Dette direktiv finder heller ikke anvendelse på obligatoriske sociale bidrag, der skal indbetales til medlemsstaten eller en underenhed i medlemsstaten eller til sociale sikringsinstitutioner, der er etableret i henhold til forvaltningsretlige bestemmelser.

3. De i stk. 1 omhandlede skatter kan under ingen omstændigheder opfattes således, at de omfatter:

a) gebyrer, f.eks. for attester og andre dokumenter udstedt af offentlige myndigheder, eller

b) skyldige beløb af kontraktmæssig karakter, såsom betaling for almennyttige offentlige ydelser.

4. Dette direktiv finder anvendelse på de i stk. 1 omhandlede skatter, der opkræves inden for det territorium, hvor traktaterne finder anvendelse, jf. artikel 52 i traktaten om Den Europæiske Union.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) en medlemsstats »kompetente myndighed« : den myndighed, der er blevet udpeget af medlemsstaten. Det centrale forbindelseskontor, en forbindelsesafdeling og en kompetent embedsmand anses også for at være kompetente myndigheder, når de handler i henhold til dette direktiv ved delegering i medfør af artikel 4

2) »centralt forbindelseskontor« : det kontor, der er udpeget som særligt ansvarligt for kontakterne til de øvrige medlemsstater med henblik på det administrative samarbejde

3) »forbindelsesafdeling« : ethvert kontor, som ikke er det centrale forbindelseskontor, og som er udpeget til direkte at udveksle oplysninger i henhold til dette direktiv

4) »kompetent embedsmand« : enhver embedsmand, der er bemyndiget til direkte at udveksle oplysninger i henhold til dette direktiv

5) »bistandssøgende myndighed« : det centrale forbindelseskontor, en forbindelsesafdeling eller enhver kompetent embedsmand i en medlemsstat, som fremsætter en anmodning om bistand på den kompetente myndigheds vegne

6) »bistandssøgte myndighed« : det centrale forbindelseskontor, en forbindelsesafdeling eller enhver kompetent embedsmand i en medlemsstat, som modtager en anmodning om bistand på den kompetente myndigheds vegne

7) »administrativ undersøgelse« : alle former for kontrol, efterprøvning og andre foranstaltninger, som foretages af medlemsstater i forbindelse med udførelsen af deres opgaver med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af skattelovgivningen

8) »udveksling af oplysninger efter anmodning« : udveksling af oplysninger foranlediget af en anmodning fra den bistandssøgende medlemsstat til den bistandssøgte medlemsstat i et konkret tilfælde

▼M3

9) »automatisk udveksling« : a) i forbindelse med artikel 8, stk. 1, og artikel 8a og 8aa systematisk meddelelse til en anden medlemsstat, uden forudgående anmodning, af oplysninger, som er defineret på forhånd, med forud fastsatte regelmæssige intervaller; i forbindelse med artikel 8, stk. 1, vedrører henvisningen til tilgængelige oplysninger de oplysninger i sagsakterne i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, som kan indhentes i medfør af procedurerne for indsamling og behandling af oplysninger i den pågældende medlemsstat b) i forbindelse med artikel 8, stk. 3a, systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, til den relevante medlemsstat, hvor den pågældende person er hjemmehørende, uden forudgående anmodning og med forud fastsatte regelmæssige intervaller c) i forbindelse med andre bestemmelser i dette direktiv end artikel 8, stk. 1 og 3a, og artikel 8a og 8aa systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, jf. dette nummers litra a) og b). I forbindelse med artikel 8, stk. 3a og 7a, artikel 21, stk. 2, og artikel 25, stk. 2 og 3, tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I. I forbindelse med artikel 8aa og bilag III tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag III

▼B

10) »spontan udveksling af oplysninger« : ikke-systematisk meddelelse på et hvilket som helst tidspunkt, uden forudgående anmodning, af oplysninger til en anden medlemsstat

11) »person« : a) en fysisk person b) en juridisk person c) når der i henhold til gældende lovgivning er mulighed for det, en sammenslutning af personer, der kan udføre retshandler, men som ikke har status som juridisk person, eller d) ethvert andet retligt arrangement uanset art og form, med eller uden status som juridisk person, der ejer eller forvalter aktiver, hvoraf der, herunder af indkomst afledt deraf, skal svares en skat, der er omfattet af dette direktiv

12) »elektronisk« : ved hjælp af elektronisk dataudstyr til behandling, herunder digital kompression, og lagring af data og ved anvendelse af kabel, radio eller optiske teknologier eller andre elektromagnetiske midler

13) »CCN-netværk« : den fælles platform, der er baseret på the common communication network (CCN), og som er udviklet af Unionen til alle elektroniske transmissioner mellem de kompetente myndigheder på told- og skatteområdet

▼M2

14) »grænseoverskridende forhåndstilsagn« : enhver aftale, meddelelse eller andet instrument eller tiltag med tilsvarende virkninger, også hvis udstedt, ændret eller fornyet i forbindelse med skatterevision, der opfylder følgende betingelser: a) er udstedt, ændret eller fornyet af eller på vegne af regeringen eller skattemyndigheden i en medlemsstat eller medlemsstatens territoriale eller administrative underafdelinger, herunder lokale myndigheder, uanset om det reelt anvendes b) er udstedt, ændret eller fornyet til en bestemt person eller gruppe af personer, som kan påberåbe sig denne c) vedrører fortolkningen eller anvendelsen af en retlig eller administrativ bestemmelse om forvaltning eller håndhævelse af national lovgivning om skatter i medlemsstaten eller medlemsstatens territoriale eller administrative underafdelinger, herunder lokale myndigheder d) vedrører en grænseoverskridende transaktion eller et spørgsmål om, hvorvidt aktiviteter, som udøves af en person i en anden jurisdiktion, skaber et fast driftssted, og e) er truffet forud for de transaktioner eller aktiviteter i en anden jurisdiktion, som potentielt skaber et fast driftssted, eller forud for indgivelse af en selvangivelse, som dækker den periode, hvor transaktionen eller rækken af transaktioner eller aktiviteter fandt sted. Den grænseoverskridende transaktion kan omfatte, men er ikke begrænset til, foretagelse af investeringer, levering af varer, tjenesteydelser eller finansielle midler eller anvendelse af materielle eller immaterielle aktiver og skal ikke nødvendigvis direkte involvere den person, der modtager det grænseoverskridende forhåndstilsagn

15) »forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning« : enhver aftale, meddelelse eller andet instrument eller tiltag med tilsvarende virkninger, også hvis udstedt, ændret eller fornyet i forbindelse med en skatterevision, der opfylder følgende betingelser: a) er udstedt, ændret eller fornyet af eller på vegne af regeringen eller skattemyndigheden i en eller flere medlemsstater, herunder enhver territorial eller administrativ underafdeling deraf, herunder lokale myndigheder, uanset om den reelt anvendes b) er udstedt, ændret eller fornyet til en bestemt person eller gruppe af personer, som kan påberåbe sig denne c) forud for grænseoverskridende transaktioner mellem forbundne foretagender fastsætter et passende sæt af kriterier for fastsættelsen af interne afregningspriser for disse transaktioner eller fastsætter tildeling af fortjeneste til et fast driftssted. Virksomheder er forbundne foretagender, hvis en af virksomhederne direkte eller indirekte deltager i en anden virksomheds ledelse eller kontrollerer virksomheden, eller hvis de samme personer direkte eller indirekte deltager i virksomhedernes ledelse eller kapital eller kontrollerer virksomheden. Interne afregningspriser er de priser, som en virksomhed benytter ved overførsel af fysiske varer og immaterielle goder eller ved levering af tjenesteydelser til forbundne foretagender, og »intern prisafregning« skal fortolkes i overensstemmelse hermed

16) i forbindelse med nr. 14) forstås ved »grænseoverskridende transaktion« en transaktion eller række af transaktioner, hvor : a) ikke alle parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner er skattemæssigt hjemmehørende i den medlemsstat, der udsteder, ændrer eller fornyer det grænseoverskridende forhåndstilsagn b) en hvilken som helst af parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner er samtidig skattemæssigt hjemmehørende i mere end en jurisdiktion c) en af parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner driver virksomhed i en anden jurisdiktion gennem et fast driftssted, og transaktionen eller rækken af transaktioner udgør en del af eller hele det faste driftssteds virksomhed. En grænseoverskridende transaktion eller række af transaktioner omfatter også ordninger, som en person har med hensyn til forretningsaktiviteter i en anden jurisdiktion, som denne person udøver gennem et fast driftssted, eller d) transaktionen eller rækken af transaktioner har grænseoverskridende virkning. I forbindelse med nr. 15) forstås ved »grænseoverskridende transaktion« en transaktion eller række af transaktioner, der involverer forbundne foretagender, som ikke alle er skattemæssigt hjemmehørende i en enkelt jurisdiktions område, eller en transaktion eller række af transaktioner, der har grænseoverskridende virkning

17) : i forbindelse med nr. 15) og 16) forstås ved »virksomhed« enhver form for forretningsdrift.

▼B

Artikel 4

Organisatoriske bestemmelser

1. Hver medlemsstat meddeler inden en måned efter den 11. marts 2011 Kommissionen, hvilken myndighed der er kompetent for så vidt angår dette direktiv og meddeler straks Kommissionen eventuelle ændringer heraf.

Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de andre medlemsstater og offentliggør en liste over medlemsstaternes myndigheder i Den Europæiske Unions Tidende.

2. Den kompetente myndighed udpeger ét centralt forbindelseskontor. Den kompetente myndighed er ansvarlig for at underrette Kommissionen og de andre medlemsstater herom.

Det centrale forbindelseskontor kan også udpeges som ansvarligt for kontakter med Kommissionen. Den kompetente myndighed er ansvarlig for at underrette Kommissionen herom.

3. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat kan udpege forbindelsesafdelinger med et ansvarsområde, som er tillagt i overensstemmelse med dens nationale lovgivning eller politik. Det centrale forbindelseskontor er ansvarligt for at ajourføre listen over forbindelsesafdelingerne og gøre den tilgængelig for de centrale forbindelseskontorer i de andre berørte medlemsstater og for Kommissionen.

4. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat kan udpege kompetente embedsmænd. Det centrale forbindelseskontor er ansvarligt for at ajourføre listen over de kompetente embedsmænd og gøre den tilgængelig for de centrale forbindelseskontorer i de andre berørte medlemsstater og for Kommissionen.

5. De embedsmænd, der medvirker i det administrative samarbejde i henhold til dette direktiv, anses under alle omstændigheder for at være kompetente til dette formål i overensstemmelse med de regler, som de kompetente myndigheder fastlægger.

