1993R2454 — DA — 04.03.2007 — 010.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Ændret ved:

A1 C 241 21 29.8.1994 (tilpasset ved Rådets beslutning 95/1EF, Euratom, EKSF) L 001 1 .. ►A2 L 236 33 23.9.2003





Berigtiget ved:







NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93

af 2. juli 1993

om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks ( 1 ), i det følgende benævnt kodeksen, særlig artikel 249, og ud fra følgende betragninger: ud fra følgende betragninger: Kodeksen samler de nuværende toldforskrifter i én retsakt; samtidig er der foretaget ændringer af forskrifterne, for at de kan foreligge i en mere sammenhængende og forenklet form, hvorved også visse mangler er blevet udbedret; den udgør dermed udtømmende EF-forskrifter på området; begrundelserne for Rådets kodificering af toldforskrifterne gælder også for gennemførelsesbestemmelserne hertil; derfor bør også gennemførelsesbestemmelserne til toldforskrifterne, som hidtil har været spredt over en mængde fællesskabsforordninger og -direktiver, samles i én forordning; en sådan kodeks om gennemførelse af EF-toldforskrifterne bør indeholde de nuværende gennemførelsesbestemmelser på toldområdet; på grundlag af de erfaringer, der er gjort, er det dog nødvendigt — at tilpasse disse regler efter bestemmelserne i kodeksen — at udvide rækkevidden af visse bestemmelser, der på nuværende tidspunkt kun gælder for bestemte toldprocedurer, for at tage hensyn til kodeksens generelle anvendelsesområde — at præcisere visse regler for at opnå en større retssikkerhed ved deres anvendelse; ændringerne vedrører især bestemmelserne om toldskyld; anvendelsesperioden for artikel 791, stk. 2, bør begrænses til den 1. januar 1995, og inden udløbet af denne periode bør spørgsmålet på ny undersøges i lyset af den erhvervede erfaring; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







DEL I

ALMINDELIGE GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER







AFSNIT I

GENERELT







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

1) kodeksen: Rådets forordning (EØF) af (SIC! EØF nr.) 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks

▼M6

2) ATA-carnet: det internationale tolddokument for midlertidig indførsel, der er indført som led i ATA-konventionen eller Istanbul-konventionen

▼M21

3) udvalget: det toldkodeksudvalg, der er nedsat ved kodeksens artikel 247a og 248a

▼B

4) Toldsamarbejdsrådet: den organisation, der er oprettet ved konventionen om oprettelse af et toldsamarbejdsråd, indgået i Bruxelles den 15. december 1950

5) de oplysninger, der er nødvendige til identifikation af varerne: dels de oplysninger, der benyttes til at identificere varerne til handelsbrug, og som gør det muligt for toldmyndighederne at fastslå varernes tarifering, dels varernes mængde

6) varer uden erhvervsmæssig karakter: både varer, hvis henførsel under den pågældende toldprocedure har lejlighedsvis karakter, og varer, der ved deres art og mængde forekommer at være bestemt til personlig, privat brug for modtagerne eller deres familie eller for de personer, der medbringer dem, eller som forekommer at være beregnet til gaver

7) handelspolitiske foranstaltninger: ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat inden for rammerne af den fælles handelspolitik ved fællesskabsbestemmelserne om indførsel og udførsel af varer, såsom tilsyns- og beskyttelsesforanstaltninger, kvantitative restriktioner eller lofter samt import- eller eksportforbud

8) toldnomenklatur: en af de i kodeksens artikel 20, stk. 3, omhandlede nomenklaturer

9) Det Harmoniserede System (HS): Det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem

▼M21

10) traktaten: Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab

▼M6

11) Istanbul-konventionen: den konvention om midlertidig indførsel, der er udfærdiget i Istanbul den 26. juni 1990.

▼M29

12) erhvervsdrivende: en person, som er erhvervsmæssigt involveret i aktiviteter, der er omfattet af toldlovgivningen.

▼M18

Artikel 1a

Ved anvendelse af artikel 291 til 300, anses landene i Den Økonomiske Union Benelux som en enkelt medlemsstat.

▼B







KAPITEL 2

Afgørelser

Artikel 2

Når en person, der indgiver en anmodning om afgørelse, ikke er i stand til at fremlægge alle de dokumenter og oplysninger, der er nødvendige, for at der kan træffes afgørelse, skal toldmyndighederne selv fremlægge de dokumenter og oplysninger, som er til deres rådighed.

Artikel 3

En begunstigende afgørelse om sikkerhedsstillelse til en person, som har forpligtet sig til at betale de krævede beløb, når toldmyndighederne rejser skriftligt krav herom, tilbagekaldes, såfremt den pågældende forpligtelse ikke overholdes.

Artikel 4

Tilbagekaldelsen vedrører ikke varer, der på det tidspunkt, hvor tilbagekaldelsen får virkning, allerede er blevet henført under den pågældende procedure i medfør af den tilbagekaldte bevilling.

Toldmyndighederne kan dog kræve, at sådanne varer inden for en af dem fastsat frist angives til en tilladt toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.

▼M1







KAPITEL 3

EDB-behandling

Artikel 4a

1. Toldmyndighederne kan bestemme, at nogle formaliteter skal opfyldes ved elektronisk databehandling, og fastsætte betingelserne og reglerne herfor, dog således at principperne i toldforskrifterne overholdes

Der forstås ved:

— elektronisk databehandling (edb): — a) udveksling af standardiserede EDI-meddelelser med toldmyndighederne b) indlæsning af data, som er nødvendige til opfyldelse af de pågældende formaliteter, i toldmyndighedernes edb-systemer

— EDI (Electronic Data Interchange): elektronisk transmission mellem et datasystem og et andet af data, der er struktureret på grundlag af anerkendte meddelelsesstandarder

— standardiseret meddelelse: en meddelelse, hvis struktur er fastlagt på forhånd og godkendt til elektronisk transmission af data.

2. De betingelser, der fastsættes for opfyldelse af formaliteter ved elektronisk databehandling, skal især omfatte foranstaltninger til kontrol af oplysningernes oprindelse og til beskyttelse mod, at uvedkommende kan få adgang til oplysningerne, at oplysningerne går tabt, bliver ændret eller slettet.

Artikel 4b

Når der benyttes elektronisk databehandling ved opfyldelse af formaliteter, bestemmer toldmyndighederne, efter hvilke nærmere regler den håndskrevne underskrift erstattes med en anden teknik, der eventuelt kan baseres på anvendelse af en kode.

▼M19

Artikel 4c

Toldmyndighederne kan undlade at kræve følgende oplysninger i forbindelse med forsøgsprogrammer, der ved hjælp af elektronisk databehandling tager sigte på at vurdere mulige forenklinger, i det tidsrum der er strengt nødvendigt for at gennemføre programmet:

a) den toldangivelse, der er omhandlet i artikel 178, stk. 1

b) som undtagelse fra artikel 222, stk. 1, udfyldelse af visse rubrikker i det administrative enhedsdokument, når oplysningerne hverken er nødvendige for at identificere varerne eller for at fastsætte de pågældende import- eller eksportafgifter.

Oplysningerne skal imidlertid stilles til rådighed, hvis der anmodes herom i forbindelse med en eventuel kontrol.

Det importafgiftsbeløb, der opkræves i den periode, der er omfattet af en undtagelse i medfør af stk. 1, må ikke være lavere end det, der ville blive opkrævet, hvis der ikke forelå nogen undtagelse.

Medlemsstater, der er interesserede i at deltage i sådanne forsøgsprogrammer, forelægger på forhånd Kommissionen alle oplysninger om det foreslåede forsøgsprogram, herunder dets planlagte varighed. De holder også Kommissionen underrettet om programmets gennemførelse og resultater. Kommissionen underretter alle øvrige medlemsstater herom.

▼M29







KAPITEL 4

Udveksling af data mellem toldmyndigheder med brug af informationsteknologi og computernetværk

Artikel 4d

1. Medmindre særlige omstændigheder gør sig gældende, og uden at det berører bestemmelserne vedrørende den pågældende procedure, som i givet fald finder tilsvarende anvendelse, benytter toldmyndighederne, når medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen har udviklet elektroniske systemer til udveksling af oplysninger om en toldprocedure eller erhvervsdrivende, sådanne systemer til informationsudvekslingen mellem de berørte toldsteder.

2. Når de i en procedure involverede toldsteder ligger i forskellige medlemsstater, skal de meddelelser, der anvendes til udveksling af data, være i overensstemmelse med den struktur og den nærmere udformning, som fastsættes af toldmyndighederne efter fælles aftale.

Artikel 4e

1. Foruden de betingelser, der henvises til i artikel 4a, stk. 2, indfører og vedligeholder toldmyndighederne passende sikkerhedsordninger, for at de forskellige systemer kan fungere effektivt, pålideligt og sikkert.

2. For at opnå det niveau for systemsikkerhed, der er fastsat i stk. 1, registreres hver indlæsning, ændring eller sletning af data med angivelse af årsagen til og det nøjagtige tidspunkt for en sådan handling og med anførelse af identiteten på den person, der foretager behandlingen. De oprindelige data og alle således behandlede data skal opbevares i mindst tre kalenderår efter udløbet af det år, som dataene vedrører, medmindre andet er bestemt.

3. Toldmyndighederne kontrollerer sikkerheden med regelmæssige mellemrum.

4. Toldmyndighederne underretter hinanden og i givet fald også den berørte erhvervsdrivende om eventuel mistanke om sikkerhedsbrud.







KAPITEL 5

Risikoforvaltning

Artikel 4f

1. Toldmyndighederne udfører risikoforvaltning for at sondre mellem de forskellige risikoniveauer, der er forbundet med varer, som er undergivet toldkontrol eller -tilsyn, og afgøre, hvorvidt og i givet fald hvor varerne skal undergives særlig toldkontrol.

2. Fastlæggelsen af risikoniveauer bygger på en vurdering af sandsynligheden for, at den risikorelaterede hændelse finder sted, og af dens konsekvenser, såfremt den rent faktisk indtræffer. Ved udvælgelsen af forsendelser eller angivelser, der skal undergives toldkontrol, skal der indgå stikprøver.

Artikel 4g

1. Den i toldkodeksens artikel 13, stk. 2, omhandlede risikoforvaltning på fællesskabsplan udføres i henhold til en elektronisk fælles ramme for risikoforvaltning omfattende følgende elementer:

a) et EF-toldrisikoforvaltningssystem til varetagelse af risikoforvaltningen, som skal benyttes til at formidle alle risikorelaterede oplysninger, som kan bidrage til at forbedre toldkontrollen, mellem medlemsstaternes toldmyndigheder og Kommissionen

b) fælles prioriterede kontrolområder

c) fælles risikokriterier og standarder for harmoniseret anvendelse af toldkontrol i specifikke tilfælde.

2. Med brug af det i stk. 1, litra a), omhandlede system udveksler toldmyndighederne risikorelaterede oplysninger i følgende situationer:

a) når en toldmyndighed har vurderet risiciene til at være betydelige og kræve toldkontrol, og det ved denne kontrol konstateres, at hændelsen, som omhandlet i toldkodeksens artikel 4, stk. 25, har fundet sted

b) når det ikke ved kontrollen kan konstateres, at hændelsen, som omhandlet i toldkodeksens artikel 4, stk. 25, har fundet sted, men den berørte toldmyndighed vurderer, at truslen indebærer en høj risiko andre steder i Fællesskabet.

