1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/119/EØF
af 17. december 1992
om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om speci-
fikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin
(EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 2002/60/EF af 27. juni 2002 L 192 27 20.7.2002
►M2Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 L 122 1 16.5.2003
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/119/EØF
af 17. december 1992
om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse
dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende
blæreudslæt hos svin
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Levende dyr er opført i Traktatens bilag II; afsætningen af levende dyr
er en vigtig indtægtskilde for landbrugsbefolkningen;
det er nødvendigt, at der på fællesskabsplan indføres foranstaltninger til
sygdomsbekæmpelse, som skal iværksættes, hvis der udbryder en
sygdom, for således at sikre en rational udvikling af landbrugssektorenog øge dyresundhedsbeskyttelsen i Fællesskabet;
en smittekilde kan hurtigt udvikle sig og antage epizootisk karakter
med en sådan dødelighed og sådanne forstyrrelser til følge, at husdyr-brugets rentabilitet bringes i alvorlig fare;
der bør træffes foranstaltninger til sygdomsbekæmpelse, så snart det
formodes, at en sygdom er brudt ud, for at sygdommen straks kanbekæmpes effektivt, så snart udbruddet er bekræftet;
de foranstaltninger, der skal træffes, må være egnet til at forebygge, at
sygdommen spredes, hvorfor flytning af dyr og produkter, der kanudbrede smitten, omhyggeligt skal kontrolleres;
forebyggelsen af sygdomme i Fællesskabet skal normalt baseres på, at
der ikke vaccineres; det er imidlertid nødvendigt at fastsætte bestem-
melser om vaccination, hvis en alvorlig situation kræver det;
for at sikre, at alle vaccinerede dyr kan spores, er det vigtigt, at de
identificeres; for at skabe de nødvendige garantier må den anvendte
vaccine være aktivitetsgodkendt af et referencelaboratorium, som
Fællesskabet har udpeget;
en grundig epidemiologiskundersøgelse er helt nødvendig for at hindre
udbredelse af sygdomme; medlemsstaterne bør oprette specialgruppertil dette formål;
for at sikre en effektiv kontrol må diagnosticeringen af sygdommene
harmoniseres og foretages af dertil udpegede laboratorier, hvis arbejdekan koordineres af et referencelaboratorium, som er udpeget af Fælles-skabet;
artikel 3 i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse
udgifter på veterinærområdet (
4) finder anvendelse ved udbrud af en af
de i bilag I nævnte sygdomme;
fælles foranstaltninger til bekæmpelse af disse sygdomme udgør grund-
laget for, at en ensartet dyresundhedsstatus kan opretholdes;
endelig bør der fastsættes specifikke bestemmelser for hver enkelt
sygdom, i første omgang for blæreudslæt hos svin —1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 148 af 7. 6. 1991, s. 12.
(2) EFT nr. C 280 af 28. 10. 1991, s. 124.
(3) EFT nr. C 339 af 31. 12. 1991, s. 12.
(4) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er ændret ved beslutning
91/133/EØF (EFT nr. L 66 af 13. 3. 1991, s. 18).
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved dette direktiv fastsættes Fællesskabets generelle bekæmpelsesfor-
anstaltninger, der skal iværksættes ved udbrud af en af de i bilag Inævnte sygdomme.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1)bedrift:virksomhed (landbrugsvirksomhed eller anden virksomhed),
som er beliggende på en medlemsstats område, og hvor der holdes
eller avles dyr
2)dyr:husdyr af en art, der direkte kan angribes af den pågældende
sygdom, eller ethvert vildtlevende hvirveldyr, der kan indgå isygdommens epidemiologi ved at optræde som smittebærer ellersmittereservoir
3)vektor:ethvert hvirveldyr eller ethvert hvirvelløst dyr, der ad meka-
niskeller biologiskvej k an overføre og sprede den pågældendesygdom
4)ejer eller den, der på hans vegne fører tilsyn med besætningen:
fysiskeller juridiskperson, der ejer dyrene, eller har fået overdragetdyreholdet mod eller uden vederlag
5)inkubationstid: den tid, der formodes at hengå, fra dyret smittes med
den pågældende sygdom, til de kliniske symptomer indtræder; inku-
bationstidens længde er den, der i bilag I er fastsat for hver af de
pågældende sygdomme
6)bekræftelse af smitte: myndighedernes erklæring om forekomst af en
af de i bilag I nævnte sygdomme baseret på resultater af laborato-rieundersøgelser; i de tilfælde af epidemi kan myndighederneimidlertid ligeledes bekræfte forekomsten af en sygdom på grundlagaf kliniske og/eller epidemiologiske fund
7)myndigheder: den overordnede myndighed i en medlemsstat, som er
bemyndiget til at foretage veterinærkontrol, eller enhver veterinær-
myndighed, til hvem den overordnede myndighed har delegeret
denne bemyndigelse
8)embedsdyrlæge: den dyrlæge, der er udpeget af myndighederne.
Artikel 3
Medlemsstaterne påser, at der er pligt til, at formodet forekomst af en
af de i bilag I nævnte sygdomme straks indberettes til myndighederne.
Artikel 4
1. Hvis der på en bedrift findes dyr, der formodes at være smittet
med en af de i bilag I nævnte sygdomme, påser medlemsstaterne, atembedsdyrlægen straks iværksætter en undersøgelse for at få forekom-
sten af sygdommen bekræftet eller afkræftet; han skal navnlig udtage
eller lade udtage de fornødne prøver til laboratorieundersøgelser. Medhenblikherpå k an transporten til laboratoriet af dyr, der formodes atvære smittet, ske under myndighedernes kontrol; disse træffer passendebestemmelser til at forhindre, at sygdommen spredes.
2. Så snart formodet forekomst af en sygdom indberettes, lader
myndighederne bedriften stille under officielt tilsyn og foreskriver især:
a) at der skal foretages en tælling af alle kategorier af dyr af modtage-
lige arter, og at det for hver kategori bliver registreret, hvor mange
dyr der allerede er døde, smittet, eller må formodes at være smittet;tællingen ajourføres med tallene for dyr, der fødes eller dør i denperiode, hvor der foreligger en sådan formodning; oplysningernefra denne tælling skal ajourføres og fremvises på forlangende ogkan kontrolleres ved hvert besøg1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 3
▼B
b) at alle dyr af modtagelige arter på bedriften skal holdes isoleret i
deres stalde eller et andet sted, hvor de kan isoleres, idet der i givetfald tages hensyn til den rolle, vektorer eventuelt kan spille
c) at al flytning af dyr af modtagelige arter fra og til bedriften er
forbudt
d) at de myndigheder, der bestemmer, hvordan enhver risiko for spred-
ning af sygdommen skal undgås, skal træffe afgørelse om
— hvorvidt personer, dyr af andre arter, der ikke er modtagelige for
sygdommen, og køretøjer må forlade eller komme ind på
bedriften
— hvorvidt husdyrkød eller -kroppe, foder, materiel, affald, husdyr-
gødning, brugt strøelse og alt andet, der kan tænkes at overføreden pågældende sygdom, må fjernes fra bedriften
e) at der skal anvendes passende desinfektionsmidler ved ind- og
udgangene til de bygninger, lokaler og andre steder, der tjener somstalde for dyr af modtagelige arter, samt ved bedriftens ind- og
udgange
f) at der skal foretages en epidemiologisk undersøgelse i henhold til
artikel 8.
3. Indtil de officielle foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, er
iværksat, skal ejeren eller den, som på hans vegne fører tilsyn medhusdyr, som formodes at være ramt af sygdommen, træffe alle egnedeforholdsregler for at overholde stk. 2, med undtagelse af litra f).