6. Når en forbindelsesafdeling eller en kompetent embedsmand sender eller modtager en anmodning om samarbejde eller et svar på en sådan anmodning, underretter den/han det centrale forbindelseskontor i sin medlemsstat efter de procedurer, der anvendes i denne medlemsstat.

7. Hvis en forbindelsesafdeling eller en kompetent embedsmand modtager en anmodning om samarbejde, der kræver foranstaltninger, som falder uden for det ansvarsområde, den/han har fået tillagt i overensstemmelse med den nationale lovgivning eller politik i sin medlemsstat, sender den/han straks anmodningen til det centrale forbindelseskontor i sin medlemsstat og underretter den bistandssøgende myndighed herom. I dette tilfælde begynder perioden i artikel 7 dagen efter, at anmodningen om samarbejde er fremsendt til det centrale forbindelseskontor.







KAPITEL II

UDVEKSLING AF OPLYSNINGER







AFDELING I

Udveksling af oplysninger efter anmodning

Artikel 5

Procedure for udveksling af oplysninger efter anmodning

Efter anmodning fra den bistandssøgende myndighed meddeler den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed enhver oplysning som omhandlet i artikel 1, stk. 1, som den er i besiddelse af, eller som den indhenter i forbindelse med administrative undersøgelser.

Artikel 6

Administrative undersøgelser

1. Den bistandssøgte myndighed lader foretage de administrative undersøgelser, der er nødvendige for at indhente de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5.

2. Den i artikel 5 omhandlede anmodning kan indeholde en begrundet anmodning om en specifik administrativ undersøgelse. Hvis den bistandssøgte myndighed ikke finder det nødvendigt med en administrativ undersøgelse, underretter den straks den bistandssøgende myndighed om grundene hertil.

3. Når den bistandssøgte myndighed fremskaffer de ønskede oplysninger eller foretager den ønskede administrative undersøgelse, benytter den samme fremgangsmåde, som hvis den handlede på eget initiativ eller efter anmodning fra en anden myndighed i sin egen medlemsstat.

4. Når den bistandssøgende myndighed specifikt anmoder om det, skal den bistandssøgte myndighed fremsende originaldokumenter, forudsat at det ikke er i strid med gældende bestemmelser i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat.

Artikel 7

Tidsfrister

1. Den bistandssøgte myndighed meddeler de i artikel 5 omhandlede oplysninger hurtigst muligt og senest seks måneder fra datoen for modtagelsen af anmodningen.

I tilfælde, hvor de pågældende oplysninger allerede er i den bistandssøgte myndigheds besiddelse, videregives de dog inden to måneder efter denne dato.

2. For visse særlige tilfælde kan den bistandssøgte og den bistandssøgende myndighed aftale andre frister end dem, der er fastsat i stk. 1.

3. Den bistandssøgte myndighed sender straks og under alle omstændigheder senest syv hverdage fra modtagelsen af en anmodning den bistandssøgende myndighed en bekræftelse af modtagelsen, så vidt muligt elektronisk.

4. Inden en måned efter modtagelsen af anmodningen underretter den bistandssøgte myndighed den bistandssøgende myndighed om eventuelle mangler ved anmodningen og om behovet for eventuelle supplerende baggrundsoplysninger. I dette tilfælde begynder fristen i stk. 1 dagen efter, at den bistandssøgte myndighed har modtaget de nødvendige supplerende oplysninger.

5. Når den bistandssøgte myndighed ikke er i stand til at besvare anmodningen inden for den relevante tidsfrist, underretter den straks og under alle omstændigheder inden tre måneder efter modtagelsen af anmodningen den bistandssøgende myndighed om årsagerne til, at tidsfristen ikke kan overholdes, og om, hvornår den mener, den vil kunne besvare anmodningen.

6. Når den bistandssøgte myndighed ikke er i besiddelse af de ønskede oplysninger og er ude af stand til at besvare anmodningen om oplysninger eller afslår det af de grunde, der er omhandlet i artikel 17, underretter den straks og under alle omstændigheder inden en måned efter modtagelsen af anmodningen den bistandssøgende myndighed om årsagerne hertil.







AFDELING II

Obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger

Artikel 8

Anvendelsesområde og betingelser for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger

1. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat meddeler ved automatisk udveksling den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat tilgængelige oplysninger for så vidt angår beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2014 om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende følgende specifikke kategorier af indkomst og kapital, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne:

▼C2

a) arbejdsindtægt

b) tantiemer og bestyrelseshonorarer

▼B

c) livsforsikringsprodukter, der ikke er omfattet af andre EU-retsakter om udveksling af oplysninger og andre lignende foranstaltninger

d) pensioner

e) ejendomsret til og indtægt fra fast ejendom.

2. Inden den 1. januar 2014 underretter medlemsstaterne Kommissionen om, hvilke af de i stk. 1 anførte kategorier de har tilgængelige oplysninger om. De underretter Kommissionen om eventuelle senere ændringer heraf.

▼M1

3. En medlemsstats kompetente myndighed kan meddele en anden medlemsstats kompetente myndighed, at den ikke ønsker at modtage oplysninger om en eller flere af de kategorier af indkomst og kapital, der er nævnt i stk. 1. Den underretter også Kommissionen herom.

En medlemsstat kan anses for ikke at ønske at modtage oplysninger i henhold til stk. 1, hvis den ikke underretter Kommissionen om én eneste kategori, som den har tilgængelige oplysninger om.

▼M1

3a. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at kræve at dens Indberettende finansielle institutter anvender de regler for indberetning og passende omhu, som er omhandlet i bilag I og II, og med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse og overholdelse af sådanne regler i overensstemmelse med afdeling IX i bilag I.

I henhold til de gældende regler for indberetning og passende omhu, der findes i bilag I og II, meddeler den kompetente myndighed i hver medlemsstat den kompetente myndighed i en anden medlemsstat ved automatisk udveksling inden for den frist, der er fastsat i stk. 6, litra b), følgende oplysninger vedrørende beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2016 om en Indberetningspligtig konto:

a) navn, adresse, Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af regler for passende omhu i overensstemmelse med bilagene bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre for Enheden og navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes

b) kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)

c) det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer

d) kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning

e) for så vidt angår en Forvaltningskonto:

i) det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og

ii) det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren

f) for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og

g) for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i litra e) eller f), det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.

Med henblik på udveksling af oplysninger i henhold til dette stykke, medmindre andet er fastsat i dette stykke eller i bilagene, fastsættes beløbet og betalingsklassificeringen med hensyn til en Indberetningspligtig konto i overensstemmelse med national lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne.

Første og andet afsnit i dette stykke har forrang for stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder Rådets direktiv 2003/48/EF ( 1 ), i det omfang den pågældende udveksling af oplysninger er omfattet af anvendelsesområdet i stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder direktiv 2003/48/EF.

▼M2 —————

▼M1

6. Meddelelsen af oplysninger finder sted som følger:

a) for de kategorier, der er fastsat i stk. 1: mindst én gang om året inden for seks måneder efter udgangen af det skatteår i medlemsstaten, i hvilket oplysningerne blev tilgængelige

b) for de oplysninger, der er fastsat i stk. 3a: årligt, senest ni måneder efter udgangen af det kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, som oplysningerne vedrører.

▼B

7. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 26, stk. 2, og inden de datoer, der er anført i artikel 29, stk. 1, hvordan den automatiske udveksling af oplysninger skal gennemføres i praksis.

▼M1

7a. Med henblik på afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, forelægger hver medlemsstat senest den 31. juli 2015 Kommissionen listen over de enheder og konti, der skal behandles som henholdsvis Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti. Hver medlemsstat underretter endvidere Kommissionen om eventuelle ændringer. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en samlet liste over de modtagne oplysninger og ajourfører listen efter behov.

Medlemsstaterne sikrer, at disse typer af Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti opfylder alle kravene i afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, og navnlig, at et Finansielt instituts status som Ikkeindberettende finansielt institut eller en kontos status som Undtagen konto ikke strider mod målene i dette direktiv.

▼B

8. Hvis medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om automatisk udveksling af oplysninger for yderligere kategorier af indkomst og kapital i bilaterale eller multilaterale aftaler, som de indgår med andre medlemsstater, meddeler de disse aftaler til Kommissionen, som stiller dem til rådighed for alle de øvrige medlemsstater.

▼M2

Artikel 8a

Anvendelsesområde og betingelser for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger

1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, hvor et grænseoverskridende forhåndstilsagn eller en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning er blevet udstedt, ændret eller fornyet efter den 31. december 2016, meddeler ved automatisk udveksling oplysninger herom til de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater og til Europa-Kommissionen, med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i denne artikel, og i overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 21.

2. I overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 21 og med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i nærværende artikel, meddeler den kompetente myndighed i en medlemsstat også de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater og Europa-Kommissionen oplysninger om forhåndsgodkendte grænseoverskridende afgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden for en periode på fem år før den 1. januar 2017.

Hvis grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger er udstedt, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2012 og den 31. december 2013, skal meddelelse herom finde sted på betingelse af, at de stadig var gyldige den 1. januar 2014.

Hvis grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger er udstedt, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2016, skal meddelelse herom finde sted, uanset om de stadig er gyldige.

Fra de meddelelser, der er omhandlet i dette stykke, kan medlemsstaterne udelukkeoplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden den 1. april 2016 til en bestemt person eller gruppe af personer, undtagen personer eller grupper af personer, der hovedsagelig udfører finansielle aktiviteter eller investeringsaktiviteter, med en årlig nettoomsætning for hele koncernen som defineret i artikel 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU ( 2 ) på mindre end 40 000 000 EUR (eller et tilsvarende beløb i en anden valuta) i det regnskabsår, der gik forud for datoen for udstedelse, ændring eller fornyelse af disse grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.

3. Bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger med tredjelande er udelukket fra anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger i henhold til denne artikel, hvis den internationale beskatningsaftale, den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning er blevet forhandlet i henhold til, ikke tillader dens videregivelse til tredjeparter. Oplysninger om sådanne bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger udveksles i henhold til artikel 9, når videregivelsen af oplysninger er tilladt i henhold til den internationale beskatningsaftale, den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning er blevet forhandlet i henhold til, og den kompetente myndighed i tredjelandet giver sin tilladelse til, at oplysningerne kan videregives.

