1978L0318 — DA — 01.07.2013 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS DIREKTIV af 21. december 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om rudeviskere og rudevaskere til biler (78/318/EØF) (EFT L 081, 28.3.1978, p.49)

Ændret ved:





Ændret ved:

►A1 L 236 33 23.9.2003





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 21. december 1977

om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om rudeviskere og rudevaskere til biler

(78/318/EØF)







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: De tekniske forskrifter, som biler skal opfylde i henhold til de enkelte staters lovgivning, vedrører bl.a. bilers rudeviskere og rudevaskere; disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstats; det er derfor nødvendigt, at alle medlemsstater, enten ved siden af eller i stedet for deres nuværende forskrifter, gennemfører ensartede bestemmelser navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelse i henhold til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 3 ), som ændret af direktiv 78/315/EØF ( 4 ), kan anvendes på alle biltyper; de tekniske forskrifter bør affattes således, at de får samme målsætning som det arbejde, der foretages på dette område i FN's økonomiske kommission for Europa; disse forskrifter gælder for køretøjer af kategori M1 i den internationale klassificering af motordrevne køretøjer, som er omhandlet i bilag I til direktiv 70/156/EØF; indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende biler medfører anerkendelse medlemsstaterne imellem af den kontrol, der udøves af hver af dem, på grundlag af de fælles forskrifter; rudevaskere er allerede i handelen både separat og monteret i biler; disses frie bevægelighed kan lettes når de kan kontrolleres før de monteres i biler ved at indføre en EØF-typegodkendelse for disse anordninger, der betragtes som en teknisk enhed i henhold til artikel 9a i direktiv 70/156/EØF — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

Ved bil forstås i dette direktiv alle motorkøretøjer af klasse M1 som defineret i ►M1 bilag II A til direktiv 70/156/EØF ◄ , der er bestemt til færdsel på vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed over 25 km/t.

Artikel 2

Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller national godkendelse af en bil af grunde, som vedrører rudeviskere og rudevaskere eller EØF-typegodkendelse af en rudevasker:

— såfremt bilen opfylder forskrifterne med hensyn til rudeviskere og rudevaskere i ►M1 de relevante bilag ◄ ;

— såfremt rudevaskeren betragtes som en teknisk enhed ►M1 i henhold til artikel 2 i direktiv 70/156/EØF ◄ , og opfylder de relevante forskrifter i bilag I;

— såfremt bilen er udstyret med en rudevasker, som er typegodkendt som en teknisk enhed ►M1 i henhold til artikel 2 i direktiv 70/156/EØF ◄ , og er monteret i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I, punkt 6.2.5.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering, ibrugtagning eller brug af biler af grunde, der vedrører:

— rudeviskerne og rudevaskeren, hvis disse opfylder forskrifterne i ►M1 de relevante bilag ◄ ;

— rudevaskeren, hvis denne er typegodkendt som en teknisk enhed ►M1 i henhold til artikel 2 i direktiv 70/156/EØF ◄ , og er monteret i overensstemmelse med forskrifterne i bilag I, punkt 6.2.5.

2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde markedsføring af rudevaskere, der betragtes som en teknisk enhed ►M1 i henhold til artikel 2 i direktiv 70/156/EØF ◄ , hvis de er i overensstemmelse med en type, der er typegodkendt i henhold til artikel 2, andet led.

Artikel 4

Den medlemsstat, som har meddelt EØF-typegodkendelsen, træffer de nødvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver ændring af de dele eller kendetegn, der er omhandlet i bilag I, punkt ►M1 2.1 ◄ . De kompetente myndigheder i denne stat afgør, om den ændrede biltype skal underkastes nye afprøvninger, og om der skal udarbejdes en ny afprøvningsrapport. Såfremt afprøvningerne viser, at dette direktivs forskrifter ikke er opfyldt, godkendes ændringen ikke.

Artikel 5

Ændringer, som er nødvendige for tilpasning af forskrifterne i ►M1 bilagene ◄ til den tekniske udvikling, vedtages i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.

Denne fremgangsmåde finder dog ikke anvendelse på de ændringer, hvormed der indføres forskrifter vedrørende andre rudeviskere og rudevaskere end forrudeviskere og -vaskere.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne iværksætter de nødvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden 18 måneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 7

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAGSFORTEGNELSE







Bilag I: ►M1 Anvendelsesområde, definitioner, begæring om EØF-typegodkendelse, meddelelse af EØF-typegodkendelse, forskrifter, fremgangsmåde ved afprøvningerne, mærkning, ændring af typegodkendelse, produktionens overensstemmelse ◄ ►M1 ◄ Bilag II: Fremgangsmåde til bestemmelse af H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel samt til kontrol af R- og H-punkternes indbyrdes position og af forholdet mellem ryglænets konstruktivt bestemte og faktiske hældningsvinkel ►M1 ◄ Bilag III: Fremgangsmåde til bestemmelse af det størrelsesmæssige forhold mellem bilens primære referencepunkter og det tredimensionelle referencesystem ►M1 ◄ Bilag IV: Fremgangsmåde til bestemmelse af synsfeltet gennem forruden i biler af klasse M1 i forhold til V-punkterne ►M1 ◄ Bilag V: Blanding til afprøvning af forrudevisker og forrudevasker ►M1 ◄ Bilag VI: ►M1 Oplysningsskema (køretøj) ◄ Bilag VII: ►M1 Oplysningsskema (separat teknisk enhed) ◄ ▼M1 Bilag VIII: Typegodkendelsesattest (køretøj) Bilag IX: Typegodkendelsesattest (separat teknisk enhed) ▼B









