2005R1043 — DA — 02.09.2007 — 005.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1043/2005

af 30. juni 2005

om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 for så vidt angår eksportrestitutionsordningen for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten og kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 af 6. december 1993 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter ( 1 ), særlig artikel 8, stk. 3, første afsnit, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3615/92 af 15. december 1992 om bestemmelse af de mængder landbrugsprodukter, der skal tages i betragtning ved beregning af restitutionerne i forbindelse med udførsel af varer, der er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 3035/80 ( 2 ), Kommissionens forordning (EF) nr. 3223/93 af 25. november 1993 om visse statistiske oplysninger om de restitutioner, der betales ved eksport af visse landbrugsprodukter i form af varer, der omfattes af Rådets forordning (EØF) nr. 3035/80 ( 3 ), og Kommissionens forordning (EF) nr. 1520/2000 af 13. juli 2000 om fastsættelse af fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutionsordningen og af kriterier for fastsættelse af restitutionsbeløbet for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, som ikke er opført i traktatens bilag I ( 4 ), vedrører alle udførsel af visse landbrugsprodukter i form af varer, som ikke er omfattet af bilag I til traktaten. De fleste af forordningerne er blevet ændret væsentligt flere gange. Det er nødvendigt at ændre samtlige disse forordninger, og af hensyn til klarheden, for at opnå en forenkling og af administrative effektivitetshensyn bør de samles i en enkelt forordning. (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 ( 5 ) og Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 ( 6 ), 1260/2001 ( 7 ), 1784/2003 ( 8 ) og 1785/2003 ( 9 ) om de fælles markedsordninger for æg, mælk og mejeriprodukter, sukker og korn og ris bestemmer, at i det omfang, det er nødvendigt for at muliggøre udførsel til de gældende noteringer eller priser på verdensmarkedet af de pågældende landbrugsprodukter i form af visse forarbejdede varer, der ikke er opført i bilag I til traktaten, kan forskellen mellem noteringerne eller priserne for disse produkter på verdensmarkedet og priserne i Fællesskabet udlignes, ved at der ydes eksportrestitutioner. Der bør fastsættes fælles regler for ydelsen af restitutioner for alle disse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten. (3) Der bør ydes eksportrestitutioner for varer fremstillet direkte af basisprodukter, af forarbejdede basisprodukter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier. Der bør indføres en metode til fastlæggelse af eksportrestitutionsbeløbet for hvert af disse tilfælde. (4) For at sikre en korrekt anvendelse af de bestemmelser om ydelse af eksportrestitutioner, der er fastsat i forordningerne om de fælles markedsordninger, bør der ikke ydes sådanne restitutioner for varer, der er indført fra tredjelande og anvendt til fremstilling af varer, som udføres efter at være overgået til fri omsætning i Fællesskabet. (5) Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 ( 10 ) fastsatte fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter. Der bør dog foretages nogle præciseringer med hensyn til bestemmelsernes anvendelse på varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten. (6) De internationale forpligtelser, som Fællesskabet har påtaget sig, indebærer, at eksportrestitutionerne for landbrugsprodukter, der indgår i varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, ikke kan overstige de restitutioner, der skal ydes for disse produkter, når de udføres i uforarbejdet stand. Der bør tages hensyn hertil ved fastsættelsen af restitutionssatserne og ved udarbejdelsen af reglerne om ligestilling. (7) I henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2825/93 af 15. oktober 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår fastsættelse og ydelse af tilpassede restitutioner for korn, der eksporteres i form af visse alkoholholdige drikkevarer ( 11 ) er restitutionssatsen den sats, der gælder den dag, hvor kornet anbringes under kontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer. Henførsel af korn under toldkontrol med henblik på fremstilling af de alkoholholdige drikkevarer, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 2825/93, bør derfor betragtes som udførsel i forbindelse med ydelse af eksportrestitutioner. (8) Alkoholholdige drikkevarer anses for at være mindre følsomme end andre varer over for prisen på landbrugsprodukter, der anvendes ved fremstillingen heraf. I protokol nr. 19 til akten om Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongeriges tiltrædelse bestemmes det imidlertid, at der skal vedtages de nødvendige foranstaltninger for at lette anvendelsen af korn fra Fællesskabet til fremstilling af spiritus på basis af korn. (9) Kartoffelstivelse bør ligestilles med majsstivelse med henblik på fastsættelsen af eksportrestitutionerne. Der bør dog kunne fastsættes en særlig restitutionssats for kartoffelstivelse, hvis der opstår særlige markedssituationer, hvor prisen herfor ligger væsentligt under prisen for majsstivelse. (10) De anvendte landbrugsprodukter og navnlig de varer, der fremstilles af disse produkter, skal udføres, for at der kan udbetales restitutioner. Enhver undtagelse fra denne regel bør fortolkes strengt. Under fremstillingsprocessen kan der dog opstå et svind i råvarerne, som producenterne har betalt fællesskabspriser for, mens det svind, producenter uden for Fællesskabet rammes af, er begrænset til verdensmarkedspriser. Under fremstillingsprocessen for visse varer fremkommer der desuden biprodukter, hvis værdi afviger markant fra hovedproduktets. I nogle tilfælde kan disse biprodukter kun anvendes som foder. Det er derfor nødvendigt at fastlægge fælles regler for bestemmelse af begrebet den mængde produkter, der rent faktisk er anvendt til fremstilling af de udførte varer. (11) Mange varer, som fremstilles af en virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og hvis egenskaber og kvalitet er konstante, udføres regelmæssigt. For at forenkle udførselsformaliteterne bør der for sådanne varer anvendes en forenklet procedure, hvor producenten meddeler de kompetente myndigheder de oplysninger om produktionsforholdene for disse varer, som disse anser for påkrævet. Når den mængde landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt ved fremstillingen af de udførte varer, registreres hos de kompetente myndigheder, bør det foreskrives, at registreringen skal bekræftes en gang om året for at mindske risikoen for, at en ændring af disse mængder ikke bliver meddelt. (12) Mange landbrugsprodukter er udsat for naturlige og sæsonmæssige udsving, og indholdet af landbrugsprodukter i de udførte varer kan derfor variere. Restitutionsbeløbet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med de til fremstillingen af de udførte varer faktisk anvendte mængder af de pågældende produkter. For at forenkle administrationen bør restitutionsbeløbene for visse varer af enkel og relativ konstant sammensætning dog fastsættes på grundlag af fastlagte standardmængder af landbrugsprodukter. (13) Der bør ved fastsættelsen af restitutionssatsen for basisprodukter eller dermed ligestillede produkter tages hensyn til produktionsrestitutioner, støtte eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, der finder anvendelse i henhold til den relevante forordning om den fælles markedsordning for det pågældende produkt. (14) Visse varer, der har samme kendetegn, kan være fremstillet ved hjælp af forskellige teknikker og af forskellige udgangsmaterialer. Eksportørerne bør forpligtes til at angive udgangsmaterialernes art og til at afgive visse oplysninger om fremstillingsprocessen, hvis disse oplysninger er nødvendige for at afgøre, om der kan ydes restitution, og hvilken restitutionssats der skal anvendes. (15) Ved beregningen af den mængde landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt, bør der tages hensyn til tørstofindholdet, når der er tale om stivelse og visse glucose- og maltodextrinsirupper. (16) Hvis situationen i den internationale handel, de særlige forhold på visse markeder eller internationale handelsaftaler tilsiger det, bør restitutionen for visse varer kunne differentieres alt efter bestemmelsessted. (17) Forvaltningen af de restitutionsbeløb, der i et regnskabsår kan ydes for udførsel af visse landbrugsprodukter i form af varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten, kan føre til, at der må fastsættes forskellige restitutionssatser for udførsel med eller uden forudfastsættelse af restitutionssatsen på grundlag af udviklingen på Fællesskabets marked og verdensmarkedet. (18) Fællesskabets internationale forpligtelser begrænser det restitutionsbeløb, der kan ydes hvert regnskabsår. Varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten, bør kunne udføres på betingelser, der er kendt på forhånd. Der bør især kunne opnås sikkerhed for, at der kan ydes eksportrestitutioner, som er forenelige med Fællesskabets forpligtelser. Hvis dette ikke er tilfældet, bør eksportører kunne få forhåndsoplysninger på et tilstrækkeligt tidligt tidspunkt. Udstedelsen af restitutionslicenser gør det muligt at følge udviklingen i restitutionsansøgningerne og at sikre, at licensindehaverne kan få udbetalt en restitution på op til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, forudsat at de overholder de øvrige betingelser for restitution, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne. Der bør fastsættes forvaltningsbestemmelser for restitutionslicensordningen. Det bør navnlig sikres, at der anvendes en reduktionskoefficient, hvis ansøgningerne om restitutionslicenser overstiger de disponible beløb. Under visse omstændigheder bør der være mulighed for at suspendere udstedelsen af restitutionslicenser. (19) Restitutionslicenserne har til formål at sikre, at Fællesskabets internationale forpligtelser overholdes. De gør det samtidig muligt på forhånd at fastsætte de restitutioner, der kan ydes for landbrugsprodukter, som er anvendt til fremstilling af varer, der udføres til tredjelande. Dette formål afviger i visse henseender fra formålet med de eksportlicenser, der udstedes for basisprodukter, der udføres i uforarbejdet stand, for hvilke der er indgået internationale forpligtelser, som indebærer mængdemæssige begrænsninger. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke af de generelle bestemmelser for licenser og attester for landbrugsprodukter, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter ( 12 ), der ikke bør finde anvendelse på restitutionslicenser. (20) Det er desuden nødvendigt at præcisere, hvordan visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 1291/2000 om licenser med forudfastsættelse, som der er ansøgt om til brug ved en licitation, der afholdes i et indførende tredjeland, finder anvendelse på restitutionslicenser. I de fleste tilfælde fastsættes eller ændres restitutionssatserne om torsdagen. For at mindske risikoen for, at der indgives ansøgninger om forudfastsættelse for produkter i spekulationsøjemed, bør det bestemmes, at ansøgninger om forudfastsættelse, der indgives på en torsdag, anses for at være indgivet den først følgende arbejdsdag. (21) Betingelserne for frigivelse af sikkerheden for licenser, på hvilke Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter ( 13 ) finder anvendelse, bør fastlægges. De forpligtelser, der betragtes som primære krav, og som der er stillet sikkerhed for, bør præciseres, og det bør desuden præciseres, hvilken dokumentation for opfyldelsen af forpligtelserne der skal indgives, før den pågældende sikkerhed kan frigives. (22) Der er en betydelig risiko for, at der modtages licensansøgninger for større beløb end det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at opdele regnskabsåret i perioder, således at der kan udstedes licenser såvel til de erhvervsdrivende, der eksporterer i slutningen af regnskabsåret, som til dem, der eksporterer i begyndelsen af regnskabsåret. Der bør om nødvendigt anvendes en reduktionskoefficient på alle beløb, hvorom der ansøges i en bestemt periode. (23) Nogle typer udførsler er ikke undergivet begrænsninger med hensyn til restitutioner som følge af Fællesskabets internationale forpligtelser. Forpligtelsen til at forelægge restitutionslicens bør ikke omfatte sådanne udførsler. (24) Flertallet af eksportører modtager restitutioner til et samlet beløb på under 75 000 EUR om året. Disse udførsler repræsenterer tilsammen kun en lille del af de restitutionsbeløb, der ydes for landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten. Disse udførsler bør kunne fritages for kravet om licens. For at undgå misbrug er det imidlertid nødvendigt at begrænse anvendelsen af denne undtagelse til den medlemsstat, hvor eksportøren er etableret. (25) Der bør fastsættes et kontrolsystem baseret på princippet om, at eksportøren ved hver udførsel bør afgive en erklæring til de kompetente myndigheder om de mængder produkter, der er anvendt til fremstillingen af de udførte varer. De kompetente myndigheder bør træffe alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at efterprøve rigtigheden af sådanne erklæringer. (26) Det kan forekomme, at de myndigheder, der skal kontrollere udførselsangivelsen, ikke har tilstrækkelig dokumentation til at kunne godkende angivelsen af de anvendte mængder, også selv om den er baseret på en kemisk analyse. Det kan især ske, når de varer, der skal udføres, er fremstillet i en anden medlemsstat end den, hvorfra varerne udføres. Det er derfor vigtigt, at de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvorfra en vare udføres, om nødvendigt kan få meddelt alle oplysninger om fremstillingsforholdene for den pågældende vare direkte fra de myndigheder i de andre medlemsstater, som har adgang til sådanne oplysninger. (27) Der bør efter aftale med de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted, gives de erhvervsdrivende mulighed for at afgive en forenklet erklæring om de anvendte produkter i form af samlede mængder af disse produkter, forudsat at de pågældende erhvervsdrivende udarbejder en detaljeret opgørelse over de anvendte produkter, og stiller den til rådighed for de kompetente myndigheder. (28) Det er ikke altid muligt for eksportøren, især når han ikke selv er producent, at kende de nøjagtige mængder anvendte landbrugsprodukter, som han kan ansøge om restitution for. Derfor er eksportøren ikke altid i stand til at udfærdige erklæringen om disse mængder. Det er derfor nødvendigt at indføre en ordning med en tabel til beregning af restitutionen, som den pågældende subsidiært kan anmode om anvendelse af, som er begrænset til nærmere bestemte varer, og som er baseret på en kemisk analyse af varerne. (29) Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/97 af 15. december 1997 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler ( 14 ) bestemmer, at smør og fløde kan leveres til nedsat pris til virksomheder, der fremstiller visse varer. Der bør tages hensyn hertil, når restitutionen fastsættes på grundlag af en kemisk analyse. (30) Det bestemmes i artikel 21 i forordning (EF) nr. 800/1999, at der ingen restitution ydes, hvis produkterne ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet den dag, udførselsangivelsen antages. For at sikre, at denne bestemmelse anvendes ensartet, bør det præciseres, at for at der kan ydes restitution for varer, der er anført i artikel 1 i Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter ( 15 ) eller i artikel 1 i Rådets direktiv 89/437/EØF af 20. juni 1989 om hygiejne- og sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og markedsføring af ægprodukter ( 16 ), og som er anført i bilag II til denne forordning, skal de pågældende produkter opfylde kravene i de nævnte direktiver og være forsynet med det krævede sundhedsmærke. (31) Artikel 31, stk. 10, i forordning (EF) nr. 1255/1999 sammenholdt med samme forordnings artikel 31, stk. 12, indskrænker kravet om, at de mejeriprodukter, for hvilke der ydes eksportrestitution, skal have oprindelse i Fællesskabet, til kun at omfatte visse varer, som har et stort indhold af mejeriprodukter. Der bør derfor indføres bestemmelser om gennemførelse og overvågning af dette krav. (32) I henhold til artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 er den periode, i hvilken basislandbrugsprodukter eller varer kan forblive omfattet af ordningen for forudbetaling af restitutionen, begrænset til eksportlicensens resterende gyldighedsperiode. Restitutionslicenser, der udstedes i slutningen af regnskabsperioden, har imidlertid en kortere gyldighedsperiode, som på grund af Fællesskabets internationale forpligtelser ikke kan løbe længere end til den 30. september. For at sikre tilstrækkelig fleksibilitet, således at eksportørerne kan udnytte disse restitutionslicenser med kort løbetid fuldt ud, bør der træffes særlige foranstaltninger for disse licenser, i det omfang de begrænser den periode, i hvilken basislandbrugsprodukter eller varer kan forblive omfattet af ordningen for forudbetaling af restitutionen, til eksportlicensens resterende gyldighedsperiode. (33) Der bør sikres en ensartet anvendelse i hele Fællesskabet af bestemmelserne om ydelse af restitutioner for varer, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten. I den forbindelse bør hver medlemsstat via Kommissionen underrette de øvrige medlemsstater om de kontrolmetoder, den anvender på sit område for de forskellige typer varer, der udføres. (34) Det er vigtigt at give Kommissionen mulighed for at føre tilfredsstillende tilsyn med foranstaltningerne i forbindelse med ydelse af eksportrestitutioner. Kommissionen bør derfor have adgang til visse statistiske oplysninger, som medlemsstaternes kompetente myndigheder bør fremsende til den. Formatet og omfanget af disse oplysninger bør fastlægges nærmere. (35) Der bør gives tilstrækkelig tid til omstilling fra de administrative ordninger i henhold til forordning (EF) nr. 1520/2000 til de administrative ordninger, der er fastsat i denne forordning. Denne forordning bør derfor finde anvendelse på ansøgninger, der indgives fra den 8. juli 2005, hvad angår licenser til brug fra den 1. oktober 2005. (36) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Horisontale Spørgsmål i forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for Traktatens Bilag I — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