Artikel 4h

1. De fælles prioriterede kontrolområder omfatter specielle, godkendte toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, varetyper, trafikruter, transportformer eller erhvervsdrivende, der skal undergives skærpet risikoanalyse og toldkontrol i en vis periode.

2. Anvendelsen af fælles prioriterede kontrolområder baseres på en fælles tilgang til risikoanalyse og af hensyn til et ensartet niveau for toldkontrollen på fælles risikokriterier og standarder for udvælgelsen af de varer og erhvervsdrivende, der skal undergives kontrol.

3. Toldkontrol, der gennemføres inden for fælles prioriterede kontrolområder, har ingen indvirkning på andre former for kontrol, som toldmyndighederne normalt gennemfører.

Artikel 4i

1. De i artikel 4g, stk. 1, litra c), nævnte fælles risikokriterier og standarder omfatter følgende:

a) en beskrivelse af risikoen/risiciene

b) de risikofaktorer eller -indikatorer, der skal anvendes til at udvælge varer eller erhvervsdrivende til toldkontrol

c) karakteren af den toldkontrol, som toldmyndighederne skal gennemføre

d) varigheden af anvendelsen af den i litra c) nævnte toldkontrol.

De oplysninger, der indhentes ved anvendelse af de i første afsnit nævnte elementer, formidles med brug af det i artikel 4g, stk. 1, litra a), omhandlede EF-toldrisikoforvaltningssystem. De anvendes af toldmyndighederne i deres risikoforvaltningssystemer.

2. Toldmyndighederne underretter Kommissionen om resultaterne af den toldkontrol, der er gennemført i overensstemmelse med stk. 1.

Artikel 4j

Ved fastsættelsen af fælles prioriterede kontrolområder og anvendelsen af fælles risikokriterier og standarder tages der hensyn til følgende elementer:

a) om de står i rimeligt forhold til risikoen

b) om det er nødvendigt at iværksætte kontrollen omgående

c) den mulige virkning for handelsstrømmene, de enkelte medlemsstater og kontrolressourcerne.

▼M10







AFSNIT II

BINDENDE OPLYSNINGER







KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I dette afsnit forstås ved:

1) bindende oplysninger: en tariferingsoplysning eller en oprindelsesoplysning, der er bindende for administrationerne i alle Fællesskabets medlemsstater, når de betingelser, der er fastlagt i artikel 6 og 7, er opfyldt

2) oplysningssøgende: — for så vidt angår tarifering: enhver person, der har anmodet toldmyndighederne om en bindende tariferingsoplysning — for så vidt angår oprindelse: enhver person, der med berettiget anledning har anmodet toldmyndighederne om en bindende oprindelsesoplysning

3) modtager: den person, i hvis navn den bindende oplysning er meddelt.







KAPITEL 2

Procedure for indhentning af bindende oplysninger — meddelelse til den oplysningssøgende og fremsendelse til Kommissionen

Artikel 6

1. Anmodning om bindende oplysninger fremsættes skriftligt til de kompetente toldmyndigheder i den eller de medlemsstater, hvor de pågældende oplysninger skal anvendes, eller til de kompetente toldmyndigheder i den medlemsstat, hvor den oplysningssøgende er etableret.

▼M18

Anmodninger om bindende tariferingsoplysninger (BTO) udfærdiges på en formular som vist i bilag 1B.

▼M10

2. Anmodningen om bindende tariferingsoplysninger må kun vedrøre én vare. Anmodningen om bindende oprindelsesoplysninger må kun vedrøre én vare og specifikke omstændigheder, der gør det muligt for varen at opnå oprindelsesstatus.

3.

A) Anmodningen om bindende tariferingsoplysninger skal bl.a. indeholde følgende oplysninger: a) modtagerens navn og adresse b) den oplysningssøgendes navn og adresse, hvis denne ikke er modtageren c) den toldnomenklatur, hvorefter tariferingen skal foretages. Hvis den oplysningssøgende ønsker at opnå tarifering af en vare i en af de nomenklaturer, der er omhandlet i kodeksens artikel 20, stk. 3, litra b), og stk. 6, litra b), skal den pågældende nomenklatur udtrykkeligt nævnes i anmodningen om bindende tariferingsoplysninger d) en detaljeret beskrivelse af varen, der gør det muligt at identificere den og fastslå dens tarifering i toldnomenklaturen e) varens sammensætning samt de undersøgelsesmetoder, der eventuelt er anvendt til at bestemme den, hvis tariferingen afhænger deraf f) eventuelt vareprøver, fotografier, tekniske tegninger, kataloger eller anden dokumentation, som kan være toldmyndighederne til hjælp ved bestemmelse af, hvorledes varen skal tariferes i toldnomenklaturen (vedlægges anmodningen) g) den forventede tarifering h) tilsagn om efter anmodning fra toldmyndighederne at fremlægge en oversættelse af den eventuelt vedlagte dokumentation til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog i) angivelse af, hvilke oplysninger der bør betragtes som fortrolige j) tilkendegivelse af, om den oplysningssøgende har kendskab til, at der allerede er anmodet om eller meddelt en bindende tariferingsoplysning for en identisk eller lignende vare i Fællesskabet ▼M24 k) accept af, at de angivne oplysninger lagres i en database hos Kommissionen, og at oplysninger, der indgår i de bindende tariferingsoplysninger, herunder fotografier, skitser, brochurer osv., gøres tilgængelige for offentligheden via Internettet, dog med undtagelse af de oplysninger, som ansøgeren har markeret som fortrolige; de gældende bestemmelser om beskyttelse af oplysninger finder anvendelse. ▼M10

B) Anmodningen om bindende oprindelsesoplysninger skal bl.a. indeholde følgende oplysninger: a) modtagerens navn og adresse b) den oplysningssøgendes navn og adresse, hvis denne ikke er modtageren c) de retsforskrifter, der skal finde anvendelse, dvs. artikel 22 eller 27 i kodeksen d) en detaljeret beskrivelse af varen og dens tarifering i toldtariffen e) efter behov, varens sammensætning, de undersøgelsesmetoder, der eventuelt er anvendt til at bestemme den, og dens pris ab fabrik f) de forhold, der gør det muligt at bestemme oprindelsen, beskrivelse af de anvendte materialer og deres oprindelse, tarifering, tilsvarende værdier og en beskrivelse af de nærmere omstændigheder (regler for positionsskifte, merværdi, beskrivelse af bearbejdning eller forarbejdning eller enhver anden specifik regel), der har gjort det muligt at opfylde de pågældende betingelser; det bør især anføres, hvilken oprindelsesregel der er anvendt, og hvor varen forventes at have oprindelsesstatus g) eventuelt vareprøver, fotografier, tekniske tegninger, kataloger eller anden dokumentation om varens sammensætning og bestanddele, som kan vise, hvilken fremstillingsproces eller forarbejdning de anvendte materialer har undergået h) tilsagn om efter anmodning fra toldmyndighederne at fremlægge en oversættelse af den eventuelt vedlagte dokumentation til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog i) angivelse af, hvilke oplysninger der bør betragtes som fortrolige, i forhold til offentligheden eller administrationerne j) tilkendegivelse af, om den oplysningssøgende har kendskab til, at der i Fællesskabet allerede er anmodet om eller meddelt en bindende tariferingsoplysning eller en bindende oprindelsesoplysning for identiske eller lignende varer eller materialer som dem, der er omhandlet i litra d) og f) k) accept af, at de angivne oplysninger må blive lagret på en database hos Kommissionen med offentlig adgang; bortset fra de i kodeksens artikel 15 nævnte tilfælde anvendes de i medlemsstaterne gældende bestemmelser om beskyttelse af oplysninger.

4. Hvis toldmyndighederne, når de modtager anmodningen, mener, at den ikke indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan udtale sig med sikkerhed, anmoder de den oplysningssøgende om at meddele de manglende oplysninger. De i artikel 7 fastsatte frister på henholdsvis tre måneder og 150 dage fra det tidspunkt, hvor toldmyndighederne råder over alle de oplysninger, der er nødvendige, for at de kan udtale sig; de bekræfter modtagelsen af anmodningen og meddeler den oplysningssøgende om, fra hvilken dato den nævnte frist løber.

5. En fortegnelse over de toldmyndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne til at modtage anmodninger om eller meddele bindende oplysninger, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.

Artikel 7

1. Bindende oplysninger skal hurtigst muligt meddeles den oplysningssøgende.

a) For så vidt angår tarifering: Hvis det ikke er muligt at meddele bindende tariferingsoplysninger til den oplysningssøgende senest tre måneder efter godtagelsen af anmodningen, skal toldmyndighederne underrette den oplysningssøgende om grunden til forsinkelsen samt tilkendegive, hvornår de forventer at kunne meddele oplysningerne.

b) For så vidt angår oprindelse: Oplysningen skal være meddelt senest 150 dage efter godtagelsen af anmodningen.

2. Bindende oplysninger skal meddeles på en formular som vist i bilag 1 (bindende tariferingsoplysning) eller bilag 1a (bindende oprindelsesoplysning). Meddelelsen skal indeholde angivelse af, hvilke oplysninger der er meddelt som fortrolige. Der skal desuden henvises til den i kodeksens artikel 243 omhandlede klageadgang.

▼M24

Artikel 8

1. For så vidt angår bindende tariferingsoplysninger sender medlemsstaternes toldmyndigheder straks følgende til Kommissionen:

a) en kopi af anmodningen om bindende tariferingsoplysning (jf. bilag 1B)

b) en kopi af den meddelte bindende tariferingsoplysning (eksemplar nr. 2 i bilag 1)

c) oplysninger på eksemplar nr. 4 i bilag 1.

For så vidt angår bindende oprindelsesoplysninger sender de straks de relevante dele af de meddelte bindende oprindelsesoplysninger.

Fremsendelsen sker elektronisk.

2. Hvis en medlemsstat anmoder herom, sender Kommissionen den straks de oplysninger, den har modtaget i medfør af stk. 1. Fremsendelsen sker elektronisk.

3. De fremsendte oplysninger om anmodningen om bindende tariferingsoplysninger, de meddelte bindende tariferingsoplysninger og de oplysninger, som er angivet på eksemplar nr. 4 i bilag 1, lagres i en central database hos Kommissionen. Oplysningerne om de bindende tariferingsoplysninger, herunder fotografier, skitser, brochurer osv., kan gøres tilgængelige for offentligheden via Internettet, dog med undtagelse af de fortrolige oplysninger, der er angivet i rubrik 3 og 8 i de meddelte bindende tariferingsoplysninger.

▼M10







KAPITEL 3

Bestemmelser vedrørende afvigende bindende oplysninger

Artikel 9

1. Hvis det viser sig, at to eller flere bindende oplysninger afviger fra hinanden

— optager Kommissionen, på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat, spørgsmålet på dagsordenen for udvalgets møde den kommende måned eller, hvis dette ikke er muligt, for det første derpå følgende møde

— vedtager Kommissionen ifølge kodeksens udvalgsprocedure hurtigst muligt og senest inden seks måneder efter det i første led nævnte møde en foranstaltning, der sikrer en ensartet anvendelse af forskrifterne for toldnomenklaturen eller varers oprindelse.

2. I stk. 1 forstås ved afvigende oprindelsesoplysninger oplysninger, der giver forskellig oprindelsesstatus til varer:

— som henhører under den samme toldposition, og hvis oprindelse er bestemt efter de samme oprindelsesregler, — og

— som er fremkommet ved samme fremstillingsproces.