BILAG I

▼M1

ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE, MEDDELELSE AF EØF-TYPEGODKENDELSE, FORSKRIFTER, FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNINGERNE, MÆRKNING, ÆNDRING AF TYPEGODKENDELSE, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

▼B

1. ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Dette direktiv finder anvendelse på førerens synsfelt over 180° i fremadrettet retning i M1-biler. 1.1.1. Det tilsigter, at sikre tilfredsstillende udsyn under ugunstige vejrforhold, ved at fastlægge kravene til forrudevisker og forrudevasker i M1-biler. 1.1.2. Direktivets bestemmelser er således udformet, at de gælder for M1-biler med førerens plads i venstre side. I M1-biler med førerens plads i højre side kan de bringes i anvendelse med de nødvendige ændringer af de foreskrevne kriterier.

2. DEFINITIONER

▼M1 —————

▼B

►M1 2.1. ◄ Biltype med hensyn til rudevisker og rudevasker

Ved »biltype med hensyn til rudevisker og rudevasker« forstås biler, der ikke afviger indbyrdes hvad angår følgende væsentlige dele:

►M1 2.1.1. ◄ den udvendige og indvendige form og indretning i området angivet i pkt. 1, som har indflydelse på udsynet;

▼M1

2.1.2. forrudens form og dimensioner samt fastgørelsesmåde, hvis denne må formodes at indvirke på synsfeltet som omhandlet i bilag IV;

▼B

►M1 2.1.3. ◄ rudeviskerens og rudevaskerens kendetegn.

►M1 2.2. ◄ Det tredimensionale referencesystem

Ved »det tredimensionale referencesystem« forstås et referencesystem bestående af et lodret længdeplan x-z, et vandret plan x-y og et lodret, tværgående plan x-z (se bilag III, fig 2), som anvendes ved bestemmelse af de relative afstande mellem den foreskrevne placering af punkterne i planerne og deres faktiske placering i bilen. Måden, hvorpå bilen anbringes i forhold til de tre planer, er vist i bilag III; alle koordinater, som er fastlagt med nulpunkt henført til jorden, skal beregnes for en bil i køreklar stand som defineret i bilag I, pkt. 2.6, i direktiv 70/156/EØF med en passager på forsædet; denne passager skal have en masse på 75 kg ± 1 %.

►M1 2.2.1. ◄ Biler med ophængning, der gør det muligt at indstille frihøjden, afprøves under de af fabrikanten angivne normale brugsforhold.

►M1 2.3. ◄ Primære referencepunkter

Ved »primære referencepunkter« forstås huller, overflader, mærker og identifikationsplader på bilens karosseri. Fabrikanten skal anføre arten af de anvendte referencepunkter, placeringen af hvert punkt (ved x-, y- og z-koordinator i det tredimensionale referencesystem) og deres afstande fra et tænkt plan svarende til jorden. Mærkerne kan være sådanne, som benyttes ved samling af karroseriet.

▼M1 —————

▼B

►M1 2.4. ◄ ►M1 Kroppens ◄ faktiske hældningsvinkel

(se bilag II)

►M1 2.5. ◄ ►M1 Kroppens ◄ konstruktivt bestemte hældningsvinkel

(se bilag II)

►M1 2.6. ◄ V-punkterne

Ved »V-punkterne« forstås punkter, hvis placering i kabinen er bestemt ved lodrette længdeplaner, der indeholder forsædets yderstillinger, og ved forholdet til R-punkterne og sædets yderstillinger, og ved forholdet til R-punkterne og ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel; disse punkter anvendes ved kontrol af overensstemmelse med kravene til synsfelt (se bilag IV).

►M1 2.7. ◄ R-punktet eller sædets referencepunkt

(se bilag II)

►M1 2.8. ◄ H-punktet

(se bilag II)

►M1 2.9. ◄ Forrudens referencepunkter

Ved »forrudens referencepunkter« forstås punkter på forrudens udvendige overflade, hvor denne skæres af linjer, som udgår fra V-punkterne.

►M1 2.10. ◄ Gennemsigtigt område

Ved »gennemsigtigt område« forstås det område i forruden, hvis gennemsigtighed ikke er under 70 % målt vinkelret på overfladen.

►M1 2.11. ◄ Førersædets vandrette indstillingsområde

Ved »førersædets vandrette indstillingsområde« forstås det område, der omfatter de normale førerpositioner, som fabrikanten har indrettet til at indstille sædet på parallelt med x-aksen (se punkt 2.3.).

►M1 2.12. ◄ Sædets udvidede indstillingsområde

Ved »sædets udvidede indstillingsområde« forstås det område, hvori sædet af fabrikanten er fremstillet til at kunne indstilles i x-aksens retning (se punkt 2.3.), udover den normale kørestilling som omhandlet i punkt 2.13., og som anvendes, når sædet omdannes til soveplads, eller for at lette indstigning i bilen.

►M1 2.13. ◄ Rudevisker

Ved »rudevisker« forstås en anordning, der består af udstyr til aftørring af forrudens udvendige overflade tillige med udstyr og betjeningsorganer til at starte og stoppe viskeren.

►M1 2.14. ◄ Viskerfelt

Ved »viskerfelt« forstås det område på en våd forrudes udvendige overflade, der bestryges af rudeviskeren.