KAPITEL I

GENSTAND OG DEFINITIONER

Artikel 1

1. Denne forordning fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 3448/93 for så vidt angår ordningen for ydelse af eksportrestitutioner i henhold til forordning (EØF) nr. 2771/75, forordning (EF) nr. 1255/1999, ►M6 forordning (EF) nr. 318/2006 ( 17 ), ◄ forordning (EF) nr. 1784/2003 og forordning (EF) nr. 1785/2003.

Den finder anvendelse på udførsel af de basisprodukter, der er anført i bilag I til denne forordning, i det følgende benævnt »basisprodukter«, af deraf forarbejdede produkter eller af produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold til artikel 3 i denne forordning, når disse produkter udføres i form af varer, som ikke er omfattet af bilag I til traktaten, men som er anført i:

a) bilag I til forordning (EØF) nr. 2771/75

b) bilag II til forordning (EF) nr. 1255/1999

▼M6

c) bilag VII til forordning (EF) nr. 318/2006

▼B

d) bilag III til forordning (EF) nr. 1784/2003

e) bilag IV til forordning (EF) nr. 1785/2003.

Sådanne varer, i det følgende benævnt »varer«, er anført i bilag II til denne forordning.

2. Den i stk. 1 omhandlede restitution ydes ikke for varer, der er overgået til fri omsætning i henhold til traktatens artikel 24, og som genudføres.

Der ydes ikke restitution for sådanne varer, når de udføres efter forarbejdning eller er indarbejdet i andre varer.

3. Med undtagelse af korn ydes der ikke restitutioner for de produkter, som anvendes til fremstillingen af alkohol indeholdt i alkoholholdige drikkevarer, som er anført i bilag II under KN-kode 2208.

Artikel 2

1. I denne forordning forstås ved:

1) »regnskabsperiode«: perioden fra 1. oktober i et givet år til 30. september det følgende år

2) »regnskabsår«: perioden fra 16. oktober i et givet år til 15. oktober det følgende år

3) »fødevarehjælp«: fødevarehjælp, der opfylder betingelserne i artikel 10, stk. 4, i aftalen om landbrug indgået under de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, i det følgende benævnt »aftalen«

4) »restprodukter«: produkter fremkommet ved den pågældende fremstillingsproces, hvis sammensætning tydeligt adskiller sig fra den faktisk udførte vare, og som ikke kan udnyttes erhvervsmæssigt

5) »biprodukter«: produkter eller varer, der er opnået under den pågældende fremstillingsproces, hvis sammensætning eller karakteristika tydeligt adskiller sig fra den faktisk udførte vare, og som kan udnyttes erhvervsmæssigt

6) »svind«: de mængder produkter eller varer, der fremkommer ved den pågældende fremstillingsproces fra det stadium, hvor landbrugsprodukterne anvendes i uforarbejdet stand ved fremstillingen, bortset fra de varer, der faktisk udføres, og bortset fra restprodukter og biprodukter, og som ikke kan udnyttes erhvervsmæssigt.

2. Ved anvendelsen af stk. 1, nr. 4), 5) og 6), betragtes de ved den pågældende proces fremstillede produkter, hvis sammensætning tydeligt adskiller sig fra de faktisk udførte varer, og som sælges til en pris, der udelukkende svarer til omkostningerne ved deres bortskaffelse, ikke som udnyttet erhvervsmæssigt.

Ved anvendelsen af stk. 1, nr. 6), ligestilles produkter eller varer fra den pågældende fremstillingsproces, der mod eller uden betaling kan overdrages som foder, med svind.

Artikel 3

1. Kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, fremstillet direkte af kartofler, bortset fra biprodukter, ligestilles med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af majs.

2. Valle henhørende under KN-kode 0404 10 48 til 0404 10 62, ikke koncentreret, også frosset, ligestilles med valle i pulverform som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 1«.

3. Følgende produkter ligestilles med mælk i pulverform med fedtindhold på 1,5 vægtprocent og derunder som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 2«:

a) mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 90 51 og 0404 90 21, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på 0,1 vægtprocent og derunder

b) mælk og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 90 11 og 0404 90 21, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på 1,5 vægtprocent og derunder.

4. Følgende produkter ligestilles med mælk i pulverform med fedtindhold på 26 vægtprocent som anført i bilag I, i det følgende benævnt »produktgruppe 3«:

a) mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 og 0404 90 23, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, også frosset, med et indhold af mælkefedt på over 0,1 men ikke over 6 vægtprocent

b) mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 og 0404 90 29, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 1,5 men under 45 vægtprocent.

▼M6 —————

▼B

5. Følgende produkter ligestilles med produktgruppe 6:

a) mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 og 0404 90 29, ikke koncentreret, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på over 6 vægtprocent

b) mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 19, 0403 90 19 og 0404 90 29, i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med et indhold af mælkefedt på mindst 45 vægtprocent

c) smør og andre former for mælkefedt, med et indhold af mælkefedt på 62 vægtprocent og derover, undtagen på 82 vægtprocent, henhørende under KN-kode 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 og 0405 90 90.

6. Mælk, fløde og mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0403 10 11 til 0403 10 19, 0403 90 51 til 0403 90 59 og 0404 90 21 til 0404 90 29, koncentreret, ikke i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, ligestilles, for så vidt angår den fedtfri del af tørstoffet i produktet, med produktgruppe 2. Indholdet af mælkefedt i et sådant produkt ligestilles med produktgruppe 6.

Første afsnit finder også anvendelse på ost og ostemasse.

7. Afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 og delvis sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 21 til 1006 30 48 ligestilles med sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 61 til 1006 30 98.

8. Følgende produkter ligestilles med hvidt sukker henhørende under KN-kode 1701 99 10, hvis de opfylder de i ►M6 forordning (EF) nr. 318/2006 ◄ og forordning (EF) nr. 2135/95 ( 18 ) fastsatte betingelser for ydelse af restitutioner ved udførsel i uforarbejdet stand:

a) råsukker (rør- og roesukker) henhørende under KN-kode 1701 11 90 eller 1701 12 90, med et saccharoseindhold i tør tilstand på 92 vægtprocent og derover, beregnet ved polarisation

b) sukker henhørende under KN-kode 1701 91 00 eller 1701 99 90

▼M6

c) de i artikel 1, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede produkter, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter henhørende under forordning (EF) nr. 1784/2003

d) de i artikel 1, stk. 1, litra d) og g), i forordning (EF) nr. 318/2006 omhandlede produkter, med undtagelse af blandinger, der til dels er fremstillet af produkter henhørende under forordning (EF) nr. 1784/2003.

▼B

Artikel 4

Forordning (EF) nr. 800/1999 finder anvendelse sideløbende med bestemmelserne i denne forordning.







KAPITEL II

EKSPORTRESTITUTIONER







AFDELING 1

Beregningsmetode

Artikel 5

1. Restitutionsbeløbet for den mængde, der fastlægges efter afdeling 2, for hvert af de basisprodukter, der udføres i form af en og samme type vare, beregnes ved at multiplicere denne mængde med restitutionssatsen for det pågældende basisprodukt, idet denne sats bestemmes pr. vægtenhed i overensstemmelse med afdeling 3.

2. Når der i henhold til artikel 15, stk. 2, er fastsat forskellige restitutionssatser for samme basisprodukt, skal der beregnes et særskilt beløb for hver mængde af basisproduktet, for hvilket der gælder en særlig restitutionssats.