Hvis automatisk udveksling af oplysninger vedrørende bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger i henhold til første afsnit, første punktum, er udelukket, udveksles de oplysninger, der er anført i denne artikels stk. 6, og som er omhandlet i den anmodning, der har ført til udstedelse af en sådan bilateral eller multilateral forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning, imidlertid i stedet i henhold til denne artikels stk. 1 og 2.

4. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, i tilfælde af at et grænseoverskridende forhåndstilsagn udelukkende vedrører og involverer skatteanliggender for en eller flere fysiske personer.

5. Udvekslingen af oplysninger finder sted som følger:

a) for oplysninger, der udveksles i medfør af stk. 1: inden for tre måneder efter udgangen af den halvdel af det kalenderår, hvor det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning blev udstedt, ændret eller fornyet

b) for oplysninger, der udveksles i medfør af stk. 2: før den 1. januar 2018.

6. Oplysninger, der skal meddeles af en medlemsstat i medfør af denne artikels stk. 1 og 2, skal omfatte følgende:

a) identifikation af personen, bortset fra en fysisk person, og i givet fald den gruppe af personer, som den tilhører

b) et resumé af indholdet af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, herunder en beskrivelse af de relevante forretningsaktiviteter eller transaktioner eller række af transaktioner i abstrakte vendinger, der ikke medfører videregivelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed, en fremstillingsmetode eller oplysninger, hvis videregivelse ville stride mod almene interesser

c) datoerne for udstedelse, ændring eller fornyelse af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning

d) startdatoen på gyldighedsperioden for det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis angivet

e) slutdatoen på gyldighedsperioden for det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis angivet

f) type grænseoverskridende forhåndstilsagn eller forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning

g) beløbet for transaktionen eller rækken af transaktioner vedrørende det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis der henvises til et sådant beløb i det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning

h) beskrivelse af det sæt af kriterier, der anvendes til at fastsætte interne afregningspriser eller selve den interne afregningspris i tilfælde af en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning

i) identifikation af den metode, der anvendes til at fastsætte interne afregningspriser eller selve den interne afregningspris i tilfælde af en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning

j) identifikation af eventuelle andre medlemsstater, som sandsynligvis vil blive berørt af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning

k) identifikation af enhver person, bortset fra en fysisk person, i eventuelle andre medlemsstater, som sandsynligvis vil blive berørt af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning (med angivelse af, hvilke medlemsstater de berørte personer har tilknytning til), og

l) angivelse af, om de oplysninger, der meddeles, er baseret på selve det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning eller på den anmodning, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, andet afsnit.

7. For at lette udvekslingen af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 6 i denne artikel, vedtager Kommissionen de praktiske bestemmelser, der er nødvendige for gennemførelsen af denne artikel, herunder foranstaltninger, der skal standardisere meddelelsen af oplysninger i henhold til stk. 6 i denne artikel, som led i proceduren for fastlæggelse af den standardformular, der er omhandlet i artikel 20, stk. 5.

8. Oplysningerne, der er omhandlet i denne artikels stk. 6, litra a), b), h) og k), skal ikke meddeles Europa-Kommissionen.

9. Den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, der er identificeret i henhold til stk. 6, litra j), bekræfter straks og under alle omstændigheder inden for syv hverdage, om muligt elektronisk, modtagelsen af oplysningerne over for den kompetente myndighed, der leverede oplysningerne. Denne foranstaltning finder anvendelse indtil det register, der er omhandlet i artikel 21, stk. 5, bliver operationelt.

10. Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 5 og under henvisning til artikel 21, stk. 4, anmode om yderligere oplysninger, herunder den fulde tekst til et grænseoverskridende forhåndstilsagn eller en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning.

▼M3

Artikel 8aa

Anvendelsesområde og betingelser for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger vedrørende land for land-rapporter

1. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger med henblik på at kræve, at det Ultimative Moderselskab i en Multinational Koncern, der er skattemæssigt hjemmehørende i den pågældende medlemsstat, eller enhver anden Rapporterende Enhed, jf. bilag III, afdeling II, indgiver en land for land-rapport vedrørende sit Rapporteringsår senest 12 måneder efter den sidste dag i Rapporteringsåret for den Multinationale Koncern, jf. bilag III, afdeling II.

2. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, som modtager land for land-rapporten i medfør af stk. 1, skal ved hjælp af automatisk udveksling og inden for den i stk. 4 fastsatte frist meddele land for land-rapporten til enhver anden medlemsstat, i hvilken en eller flere Koncernenheder i den Multinationale Koncern, som den Rapporterende Enhed er en del af, ifølge oplysningerne i land for land-rapporten enten er skattemæssigt hjemmehørende i eller er skattepligtige for så vidt angår de forretningsaktiviteter, der drives gennem et fast driftssted.

3. Land for land-rapporten skal indeholde følgende oplysninger om den Multinationale Koncern:

a) oplysninger for hele Koncernen vedrørende den samlede omsætning, overskud (underskud) før selskabsskat, indbetalt selskabsskat, beregnet selskabsskat, vedtaget kapital, akkumuleret fortjeneste, antal ansatte samt andre materielle aktiver end likvide midler for hver jurisdiktion, som den Multinationale Koncern opererer i

b) identifikation af alle Koncernenheder i den Multinationale Koncern med angivelse af jurisdiktionen for hver enkelt Koncernenheds skattemæssige hjemsted samt af den jurisdiktion, efter hvis lovgivning Koncernenheden er organiseret, hvis den er forskellig fra jurisdiktionen for det skattemæssige hjemsted, samt af Koncernenhedens primære forretningsaktiviteter.

4. Meddelelsen skal foretages senest 15 måneder efter den sidste dag i den Multinationale Koncerns regnskabsår, som land for land-rapporten vedrører. Den første land for land-rapport skal meddeles for det regnskabsår for den Multinationale Koncern, der begynder den 1. januar 2016 eller derefter, og dette skal foretages senest 18 måneder efter den sidste dag i det pågældende regnskabsår.

▼M2

Artikel 8b

Statistikker over automatiske udvekslinger

1. Inden den 1. januar 2018 indgiver medlemsstaterne årligt statistikker til Kommissionen over mængden af automatiske udvekslinger i henhold til artikel 8 og 8a og, i det omfang det er muligt, oplysninger om administrative og andre relevante omkostninger og fordele i forbindelse med de stedfundne udvekslinger og om mulige ændringer for såvel skattemyndighederne som for tredjeparter.

2. Inden den 1. januar 2019 aflægger Kommissionen en rapport med en oversigt over og en vurdering af de modtagne statistikker og oplysninger i henhold til stk. 1 i denne artikel med hensyn til spørgsmål vedrørende f.eks. de administrative og andre relevante omkostninger og fordele ved automatisk udveksling af oplysninger samt praktiske forhold i tilknytning hertil. Kommissionen forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, et forslag for Rådet om de kategorier og de betingelser, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, herunder betingelsen om, at oplysninger om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, skal være tilgængelige, eller de elementer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, eller begge.

Ved gennemgangen af et forslag, der er forelagt af Kommissionen, overvejer Rådet en yderligere styrkelse af effektiviteten og funktionaliteten af den automatiske udveksling af oplysninger og en højnelse af standarden herfor med henblik på at fastsætte, at:

a) den kompetente myndighed i hver medlemsstat ved automatisk udveksling meddeler den kompetente myndighed i en anden medlemsstat oplysninger, for så vidt angår beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2019, om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende alle de kategorier af indkomst og kapital, som er anført i artikel 8, stk. 1, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, og

b) listerne over kategorier og elementer i artikel 8, stk. 1 og 3a, udvides til også at omfatte andre kategorier og elementer, herunder royalties.

▼B







AFDELING III

Spontan udveksling af oplysninger

Artikel 9

Anvendelsesområde og betingelser for spontan udveksling af oplysninger

1. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat meddeler de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed i enhver anden berørt medlemsstat i ethvert af følgende tilfælde:

a) en medlemsstats kompetente myndighed har grund til at formode, at der kan blive tale om et tab af skatteindtægter i den anden medlemsstat

b) en skattepligtig person opnår i én medlemsstat en skattenedsættelse eller skattefritagelse, der ville medføre skatteforhøjelse eller beskatning i den anden medlemsstat

c) forretninger mellem en skattepligtig person i én medlemsstat og en skattepligtig person i den anden medlemsstat foretages via et eller flere lande på en måde, der vil kunne indebære, at der opnås en skattebesparelse i en af disse medlemsstater eller i dem begge

d) en medlemsstats kompetente myndighed har grund til at formode, at der er tale om en skattebesparelse som følge af fiktive overførsler af overskud inden for grupper af virksomheder

e) der indsamles i en medlemsstat som følge af oplysninger, der er meddelt af den kompetente myndighed i den anden medlemsstat, oplysninger, som kan anvendes ved skatteansættelsen i denne anden medlemsstat.

2. Hver medlemsstats kompetente myndigheder kan ved spontan udveksling meddele de andre medlemsstaters kompetente myndigheder oplysninger, som de har kendskab til, og som kan være nyttige for de andre medlemsstaters kompetente myndigheder.

Artikel 10

Tidsfrister

1. Den kompetente myndighed, for hvilken de i artikel 9, stk. 1, omhandlede oplysninger bliver tilgængelige, meddeler disse oplysninger til den kompetente myndighed i enhver anden berørt medlemsstat hurtigst muligt og senest en måned, efter at de blev tilgængelige.

2. Den kompetente myndighed, til hvilken oplysningerne er meddelt i henhold til artikel 9, bekræfter omgående og under alle omstændigheder senest syv hverdage efter modtagelsen, om muligt elektronisk, modtagelsen af oplysningerne over for den kompetente myndighed, der leverede oplysningerne.







KAPITEL III

ANDRE FORMER FOR ADMINISTRATIVT SAMARBEJDE







AFDELING I

Tilstedeværelse i administrative kontorer og deltagelse i administrative undersøgelser

Artikel 11

Anvendelsesområde og betingelser

1. Efter aftale mellem den bistandssøgende og den bistandssøgte myndighed og i overensstemmelse med de bestemmelser, som sidstnævnte har fastsat, kan embedsmænd, der er bemyndiget af den bistandssøgende myndighed, med henblik på at udveksle de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger:

a) være til stede i de kontorer, hvor de administrative myndigheder i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat udfører deres opgaver

b) være til stede under de administrative undersøgelser, der finder sted på den bistandssøgte medlemsstats område.

Hvis de ønskede oplysninger er indeholdt i dokumentation, som den bistandssøgte myndigheds embedsmænd har adgang til, udleveres der kopi heraf til embedsmændene fra den bistandssøgende myndighed.