►M1 2.15. ◄ Rudevasker

Ved »rudevasker« forstås en anordning der består af en beholder, der indeholder en væske, og som tilfører denne til forrudens udvendige overflade tillige med betjeningsorganer til at starte og stoppe vaskeren;

►M1 2.16. ◄ Rudevaskerens betjeningsorganer

Ved »rudevaskerens betjeningsorganer« forstås organer eller tilbehør til start eller stop af rudevaskeren. Start og stop kan være sammenkædet med betjeningen af rudeviskeren eller være helt uafhængig af denne;

►M1 2.17. ◄ Rudevaskerpumpe

Ved »rudevaskerpumpe« forstås en anordning, der overfører væsken fra beholderen til forruden;

▼M1

2.18. Dyse

Ved »dyse« forstås en anordning, som sender sprinklervæsken i retning af forruden.

▼B

►M1 2.19. ◄ Rudevaskerens funktion

Ved »rudevaskerens funktion« forstås dennes egnethed til at tilføre væske til det tilsigtede område af forruden, uden at vaskerens slanger springer læk eller frakobles, når denne anvendes normalt.

3. BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE

3.1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en biltype med hensyn til rudeviskere og rudevaskere.

▼M1

3.1.1. Begæring om EØF-typegodkendelse som omhandlet i direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, af en biltype med hensyn til forrudevisker- og forrudevaskersystem skal indgives af fabrikanten.

3.1.2. Oplysningsskemaet udformes som vist i bilag VI. ▼M1 ————— ▼B

►M1 3.1.3. ◄ Der indleveres en bil, der er repræsentativt for biltypen, til den tekniske tjeneste, som foretager godkendelsesafprøvningen.

3.2. Begæring om EØF-typegodkendelse af rudevaskere, der betragtes som en teknisk enhed.

▼M1

3.2.1. Begæring om EØF-typegodkendelse som omhandlet i direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, af en type forrudevaskersystem som separat teknisk enhed skal indgives af fabrikanten.

3.2.2. Oplysningsskemaet udformes som vist i bilag VII. ▼M1 —————

▼M1

3.2.3. Der indleveres et eksemplar af det system, der søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som foretager godkendelsesprøvningen. Den tekniske tjeneste kan om nødvendigt rekvirere yderligere et eksemplar. Sådanne eksemplarer skal være tydeligt og uudsletteligt mærket med fabrikantens navn eller handelsbetegnelse og typeidentifikation.

4. MEDDELELSE AF EØF-TYPEGODKENDELSE

4.1. Der meddeles EØF-typegodkendelse som omhandlet i artikel 4, stk. 3, og artikel 4, stk. 4, i direktiv 70/156/EØF, hvis de relevante krav er opfyldt.

▼M1 —————

▼M1

4.2. EØF-typegodkendelsesattesten udformes som vist i 4.2.1. bilag VII for den i punkt 3.1 omhandlede begæring 4.2.2. bilag IX for den i punkt 3.2 omhandlede begæring.

4.3. Der tildeles et typegodkendelsesnummer til hver godkendt type køretøj eller rudevaskersystem i overensstemmelse med reglerne i bilag VII til direktiv 70/156/EØF. En medlemsstat må ikke give samme nummer til to forskellige typer køretøj eller rudevaskersystem.

▼M1 —————

▼B

5. FORSKRIFTER

5.1. Forrudevisker

5.1.1. Enhver bil skal være forsynet med mindst en automatisk rudevisker dvs. en rudevisker, som kan fungere, når bilens motor er i gang, uden førerens medvirken udover den, der er nødvendig for at starte eller stoppe rudeviskeren.

5.1.2. Rudeviskeren skal dække et område på mindst 80 % af synsfeltet »B« som defineret i pkt. 2.3. i bilag IV. 5.1.2.1. Herudover skal viskerfeltet dække mindst 98 % af synsfeltet »A« som defineret i pkt. 2.2. i bilag IV.

5.1.3. Rudeviskeren skal kunne virke ved mindst to hastigheder. 5.1.3.1. Den ene skal være mindst 45 cykler pr. minut (viskerbladets bevægelse frem og tilbage til udgangsstillingen). 5.1.3.2. Den anden skal være mindst 10 og højst 55 cykler pr. minut. 5.1.3.3. Forskellen mellem den højeste og mindst en af de lavere hastigheder skal være mindst 15 cykler pr. minut.

▼M1

5.1.4. De i punkt 5.1.3 omhandlede viskerhastigheder skal opnås som beskrevet i punkt 6.1.1—6.1.6 og 6.1.8.

▼B

5.1.5. For at opfylde kravene i pkt. 5.1.3. kan periodisk virkende rudeviskere anvendes, forudsat en af hastighederne opfylder kravene i pkt. 5.1.3.1., og at en af de andre hastigheder, når den primære hastighed er afbrudt, ikke er mindre end 10 cykler pr. minut.

5.1.6. Når rudeviskeren standses ved hjælp af dens betjeningsorgan skal viskerbladene automatisk vende tilbage til deres udgangsstilling.

▼M1

5.1.7. Rudeviskeren skal kunne være blokeret i 15 sekunder uden at tage skade heraf. Der må anvendes automatisk kortslutningsbeskyttelse, hvis rudeviskeren kan reaktiveres blot ved at anvende forrudeviskerbetjeningsanordningen. Fremgangsmåde og forskrifter for afprøvningen er beskrevet i punkt 6.1.7.