3. Når en vare er anvendt til fremstilling af en udført vare, skal der ved beregningen af restitutionsbeløbet for hvert af de til fremstillingen af den udførte vare anvendte basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, der i henhold til artikel 3 er ligestillet med en af disse to kategorier, anvendes den restitutionssats, der gælder ved udførsel af den anvendte vare i uforarbejdet stand.







AFDELING 2

Referencemængder

Artikel 6

Hvad angår varer, bestemmes den mængde af hvert basisprodukt, der skal danne grundlag for beregningen af restitutionsbeløbet, i det følgende benævnt »referencemængden«, i henhold til artikel 7, 8 og 9, med undtagelse af de tilfælde, hvor der henvises til bilag III eller hvor artikel 51, stk. 2, finder anvendelse.

Artikel 7

Ved anvendelse af et basisprodukt i uforarbejdet stand eller af et ligestillet produkt er referencemængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstillingen af den udførte vare under hensyntagen til omregningskoefficienterne i bilag VII.

Artikel 8

Ved anvendelse af et produkt, som er omfattet af artikel 1 i forordning (EF) nr. 1784/2003 eller (EF) nr. 1785/2003, er referencemængden lig med den mængde, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare, omregnet til en mængde af basisproduktet ved hjælp af koefficienterne i bilag V til denne forordning, hvis et af følgende forhold gælder for det pågældende produkt:

a) produktet er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt eller af et produkt, der er ligestillet med dette basisprodukt

b) produktet er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt

c) produktet er fremstillet ved forarbejdning af et produkt, der er ligestillet med et produkt, der er fremstillet ved forarbejdning af et basisprodukt.

For så vidt angår alkohol på basis af korn indeholdt i alkoholholdige drikkevarer henhørende under KN-kode 2208 er referencemængden dog lig med 3,4 kg byg pr. % vol alkohol af korn pr. hl af den udførte alkoholholdige drikkevare.

Artikel 9

Medmindre andet følger af artikel 11 er referencemængden for hvert af de pågældende basisprodukter, ved anvendelse af et af følgende produkter lig med den mængde, der godkendes af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 49:

a) et produkt, der ikke er omfattet af bilag I til traktaten, og som er fremstillet ved forarbejdning af et produkt, der er omhandlet i artikel 7 eller 8 i denne forordning

b) et produkt, der er fremstillet ved blanding eller forarbejdning af flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 7 eller 8, eller af produkter som omhandlet i litra a), i dette stykke.

Referencemængden bestemmes ud fra den mængde af det pågældende produkt, der faktisk er anvendt til fremstilling af den udførte vare. Ved beregningen af denne mængde anvendes de omregningskoefficienter, der er omhandlet i bilag VII, eller i givet fald de særlige beregningsregler, de ækvivalensforhold eller de koefficienter, der er omhandlet i artikel 8.

For så vidt angår alkoholholdige drikkevarer på basis af korn indeholdt i alkoholholdige drikkevarer henhørende under KN-kode 2208 er referencemængden dog lig med 3,4 kg byg pr. % vol alkohol af korn pr. hl af den udførte alkoholholdige drikkevare.

Artikel 10

Ved anvendelsen af artikel 6 til 9 anses de produkter, der er blevet anvendt i uforarbejdet stand til fremstilling af den udførte vare, som faktisk anvendt. Forarbejdes et basisprodukt under en af denne vares fremstillingsfaser selv til et andet mere forædlet basisprodukt, der anvendes i en senere fase, anses kun sidstnævnte basisprodukt som faktisk anvendt.

For hver vare, der udføres, skal det fastsættes, hvilke mængder produkter der efter stk. 1 faktisk er anvendt.

Dog kan disse mængder i tilfælde af regelmæssig udførsel af varer, der er fremstillet af en virksomhed under nøje fastlagte tekniske forhold, og som derfor har konstante egenskaber og kvalitet, efter aftale med de kompetente myndigheder fastsættes, enten ud fra disse varers fremstillingsformel eller ud fra de gennemsnitlige produktmængder, der i en given periode er anvendt til fremstillingen af en bestemt mængde af disse varer. De således fastsatte mængder anvendes som beregningsgrundlag, så længe produktionsvilkårene for de pågældende varer ikke ændres.

Medmindre den kompetente myndighed har givet en formel tilladelse, skal de således fastsatte produktmængder bekræftes mindst en gang om året.

Artikel 11

For de varer, der er anført i bilag III, er referencemængden i kg basisprodukt pr. 100 kg varer anført i bilaget ud for de enkelte varer.

I forbindelse med frisk pasta skal de mængder basisprodukter, der er anført i bilag III, reduceres til en tilsvarende mængde basisprodukter, der gælder for tørret pasta, ved at multiplicere mængderne med pastaens procentvise tørstofindhold og dividere med 88.

Hvis de pågældende varer er fremstillet dels af produkter, for hvilke ydelse af eksportrestitution er omfattet af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede forordninger, dels af andre produkter, fastsættes referencemængden for disse førstnævnte produkter i henhold til artikel 6 til 10.

Artikel 12

1. De mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt, fastsættes i henhold til stk. 2 og 3.

2. For alle landbrugsprodukter, der anvendes som omhandlet i artikel 10, og som giver ret til restitution, men som forsvinder under den normale fremstillingsproces, f.eks. som damp eller røg, eller ved omdannelse til støv eller aske, der ikke kan udnyttes, kan restitutionen ydes for alle de anvendte mængder.

3. De mængder varer, der ikke faktisk udføres, giver ikke ret til restitution for de mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt, medmindre andet følger af artikel 13, stk. 1.

Hvis varerne har samme sammensætning som de varer, der faktisk udføres, kan mængderne af de faktisk anvendte landbrugsprodukter nedsættes forholdsmæssigt.

Artikel 13

1. Uanset artikel 12, stk. 3, kan der ses bort fra svind på 2 vægtprocent og derunder, der ikke kan undgås i forbindelse med fremstillingen af varen.

Loftet på 2 % beregnes som forholdet mellem vægten af tørstofindholdet i alle de anvendte råvarer efter fradrag af de i artikel 12, stk. 2, omhandlede mængder og vægten af tørstofindholdet i de varemængder, der faktisk udføres, eller det beregnes ved en anden metode, der under hensyntagen til omstændighederne ved varens fremstilling er mere velegnet.

2. Hvis fremstillingen uundgåeligt medfører et svind, der overstiger 2 %, giver det overskydende svind ikke ret til restitution for de mængder landbrugsprodukter, der faktisk er anvendt. Medlemsstatens myndigheder kan dog acceptere større svind, hvor disse er begrundet. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de tilfælde, hvor de kompetente myndigheder har accepteret større svind, samt begrundelsen herfor.

3. De mængder landbrugsprodukter, der faktisk indgår i restprodukter, tages i betragtning ved ydelsen af restitutioner.

4. Hvis der fremkommer biprodukter, skal de faktisk anvendte mængder landbrugsprodukter fordeles på henholdsvis de udførte varer og biprodukterne.







AFDELING 3

Restitutionssatser

Artikel 14

Fastsættelsen af restitutionssatsen, jf. artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1784/2003 og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger, der nævnt i denne forordnings artikel 1, stk. 1, finder sted hver måned pr. 100 kg af basisprodukterne.

Restitutionssatsen for æg med skal fra fjerkræ, friske eller konserverede, samt for æg uden skal og æggeblommer, spiselige, friske, tørrede eller på anden måde konserverede, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, fastsættes dog for et tidsrum, der er lig med det tidsrum, for hvilket restitutionerne fastsættes for de samme produkter, der udføres i uforarbejdet stand.

Artikel 15

1. Ved restitutionssatsens fastsættelse tages der især hensyn til:

a) forarbejdningsindustriens gennemsnitlige udgifter til basisprodukter på Fællesskabets marked og verdensmarkedspriserne

b) størrelsen af restitutionerne ved udførsel af de af traktatens bilag I omfattede forarbejdede landbrugsprodukter, hvis produktionsvilkår er sammenlignelige

c) nødvendigheden af at sikre lige konkurrencevilkår mellem de industrier, der anvender fællesskabsprodukter, og de industrier, der anvender produkter fra tredjelande under proceduren for aktiv forædling

d) udviklingen dels i udgifterne, dels i priserne i Fællesskabet og på verdensmarkedet

e) overholdelsen af de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 300.

2. Ved restitutionssatsernes fastsættelse tages der i givet fald hensyn til produktionsrestitutioner, støtte eller andre foranstaltninger med tilsvarende virkning, der finder anvendelse på basisprodukter eller dermed ligestillede produkter i alle medlemsstater i henhold til forordningen om den fælles markedsordning for den pågældende sektor.

3. Der anvendes en nedsat sats ved udførsel af varer henhørende under KN-kode 3505 10 50, hvis der ifølge Kommissionens forordning (EØF) nr. 1722/93 ( 19 ) gælder en produktionsrestitution for det anvendte basisprodukt i den periode, hvor varerne anses for fremstillet. Den nedsatte sats fastsættes i henhold til artikel 14 i denne forordning.

Artikel 16

Restitutionssatsen for kartoffelstivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00 fastsættes særskilt i majsækvivalent efter den procedure, der er omhandlet i artikel 25, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1784/2003 på grundlag af de i artikel 15, stk. 1, i denne forordning omhandlede kriterier. De anvendte mængder kartoffelstivelse omregnes til mængder majsækvivalent i henhold til artikel 8 i denne forordning.

Når den berørte part for blandinger af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 2905 44 og 3824 60 ikke afgiver den i artikel 49 omhandlede erklæring med de i artikel 52, stk. 1, litra d), omhandlede oplysninger eller ikke fremlægger tilstrækkelig dokumentation til støtte for sin erklæring, er restitutionssatsen for disse blandinger lig med den, der gælder for det af de pågældende basisprodukter, for hvilket restitutionssatsen er den laveste.

Artikel 17

Restitutionen for stivelse henhørende under KN-kode 1108 11 00 til 1108 19 90 eller for produkter, som er anført i bilag I til forordning (EF) nr. 1784/2003, og som er fremstillet ved forarbejdning af sådan stivelse, ydes kun, hvis leverandøren af disse produkter fremlægger en erklæring, hvori det attesteres, at de omhandlede varer er produceret direkte af korn, kartofler eller ris, og at der ikke er anvendt biprodukter fra fremstillingen af andre landbrugsprodukter eller varer.

Erklæringen finder anvendelse, indtil den tilbagekaldes, på alle leverancer fra samme producent. Den kontrolleres i henhold til artikel 49.

Artikel 18

1. Hvis tørstofindholdet i kartoffelstivelse, der er ligestillet med majsstivelse i henhold til artikel 3, stk. 1, er på 80 % eller derover, anvendes den i henhold til artikel 14 fastsatte restitutionssats. Hvis tørstofindholdet er på under 80 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 80.

For anden stivelse med et tørstofindhold på 87 % eller derover er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte. Hvis tørstofindholdet er på under 87 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 87.

Hvis tørstofindholdet i glucose- eller maltodextrinsirupper henhørende under KN-kode 1702 30 59, 1702 30 99, 1702 40 90, 1702 90 50 eller 2106 90 55 er på 78 % eller derover, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte. Hvis tørstofindholdet i disse sirupper er på under 78 %, er restitutionssatsen den i henhold til artikel 14 fastsatte, multipliceret med den faktiske procentdel tørstof og divideret med 78.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 bestemmes tørstofindholdet i stivelse ved hjælp af den metode, der er anført i bilag IV til Kommissionens forordning (EF) nr. 824/2000 ( 20 ), mens tørstofindholdet i glucose- eller maltodextrinsirupper bestemmes efter metode 2 i bilag II til Kommissionens direktiv 79/796/EØF ( 21 ) eller efter enhver anden egnet analysemetode, der er mindst lige så sikker.

3. Ved afgivelsen af den erklæring, der er omhandlet i artikel 49, skal ansøgeren angive tørstofindholdet i den stivelse eller de glucose- eller maltodextrinsirupper, der er anvendt.

Artikel 19

1. Hvis situationen i den internationale handel med caseiner henhørende under KN-kode 3501 10, med caseinater henhørende under KN-kode 3501 90 90 eller med ægalbumin henhørende under KN-kode 3502 11 90 og 3502 19 90 eller visse markeders særlige krav gør det nødvendigt, kan restitutionen for de pågældende varer differentieres efter bestemmelsessted.