2. For så vidt det er tilladt i henhold til den bistandssøgte medlemsstats lovgivning, kan den i stk. 1 omhandlede aftale fastsætte, at embedsmænd fra den bistandssøgende myndighed, når de er til stede under administrative undersøgelser, kan interviewe enkeltpersoner og gennemgå sagsakter.

Afviser den person, der undersøges, at respektere de kontrolforanstaltninger, der iværksættes af den bistandssøgende myndigheds embedsmænd, betragtes dette af den bistandssøgte myndighed som en afvisning over for sidstnævnte myndigheds embedsmænd.

3. Embedsmænd, som er bemyndiget af den bistandssøgende medlemsstat og er til stede i en anden medlemsstat i medfør af stk. 1, skal til enhver tid kunne fremvise en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres identitet og deres officielle adkomst til at medvirke i sagen.







AFDELING II

Samtidig kontrol

Artikel 12

Samtidig kontrol

1. Når to eller flere medlemsstater aftaler at foretage samtidig kontrol på hver sit område af en eller flere personer, som er af fælles eller komplementær interesse, med henblik på at udveksle de således tilvejebragte oplysninger, finder stk. 2, 3 og 4 anvendelse.

2. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat udpeger uafhængigt de personer, den har til hensigt at indstille til samtidig kontrol. Den underretter den kompetente myndighed i de andre berørte medlemsstater om de tilfælde, den foreslår med henblik på samtidig kontrol, og begrunder sit valg.

Den angiver, inden for hvilken periode kontrollen skal finde sted.

3. Den kompetente myndighed i hver af de berørte medlemsstater beslutter, om den ønsker at deltage i den samtidige kontrol. Den bekræfter over for den myndighed, der foreslår en samtidig kontrol, at den accepterer at deltage i kontrollen, eller giver et begrundet afslag.

4. Den kompetente myndighed i hver af de berørte medlemsstater udpeger en repræsentant, som har ansvaret for at lede og koordinere kontrollen.







AFDELING III

Administrativ meddelelse

Artikel 13

Anmodning om meddelelse

1. Efter anmodning fra den kompetente myndighed i en medlemsstat meddeler den kompetente myndighed i en anden medlemsstat i overensstemmelse med reglerne for meddelelse af tilsvarende akter i den bistandssøgte medlemsstat adressaten alle akter og afgørelser fra de administrative myndigheder i den bistandssøgende medlemsstat, som vedrører anvendelsen på dens område af den skattelovgivning, der er omfattet af dette direktiv.

2. Anmodninger om meddelelse skal indeholde en angivelse af genstanden for den akt eller afgørelse, der skal meddeles, adressatens navn og adresse og enhver anden oplysning, der kan bidrage til at identificere adressaten.

3. Den bistandssøgte myndighed underretter omgående den bistandssøgende myndighed om, hvordan anmodningen følges op, og oplyser navnlig datoen for, hvornår adressaten har fået meddelelse om akten eller afgørelsen.

4. Den bistandssøgende myndighed anmoder kun om meddelelse i henhold til denne artikel, når den ikke er i stand til at give meddelelse i overensstemmelse med reglerne for meddelelse af de pågældende akter i den bistandssøgende medlemsstat, eller når en sådan meddelelse ville medføre uforholdsmæssigt store vanskeligheder. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan meddele et dokument ved anbefalet brev eller elektronisk direkte til en person på en anden medlemsstats område.







AFDELING IV

Feedback

Artikel 14

Betingelser

1. Når en kompetent myndighed giver oplysninger i henhold til artikel 5 eller 9, kan den bede den kompetente myndighed, der modtager oplysningerne, om at sende feedback herom. Hvis der bedes om feedback, skal den kompetente myndighed, der har modtaget oplysningerne, med forbehold af de regler om fortrolighed med hensyn til skatteforhold og databeskyttelse, der gælder i dens medlemsstat, sende feedback til den kompetente myndighed, der har leveret oplysninger, så hurtigt som muligt og senest tre måneder, efter at resultatet af anvendelsen af de ønskede oplysninger er kendt. Kommissionen fastsætter nærmere bestemmelser om den praktiske gennemførelse efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder sender feedback om den automatiske udveksling af oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater en gang om året i overensstemmelse med de praktiske ordninger, der er indgået aftale om bilateralt.







AFDELING V

Udveksling af bedste praksis og erfaringer

Artikel 15

Anvendelsesområde og betingelser

1. Medlemsstaterne undersøger og evaluerer sammen med Kommissionen det administrative samarbejde, der finder sted i henhold til dette direktiv, og udveksler de erfaringer, de har gjort, for at forbedre samarbejdet og, når det er relevant, fastsætte regler inden for de pågældende områder.

2. Medlemsstaterne kan sammen med Kommissionen udstede retningslinjer om ethvert aspekt, der måtte være nødvendigt for at kunne udveksle bedste praksis og erfaringer.







KAPITEL IV

BETINGELSER FOR DET ADMINISTRATIVE SAMARBEJDE

Artikel 16

Videregivelse af oplysninger og dokumenter

1. Oplysninger, der under en eller anden form videregives mellem medlemsstater i medfør af dette direktiv, er omfattet af tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, der modtager dem. Sådanne oplysninger kan anvendes til administration og håndhævelse af medlemsstaternes nationale love vedrørende de skatter, der er nævnt i artikel 2.

Sådanne oplysninger kan også anvendes til ansættelse og håndhævelse af andre skatter og afgifter, der er omfattet af artikel 2 i Rådets direktiv 2010/24/EU af 16. marts 2010 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger ( 3 ), eller til ansættelse og håndhævelse af obligatoriske sociale bidrag.

Endvidere kan de anvendes i forbindelse med retslige og administrative procedurer, som kan medføre anvendelse af sanktioner, og som indledes på grund af overtrædelse af skattelovgivningen, med forbehold af generelle regler og bestemmelser om sagsøgtes og vidners rettigheder i sådanne procedurer.

2. Med tilladelse fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, der videregiver oplysninger i henhold til dette direktiv, og kun i det omfang, dette er tilladt i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor den myndighed, der modtager oplysninger, er hjemmehørende, kan oplysninger og dokumenter, der modtages i henhold til dette direktiv, anvendes til andre formål end dem, der er nævnt i stk. 1. En sådan tilladelse gives, hvis oplysningerne kan anvendes til lignende formål i den medlemsstat, hvor den kompetente myndighed, der videregiver oplysningerne, er hjemmehørende.

3. Når den kompetente myndighed i en medlemsstat finder, at oplysninger, den har modtaget fra den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, kan være til nytte til de formål, der er nævnt i stk. 1, for den kompetente myndighed i en tredje medlemsstat, kan den videregive disse oplysninger til den sidstnævnte kompetente myndighed, forudsat at videregivelsen sker i overensstemmelse med de regler og procedurer, der er fastsat i dette direktiv. Den underretter den kompetente myndighed i den medlemsstat, som oplysningerne hidrører fra, om sin hensigt om at meddele en tredje medlemsstat disse oplysninger. Den medlemsstat, som oplysningerne hidrører fra, kan modsætte sig dette inden ti arbejdsdage fra modtagelsen af underretningen fra den medlemsstat, der ønsker at meddele oplysningerne.

4. Tilladelse til at anvende oplysninger i henhold til stk. 2, der er blevet fremsendt i henhold til stk. 3, kan kun gives af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor oplysningerne har deres oprindelse.

5. Oplysninger, rapporter, attester og andre dokumenter samt bekræftede kopier eller uddrag af sådanne dokumenter, som den bistandssøgte myndighed har fået kendskab til og videresendt til den bistandssøgende myndighed i henhold til dette direktiv, kan påberåbes som bevismateriale af de kompetente instanser i den bistandssøgende medlemsstat på samme måde som tilsvarende oplysninger, rapporter, attester og andre dokumenter, der er fremsendt af en myndighed i denne medlemsstat.

▼M3

6. Uanset denne artikels stk. 1-4 anvendes oplysninger, der videregives mellem medlemsstater i henhold til artikel 8aa, til vurdering af betydelige risici ved interne afregningspriser og andre risici forbundet med udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud, herunder til vurdering af risikoen for, at medlemmerne af den Multinationale Koncern ikke overholder gældende regler for intern afregning, og, hvis det er hensigtsmæssigt, til økonomiske og statistiske analyser. Reguleringer af interne afregningspriser, der foretages af den modtagende medlemsstats skattemyndigheder, må ikke baseres på oplysninger, der er udvekslet i henhold til artikel 8aa. Uanset ovenstående er der ikke forbud mod at anvende oplysninger, der videregives mellem medlemsstater i henhold til artikel 8aa, som grundlag for yderligere undersøgelser af den Multinationale Koncerns ordninger for interne afregningspriser eller af andre skattemæssige forhold i forbindelse med en skatterevision og som følge heraf eventuelt foretage passende reguleringer af en Koncernenheds skattepligtige indkomst.

▼B

Artikel 17

Begrænsninger

1. En bistandssøgt myndighed i en medlemsstat giver en bistandssøgende myndighed i en anden medlemsstat de oplysninger, der er nævnt i artikel 5, på betingelse af, at den bistandssøgende myndighed har udtømt de sædvanlige informationskilder, som den efter omstændighederne kunne have brugt til at få de ønskede oplysninger uden fare for, at dets mål bringes i fare.

2. Dette direktiv forpligter ikke en bistandssøgt medlemsstat til at foretage undersøgelser eller meddele oplysninger, hvis det ville være i strid med dens lovgivning at foretage sådanne undersøgelser eller indhente de efterspurgte oplysninger til eget brug.

3. Den bistandssøgte medlemsstats kompetente myndighed kan afslå at meddele oplysninger, når den bistandssøgende medlemsstat af retlige grunde ikke er i stand til at stille tilsvarende oplysninger til rådighed.

4. Meddelelse af oplysninger kan afslås, hvis det vil føre til videregivelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed, en fremstillingsmetode eller oplysninger, hvis videregivelse ville stride mod almene interesser.

5. Den bistandssøgte myndighed underretter den bistandssøgende myndighed om grunden til, at anmodningen om oplysninger ikke kan imødekommes.

Artikel 18

Forpligtelser

1. Hvis en medlemsstat anmoder om oplysninger i henhold til dette direktiv, træffer den bistandssøgte medlemsstat foranstaltninger til at indhente de ønskede oplysninger, selv om denne medlemsstat ikke måtte have behov for disse oplysninger til egne skattemæssige formål. Denne forpligtelse berører ikke bestemmelserne i artikel 17, stk. 2, 3 og 4, der under ingen omstændigheder kan fortolkes således, at de gør det muligt for en bistandssøgt medlemsstat at nægte at levere oplysninger, udelukkende fordi den ikke har nogen national interesse i disse oplysninger.