KAPITEL 4

De bindende oplysningers retslige betydning

Artikel 10

1. Bindende oplysninger kan kun påberåbes af modtageren, jf. dog kodeksens artikel 5 og 64.

2.

a) For så vidt angår tarifering, kan toldmyndighederne kræve, at modtageren på det tidspunkt, hvor han afvikler toldformaliteterne, over for toldmyndighederne skal oplyse, at han er i besiddelse af bindende tariferingsoplysninger for de varer, som toldbehandles

b) For så vidt angår oprindelse, kan de myndigheder, der har beføjelser til at kontrollere, om bindende oprindelsesoplysninger kan finde anvendelse, kræve, at modtageren på det tidspunkt, hvor han afvikler alle formaliteterne, over for disse myndigheder skal oplyse, at han er i besiddelse af bindende oprindelsesoplysninger for de varer, som behandles.

3. Modtageren af en bindende oplysning kan kun gøre denne gældende for den pågældende vare,

a) for så vidt angår tarifering: såfremt toldmyndighederne finder det godtgjort, at der i alle henseender er overensstemmelse mellem den angivne vare og den vare, der er beskrevet i den forelagte tariferingsoplysning

b) for så vidt angår oprindelse: såfremt de i stk. 2, litra b), omhandlede myndigheder finder det godtgjort, at den angivne vare og de for dens opnåelse af oprindelsesstatus bestemmende omstændigheder i alle henseender stemmer overens med de varer, som de er beskrevet i den forelagte oprindelsesoplysning.

4. Toldmyndighederne eller de i stk. 2, litra b) omhandlede myndigheder kan forlange en oversættelse af henholdsvis den forelagte tariferingsoplysning og den forelagte oprindelsesoplysning til den pågældende medlemsstats officielle sprog eller et af dens officielle sprog.

Artikel 11

Bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt efter den 1. januar 1991 af en medlemsstats toldmyndigheder, er bindende for de kompetente myndigheder i samtlige medlemsstater på samme betingelser.

Artikel 12

1. Straks efter vedtagelsen af de i kodeksens artikel 12, stk. 5, nævnte retsakter eller foranstaltninger træffer toldmyndighederne alle nødvendige foranstaltninger til, at der kun meddeles bindende oplysninger, der er i overensstemmelse med den pågældende retsakt eller foranstaltning.

2.

a) For så vidt angår bindende tariferingsoplysninger skal ved anvendelse af stk. 1 følgende datoer tages i betragtning: — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. i), nævnte forordninger om ændring af toldnomenklaturen, den dato, fra hvilken de finder anvendelse — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. i), nævnte forordninger, der fastlægger eller påvirker tariferingen af en vare i toldnomenklaturen, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie L — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), nævnte foranstaltninger om ændring af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C — for en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol som nævnt i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), datoen for dommens afsigelse — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra a), nr. ii), nævnte foranstaltninger om tariferingsudtalelser eller ændringer af de forklarende bemærkninger til det harmoniserede systems nomenklatur, der vedtages af Verdenstoldorganisationen, datoen for offentliggørelse af Kommissionens meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C.

b) For så vidt angår bindende oprindelsesoplysninger, skal ved anvendelse af stk. 1 følgende datoer tages i betragtning: — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. i), nævnte forordninger om definition af varers oprindelse og om de forskrifter, der fastsættes i henhold til artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), den dato, fra hvilken de finder anvendelse — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. i) nævnte foranstaltninger om de indledende noter og udtalelser, der er vedtaget på fællesskabsplan, datoen for deres offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C — for en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol som nævnt i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), datoen for dommens afsigelse — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), nævnte foranstaltninger om udtalelser om oprindelse eller fortolkninger, der er vedtaget af WTO, den dato, der er angivet i Kommissionens meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C — for de i kodeksens artikel 12, stk. 5, litra b), nr. ii), nævnte foranstaltninger vedrørende bilaget til aftalen om oprindelsesregler og for de foranstaltninger, der vedtages som led i internationale aftaler, den dato, fra hvilken de finder anvendelse.

3. 3. Kommissionen meddeler hurtigst muligt toldmyndighederne datoen for vedtagelsen af de i denne artikel omhandlede foranstaltninger og retsakter.







KAPITEL 5

Bestemmelser om ophør af de bindende oplysningers gyldighed

Artikel 13

Når en bindende oplysning som følge af anvendelse af kodeksens artikel 12, stk. 4, andet punktum, og stk. 5, annulleres eller ophører med at være gyldig, underrettes Kommissionen hurtigst muligt herom af de toldmyndigheder, der har meddelt oplysningen.

Artikel 14

1. Når modtageren af en bindende oplysning, der er ophørt med at være gyldig af årsager omhandlet i kodeksens artikel 12, stk. 5, ønsker at påberåbe sig oplysningen i et bestemt tidsrum i overensstemmelse med stk. 6 i nævnte artikel, underretter han toldmyndighederne herom og medsender om nødvendigt dokumentation, som giver mulighed for at kontrollere, om de med henblik herpå fastsatte betingelser er opfyldt.

2. I særlige tilfælde, hvor Kommissionen i henhold til kodeksens artikel 12, stk. 7, andet afsnit, har vedtaget at gøre undtagelse fra bestemmelserne i stk. 6 i samme artikel, samt i de tilfælde, hvor de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede betingelser for fortsat at påberåbe sig den bindende oplysning ikke er opfyldt, meddeler toldmyndighederne modtageren dette skriftligt.

▼M18 —————

▼B







AFSNIT IV

VARERS OPRINDELSE







KAPITEL 1

Ikke-præferenceoprindelse







Afdeling 1

Bearbejdninger eller forarbejdninger, der giver oprindelsesstatus

Artikel 35

For tekstilvarer henhørende under afsnit XI i Den Kombinerede Nomenklatur og for en række andre varer end tekstilvarer fastsættes det i dette kapitel, hvilke bearbejdninger eller forarbejdninger der anses for at opfylde kriterierne i kodeksens artikel 24, hvorved disse varer får oprindelsesstatus i det land, hvor bearbejdningen eller forarbejdningen har fundet sted.

Ved »land« forstås alt efter omstændighederne enten et tredjeland eller Fællesskabet.







Underafdeling 1

Tekstilvarer henhørende under afsnit XI i Den Kombinerede Nomenklatur

Artikel 36

For tekstilvarer henhørende under afsnit XI i Den Kombinerede Nomenklatur anses en fuldstændig forarbejdning som defineret i artikel 37 som en bearbejdning eller forarbejdning, der giver varen oprindelsesstatus efter kodeksens artikel 24.

Artikel 37

Som fuldstændig forarbejdning anses en bearbejdning eller forarbejdning, der bevirker, at de fremstillede varer henføres under en anden position i Den Kombinerede Nomenklatur end den, der gælder for hvert af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus.

For de i bilag 10 nævnte varer kan dog kun de særlige forarbejdninger, som er anført i kolonne 3 i samme bilag ud for hver fremstillet vare, anses som fuldstændige, uanset om de medfører et positionskifte (SIC! positionsskifte).

De nærmere bestemmelser for anvendelse af reglerne i bilag 10 findes i de indledende noter i bilag 9.

Artikel 38

Ved anvendelse af artikel 37 skal følgende bearbejdninger eller forarbejdninger altid anses som utilstrækkelige til at give varerne oprindelsesstatus, uanset om der er sket et positionsskifte:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at varernes tilstand ikke forringes under transport eller opbevaring (lufttilførsel, strækning, tørring, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele o.lign.)

b) simple foranstaltninger som afstøvning, sigtning, sortering, opdeling, sammenstilling (herunder samling i sæt), vask og tilskæring

i) udskiftning af emballage og adskillelse eller samling af kolli ii) anbringelse i sække, i etuier, i æsker, på underlag mv. samt enhver anden simpel indpakning c)

d) anbringelse af mærkesedler, etiketter mv. på selve varerne eller deres emballage

e) simpel sammenføjning af varedele for at danne en komplet vare

f) kombination af to eller flere af de i litra a) til e) nænvnte (SIC! nævnte) behandlinger.







Underafdeling 2

Andre varer end tekstilvarer henhørende under afsnit XI i Den Kombinerede Nomenklatur

Artikel 39

For de fremstillede varer, som er nævnt i bilag 11, anses en bearbejdning eller forarbejdning, der er anført i kolonne 3 i samme bilag, som en bearbejdning eller forarbejdning, der giver varen oprindelsesstatus efter kodeksens artikel 24.

De nærmere bestemmelser for anvendelsen af reglerne i nævnte bilag 13 findes i de indledende noter i bilag 9.







Underafdeling 3

Fælles bestemmelser for alle varer

Artikel 40

Angives det i listen i bilag 10 og 11, at oprindelsesstatus erhverves, når værdien af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus ikke overstiger en bestemt procentdel af de fremstillede varers pris ab fabrik, beregnes denne procentdel på følgende måde.

— ved »værdi« forstås toldværdien ved indførslen af de anvendte materialer uden oprindelsesstatus eller, hvis denne ikke kendes eller kan konstateres, den først konstaterbare pris, der er betalt for materialerne i forarbejdningslandet

— ved »pris ab fabrik« forstås den fremstillede vares pris ab fabrik med fradrag af alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales ved varens udførsel

— »værdi fremkommet ved montering« findes ved sammenlægning af værdien af de egentlige monteringsprocesser, herunder enhver form for færdiggørelsesproces og kontrol samt eventuelt indsættelse af dele med oprindelse i det land, hvor disse processer udføres, tillige med en rimelig fortjenstmargen og de generalomkostninger, der påløber i dette land som følge af de nævnte processer.







Afdeling 2

Gennemførelsesbestemmelser om reservedele

Artikel 41

▼M1

1. Tilbehør, reservedele og værktøjer, der leveres samtidig med redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer, og til hvis normale udrustning de hører, anses for at have samme oprindelse som de pågældende redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer.

▼B

►M1 2. ◄ Væsentlige reservedele, som er bestemt til redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer, der er bragt i fri omsætning eller udført tidligere, formodes at have samme oprindelse som de pågældende redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer, såfremt de opfylder de i denne afdeling fastsatte betingelser.

Artikel 42

Den i artikel 41 omhandlede formodning gælder kun:

— når dette er nødvendigt af hensyn til indførslen i bestemmelseslandet

— når brugen af de nævnte væsentlige reservedele ved fremstillingen af de pågældende redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer ikke ville være til hinder for, at de pågældende redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer ville få oprindelsesstatus i Fællesskabet eller i fremstillingslandet.

Artikel 43

Ved anvendelsen af artikel 41, anses:

a) som redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer de varer, der er omfattet af afsnit XVI, XVII og XVIII i Den Kombinerede Nomenklatur

b) som væsentlige reservedele sådanne, der: — udgør dele, uden hvilke de under litra a) omhandlede varer, som er bragt i fri omsætning eller udført tidligere, ikke kan fungere tilfredsstillende — er karakteristiske for disse varer, — og — er bestemt til normal vedligeholdelse af disse varer og til at erstatte defekte eller ikke længere brugbare dele af samme beskaffenhed.

Artikel 44

Når der til de kompetente myndigheder eller udstedelsesberettigede organer i medlemsstaterne indgives en ansøgning om oprindelsescertifikat for væsentlige reservedele som omhandlet i artikel 41, skal dette certifikat samt ansøgningen herom i rubrik 6 (løbenr., mærker, numre, antal og art af kolli, varebeskrivelse) indeholde en erklæring fra ansøgeren, hvoraf det fremgår, at de omhandlede varer er bestemt til normal vedligeholdelse af en/et tidligere udført redskab, maskine, apparat eller køretøj, samt en nøjagtig angivelse af pågældende redskab, maskine, apparat eller køretøj.