2. Restitutionssatsen for varer henhørende under KN-kode 1902 11 00, 1902 19 og 1902 40 10 kan differentieres efter bestemmelsessted.

3. Restitutionssatsen kan variere, alt efter om den er forudfastsat i henhold til artikel 29 eller ej.

Artikel 20

1. Der anvendes den restitutionssats, der gælder på dagen for varernes udførsel, medmindre:

a) der i henhold til artikel 29 er indgivet ansøgning om forudfastsættelse af restitutionssatsen

b) der er indgivet ansøgning i henhold til artikel 41, stk. 2, og restitutionssatsen er forudfastsat den dag, hvor ansøgningen om restitutionslicens er indgivet.

2. Ved anvendelse af ordningen med forudfastsættelse af restitutionssatsen anvendes den restitutionssats, der er gældende på dagen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse, for varer, der udføres efter denne dato, men inden udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode, i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, andet afsnit. Ansøgninger om forudfastsættelse, der indgives en torsdag, anses dog for at være indgivet den først følgende arbejdsdag.

Restitutionssatsen tilpasses efter de samme regler som dem, der gælder for forudfastsættelse af restitutioner for basisprodukter, der udføres i uforarbejdet stand, dog med anvendelse af de omregningskoefficienter, der er fastsat i bilag V, for så vidt angår produkter forarbejdet på basis af korn og ris.

3. Der kan ikke foretages forudfastsættelse for partialrestitutionslicenser som omhandlet i forordning (EF) nr. 1290/2000, uafhængigt af de licenser, de stammer fra.

Artikel 21

Hvis den udførte vare er en af de i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2571/97 anførte, er restitutionssatsen for mejeriprodukterne den, der gælder ved anvendelse af mejeriprodukter til nedsat pris, medmindre eksportøren dokumenterer, at varen ikke indeholder mejeriprodukter til nedsat pris.







KAPITEL III

RESTITUTIONSLICENSER







AFDELING 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 22

1. Medlemsstaterne udsteder restitutionslicenser, der er gyldige i hele Fællesskabet, til enhver, der ansøger herom, uanset hvor i Fællesskabet den pågældende er etableret.

Restitutionslicenserne sikrer betaling af restitutionen, forudsat at betingelserne i kapitel V er opfyldt. De kan omfatte en forudfastsættelse af restitutionssatserne. Licenserne er kun gyldige i en enkelt regnskabsperiode.

2. Ydelse af restitutioner for udførsel af basisprodukter i form af varer, der er anført i bilag II, eller for korn, der er anbragt under toldkontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer som omhandlet i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 2825/93, er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens udstedt i overensstemmelse med artikel 24 i denne forordning.

Første afsnit gælder ikke for de i artikel 4, stk. 1, tredje led, og artikel 36, stk. 1, 40, stk. 1, og 44, stk. 1 og 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 nævnte leverancer eller for de i kapitel IV i denne forordning nævnte udførsler.

3. Ydelse af restitution i henhold til den i artikel 20, stk. 2, nævnte forudfastsættelsesordning er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens med forudfastsættelse af restitutionssatserne.

Artikel 23

1. Forordning (EF) nr. 1291/2000 finder anvendelse på de i denne forordning nævnte restitutionslicenser.

2. Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1291/2000 vedrørende rettigheder og pligter i forbindelse med restitutionslicenser udstedt for bestemte mængder finder tilsvarende anvendelse på rettigheder og pligter i forbindelse med de i denne forordning nævnte restitutionslicenser udstedt for beløb i euro, idet der tages hensyn til bestemmelserne i bilag VI til denne forordning.

3. Uanset stk. 1 og 2 finder artikel 8, stk. 2 og 4, artikel 9, 12 og 14, artikel 18, stk. 1, artikel 21, 24, 32, 33 og 35, artikel 36, stk. 5, og artikel 42, 46, 47 og 50 i forordning (EF) nr. 1291/2000 ikke anvendelse på de i denne forordning omhandlede restitutionslicenser.

4. I forbindelse med artikel 40 og 41 i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan gyldighedsperioden for licenser, der er gyldige indtil den 30. september, ikke forlænges. I sådanne tilfælde annulleres licensen for så vidt angår de beløb, der ikke er ansøgt om som følge af force majeure, og den pågældende sikkerhedsstillelse frigives.

Artikel 24

1. Ansøgningen om en restitutionslicens og selve restitutionslicensen udarbejdes på grundlag af blanketten i bilag I til forordning (EF) nr. 1291/2000, og beløbet angives i euro.

Disse dokumenter udfyldes efter anvisningen i bilag VI til denne forordning.

2. Har ansøgeren ikke til hensigt at foretage udførslen fra en anden medlemsstat end den, hvori han ansøger om restitutionslicens, kan den kompetente myndighed opbevare den udstedte restitutionslicens, navnlig i form af en datafil. I så fald oplyser den kompetente myndighed ansøgeren om, at hans restitutionslicens er blevet registreret, og giver ham de oplysninger, der er anført på indehaverens eksemplar af restitutionslicensen, i det følgende benævnt »eksemplar nr. 1«. Den udstedende myndigheds eksemplar af restitutionslicensen, i det følgende benævnt »eksemplar nr. 2«, udstedes ikke.

Den kompetente myndighed registrerer alle de oplysninger, der er anført på de i afsnit III og IV i bilag VI omhandlede restitutionslicenser, samt de afskrivninger, der er foretaget på licensen.

Artikel 25

Ydelse af restitutioner for korn anbragt under toldkontrol med henblik på fremstilling af alkoholholdige drikkevarer som omhandlet i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 2825/93 er betinget af, at der forelægges en restitutionslicens udstedt i henhold til artikel 24 i denne forordning.

Ved anvendelsen af artikel 22 betragtes sådant korn som udført.

Artikel 26

Restitutionslicensen kan ikke overdrages, jf. dog artikel 27.

Artikel 27

1. De forpligtelser, der følger af licenserne, kan ikke overdrages.

De rettigheder, der følger af licenserne, kan inden for deres gyldighedsperiode overdrages af licensens indehaver, hvis rettighederne, der følger af hver licens eller partiallicens kun overdrages til en enkelt erhverver, og hvis navn og adresse på den erhverver, der accepterer den, senest ved indgivelsen af ansøgningen anføres i rubrik 20 i ansøgningen om restitutionslicens, jf. artikel 24. Denne overdragelse skal omfatte de beløb, der endnu ikke er afskrevet på licensen eller partiallicensen.

Før licensen udstedes, indsættes følgende angivelse udfyldt i overensstemmelse med oplysningerne i ansøgningen i rubrik 22: »Rettighederne kan eventuelt overdrages til … (erhververens navn og adresse)«.

Hvis en eventuel erhververs navn og adresse ikke er anført i licensansøgningen, udstreges rubrik 6.

2. Som en undtagelse til stk. 1, bortfalder, hvad angår restitutionslicenser udstedt til brug fra den 1. juni for varer, der skal udføres inden den 1. oktober, kravet om, at erhververens navn og adresse skal anføres i rubrik 20 i ansøgningen. Rubrik 6 i disse restitutionslicenser skal ikke udstreges.

3. Erhververen kan ikke videreoverdrage sine rettigheder, men kan tilbageføre dem til licensens indehaver.

I så fald anfører den udstedende myndighed en af de i bilag VIII anførte angivelser i licensens rubrik 6.

Artikel 28

1. Hvis licensens indehaver anmoder om overdragelse, eller erhververen anmoder om tilbageføring til licensens indehaver, anfører den udstedende myndighed eller den eller de af hver medlemsstat udpegede myndigheder på licensen eller partiallicensen:

a) erhververens navn og adresse som anført i henhold til artikel 27, stk. 1, eller den i artikel 27, stk. 3, anførte angivelse

b) datoen for overdragelsen eller tilbageføringen til licensens indehaver, attesteret ved myndighedens stempel.

2. Overdragelsen eller tilbageføringen til licensens indehaver får virkning fra datoen for anførelsen som omhandlet i stk. 1, litra b).

Artikel 29

Ansøgninger om forudfastsættelse af restitutionssatserne skal omfatte alle de restitutionssatser, der er relevante.

Ansøgning om forudfastsættelse kan enten indgives samtidig med ansøgningen om en restitutionslicens eller i perioden fra den dag, hvor restitutionslicensen tildeles.

Ansøgning om forudfastsættelse sker i overensstemmelse med afsnit II i bilag VI under anvendelse af den i bilag I til forordning (EF) nr. 1291/2000 fastsatte blanket. Forudfastsættelsen gælder ikke for udførsler, der finder sted inden datoen for indgivelsen af ansøgningen om forudfastsættelse.

Ansøgninger om forudfastsættelse, der indgives en torsdag, anses for indgivet den følgende arbejdsdag.

Artikel 30

Indehaveren af en restitutionslicens kan ansøge om partiallicens udfyldt på den i bilag I til forordning (EF) nr. 1291/2000 fastsatte blanket. Ansøgningen skal indeholde de oplysninger, der er nævnt i afsnit II, punkt 3, i bilag VI til denne forordning.

Det beløb, for hvilket der ansøges om partiallicens, afskrives på den oprindelige licens.

Artikel 31

1. Ved udstedelsen af en restitutionslicens forpligtes indehaveren til at anmode om restitutioner til et beløb svarende til det beløb, for hvilket licensen er udstedt, for udførsler, der finder sted i restitutionslicensens gyldighedsperiode. For at sikre overholdelsen af denne forpligtelse, skal der stilles en sikkerhed som omhandlet i artikel 43.

2. De i stk. 1 omhandlede forpligtelser er primære krav som omhandlet i artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85.

Det primære krav anses for at være opfyldt, når eksportøren har indgivet den udtrykkelige anmodning for udførsler, der har fundet sted i licensens gyldighedsperiode på betingelserne i artikel 32 i denne forordning og i afsnit V i bilag VI.

Hvis den udtrykkelige anmodning ikke er udførselsangivelsen, skal anmodningen indgives senest 3 måneder efter udløbet af gyldighedsperioden for den restitutionslicens, hvis nummer er angivet i den udtrykkelige anmodning, medmindre der foreligger force majeure.

Hvis den i tredje afsnit omhandlede frist på tre måneder ikke overholdes, anses den i første punktum i første stykke omhandlede forpligtelse, ikke for opfyldt. Den i artikel 43 omhandlede sikkerhed fortabes følgelig for det pågældende beløb.

3. Som dokumentation for det primære kravs overholdelse forelægges de kompetente myndigheder eksemplar nr. 1 af den restitutionslicens, som er behørigt afskrevet i overensstemmelse med artikel 32, stk. 2. Denne dokumentation skal være forelagt inden udgangen af den niende måned efter udløbet af restitutionslicensens gyldighedsperiode. Den i artikel 43 omhandlede sikkerhed fortabes i forhold til det beløb, for hvilket den krævede dokumentation ikke er forelagt inden for denne tidsfrist.

Artikel 32

1. Hver eksportør skal udfylde en udtrykkelig udbetalingsanmodning som defineret i artikel 49, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999. Den skal forelægges den udbetalende myndighed sammen med de tilhørende licenser, undtagen hvis licenserne er registreret som omhandlet i artikel 24, stk. 2, i denne forordning.

Den kompetente myndighed kan anse den udtrykkelige anmodning for ikke at udgøre de dokumenter vedrørende udbetaling, der er omhandlet i artikel 49, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999.

Den kompetente myndighed kan anse den udtrykkelige anmodning for at udgøre den udførselsangivelse, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999. I så fald er den i stk. 2 i denne artikel omhandlede dato for den udbetalende myndigheds modtagelse af den udtrykkelige anmodning den dato, hvor den udbetalende myndighed har modtaget udførselsangivelsen. I alle andre tilfælde skal den udtrykkelige anmodning indeholde en henvisning til udførselsangivelsen.

2. Den udbetalende myndighed fastsætter det beløb, der anmodes om, på grundlag af oplysningerne i den udtrykkelige anmodning, ved udelukkende at basere sig på det/de udførte basisprodukts/basisprodukters art og mængde og på den/de gældende restitutionssats/er. Disse oplysninger skal være anført i udførselsangivelsen, eller der skal være præcise henvisninger til dem deri.

Den udbetalende myndighed afskriver dette beløb på restitutionslicensen senest tre måneder efter datoen for modtagelsen af den udtrykkelige anmodning.

Afskrivningen på licensen foretages på bagsiden af eksemplar nr. 1; i rubrik 28, 29 og 30 angives beløbet i euro i stedet for mængden.

Tredje afsnit finder tilsvarende anvendelse på licenser i elektronisk form.

3. Når afskrivningen har fundet sted, og hvis restitutionslicensen ikke er registreret, tilbageleveres eksemplar nr. 1 af licensen til indehaveren, eller det opbevares af den udbetalende myndighed, såfremt eksportøren anmoder herom.

4. Den tilbageholdte sikkerhedsstillelse for det beløb, for hvilket restitutionslicensen er udstedt vedrørende udførsler, der har fundet sted, kan enten frigives eller anvendes som sikkerhed for forudbetaling af restitutionen, jf. kapitel 2 i forordning (EF) nr. 800/1999.

Artikel 33

Ansøgninger om restitutionslicenser, som udstedes inden for samme regnskabsperiode, kan indgives særskilt for seks trancher. Licensansøgninger kan indgives senest den:

a) 7. september for licenser til brug fra den 1. oktober

b) 7. november for licenser til brug fra den 1. december

c) 7. januar for licenser til brug fra den 1. februar

d) 7. marts for licenser til brug fra den 1. april

e) 7. maj for licenser til brug fra den 1. juni

f) 7. juli for licenser til brug fra den 1. august.

En erhvervsdrivende kan kun ansøge om restitutionslicenser for den tranche, som svarer til den første i stk. 1, litra a) til f), angivne frist, som følger efter datoen for den pågældende ansøgning.

Artikel 34

Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om licensansøgningerne senest den:

a) 14. september for de i artikel 33, stk. 1, litra a), nævnte licenser

b) 14. november for de i artikel 33, stk. 1, litra b), nævnte licenser

c) 14. januar for de i artikel 33, stk. 1, litra c), nævnte licenser

d) 14. marts for de i artikel 33, stk. 1, litra d), nævnte licenser

e) 14. maj for de i 33, stk. 1, litra e), nævnte licenser

f) 14. juli for de i artikel 33, stk. 1, litra f), nævnte licenser.

Artikel 35

1. Det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes restitutionslicenser for hver regnskabsperiode, fastsættes i henhold til stk. 2.

2. Fra maksimumsbeløbet for restitutionerne som fastsat i overensstemmelse med aftalens artikel 9, stk. 2, trækkes følgende beløb:

a) det beløb, der overstiger maksimumsbeløbet, og som uretmæssigt er udbetalt i det foregående regnskabsår

b) det beløb, der er afsat til de i kapitel IV i denne forordning omhandlede udførsler

c) de beløb, for hvilke der er udstedt restitutionslicenser, der er gyldige i den pågældende regnskabsperiode.

Det beløb, for hvilket udstedte licenser som omhandlet i artikel 45 er blevet tilbageleveret, lægges til det tal, der er fremkommet i henhold til første afsnit af dette stykke.

Hvis det beløb, der er afsat til dækning af de udførsler, der er omhandlet i kapitel IV, ikke er udnyttet fuldt ud, forhøjes det herved fremkomne beløb tilsvarende.

Ved fastsættelse af det endelige beløb tages der hensyn til eventuelle usikkerhedsfaktorer i tilknytning til de i første afsnit, litra a), b) og c), omhandlede beløb.

Artikel 36

Det samlede beløb, for hvilket der kan udstedes licenser for hver af de i artikel 33 nævnte trancher, er lig med:

a) 30 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. september for den i artikel 33, stk. 1, litra a), nævnte tranche

b) 27 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. november for den i artikel 33, stk. 1, litra b), nævnte tranche

c) 32 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. januar for den i artikel 33, stk. 1, litra c), nævnte tranche

d) 44 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. marts for den i artikel 33, stk. 1, litra d), nævnte tranche

e) 67 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. maj for den i artikel 33, stk. 1, litra e), nævnte tranche

f) 100 % af det i henhold til artikel 35 beregnede beløb fastsat den 14. juli for den i artikel 33, stk. 1, litra f), nævnte tranche.

Artikel 37

1. Hvis det samlede beløb, hvorom der ansøges for et af de nævnte tidsrum, overstiger det i artikel 35 nævnte maksimumsbeløb, fastsætter Kommissionen en reduktionskoefficient for alle de ansøgninger, der er indgivet inden den tilsvarende i artikel 33 fastsatte frist, således at den i artikel 35 nævnte beløbsgrænse overholdes.

Kommissionen offentliggør koefficienten i Den Europæiske Unions Tidende inden for fem arbejdsdage efter den i artikel 34 nævnte dato.

2. Hvis Kommissionen fastsætter en reduktionskoefficient, udstedes der licenser for det i ansøgningen anførte beløb, multipliceret med 1 minus den reduktionskoefficient, der er fastsat i henhold til stk. 1, i denne artikel eller i artikel 38, stk. 3, litra a).

Hvad angår den i artikel 33, stk. 1, litra f), omhandlede tranche, kan ansøgerne dog trække deres ansøgninger tilbage inden for fem arbejdsdage efter offentliggørelsen af koefficienten i Den Europæiske Unions Tidende.

3. Medlemsstaterne giver senest den 1. august Kommissionen meddelelse om de beløb, for hvilke ansøgere har trukket licensansøgninger tilbage i henhold til stk. 2, andet afsnit.

Artikel 38

1. Hvis de beløb, der er fastsat i henhold til artikel 35, ikke er opbrugt, kan Kommissionen ved offentliggørelse senest den 10. august i Den Europæiske Unions Tidende tillade, at der indgives restitutionslicensansøgninger fra den efterfølgende mandag for udførsler, der skal finde sted inden den 1. oktober.

I forbindelse med en sådan offentliggørelse anvendes bestemmelserne i stk. 2 og 3.

2. Medlemsstaterne fremsender meddelelse om de ansøgninger, der er indgivet i ugens løb, til Kommissionen den følgende tirsdag. Licenserne kan udstedes fra den første mandag efter fremsendelsen af meddelelsen, medmindre Kommissionen træffer anden bestemmelse.

3. Hvis det samlede beløb, for hvilket der er modtaget ansøgninger i en bestemt ansøgningsuge, overstiger det ikke opbrugte beløb som omhandlet i stk. 1, skal Kommissionen tage et eller flere af følgende skridt:

a) anvende en reduktionskoefficient på ansøgninger om restitutionslicenser, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som er meddelt Kommissionen, og for hvilke der endnu ikke er udstedt restitutionslicenser

b) pålægge medlemsstaterne at afslå ansøgninger, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som endnu ikke er meddelt Kommissionen

c) suspendere indgivelsen af ansøgninger om restitutionslicenser.

4. Enhver forordning, som vedtages i henhold til stk. 3, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende inden for en frist på fire dage fra fremsendelsen af meddelelsen om indgivne ansøgninger i henhold til stk. 2.

▼M2

Artikel 38a

1. Er der efter udløbet af fristen for indgivelse af ansøgninger om restitutionslicenser for en bestemt tranche som omhandlet i artikel 33, stk. 1, litra a) til f), ikke blevet offentligjort en reduktionskoefficient i henhold til artikel 37, stk. 2, kan erhvervsdrivende indgive en ansøgning om udstedelse af en restitutionslicens for eventuelt ikke opbrugte beløb, for hvilke der endnu ikke er indgivet ansøgning inden for den pågældende tranche.

Ansøgningen skal indgives i perioden op til den næstfølgende frist, der er fastsat i artikel 33, stk. 1, litra a) til f).

2. Medlemsstaterne fremsender meddelelse om de ansøgninger, der er indgivet i ugens løb, til Kommissionen den følgende tirsdag. Licenserne kan udstedes fra den første mandag efter fremsendelsen af meddelelsen, medmindre Kommissionen træffer anden bestemmelse.

3. Hvis det samlede beløb, for hvilket der er modtaget ansøgninger i en bestemt ansøgningsuge, overstiger det ikke opbrugte beløb som omhandlet i stk. 1, skal Kommissionen tage et eller flere af følgende skridt:

a) anvende en reduktionskoefficient på ansøgninger om restitutionslicenser, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som er meddelt Kommissionen, og for hvilke der endnu ikke er udstedt restitutionslicenser

b) pålægge medlemsstaterne at afslå ansøgninger, der er indgivet i en bestemt ansøgningsuge, og som endnu ikke er meddelt Kommissionen

c) suspendere indgivelsen af ansøgninger om restitutionslicenser.

▼B

Artikel 39

1. Restitutionslicenserne er gyldige fra udstedelsesdagen som defineret i artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000.

2. Restitutionslicenserne er gyldige indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om licens, eller indtil regnskabsperiodens udløb, hvis denne udløber forinden. De i artikel 40 omhandlede restitutionslicenser er dog gyldige indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om licens.

Forudfastsatte restitutionssatser, jf. artikel 29, gælder indtil udløbet af den femte måned efter den måned, hvori der er ansøgt om forudfastsættelse, eller indtil udløbet af licensens gyldighedsperiode, hvis denne udløber forinden.

Artikel 40

Kommissionens forordning (EF) nr. 2298/2001 ( 22 ) finder anvendelse på ansøgninger om restitutionslicenser og restitutionslicenser, der udstedes for udførsel af varer i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4.

Artikel 41

1. Ved anvendelsen af artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000 anvendes bestemmelserne i stk. 2 til 11 i nærværende artikel.

2. Fra den 1. oktober i hver regnskabsperiode kan der indgives ansøgninger om licenser i forbindelse med en licitation, der afholdes i et indførende tredjeland, og med forudfastsættelse af restitutionssatsen på dagen for indgivelsen af ansøgningen uden for de i artikel 33 og 38 fastsatte perioder, hvis det samlede beløb for en licitation, for hvilken en eller flere eksportører har ansøgt om en eller flere licenser, og for hvilken disse licenser endnu ikke er blevet udstedt, ikke overstiger 2 mio. EUR.

Denne grænse kan dog sættes til 4 mio. EUR, hvis ingen af de reduktionskoefficienter, der er offentliggjort siden regnskabsperiodens begyndelse og omhandlet i artikel 37, stk. 1, overstiger 50 %.

3. Det samlede beløb, der ansøges om licens(er) for, må ikke overstige den mængde, der er anført i licitationsbekendtgørelsen multipliceret med de(n) dertil svarende restitutionssats(er) som forudfastsat den dag, ansøgningen indgives. Der tages ikke hensyn til tolerancer eller valgmuligheder fastsat i licitationsbekendtgørelsen.

4. Ud over de i artikel 49, stk. 10, i forordning (EF) nr. 1291/2000 omhandlede oplysninger meddeler medlemsstaterne straks Kommissionen de beløb, for hvilke der er ansøgt om licens, samt dato og tidspunkt for hver ansøgning.

5. Hvis de beløb, der er meddelt i henhold til stk. 4, plus de beløb, for hvilke der allerede er indgivet ansøgning om en eller flere licenser i forbindelse med den samme licitationsbekendtgørelse, overstiger den tærskel, der er omhandlet i stk. 2, meddeler Kommissionen inden for to arbejdsdage efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede supplerende oplysninger medlemsstaterne, at restitutionslicensen ikke vil blive udstedt til den erhvervsdrivende.

6. Kommissionen kan suspendere anvendelsen af stk. 2, hvis det samlede beløb, som der kan udstedes licenser for i henhold til artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000, overstiger 4 mio. EUR i en regnskabsperiode. Afgørelser om suspendering offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

7. Uanset artikel 39, stk. 1 og 2, i denne forordning er restitutionslicenser, der er udstedt i henhold til artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000, gyldige fra udstedelsesdagen som defineret i artikel 23, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000. Restitutionslicenser er gyldige indtil udgangen af den ottende måned efter udstedelsesmåneden eller indtil den 30. september, hvis denne dato indtræffer først. Forudfastsatte satser er gyldige indtil licensens sidste gyldighedsdag.

8. Hvis den kompetente myndighed har modtaget dokumentation i overensstemmelse med artikel 49, stk. 9, litra a) i forordning (EF) nr. 1291/2000 for, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har hævet kontrakten, frigiver den sikkerhedsstillelsen, hvis den forudfastsatte restitutionssats for det basisprodukt, for hvilket restitutionsbeløbet er størst i forhold til de andre anvendte basisprodukter, er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder på den sidste dag i licensens gyldighedsperiode.

9. Hvis den kompetente myndighed har modtaget dokumentation i overensstemmelse med artikel 49, stk. 9, litra b), i forordning (EF) nr. 1291/2000 om, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har krævet ændringer i kontrakten, kan den forlænge licensens gyldighedsperiode og forudfastsættelsens varighed indtil den 30. september.

10. Hvis tilslagsmodtageren fremlægger dokumentation i overensstemmelse med artikel 49, stk. 9, litra c), i forordning (EF) nr. 1291/2000 om, at der i licitationsbekendtgørelsen eller i den kontrakt, som er indgået efter licitationstilslaget, er fastsat en negativ tolerance eller valgmulighed på over 5 %, og den institution, der afholder licitationen, gør brug af denne bestemmelse, betragtes forpligtelsen til at udføre som opfyldt, når den udførte mængde er højst 10 % mindre end den mængde, der svarer til det beløb, der er udstedt licens for.

Første afsnit finder anvendelse på betingelse af, at den forudfastsatte restitutionssats for det basisprodukt, for hvilket restitutionsbeløbet er størst i forhold til de andre anvendte basisprodukter, er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder den sidste dag i licensens gyldighedsperiode. I så fald ændres de 95 %, der er omhandlet i artikel 44, stk. 4, i denne forordning, til 90 %.

11. Ved anvendelse af denne artikel er den tidsfrist på 21 dage, der er omhandlet i artikel 49, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1291/2000, 44 dage.

Artikel 42

Der kan på grundlag af licenser, der registreres som gyldige i en enkelt medlemsstat, udstedes partiallicenser, der er gyldige i hele Fællesskabet, jf. dog artikel 10 i forordning (EF) nr. 1291/2000.







AFDELING 2

Sikkerhedsstillelse

Artikel 43

Ansøgninger om restitutionslicenser, bortset fra ansøgninger om de i artikel 40 nævnte licenser vedrørende fødevarehjælp, er kun gyldige, hvis der på de i artikel 15 i forordning (EF) nr. 1291/2000 fastsatte betingelser er stillet en sikkerhed svarende til ►M6 15 % ◄ af det beløb, hvorom der ansøges.

Sikkerheden frigives på de i artikel 44 i denne forordning fastsatte betingelser.

Artikel 44

1. Anvendes der en reduktionskoefficient i henhold til artikel 37, stk. 2, eller artikel 38, stk. 3, litra a), frigives en del af sikkerheden omgående for det beløb, der fremkommer ved at multiplicere det beløb, der ansøges om, med reduktionskoefficienten.

2. Hvis ansøgeren trækker sin licensansøgning tilbage i henhold til artikel 37, stk. 2, frigives 80 % af den oprindelige sikkerhed.

3. Hele sikkerheden frigives, hvis indehaveren af licensen har ansøgt om restitutioner svarende til 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt. Efter anmodning fra licensindehaveren kan medlemsstaten frigive sikkerheden i rater i forhold til de beløb, for hvilke de i artikel 31, stk. 2 og 3, omhandlede betingelser er blevet opfyldt, hvis der er fremlagt dokumentation for, at der er ansøgt om et beløb på mindst 5 % af det i licensen angivne beløb.

4. Hvis der er ansøgt om restitutioner for mindre end 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt, fortabes den del af sikkerheden, der svarer til ►M6 15 % ◄ af forskellen mellem 95 % af det beløb, for hvilket licensen er udstedt, og det faktisk udnyttede beløb.

Hvis det beløb, for hvilket de i artikel 31, stk. 2 og 3, omhandlede betingelser er blevet opfyldt, imidlertid er mindre end 5 % af det i licensen angivne beløb, fortabes hele sikkerheden.

Er den sikkerhed, som ville være fortabt, på 100 EUR eller derunder for en given licens, frigiver den pågældende medlemsstat hele sikkerheden.

Artikel 45

1. Tilbageleveres licensen eller en partiallicens til den udstedende myndighed inden for den periode, der udgør de to første tredjedele af licensens gyldighedsperiode, nedsættes den sikkerhed, der fortabes, med 40 %, idet en del af en dag tæller som en hel dag.

Tilbageleveres licensen eller en partiallicens til den udstedende myndighed i den sidste tredjedel af licensens gyldighedsperiode eller i den måned, der følger efter dagen for gyldighedsperiodens udløb, nedsættes den sikkerhed, der fortabes, med 25 %.

2. Stk. 1 anvendes kun på licenser og partiallicenser, der tilbageleveres til den udstedende myndighed i løbet af den regnskabsperiode, for hvilken licenserne er blevet udstedt, og hvis de tilbageleveres senest den 30. juni i denne periode.







KAPITEL IV

UDFØRSLER UDEN LICENSER

Artikel 46

I hver regnskabsperiode fra den 1. oktober 2004 kan der ydes restitutioner inden for en samlet reserve på 40 mio. EUR pr. regnskabsår til udførsler, for hvilke der ikke er udstedt licens.

Artikel 47

1. Artikel 46 finder ikke anvendelse på for udførsler i forbindelse med international fødevarehjælp som omhandlet i aftalens artikel 10, stk. 4, eller for de i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, tredje led, og artikel 36, stk. 1, 40, stk. 1, 44, stk. 1, og 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 nævnte leverancer.

2. Artikel 46 finder anvendelse på udførsler foretaget af erhvervsdrivende, som ikke har været i besiddelse af en restitutionslicens siden den pågældende regnskabsperiodes begyndelse, og som ikke er i besiddelse af en licens på udførselsdagen. De ansøgninger, som den erhvervsdrivende i løbet af det pågældende regnskabsår har indgivet på betingelserne i artikel 32, stk. 1, i denne forordning, herunder ansøgningen vedrørende den pågældende udførsel, må højst vedrøre et beløb på 75 000 EUR.

Hvis de kompetente myndigheder betragter ansøgningen som en udførselsangivelse som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999, kan ansøgningsdatoen, med de kompetente myndigheders accept, være den dato, hvor toldmyndighederne antager denne udførselsangivelse.

3. Artikel 46 finder kun anvendelse i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er etableret.

Artikel 48

Medlemsstaterne underretter Kommissionen senest den 5. i hver måned om de restitutionsbeløb, der er ydet i henhold til artikel 46 fra den 16. til udgangen af den foregående måned og senest den 20. i hver måned om de restitutionsbeløb, der er ydet i henhold til artikel 46 fra den 1. til den 15. i den indeværende måned. Hvis der ikke er ydet restitutionsbeløb i de pågældende perioder, meddeler medlemsstaterne Kommissionen dette.

Hvis summen af de beløb, medlemsstaterne har underrettet om, når op på 30 mio. EUR, kan Kommissionen under hensyn til Fællesskabets internationale forpligtelser i højst 20 arbejdsdage suspendere anvendelsen af artikel 46 for udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicens.

Under de samme omstændigheder kan Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3448/93 for en periode på over 20 arbejdsdage suspendere anvendelsen af artikel 46 i denne forordning for udførsler, for hvilke der ikke er udstedt restitutionslicens.







KAPITEL V

EKSPORTØRENS FORPLIGTELSER

Artikel 49

1. Ved en vares udførsel skal den berørte part afgive erklæring om de mængder basisprodukter, deraf forarbejdede produkter eller produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold til artikel 3, som efter betydningen i artikel 10 faktisk er anvendt til fremstillingen af disse varer, og som der vil blive anmodet om restitution for, eller oplyse om sammensætningen, hvis denne er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 3.

2. Når en vare er anvendt til fremstillingen af en vare, der skal udføres, skal den berørte parts erklæring indeholde dels angivelse af den varemængde, der faktisk er anvendt, dels oplysning om arten og mængden af hvert af de basisprodukter, de deraf forarbejdede produkter og de produkter, der er ligestillet med en af disse to kategorier i henhold artikel 3, som den pågældende vare er fremstillet af.

Til støtte for sin erklæring skal den berørte part forelægge de kompetente myndigheder alle de dokumenter og oplysninger, som disse anser for relevante.

De kompetente myndigheder anvender de kontrolforanstaltninger, som de anser for hensigtsmæssige, til efterprøvelse af rigtigheden af den forelagte erklæring.

3. På begæring af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, på hvis område toldformaliteterne ved udførsel gennemføres, meddeler de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder dem direkte alle disponible oplysninger for at muliggøre kontrollen med den berørte parts erklæring.

Artikel 50

Som en undtagelse til artikel 49 kan der i stedet for erklæringen om de anvendte produkter eller varer efter aftale med de kompetente myndigheder afgives en samlet erklæring om de anvendte mængder produkter eller anføres en henvisning til en erklæring om disse mængder, hvis de allerede er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 3, forudsat at fabrikanten giver de kompetente myndigheder adgang til alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere erklæringen.

Artikel 51

Udfærdiger eksportøren ikke den i artikel 49 nævnte erklæring, eller fremlægger han ikke tilfredsstillende oplysninger til støtte for den forelagte erklæring, kan han ikke opnå restitution.

Hvis den pågældende vare er anført i kolonne 1 og 2 i bilag IV, kan den berørte part dog efter udtrykkelig anmodning opnå en restitution. Ved beregningen heraf fastsættes arten og mængden af de basisprodukter, der skal tages i betragtning, ud fra de oplysninger, der konstateres ved en analyse af den vare, som skal udføres, og efter tabellen i bilag IV. Den kompetente myndighed fastsætter betingelserne for gennemførelsen af denne analyse og de oplysninger, der skal forelægges til støtte for anmodningen.

Udgifterne til nævnte analyse afholdes af eksportøren.

Artikel 52

1. Artikel 49 finder ikke anvendelse på de mængder landbrugsprodukter, der er fastlagt i henhold til bilag III, med undtagelse af følgende:

a) de mængder af de i artikel 49, stk. 1, omhandlede produkter, som udføres i form af varer, der delvis er fremstillet af produkter, for hvilke ydelsen af eksportrestitution er omfattet af de i artikel 1, stk. 1, anførte forordninger, og delvis af andre produkter, jf. betingelserne i artikel 11, stk. 3

b) de mængder af æg eller ægprodukter, som udføres i form af pastaprodukter henhørende under KN-kode 1902 11 00

c) mængden af tørstof indeholdt i frisk pasta som omhandlet i artikel 11, stk. 2

d) arten af de basisprodukter, der faktisk er anvendt til fremstillingen af D-glucitol (sorbitol) henhørende under KN-kode 2905 44 og 3824 60, samt eventuelt de mængder D-glucitol (sorbitol), der er fremstillet af henholdsvis stivelsesholdige produkter og saccharose

e) de mængder casein, som udføres i form af varer henhørende under KN-kode 3501 90 90

f) indbrygningsgraden af øl henhørende under KN-kode 2202 90 10

g) de mængder umaltet byg, som de kompetente myndigheder har accepteret.

Varebeskrivelsen i udførselsangivelsen og restitutionsansøgningen for de varer, som er anført i bilag III, skal være i overensstemmelse med nomenklaturen i nævnte bilag.

2. Foretages der en analyse af en vare med henblik på anvendelse af artikel 49, 50 eller 51 eller af stk. 1 eller 3 i denne artikel, anvendes de analysemetoder, som er anført i Kommissionens forordning (EØF) nr. 4056/87 ( 23 ), eller hvis dette ikke er muligt, de analysemetoder, der benyttes ved tarifering i den fælles toldtarif af en lignende vare, der indføres til Fællesskabet.