2. Artikel 17, stk. 2 og 4, kan under ingen omstændigheder fortolkes således, at de gør det muligt for en bistandssøgt myndighed i en medlemsstat at afslå at levere oplysninger, udelukkende fordi oplysningerne skal indhentes hos en bank, en anden finansiel institution, en forvalter eller en person, der handler som repræsentant eller betroet person, eller fordi oplysningerne vedrører en persons ejerskabsinteresser.

3. Uanset stk. 2 kan en medlemsstat nægte at videregive de anmodede oplysninger, hvis sådanne oplysninger vedrører beskatningsperioder, der går forud for den 1. januar 2011, og hvis videregivelsen af sådanne oplysninger kunne have været nægtet på grundlag af artikel 8, stk. 1, i direktiv 77/799/EØF, såfremt der var blevet anmodet herom inden den 11. marts 2011.

Artikel 19

Udvidelse af bredere samarbejde etableret med et tredjeland

Når en medlemsstat etablerer et bredere samarbejde med et tredjeland, end det samarbejde, der er omhandlet i dette direktiv, må den pågældende medlemsstat ikke nægte at etablere et sådant bredere samarbejde med enhver anden medlemsstat, der ønsker at indgå i et sådant bredere gensidigt samarbejde med den pågældende medlemsstat.

Artikel 20

Standardformularer og elektroniske formater

1. Anmodninger om oplysninger og om administrative undersøgelser i henhold til artikel 5 og de relevante svar, bekræftelser, anmodninger om supplerende baggrundsmateriale, afvisninger og afslag i henhold til artikel 7 fremsendes så vidt muligt ved hjælp af en standardformular, som Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

Standardformularerne kan ledsages af rapporter, attester og andre dokumenter eller af bekræftede kopier eller uddrag af sådanne dokumenter.

2. Standardformularen i stk. 1 skal mindst omfatte følgende oplysninger, der opgives af den bistandssøgende myndighed:

a) identiteten af den person, der undersøges eller efterforskes

b) det skattemæssige formål med at søge oplysningerne.

Den bistandssøgende myndighed kan i det omfang, det er kendt, og i overensstemmelse med internationale udviklinger opgive navn og adresse på enhver person, der anses for at være i besiddelse af de ønskede oplysninger samt ethvert element, der kan lette den bistandssøgte myndigheds indsamling af oplysninger.

3. Spontane oplysninger og bekræftelse heraf i henhold til henholdsvis artikel 9 og 10, anmodninger om administrative meddelelser i henhold til artikel 13 og feedbackoplysninger i henhold til artikel 14 sendes ved hjælp af den standardformular, der vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

▼M1

4. Automatisk udveksling af oplysninger i henhold til artikel 8 sker ved hjælp af et standard elektronisk format, der har til formål at lette denne automatiske udveksling, og som er baseret på det eksisterende elektroniske format i medfør af artikel 9 i direktiv 2003/48/EF, hvilket format benyttes til alle former for automatisk udveksling af oplysninger og vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

▼M2

5. En standardformular, herunder sprogordninger, skal vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2, inden den 1. januar 2017. Den automatiske udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger i henhold til artikel 8a foretages ved hjælp af denne standardformular. Denne standardformular må ikke omfatte flere elementer for udveksling af oplysninger end dem, der er anført i artikel 8a, stk. 6, og andre relaterede felter, der er knyttet til disse elementer, og som er nødvendige for at nå målene i artikel 8a.

De sprogordninger, der er omhandlet i første afsnit, forhindrer ikke medlemsstaterne i at meddele de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8a, på et hvilket som helst af Unionens officielle sprog og arbejdssprog. Disse sprogordninger kan dog omfatte bestemmelser om, at de centrale elementer i disse oplysninger også skal sendes på et andet af Unionens officielle sprog og arbejdssprog.

▼M3

6. Automatisk udveksling af oplysninger vedrørende land for land-rapporterne i henhold til artikel 8aa foretages ved hjælp af standardformularen i bilag III, afdeling III, tabel 1, 2 og 3. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter sprogordningerne for denne udveksling senest den 31. december 2016. Dette forhindrer ikke medlemsstaterne i at meddele de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8aa, på ethvert af Unionens officielle sprog og arbejdssprog. Disse sprogordninger kan dog omfatte bestemmelser om, at de centrale elementer i disse oplysninger også skal sendes på et andet af Unionens officielle sprog. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

▼B

Artikel 21

Bestemmelser om den praktiske gennemførelse

1. De oplysninger, der meddeles i henhold til dette direktiv, leveres så vidt muligt elektronisk ved hjælp af CCN-netværket.

Om nødvendigt fastsætter Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2, nærmere bestemmelser om den praktiske gennemførelse af første afsnit.

▼M1

2. Kommissionen er ansvarlig for den udvikling af CCN-netværket, der måtte være nødvendig for at muliggøre udveksling af disse oplysninger mellem medlemsstaterne, og for at garantere CCN-netværkets sikkerhed.

Medlemsstaterne er ansvarlige for den udvikling af deres systemer, der måtte være nødvendig for at muliggøre, at disse oplysninger kan udveksles ved anvendelse af CCN-netværket, og for at garantere deres systemers sikkerhed.

Medlemsstaterne sikrer, at hver enkelt Person, hvorom der skal indberettes, underrettes om brud på sikkerheden med hensyn til oplysninger om vedkommende, når det er sandsynligt, at dette brud kan skade beskyttelsen af personoplysninger om den pågældende eller vedkommendes privatliv.

Medlemsstaterne afstår fra alle krav om godtgørelse af udgifter i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv, undtagen eventuelle udgifter til eksperthonorarer.

▼M2

3. Personer, der er behørigt godkendt af Kommissionens sikkerhedsgodkendelsesmyndighed, har kun adgang til disse oplysninger, i det omfang det er nødvendigt for pasning, vedligeholdelse og udvikling af det i stk. 5 omhandlede register og CCN-netværket.

▼B

4. Anmodninger om samarbejde, herunder anmodninger om meddelelser og bilag dertil, kan fremsættes på ethvert sprog, der aftales mellem den bistandssøgte og den bistandssøgende myndighed.

Anmodningerne skal kun ledsages af en oversættelse til det eller et af de officielle sprog i den bistandssøgte myndigheds medlemsstat i særlige tilfælde, hvor den bistandssøgte myndighed begrunder sin anmodning om en oversættelse.

▼M2

5. Senest den 31. december 2017 udvikler og stiller Kommissionen teknisk og logistisk støtte til et sikkert centralregister på medlemsstatsniveau for administrativt samarbejde på beskatningsområdet, hvor oplysninger, der skal meddeles inden for rammerne af artikel 8a, stk. 1 og 2, indføres med henblik på den automatiske udveksling, der er omhandlet i de nævnte stykker. De kompetente myndigheder i alle medlemsstater har adgang til de oplysninger, der indføres i dette register. Kommissionen har også adgang til de oplysninger, der indføres i dette register, dog med de begrænsninger, der er fastsat i artikel 8a, stk. 8. Kommissionen vedtager de nødvendige praktiske bestemmelser efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

Indtil dette sikre centralregister er operationelt, foretages den automatiske udveksling, der er omhandlet i artikel 8a, stk. 1 og 2, i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1 og de gældende praktiske bestemmelser.

▼M3

6. De oplysninger, der meddeles i henhold til artikel 8aa, stk. 2, leveres elektronisk ved hjælp af CCN-netværket. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter de nødvendige praktiske foranstaltninger til opgraderingen af CCN-netværket. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

▼B

Artikel 22

Særlige forpligtelser

1. Medlemsstaterne tager de nødvendige skridt til:

a) at sikre en effektiv intern koordination inden for den i artikel 4 omhandlede organisation

b) at etablere et direkte samarbejde med de i artikel 4 omhandlede myndigheder i de andre medlemsstater

c) at sikre, at det administrative samarbejde, der fastsættes ved dette direktiv, fungerer smidigt.

2. Kommissionen meddeler hver medlemsstat de generelle oplysninger om gennemførelsen og anvendelsen af dette direktiv, som den modtager og kan videregive.







KAPITEL V

FORBINDELSER MED KOMMISSIONEN

Artikel 23

Evaluering

1. Medlemsstaterne og Kommissionen undersøger og evaluerer, hvordan det administrative samarbejde, der er fastsat ved dette direktiv, fungerer.

2. Medlemsstaterne sender Kommissionen alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at evaluere, om det administrative samarbejde, der finder sted i overensstemmelse med dette direktiv, er effektivt med hensyn til bekæmpelse af skatteunddragelse og skatteundgåelse.

▼M3

3. Medlemsstaterne sender Kommissionen en årlig vurdering af effektiviteten af den automatiske udveksling af oplysninger som omhandlet i artikel 8, 8a og 8aa og af de opnåede konkrete resultater. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter formatet og betingelserne for meddelelse af den årlige vurdering. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

▼B

4. Kommissionen opstiller efter proceduren i artikel 26, stk. 2 en liste over de statistiske oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende med henblik på evalueringen af dette direktiv.

▼M2 —————

▼M2

Artikel 23a

Fortrolig behandling af oplysninger

1. Oplysninger, der meddeles til Kommissionen i medfør af dette direktiv, behandles fortroligt af Kommissionen i overensstemmelse med de bestemmelser, der gælder for EU-myndigheder, og må ikke anvendes til andre formål end dem, der er nødvendige for at fastslå, om, og i hvilken udstrækning, medlemsstaterne efterkommer dette direktiv.

2. Oplysninger, der meddeles til Kommissionen af en medlemsstat i medfør af artikel 23, og enhver rapport eller ethvert dokument, som Kommissionen udarbejder under anvendelse af sådanne oplysninger, kan videresendes til andre medlemsstater. Sådanne videresendte oplysninger er omfattet af tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til den nationale lovgivning i den medlemsstat, der modtager dem.

Rapporter og dokumenter udarbejdet af Kommissionen som omhandlet i første afsnit må kun anvendes af medlemsstaterne til analyseformål og må ikke offentliggøres eller gøres tilgængelige for andre personer eller organer uden Kommissionens udtrykkelige samtykke.