4. Myndighederne kan lade enhver af de foranstaltninger, der er
fastsat i stk. 2, omfatte andre bedrifter, hvis det ud fra deres placering,geografiske beliggenhed eller kontakterne med den bedrift, hvor der erformodning om sygdommen, må formodes, at der kan ske overførsel af
smitte.
5. De i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger ophæves først, når
embedsdyrlægen har afkræftet formodningen om forekomst af denpågældende sygdom.
Artikel 5
1. Så snart det officielt er konstateret, at en af de i bilag I nævnte
sygdomme er brudt ud på en bedrift, påser medlemsstaterne, atmyndighederne ud over de i artikel 4, stk. 2, omhandlede foranstalt-
ninger kræver følgende foranstaltninger iværksat:
a) alle dyr af modtagelige arter på bedriften aflives straks på stedet.
Selvdøde dyr og dyr, der er aflivet, brændes eller nedgraves, ommuligt på bedriften eller destrueres på en destruktionsanstalt. Disseforanstaltninger skal gennemføres på sådan måde, at der er mindst
mulig risiko for, at sygdommen spredes
b) alle materialer og alt affald, såsom foder, strøelse, gødning og gylle,
som kan være inficeret, destrueres eller behandles på passende
måde. Behandlingen, der skal foretages efter embedsdyrlægensinstrukser, skal sikre, at alt smittestof eller alle vektorer tilintetgøres
c) efter gennemførelsen af foranstaltningerne i litra a) og b) foretages
der i overensstemmelse med artikel 16 rengøring og desinfektion iog omkring de bygninger, der tjener som stalde for dyr af modtage-lige arter, samt af transportkøretøjer og alt materiel, der kan tænkes
at være inficeret
d) der skal foretages en epidemiologisk undersøgelse i henhold til
artikel 8.
2. Hvis der anvendes nedgravning, skal den foretages i tilstrækkelig
stor dybde til, at kødædende dyr ikke kan grave de dyrekroppe eller detaffald op, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), og nedgravningenskal foregå i egnet jord for at undgå kontamination af grundvandet eller
enhver anden miljøgene.
3. Myndighederne kan lade de foranstaltninger, der er fastsat i stk.
1, omfatte andre nærliggende bedrifter, hvis disses placering, ejendom-menes geografiske beliggenhed eller kontakterne med den bedrift, hvor1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 4
▼B
sygdomsudbruddet er blevet bekræftet, giver anledning til formodning
om eventuel overførsel af smitte.
4. Myndighederne giver først tilladelse til genindsættelse af ny
besætning på bedriften, når embedsdyrlægen med et for ham tilfreds-stillende udfald har foretaget kontrol af den rengøring og desinfektion,som er udført i henhold til artikel 16.
Artikel 6
Hvis vildtlevende dyr formodes at være smittet eller er blevet smittet,
sørger medlemsstaterne for, at der træffes passende foranstaltninger.
Medlemsstaterne underretter gennem Den Stående Veterinærkomité,nedsat ved Rådets afgørelse 68/361/EØF (
1) Kommissionen og de
øvrige medlemsstater om de foranstaltninger, de har truffet.
Artikel 7
1. Hvis en bedrift har to eller flere adskilte produktionsenheder, kan
myndighederne dispensere fra kravene i artikel 5, stk. 1, litra a), for så
vidt angår sunde produktionsenheder på en smitteramt bedrift, såfremt
embedsdyrlægen har bekræftet, at disse enheders struktur og størrelseog den aktivitet, der foregår, er således, at de er fuldstændigt adskilthvad angår opstaldning, pasning, personale, materiel og fodring,således at smitten ikke kan spredes fra den ene enhed til den anden.
2. Ved anvendelsen af stk. 1 finder bestemmelserne i Kommission-
ens beslutning 88/397/EØF (
2) tilsvarende anvendelse. Disse
bestemmelser kan efter fremgangsmåden i artikel 25 ændres for denpågældende sygdoms vedkommende for at tage hensyn til dennessærlige karakter.
Artikel 8
1. Den epidemiologiske undersøgelse skal omfatte:
a) det tidsrum, hvori sygdommen kan have forekommet på bedriften,
før sygdomsudbruddet blev indberettet, eller før dens forekomstblev formodet
b) sygdommens mulige oprindelse på bedriften og identifikation af
andre bedrifter, hvor der findes dyr af modtagelige arter, som kanvære blevet smittet eller inficeret
c) personer, dyr, dyrekroppe, køretøjer og alt materiel eller alle andre
materialer, som kan tænkes at have overført smitte til eller fra depågældende bedrifter
d) den eventuelle tilstedeværelse af vektorer og disses udbredelse.
2. Der nedsættes en krisegruppe med henblik på koordinering af alle
de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at sygdommenudryddes så hurtigt som muligt, og på gennemførelsen af den epide-miologiske undersøgelse.
De almindelige bestemmelser for medlemsstaternes krisegrupper og
Fællesskabets krisegruppe fastsættes af Rådet med kvalificeret flertalpå forslag af Kommissionen.
Artikel 9
1. Hvis embedsdyrlægen konstaterer eller på grundlag af bekræftede
oplysninger mener, at en sygdom kan være overført fra andre bedrifter
til den i artikel 4 omhandlede bedrift eller fra sidstnævnte bedrift til
andre bedrifter via personer, dyr eller køretøjer eller på anden måde,stilles disse andre bedrifter under officielt tilsyn efter artikel 4, og dette1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 5
(1) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
(2) Kommissionens beslutning 88/397/EØF af 12. juli 1988 om samordning af
de bestemmelser, der fastsættes af medlemsstaterne i henhold til artikel 6 i
Rådets direktiv 85/511/EØF (EFT nr. L 189 af 20. 7. 1988, s. 25).
▼B
tilsyn ophører først, når formodningen om sygdommens tilstedeværelse
på bedriften er blevet officielt afkræftet.
2. Hvis embedsdyrlægen konstaterer eller på grundlag af bekræftede
oplysninger mener, at en sygdom kan være overført fra andre bedrifter
til den i artikel 5 omhandlede bedrift eller fra sidstnævnte bedrift tilandre bedrifter som følge af personers, dyrs eller køretøjer færden ellerpå anden måde, stilles disse andre bedrifter under officielt tilsyn efterartikel 4, og dette tilsyn ophører først, når formodningen om sygdom-
mens tilstedeværelse på bedriften er blevet officielt afkræftet.
3. Når en bedrift er blevet underkastet bestemmelserne i stk. 2,
håndhæver myndighederne bestemmelserne i artikel 4 på bedriften ien periode, som mindst svarer til den for hver sygdom specifikkemaksimumsinkubationstid efter det sandsynlige tidspunkt for smitteo-verførslen som fastslået ved den epidemiologiske undersøgelse, der er
foretaget i henhold til artikel 8.
4. Når myndighederne finder, at forholdene tillader det, kan de
begrænse de foranstaltninger, der omhandles i stk. 1 og 2, til en del afbedriften og til de dyr, som befinder sig i denne del, såfremt bedriftenkan opfylde betingelserne i artikel 7, eller til kun at omfatte dyr afmodtagelige arter.
Artikel 10
1. Så snart diagnosticeringen af en af de pågældende sygdomme er
officielt bekræftet, påser medlemsstaterne, at myndighederne afgrænseret beskyttelsesdistrikt omkring den smitteramte bedrift med en radiuspå mindst 3 km inden for et iagttagelsesdistrikt med en radius påmindst 10 km. Ved afgrænsningen af distrikterne skal der tages hensyntil geografiske, administrative, økologiske og epizootiologiske faktorer,
der er relevante for den pågældende sygdom, samt til kontrolfacilite-
terne.