3. Det dokument, der attesterer udførslen, skal angive mængderne af de udførte varer og mængderne af de i artikel 49, stk. 1, omhandlede produkter eller oplysninger om sammensætningen som fastsat i henhold til artikel 10, stk. 3. Hvor artikel 51, stk. 2, finder anvendelse erstattes sidstnævnte mængder dog af mængderne af de basisprodukter, der er anført i kolonne 4 i bilag IV, og som svarer til resultaterne af analysen af de udførte varer.

▼M1

4. For at der kan ydes restitution for varer henhørende under KN-kode 0403 10 51 til 0403 10 99, 0403 90 71 til 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 og 3502 19 90 skal varerne opfylde de relevante krav i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 ( 24 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 ( 25 ), herunder navnlig kravet om at være tilvirket i en godkendt virksomhed og om at opfylde de i afsnit I i bilag II til forordning (EF) nr. 853/2004 nævnte krav til sundhedsmærkning.

▼B

5. Ved anvendelsen af artikel 49 og 50 underretter hver medlemsstat Kommissionen om de kontrolforanstaltninger, der anvendes på dens område for de forskellige typer udførte varer. Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom.

Artikel 53

1. I henhold til artikel 49 og 50 skal den berørte part for varer henhørende under KN-kode 0405 20 10, 0405 20 30, 1806 90 60 til 1806 90 90, 1901 eller 2106 90 98, der har et højt indhold af mejeriprodukter henhørende under KN-kode 0402 10 19, 0402 21 19, 0405 eller 0406, afgive erklæring om, at ingen af mejeriprodukterne er indført fra tredjelande, eller angive, hvor stor en mængde af sådanne mejeriprodukter, der er indført fra tredjelande.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 forstås ved »højt indhold«, at der er anvendt mindst 51 kg af de i stk. 1 omhandlede mejeriprodukter pr. 100 kg varer, der udføres.

3. Indgives der ansøgning for mængder, der skal fastlægges i henhold til artikel 10, stk. 3, kan de kompetente myndigheder acceptere en attest fra den berørte part om, at der ikke vil blive anvendt de i stk. 1 omhandlede mejeriprodukter, der er indført fra tredjelande.

4. En erklæring i henhold til stk. 1 eller en attest i henhold til stk. 3 kan accepteres af de kompetente myndigheder, hvis de finder det godtgjort, at den pris, der er betalt for et i stk. 1 omhandlet mejeriprodukt, der er anvendt i eksportvaren, er lig med eller ligger tæt på den pris, som anvendes for et tilsvarende produkt i Fællesskabet. Ved sammenligningen af priserne tages der hensyn til, hvornår mejeriproduktet blev købt.







KAPITEL VI

UDBETALING AF RESTITUTIONER

Artikel 54

1. For udførsler, der foretages i perioden 1. til 15. oktober hvert år, finder udbetalingen af restitutioner ikke sted før den 16. oktober.

I tilfælde af udførsler, der foretages ved forelæggelse af en restitutionslicens, der er udstedt for en bestemt regnskabsperiode, og hvis Kommissionen finder, at der foreligger en risiko for at Fællesskabet ikke opfylder sine internationale forpligtelser, finder restitutionsbetalinger, der skal foretages efter udløbet af denne periode, ikke sted før den 16. oktober. I så fald kan den i artikel 49, stk. 8, i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede frist midlertidigt ændres til tre måneder og femten dage, ved en forordning, som offentliggøres inden den 20. september i Den Europæiske Unions Tidende.

▼M4 —————

▼M3

3.

►M7

For de varer, der er anført i bilag II til denne forordning, og som undtagelse fra artikel 17 i forordning (EF) nr. 800/1999 finder det beløb, der er fastsat i artikel 17, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 800/1999, anvendelse, uanset hvilket destinationsland eller destinationsområde varerne udføres til,

◄

a) når der er tale om varer, der er pakket til detailsalg i pakninger, som højst indeholder netto 2,5 kg, eller i beholdere, som højst indeholder 2 liter, og som er mærket som defineret i artikel 1, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF ( 26 ) enten med angivelse af importøren i destinationslandet eller med oplysninger på et i destinationslandet officielt sprog eller et sprog, der forstås i dette land

b) når en eksportør mindst 12 gange i de to år, der går forud for datoen for anmodningen om tilladelse, jf. stk. 4, har udført varer, der højst indeholder 90 vægtprocent af et enkelt basisprodukt, for hvilket der ydes restitution, og som henhører under samme ottecifrede KN-kode, til samme modtager(e).

4. I de i stk. 3 omhandlede tilfælde kan medlemsstaterne efter anmodning udstede en formel tilladelse, hvorved eksportøren fritages for at fremlægge de dokumenter, der kræves i artikel 16 i forordning (EF) nr. 800/1999, med undtagelse af transportdokumentet.

Den i første afsnit nævnte tilladelse gælder, medmindre den inddrages, i en periode på højst to år og kan fornys. Medlemsstaterne kan efter eget skøn inddrage tilladelsen, hvilket de navnlig straks gør, hvis de har rimelig grund til at tro, at eksportøren ikke har overholdt betingelserne i den pågældende tilladelse.

Fritagelser i henhold til første afsnit betragtes som risikofaktorer, som der skal tages hensyn til ved anvendelsen af artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4045/89.

Eksportører, der gør brug af fritagelsen, skal anføre tilladelsesnummeret i det administrative enhedsdokument og på den udtrykkelige anmodning om udbetaling, jf. artikel 32 i nærværende forordning.

5. Uanset stk. 4 kan medlemsstaterne i de i stk. 3, litra b), fastsatte tilfælde fritage eksportøren for at fremlægge transportdokumenter for alle de udførsler, der er omfattet af en tilladelse, forudsat at den pågældende eksportør afkræves transportdokumenter for mindst 10 % af de pågældende udførselsangivelser eller for mindst en angivelse pr. år, alt efter hvilket antal der er størst, idet medlemsstaterne foretager en udvælgelse blandt udførselsangivelserne efter kriterierne i forordning (EF) nr. 3122/94.

6. For varer, der er anført i bilag II til denne forordning, hvis udførselsangivelse er antaget senest den 30. september 2007, og for hvilke eksportøren ikke er i stand til at fremlægge de i artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 nævnte beviser, anses varerne for at være importeret til et tredjeland ved forelæggelse af en kopi af transportdokumentet sammen med et af de i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999 anførte dokumenter eller et bankdokument udstedt af godkendte mellemmænd, der er etableret i Fællesskabet, hvori det attesteres, at betaling for den pågældende udførsel er krediteret eksportørens konto hos dem, eller bevis for betalingen.

Ved anvendelsen af artikel 20 i forordning (EF) nr. 800/1999 tager medlemsstaterne hensyn til bestemmelserne i første afsnit.

▼B







KAPITEL VII

INDBERETNINGSPLIGT

Artikel 55

1. Inden den 10. i hver måned giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om:

a) de beløb, for hvilke der i den foregående måned er tilbageleveret restitutionslicenser i henhold til artikel 45, stk. 1

b) de beløb på restitutionslicenserne, der forfaldt i den foregående måned, og for hvilke de i artikel 31, stk. 1, omhandlede forpligtelser ikke er opfyldt i henhold til artikel 31, stk. 2 eller 3

c) de restitutionslicenser som omhandlet i artikel 40, der er blevet udstedt i løbet af den foregående måned

d) de restitutionslicenser, der er blevet udstedt i løbet af den foregående måned i henhold til artikel 49 i forordning (EF) nr. 1291/2000.

De i første afsnit, litra b) nævnte beløb differentieres i forhold til regnskabsperioden for den restitutionslicens, de vedrører.

2. Medlemsstaterne giver inden den 1. november hvert år Kommissionen meddelelse om de samlede restitutionsbeløb, der inden den 1. oktober samme år er afskrevet på restitutionslicenser, der er udstedt i den regnskabsperiode, der slutter den 30. september det foregående kalenderår.

Artikel 56

1. Senest ved udgangen af måneden efter hver måned i kalenderåret fremsender medlemsstaterne til Kommissionen ved hjælp af det sikre webbaserede dataudvekslingssystem DEX statistiske oplysninger om varer, der er omfattet af denne forordning og for hvilke der er ydet eksportrestitutioner i den foregående måned, opdelt efter den ottecifrede KN-kode og med angivelse af:

a) mængderne af disse varer, udtrykt i tons eller en anden angiven måleenhed

b) eksportrestitutionsbeløbet, udtrykt i euro eller national valuta, der i den foregående måned er ydet for hvert af de pågældende basislandbrugsprodukter

c) de mængder af hvert basislandbrugsprodukt, udtrykt i tons, for hvilke der er ydet restitutioner.

2. Medlemsstaterne giver inden den 1. januar hvert år Kommissionen meddelelse om de samlede restitutionsbeløb, de faktisk har ydet indtil den 30. september det foregående år for udførsler, der har fundet sted i løbet af tidligere regnskabsperioder, og som ikke tidligere er meddelt, idet de angiver, hvilke perioder det drejer sig om.

3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 betragtes forudbetalinger som tildelte restitutioner. Tilbagebetalinger af uberettiget udbetalte restitutioner meddeles særskilt.







KAPITEL VIII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 57

Forordning (EØF) nr. 3615/92, (EØF) nr. 3223/93 og (EF) nr. 1520/2000 ophæves.

Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IX.

Artikel 58

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes på ansøgninger indgivet fra den 8. juli 2005 for licenser til brug fra den 1. oktober 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I







Basisprodukter KN-kode Varebeskrivelse ex040210 19 Mælk i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med fedtindhold på 1,5 vægtprocent og derunder (produktgruppe 2) ex040221 19 Mælk i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, med fedtindhold på 26 vægtprocent (produktgruppe 3) ex040410 02 til ex040410 16 Valle i pulverform, som granulat eller i anden fast form, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler (produktgruppe 1) ex04 05 10 Smør, med fedtindhold på 82 vægtprocent (produktgruppe 6) ex040700 30 Æg af fjerkræ, med skal, friske eller konserverede, undtagen æg til udrugning ex04 08 Æg uden skal samt æggeblommer, egnet til menneskeføde, friske, tørrede, frosne eller på anden måde konserverede, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler 1001 10 00 Hård hvede 1001 90 99 Blød hvede og blandsæd af hvede og rug, undtagen til udsæd 1002 00 00 Rug 1003 00 90 Byg, undtagen til udsæd 1004 00 00 Havre 1005 90 00 Majs, undtagen til udsæd ex10 06 30 Sleben ris 1006 40 00 Brudris 1007 00 90 Sorghum, undtagen hybridsorghum, til udsæd 1701 99 10 Hvidt sukker ex170219 00 Lactose, af en renhedsgrad i tør tilstand på 98,5 vægtprocent 1703 Melasse hidrørende fra udvinding eller raffinering af sukker