▼B







KAPITEL VI

FORBINDELSER MED TREDJELANDE

Artikel 24

Udveksling af oplysninger med tredjelande

1. Når den kompetente myndighed i en medlemsstat fra et tredjeland modtager oplysninger, som kan forudses at være relevante for administrationen og håndhævelsen af de nationale love i den pågældende medlemsstat vedrørende de i artikel 2 omhandlede skatter, kan denne myndighed, i det omfang det tillades i medfør af en aftale med det pågældende tredjeland, videresende oplysningerne til de kompetente myndigheder i medlemsstater, der kan have gavn af disse oplysninger, og til enhver bistandssøgende myndighed.

2. De kompetente myndigheder kan under overholdelse af deres nationale bestemmelser om videregivelse af personoplysninger til tredjelande videregive de oplysninger, der indhentes i henhold til dette direktiv, til et tredjeland, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor oplysningerne har deres oprindelse, har indvilliget i, at de videregives

b) det pågældende tredjeland har forpligtet sig til at samarbejde, i det omfang det er nødvendigt for at indsamle bevismateriale om uregelmæssigheder eller ulovligheder i forbindelse med transaktioner, som synes at stride mod eller udgøre misbrug af skattelovgivningen.







KAPITEL VII

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 25

Databeskyttelse

▼M1

1. Al udveksling af oplysninger i henhold til dette direktiv er underlagt gennemførelsesbestemmelserne til direktiv 95/46/EF. Medlemsstaterne begrænser dog med henblik på korrekt anvendelse af nærværende direktiv rækkevidden af de forpligtelser og rettigheder, der er fastsat i artikel 10, artikel 11, stk. 1, og artikel 12 og 21 i direktiv 95/46/EF i det omfang, det er nødvendigt for at beskytte de interesser, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, litra e), i nævnte direktiv.

▼M2

1a. Forordning (EF) nr. 45/2001 gælder for EU-institutioners og -organers behandling af personoplysninger i henhold til dette direktiv. Med henblik på korrekt anvendelse af dette direktiv er rækkevidden af de forpligtelser og rettigheder, der er fastsat i artikel 11, artikel 12, stk. 1, og artikel 13-17 i forordning (EF) nr. 45/2001, dog begrænset til det omfang, der er nødvendigt for at beskytte de interesser, der er omhandlet i artikel 20, stk. 1, litra b), i nævnte forordning.

▼M1

2. Indberettende finansielle institutter og medlemsstaternes kompetente myndigheder betragtes som registeransvarlige, jf. direktiv 95/46/EF.

3. Uanset stk. 1 sikrer hver medlemsstat, at de Indberettende finansielle institutter i dens jurisdiktion underretter hver enkelt berørt Person, hvorom der skal indberettes, om, at oplysningerne om vedkommende, jf. artikel 8, stk. 3a, vil blive indsamlet og overført i overensstemmelse med dette direktiv, og sikrer, at det Indberettende finansielle institut giver denne person alle de oplysninger, som vedkommende har ret til i henhold til national lovgivning til gennemførelse af direktiv 95/46/EF, i tilstrækkelig god tid til, at personen kan udøve sine databeskyttelsesrettigheder, og under alle omstændigheder inden det pågældende Indberettende finansielle institut indberetter de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det er hjemmehørende.

4. Oplysninger, der behandles i overensstemmelse med dette direktiv, må ikke opbevares længere, end det er nødvendigt for at opfylde formålet med dette direktiv, og det skal under alle omstændigheder ske i overensstemmelse med den enkelte registeransvarliges nationale regler om forældelsesfrister.

▼M3

Artikel 25a

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv vedrørende artikel 8aa, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

▼M3

Artikel 26

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Udvalget for Administrativt Samarbejde på Beskatningsområdet. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 ( 4 ).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

▼B

Artikel 27

Rapport

Hvert femte år efter den 1. januar 2013 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv.

Artikel 28

Ophævelse af direktiv 77/799/EØF

Direktiv 77/799/EØF ophæves med virkning fra den 1. januar 2013.

Henvisninger til det ophævede direktiv betragtes som henvisninger til dette direktiv.

Artikel 29

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv med virkning fra den 1. januar 2013.

De sætter imidlertid de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 8 i dette direktiv med virkning fra den 1. januar 2015.

De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 30

Ikrafttrædelse

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 31

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

▼M1









BILAG I

REGLER FOR INDBERETNING OG PASSENDE OMHU FOR OPLYSNINGER OM FINANSIELLE KONTI

I dette bilag fastsættes de regler for indberetning og passende omhu, der skal anvendes af Indberettende finansielle institutter med henblik på at gøre det muligt for medlemsstaterne automatisk at udveksle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, i dette direktiv. Dette bilag beskriver også de regler og administrative procedurer, som medlemsstaterne skal indføre for at sikre en effektiv gennemførelse og overholdelse af de procedurer for indberetning og passende omhu, der er anført nedenfor.

AFDELING I

GENERELLE INDBERETNINGSKRAV

A. Med forbehold af afsnit C-E skal hvert Indberettende finansielle institut indberette følgende oplysninger til den kompetente myndighed i sin medlemsstat om hver Indberetningspligtig konto i sådanne Indberettende finansielle institutter:

1. navn, adresse, hjemmedlemsstat eller -stater, Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af procedurerne for passende omhu i overensstemmelse med afdeling V, VI og VII bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er en Person, hvorom der skal indberettes, navn, adresse, hjemmedlemsstat eller -stater, (eventuelt) anden jurisdiktion eller andre jurisdiktioner, hvor den er hjemmehørende, og Skatteregistreringsnummer eller -numre for Enheden og navn, adresse, hjemmedlemsstat eller -stater og Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes

2. kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)

3. det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer

4. kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning

5. for så vidt angår en Forvaltningskonto:

a) det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og

b) det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren

6. for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og

7. for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i afsnit A, punkt 5 eller 6, det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.

B. De indberettede oplysninger skal identificere den valuta, hvori hvert beløb er denomineret.

C. Uanset afsnit A, punkt 1, for så vidt angår hver Indberetningspligtig konto, der er en Allerede eksisterende konto, kræves der ikke indberetning af skatteregistreringsnummer eller -numre eller fødselsdato, hvis Skatteregistreringsnummeret eller -numrene eller fødselsdatoen ikke indgår i det Indberettende finansielle instituts sagsakter og ikke i øvrigt skal indsamles af sådanne Indberettende finansielle institutter i henhold til national ret eller et EU-retsinstrument. Imidlertid er et Indberettende finansielt institut forpligtet til at udfolde rimelige bestræbelser for at indhente Skatteregistreringsnummeret eller -numrene og fødselsdatoen for Allerede eksisterende konti ved udgangen af det andet kalenderår efter det år, i hvilket Allerede eksisterende konti identificeres som indberetningspligtige konti.

D. Uanset afsnit A, punkt 1, skal Skatteregistreringsnummeret ikke indberettes, hvis den relevante medlemsstat eller anden jurisdiktion, hvor den pågældende person er hjemmehørende, ikke har udstedt et Skatteregistreringsnummer.

E. Uanset afsnit A, punkt 1, skal fødested ikke indberettes, medmindre:

1) det Indberettende finansielle institut på anden vis er forpligtet til at indhente og indberette det i henhold til national ret, eller det Indberettende finansielle institut på anden vis er, eller er blevet, forpligtet til at indhente og indberette det i henhold til et gældende EU-retsinstrument eller et, som var gældende den 5. januar 2015, og

2) det er tilgængeligt blandt de elektronisk søgbare data, der opbevares af det Indberettende finansielle institut.

AFDELING II

GENERELLE KRAV VEDRØRENDE PASSENDE OMHU

A. En konto behandles som en Indberetningspligtig konto fra og med den dato, den er identificeret som sådan i henhold til procedurerne for passende omhu i afdeling II-VII, og oplysninger vedrørende en Indberetningspligtig konto skal, medmindre andet er bestemt, indberettes årligt i kalenderåret efter det år, oplysningerne vedrører.

B. En kontos saldo eller værdi fastsættes pr. den sidste dag i kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.

C. Når en saldo- eller værdigrænse skal fastsættes pr. den sidste dag i et kalenderår, skal den relevante saldo eller værdi fastsættes pr. den sidste dag i den indberetningsperiode, der udløber med eller i det pågældende kalenderår.

D. Hver medlemsstat kan tillade, at Indberettende finansielle institutter gør brug af tjenesteydere til at opfylde de forpligtelser til indberetning og passende omhu, der pålægges sådanne Indberettende finansielle institutter i henhold til national ret, men disse forpligtelser forbliver de Indberettende finansielle institutters ansvar.

E. Hver medlemsstat kan tillade, at Indberettende finansielle institutter anvender de procedurer for passende omhu, der gælder for Nye konti, på Allerede eksisterende konti, og de procedurer for passende omhu, der gælder for Højværdikonti, på Lavværdikonti. Hvis en medlemsstat tillader, at de procedurer for passende omhu, der gælder for Nye konti, anvendes på Allerede eksisterende konti, finder de regler, der i øvrigt gælder for Allerede eksisterende konti, fortsat anvendelse.

AFDELING III

PASSENDE OMHU FOR ALLEREDE EKSISTERENDE PERSONKONTI

A. Indledning. Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Allerede eksisterende personkonti.

B. Lavværdikonti. Følgende procedurer gælder for Lavværdikonti.

1. Bopælsadresse. Hvis det Indberettende finansielle institut har arkivført en nuværende bopælsadresse for den enkelte Kontohaver på baggrund af Bevisdokument, kan det Indberettende finansielle institut behandle den enkelte Kontohaver som en person, der er skattemæssigt hjemmehørende i den medlemsstat eller anden jurisdiktion, hvor adressen findes, for at afgøre, hvorvidt en sådan enkelt Kontohaver er en Person, hvorom der skal indberettes.

2. Søgning i Elektroniske arkiver. Hvis det Indberettende finansielle institut ikke baserer sig på en nuværende bopælsadresse for den enkelte Kontohaver på baggrund af Bevisdokument som fastsat i afsnit B, punkt 1, skal det Indberettende finansielle institut undersøge de elektronisk søgbare data, der opbevares af det Indberettende finansielle institut, med henblik på følgende indicier under anvendelse af afsnit B, punkt 3-6:

a) identifikation af Kontohaver som hjemmehørende i en medlemsstat

b) nuværende post- eller bopælsadresse (herunder en postboksadresse) i en medlemsstat

c) et eller flere telefonnumre i en medlemsstat og intet telefonnummer i den medlemsstat, hvor det Indberettende finansielle institut er hjemmehørende

d) stående instrukser (undtagen med hensyn til en Indskudskonto) om at overføre midler til en konto, der føres i en medlemsstat

e) gældende fuldmagt eller underskriftsret tildelt en person med en adresse i en medlemsstat, eller

f) en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse i en medlemsstat, hvis det Indberettende finansielle institut ikke har registreret nogen anden adresse på Kontohaveren.

3. Hvis ingen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, opdages i den elektroniske søgning, er der ingen pligt til yderligere handling, indtil der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, eller kontoen bliver en Højværdikonti.

4. Hvis nogen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), opdages i den elektroniske søgning, eller hvis der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle Kontohaveren som skattemæssigt hjemmehørende i hver medlemsstat, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.

5. Hvis en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse opdages i den elektroniske søgning og ingen anden adresse og ingen af de øvrige indicier, der er anført i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), er identificeret for Kontohaveren, skal det Indberettende finansielle institut i den mest hensigtsmæssige rækkefølge under de foreliggende omstændigheder gøre brug af søgningen i papirarkiver som beskrevet i afsnit C, punkt 2, eller søge at indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument fra Kontohaveren, der kan fastslå det eller de skattemæssige hjemsteder for denne Kontohaver. Hvis søgningen i papirarkiver ikke giver et indicium, og forsøget på at indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument ikke giver resultat, skal det Indberettende finansielle institut indberette kontoen til den kompetente myndighed i sin medlemsstat som en ikkedokumenteret konto.

6. Uanset en konstatering af indicier under afsnit B, punkt 2, er et Indberettende finansielt institut ikke forpligtet til at behandle en Kontohaver som hjemmehørende i en medlemsstat, hvis:

a) Kontohaverinformationerne indeholder en nuværende post- eller bopælsadresse i den pågældende medlemsstat, et eller flere telefonnumre i den pågældende medlemsstat (og intet telefonnummer i den medlemsstat, hvor det Indberettende finansielle institut er hjemmehørende) eller stående instrukser (med hensyn til Finansielle konti bortset fra Indskudskonti) om at overføre midler til en konto, der føres i en medlemsstat, og det Indberettende finansielle institut indhenter eller tidligere har undersøgt og arkivfører dokumentation i form af:

i) en egenerklæring fra Kontohaveren i den eller de medlemsstater eller den anden eller de andre jurisdiktioner, hvor Kontohaver er hjemmehørende, som ikke omfatter den pågældende medlemsstat, og

ii) et Bevisdokument, som fastslår Kontohaverens ikkeindberetningspligtige status

b) Kontohaverinformationerne indeholder en gældende fuldmagt eller underskriftsret tildelt en person med en adresse i denne medlemsstat, og det Indberettende finansielle institut indhenter eller tidligere har undersøgt og arkivfører dokumentation i form af:

i) en egenerklæring fra Kontohaveren i den eller de medlemsstater eller den anden eller de andre jurisdiktioner, hvor Kontohaver er hjemmehørende, som ikke omfatter den pågældende medlemsstat, eller

ii) et Bevisdokument, som fastslår Kontohaverens ikkeindberetningspligtige status.

C. Udvidede undersøgelsesprocedurer for Højværdikonti. Følgende udvidede undersøgelsesprocedurer gælder for Højværdikonti:

1. Søgning i elektroniske arkiver. Med hensyn til Højværdikonti, skal det Indberettende finansielle institut undersøge elektronisk søgbare data opbevaret af det Indberettende finansielle institut for hvert af de indicier, som er beskrevet i afsnit B, punkt 2.

2. Søgning i papirarkiver. Hvis det Indberettende finansielle instituts elektronisk søgbare databaser indeholder felter for og opfanger alle oplysninger som beskrevet i afsnit C, punkt 3, er der ingen pligt til yderligere søgning i papirarkiver. Hvis de elektroniske databaser ikke opfanger alle disse oplysninger, skal det Indberettende finansielle institut, for så vidt angår Højværdikonti, også undersøge de nuværende kundesagsakter og, i det omfang de ikke indgår i de nuværende kundesagsakter, følgende dokumenter med tilknytning til kontoen, som det Indberettende finansielle institut har indhentet inden for de seneste fem år, for hvert af de indicier, som er beskrevet i afsnit B, punkt 2:

a) det seneste Bevisdokument indhentet med hensyn til kontoen

b) den seneste kontooprettelsesaftale eller -dokumentation

c) den seneste dokumentation indhentet af det Indberettende finansielle institut i henhold til procedurer til bekæmpelse af hvidvaskning af penge/»know your customer«-procedurer (AML/KYC-procedurer) eller andre reguleringsmæssige formål

d) enhver gældende fuldmagt eller underskriftsret, og

e) enhver gældende stående instruks (undtagen med hensyn til en Indskudskonto) om at overføre midler.

3. Undtagelse i det omfang, hvor databaser indeholder tilstrækkelige oplysninger. Et indberettende finansielt institut er ikke forpligtet til at foretage søgningen i papirarkiv som beskrevet i afsnit C, punkt 2, i det omfang det Indberettende finansielle instituts elektronisk søgbare oplysninger indeholder følgende:

a) Kontohaverens bopælsstatus

b) Kontohaverens bopælsadresse og postadresse, som på det aktuelle tidspunkt er registreret hos det Indberettende finansielle institut

c) Kontohaverens eventuelle telefonnummer eller -numre, som på det aktuelle tidspunkt er registreret hos det Indberettende finansielle institut

d) i tilfælde af Finansielle konti, bortset fra Indskudskonti, om der er stående instrukser om at overføre midler fra kontoen til en anden konto (herunder en konto i en anden filial af det Indberettende finansielle institut eller et andet Finansielt institut)

e) om der er en aktuel c/o-adresse eller opbevaringsinstruks for Kontohaveren, og

f) om der er nogen fuldmagt eller underskriftsret for kontoen.

4. Forespørgsel til en kundeansvarlig om aktuelt kendskab. Ud over søgningerne i elektroniske arkiver og papirarkiver som beskrevet i afsnit C, punkt 1 og 2, skal det Indberettende finansielle institut behandle enhver Højværdikonto tildelt en kundeansvarlig (herunder enhver Finansiel konto lagt sammen med denne Højværdikonti) som en Indberetningspligtig konto, hvis den kundeansvarlige har aktuel viden om, at Kontohaveren er en Person, hvorom der skal indberettes.

5. Virkning af, at der opdages indicier

a) Hvis ingen af de indicier der er angivet i afsnit B, punkt 2, bliver opdaget i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, og kontoen ikke er identificeret som ejet af en Person, hvorom der skal indberettes, efter afsnit C, punkt 4, er der ingen pligt til yderligere handling, indtil der sker en ændring i omstændighederne, som resulterer i, at en eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen.

b) Hvis nogen af de indicier, der er angivet i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), opdages i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, eller hvis der sker en efterfølgende ændring i omstændighederne, som resulterer i, at et eller flere indicier sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto i forhold til hver medlemsstat, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.

c) Hvis en opbevaringsinstruks eller c/o-adresse opdages i den udvidede undersøgelse af Højværdikonti som beskrevet i afsnit C, og ingen anden adresse og ingen af de øvrige indicier, der er anført i afsnit B, punkt 2, litra a)-e), er identificeret for Kontohaveren, skal det Indberettende finansielle institut indhente en egenerklæring eller et Bevisdokument fra denne Kontohaver, der kan fastslå det eller de skattemæssige hjemsteder for Kontohaveren. Hvis det Indberettende finansielle institut ikke kan indhente denne egenerklæring eller dette Bevisdokument, skal det indberette kontoen til den kompetente myndighed i sin medlemsstat som en ikkedokumenteret konto.

6. Hvis en Allerede eksisterende personkonto ikke er en Højværdikonto pr. 31. december 2015, men bliver en Højværdikonto pr. den sidste dag i et efterfølgende kalenderår, skal det Indberettende finansielle institut gennemføre de udvidede undersøgelsesprocedurer beskrevet i afsnit C med hensyn til en sådan konto i kalenderåret efter det år, hvor kontoen bliver en Højværdikonto. Hvis en sådan konto på grundlag af denne undersøgelse bliver identificeret som en Indberetningspligtig konto, skal det Indberettende finansielle institut indberette de krævede oplysninger om den pågældende konto med hensyn til det år, hvor den er identificeret som en Indberetningspligtig konto, og de efterfølgende år på årlig basis, medmindre Kontohaveren ophører med at være en Person, hvorom der skal indberettes.

7. Når et Indberettende finansielt institut anvender de udvidede undersøgelsesprocedurer, der er beskrevet i afsnit C, på en højværdikonto, er det Indberettende finansielle institut ikke forpligtet til at anvende sådanne procedurer igen, bortset fra i forbindelse med en forespørgsel til den kundeansvarlige som beskrevet i afsnit C, punkt 4, på den samme Højværdikonto i et efterfølgende år, medmindre kontoen er ikkedokumenteret, hvorefter det Indberettende finansielle institut bør anvende dem igen årligt, indtil denne konto ophører med at være ikkedokumenteret.

8. Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Højværdikonto, som resulterer i, at et eller flere indicier som beskrevet i afsnit B, punkt 2, sættes i forbindelse med kontoen, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto i forhold til hver medlemsstat, for hvilken et indicium er identificeret, medmindre det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, og en af undtagelserne i nævnte afsnit gælder for denne konto.

9. Et Indberettende finansielt institut skal indføre procedurer, som sikrer, at en kundeansvarlig identificerer enhver ændring i omstændighederne vedrørende en konto. Hvis en kundeansvarlig for eksempel bliver underrettet om, at Kontohaveren har en ny postadresse i en medlemsstat, er det Indberettende finansielle institut forpligtet til at behandle den nye adresse som en ændring i omstændighederne, og hvis det vælger at anvende afsnit B, punkt 6, er det forpligtet til at indhente den relevante dokumentation fra Kontohaveren.

D. Undersøgelsen af Allerede eksisterende højværdipersonkonti skal være afsluttet senest den 31. december 2016. Undersøgelsen af Allerede eksisterende lavværdipersonkonti skal være afsluttet senest den 31. december 2017.

E. Enhver Allerede eksisterende personkonto, som er blevet identificeret som en Indberetningspligtig konto i henhold til denne afdeling, skal behandles som en Indberetningspligtig konto i alle efterfølgende år, medmindre Kontohaveren ophører med at være en Person, hvorom der skal indberettes.

AFDELING IV

PASSENDE OMHU FOR NYE PERSONKONTI

Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Nye personkonti.

A. Med hensyn til Nye personkonti skal det Indberettende finansielle institut ved oprettelsen af kontoen indhente en egenerklæring, der kan være en del af kontooprettelsesdokumentationen, og som sætter det Indberettende finansielle institut i stand til at fastslå Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er) og bekræfte rimeligheden af en sådan egenerklæring på grundlag af oplysninger indhentet af det Indberettende finansielle institut i forbindelse med oprettelse af kontoen, herunder eventuel dokumentation indhentet i henhold til AML/KYC-procedurer.

B. Hvis egenerklæringen fastslår, at Kontohaveren er skattemæssigt hjemmehørende i en medlemsstat, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, og egenerklæringen skal også omfatte Kontohaverens Skatteregistreringsnummer i denne medlemsstat (med forbehold af afdeling I, afsnit D) samt fødselsdato.

C. Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Ny personkonto, som medfører, at det Indberettende finansielle institut får viden om eller grund til at vide, at den oprindelige egenerklæring er forkert eller upålidelig, kan det Indberettende finansielle institut ikke basere sig på den oprindelige egenerklæring og skal indhente en gyldig egenerklæring, som fastslår Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er).

AFDELING V

PASSENDE OMHU FOR ALLEREDE EKSISTERENDE ENHEDSKONTI

Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Allerede eksisterende enhedskonti.

A. Enhedskonti, hvor der ikke er pligt til undersøgelse, identifikation eller indberetning. Medmindre det Indberettende finansielle institut vælger andet enten med hensyn til alle Allerede eksisterende enhedskonti eller særskilt med hensyn til en klart identificeret gruppe af sådanne konti, er der ikke pligt til at undersøge, identificere eller indberette en Allerede eksisterende enhedskonto med en samlet kontosaldo eller værdi, der den 31. december 2015 ikke overstiger et beløb, der er denomineret i hver medlemsstats nationale valuta, og som svarer til 250 000 USD, som en Indberetningspligtig konto, indtil den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb den sidste dag i et efterfølgende kalenderår.

B. Enhedskonti, der skal undersøges. En Allerede eksisterende enhedskonto, der har en samlet kontosaldo eller værdi, der den 31. december 2015 overstiger et beløb, der er denomineret i hver medlemsstats nationale valuta, og som svarer til 250 000 USD, og en Allerede eksisterende enhedskonto, der ikke den 31. december 2015 overstiger dette beløb, men hvor den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb den sidste dag i et efterfølgende kalenderår, skal undersøges efter procedurerne, der er omhandlet i afsnit D.

C. Enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Allerede eksisterende enhedskonti beskrevet i afsnit B skal kun konti, der ejes af en eller flere Enheder, der er Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive ikkefinansielle enheder (Non Financial Entities (NFE'er)) med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, behandles som Indberetningspligtige konti.

D. Undersøgelsesprocedurer til identifikation af enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Allerede eksisterende enhedskonti beskrevet i afsnit B skal et Indberettende finansielt institut anvende følgende undersøgelsesprocedurer for at afgøre, om kontoen ejes af en eller flere Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive NFE'er med en eller flere Kontrollerende personer, som er Personer, hvorom der skal indberettes:

1. afgøre, om Enheden er en Person, hvorom der skal indberettes.

a) Undersøge oplysninger, der opbevares ud fra reguleringsmæssige eller kundeforholdsmæssige formål (herunder information, der indhentes i henhold til AML/KYC-procedurer), for at afgøre, om oplysningerne indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en medlemsstat. I denne henseende skal oplysninger, der indikerer, at en Kontohaver er hjemmehørende i en medlemsstat, indbefatte indregistrerings- eller organiseringssted eller en adresse i en medlemsstat.

b) Hvis oplysninger indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en medlemsstat, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, medmindre det indhenter en egenerklæring fra Kontohaveren, eller det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren ikke er en Person, hvorom der skal indberettes, baseret på oplysninger, der er i dets besiddelse, eller som er offentligt tilgængelige

2. afgøre, om Enheden er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. For så vidt angår en Kontohaver af en Allerede eksisterende enhedskonto (herunder en Enhed, som er en Person, hvorom der skal indberettes), skal det Indberettende finansielle institut afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. Hvis nogen af de Kontrollerende personer i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, skal kontoen behandles som en Indberetningspligtig konto. Ved afgørelsen heraf skal det Indberettende finansielle institut følge vejledningen i afsnit D, punkt 2, litra a)-c), i den rækkefølge, der efter omstændighederne er mest hensigtsmæssig

a) afgøre, om Kontohaver er en Passiv NFE. Med henblik på at afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE, skal det Indberettende finansielle institut indhente en egenerklæring fra Kontohaveren for at fastslå dennes status, medmindre det er i besiddelse af oplysninger, eller der foreligger offentligt tilgængelige oplysninger, hvoraf det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren er en Aktiv NFE eller et andet Finansielt institut end en Investeringsenhed som beskrevet i afdeling VIII, afsnit A, punkt 6, litra b), der ikke er et Finansielt institut i en deltagende jurisdiktion

b) fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer. Med henblik på at fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer kan et Indberettende finansielt institut basere sig på oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurerne

c) afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes. Med henblik på at afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, kan et Indberettende finansielt institut basere sig på:

i) oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurer for så vidt angår en Allerede eksisterende enhedskonto, der ejes af en eller flere NFE'er, med en samlet kontosaldo eller værdi, der ikke overstiger et beløb, der er denomineret i hver medlemsstats nationale valuta, og som svarer til 1 000 000 USD, eller

ii) en egenerklæring fra Kontohaveren eller en sådan Kontrollerende person i den eller de medlemsstater eller den anden jurisdiktion eller de andre jurisdiktioner, hvor den Kontrollerende person er skattemæssigt hjemmehørende.

E. Tidspunktet for undersøgelse og yderligere procedurer gældende for Allerede eksisterende enhedskonti

1. Undersøgelse af Allerede eksisterende enhedskonti med en samlet kontosaldo eller værdi, der den 31. december 2015 overstiger et beløb, der er denomineret i hver medlemsstats nationale valuta, og som svarer til 250 000 USD, skal være afsluttet senest den 31. december 2017.

2. Undersøgelse af Allerede eksisterende enhedskonti med en samlet kontosaldo eller værdi, som den 31. december 2015 ikke overstiger et beløb, der er denomineret i hver medlemsstats nationale valuta, og som svarer til 250 000 USD, men den 31. december i et efterfølgende år overstiger dette beløb, skal være afsluttet inden for kalenderåret efter det år, hvor den samlede kontosaldo eller værdi overstiger dette beløb.

3. Hvis der sker en ændring i omstændighederne med hensyn til en Allerede eksisterende enhedskonto, som medfører, at det Indberettende finansielle institut får viden om eller grund til at vide, at egenerklæringen eller anden dokumentation knyttet til en konto er forkert eller upålidelig, skal det Indberettende finansielle institut omgøre kontoens status efter procedurerne, der er omhandlet i afsnit D.

AFDELING VI

PASSENDE OMHU FOR NYE ENHEDSKONTI

Følgende procedurer finder anvendelse med henblik på at identificere Indberetningspligtige konti blandt Nye enhedskonti.

Undersøgelsesprocedurer til identifikation af enhedskonti, hvor indberetning er påkrævet. Med hensyn til Nye enhedskonti skal et Indberettende finansielt institut anvende følgende undersøgelsesprocedurer for at afgøre, om kontoen ejes af en eller flere Personer, hvorom der skal indberettes, eller af Passive NFE'er med en eller flere Kontrollerende personer, som er Personer, hvorom der skal indberettes:

1. Afgøre, om Enheden er en Person, hvorom der skal indberettes.

a) Indhente en egenerklæring, som kan være en del af kontooprettelsesdokumentationen, og som sætter det Indberettende finansielle institut i stand til at fastslå Kontohaverens skattemæssige hjemsted(er) og bekræfte rimeligheden af en sådan egenerklæring på grundlag af oplysninger indhentet af det Indberettende finansielle institut i forbindelse med oprettelse af kontoen, herunder eventuel dokumentation indhentet i henhold til AML/KYC-procedurer. Hvis Enheden erklærer, at den ikke har et skattemæssigt hjemsted, kan det Indberettende finansielle institut basere sig på adressen på Enhedens hovedkontor for at fastslå Kontohaverens hjemsted.

b) Hvis egenerklæringen indikerer, at Kontohaveren er hjemmehørende i en medlemsstat, skal det Indberettende finansielle institut behandle kontoen som en Indberetningspligtig konto, medmindre det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren ikke er en Person, hvorom der skal indberettes, i forhold til denne medlemsstat, baseret på oplysninger, der er i dets besiddelse, eller som er offentligt tilgængelige.

2. Afgøre, om Enheden er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. For så vidt angår en Indehaver af en ny enhedskonto (herunder en Enhed, som er en Person, hvorom der skal indberettes), skal det Indberettende finansielle institut afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE med en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes. Hvis nogen af de Kontrollerende personer i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, skal kontoen behandles som en Indberetningspligtig konto. Ved afgørelsen heraf skal det Indberettende finansielle institut følge vejledningen i afsnit A, punkt 2, litra a)-c), i den rækkefølge, der efter omstændighederne er mest hensigtsmæssig.

a) Afgøre, om Kontohaver er en Passiv NFE. Med henblik på at afgøre, om Kontohaveren er en Passiv NFE, skal det Indberettende finansielle institut basere sig på en egenerklæring fra Kontohaveren for at fastslå dennes status, medmindre det er i besiddelse af oplysninger, eller der foreligger offentligt tilgængelige oplysninger, hvoraf det med rimelighed kan afgøre, at Kontohaveren er en Aktiv NFE eller et andet Finansielt institut end en Investeringsenhed som beskrevet i afdeling VIII, afsnit A, punkt 6, litra b), der ikke er et Finansielt institut i en deltagende jurisdiktion.

b) Fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer. Med henblik på at fastslå en Kontohavers Kontrollerende personer kan et Indberettende finansielt institut basere sig på oplysninger indsamlet og opbevaret efter AML/KYC-procedurerne.

c) Afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes. Med henblik på at afgøre, om en Kontrollerende person i en Passiv NFE er en Person, hvorom der skal indberettes, kan et Indberettende finansielt institut basere sig på en egenerklæring fra Kontohaveren eller denne Kontrollerende person.

AFDELING VII

SÆRLIGE REGLER FOR PASSENDE OMHU

Følgende yderligere regler finder anvendelse ved gennemførelsen af de ovenfor beskrevne procedurer for passende omhu:

A. Tillid til egenerklæringen og Bevisdokument. Et Indberettende finansielt institut kan ikke basere sig på en egenerklæring eller et Bevisdokument, hvis det Indberettende finansielle institut ved eller har grund til at vide, at egenerklæringen eller Bevisdokumentet er forkert eller upålide