Ansøgeren skal endvidere så vidt muligt henvise til det oprindelsescertifikat (udstedende myndighed, certifikatets nummer og dato), i henhold til hvilket redskabet, maskinen, apparatet eller køretøjet, til hvis vedligeholdelse delene er bestemt, er blevet udført.

Artikel 45

Skal oprindelsen af de i artikel 41 omhandlede væsentlige reservedele med henblik på overgang til fri omsætning i Fællesskabet ved indførslen godtgøres ved fremlæggelse af et oprindelsescertifikat, skal dette indeholde de i artikel 44 omhandlede angivelser.

Artikel 46

For at sikre overholdelsen af reglerne i dette afsnit kan medlemsstaternes kompetente myndigheder kræve yderligere dokumentation, især at der fremlægges:

— faktura eller kopi af fakturaen for de redskaber, maskiner, apparater eller køretøjer, der tidligere er bragt i fri omsætning eller udført

— kontrakt eller kopi af kontrakten eller ethvert andet dokument, hvoraf det fremgår, at leveringen sker i forbindelse med normal vedligeholdelse.







Afdeling 3

Gennemførelsesbestemmelser vedrørende oprindelsescertifikaterne







Underafdeling 1

Bestemmelser vedrørende almindelige oprindelsescertifikater

Artikel 47

Såfremt varers oprindelse ved indførslen godtgøres eller skal godtgøres ved fremlæggelse af et oprindelsescertifikat, skal dette certifikat opfylde følgende betingelser:

a) det skal være udfærdiget af en myndighed eller af et almindeligt anerkendt organ, der er behørigt bemyndiget af udstedelseslandet

b) det skal indeholde alle de angivelser, der er nødvendige for at identificere de varer, det vedrører, især: — kollienes antal, art, mærker og numre — varernes art — varernes brutto- og nettovægt; disse angivelser kan dog erstattes af andre, som f.eks. antal eller rumindhold, når varerne under transporten undergår en betydelig vægtændring, eller når deres vægt ikke kan konstateres, eller når varernes identitet normalt kan fastslås gennem disse andre angivelser — afsenderens navn

c) det skal entydigt beskræfte, at de varer, det vedrører, har deres oprindelse i et bestemt land.

Artikel 48

1. Oprindelsescertifikater, der udstedes af de kompetente myndigheder eller udstedelsesberettigede organer i medlemsstaterne, skal opfylde betingelserne i artikel 47, litra a) og b).

2. Certifikaterne og ansøgninger om sådanne certifikater udfærdiges på formularer svarende til modellerne i bilag 12.

3. Sådanne oprindelsescertifikater skal bekræfte, at varerne har deres oprindelse i Fællesskabet.

Hvis det af hensyn til eksporthandelen er nødvendigt, kan et certifikat dog bekræfte, at varerne har deres oprindelse i en bestemt medlemsstat.

Er betingelserne i EF-toldkodeksens artikel 24 kun opfyldt ved kombination af behandlinger udført i forskellige medlemsstater, må det dog kun bekræftes, at varerne har oprindelse i Fællesskabet.

Artikel 49

Oprindelsescertifikater udstedes efter skriftlig ansøgning fra den pågældende.

Når omstændighederne taler derfor, især når ansøgeren har regelmæssige eksportforretninger, kan medlemsstaterne give afkald på at kræve ansøgning for hver enkelt eksportforretning, forudsat at oprindelsesbestemmelserne overholdes.

Hvis det af hensyn til handelen er nødvendigt, kan der yderligere udstedes en eller flere genparter af hvert oprindelsescertifikat.

Disse genparter udstedes på formularer svarende til modellen i bilag 12.

Artikel 50

1. Certifikatets format er 210 × 297 mm, idet der tillades en maksimumstolerance på minus 5 mm og plus 8 mm for længden. Der anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir med en vægt på mindst 64 g/m2 eller mellem 25 og 30 g/m2, hvis der benyttes luftpostpapir. Forsiden af originalen skal være forsynet med et sepiafarvet gulliocheret bundtryk, som gør enhver forfalskning med mekaniske eller kemiske midler synlig.

2. Ansøgningsformularen trykkes på udførelsesmedlemsstaterne (SIC! udførselsmedlemsstatens) officielle sprog eller et eller flere af dens officielle sprog; formularen til oprindelsescertifikatet trykkes på et eller flere af Fællesskabets officielle sprog eller på et andet sprog efter handelens sædvaner og krav.

3. Medlemsstaterne kan selv trykke formularerne til oprindelsescertifikaterne eller lade dem trykke af trykkerier, som de har godkendt hertil. I sidstnævnte tilfælde skal godkendelsen fremgå af hver formular til oprindelsescertifikatet. Hvert oprindelsescertifikat skal være påtrykt trykkeriets navn og adresse eller et kendetegn, som gør det muligt at identificere dette. Det skal ydermere være påtrykt eller påstemplet et løbenummer i identifikationsøjemed.

Artikel 51

Ansøgningsformularen og oprindelsescertifikatet udfyldes på skrivemaskine eller i hånden med blokbogstaver på et af Fællesskabets officielle sprog eller på et andet sprog efter handelens sædvaner og krav, idet overensstemmelse skal iagttages.

Artikel 52

Hvert af de i artikel 48 omhandlede oprindelsescertifikater forsynes i identifikationsøjemed med et løbenummer. Ansøgningen om certifikat og samtlige genparter af certifikatet skal have samme nummer.

De kompetente myndigheder eller de udstedelsesberettigede organer i medlemsstaterne kan desuden forsyne disse dokumenter med et udstedelsesnummer.

Artikel 53

Medlemsstaternes kompetente myndigheder fastsætter, hvilke yderligere oplysninger der eventuelt skal gives i ansøgningen. Sådanne yderligere oplysninger skal begrænses til det mindst mulige.

Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de bestemmelser, den træffer i medfør af ovenstående stykke. Kommissionen giver omgående de øvrige medlemsstater meddelelse herom.

Artikel 54

De kompetente myndigheder eller de udstedelsesberettigede organer i medlemsstaterne, der har udstedt oprindelsescertifikater, skal opbevare de dertil hørende ansøgninger i mindst to år.

Ansøgningerne kan dog opbevares i form af kopier, for så vidt disse har den samme beviskraft efter den pågældende medlemsstats lovgivning.







Underafdeling 2

Særlige bestemmelser vedrørende oprindelsescertifikater for visse landbrugsprodukter, der er omfattet af særlige importordninger

Artikel 55

I artikel 56 til 65 fastsættes betingelserne for anvendelse af oprindelsescertifikater for landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande, for hvilke der er indført særlige ikke-præferentielle importordninger, for så vidt der i disse ordninger henvises til de følgende bestemmelser.







a)

Oprindelsescertifikater

Artikel 56

1. Oprindelsescertifikater for landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande, for hvilke der er indført særlige ikke-præferentielle importordninger, udfærdiges på formularer svarende til modellen i bilag 13.

2. Certifikaterne udstedes af de kompetente statslige myndigheder i de pågældende tredjelande, i det følgende benævnt »udstedende myndigheder«, hvis de varer, som de pågældende certifikater vedrører, i henhold til gældende bestemmelser i Fællesskabet kan anses for at have oprindelse i disse lande.

3. Certifikaterne skal ligeledes bekræfte alle nødvendige oplysninger, som kræves i henhold til fællesskabsbestemmelserne om de særlige importordninger, der er omhandlet i artikel 55.

4. Certifikaternes gyldighedsperiode er ti måneder, regnet fra den dato, hvor de udstedende myndigheder har udstedt dem, jf. dog bestemmelserne om de særlige importordninger, der er omhandlet i artikel 55.

Artikel 57

1. Oprindelsescertifikater, der er udfærdiget i henhold til denne underafdeling, kan kun forekomme i ét eksemplar, på hvilket er anført »original« ved siden af dokumentets betegnelse.

Hvis der bliver behov for yderligere eksemplarer, skal der på disse anføres »kopi« ved siden af dokumentets betegnelse.

2. De kompetente myndigheder i Fællesskabet anerkender kun originaleksemplaret af oprindelsescertifikatet.

Artikel 58

1. Oprindelsescertifikatets format skal være 210 × 297 mm, idet der tillades en maksimumstolerance på minus 5 mm og plus 8 mm for længden. Der anvendes hvidt, træfrit papir med en vægt på mindst 40 g/m2. Forsiden af originalen skal være forsynet med et gult guillocheret bundtryk, som gør enhver forfalskning med mekaniske eller kemiske midler synlig.

2. Certifikatformularen skal trykkes og udfyldes på et af Fællesskabets officielle sprog.

Artikel 59

1. Certifikatet udfyldes på skrivemaskine, ad mekanisk vej eller på lignende måde.

2. Raderinger eller rettelser er ikke tilladt. Ændringer foretages ved overstregning af de urigtige oplysninger og, i påkommende tilfælde, ved tilføjelse af de ønskede oplysninger. Alle ændringer skal være bekræftet af den, der foretager dem, og påtegnes af de udstedende myndigheder.

Artikel 60

1. Oprindelsescertifikater, der er udstedt i henhold til artikel 56 til 59, skal i rubrik 5 indeholde alle i artikel 56, stk. 3, omhandlede yderligere oplysninger, der i givet fald er nødvendige for anvendelsen af de særlige importordninger, som de vedrører.

2. Den ikke benyttede plads i rubrik 5, 6 og 7 overstreges for at umuliggøre senere tilføjelser.

Artikel 61

Hvert oprindelsescertifikat skal være forsynet med et nummer i identifikationsøjemed; dette kan være påtrykt og skal bære den udstedende myndigheds stempel samt den eller de underskriftsberettigede personers underskrift.

Oprindelsescertifikatet udstedes i forbindelse med udførslen af de varer, som det vedrører, og den udstedende myndighed beholder en kopi af hvert certifikat, som den udsteder.

Artikel 62

I undtagelsestilfælde kan det i ovenstående bestemmelser omhandlede oprindelsescertifikat udstedes efter udførslen af de varer, som det vedrører, hvis det som følge af en fejltagelse, uforsætlig undladelse eller særlige omstændigheder ikke er sket i forbindelse med udførslen.

De udstedende myndigheder kan kun udstede det i artikel 56 til 61 omhandlede oprindelsescertifikat efterfølgende, hvis de har undersøgt, om oplysningerne i eksportørens anmodning svarer til oplysningerne i det tilsvarende eksportdokument.

På certifikater, der udstedes efterfølgende, skal der i rubrikken »bemærkninger« anføres en af følgende påtegninger:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori

▼

— annettu jälkikäteen —utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġ retrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Administrativt samarbejde

Artikel 63

1. Når de særlige importordninger for visse landbrugsprodukter er baseret på anvendelse af det i artikel 56 til 62 omhandlede oprindelsescertifikat, er iværksættelsen af en procedure for administrativt samarbejde en betingelse for, at disse ordninger kan benyttes, medmindre andet er fastsat i den pågældende ordning.

I den forbindelse meddeler de pågældende tredjelande Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber:

— navn og adresse på de myndigheder, der har beføjelse til at udstede oprindelsescertifikater, samt prøver på aftryk af de stempler, som de benytter

— navn og adresse på de statslige myndigheder, der skal modtage anmodninger om efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater, som fastsat i artikel 64.