BILAG II







Varer, for hvilke der kan ydes eksportrestitution KN-kode Varebeskrivelse Landbrugsprodukter, for hvilke der kan ydes eksportrestitution III: se bilag III Korn (1) Ris (2) Æg (3) Sukker, melasse eller iso glucose (4) Mejeriprodukter (5) 1 2 3 4 5 6 7 ex04 03 Kærnemælk, koaguleret mælk og fløde, yoghurt, kefir og anden fermenteret eller syrnet mælk og fløde, også koncentreret, tilsat sukker eller andre sødemidler, aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao: 0403 10 – Yoghurt: 0403 10 51 til 0403 10 99 – – Aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao: – – – Aromatiseret X X X X – – – I andre tilfælde: – – – – Tilsat frugt og/eller nødder X X X – – – – Tilsat kakao X X X X 0403 90 – Andre varer: 0403 90 71 til 0403 90 99 – – Aromatiseret eller tilsat frugt og/eller nødder eller kakao: – – – Aromatiseret X X X X – – – I andre tilfælde: – – – – Tilsat frugt eller nødder X X X – – – – Tilsat kakao X X X X ex04 05 Smør og andre mælkefedtstoffer; smørbare mælkefedtprodukter: 0405 20 – Smørbare mælkefedtprodukter: 0405 20 10 – – Med fedtindhold på 39 vægtprocent og derover, men under 60 vægtprocent X 0405 20 30 – – Med fedtindhold på 60 vægtprocent og derover, men ikke over 75 vægtprocent X ex07 10 Grøntsager, også kogte i vand eller dampkogte, frosne: 0710 40 00 – Sukkermajs – – Kolber X X – – Kerner III X ex07 11 Grøntsager, foreløbigt konserverede f.eks. med svovldioxid, i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger, men ikke tilberedte til umiddelbar fortæring: 0711 90 30 – – – Sukkermajs – – – – Kolber X X – – – – Kerner III X ex15 17 Margarine; spiselige blandinger eller tilberedninger af animalske eller vegetabilske fedtstoffer eller olier eller af fraktioner af forskellige fedtstoffer og olier fra dette kapitel, undtagen spiselige fedtstoffer og olier eller fraktioner deraf henhørende under pos. 1516: 1517 10 – Margarine, undtagen flydende margarine: 1517 10 10 – – Med indhold af mælkefedt på over 10 vægtprocent, men ikke over 15 vægtprocent X 1517 90 – Andre varer: 1517 90 10 – – Med indhold af mælkefedt på over 10 vægtprocent, men ikke over 15 vægtprocent X 1702 50 00 – Kemisk ren fructose X ex17 04 Sukkervarer uden indhold af kakao (herunder hvid chokolade): 1704 10 – Tyggegummi, også overtrukket med sukker X X 1704 90 – Andre varer: 1704 90 30 – – Hvid chokolade X X X 1704 90 51 til 1704 90 99 – – Andre varer X X X X 1806 Chokolade og andre tilberedte næringsmidler med indhold af kakao: 1806 10 – Kakaopulver, tilsat sukker eller andre sødemidler: – – Kun tilsat saccharose X X X – – I andre tilfælde X X X X 1806 20 – Andre tilberedte varer, i blokke, plader eller stænger af vægt over 2 kg, eller flydende, i pastaform, i pulverform, som granulater eller lignende, i pakninger af nettovægt over 2 kg: – – »Chocolate milk crumb« (henhørende under KN-kode 1806 20 70) X X X X – – Andre tilberedte varer henhørende under pos. 1806 20 X X X X X 1806 31 00 og 1806 32 – Andre varer, i blokke, plader eller stænger: X X X X X 1806 90 – Andre varer: – – ex18 06 90 (11, 19, 31, 39, 50) X X X X X – – ex18 06 90 (60, 70, 90) X X X X ex19 01 Maltekstrakt; tilberedte næringsmidler fremstillet af mel, gryn, groft mel, stivelse eller maltekstrakt, også med indhold af kakao, såfremt dette udgør mindre end 40 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andetsteds tariferet; tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404, også med indhold af kakao, såfremt dette udgør mindre end 5 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andetsteds tariferet: 1901 10 00 – Tilberedte næringsmidler til børn, i pakninger til detailsalg: – – Tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404, med indhold af kakao på under 5 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag X X X X X – – Andre varer X X X X 1901 20 00 – Blandinger og dej til fremstilling af bagværk henhørende under pos. 1905: – – Tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404, med indhold af kakao på under 5 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag X X X X X – – Andre varer X X X X 1901 90 – Andre varer 1901 90 11 og 1901 90 19 – – Maltekstrakt X X – – Andre varer 1901 90 99 – – – Andre varer: – – – – Tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404, med indhold af kakao på under 5 vægtprocent beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag X X X X X – – – – Andre varer X X X X ex19 02 Pastaprodukter, også kogte eller med fyld (af kød eller andre varer) eller på anden måde tilberedt, f.eks. spaghetti, makaroni, nudler, lasagne, gnocchi, ravioli, cannelloni; couscous, også tilberedt: – Pastaprodukter, ikke kogte, uden fyld eller på anden måde tilberedt: 1902 11 00 – – Med indhold af æg: – – – Fremstillet af hård hvede og pastaprodukter fremstillet af andre kornprodukter III X – – – I andre tilfælde: X X 1902 19 – – I andre tilfælde: – – – Fremstillet af hård hvede og pastaprodukter fremstillet af andre kornprodukter III X – – – I andre tilfælde X X 1902 20 – Pastaprodukter med fyld, også kogt eller på anden måde tilberedt: 1902 20 91 og 1902 20 99 – – I andre tilfælde: X X X X 1902 30 – Andre pastaprodukter X X X X 1902 40 – Couscous: 1902 40 10 – – Ikke tilberedt: – – – Fremstillet af hård hvede III – – – I andre tilfælde X 1902 40 90 – – I andre tilfælde X X X X 1903 00 00 Tapioka og tapiokaerstatninger fremstillet af stivelse, i form af flager, gryn, perlegryn, sigtemel o.l. X 1904 Varer fremstillet ved ekspandering eller ristning af korn eller kornprodukter (f.eks. cornflakes); korn, undtagen majs, i form af kerner, flager eller andet bearbejdet korn (undtagen mel), forkogt eller på anden måde tilberedt, ikke andetsteds tariferet: – Puffed rice, ikke tilsat sukker eller andre sødemidler, eller forkogte ris: – – Med indhold af kakao (6) X III X X X – – Uden indhold af kakao X III X X – Andre varer, med indhold af kakao (6) X X X X X – I andre tilfælde X X X X 1905 Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk, også tilsat kakao; kirkeoblater, oblatkapsler af den art der anvendes til lægemidler, segloblater og lignende varer af mel eller stivelse: 1905 10 00 – Knækbrød X X X 1905 20 – Honningkager og lignende X X X X – Søde kiks, biskuitter og småkager: 1905 31 – – Søde kiks, biskuitter og småkager X X X X 1905 32 – – Vafler X X X X 1905 40 – Tvebakker og kryddere, ristet brød og lignende ristede varer X X X X 1905 90 – Andre varer: 1905 90 10 – – Usyret brød (»Matze«) X 1905 90 20 – – Kirkeoblater, oblatkapsler af den art der anvendes til lægemidler, segloblater og lignende varer af mel eller stivelse: X X 1905 90 30 – – – Brød, uden tilsætning af honning, æg, ost eller frugt, og med et indhold i tør tilstand på ikke over 5 vægtprocent sukker og ikke over 5 vægtprocent fedt X 1905 90 45 til 1905 90 90 – – – Andre varer X X X X ex20 01 Grøntsager, frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre: 2001 90 – Andre varer: 2001 90 30 – – Sukkermajs (Zea mays var. saccharata): – – – Kolber X X – – – Kerner III X 2001 90 40 – – Yamsrødder, søde kartofler og lignende spiselige dele af planter, med indhold af stivelse på 5 vægtprocent og derover X X ex20 04 Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006: 2004 10 – Kartofler: – – I andre tilfælde: 2004 10 91 – – – I form af mel eller flager X X X X 2004 90 – Andre grøntsager og blandinger af grøntsager: 2004 90 10 – – Sukkermajs (Zea mays var. saccharata): – – – Kolber X X – – – Kerner III X ex20 05 Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006: 2005 20 – Kartofler: 2005 20 10 – – I form af mel eller flager X X X X 2005 80 00 – Sukkermajs (Zea mays var. saccharata): – – Kolber X X – – Kerner III X ex20 08 Frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker, andre sødemidler eller alkohol, ikke andetsteds tariferet: 2008 99 – – Andre varer: – – – Ikke tilsat alkohol: – – – – Ikke tilsat sukker: 2008 99 85 – – – – – Majs, undtagen sukkermajs (Zea mays var. saccharata): – – – – – – Kolber X – – – – – – Kerner III 2008 99 91 – – – – – Yamsrødder, søde kartofler og lignende spiselige dele af planter, med indhold af stivelse på 5 vægtprocent og derover X ex21 01 Ekstrakter, essenser og koncentrater af kaffe, te eller maté samt varer tilberedt på basis af disse produkter eller på basis af kaffe, te eller maté; brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger samt ekstrakter, essenser og koncentrater deraf: – Ekstrakter, essenser og koncentrater af kaffe samt varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser eller koncentrater eller på basis af kaffe: 2101 12 98 – – – Andre varer X X X 2101 20 – Ekstrakter, essenser og koncentrater af te eller maté samt varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser eller koncentrater eller på basis af te eller maté: 2101 20 98 – – – I andre tilfælde X X X 2101 30 – Brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger samt ekstrakter, essenser og koncentrater deraf: – – Brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger: 2101 30 19 – – – Andre varer X X – – Ekstrakter, essenser og koncentrater af brændt cikorie og af andre brændte kaffeerstatninger: 2101 30 99 – – – I andre tilfælde X X ex21 02 Gær (levende eller inaktiv); andre inaktive encellede mikroorganismer (undtagen vacciner, henhørende under pos. 3002); tilberedte bagepulvere 2102 10 – Levende gær: 2102 10 31 og 2102 10 39 – – Bagegær: X 2105 Konsumis, også med indhold af kakao: – Med indhold af kakao X X X X X – I andre tilfælde X X X X ex21 06 Tilberedte næringsmidler, ikke andetsteds tariferet: 2106 90 – Andre varer: 2106 90 10 – – Ostefondue X X X X 2106 90 92 og 2106 90 98 – – Andre varer: X X X X 2202 Vand, herunder mineralvand og vand tilsat kulsyre, tilsat sukker eller andre sødemidler eller aromatiseret, og andre ikke-alkoholholdige drikkevarer, undtagen frugt- og grøntsagssafter henhørende under pos. 2009: 2202 10 00 – Vand, herunder mineralvand og vand tilsat kulsyre, tilsat sukker eller andre sødemidler eller aromatiseret X X 2202 90 – Andre varer: 2202 90 10 – – Uden indhold af varer henhørende under pos. 0401-0404 eller fedt af varer henhørende under pos. 0401-0404: – – – Øl fremstillet af malt, med et virkeligt alkoholindhold på 0,5 % vol og derunder III – – – Andre varer X X 2202 90 91 til 2202 90 99 – – I andre tilfælde X X X 2205 Vermouth og anden vin af friske druer, tilsat aromatiske planter eller aromastoffer X X ex22 08 Ethanol (ethylalkohol), ikke denatureret, med et alkoholindhold på under 80 % vol; spiritus, likør og andre spiritusholdige drikkevarer: 2208 20 – Spiritus fremstillet ved destillation af druevin eller druekvas X 2208 30 – Whisky: – – Anden whisky end Bourbon-whisky: ex220830 32 til 2208 30 88 – – – Anden whisky end whisky anført i forordning (EØF) nr. 2825/93 X 2208 50 11 til 2208 50 19 – Gin X 2208 50 91 til 2208 50 99 – Genever X X 2208 60 – Vodka X 2208 70 – Likør X X X X 2208 90 – Andre varer: 2208 90 41 – – – – Ouzo i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X X 2208 90 45 – – – – – – – Calvados, i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X 2208 90 48 – – – – – – – Anden spiritus fremstillet af frugt, i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X 2208 90 52 – – – – – – – »Korn«, i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X X 2208 90 56 – – – – – – – Andre varer, i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X X 2208 90 69 – – – – – Andre spiritusholdige drikkevarer, i beholdere med indhold af 2 liter eller derunder X X X 2208 90 71 – – – – – Spiritus fremstillet af frugt, i beholdere med indhold af over 2 liter X 2208 90 77 – – – – – I andre tilfælde, i beholdere med indhold af over 2 liter X X 2208 90 78 – – – – Andre spiritusholdige drikkevarer, i beholdere med indhold af over 2 liter X X X ex29 05 Acycliske alkoholer samt halogen-, sulfo-, nitro- eller nitrosodevirater deraf: 2905 43 00 – – Mannitol III III 2905 44 – – D-glucitol (sorbitol) III III ex33 02 Blandinger af lugtstoffer samt blandinger (herunder alkoholiske opløsninger) på basis af et eller flere af disse stoffer, af den art der anvendes som råvarer i industrien; andre tilberedninger på basis af lugtstoffer, af den art der anvendes til fremstilling af drikkevarer: 3302 10 – Af den art der anvendes i næringsmiddel- eller drikkevareindustrien: 3302 10 29 – – – – – I andre tilfælde X X X 3501 Casein, caseinater og andre caseinderivater; caseinlim: 3501 10 – Casein III 3501 90 – Andre varer: 3501 90 10 – – Caseinlim X 3501 90