2. Hvis disse distrikter ligger på flere medlemsstaters område,
samarbejder myndighederne i de berørte medlemsstater om at afgrænsede i stk. 1 omhandlede distrikter. Om nødvendigt afgrænses beskyttel-sesdistriktet og iagttagelsesdistriktet dog efter fremgangsmåden i artikel
26.
3. Der kan efter behørigt begrundet anmodning fra en medlemsstat
eller på Kommissionens initiativ efter fremgangsmåden i artikel 26træffes afgørelse om ændring (i form af begrænsning eller udvidelsealt efter forholdene) af afgrænsningen af de i stk. 1 definerede distrikterog af restriktionernes varighed, idet der tages hensyn til:
— den geografiske beliggenhed og de økologiske faktorer
— vejrforholdene— tilstedeværelsen og fordelingen af vektorer samt vektortype— resultaterne af den epidemiologiske undersøgelse, der er foretaget i
henhold til artikel 8
— resultaterne af laboratorieundersøgelserne— de faktisk iværksatte bekæmpelsesforanstaltninger.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne påser, at der i beskyttelsesdistriktet gennemføres
følgende foranstaltninger:
a) identifikation af alle bedrifter i distriktet, der holder dyr af modtage-
lige arter
b) regelmæssige besøg på bedrifter, der holder dyr af modtagelige
arter, og klinisk undersøgelse af disse dyr, herunder om nødvendigtudtagning af prøver til laboratorieundersøgelse, idet der skal føresen fortegnelse over besøg og iagttagelser; besøgshyppigheden skal
afpasses efter, hvor alvorlig epizootien er på de bedrifter, der udgør
den største risiko
c) forbud mod flytning og transport af dyr af modtagelige arter ad
offentlig eller privat vej, bortset fra bedrifternes interne forbindel-1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 6
▼B
sesveje; mydighederne kan dog fravige dette forbud for så vidt
angår transittransport af dyr ad vej eller med jernbane uden aflæs-ning eller ophold undervejs
d) dyr af modtagelige arter må ikke fjernes fra den bedrift, hvor de
befinder sig, medmindre de under officielt tilsyn transporteresdirekte til et slagteri i det pågældende distrikt for at blive nødslagtet,eller, hvis der ikke findes noget slagteri under dyrlægetilsyn i detpågældende distrikt, til et slagteri i iagttagelsesdistriktet, som
myndighederne har udpeget. Myndighederne giver først tilladelse
til sådanne transporter, når embedsdyrlægen har foretaget en under-søgelse af alle dyr af modtagelige arter på bedriften, som godtgør, atingen af dyrene må formodes at være smittet. Den myndighed, derer ansvarlig for slagteriet, skal underrettes om, at dyrene sendes tilslagteriet.
2. De foranstaltninger, der gennemføres i beskyttelsesdistriktet, skal
håndhæves i mindst en for den pågældende sygdom specifikmak sima-
linkubationstid, efter at dyrene fra den smitteramte bedrift er fjernede i
overensstemmelse med artikel 5, og efter at der er foretaget rengøringog desinfektion som fastsat i artikel 16. Hvis vektoren er et insekt, kanmyndighederne dog fastsætte foranstaltningernes varighed og bestem-melserne for en eventuel indsættelse af kontroldyr. Medlemsstaternemeddeler straks gennem Den Stående Veterinærkomité Kommissionen
og de øvrige medlemsstater, hvilke foranstaltninger de har truffet.
Efter inkubationstidens udløb finder de for iagttagelsesdistriktet
gældende bestemmelser også anvendelse i beskyttelsesdistriktet.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne påser, at der i iaggtagelsesdistriktet gennemføres
følgende foranstaltninger:
a) identifikation af alle bedrifter, der holder dyr af modtagelige arter
b) forbud mod flytning af dyr af modtagelige arter ad offentlig vej,
medmindre de skal føres til græsning eller opstaldning; myndighe-derne kan dog fravige dette forbud ved transittransport af dyr advej eller jernbane uden aflæsning eller ophold
c) transport af dyr af modtagelige arter i iaggtagelsesdistriktet må kun
finde sted med myndighedernes tilladelse
d) dyr af modtagelige arter må ikke fjernes fra iaggtagelsesdistriktet i
en periode, der mindst svarer til en maksimumsinkubationstid efterdet seneste udbrud. Derefter kan dyr fjernes fra området for underofficielt tilsyn at blive transporteret direkte til omgående slagtning
på et slagteri, som myndighederne udpeger. Myndighederne giver
først tilladelse til sådanne transporter, når embedsdyrlægen har fore-taget en undersøgelse af alle dyr af modtagelige arter på bedriften,og det godtgøres, at ingen af dyrene må formodes at være smittet.Den myndighed, der er ansvarlig for slagteriet, skal underrettes om,at dyrene sendes til slagteriet.
2. Foranstaltningerne i iagttagelsesdistriktet skal håndhæves i mindst
en maksimumsinkubationstid, efter at alle de i artikel 5 omhandlede
dyr er fjernet fra bedriften, og efter at der er foretaget rengøring og
desinfektion som fastsat i artikel 16. Hvis vektoren er et insekt, kanmyndighederne dog fastsætte foranstaltningernes varighed og bestem-melserne for en eventuel indsættelse af kontroldyr. Medlemsstaternemeddeler straks gennem Den Stående Veterinærkomité Kommissionenog de øvrige medlemsstater, hvilke foranstaltninger de har truffet.
Artikel 13
Hvis de i artikel 11, stk. 1, litra d), og i artikel 12, stk. 1, litra d),
omhandlede forbud opretholdes i mere end 30 dage som følge af fore-komst af yderligere sygdomstilfælde, og der derved opstår problemermed at holde dyrene, kan myndighederne efter begrundet anmodning
fra ejeren tillade flytning af dyr fra en bedrift inden for henholdsvis
beskyttelsesdistriktet eller iagttagelsesdistriktet, for så vidt
a) embedsdyrlægen har kontrolleret de faktiske forhold1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 7
▼B
b) der er foretaget kontrol af samtlige dyr på bedriften
c) der med negativt resultat er foretaget en klinisk undersøgelse af de
dyr, der skal flyttes
d) hvert dyr er øremærket eller identificeret på anden godkendt måde
e) bestemmelsesbedriften ligger i beskyttelsesdistriktet eller inden for
iaggtagelsesdistriktet
For at undgå risiko for spredning af smitte i forbindelse med trans-
porten skal der træffes alle nødvendige forholdsregler, især rengøring
og desinfektion af lastvogne efter transporten.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne påser, at myndighederne træffer alle fornødne
foranstaltninger for at underrette i hvert fald alle i henholdsvis beskyt-
telsesdistriktet og iagttagelsesdistriktet om de gældende restriktioner ogtræffer alle de dispositioner, der er nødvendige for at sikre, at depågældende foranstaltninger iværksættes.
2. Hvis en epizooti i et bestemt område er særlig alvorlig, vedtages
alle de supplerende foranstaltninger, som de berørte medlemsstater skaltræffe, efter fremgangsmåden i artikel 26.