Alle disse oplysninger videresendes af Kommissionen til medlemsstaternes kompetente myndigheder.

2. Hvis de pågældende tredjelande ikke meddeler Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber de i stk. 1 omhandlede oplysninger, afslår de kompetente myndigheder i Fællesskabet at give tilladelse til, at de særlige importordninger benyttes.

Artikel 64

1. Efterfølgende kontrol af de i artikel 56 til 62 omhandlede oprindelsescertifikater foretages i form af stikprøver samt hver gang, der er begrundet tvivl om et dokuments ægthed eller rigtigheden af oplysningerne deri.

For så vidt angår oprindelse foretages kontrollen på toldmyndighedernes foranledning.

For så vidt angår anvendelse af bestemmelserne på landbrugsområdet kan kontrollen i givet fald foretages af andre kompetente myndigheder.

2. Ved anvendelse af stk. 1 tilbagesender de kompetente myndigheder i Fællesskabet oprindelsescertifikatet eller en kopi heraf til den af udførselslandet udpegede statslige kontrolmyndighed, i givet fald med anførelse af de reelle eller formelle årsager, som berettiger til en undersøgelse. Sammen med dette certifikat sender de, såfremt denne er fremlagt, fakturaen eller en kopi heraf og anfører alle de oplysninger, der har kunnet indhentes, og som giver anledning til at tro, at oplysningerne i certifikatet er ukorrekte, eller at certifikatet ikke er ægte.

Hvis anvendelsen af de pågældende særlige importordninger suspenderes, indtil resultaterne af kontrollen foreligger, frigiver toldmyndighederne i Fællesskabet varerne under forbehold af, at der træffes de sikkerhedsforanstaltninger, som skønnes nødvendige.

Artikel 65

1. Resultaterne af den efterfølgende kontrol meddeles snarest muligt til de kompetente myndigheder i Fællesskabet.

De skal gøre det muligt at afgøre, om de oprindelsescertifikater, der er tilbagesendt i henhold til artikel 64, vedrører de varer, der faktisk er udført, og om varerne i sidste ende også kan være omfattet af den pågældende særlige importordning.

2. Opnås der intet svar på en anmodning om efterfølgende kontrol inden for en frist på seks måneder, afslår de kompetente myndigheder i Fællesskabet definitivt at indrømme adgang til den særlige importordning.

▼M18







KAPITEL 2

Præferenceoprindelse

Artikel 66

I dette kapitel forstås ved:

a) »fremstilling« : alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling eller specifikke processer

b) »materialer« : alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt

c) »produkt« : det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces

d) »varer« : materialer og produkter

e) »toldværdi« : den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)

f) »prisen ab fabrik« i bilag 15 : den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt udføres

g) »materialernes værdi« i bilag 15 : toldværdien på indførselstidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i Fællesskabet eller i det pågældende præferenceberettigede land efter artikel 67, stk. 1, eller i den præferenceberettigede republik efter artikel 98, stk. 1. Hvis det er nødvendigt at fastsætte værdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder bestemmelserne i dette afsnit tilsvarende anvendelse

h) »kapitler« og »positioner« : de kapitler og positioner (fire-cifrede koder), der benyttes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede system

i) »tariferet« : et produkts eller et materiales tarifering under en bestemt position

j) »sending« : produkter, som enten sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller er omfattet af et gennemgående transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura.







Afdeling 1

Den generelle præferenceordning







Underafdeling 1

Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus

Artikel 67

1. Ved anvendelse af bestemmelserne om de generelle toldpræferencer, som indrømmes af Fællesskabet for produkter med oprindelse i udviklingslande (i det følgende benævnt »præferenceberettigede lande«) anses nedenstående produkter for at have oprindelse i et præferenceberettiget land:

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende land, jf. artikel 68

b) produkter, der er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land, og til hvis fremstilling der er medgået andre produkter end dem, der er nævnt i litra a), på betingelse af at produkterne har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 69.

2. Ved anvendelse af bestemmelserne i denne afdeling anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, jf. stk. 3, som produkter med oprindelse i et præferenceberettiget land, forudsat at de i det pågældende præferenceberettigede land undergår en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 70.

3. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse for at fastslå oprindelsen af produkter fremstillet i Fællesskabet.

4. I det omfang Norge og Schweiz indrømmer generelle toldpræferencer til produkter med oprindelse i de i stk. 1 omhandlede præferenceberettigede lande og anvender en tilsvarende definition af produkter med oprindelsesstatus som den, der er fastlagt i nærværende afdeling, anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz, der i et præferenceberettiget land undergår mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end dem, der er omhandlet i artikel 70, som produkter med oprindelse i det pågældende præferenceberettigede land.

Bestemmelserne i første afsnit finder kun anvendelse på produkter med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz (i overensstemmelse med oprindelsesreglerne for de pågældende toldpræferencer), såfremt produkterne udføres direkte til de præferenceberettigede lande.

Første afsnit finder ikke anvendelse på produkter, der henhører under kapitel 1-24 i det harmoniserede system.

Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, datoen, fra hvilken de i første og andet afsnit fastsatte bestemmelser finder anvendelse.

5. Bestemmelserne i stk. 4 finder anvendelse på betingelse af, at Norge og Schweiz ud fra gensidighedsprincippet indrømmer samme behandling for fællesskabsprodukter.

Artikel 68

1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i et præferenceberettiget land eller Fællesskabet, anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér

e) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

f) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for deres søterritorier

g) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra f) nævnte produkter

h) brugte genstande, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer

i) affald og skrot, der hidrører fra fremstillingsvirksomhed, som udøves dér

j) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt det har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

k) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a) til j) nævnte produkter

2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra f) og g), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe:

— som er registreret eller anmeldt i det præferenceberettigede land eller i en EF-medlemsstat

— som fører et præferenceberettiget lands eller en EF-medlemsstats flag

— som mindst for 50 %'s vedkommende ejes af statsborgere i det præferenceberettigede land eller i EF-medlemsstaterne eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i det præferenceberettigede land eller i en af disse stater, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i det præferenceberettigede land eller i EF-medlemsstaterne, og hvis kapitel desuden, når det drejer sig om selskaber, for mindst halvdelens vedkommende tilhører det pågældende præferenceberettigede land eller EF-medlemsstaterne, offentlige institutioner eller statsborgere i dette præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne

— hvis kaptajn og officerer er statsborgere i det præferenceberettigede land eller i EF-medlemsstaterne, og

— hvis besætning er sammensat således, at mindst 75 % er statsborgere i det præferenceberettigede land eller i EF-medlemsstaterne.

3. Udtrykkene »præferenceberettiget land« og »Fællesskabet« omfatter også dette lands og EF-medlemsstaternes søterritorier.

4. Fartøjer, der befinder sig på det åbne hav, navnlig fabriksskibe, om bord på hvilke fangsten bearbejdes eller forarbejdes, anses for at udgøre en del af det præferenceberettigede lands eller den EF-medlemsstats område, hvorunder de hører, forudsat at de opfylder de i stk. 2 fastsatte betingelser.

Artikel 69

Ved anvendelsen af artikel 67 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land eller i Fællesskabet, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag 15 er opfyldt.

Ovennævnte betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af denne afdeling, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer.

Hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.

Artikel 70

▼M22

1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus, uanset om betingelserne i artikel 69 er opfyldt:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring

b) adskillelse og samling af kolli

c) vask, rensning, afstøvning, fjernelse af oxid-lag, olie, maling eller andre belægninger

d) strygning eller presning af tekstiler

e) enkel maling og polering

f) afskalning, hel eller delvis slibning, polering og glasering af korn eller ris

g) farvning af sukker eller formning af sukker i stykker, hel eller delvis slibning af sukker

h) skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager

i) hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring

j) sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt)

k) enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder

l) anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

m) enkel blanding af produkter, også af forskellig art, når en eller flere af bestanddelene i blandingerne ikke opfylder betingelserne i denne afdeling for at kunne anses som produkter med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land eller i Fællesskabet

n) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele

o) kombination af to eller flere af de i litra a)-n) nævnte arbejdsprocesser

p) slagtning af dyr.

▼M18

2. Alle arbejdsprocesser, der udføres enten i et præferenceberettiget land eller i Fællesskabet på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.

Artikel 70a

1. Den kvalificerende enhed for anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling er det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.

Heraf følger:

a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed

b) at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne afdeling.

2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 71

1. Uanset artikel 69 kan materialer uden oprindelsesstatus anvendes til fremstilling af et givet produkt, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrik

Ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus må overstiges ved anvendelse af første afsnit.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

Artikel 72

1. Som undtagelse fra artikel 67 skal det med henblik på at bestemme, om et produkt, som er fremstillet i et præferenceberettiget land, der er medlem af en regional sammenslutning, har oprindelse dér, som defineret i nævnte artikel, gælde, at produkter, der har oprindelse i et land i den regionale sammenslutning, og som anvendes ved fremstillingen af førnævnte produkt i et andet land i sammenslutningen, behandles, som om de havde oprindelse i dette produkts fremstillingsland (regional kumulation).

2. Det færdige produkts oprindelsesland bestemmes i henhold til artikel 72a.

▼M22

3. Regional kumulation finder anvendelse på tre særskilte regionale sammenslutninger af præferenceberettigede lande:

a) Sammenslutning I: Brunei-Darussalam, Cambodja, Filippinerne, Indonesien, Laos, Malaysia, Singapore, Thailand og Vietnam

b) Sammenslutning II: Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela

c) Sammenslutning III: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverne, Nepal, Pakistan og Sri Lanka.

4. Ved »regional sammenslutning« forstås henholdsvis sammenslutning I, II eller III.

▼M18

Artikel 72a

1. Når varer med oprindelsesstatus i et land, der er medlem af en regional sammenslutning, bearbejdes eller forarbejdes i et andet land i den samme regionale sammenslutning, anses disse for at have oprindelse i det land i den regionale sammenslutning, hvor den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når:

a) den merværdi, der er fremkommet i dette land, og som er defineret i stk. 3, er højere end den højeste toldværdi af de anvendte produkter med oprindelse i et af de øvrige lande i den regionale sammenslutning, og

b) den bearbejdning eller forarbejdning, der har fundet sted i dette land, er mere vidtgående end den i artikel 70 fastsatte, og, for så vidt angår tekstilvarer, end de bearbejdninger, der er anført i bilag 16.

2. Når betingelsen i stk. 1, litra a) og b), ikke er opfyldt, anses produkterne for at have oprindelse i det land i den regionale sammenslutning, som tegner sig for den højeste toldværdi af de anvendte produkter med oprindelsesstatus, som hidrører fra de øvrige lande i den regionale sammenslutning.

3. Ved »merværdi« forstås prisen ab fabrik minus toldværdien af hvert af de anvendte produkter, som har oprindelse i et andet land i den regionale sammenslutning.

4. Når varer udføres fra et land i en regional sammenslutning til et andet land i den samme regionale sammenslutning med henblik på at blive anvendt ved yderligere bearbejdning eller forarbejdning eller med henblik på at blive genudført uden yderligere bearbejdning eller forarbejdning, bevises varernes oprindelsesstatus ved hjælp af et i det førstnævnte land udsted oprindelsescertifikat formular A.

5. Som bevis for at varer, der udføres fra et land i en regional sammenslutning til Fællesskabet, har opnået eller bevaret deres oprindelsesstatus i medfør af artikel 72, nærværende artikel og artikel 72b, fremlægges et oprindelsescertifikat formular A, eller en fakturaerklæring, der er udstedt på grundlag af et oprindelsecertifikat formular A, som er udfærdiget i overensstemmelse med stk. 4.