▼B

5.1.8. Viskerfeltet skal opfylde mindstekravene i pkt. 5.1.2., når viskerne afprøves med en hastighed i overensstemmelse med pkt. 5.1.3.2. og i overensstemmelse med kravene i pkt. 6.1.10.

5.1.9. Den aerodynamiske virkning i forbindelse med forudens størrelse og form samt viskerens effektivitet bestemmes efter følgende forskrifter: ▼M1 5.1.9.1. Når viskeren udsættes for en relativ vindhastighed på 80% af bilens maksimalhastighed, dog ikke over 160 km/h, skal den, når den virker ved højeste hastighed, fortsat dække et felt, der opfylder kravene i punkt 5.1.2.1 med samme effektivitet og på samme måde som foreskrevet i punkt 6.1.10.2. ▼B

5.1.10. Viskerarmen skal være monteret på en sådan måde, at denne kan fjernes fra forruden, således at denne kan rengøres manuelt. ►M1 Denne bestemmelse gælder ikke udstyr, som, når det ikke er aktiveret, befinder sig på en del af forruden, der dækkes af andre dele af bilen (f.eks. kølerhjelmen, instrumentbrættet eller lignende). ◄

5.1.11. Viskeren skal være i stand til at fungere i to minutter på en tør forrude med udvendig temperatur på -18° ± 3° C i overensstemmelse med pkt. 6.1.11.

5.2. Forrudevasker

5.2.1. Enhver bil skal være udstyret med en forrudevasker, som skal være i stand til at modstå påvirkninger, der opstår, når dyserne er tilstoppede, og anordningen er sat i gang i overensstemmelse med fremgangsmåden foreskrevet i pkt. 6.2.1. og 6.2.2.

▼M1

5.2.2. Rudevaskerens funktion må ikke blive forstyrret af de temperaturpåvirkninger, som er beskrevet i punkt 6.2.3 og 6.2.4.

▼B

5.2.3. Rudevaskeren skal kunne afgive tilstrækkelig væske til at rense 60 % af arealet defineret i punkt 2.2. i bilag IV i overensstemmelse med punkt 6.2.5. i dette bilag.

5.2.4. Væskebeholderens rumfang må ikke være mindre end en liter.

6. FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNINGERNE

6.1. Forrudevisker

6.1.1. Medmindre andet er forskrevet, gennemføres afprøvningerne, som er beskrevet nedenfor, under følgende vilkår:

6.1.2. den omgivende temperatur må ikke være under 10° C og ikke over 40° C;

6.1.3. forruden skal til stadighed være våd;

6.1.4. dersom viskeren er elektrisk drevet, skal 6.1.4.1. akkumulatoren være fuldt opladet, 6.1.4.2. motoren rotere med 30 % af det omdrejningstal, ved hvilket den udvikler maksimal effekt, 6.1.4.3. nærlyset være tændt, 6.1.4.4. eventuel opvarmnings- og/eller ventilationsanlæg være i gang med maksimalt effektforbrug, 6.1.4.5. eventuelle afrimnings- og afdugningsanordninger være i gang med maksimalt effektforbrug.

6.1.5. Viskere, som drives ved trykluft eller vakuum, skal kunne virke med de foreskrevne hastigheder ved ethvert motoromdrejningstal og enhver motorbelastning.

6.1.6. Rudeviskerens hastighed skal opfylde kravene i punkt 5.1.3. efter at have været i gang i 20 minutter på en våd overflade.

6.1.7. Kravene i punkt 5.1.7. er opfyldt, når viskerarmene fastholdes i lodret stilling i 15 sekunder med betjeningsorganet indstillet på den maksimale hastighed.

6.1.8. Forrudens udvendige overflade skal være fuldstændigt affedtet med methylalkohol eller et tilsvarende affedtningsmiddel. Efter tørring påføres en ammoniakopløsning på mindst 3 % og ikke over 10 %. Overfladen tørres igen og gnides derpå efter med en tør bomuldsklud.

6.1.9. Forrudens udvendige overflade påføres et ensartet lag af afprøvningsblandingen (se bilag V), som skal tørre ind.

6.1.10. For at udmåle viskerfeltet beskrevet i punkt 5.1.2. og 5.1.2.1. behandles forrudens udvendige overflade som anført i punkt 6.1.8. og 6.1.9. eller på anden tilsvarende måde. 6.1.10.1. Der udføres en aftegning af viskerfeltet, som sammenlignes med en aftegning af det i punkt 5.1.2. og 5.1.2.1. omhandlede synsfelt til kontrol af, at kravene er opfyldt. ▼M1 6.1.10.2. Forrudevaskeren kan anvendes til samtlige prøver, hvis ydersiden af forruden er behandlet som beskrevet i punkt 6.1.8 og 6.1.9. ▼B

6.1.11. Forskrifterne i punkt 5.1.11. er opfyldt, når køretøjet i mindst 4 timer har været anbragt i en omgivende temperatur på -18° C ± 3° C. Betjeningsorganerne indstilles til viskernesmaksimale hastighed under de i punkt 6.1.4. omhandlede vilkår. Der fastsættes intet krav med hensyn til viskerfelt.