Artikel 15
Som en undtagelse fra dette direktivs generelle bestemmelser gælder, at
de specifikke bestemmelser vedrørende foranstaltningerne til bekæm-pelse og udryddelse af de enkelte sygdomme:
— for så vidt angår blæreudslæt hos svin i bilag II,
— for så vidt angår de øvrige sygdomme, der er nævnt i bilag I, vil
blive fastsat af Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-
sionen.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne påser:
a) at anvendte desinfektionsmidler og koncentrationer heraf er officielt
godkendt af myndighederne
b) at rengøringen og desinfektionen foretages under officiel kontrol:
— i overensstemmelse med embedsdyrlægens instrukser
— på en sådan måde, at der ikke er risiko for, at smitten spredes,
eller at smitstoffet ikke ødelægges
c) efter afslutningen af de i litra b) nævnte foranstaltninger skal
embedsdyrlægen påse, at de er blevet gennemført på rette vis, og
at der er hengået en passende periode, som mindst skal være på 21dage, således at det sikres, at sygdommen er totalt udryddet, indendyr af modtagelige arter genindsættes.
2. Fremgangsmåderne for rengøring og desinfektion af en smitteramt
bedrift
— er for så vidt angår blæreudslæt hos svin angivet i bilag II,
— vil i forbindelse med udarbejdelsen af de specifikke foranstaltninger
for hver enkelt sygdom, blive fastlagt efter fremgangsmåden i
artikel 15, andet led.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne påser, at der i alle medlemsstaterne udpeges:
a) et nationalt laboratorium, der har faciliteter og specialuddannet
personale til, at det til enhver tid og især ved nyudbrud af den
pågældende sygdom kan foretage bestemmelse af virustype, -under-
type, eller -variant og bekræfte de resultater, som regionalediagnoselaboratorier er nået frem til
b) et nationalt laboratorium, der skal teste de reagenser, som de regio-
nale diagnoselaboratorier anvender.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 8
▼B
2. De nationale laboratorier, der er udpeget for hver enkelt sygdom,
er ansvarlige for at koordinere normer og diagnosemetoder samt anven-delse af reagenser.
3. De nationale laboratorier, der er udpeget for hver enkelt sygdom,
er ansvarlige for at koordinere de normer og diagnosemetoder, der erfastsat på hvert af de laboratorier, der diagnosticerer den pågældendesygdom i den pågældende medlemsstat. Med henblikherpå:
a) kan de levere diagnosereagenser til de regionale laboratorier
b) skal de kontrollere kvaliteten af alle diagnosereagenser, der
anvendes i medlemsstaten
c) skal de med regelmæssige mellemrum foranstalte sammenlignende
undersøgelser
d) skal de opbevare isolater af den pågældende sygdomsvirus fra
tilfælde, der er bekræftet i medlemsstaten
e) skal de tage stilling til, om positive resultater, som de regionale
diagnoselaboratorier er nået frem til, kan bekræftes.
4. Dog kan som en undtagelse fra stk. 1 medlemsstater, der ikke har
et nationalt laboratorium med kompetence for så vidt angår en given
sygdom, anvende et kompetent laboratorium i en anden medlemsstat.
5. Listen over de nationale laboratorier for så vidt angår blæreudslæt
hos svin findes i bilag II
6. De nationale laboratorier, der er udpeget for hver enkelt sygdom,
samarbejder med Fællesskabets referencelaboratorier, der er omhandlet
i artikel 18.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes af
Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 25.
Artikel 18
1. Fællesskabets referencelaboratorium for blæreudslæt hos svin er
anført i bilag II.
2. Fællesskabets referencelaboratorium for hver enkelt af de
sygdomme, der er nævnt i bilag I, udpeges efter fremgangsmåden iartikel 15, andet led, i forbindelse med udarbejdelsen af de specifikke
foranstaltninger for hver sygdom.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede laboratoriers beføjelser og opgaver
er anført i bilag III, jf. dog beslutning 90/424/EØF, især artikel 28 deri.
Artikel 19
1. Vaccination imod de i bilag I nævnte sygdomme må kun finde
sted som supplement til bekæmpelsesforanstaltninger, der træffes vedden pågældende sygdoms udbrud, og kun i overensstemmelse medfølgende bestemmelser:
a) afgørelsen om at foretage vaccination som supplement til bekæm-
pelsesforanstaltningerne træffes af Kommissionen i samarbejde
med den pågældende medlemsstat efter fremgangsmåden i artikel 26
b) denne afgørelse skal navnlig baseres på følgende kriterier:
— koncentrationen af dyr af de berørte arter inden for det sydom-
sramte distrikt
— hver enkelt vaccines egenskaber og sammensætning— reglerne for kontrol med distribution, opbevaring og anvendelse
af vacciner
— arterne af og alder på dyr, der kan eller skal vaccineres— de distrikter, hvor der kan eller skal vaccineres— vaccinationskampagnens varighed.
2. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde:
a) er det forbudt at vaccinere eller revaccinere dyr af modtagelige arter
på de i artikel 4 omhandlede bedrifter1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 9
▼B
b) er hyperimmun serumbehandling forbudt.
3. Hvis der foretages vaccination, gælder følgende bestemmelser:
a) alle vaccinerede dyr skal identificeres ved hjælp af et tydeligt og let
læseligt mærke ifølge en metode, der er godkendt efter frem-
gangsmåden i artikel 25
b) alle vaccinerede dyr skal forblive inden for vaccinationsdistriktet,
medmindre de sendes til et af myndighederne udpeget slagteri tilomgående slagtning, i hvilket tilfælde der først må gives tilladelsetil transporten af dyr, når embedsdyrlægen har foretaget en undersø-
gelse af alle dyr af modtagelige arter på bedriften, og det godtgøres,
at ingen af dyrene må formodes at være smittet.
4. Når vaccinationerne er afsluttet, kan der ifølge fremgangsmåden i
artikel 26 og efter udløbet af frister, der fastsættes efter samme frem-
gangsmåde, gives tilladelse til flytning af dyr af modtagelige arter fravaccinationsområdet.
5. Medlemsstaterne underretter regelmæssigt gennem Den Stående
Veterinærkomité Kommissionen om forløbet af vaccinationsforanstalt-ningerne.
6. Uanset stk. 1 kan den pågældende medlemsstat efter meddelelse
herom til Kommissionen dog træffe beslutning om at foretage nødvac-cination, hvis dette ikke skader Fællesskabets grundlæggendeinteresser. Denne beslutning, hvorved der navnlig skal tages hensyn tilantallet af dyr i visse regioner, behovet for at beskytte bestemte racer
samt det geografiske område, hvori vaccinationen foretages, tages
straks op til fornyet behandling i Den Stående Veterinærkomité efterfremgangsmåden i artikel 26, idet komitéen kan beslutte at opretholde,ændre eller udvide foranstaltningerne eller at bringe dem til ophør.
Artikel 20
1. Hver medlemsstat udarbejder en beredskabsplan for alle de i bilag
I nævnte sygdomme med angivelse af de nationale foranstaltninger, der
skal træffes ved udbrud af en af disse sygdomme.
Beredskabsplanen skal indeholde bestemmelser om adgang til facili-
teter, udstyr, personnel og alle former for materiel, som er nødvendig
for hurtigt og effektivt at kunne udrydde smittekilden.
2. De generelle kriterier for udarbejdelse af beredskabsplaner findes
i bilag IV, nr. 1 til 5 samt nr. 10, mens nr. 6 til 9 indeholder de krite-
rier, der skal tilpasses efter den pågældende sygdom. Medlemsstaternekan dog nøjes med at anvende kriterierne i nr. 6 til 9, hvis kriterierne inr. 1 til 5 samt i nr. 10 allerede er anvendt ved forelæggelsen af bered-skabsplaner for anvendelse af foranstaltninger til bekæmpelse af andensygdom.
3. Kommissionen skal forelægges beredskabsplanerne, der udar-
bejdes efter kriterierne i bilag IV
i) senest seks måneder efter dette direktivs iværksættelse for så vidt
angår blæreudslæt hos svin
ii) senest seks måneder efter iværksættelsen af de specifikke foranstalt-
ninger for hver af de andre sygdomme i bilag I.
4. Kommissionen gennemgår beredskabsplanerne for at afgøre, om
de gør det muligt at nå det ønskede mål, og foreslår den pågældendemedlemsstat eventuelt nødvendige ændringer med særlig henblikpå atsikre, at dens beredskabsplaner er forenelige med de øvrige medlems-
staters.
Kommissionen godkender beredskabsplanerne, eventuelt efter at de er
ændret, efter fremgangsmåden i artikel 25.
Beredskabsplanerne kan siden ændres eller suppleres efter samme
fremgangsmåde for at tage hensyn til udviklingen i situationen og tilden pågældende sygdoms specifikke karakter.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 10
▼B
Artikel 21
Uanset betingelserne i artikel 19 og 20 og under hensyntagen til de
særlige naturlige og geografiske forhold, der gør sig gældende for deoversøiske territorier, Acorerne og Madeira, samt disse områders fjerne
beliggenhed i forhold til Fællesskabets hovedområde, kan vedkom-
mende medlemsstat for så vidt angår de nødforanstaltninger, sommedlemsstaterne skal træffe, anvende særlige specifikke bestemmelserved bekæmpelsen af hver enkelt af sygdommene i dette direktivs bilagI.
Vedkommende medlemsstat underretter gennem Det Stående Veteri-
nærudvalg Kommissionen og de øvrige medlemsstater om deforanstaltninger, som den træffer, og navnlig om de kontrolforanstalt-
ninger, der iværksættes for at undgå, at dyr fra de nævnte områder og
produkter af disse dyr bliver sendt til de øvrige egne af Fællesskabet.
Ud over den ovenfor nævnte underretning finder artikel 20 tilsvarende
anvendelse.
Artikel 22
Kommissionens sagkyndige kan, for så vidt det er nødvendigt for en
ensartet gennemførelse af dette direktiv, i samarbejde med myndighe-
derne foretage kontrol på stedet. De kan med henblik herpå vedkontrol af en repræsentativ procentdel af bedrifterne undersøge, ommyndighederne fører tilsyn med, om bedrifterne overholder dettedirektiv. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet afkontrollen.
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder de
sagkyndige al nødvendig støtte ved udførelsen af deres arbejde.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 25.
Artikel 23
1. De nærmere betingelser for Fællesskabets finansielle deltagelse i
foranstaltninger i forbindelse med iværksættelsen af dette direktiv erfastlagt i beslutning 90/424/EØF.
2. Artikel 3 i beslutning 90/424/EØF ændres således:
a) på listen over sygdomme i stk. 1 tilføjes følgende sygdom:
»epizootiskhæmorragi hos hjorte«
b) følgende nye stk. 2a tilføjes:
»Den pågældende medlemsstat får ligeledes finansielt tilskud fra
Fællesskabet, når to eller flere medlemsstater ved udbrud af en afsygdommene i stk. 1 arbejder snævert sammen for at opnå kontrolmed den pågældende epidemi, navnlig ved iværksættelse af en
epidemiologiskundersøgelse og foranstaltninger til overvågning af
sygdommen. Den specifikke finansielle deltagelse fra Fællesskabetsside afgøres efter fremgangsmåden i artikel 41 med forbehold af deforanstaltninger, der er fastsat som led i de pågældende fællesmarkedsordninger.«
Artikel 24
1. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, ændrer om
nødvendigt bilag I, III og IV på forslag af Kommissionen, navnlig forat tage hensyn til udviklingen inden for forsikring og diagnosemetoder.
2. Kommissionen kan efter fremgangsmåden i artikel 25 ændre bilag
II, navnlig for at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvik-ling samt udviklingen inden for diagnosemetoder.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 11
▼M2
Artikel 25
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden
og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/
2002 (1).
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (2).
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 26
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer
formanden straks sagen for Den Stående Veterinærkomité enten på
eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.
2. Kommissionens repræsentant forelægger i komitéen et udkast til
de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte underhensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler
sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer,der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der erfastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
►
A13.◄a) Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer
dem straks i anvendelse, når de er i overensstemmelse med komi-téens udtalelse.
b) Er de ikke i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller er
der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen
straks Rådet et forslag til, hvilke foranstaltninger der skal træffes.Rådet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal.
Såfremt Rådet ikke har vedtaget foranstaltningerne inden udløbet
af en frist på 15 dage fra den dato, på hvilken det har fået sagen
forelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger
og bringer dem straks i anvendelse, medmindre Rådet medsimpelt flertal har udtalt sig i mod de pågældende foranstalt-ninger.
Artikel 27
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1.
oktober 1993. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv eller vedoffentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere reglerfor denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er
omfattet af dette direktiv.
3. Fastsættelsen af fristen for direktivets gennemførelse til den 1.
oktober 1993 berører ikke afskaffelsen af veterinærkontrollen vedgrænserne i henhold til direktiv 90/425/EØF.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 12
(1) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
(2) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼B
▼A1
▼B
▼B
Artikel 28
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 13
▼B
BILAG I
LISTE OVER ANMELDELSESPLIGTIGE SYGDOMME
SygdomMaksimumsinkubati-
onstid
Kvægpest 21 dage
Fåre- og gedepest 21 dage
Smitsomt blæreudslæt hos svin 28 dage
Bluetongue hos får 40 dage
Epizootiskhæmorragi hos hjorte 40 dage
Fåre- og gedekopper (Capripox) 21 dage
Vesikulær stomatitis 21 dage
►M1Afrikansk svinepest ◄ 40 dage
Lumpy skin disease 28 dage
Rift Valley fever 30 dage1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 14
▼B
BILAG II
SPECIFIKKE FORANSTALTNINGER TIL BEKÆMPELSE OG UDRYD-
DELSE AF VISSE SYGDOMME
Foruden de generelle bestemmelser i dette direktiv gælder følgende specifikke
bestemmelser for så vidt angår blæreudslæt hos svin.
1.Beskrivelse af sygdommen
Svinesygdom, der klinisk er umulig at skelne fra mund- og klovesyge. Den
forårsager blærer på læber og tunge og ved kanterne af klovene.
Sygdommen kan variere meget i styrke, og den kan smitte en svinebesæt-
ning uden at vise sig ved kliniske læsioner. Virusen er i stand til at
overleve i lange perioder uden for kroppen, selv i fersk kød, og er yderst
resistent over for normale desinficerende midler; den er persistent, or,
holder sig i en pH-zone mellem 2,5 og 12, hvilket nødvendiggør en meget
omfattende rengøring og desinfektion.
2.Inkubationstid
I dette direktiv regnes der med en maksimumsinkubationstid på 28 dage.
3.Diagnosemetoder til bekræftelse af differentialdiagnosen af blæreudslæt
hos svin
Enkelthederne vedrørende metoderne for indsamling af diagnosemateriale,
diagnoseprøver på laboratorium, påvisning af antistoffer og vurdering af
laboratorieresultaterne fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 25, inden
dette direktiv træder i kraft.
4.Bekræftelse af forekomst af blæreudslæt hos svin
Uanset artikel 2, nr. 6, i dette direktiv er sygdommens forekomst bekræftet:
a) på bedrifter, hvor blæreudslætvirus er isoleret enten hos svin eller i
miljøet
b) på bedrifter, hvor der holdes svin, som er seropositive for blæreudslæt
hos svin, såfremt disse svin eller andre svin på bedriften udviser læsi-
oner, der er karakteristiske for sygdommen
c) på bedrifter, hvor der holdes svin, som udviser kliniske tegn eller er
seropositive, såfremt der er en direkte epidemiologisk forbindelse med
en bekræftet smittekilde
d) i andre besætninger, hvor seropositive svin er påvist. I dette tilfælde
foretager myndighederne supplerende undersøgelser, navnlig nye tests
ved prøveudtagning med mindst 28 dages mellemrum, inden forekomst
af sygdommen er bekræftet. Bestemmelserne i artikel 4 finder anven-
delse, indtil de supplerende undersøgelser er afsluttet. Hvis de senere
undersøgelser ikke viser tegn på sygdommen, og svinene stadig er sero-
positive, påser myndighederne, at de testede svin aflives og destrueres
under myndighedernes kontrol eller slagtes under myndighedernes
kontrol på et af myndighederne udpeget nationalt slagteri.
Myndighederne påser, at svinene umiddelbart fra ankomsten til slagteriet
holdes adskilt og slagtes adskilt fra andre svin, og at kødet fra dem
udelukkende forbeholdes det indenlandske marked.
5.Diagnoselaboratorier
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere
Paul-Ehrlich-Straße, 7400 Tübingen
Belgien: Institut national de recherches vétérinaires
Groeselenberg 99,
B-1180 Bruxelles
Danmark: Statens Veterinære Institut for Virusforskning,
Lindholm
Spanien: Laboratorio de Alta Seguridad Biológica
(INIA)
28130 Madrid1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 15
▼B
Frankrig: Laboratoire central de recherche vétérinaire
Maisons-Alfort
Grækenland: Ινστιτούτο Λοιµωδών και Παρασιτικών
Νοσηµάτων,
Νεαπόλεως 21,
Αγία Παρασκευή
Irland: Institute for Animal Health
Pirbright, Woking, Surrey
Italien: Istituto zooprofilattico sperimentale della
Lombardia e dell'Emilia Romagna
Brescia
Luxembourg: Institut national de recherches vétérinaires
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles
Nederlandene: Centraal Diergeneeskundig Institut
Lelystad
Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Vete-
rinária
Lissabon
Det Forenede Kongerige: Institute for Animal Health
Pirbright, Woking, Surrey
Østrig: Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung,
Wien-Hetzendorf
Finland: Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, Helsinki —
Anstalten för veterinärmedicin och livsmedel,
Helsingfors
Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
6.EF-referencelaboratoriet
AFRC Institute for Animal Health
Pirbright Laboratory
Ash Road
Pirbright
Woking
Surrey
GU24ONF
Det Forenede Kongerige.
7.Beskyttelsesdistriktet
1. Beskyttelsesdistriktets dimensioner er anført i artikel 10 i dette direktiv.
2. Ved forekomst af blæreudslæt hos svin træder følgende foranstaltninger i
stedet for de i artikel 11 i dette direktiv nævnte:
a) alle bedrifter, som holder dyr af modtagelige arter, identificeres
b) der foretages regelmæssige dyrlægebesøg på bedrifter, hvor der
holdes modtagelige dyrearter, idet en klinisk undersøgelse af dyrene
i givet fald skal omfatte udtagning af prøver til laboratorieundersøg-
else, ligesom der skal føres en fortegnelse over besøgene og de
stedfundne observationer, og besøgshyppigheden skal afpasses efter,
hvor alvorlig epizootien er på de bedrifter, der udgør den største
risiko
c) der indføres forbud mod flytning og transport af dyr af modtagelige
arter på offentlig eller privat vej bortset fra bedrifternes interne
forbindelsesveje. Myndighederne kan dog fravige dette forbud for så
vidt angår transittransport af dyr ad vej eller med jernbane uden
aflæsning eller ophold undervejs
d) efter fremgangsmåden i artikel 25 kan der dog gøres undtagelse for
slagtesvin, som bringes ind i beskyttelsesdistriktet udefra for at blive
ført til et slagteri i distriktet1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 16
▼A1
▼B
▼B
e) lastvogne samt andre køretøjer og udstyr, som er anvendt inden for
distriktet til transport af svin, andre husdyr eller eventuelt forurenet
materiale, især foder, gødning og gylle, må ikke føres bort fra:
i) en bedrift, der ligger i beskyttelsesdistriktet
ii) beskyttelsesdistriktet
iii) et slagteri
medmindre de først er rengjort og desinficeret efter de frem-
gangsmåder, som myndighederne har fastsat. Således må lastvogne
og køretøjer, der har været benyttet til transport af svin, ikke forlade
distriktet uden først at have været inspiceret af myndighederne
f) svin må i 21 dage efter afslutning af den indledende rengøring og
desinfektion af den angrebne bedrift som fastsat i artikel 16 ikke
flyttes fra den bedrift, hvor de holdes; efter 21 dage kan der gives
tilladelse til flytning af dyr fra den pågældende bedrift:
i) direkte til et slagteri, der er udpeget af myndighederne, og som
helst skal ligge inden for beskyttelsesdistriktet eller iagttagelsesdi-
striktet, såfremt
— alle svin på bedriften er blevet kontrolleret
— der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal
føres til slagtning
— hvert enkelt svin for sig er øremærket eller identificeret på
anden godkendt måde
— svinene transporteres i køretøjer, der er forseglet af myndighe-
derne.
Den myndighed, der er ansvarlig for slagteriet, skal underrettes
om, at der vil blive sendt svin til det.
Ved ankomsten til slagteriet skal svinene holdes adskilt og slagtes
adskilt fra andre svin. Transportmidler og materiel, der har været
benyttet til svinetransporten, skal rengøres og desinficeres, før de
forlader slagteriet.
Ved undersøgelserne før og efter slagtningen på det udpegede
slagteri skal myndighederne være opmærksom på eventuelle
symptomer på forekomsten af blæreudslæt hos svin.
Slagtes svin efter disse bestemmelser, foretages der statistiske
prøveudtagninger af blod. Bekræfter et positivt resultat, at der
foreligger et tilfælde af blæreudslæt hos svin, finder foranstaltnin-
gerne i nr. 9, underpunkt 3, anvendelse
ii) under særlige omstændigheder direkte til et andet sted inden for
beskyttelsesdistriktet, såfremt
— alle svin på bedriften er blevet undersøgt
— der er foretaget en klinisk undersøgelse af de svin, der skal
flyttes, og resultatet af undersøgelsen er negativ
— hvert enkelt svin er øremærket eller identificeret på anden
godkendt måde
g) fersk kød af svin som omhandlet i litra f), nr. i), skal mærkes som
anført i bilaget til Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972
om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med ferskk ød
inden for Fællesskabet (1) og derefter behandles ifølge artikel 4, stk.
1, i Rådets direktiv 80/215/EØF af 20. januar 1980 om veterinærmæs-
sige problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter
inden for Fællesskabet (2). Dette skal foregå på en virksomhed, der
er udpeget af myndighederne.
Kødet sendes til denne virksomhed, idet forsendelsen skal være
forseglet inden afsendelse og under hele transporten.
Imidlertid kan der på anmodning fra en medlemsstat med passende
dokumentation og efter fremgangsmåden i artikel 25 i dette direktiv
vælges specifikke løsninger, navnlig for så vidt angår mærkning afkødet og dets senere anvendelse samt bestemmelsesstedet for de
produkter, der fremkommer efter behandlingen.
3. Foranstaltningerne i iagttagelsesdistriktet opretholdes mindst indtil:
a) alle foranstaltningerne i artikel 16 i dette direktiv er gennemført1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 17
(1) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/687/
EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 16).
(2) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 4. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/687/EØF
(EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 16).
▼B
b) samtlige bedrifter i distriktet har været underkastet:
i) en klinisk undersøgelse af svinene, som godtgør, at de er fundet
fri for symptomer på blæreudslæt hos svin, og
ii) en serologiskundersøgelse af en statistiskprøveudtagning,
hvorved der ikke er påvist forekomst af antistoffer mod virus af
blæreudslæt hos svin. Programmet for den seriologiske påvisning
tager hensyn til, hvordan overførsel af blæreudslæt hos svin finder
sted, og til, hvordan svinene er anbragt. Programmet fastsættes
efter fremgangsmåden i artikel 25 i dette direktiv inden datoen
for direktivets ikrafttræden.
De i nr. i) og ii) ovenfor omhandlede undersøgelser og prøveudtagninger
må først finde sted 28 dage efter afslutning af den indledende rengøring
og desinfektion af den angrebne bedrift.
4. Efter udløbet af det i nummer 3 omhandlede tidsrum finder bestemmel-
serne for iagttagelsesdistriktet ligeledes anvendelse for
beskyttelsesdistriktet.
8.Iagttagelsesdistriktet
1. Iagttagelsesdistriktets dimensioner er som anført i artikel 10.2. Ved forekomst af blæreudslæt hos svin træder følgende foranstaltninger i
stedet for de i artikel 12 i dette direktiv nævnte:
a) der foretages identifikation af alle bedrifter, der holder dyr af modta-
gelige arter
b) anden transport af svin end transport direkte til slagteri fra en bedrift i
overvågningsområdet er tilladt, hvis ingen svin er tilgået bedriften
inden for de seneste 21 dage; skriftlig registrering af al flytning af
svinene skal opbevares af svinenes ejer eller af den person, der har
fået overdraget svineholdet
c) myndighederne kan tillade, at svin fjernes fra iagttagelsesdistriktet,
hvis
— alle svin på bedriften er blevet undersøgt inden for de seneste 48
timer forud for transporten
— der inden for de seneste 48 timer forud for transporten er foretaget
en klinisk undersøgelse med negativt udfald af de svin, der skal
transporteres
— der inden for de seneste 14 dage forud for transporten er foretaget
en serologiskundersøgelse af en statistiskprøveudtagning for de
svin, der skal transporteres, hvorved der ikke er påvist forekomst
af antistoffer mod virus af blæreudslæt hos svin. For så vidt angår
slagtesvin kan den serologiske undersøgelse dog foretages på
grundlag af blodprøver, der tages på det af myndighederne udpe-
gede nationale bestemmelsesslagteri. Hvis positive resultater
bekræfter tilstedeværelsen af blæreudslæt hos svin, anvendes
foranstaltningerne i nr. 9, underpunkt 3
— hvert enkelt svin for sig er øremærket eller identificeret på anden
godkendt måde
— lastvogne, andre køretøjer og andet udstyr, som er anvendt til
transport af svinene, rengøres og desinficeres efter hver transport
d) lastvogne, andre køretøjer og andet udstyr, som er anvendt til trans-
port af svin eller andre dyr eller genstande, som kan være
kontamineret, og som anvendes inden for overvågningsområdet, må
ikke bringes ud af dette uden at være blevet rengjort og desinficeret
i overensstemmelse med de fremgangsmåder, som er foreskrevet af
myndighederne.
3. a) Iagttagelsesdistriktets dimensioner kan ændres i henhold til bestem-
melserne i artikel 10, stk. 3, i dette direktiv
b) foranstaltningerne i iagttagelsesdistriktet finder anvendelse mindst
indtil
i) alle de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger er gennemført
ii) alle de i beskyttelsesdistriktet krævede foranstaltninger er gennem-
ført.
9.Fælles generelle foranstaltninger
Foruden forannævnte foranstaltninger finder følgende fælles bestemmelser
anvendelse:
1. Hvis der officielt er konstateret forekomst af blæreudslæt hos svin, skal
medlemsstaterne, ud over anvendelse af foranstaltningerne i artikel 4,1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 18
▼B
stk. 2, og artikel 5, i dette direktiv foranledige, at kød af svin, der er
slagtet i perioden mellem den formodede smitte af bedriften og gennem-
førelsen af de offentlige foranstaltninger, i videst muligt omfang
opspores og destrueres under offentligt tilsyn på en sådan måde, at
enhver mulighed for spredning af virus af blæreudslæt hos svin undgås.
2. Hvis embedsdyrlægen har begrundet formodning om, at svin på en
bedrift er blevet kontamineret som følge af personers, dyrs eller køretø-
jers færden eller på nogen anden måde, gælder de i artikel 9 idette
direktiv fastsatte begrænsninger i bevægelserne fortsat for svinene på
bedriften mindst indtil, at der på bedriften er blevet foretaget:
a) en klinisk undersøgelse af svinene med negativt resultat
b) en serologiskundersøgelse af en statistiskprøveudtagning blandt
svinene, hvorved der ikke er påvist forekomst af antistoffer mod virus
af blæreudslæt hos svin, jf. nr. 7, underpunkt 3, litra b), nr. ii).
De i litra a) og b) omhandlede undersøgelser må ikke finde sted i de
første 28 dage efter en eventuel kontakt mellem de kontaminerede
lokaler og personer, dyr, køretøjer eller andet som ovenfor anført.
3. Konstateres der forekomst af blæreudslæt hos svin på et slagteri, foran-
lediger myndighederne:
a) at alle svin på slagteriet straks nedslagtes
b) at slagtekroppe af svin samt slagteaffald, som er inficeret og kontami-
neret, destrueres under offentligt tilsyn på en sådan måde, at risiko for
spredning af virus af blæreudslæt hos svin undgås
c) at rensning og desinfektion af bygninger og udstyr, herunder køre-
tøjer, foretages under kontrol af embedsdyrlægen efter
myndighedernes anvisninger
d) at der foretages en epidemiologiskundersøgelse i overensstemmelse
med artikel 8 i dette direktiv
e) at genindsættelse på bedriften af svin til slagtning tidligst finder sted
24 timer efter, at rensning og desinfektion om anført i litra c) er fore-
taget.
10.Rensning og desinfektion af angrebne bedrifter
Ud over bestemmelserne i artikel 16 i dette direktiv finder følgende foran-
staltninger anvendelse:
1.Fremgangsmåden for foreløbig rensning og for desinfektion
a) Så snart svinekroppene er ført til destruktion, skal de dele af bygnin-
gerne, som har været brugt til svin, og alle andre dele af bygningerne,
som er blevet kontamineret under slagtningen, sprøjtes med et i
henhold til artikel 16 godkendt desinfektionsmiddel i den koncentra-
tion, som blæreudslæt hos svin nødvendiggør. Det anvendte
desinfektionsmiddel skal forblive på sprøjtefladerne i mindst 24 timer.
b) Alt væv og alt udgydt blod i forbindelse med nedslagtningen skal
indsamles omhyggeligt og destrueres sammen med slagtekroppene
(nedslagtningen skal altid finde sted på et tæt underlag).
2.Fremgangsmåden for midlertidig rensning og desinfektion
a) Al gødning og strøelse samt alt kontamineret foder skal fjernes fra
bygningerne, anbringes i dynge og sprøjtes med et godkendt desinfek-
tionsmiddel. Gylle skal behandles efter en metode, som er egnet til at
dræbe virusen.
b) Alle løse accessoriske genstande skal fjernes fra lokalerne og renses
og desinficeres særskilt.
c) Fedt og andet smuds skal fjernes fra alle flader ved hjælp af affedt-
ningsmidler, og fladerne skal derefter afvaskes med vand under tryk.
d) Efterfølgende skal alle flader på ny sprøjtes med desinfektionsmidler.
e) Lukkede rum skal desinficeres ved gennemrygning.
f) Reparation af gulve, vægge og andre beskadigede dele skal foretages
efter nærmere aftale på grundlag af embedsdyrlægens inspektion, og
skal udføres straks.
g) Når reparationerne er udført, skal de synes til sikring af, at de er fore-
taget på tilfredsstillende måde.
h) Alle dele af bygningerne, hvor der med sikkerhed ikke opbevares
brændbart materiale, kan varmebehandles med ild.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 19
▼B
i) Alle flader skal pulverbehandles med et alkalisk desinfektionsmiddel
med en pH på mere end 12,5 eller med et andet godkendt desinfek-
tionsmiddel. Desinfektionsmidlet skal fjernes med vand 48 timer
senere.
3.Fremgangsmåde for endelig rensning og desinfektion
Behandlingen med ild eller alkalisk desinfektionsmiddel (jf. punkt 2, litra
h) og i)) skal gentages 14 dage senere.
11.Genindsættelse af svin på en angrebet bedrift
Ud over de i artikel 5, stk. 4, i dette direktiv nævnte foranstaltninger finder
følgende bestemmelser anvendelse:
1. Genindsættelse af svin må tidligst ske fire uger efter, at den indledende
fuldstændige desinfektion af bygningerne har fundet sted, dvs. fire uger
efter fase 3 i fremgangsmåden for rensning og desinfektion.
2. Der skal ved genindsættelse af en svinebesætning tages hensyn til,
hvilken slags opdræt der anvendes i den pågældende bedrift, og en af
nedennævnte fremgangsmåder skal følges:
a) når det drejer sig om bedrifter under åben himmel, skal genindsæt-
telsen af en svinebesætning indledes med indsættelse af et begrænset
antal kontrolsvin, der er blevet kontrolleret for tilstedeværelse af anti-
stoffer mod virus af blæreudslæt hos svin med negativt resultat.
Kontrolsvinene anbringes efter myndighedernes krav rundt om på
den angrebne bedrift og undersøges klinisk 28 dage efter indsættelsen
på bedriften, hvor de underkastes en serologisk undersøgelse baseret
på prøveudtagninger.
Hvis ingen af svinene har vist kliniske tegn på angreb af blæreudslæt
hos svin eller udviklet antistoffer mod sygdommen, kan der genind-
sættes en hel besætning
b) for alle andre opdrætsformer skal genindsættelsen af en svinebesæt-
ning ske som anført i litra a) eller ved genindsættelse af en helt ny
bestand under forudsætning af:
— at alle svinene ankommer inden for en periode på otte dage,
stammer fra bedrifter uden for områder, der er underlagt begræns-
ninger som følge af blæreudslæt hos svin, og er seronegative
— at intet svin flyttes fra bedriften i en periode på 60 dage, efter at
de sidste svin er ankommet
— at den ny besætning skal underkastes en klinisk og serologisk
undersøgelse i overensstemmelse med myndighedernes bestem-
melse. Undersøgelsen må tidligst foretages 28 dage senere.
12. Kommissionen forelægger senest den 1. oktober 1997 Rådet en rapport på
grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité om
udviklingen inden for forskning og diagnosticering samt den tekniske og
videnskabelige udvikling for så vidt angår blæreudslæt hos svin, ledsaget
af eventuelle forslag for at tage hensyn til rapportens konklusioner. Rådet
træffer med kvalificeret flertal afgørelse om disse forslag senest seks
måneder efter forelæggelsen heraf.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 20
▼B
BILAG III
FÆLLESSKABETS REFERENCELABORATORIER FOR DE RELE-
VANTE SYGDOMME
Fællesskabets referencelaboratorier for de relevante sygdomme har følgende
beføjelser og opgaver:
1) I samråd med Kommissionen at koordinere metoderne til diagnosticering af
de relevante sygdomme i medlemsstaterne, især ved:
a) bestemmelse, opbevaring og udlevering af stammer af det relevante
sygdomsvirus med henblikpå serologisk e prøver og fremstilling af anti-
serum
b) udlevering af referencesera og andre referenceagenser til de nationale
referencelaboratorier med henblikpå standardisering af de prøver og
reagenser, der anvendes i de enkelte medlemsstater
c) oprettelse og opbevaring af en samling stammer og isolater af det rele-
vante sygdomsvirus
d) foranstaltning med regelmæssige mellemrum af sammenlignende undersø-
gelser på fællesskabsplan af fremgangsmåder ved diagnosticering
e) indsamling og sammenholdelse af data og oplysninger vedrørende de
diagnosemetoder, der anvendes, og resultaterne af de prøver, der udføres
i Fællesskabet
f) karakterisering af isolater af det relevante sygdomsvirus ved hjælp af de
mest avancerede metoder for at opnå større viden om sygdommens
epizootiologi
g) tilsyn med situationens udvikling i hele verden for så vidt angår overvåg-
ning, epizootiologi og forebyggelse af sygdommen
h) opretholdelse af en ekspertise vedrørende det relevante sygdomsvirus og
eventuelle andre vira, så der kan foretages en hurtig differentialdiagnosti-
cering
i) opbygning af et indgående kendskab til fremstilling og anvendelse af
immunologiske veterinærlægemidler, som anvendes til at udrydde og
bekæmpe sygdommen
2) at yde aktiv støtte til identificering af udbrudssteder for sygdommen i
medlemsstaterne ved hjælp af undersøgelse af de virusisolater, der frem-
sendes til bekræftelse af diagnosen, karakterisering og epizootiologiske
undersøgelser
3) at lette uddannelse eller omskoling af eksperter i laboratoriediagnoser med
henblik på harmonisering af diagnoseteknikkerne i hele Fællesskabet.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 21
▼B
BILAG IV
MINIMUMSKRITERIER FOR BEREDSKABSPLANER
Beredskabsplaner skal mindst omfatte følgende:
1. Oprettelse af en krisegruppe på landsplan, som skal koordinere alle bekæm-
pelsesforanstaltninger i den pågældende medlemsstat.
2. En fortegnelse over lokale sygdomsbekæmpelsescentre med tilstrækkelige
faciliteter til at koordinere sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger på lokalt
plan.
3. Detaljerede oplysninger om det personale, der medvirker i bekæmpelsesfor-
anstaltningerne, samt dets kvalifikationer og ansvar.
4. Alle lokale sygdomsbekæmpelsescentre skal være i stand til hurtigt at
komme i kontakt med personer eller organisationer, der direkte eller indi-
rekte er involveret i et udbrud.
5. Der skal forefindes udstyr og materiale, så sygdomsbekæmpelsesforanstalt-
ninger kan gennemføres på rette vis.
6. Der skal foreligge detaljerede instrukser om, hvilke forholdsregler, herunder
destruktion af døde dyr, der skal træffes i tilfælde af mistanke om eller
bekræftelse af smitte eller infektion.
7. Der skal udarbejdes uddannelsesprogrammer for vedligeholdelse og udvik-
ling af færdigheder i det praktiske arbejde og i administrative
fremgangsmåder.
8. Diagnoselaboratorier skal have faciliteter til obduktioner og nødvendig
kapacitet til serologi, histologi osv. og skal vedligeholde færdighederne i
hurtigdiagnosticering (med henblikherpå sk al der træffes arrangementer
for hurtig forsendelse af prøver).
9. Der skal foreligge detaljer om den mængde vaccine mod den relevante
sygdom, der skønnes påkrævet, hvis der anvendes nødvaccination.
10. Der skal vedtages bestemmelser for at sikre det nødvendige retsgrundlag for
beredskabsplanernes gennemførelse.1992L0119 — DA — 05.06.2003 — 003.001 — 22