6. I rubrik 12 på oprindelsescertifikatet ►C6 formular A, ◄ eller på fakturaerklæringen angives oprindelseslandet således:

— når der er tale om udførsel uden bearbejdning eller forarbejdning, jf. stk. 4, anføres fremstillingslandet

— når der er tale om varer, der udføres efter yderligere bearbejdning eller forarbejdning, anføres oprindelseslandet som fastslået i medfør af stk. 1.

Artikel 72b

1. Artikel 72 og 72a finder kun anvendelse, såfremt:

a) reglerne for samhandel i forbindelse med regional kumulation mellem landene i den regionale sammenslutning er identiske med de regler, der er fastsat i denne afdeling

b) hvert land i den regionale sammenslutning har givet tilsagn om at overholde eller sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne afdeling og yde Fællesskabet og de øvrige lande i den regionale sammenslutning den administrative bistand, som er nødvendig for at sikre en korrekt udstedelse af oprindelsescertifikater formular A og kontrol af oprindelsescertifikaterne og fakturaerklæringer. Dette tilsagn meddeles Kommissionen gennem et af følgende sekretariater: i) Sammenslutning I: Generalsekretariatet for Sammenslutningen af Sydøstasiatiske lande (ASEAN) ii) Sammenslutning II: Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina — Mercado Común Centroamericano y Panamá (Det Stående Blandede Udvalg for Oprindelse i Andesfællesskabet-Det Mellemamerikanske Fællesmarked og Panama) iii) Sammenslutning III: Sekretariatet for Den Sydasiatiske Sammenslutning for Regionalt Samarbejde (SAARC).

2. Kommissionen underretter medlemsstaterne, når de i stk. 1 nævnte betingelser er opfyldt for hver af de regionale sammenslutninger.

3. Artikel 78, stk. 1, litra b), finder ikke anvendelse for produkter med oprindelse i et land i den regionale sammenslutning, såfremt produkterne passerer igennem et af de andre landes territorium i den regionale sammenslutning, uanset om bearbejdning eller forarbejdning finder sted.

Artikel 73

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 74

Sæt om defineret i punkt 3 i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 75

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

a) elektrisk energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.

Artikel 76

1. Der kan indrømmes undtagelser fra bestemmelserne i denne afdeling til fordel for de mindst udviklede lande, der er omfattet af ordningen med generelle toldpræferencer, når videreudvikling af bestående industrier eller oprettelse af nye industrier begrunder det. De mindst udviklede præferenceberettigede lande er opført i Rådets forordninger og EKSF's beslutning om anvendelse af generelle toldpræferencer. Med henblik herpå indgiver det pågældende land til Kommissionen en anmodning om undtagelse med angivelse af begrundelserne for anmodningen i overensstemmelse med stk. 3.

2. Ved behandling af anmodningerne tages der navnlig hensyn til:

a) tilfælde, hvor anvendelse af oprindelsesreglerne i mærkbar grad vil kunne påvirke en i det pågældende land bestående industris mulighed for at fortsætte sin udførsel til Fællesskabet, og navnlig tilfælde, hvor denne anvendelse vil kunne medføre ophør af aktiviteter

b) særlige tilfælde, hvor det klart kan bevises, at oprindelsesreglerne vil være en hindring for betydelige investeringer inden for en bestemt industri, og hvor en undtagelse, der virker fremmende for gennemførelsen af et investeringsprogram, vil gøre det muligt at opfylde disse regler etapevis

c) de økonomiske og sociale virkninger, især på beskæftigelsesområdet, i de præferenceberettigede lande og i Fællesskabet af de afgørelser, der skal træffes.

3. For at lette undersøgelsen af anmodningerne om undtagelse forelægger det land, der indgiver anmodning, en så fuldstændig dokumentation som muligt, der ►C6 navnlig ◄ omfatter følgende oplysninger:

— det færdige produkts betegnelse

— art og mængde af materialer med oprindelse i tredjelande

— fremstillingsproces

— merværdi

— antal beskæftigede i den pågældende virksomhed

— den mængde, der forventes udført til Fællesskabet

— andre muligheder for forsyning med råmaterialer

— begrundelse for længden af den ønskede periode

— andre bemærkninger.

4. Kommissionen forelægger undtagesesanmodningen for udvalget. ►M22 Afgørelsen herom træffes efter udvalgsproceduren. ◄

5. Når der indrømmes undtagelse, anføres følgende påtegning i rubrik 4 på oprindelsescertifikatet formular A eller på den i artikel 89 omhandlede fakturaerklæring:

»Undtagelse — forordning (EF) nr. …/…«

6. Bestemmelserne i stk. 1-5 finder anvendelse på eventuel forlængelse.

Artikel 77

Betingelserne i denne afdeling vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal til enhver tid være opfyldt i det præferenceberettigede land eller i Fællesskabet.

Såfremt varer med oprindelsesstatus, der er udført fra det præferenceberettigede land eller fra Fællesskabet til et land, genindføres, anses de som varer uden oprindelsesstatus, medmindre det over for de kompetente myndigheder kan godtgøres:

— at de genindførte varer er de samme varer som dem, der blev udført, og

— at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, medens de befandt sig i det pågældende land eller blev udført.

Artikel 78

1. Nedenstående produkter anses for at være transporteret direkte fra det præferenceberettigede land til Fællesskabet eller fra Fællesskabet til samme præferenceberettigede land:

a) produkter, hvis transport foregår uden passage af noget andet lands territorium eller, hvis artikel 72 finder anvendelse, kun med passage gennem et andet land inden for samme regionale sammenslutning

b) produkter, der udgør en enkelt sending, og hvis transport foregår gennem andre landes territorier end det præferenceberettigede land eller Fællesskabet, eventuelt med omladning eller midlertidig oplagring i disse territorier, forudsat at de er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes

c) produkter, hvis transport foregår gennem Norges eller Schweiz' territorium, og hvoraf alle eller en del af dem derefter genudføres til Fællesskabet, forudsat at de er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet, og dér ikke har undergået anden behandling end losning og lastning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes

d) produkter, hvis transport foregår i rørledninger uden afbrydelse gennem andre landes territorier end det præferenceberettigede lands eller Fællesskabets territorium.

2. Som dokumentation for, at betingelserne i stk. 1, litra b) og c), er opfyldt, skal der for de kompetente toldmyndigheder fremlægges:

a) enten et gennemgående transportdokument, som dækker passagen fra udførselslandet gennem transitlandet

b) eller en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet, der indeholder: — en nøjagtig beskrivelse af produkterne — datoen for produkternes losning og lastning, og hvis det er relevant, angivelse af de anvendte fartøjers navne eller af de andre anvendte transportmidler, og — dokumenterede oplysninger om de nærmere omstændigheder, under hvilke produkterne har henligget i transitlandet

c) eller i mangel heraf enhver anden dokumentation.

Artikel 79

1. Produkter med oprindelsesstatus, der afsendes fra et præferenceberettiget land til en udstilling i et andet land, og som efter udstillingen sælges til indførsel i Fællesskabet, er ved indførslen omfattet af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, forudsat at de opfylder de i denne afdeling fastsatte betingelser for at kunne anerkendes som produkter med oprindelsesstatus i det pågældende præferenceberettigede land, og at det over for de kompetente toldmyndigheder i Fællesskabet kan godtgøres:

a) at en eksportør har afsendt disse produkter direkte fra det præfrenceberettigede land til det land, hvor udstillingen holdes, og har udstillet dem dér

b) at denne eksportør har solgt produkterne eller på anden måde overdraget dem til en modtager i Fællesskabet

c) at produkterne under udstillingen eller umiddelbart derefter er afsendt til Fællesskabet i den stand, i hvilken de blev afsendt til udstillingen, og

d) at produkterne fra det tidspunkt, da de blev afsendt til udstillingen, ikke har været benyttet til andre formål end til fremvisning på udstillingen.

2. Et oprindelsescertifikat formular A skal fremlægges for toldmyndighederne i Fællesskabet på de normale betingelser. Udstillingens navn og adresse skal anføres derpå. Om fornødent kan der kræves supplerende dokumentation for de omstændigheder, under hvilke de har været udstillet.

3. Stk. 1 gælder for alle udstillinger, messer og tilsvarende offentlige arrangementer af kommerciel, industriel, landbrugsmæssig eller håndværksmæssig karakter, under hvilke produkterne er under konstant toldkontrol, og som ikke er tilrettelagt med privat formål i forretninger eller handelslokaler med henblik på salg af udenlandske produkter.







Underafdeling 2

Bevis for oprindelse

Artikel 80

Produkter med oprindelsesstatus i de præferenceberettigede lande er omfattet af de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67, såfremt der forelægges enten:

a) et oprindelsescertifikat formular A, hvortil modellen findes i bilag 17, eller

b) i de i artikel 89, stk. 1, fastsatte tilfælde en erklæring, hvortil teksten findes i bilag 18, og som afgives af eksportøren på en faktura, følgeseddel eller ethvert andet handelsdokument, som beskriver de pågældende produkter tilstrækkelig detaljeret til, at de kan identificeres (i det følgende benævnt »fakturaerklæring«).







a)

OPRINDELSESCERTIFIKAT FORMULAR A

Artikel 81

1. Produkter med oprindelsesstatus i henhold til denne afdeling kan, for så vidt som de er blevet transporteret direkte til Fællesskabet som defineret i artikel 78, indføres i Fællesskabet med de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67, såfremt der forelægges et oprindelsescertifikat formular A, der er udstedt enten af toldmyndighederne eller andre kompetente statslige myndigheder i det præferenceberettigede land, forudsat at dette land:

— har givet Kommissionen de i artikel 93 fastsatte oplysninger, og

— bistår Fællesskabet ved at lade medlemsstaternes toldmyndigheder verificere dokumentets ægthed eller nøjagtigheden af oplysningerne om de pågældende produkters virkelige oprindelse.

2. Et oprindelsescertifikat formular A må kun udstedes som dokumentation for anvendelse af de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67.

3. Et oprindelsescertifikat formular A udstedes kun efter skriftlig ansøgning fra eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant.

4. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant fremlægger sammen med ansøgningen alle egnede dokumenter, der kan bevise, at de produkter, der skal udføres, opfylder betingelserne for udstedelse af et oprindelsescertifikat formular A.

5. Certifikatet udstedes af den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede land, hvis de produkter, der skal udføres, kan anses som produkter med oprindelsesstatus i henhold til underafdeling 1. Certifikatet stilles til rådighed for eksportøren, så snart udførslen faktisk har fundet sted eller er sikret.

6. Med henblik på at fastslå, om betingelserne i stk. 5 er opfyldt, har den kompetente statslige myndighed ret til at kræve yderligere dokumentation forelagt eller til at foretage enhver kontrol, som den måtte finde hensigtsmæssig.

7. Det påhviler den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede land at påse, at formularerne til certifikaterne og ansøgningerne bliver korrekt udfyldt.

8. Det er ikke obligatorisk at udfylde rubrik 2 i oprindelsescertifikat formular A. Rubrik 12 i certifikatet skal udfyldes behørigt med angivelsen »Det Europæiske Fællesskab« eller med angivelse af en af medlemsstaterne.

9. Datoen for udstedelsen af oprindelsescertifikatet formular A skal anføres i rubrik 11. Underskriften i denne rubrik, som er forbeholdt den kompetente statslige udstedende myndighed, skal være håndskrevet.