6.2. Forrudevasker

Afprøvningsforskrifter

6.2.1. Prøvning nr. 1

6.2.1.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 20° C ± 2° C i mindst 4 timer. Alle dyser skal være tilproppet, betjeningsorganet betjenes seks gange på et minut, og hver arbejdsgang skal vare mindst 3 sekunder. Hvis anordningen drives af førerens muskelkraft, skal den tilførte kraft være som anført i følgende tabel:



Pumpetype Tilført kraft Hånd 11 — 13,5 daN Fod 40 — 44,5 daN

6.2.1.2. For elektriske pumper skal prøvningsspændingen være mindst lig den nominelle spænding, men må ikke overstige denne med mere end 2 V.

6.2.1.3. Vaskerens funktion skal, når prøvningen er afsluttet, opfylde de i punkt 2.21. fastsatte krav.

6.2.2. Prøvning nr. 2

Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på -18° C ± 3° C i mindst 4 timer. Betjeningsorganet betjenes 6 gange på et minut, og hver arbejdsgang skal vare mindst 3 sekunder, og der tilføres kraft som beskrevet i punkt 6.2.1. Anordningen anbringes derefter i en omgivende temperatur på 20° C ± 2° C, indtil isen er fuldstændig smeltet. Vaskerens funktion kontrolleres derefter ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.3. Prøvning nr. 3 (lavtemperaturprøvning)

6.2.3.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på -18° C ± 3° C i mindst 4 timer, idet det sikres, at alt vaskerens vand er frosset. ►M1 Anordningen anbringes derefter i en omgivende temperatur på 20 ± 2° C, indtil isen er fuldstændig smeltet, dog højst 4 timer. ◄ Denne nedfrysnings/optøningsproces gentages seks gange. Herefter kontrolleres vaskerens funktion ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.3.2. Rudevaskeren fyldes til dyserne med en frostsikker væske bestående af en 50 % opløsning af methanol eller isopropylalkohol i vand, hvis hårdhed ikke overstiger 205 g/1000 kg. 6.2.3.2.1. Anordningen anbringes i en omgivende temperatur på -18° C ± 3° C i mindst 4 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.4. Prøvning nr. 4 (højtemperaturprøvning)

6.2.4.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 80° C ± 3° C i mindst 8 timer, og derefter i en omgivende temperatur på 20° C ± 2° C. Når temperaturen er stabil, kontrolleres viskerens funktion ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.4.2. Dersom dele af rudevaskeren er anbragt i motorrummet, fyldes den med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 80° C ± 3° C i mindst 8 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.4.3. Hvis ingen del af rudevaskeren er anbragt i motorrummet, fyldes den med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 60° C ± 3° C i mindst 8 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at følge forskrifterne i punkt 6.2.1.

6.2.5. Prøvning nr. 5 (effektivitetsprøvning af vaskeren foreskrevet i punkt 5.2.3.)

6.2.5.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne. ►M1 Hvis vaskerens dyse(r) kan indstilles, rettes den (de) mod det tilsigtede område på forrudens yderside, mens bilen står stille, og der ikke er nogen større vindpåvirkning. ◄ Hvis anordningen drives af førerens muskelkraft, må den anvendte kraft ikke overstige den i punkt 6.2.1.1. omhandlede. Hvis anordningen drives af en elektrisk pumpe, anvendes forskrifterne i punkt 6.1.4. ved denne prøvning.

6.2.5.2. Forrudens udvendige overflade skal være behandlet som foreskrevet i punkt 6.1.8. og 6.1.9.

6.2.5.3. Herefter sættes rudevaskeren i gang som angivet af fabrikanten, således at viskeren udfører 10 automatiske cykler med højeste hastighed, og størrelsen af det rensede synsfelt udmåles, som beskrevet i punkt 2.2. i bilag IV.

6.3. Hele afprøvningen af en rudevasker, som angivet i pkt. 6.2.1. til 6.2.4., udføres enten på en og samme rudevasker monteret i en bil, som er repræsentativ for den type, der skal godkendes, eller på en og samme tilsvarende rudevasker, som ikke er monteret i en bil, for hvilken der er indgivet begæring om EØF-typegodkendelse som en teknisk enhed.

▼M1

7. MÆRKNING

7.1. Ethvert forrudevaskersystem, der svarer til en type, der er typegodkendt i henhold til dette direktiv, skal være forsynet med et EØF-typegodkendelsesmærke.

7.2. Mærket består af et rektangel, hvori der er anbragt et lille »e«, efterfulgt af kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, der har meddelt typegodkendelsen, nemlig 1 for Tyskland 2 for Frankrig 3 for Italien 4 for Nederlandene 6 for Belgien ▼A1 7 for Ungarn 8 for Den Tjekkiske Republik ▼M1 9 for Spanien 11 for Det Forenede Kongerige 13 for Luxembourg 18 for Danmark ▼M2 19 for Rumænien ▼A1 20 for Polen ▼M1 21 for Portugal 23 for Grækenland ▼M3 25 for Kroatien ▼A1 26 for Slovenien 27 for Slovakiet 29 for Estland 32 for Letland ▼M2 34 for Bulgarien ▼A1 36 for Litauen CY for Cypern ▼M1 IRL for Irland ▼A1 MT for Malta ▼M1 I nærheden af rektanglet anbringes det basisgodkendelsesnummer, som udgør del 4 af det typegodkendelsesnummer, der henvises til i bilag VII til direktiv 70/156/EØF, og foran dette de to cifre, der angiver nummeret på den seneste større tekniske ændring af direktiv 78/318/EØF, der var foretaget, da EØF-typegodkendelsen blev meddelt. I nærværende direktiv er dette nummer 00.

7.3. EØF-typegodkendelsesmærket skal fastgøres til beholderen for forrudevaskervæske, så det er let læseligt og uudsletteligt, selv når beholderen er monteret i køretøjet.

7.4. I tillægget er vist et eksempel på et EØF-typegodkendelsesmærke.

8. ÆNDRING AF TYPEGODKENDELSE

8.1. Ved ændring af en typegodkendelse, der er meddelt i henhold til dette direktiv, finder bestemmelserne i artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.

9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

9.1. Der skal træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse med den godkendte type, jf. bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 70/156/EØF.

▼M1 —————

▼M1









Tillæg

Model for EØF-typegodkendelsesmærke

Forrudevaskersystemet med ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke er godkendt i Spanien (e9) med basisgodkendelsesnummer 0148 i henhold til nærværende direktiv. De viste tal er kun vejledende.

▼B









BILAG II

FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OG RYGLÆNETS FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL SAMT TIL KONTROL AF R- OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG AF FORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVT BESTEMTE OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL

▼M1

Bilag III til Rådets direktiv 77/649/EØF finder anvendelse.

▼B









BILAG III

FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF DET STØRRELSESMÆSSIGE FORHOLD MELLEM BILENS PRIMÆRE REFERENCEPUNKTER OG DET TREDIMENSIONALE REFERENCESYSTEM

1. FORHOLDET MELLEM REFERENCESYSTEMET OG BILENS PRIMÆRE REFERENCEPUNKTER

Når data for indvendige og udvendige mål på en bil, der er fremstillet til godkendelse i overensstemmelse med dette direktiv skal kontrolleres, er det, for at de særlige punkter, der fremgår af fabrikantens tegninger, kan findes på den til godkendelse indleverede bil, som er bygget efter disse tegninger, nødvendigt nøjagtigt at fastsætte forholdet mellem koordinaterne i det tredimensionale referencesystem givet i punkt 2.3 i bilag I, og som er blevet fastlagt i den indledende konstruktionsfase, og positionen for de i punkt 2.4 i bilag I givne primære referencepunkter.

2. FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF FORHOLDET MELLEM REFERENCESYSTEMET OG REFERENCEPUNKTERNE

Til brug ved bestemmelse af dette forhold afmærkes et referenceplan på jorden med x- og y-akser, der er forsynet med målangivelser. I figur 3 i tillægget til dette bilag er vist den metode, der skal benyttes til dette formål. Referenceplanet udgør en fast, jævn og vandret flade, hvorpå bilen står, og hvor der solidt er fastgjort to måleskalaer, der er inddelt i millimeter, og som har en længde på mindst 8 meter for x-aksens vedkommende og 4 meter for y-aksens. De skal være vinkelret på hinanden som vist i figur 3 i tillægget til dette bilag. Aksernes skæringspunkt er »nulpunktet ved jord«.

3. KONTROL AF NØJAGTIGHED

For at tage hensyn til ujævnheder i referenceplanet eller afprøvningsfladen, er det nødvendigt at måle afvigelserne i forhold til nulpunktet ved jord, hver 250 mm langs x- og y-måleskalaerne og at registrere måleresultaterne, således at de nødvendige korrektioner kan foretages under kontrollen af bilen.

4. NØJAGTIG OPSTILLING TIL AFPRØVNING

For at tage mindre afvigelser i ophængingshøjde osv. i betragtning er det nødvendigt, at have et middel til før målingerne foretages, at bringe referencepunkterne på plads svarende til de koordinater,der blev fastlagt under konstruktionsfasen. Yderligere må der kunne foretages mindre forskydninger af bilen i side- og/eller længderetning, således at den kan blive placeret korrekt i forhold til referenceplanerne.

5. RESULTATER

Når bilen er anbragt korrekt i forhold til referencesystemet og i den under konstruktionsfasen bestemte position, er det let at bestemme placeringen af de punkter, der er nødvendige for undersøgelsen af udsynet fremefter.

Ved denne undersøgelse kan der benyttes teodolitter, lyskilder, afskærmningsanordninger eller enhver anden anordning, der kan påvises at give tilsvarende resultater.

Figur 1

Bestemmelse af V-punkterne for en ryglænsvinkel på 25°

Figur 2

Tredimensionalt referencesystem

Figur 3

Vandret måleplan









BILAG IV

FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF SYNSFELTET GENNEM FORRUDEN I BILER AF KLASSE M1 I FORHOLD TIL V-PUNKTERNE

1. V-PUNKTERNES POSITION

1.1. Tabel I og II angiver V-punkternes position i forhold til R-punktet, sådan som den fremgår af deres x-, y- og z-koordinater i det tredimensionale referencesystem.

1.2. Tabel I angiver de grundlæggende koordinater for en konstruktivt bestemt hældningsvinkel for ryglænet på 25°. Koordinaternes positivretning er angivet i figur 1 i bilag III.



TABEL I V-Punkt x y z V1 68 mm — 5 mm 665 mm V2 68 mm — 5 mm 589 mm

1.3. Korrektion af ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel, såfremt den afviger fra 25°. 1.3.1. Tabel II angiver de yderligere korrektioner, der skal foretages af x- og z-koordinaterne for hvert V-punkt, når den konstruktivt bestemte hældningsvinkel ikke er 25°. Koordinaternes positivretning er vist i bilag III, figur 1.