Artikel 82

Når produkter henhørende under afsnit XVI eller XVII eller pos. 7308 eller 9406 i det harmoniserede system på importørens anmodning og på de af inførselslandets toldmyndighederne fastsatte vilkår indføres i demonteret eller ikke-monteret stand i henhold til punkt 2a i de almindelige bestemmelser i det harmoniserede system, og denne indførsel finder sted i form af delforsendelser, skal der ved indførslen af den første delforsendelse fremlægges et samlet bevis for disse produkters oprindelse for toldmyndighederne.

Artikel 83

Da oprindelsescertifikat formular A udgør adkomstdokumentet for anvendelse af bestemmelserne om toldpræferencer i artikel 67, påhviler det den kompetente statslige myndighed i udførselslandet at tage de nødvendige skridt til at undersøge varernes oprindelsesstatus og til at kontrollere de øvrige oplysninger i certifikatet.

Artikel 84

Et oprindelsesbevis fremlægges for toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten efter reglerne i kodeksens artikel 62. Toldmyndighederne kan forlange en oversættelse af oprindelsesbeviset. De kan desuden kræve, at indførselsangivelsen suppleres med en erklæring fra importøren om, at produkterne opfylder de betingelser, der kræves for anvendelse af denne afdeling.

Artikel 85

1. Uanset artikel 81, stk. 5, kan et oprindelsescertifikat formular A undtagelsesvis udstedes efter udførslen af de produkter, som det vedrører, såfremt:

a) det på grund af fejltagelser, uforsætlige undladelser eller særlige omstændigheder ikke er blevet udstedt ved udførslen, eller

b) det over for kompetente statslige myndighed godtgøres, at oprindelsescertifikat formular A er blevet udstedt, men af tekniske årsager ikke er blevet godtaget ved indførslen.

2. Den kompetente statslige myndighed må kun udstede et certifikat efterfølgende, når den har kontrolleret, at oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i eksportørens anmodning er i overensstemmelse med oplysningerne i de tilsvarende eksportdokumenter, og at der ikke er udstedt et i henhold til bestemmelserne i denne afdeling gyldigt oprindelsescertifikat formular A ved udførslen af de pågældende produkter.

3. På oprindelsescertifikat formular A, der udstedes efterfølgende, skal en af følgende påtegninger »Issued retrospectively« eller »Délivré a posteriori« anføres i rubrik 4.

Artikel 86

1. I tilfælde af tyveri, bortkomst eller ødelæggelse af et oprindelsescertifikat formular A kan eksportøren henvende sig til den kompetente statslige myndighed, der udstedte det, og anmode om udstedelse af et duplikateksemplar på grundlag af de hos myndigheden beroende udførselsdokumenter. Sådanne duplikateksemplarer skal i rubrik 4 være forsynet med påtegningen »Duplicate« eller »Duplicata« samt datoen for udstedelsen af det originale certifikat og dets løbenummer.

2. Med henblik på anvendelse af artikel 90b har duplikateksemplarer gyldighed fra udstedelsesdatoen for det originale certifikat.

Artikel 87

1. Når produkter med oprindelsesstatus er under et toldsteds kontrol i Fællesskabet, skal det være muligt at erstatte det originale oprindelsesbevis med et ►C6 andet eller flere ◄ andre oprindelsescertifikater formular A, når det skal benyttes til at sende alle eller nogle af disse produkter til et andet sted i Fællesskabet eller til Norge eller Schweiz. Erstatningscertifikater formular A udstedes af det toldsted, hvis kontrol produkterne er undergivet.

2. Det erstatningscertifikat, der udstedes i medfør af stk. 1 eller artikel 88, betragtes som det endelige oprindelsescertifikat for de omhandlede produkter. Erstatningscertifikatet udstedes på grundlag af en skriftlig anmodning fra den eksportør, der genudfører produkterne.

3. Erstatningscertifikater forsynes i rubrikken øverst til højre med navnet på det transitland, hvor de udstedes.

I rubrik 4 anføres en af følgende påtegninger: »Replacement certificate« eller »Certificat de remplacement«, endvidere anføres datoen for udstedelsen af det originale oprindelsescertifikat og dets løbensummer.

I rubrik 1 anføres navnet på den eksportør, der genudfører produkterne.

I rubrik 2 kan anføres navnet på den endelige modtager.

I rubrik 3-9 anføres alle de oplysninger fra det originale certifikat, der vedrører de genudførte produkter.

I rubrik 10 henvises til fakturaen fra den eksportør, der genudfører produkterne.

Rubrik 11 påtegnes af den toldmyndighet, som udsteder erstatningscertifikatet. Denne myndighed er kun ansvarlig for udstedelsen af erstatningscertifikatet. I rubrik 12 anføres det oprindelsesland og det bestemmelsesland, som er anført i det originale certifikat. Denne rubrik underskrives af den eksportør, der genudfører produkterne. En eksportør, der underskriver denne rubrik i god tro, er ikke ansvarlig for rigtigheden af de oplysninger og angivelser, der er anført i det originale certifikat.

4. Det toldsted, som foretager den i stk. 1 omhandlede ekspedition, anfører på det originale certifikat de videreforsendte kollis vægt, nummer og art samt løbenummer for det eller de tilsvarende erstatningscertifikater. Det originale certifikat opbevares i mindst tre år af det ansvarlige toldsted.

5. En fotokopi af det originale certifikat kan vedføjes erstatningscertifikatet.

6. Når produkter indføres i Fællesskabet med de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer som led i en undtagelse i medfør af artikel 76, finder proceduren i denne artikel kun anvendelse på produkter, der er bestemt til Fællesskabet.

Artikel 88

Produkter med oprindelsesstatus i henhold til denne afdeling kan indføres i Fællesskabet med de toldpræferencer, der er omhandlet i artikel 67, hvis der forelægges et erstatningsoprindelsescertifikat formular A, der er udstedt af toldmyndighederne i Norge eller Schweiz på grundlag af et oprindelsescertifikat formular A, som er udstedt af de kompetente statslige myndigheder i det præferenceberettigede land, forudsat at betingelserne i artikel 78 er opfyldt, og forudsat at Norge og Schweiz ved deres respektive toldmyndigheders mellemkomst bistår Fællesskabet ved kontrollen med ægtheden og rigtigheden af de udstedte oprindelsescertifikater. I denne forbindelse finder den i artikel 94 anførte kontrolprocedure tilsvarende anvendelse. Den i artikel 94, stk. 3, anførte frist forlænges til otte måneder.







b)

FAKTURAERKLÆRING

Artikel 89

1. En fakturaerklæring som omhandlet kan udfærdiges:

a) af en godkendt fællesskabseksportør som omhandlet i artikel 90, eller

b) af enhver eksportør angående enhver sending, der består af en eller flere pakker indeholdende produkter med oprindelsesstatus, hvis samlede værdi ikke overstiger 6 000 EUR, og forudsat at den i artikel 81, stk. 1, omhandlede bistand også omfatter sådanne fakturaerklæringer.

2. Der kan udfærdiges en fakturaerklæring, hvis de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelse i Fællesskabet eller et præferenceberettiget land og opfylder de øvrige betingelser i denne afdeling.

3. Den eksportør, som udfærdiger en fakturaerklæring, skal når som helst på begæring af toldmyndighederne eller andre kompetente statslige myndigheder i udførselslandet kunne fremlægge alle egnede dokumenter, som beviser, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt.

4. Eksportøren skal utfærdige en fakturaerklæring ved maskinskrivning, stempling eller trykning af erklæringen, hvis tekst fremgår af bilag 18, på fakturaen, følgeseddelen eller et andet handelsdokument på engelsk eller fransk. Erklæringen kan også være håndskrevet; i så fald skal den være skrevet med blæk og med blokbogstaver.

5. Fakturaerklæringer skal være forsynet med eksportørens personlige håndskrevne underskrift. En godkendt eksportør som omhandlet i artikel 90 kan dog undlade at underskrive sådanne erklæringer, forudsat at han skriftligt over for toldmyndighederne tilkendegiver, at han påtager sig det fulde ansvar for alle fakturaerklæringer, der angiver ham, som om de faktisk var forsynet med hans håndskrevne underskrift.

6. I de i stk. 1, litra b), nævnte tilfælde er anvendelsen af en fakturaerklæring undergivet følgende betingelser:

a) den skal påføres fakturaen for hver sending

b) hvis varerne i sendingen allerede er blevet kontrolleret i udførselslandet med henblik på at fastslå deres oprindelsesstatus, kan eksportøren angive det i fakturaerklæringen.

Bestemmelserne i første afsnit fritager ikke eksportøren for i givet fald at opfylde de øvrige formaliteter, der er fastsat i told- og postforskrifter.

Artikel 90

1. Fællesskabets toldmyndigheder kan give enhver eksportør, i det følgende benævnt »godkendt eksportør«, der hyppigt forsender produkter med oprindelse i Fællesskabet som omhandlet i artikel 67, stk. 2, og som til toldmyndighedernes tilfredshed giver alle de nødvendige garantier, således at det kan efterprøves, at de pågældende produkter har oprindelsesstatus, og at de øvrige betingelser i denne afdeling er opfyldt, tilladelse til at udfærdige fakturaerklæringer uanset de pågældende produkters værdi.

2. Toldmyndighederne kan indrømme status som godkendt eksportør og til denne tilladelse knytte alle de betingelser, som de finder hensigtsmæssige.

3. Toldmyndighederne giver den godkendte eksportør et toldtilladelsesnummer, som skal angives på fakturaerklæringen.

4. Toldmyndighederne kontrollerer den brug, som den godkendte eksportør gør af tilladelsen.

5. Toldmyndighederne kan når som helst trække tilladelsen tilbage. De skal gøre dette, når den godkendte eksportør ikke længere giver de i stk. 1 omhandlede garantier, ikke opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser eller på anden måde gør ukorrekt brug af tilladelsen.

Artikel 90a

1. Som bevis for at produkter har oprindelsesstatus i Fællesskabet efter artikel 67, stk. 2, skal der fremlægges:

a) varecertifikat EUR.1, hvortil modellen findes i bilag 21, eller

b) den i artikel 89 fastsatte fakturaerklæring.

2. Eksportøren eller dennes bemyndigede repræsentant anfører »GSP beneficiary countries« og »EC« eller »Pays bénéficiaires du SPG« og »CE« i rubrik 2 i varecertifikat EUR.1.

3. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A finder tilsvarende anvendelse på varecertifikater EUR.1 og, bortset fra bestemmelserne om udstedelse, på fakturaerklæringer.

Artikel 90b

1. Et oprindelsesbevis er gyldig i ti måneder fra den dato, hvor det blev udstedt i udførselslandet, og skal inden for samme periode fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder.

2. Oprindelsesbeviser, som fremlægges for indførselslandets toldmyndigheder efter udløbet af den i stk. 1 nævnte sidste frist, kan godtages som grundlag for anvendelse af bestemmelserne i artikel 67 om toldpræferencer, når overskridelsen af fristen skyldes ekstraordinære omstændigheder.

3. I andre tilfælde af forsinket fremlæggelse kan indførselslandets ►C6 toldmyndighederne ◄ godtage oprindelsesbeviser, når produkterne frembydes for dem inden udløbet af nævnte frist.

4. Efter anmodning fra importøren kan toldmyndighederne i indførselsmedlemsstaten på de af dem fastsatte betingelser tillade, at der fremlægges et samled oprindelsesbevis for toldmyndighederne ved indførslen af den første sending for varer:

a) som har betydelig handelsværdi og indføres som led i regelmæssige og kontinuerlige ►C6 transaktioner ◄

b) som er omfattet af én og samme salgskontrakt, når kontrahenterne er etableret i udførselslandet eller Fællesskabet

c) som henhører under samme (ottecifrede) kode i den kombinerede nomenklatur

d) som hidrører fra samme eksportør og er bestemt til samme importør, og for hvilke indførselsformaliteterne opfyldes ved det samme toldsted i Fællesskabet.

Denne procedure finder anvendelse for de mængder og det tidsrum, der fastsættes af de kompetente toldmyndigheder. Det pågældende tidsrum kan under ingen omstændigheder være længere end tre måneder.

Artikel 90c

1. Produkter, der indgår i småforsendelser fra private afsendere til private modtagere eller medbringes af rejsende i deres personlige bagage, kan indføres som produkter med oprindelsesstatus og være omfattet af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, uden at det er nødvendigt at fremlægge et oprindelsescertifikat formular A eller en fakturaerklæring, forudsat at der er tale om indførsel uden erhvervsmæssig karakter, at det erklæres, at produkterne opfylder betingelserne i denne afdeling, og at der ikke er nogen tvivl om denne erklærings rigtighed.

2. Som indførsel helt uden erhvervsmæssig karakter anses lejlighedsvis indførsel, der udelukkende består af produkter bestemt til personlig brug for modtagerne eller de rejsende eller deres familie, og hvis beskaffenhed og mængde ikke giver anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.

Desuden må den samlede værdi af disse produkter ikke overstige 500 EUR, når der er tale om småforsendelser, eller 1 200 EUR, når der er tale om produkter, der indgår i de rejsendes personlige bagage.

Artikel 91

1. Når artikel 67, stk. 2, 3 og 4, finder anvendelse, og et præferenceberettiget lands kompetente statslige myndigheder anmodes om at udstede et oprindelsescertifikat formular A for produkter, til hvis fremstilling der er medgået materialer med oprindelse i Fællesskabet, Norge eller Schweiz, benytter de som grundlag varecertifikatet EUR.1 eller, i givet fald, fakturaerklæringen.

2. Oprindelsescertifikater formular A, der udstedes som omhandlet i stk. 1, skal i rubrik 4 forsynes med en af følgende påtegninger: »EC cumulation«, »Norway cumulation«, »Switzerland cumulation« eller »Cumul CE«, »Cumul Norvège«, »Cumul Suisse«.

Artikel 92

Konstateres der mindre uoverensstemmelser mellem oplysningerne i et oprindelsescertifikat formular A, varecertifikat EUR.1 eller fakturaerklæringen og oplysningerne i de dokumenter, der forelægges toldstedet med henblik på opfyldelsen af formaliteterne i forbindelse med produkternes indførsel, medfører dette ikke i sig selv, at certifikatet eller fakturaerklæringen er ugyldigt, når det på fyldestgørende måde godtgøres, at dokumentet svarer til de frembudte produkter.

Klare formelle fejl som maskinskrivningsfejl på et oprindelsescertifikat formular A, et varecertifikat EUR.1 eller en fakturaerklæring bør ikke føre til, at det pågældende dokument afvises, hvis fejlene ikke er af en sådan karakter, at de rejser tvivl om rigtigheden af påtegningerne i dokumentet.







Underafdeling 3

Metoder for administrativt samarbejde

Artikel 93

1. De præferenceberettigede lande tilsender Kommissionen navne og adresser på deres statslige myndigheder, der kan udstede ►C6 oprindelsescertifikater ◄ formular A, aftryk af de stempler, som anvendes af disse myndigheder, samt navn og adresse på de statslige myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer. Disse stempelaftryk er gyldige fra den dato, hvor de modtages af Kommissionen. Kommissionen videregiver disse oplysninger til medlemsstaternes toldmyndigheder. Når sådanne meddelelser finder sted som led i en ajourføring af tidligere meddelelser, angiver Kommissionen datoen for disse nye stempelaftryks gyldighed ud fra de oplysninger, der gives af de præferenceberettigede landes kompetente statslige myndigheder. Disse oplysninger behandles som fortrolige; dog kan toldmyndighederne i forbindelse med angivelse til overgang til fri omsætning give importøren eller dennes bemyndigede repræsentant adgang til at se de nævnte stempelaftryk.

2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, fra hvilken dato de i artikel 97 omhandlede nye præferenceberettigede lande har opfyldt forpligtelserne efter stk. 1.

3. Kommissionen tilsender de præferenceberettigede lande aftryk af de stempler, som anvendes af medlemsstaternes toldmyndigheder til udstedelse af varecertifikat EUR.1.

Artikel 93a

Ved anvendelse af bestemmelserne om de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer skal de præferenceberettigede lande overholde eller sørge for overholdelse af reglerne for udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikat formular A, om betingelserne for anvendelse af fakturaerklæringer og om administrativt samarbejde.

Artikel 94

1. Efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A og fakturaerklæringer skal foretages ved stikprøver, og i øvrigt når Fællesskabets toldmyndigheder nærer begrundet tvivl om dokumenternes ægthed, de pågældende produkters oprindelsesstatus eller opfyldelsen af de øvrige betingelser i denne afdeling.

2. Med henblik på gennemførelse af bestemmelserne i stk. 1 skal Fællesskabets toldmyndigheder tilbagesende oprindelsescertifikat formular A og fakturaen, hvis den er blevet forelagt, fakturaerklæringen eller en kopi af disse dokumenter til den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede udførselsland, i givet fald med angivelse af årsagerne til, at der anmodes om kontrol. Samtlige dokumenter og oplysninger, som de er kommet i besiddelse af, og som tyder på, at angivelserne i oprindelsesbeviset er ukorrekte, fremsendes til støtte for anmodningen om kontrol.

Hvis indførselsmedlemsstatens toldmyndigheder træffer afgørelse om at suspendere anvendelsen af de i artikel 67 omhandlede toldpræferencer, medens de afventer resultatet af kontrollen, skal de tilbyde at frigive produkterne til importøren med forbehold af de sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige.

3. Når der i medfør af stk. 1 fremsættes anmodning om efterfølgende kontrol, skal denne kontrol foretages og resultatet meddeles toldmyndighederne i Fællesskabet senest inden seks måneder. Resultatet af undersøgelsen skal gore det muligt at afgøre, om det pågældende oprindelsesbevis vedrører de produkter, der faktisk er udført, og om de pågældende produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land eller i Fællesskabet.

4. For de oprindelsescertifikater formular A, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 91, skal svaret indeholde en kopi/kopier af det/de pågældende varecertifikat/er EUR.1 eller fakturaerklæring/er, der er benyttet som grundlag.

5. Hvis der i tilfælde, hvor der er begrundet tvivl, ikke foreligger svar inden udløbet af den i stk. 3 anførte frist på seks måneder, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå de pågældende dokumenters ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, rettes der på ny henvendelse til de pågældende kompetente myndigheder. Hvis resultaterne af undersøgelsen ikke sendes til de anmodende myndigheder senest fire måneder efter en sådan ny henvendelse, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå det pågældende dokuments ægthed eller produkternes virkelige oprindelse, afslår de nævnte myndigheder at indrømme toldpræferencer, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder.

Bestemmelserne i første afsnit finder anvendelse mellem lande i samme regionale sammenslutning med henblik på efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A, der er udstedt i overensstemmelse med denne afdeling.

6. Hvis det af kontrolproceduren eller andre foreliggende oplysninger synes at fremgå, at denne afdelings bestemmelser overtrædes, skal det præferenceberettigede udførselsland på eget initiativ eller på Fællesskabets anmodning hurtigt foretage eller lade foretage passende undersøgelser for at afsløre og forebygge sådanne overtrædelser. Fællesskabet kan med henblik herpå deltage i disse undersøgelser.

7. Med henblik på efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A skal den kompetente statslige myndighed i det præferenceberettigede udførselsland i mindst tre år opbevare kopier af certifikaterne samt eventuelle eksportdokumenter, hvortil de henviser.

Artikel 95

Bestemmelserne i artikel 78, stk. 1, litra c) og i artikel 88 finder kun anvendelse, for så vidt som Norge og Schweiz inden for rammerne af de toldpræferencer, som af disse lande indrømmes visse produkter med oprindelse i udviklingslande, anvender bestemmelser, der svarer til Fællesskabets.

Kommissionen underretter medlemsstaternes toldmyndigheder om Norges og Schweiz' indførelse af sådanne bestemmelser og meddeler, fra hvilken dato de i artikel 78, stk. 1, litra c) og artikel 88 omhandlede bestemmelser samt de tilsvarende bestemmelser vedtaget af Norge og Schweiz finder anvendelse.

Disse bestemmelser finder anvendelse på betingelse af, at Fællesskabet, Norge og Schweiz har indgået en aftale, hvori det bl.a. fastsættes, at parterne yder hinanden den fornødne gensidige bistand til administrativt samarbejde.







Underafdeling 4

Ceuta og Melilla

Artikel 96

1. Udtrykket »Fællesskabet« i denne afdeling omfatter ikke Ceuta og Melilla. Udtrykket »produkter med oprindelse i Fællesskabet« omfatter ikke produkter med oprindelse på Ceuta og Melilla.

2. Denne afdeling finder tilsvarende anvendelse ved bestemmelsen af, om produkter kan anses som produkter med oprindelsesstatus i det GSP-præferenceberettigede udførselsland, når de indføres i Ceuta og Melilla, eller som produkter med oprindelsesstatus i Ceuta og Melilla.

3. Ceuta og Melilla betragtes som et enkelt territorium.

4. Bestemmelserne i denne afdeling om udstedelse, anvendelse og efterfølgende kontrol af oprindelsescertifikater formular A finder tilsvarende anvendelse på produkter med oprindelse i Ceuta og Melilla.

5. Det påhviler de spanske toldmyndigheder at sikre anvendelsen af denne afdeling i Ceuta og Melilla.







Underafdeling 5

Afsluttende bestemmelse

Artikel 97

Når et land eller territorium optages eller genoptages som GSP-berettiget land for de produkter, der er omfattet af de Rådets relevante forordninger og EKSF-beslutningen, er varer med oprindelse i det pågældende land eller territorium GSP-berettiget på betingelse af, at de først udføres fra det pågældende land eller territorium på eller efter den i artikel 93, stk. 2, omhandlede dato.







Afdeling 2

▼M21

Lande og territorier, som Fællesskabet ensidigt har vedtaget skal være præferencetoldberettigede

▼M18







Underafdeling 1

Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus

Artikel 98

▼M21

1. Ved anvendelse af bestemmelserne om toldpræferenceforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fællesskabet til fordel for visse lande, grupper af lande eller territorier (i det følgende benævnt »præferenceberettigede lande eller territorier«) med undtagelse af dem, der er omfattet af afdeling 1 og de oversøiske lande og territorier, der er associeret med Det Europæiske Fællesskab, anses nedenstående produkter for at have oprindelse i et præferenceberettiget land eller territorium:

▼M18

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende ►M21 præferenceberettigede land eller territorium ◄ , jf. artikel 99

b) produkter, der er fremstillet i det pågældende ►M21 præferenceberettigede land eller territorium ◄ , og til hvis fremstilling der er medgået andre produkter end dem, der er nævnt i litra a), på betingelse af at produkterne har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 100.

2. Ved anvendelse af bestemmelserne i denne afdeling anses produkter med oprindelse i Fællesskabet, jf. stk. 3, som produkter med oprindelse i et