TABEL II Ryglænets hældningsvinkel (grader) Vandrette koordinater Δx Lodrette koordinater Δz Ryglænets hældningsvinkel (grader) Vandrette koordinater Δx Lodrette koordinater Δz 5 — 186 mm 28 mm 23 — 18 mm 5 mm 6 — 177 mm 27 mm 24 — 9 mm 3 mm 7 — 167 mm 27 mm 25 0 mm 0 mm 8 — 157 mm 27 mm 26 9 mm — 3 mm 9 — 147 mm 26 mm 27 17 mm — 5 mm 10 — 137 mm 25 mm 28 26 mm — 8 mm 11 — 128 mm 24 mm 29 34 mm — 11 mm 12 — 118 mm 23 mm 30 43 mm — 14 mm 13 — 109 mm 22 mm 31 51 mm — 18 mm 14 — 99 mm 21 mm 32 59 mm — 21 mm 15 — 90 mm 20 mm 33 67 mm — 24 mm 16 — 81 mm 18 mm 34 76 mm — 28 mm 17 — 72 mm 17 mm 35 84 mm — 32 mm 18 — 62 mm 15 mm 36 92 mm — 35 mm 19 — 53 mm 13 mm 37 100 mm — 39 mm 20 — 44 mm 11 mm 38 108 mm — 43 mm 21 — 35 mm 9 mm 39 115 mm — 48 mm 22 — 26 mm 7 mm 40 123 mm — 52 mm

2. SYNSFELT

2.1. To synsfelter bestemmes ud fra V-punkterne.

2.2. Synsfelt »A« er det område, der er begrænset af følgende fire planer, som udgår fra V-punkterne i fremadrettet retning og skærer forrudens udvendige overflade (se figur 1 i tillægget): — et lodret plan gennem V1 og V2 afvigende 13° til venstre for X-aksen, — et plan parallelt med Y-aksen gennem V1 og stigende 3° fra X-aksen, — et plan parallelt med Y-aksen gennem V2 og faldende 1° fra X-aksen, — et lodret plan gennem V1 og V2 afvigende 20° til højre for X-aksen.

2.3. Synsfeltet »B« er det areal på forrudens udvendige overflade, der ligger mere end 25 mm fra det gennemsigtige areals udvendige kanter, og som er begrænset af følgende fire planer, hvor disse skærer den udvendige overflade (se figur 2 i tillægget); — et plan gennem V1 parallelt med Y-aksen og stigende 7° fra X-aksen, — et plan gennem V2 parallelt med Y-aksen og faldende 5° fra X-aksen, — et lodret plan gående gennem V1 og V2 i en vinkel med X-aksen på 17°, — et plan symmetrisk med det foregående om bilens længdesymmetriplan.

Figur 1

Synsfelt A

►(1) C1

Figur 2

Synsfelt B









BILAG V

BLANDING TIL AFPRØVNING AF RUDEVISKER OG RUDEVASKER

Den blanding, der er henvist til i punkt 6.1.9 i bilag I, består af 92,5 masseprocent vand (med hårhed mindre end 205 g/1000 kg konstateret efter fordampning), 5 masseprocent mættet saltopløsning i vand (natriumklorid) og 2,5 masseprocent støv, sammensat som angivet i tabel I og II nedenfor.







TABEL I Analyse af prøvningsstøv Bestanddel Vægtprocent SiO2 67 — 69 Fe2O3 3 — 5 Al2O3 15 — 17 CaO 2 — 4 MgO 0,5 — 1,5 Alkalier 3 — 5 Askestoffer 2 — 3







TABEL II Mængdemæssig fordeling af kornstørrelser Kornstørrelse (i μm) Fordeling af kornstørrelserne (i %) 0 — 5 12 ± 2 5 — 10 12 ± 3 10 — 20 14 ± 3 20 — 40 23 ± 3 40 — 80 30 ± 3 80 — 200 9 ± 3

▼M1









BILAG VI

Numrene og fodnoterne i dette oplysningsskema svarer til numrene og fodnoterne i bilag I til direktiv 70/156/EØF, senest ændret ved direktiv 92/53/EØF.

Punkter, som ikke har relevans for dette direktiv, er udeladt.

Oplysningsskema nr. …

i henhold til bilag I til Rådets direktiv 70/156/EØF om EØF-typegodkendelse af biler med hensyn til visker- og vaskersystemer (Rådets direktiv 78/318/EØF), senest ændret ved direktiv 94/68/EF

Følgende oplysninger skal i de relevante tilfælde indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkeligt detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede.

Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspekifikationer.

0. GENERELLE OPLYSNINGER

0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):

0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):

0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet (b): 0.3.1. Mærkets anbringelsesssted:

0.4. Køretøjets klasse (c):

0.5. Fabrikantens navn og adresse:

0.8. Adresse på samlefabrik(ker):

1. KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER

1.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj:

2. MASSE OG DIMENSIONER (e) (i kg og mm)

2.6. Masse af køretøj med karrosseri i køreklar stand eller masse af chassis med førerhus, når karrosseriet ikke leveres af fabrikanten (med kølervæske, smøremidler, brændstof, værktøj, reservehjul og fører) (o) (maksimum og minimum for hver version)

3. MOTOR (q)

3.2.1.8. Største nettoeffekt (t): … kW ved … min-1

3.2.5. Elektrisk system 3.2.5.1. Nominel spænding: … V, positiv/negativ tilslutning til stel (1) 3.2.5.2. Generator 3.2.5.2.1. Type: 3.2.5.2.2. Nominel effekt: … VA

4. TRANSMISSION (v)

4.7. Køretøjets tophastighed og gear, hvori denne nås (i km/h) (w):

9. KARROSSERI

9.4.1. Nærmere oplysninger om de primære referencemærker, der er tilstrækkelig detaljeret til, at de nemt kan identificeres, samt hvert enkelt mærkes placering i forhold til de andre og i forhold til det referencepunkt, der skal kontrolleres:

9.5.1. Forrude 9.5.1.2. Monteringsprincip

9.5.2.4. Godkendelsesnummer (-numre):

9.6. Forrudevisker(e) 9.6.1. Detaljeret teknisk beskrivelse (herunder fotografier eller tegninger):

9.7. Forrudevasker 9.7.1. Detaljeret teknisk beskrivelse (herunder fotografier eller tegninger) eller godkendelsesnummer, hvis godkendt som separat teknisk enhed:

9.8. Afrimnings- og afdugningsanlæg 9.8.2. Største elforbrug: … kW

9.10. Indvendigt udstyr 9.10.3. Sæder 9.10.3.5. Koordinater eller tegning af R-punktet (x) 9.10.3.5.1. Førersædet: 9.10.3.6. Ryglænets vinkel: 9.10.3.6.1. Førersædet: 9.10.3.7. Sædeindstillingsmuligheder: 9.10.3.7.1. Førersædet: 9.10.5. Varmesystemer for kabinen: 9.10.5.3. Største elforbrug: … kW.









BILAG VII

Oplysningsskema nr. …

vedrørende EØF-typegodkendelse af forrudevaskersystem som separat teknisk enhed (Rådets direktiv 78/318/EØF), senest ændret ved direktiv 94/68/EF

Følgende oplysninger skal i de relevante tilfælde indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok i A4-format eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkeligt detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede.

Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, anføres relevante funktionsspecifikationer.

0. GENERELLE OPLYSNINGER

0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):

0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):

0.5. Fabrikantens navn og adresse:

0.7. Ved komponenter og separate tekniske enheder, anbringelsessted og -måde for EØF-typegodkendelsesmærkning:

0.8. Adresse på samlefabrik(ker):

1. BESKRIVELSE AF UDSTYRET

1.1. Detaljeret teknisk beskrivelse (herunder fotografier eller tegninger), hvoraf det fremgår, hvilke komponenter der kan monteres i motorrummet

1.2. Eventuelle anvendelsesbegrænsninger og monteringskrav:

▼M1









BILAG VIII

MODEL

— typegodkendelse ( 5 )

— udvidelse af typegodkendelse (5)

— nægtelse af typegodkendelse (5)

— inddragelse af typegodkendelse (5)

af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (5) i henhold til direktiv 78/318/EØF, senest ændret ved direktiv 94/68/EF.

Typegodkendelse nr.:

Årsag til udvidelse:

Del I

0. GENERELLE OPLYSNINGER

0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):

0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):

0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøj/komponent/separat teknisk enhed (5) ( 6 ) 0.3.1. Mærkets anbringelsessted:

0.4. Køretøjets klasse: ( 7 )

0.5. Fabrikantens navn og adresse:

0.7. Ved komponenter og separate tekniske enheder, anbringelsessted og -måde for EØF-typegodkendelsesmærkning:

0.8. Adresse på samlefabrik(ker):

Del II

1. Eventuelle yderligere oplysninger: se tillæg

2. Navn på den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for at udføre prøverne:

3. Prøverapportens dato:

4. Prøverapportens nummer:

5. Eventuelle bemærkninger: se tillæg

6. Sted:

7. Dato:

8. Underskrift:

9. Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt.









Tillæg

til EØF-typegodkendelse nr. … vedrørende typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv 78/318/EØF, senest ændret ved direktiv 94/68/EF

1. Yderligere oplysninger

1.1. Visker — antal blade:

1.2.



Vasker — funktionsmåde: — eventuelt typegodkendelsesmærke

5. Bemærkninger:

(f.eks. gælder for både venstre- og højrestyrede køretøjer)









BILAG IX

MODEL

— typegodkendelse ( 8 )

— udvidelse af typegodkendelse (8)

— nægtelse af typegodkendelse (8)

— inddragelse af typegodkendelse (8)

af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (8) i henhold til direktiv 78/318/EØF, som senest ændret ved direktiv 94/68/EF.

Typegodkendelse nr.:

Årsag til udvidelse:

Del I

0. GENERELLE OPLYSNINGER

0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):

0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):

0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøj/komponent/separat teknisk enhed: (8) ( 9 ) 0.3.1. Mærkets anbringelsessted:

0.4. Køretøjets klasse: ( 10 )

0.5. Fabrikantens navn og adrsse:

0.7. Ved komponenter og separate tekniske enheder, anbringelsessted og -måde for EØF-typegodkendelsesmærkning:

0.8. Adresse på samlefabrik(ker):

Del II

1. Eventuelle yderligere oplysninger: se tillæg

2. Navn på den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for at udføre prøverne:

3. Prøverapportens dato:

4. Prøverapportens nummer:

5. Eventuelle bemærkninger: se tillæg

6. Sted:

7. Dato:

8. Underskrift:

9. Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt.









Tillæg

til EØF-typegodkendelsesattest nr. … vedrørende typegodkendelse af forrudevaskersystem som separat teknisk enhed i henhold til direktiv 78/318/EØF, som senest ændret ved direktiv 94/68/EF

1. Yderligere oplysninger

1.1. Eventuelle anvendelsesbegrænsninger og monteringskrav

5. Bemærkninger: