Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 883/2001
af 24. april 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår
samhandelen med vin med tredjelande
(EFT L 128 af 10.5.2001, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EF) Nr. 885/2001 af 24. april 2001 L 128 54 10.5.20012001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 883/2001
af 24. april 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr.
1493/1999 for så vidt angår samhandelen med vin med tredjelande
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
—
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj
1999 om den fælles markedsordning for vin (1), ændret ved forordning
(EF) nr. 2826/2000 (2), særlig artikel 1, stk. 3, artikel 46, artikel 59, stk.
3, artikel 60, stk. 4, artikel 61, stk. 4, artikel 63, stk. 8, artikel 64, stk. 5
og artikel 68, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:(1) I kapitel VII i forordning (EF) nr. 1493/1999 er der fastsat
generelle regler for samhandelen med tredjelande, og der henvises
derudover til gennemførelsesbestemmelser, som skal vedtages af
Kommissionen.
(2) Hidtil har disse gennemførelsesbestemmelser været spredt på
forskellige EF-forordninger. Både af hensyn til de erhvervs-
drivende i EF og de myndigheder, der skal anvende bestemmel-
serne, bør de samles i én forordning, og Kommissionens
forordninger, der omfattede de spørgsmål, der nu indeholdes i
nærværende forordning, bør ophæves, dvs. forordning (EØF) nr.
3388/81 af 27. november 1981 om særlige gennemførelses-
bestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for
vin (
3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2739/1999 (4),
forordning (EØF) nr. 3389/81 af 27. november 1981 om gennem-
førelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for vin (5), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2730/95 (6), forordning (EØF) nr.
3590/85 af 18. december 1985 om den attest og analyseerklæring,
der kræves ved indførsel af vin, druesaft og druemost (7), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 960/98 (8), forordning (EF) nr.
1685/95 af 11. juli 1995 om en ordning med udstedelse af
eksportlicenser for vin og om ændring af forordning (EØF) nr.
3388/81 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen
med import- og eksportlicenser for vin (9), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 2512/2000 (10), og forordning (EF) nr.
1281/1999 af 18. juni 1999 om gennemførelsesbestemmelser til
ordningen med indgangspriser for druesaft og druemost (11).
(3) Nærværende forordning bør indeholde de nugældende bestem-
melser med de tilpasninger, som de nye krav i forordning (EF) nr.
1493/1999 nødvendiggør. Der bør også foretages ændringer af
bestemmelserne for at gøre dem mere sammenhængende, forenkle
dem og råde bod på visse mangler.
(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 (12) indeholder
fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser
og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter. Disse be-
stemmelser bør suppleres med særlige bestemmelser for vinsek-!B
(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.
(2) EFT L 328 af 23.12.2000, s. 2.
(3) EFT L 341 af 28.11.1981, s. 19.
(4) EFT L 328 af 22.12.1999, s. 60.
(5) EFT L 341 af 28.11.1981, s. 24.
(6) EFT L 284 af 28.11.1995, s. 6.
(7) EFT L 343 af 20.12.1985, s. 20.
(8) EFT L 135 af 8.5.1998, s. 4.
(9) EFT L 161 af 12.7.1995, s. 2.
(10) EFT L 289 af 16.11.2000, s. 21.
(11) EFT L 153 af 19.6.1999, s. 38.
(12) EFT L 152 af 24.6.2000, s. 1.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 2
toren, især bestemmelser om fremlæggelse af ansøgninger og de
oplysninger, som licensansøgninger og licenser skal indeholde.
(5) I henhold til artikel 59, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er al
import til EF betinget af, at der fremlægges en importlicens. Der
kan kun ydes eksportrestitutioner, hvis der fremlægges en
eksportlicens.
(6) For at tage hensyn til ændringer i alkoholindholdet under en lang
transport, navnlig på grund af af- og pålæsningen af produkterne,
er det nødvendigt at tillade en tolerance ud over den fejlmargen,
der gælder i forbindelse med den analysemetode, som anvendes i
henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2676/90 af 17.
september 1990 om fastsættelse af fælles analysemetoder for
vin (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1622/2000 (2).
(7) For at licensordningen kan blive anvendt korrekt, bør licenserne
som et minimum indeholde visse angivelser. Det er derfor
nødvendigt, at det organ, der er ansvarligt for at udstede
licenserne, får oplysning om produktets oprindelses- eller
bestemmelsesland. Den erhvervsdrivende bør kunne anmode om,
at oprindelses- eller bestemmelseslandet ændres på visse betin-
gelser.
(8) På baggrund af erfaringerne bør det tillades, at positioner i den
fælles toldtarif vedrørende koncentreret druesaft og druemost eller
ikke koncentreret druesaft og druemost eller vin af friske druer
grupperes i samme licens.
(9) Hvad angår licensernes gyldighedsperiode skal der tages hensyn
til praksis og leveringsfrister i den internationale handel. For
eksportlicenser er fristen kortere for at undgå, at der spekuleres i
eksportlicensansøgninger.
(10) I medfør af artikel 59, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EF) nr.
1493/1999 udstedes licenserne på betingelse af, at der stilles en
sikkerhed, som fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke
finder sted eller kun delvis finder sted. Dette sikkerhedsbeløb bør
fastsættes.
(11) For at give Kommissionen mulighed for at få et samlet overblik
over udviklingen i handelen er det nødvendigt, at medlemsstaterne
regelmæssigt meddeler den, hvilke mængder og produkter de har
udstedt importlicenser for. Disse meddelelser bør sendes hver uge
og udarbejdes efter et fast forlæg. Med henblik på en god
forvaltning af vinmarkedet bør medlemsstaterne straks underrette
Kommissionen, hvis der ansøges om importlicenser for så store
mængder, at der ser ud til at være risiko for at forstyrre markedet.
(12) I henhold til artikel 63, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1493/1999
sikres overholdelsen af forpligtelser, der følger af aftaler, som er
indgået som led i handelsforhandlingerne under Uruguay-runden,
på grundlag af eksportlicenser. Det bør nøje fastsættes, efter
hvilken orden ansøgningerne indgives og licenserne udstedes.
(13) Erfaringen med anvendelsen af eksportlicensordningen for vin har
vist, at det er nødvendigt med en bedre fordeling af de mængder,
der er til rådighed i løbet af hele produktionsåret, for at undgå, at
de mængder, der kan eksporteres, bliver for tidligt opbrugt. Den
samlede mængde pr. produktionsår bør opdeles i perioder på to
måneder, og der bør fastsættes foranstaltninger til forvaltning af
hver tomåneders periode, bl.a. så ikke udnyttede mængder
overføres fra en periode til den næste.
(14) For at markedssituationen kan vurderes ved produktionsårets
begyndelse, så restitutionerne kan fastsættes på et passende
niveau, bør der indføres en betænkningstid og først kunne indgives
ansøgninger om eksportlicens fra den 16. september hvert år.!B
(1) EFT L 272 af 3.10.1990, s. 1.
(2) EFT L 194 af 31.7.2000, s. 1.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 3
(15) Ved artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15.
april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportre-
stitutioner for landbrugsprodukter (1), senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 90/2001 (2), indføres der mulighed for, at en
eksportlicens også kan gælde for andre produkter end dem, der
står på licensen, på betingelse af, at produkterne tilhører samme
produktkategori eller produktgruppe, som skal fastlægges. Der bør
i vinsektoren af hensyn til proportionaliteten også indføres
produktgrupper som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr.
800/1999 for at undgå for alvorlige sanktioner.
(16) De særlige foranstaltninger, som Kommissionen eventuelt skal
træffe for at garantere, at de mængder, der er til rådighed for hver
periode, overholdes, bør kunne tilpasses efter produktkategori og
bestemmelseszone. For at undgå spekulationer, hvor der ansøges
om mængder, der langt overskrider de erhvervsdrivendes behov,
og undgå, at denne praksis skader erhvervsdrivende, der ansøger
om mængder, de reelt har behov for, bør den mængde, som hver
enkelt erhvervsdrivende kan ansøge om, begrænses til den
mængde, som er til rådighed for hver periode.
(17) De afgørelser, der træffes om ansøgningerne om eksportlicens, bør
først meddeles efter en vis betænkningstid. Fristen skal give
Kommissionen mulighed for at vurdere de mængder, der er ansøgt
om, og de dermed forbundne udgifter, og for i givet fald at
fastsætte særforanstaltninger for de indgivne ansøgninger.
(18) For at sikre, at ordningen fungerer korrekt, og afskrække
spekulanter bør det fastsættes, at licenserne ikke kan overdrages.
(19) Kommissionen bør for at kunne forvalte ordningen råde over
nøjagtige oplysninger om licensansøgningerne og udnyttelsen af
udstedte licenser. Af hensyn til en effektiv forvaltning bør der
anvendes et fast forlæg for medlemsstaternes meddelelser til
Kommissionen.
(20) For druesaft og druemost, for hvilke anvendelsen af toldsatserne
afhænger af importprisen, skal korrektheden af denne pris i
henhold til artikel 60, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999
efterprøves enten på grundlag af en kontrol af de enkelte partier
eller ved hjælp af en fast importværdi. På grund af de særlige
forhold, der for øjeblikket gør sig gældende for importen af
druesaft og druemost til EF, navnlig at importen er meget
uregelmæssig såvel med hensyn til mængde og tidspunkter som
med hensyn til importsteder og produkternes oprindelse, er det
ikke muligt at beregne repræsentative, faste importværdier til at
kontrollere, om importprisen er korrekt. Af denne grund bør
importprisen kontrolleres for de enkelte partier.
(21) Importprisen, som de importerede produkter klassificeres efter i
den fælles toldtarif, bør være lig med fob-prisen for de
pågældende produkter forhøjet med udgifterne til forsikring og
transport til det toldsted, hvor produkterne kommer ind på EF’ s
toldområde.
(22) Restitutionerne bør fastsættes med regelmæssige mellemrum.
Efter erfaringerne med prisudviklingen i den internationale handel
er det erfaringsmæssigt passende at fastsætte dem mindst en gang
pr. produktionsår.
(23) Bordvin, hvortil der ydes restitutioner, skal opfylde kvalitets-
kravene til bordvin i de produktionsområder, den stammer fra, og
derfor bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at føre
kontrol hermed.
(24) For at opnå restitutioner skal eksportøren fremlægge beviser for, at
de pågældende produkter opfylder EF’ s kvalitetsnormer, og med
henblik herpå over for medlemsstatens ansvarlige organ oplyse,
hvor store mængder vin der er tale om og dens oprindelse. Med!B
(1) EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11.
(2) EFT L 14 af 18.1.2001, s. 22.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 4
henblik herpå bør eksportøren bl.a. oplyse numre og datoer på de
ledsagedokumenter, som omhandles i Kommissionens forordning
(EF) nr. 2238/93 af 26. juli 1993 om dokumenter, der ledsager
vinavlsprodukter ved transport, og om til- og afgangsbøger i
vinsektoren (1), ændret ved forordning (EF) nr. 1592/1999 (2). I
henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2238/93 kan medlems-
staterne dog fastsætte, at det nævnte dokument ikke skal udstedes
for visse produkter i visse tilfælde. Med henblik på en effektiv
kontrol er det dog nødvendigt at udelukke muligheden for at
anvende denne bestemmelse i forbindelse med restitutionsord-
ningen.
(25) Ved leverancer til proviantering af skibe og luftfartøjer, for hvilke
der ydes restitutioner, er det ikke altid let, især for de
ikke-producerende medlemsstater, i tide at fremskaffe den
krævede dokumentation på grund af vanskeligheden ved på
forhånd at kende leveringsdatoerne. Der bør tages hensyn til, at
fremlæggelsen af det således krævede bevismateriale kan blive en
uforholdsmæssig stor byrde i forhold til de små mængder bordvin,
det normalt drejer sig om med disse særlige leverancer, i
forbindelse med de forretninger, hvor der ikke gøres brug af
proceduren i artikel 26 i forordning (EF) nr. 800/1999 eller Rådets
forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af
eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (3), ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 2026/83 (4).
(26) I henhold til artikel 68, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999 skal
importerede produkter, der omhandles i samme artikel, være
ledsaget af en attest og en analyseerklæring, udstedt af et organ
eller en myndighed, som er udpeget af oprindelsestredjelandet.
Det bør fastlægges, hvilke betingelser analyseerklæringen skal
opfylde.
(27) Muligheden for i henhold til artikel 68, stk. 2, litra b), i forordning
(EF) nr. 1493/1999 at fritage produkter, der importeres fra
tredjelande i små beholdere, og som transporteres i begrænsede
mængder, for attest og analyseerklæring, bør udnyttes. For at lette
kontrollen med mængderne kan dette krav anses for opfyldt, når
der er tale om import fra tredjelande, hvis samlede årlige eksport
til EF allerede er meget beskeden. I dette tilfælde skal vinen for at
undgå fordrejning af samhandelen ikke blot have oprindelse i de
pågældende lande, men også være importeret derfra.
(28) Reglerne om fritagelse for fremlæggelse af attest og analyse-
erklæring for vinavlsprodukter, som skal importeres til EF , skal af
harmoniseringshensyn tilnærmes de regler om afgiftsfritagelse,
der er fastsat i toldbestemmelserne og i ordningen for dokumenter,
der ledsager vinavlsprodukter ved transport inden for EF.
(29) Nogle tredjelande, der over for deres vinproducenter har indført en
effektiv kontrolordning, som håndhæves af deres organer eller
myndigheder, jf. artikel 68, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr.
1493/1999, har udtrykt ønske om at kunne bemyndige vinpro-
ducenterne til selv at udarbejde den omhandlede attest og
analyseerklæring. For at lette samhandelen med disse tredjelande
bør det, hvis de har indgået aftaler med EF om styrkelse af
samarbejdet om bekæmpelse af svig, og de har gode handels-
forbindelser med EF , tillades, at dokumenter, der er udarbejdet af
producenterne, i lighed med hvad der gælder for vin med
oprindelse i EF, kan betragtes som dokumenter udstedt af nævnte
organer eller myndigheder, hvis disse giver de fornødne garantier
og udøver effektiv kontrol med dokumenternes udstedelse. For at
undersøge, om den nye ordning er effektiv, bør det samtidig
bestemmes, at disse regler kun skal gælde i en prøveperiode.!B
(1) EFT L 200 af 10.8.1993, s. 10.
(2) EFT L 188 af 21.7.1999, s. 33.
(3) EFT L 62 af 7.3.1980, s. 5.
(4) EFT L 199 af 22.7.1983, s. 12.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 5
(30) Listerne med navn og adresse på de organer og laboratorier, som i
tredjelandene er beføjet til at udstede attest og analyseerklæring,
bør offentliggøres, så myndighederne i EF , der overvåger importen
af vinavlsprodukter, om nødvendigt kan foretage kontrol.
(31) For at lette myndighedernes kontrol i medlemsstaterne bør det
foreskrives, hvilken form attesten og analyseerklæringen skal have
og eventuelt, hvad de skal indeholde, samt hvilke betingelser der
gælder for anvendelsen af dem.
(32) For at undgå svig bør det kontrolleres, at attesten og i givet fald
analyseerklæringen reelt vedrører det pågældende parti af
importerede produkter. Med henblik herpå bør dokumentet/doku-
menterne ledsage de enkelte partier, indtil de henføres under
EF-kontrolordningen.
(33) For at tage hensyn til handelspraksis bør myndighederne, hvis et
parti vin opdeles, have beføjelse til under deres kontrol at lade
udfærdige et uddrag af attesten og analyseerklæringen, som skal
ledsage hvert nyt parti, som er opstået ved opdelingen.
(34) For hurtigt og effektivt at beskytte forbrugerne bør der åbnes
mulighed for at suspendere anvendelsen af disse foranstaltninger,
inden prøveperioden udløber, hvis der er fare for forbrugernes
sundhed eller risiko for svig.
(35) Der bør også indføres simple regler for, hvilken dokumentation
der skal fremlægges ved import fra et andet tredjeland end
vinavlsproduktets oprindelsesland, for så vidt som produktet ikke
er blevet underkastet en væsentlig forarbejdning.
(36) Det fremgår af artikel 45 i forordning (EF) nr. 1493/1999, at der
kun må udbydes vinavlsprodukter til direkte konsum i EF, hvis de
har været genstand for ønologiske behandlinger, der er godkendt i
EF. Det bør desuden fastsættes, at hvis et importeret produkt har
været genstand for tilsætning, er blevet tilsat syre eller afsyret, må
det kun udbydes til direkte konsum i EF , hvis de grænseværdier,
som er fastsat for den vinavlszone i EF , hvis naturlige
produktionsvilkår svarer til vilkårene i det produktionsområde,
som det importerede produkt har oprindelse i, er overholdt.
(37) Eksportørernes og myndighedernes arbejde bør forenkles, ved at
det fastsættes, at det på V I 1-dokumenterne anføres, at den
alkohol, der er tilsat hedvin og vin tilsat alkohol bestemt til
destillation, er fremstillet af vin, i stedet for at der kræves et
separat dokument til bekræftelse heraf. Af samme årsag bør der
være mulighed for, at V I 1-dokumentet anvendes til bekræftelse
af oprindelsesbetegnelsen, hvilket kræves ved import af vin til
nedsat told. For nogle vine skal der dog ikke fremlægges attest
eller analyseerklæring, hvis der fremlægges et oprindelsescertifi-
kat. V I 1-dokumentet bør kunne anvendes som certifikat til
bekræftelse af de nævnte hedvines oprindelsesbetegnelse, uden at
det er nødvendigt at udfylde rubrikken vedrørende analyse-
erklæringen.
(38) Ifølge artikel 68, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1493/1999
kan vin til direkte konsum med oprindelse i et tredjeland, bortset
fra hedvin og mousserende vin, ikke importeres til EF, hvis det
totale alkoholindhold eller det totale syreindhold henholdsvis
overstiger eller ikke når op på visse grænseværdier. Artikel 68, stk.
2, litra a), i samme forordning åbner dog mulighed for en
undtagelse, hvis en vin med en geografisk betegnelse har særlige
kvalitetsegenskaber.
(39) I visse vine med oprindelse i Ungarn og Schweiz, der er af en
særlig kvalitet, og som produceres i begrænsede mængder, er
grænseværdierne for det totale alkoholindhold eller det totale
syreindhold henholdsvis overskredet eller ikke nået som følge af
traditionelle fremstillingsmåder. Det bør tillades at afsætte disse
vine på EF’ s marked. For at sikre, at betingelserne for at anvende
denne mulighed overholdes, bør der dog kræves en bekræftelse,!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 6
fra et officielt organ i oprindelseslandet på det importdokument,
som indføres ved denne forordning.
(40) Ved indgåelsen af aftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab og
henholdsvis Ungarn og Rumænien (1) om gensidig beskyttelse af
og kontrol med vinbetegnelser forpligtede EF sig til at lade den
undtagelse, der gælder for ungarsk vin, gælde for en ubestemt
periode og indføre den samme undtagelse for visse vine af høj
kvalitet med oprindelse i Rumænien.
(41) Definitionerne på en del af de produkter, der er anført i bilag I til
forordning (EF) nr. 1493/1999, kan kun anvendes på produkter,
der er fremstillet i EF. Det er derfor nødvendigt at definere de
tilsvarende produkter med oprindelse i tredjelande. De definitio-
ner på produkter med oprindelse i tredjelande, som falder ind
under denne forordning, skal ligge så tæt op ad definitionerne på
EF-produkter som muligt.
(42) Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 1608/2000 (2), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 731/2001 (3), hvori der fastsættes
overgangsforanstaltninger i afventning af de endelige gennem-
førelsesforanstaltninger til forordning (EF) nr. 1493/1999, gælder
visse bestemmelser, som vedrører de spørgsmål, som omfattes af
nærværende forordning, fortsat indtil den 31. januar 2001. For at
undgå, at de nævnte bestemmelser og nærværende forordning
afbryder samhandelen med de pågældende produkter, skal
nærværende forordning anvendes fra den 1. februar 2001.
(43) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overens-
stemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Vin —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
IMPORT- OG EKSPORTLICENSER
Artikel 1
Fælles gennemførelsesbestemmelser
De fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser og
forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter, som er fastsat i
forordning (EF) nr. 1291/2000, gælder for de licenser, der omhandles i
dette kapitel.
Artikel 2
Oplysninger på licensen
1. Når koden i den kombinerede nomenklatur indeholder en specifi-
kation af produktets alkoholindhold, tillades der i forbindelse med
licensen en tolerance på 0,4 % vol. i forhold til denne specifikation.
Import- og eksportlicenserne skal i rubrik 20 indeholde en af følgende
angivelser:
— »Tolerancia de 0,4 % vol.«
— »Tolerance 0,4 % vol.«— »Toleranz 0,4 % vol.«—»Αν/omikron/khiή0,4% vol.«
— »Tolerance of 0,4 % vol.«
— »Tolérance de 0,4 % vol.«!B
(1) EFT L 337 af 31.12.1993, s. 94 og 178.
(2) EFT L 185 af 25.7.2000, s. 24.
(3) EFT L 102 af 12.4.2001, s. 33.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 7
— »Tolleranza di 0,4 % vol.«
— »Tolerantie van 0,4 % vol.«— »Tolerância de 0,4 % vol.«— »Sallittu poikkeama 0,4 til - %«— »Tolerans 0,4 vol %«.2. Ansøgningen om importlicens og selve licensen skal i rubrik 8
indeholde angivelse af oprindelseslandet.
Bestemmelseslandet eller bestemmelseszonen som omhandlet i artikel 9,
stk. 6, anføres i rubrik 7 på ansøgningen om eksportlicens og selve
licensen. Ved angivelse af bestemmelseszonen sættes der kryds ved »ja«
under »obligatorisk«. Ved angivelse af bestemmelseslandet sættes der
kryds ved »nej« under »obligatorisk«. Desuden skal eksportlicensan-
søgningen og selve licensen i rubrik 20 indeholde angivelsen: »zone X
obligatorisk«. Bestemmelseslandet kan efter anmodning ændres til et
andet land, hvis det hører til samme bestemmelseszone.
3. Ansøgningen om importlicens og selve licensen skal i rubrik 14
indeholde angivelse af vinens eller mostens farve: »hvid« eller
»rød/rosé«.
4. På én og samme ansøgning om importlicens kan der angives
produkter henhørende under flere KN-koder, ved at rubrik 15 og 16 på
ansøgningen udfyldes som følger:
— rubrik 15: varebeskrivelse efter den kombinerede nomenklatur— rubrik 16: KN-kode.Varebeskrivelsen og KN-koderne i ansøgningen anføres på importlicen-
sen.
Artikel 3
Gyldighedsperiode
1. Importlicensen er gyldig fra udstedelsesdatoen, jf. artikel 23, stk. 1, i
forordning (EF) nr. 1291/2000, indtil udgangen af den fjerde måned efter
denne dato.
2. Eksportlicensen er gyldig fra udstedelsesdatoen, jf. artikel 23, stk. 2,
i forordning (EF) nr. 1291/2000, indtil udgangen af den anden måned
efter denne dato, men den kan under ingen omstændigheder gælde
længere end til den 31. august i det igangværende GATT -år.
Artikel 4
Sikkerhedsstillelse
1. Sikkerhedsstillelsen for importlicenser fastsættes således:
— koncentreret druesaft og druemost: 2,5 EUR/hl— anden druesaft og druemost: 1,25 EUR/hl— stille vin og vin, tilsat alkohol, bestemt til destillation: 1,25 EUR/hl— mousserende vin og hedvin: 2,5 EUR/hl.
2. Sikkerhedsstillelsen for eksportlicenser er på 8 EUR/hl for produkter
henhørende under KN-kode 2009 60 11, 2009 60 19, 2009 60 51,
2009 60 71, 2204 30 92 og 2204 30 96 og på 2,5 EUR/hl for andre
produkter.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 8
Artikel 5
Meddelelser om importlicenser
Medlemsstaterne meddeler efter forlægget i bilag I hver torsdag eller,
hvis denne dag er en helligdag, den førstfølgende arbejdsdag, Kommis-
sionen oplysninger om, hvor store mængder der er udstedt importlicenser
for i den foregående uge med angivelse af produkternes oprindelsesland,
opdelt efter koder i den kombinerede nomenklatur og koder i den
statistiske varefortegnelse for Fællesskabets udenrigshandel.
Hvis importen af de mængder, som der er ansøgt om licenser for i en
medlemsstat, ser ud til at kunne medføre fare for forstyrrelser af
markedet, underretter medlemsstaten straks Kommissionen herom og
giver meddelelse om de pågældende mængder specificeret efter
produkttype.
KAPITEL II
SÆRLIG EKSPORTLICENSORDNING I FORBINDELSE MED
ANVENDELSEN AF GATT-AFTALERNE
Artikel 6
Supplerende gennemførelsesbestemmelser
I henhold til den landbrugsaftale, der er indgået som led i de
multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, i det
følgende benævnt »aftalen«, fastsættes der i dette kapitel supplerende
gennemførelsesbestemmelser om udstedelse af eksportlicenser med
forudfastsættelse af restitutionen.
Artikel 7
Fordeling af den samlede mængde på hele året og indgivelse af
ansøgninger
1. Den samlede mængde, der er til rådighed for hvert GATT -år, fordeles
på seks perioder. Der kan indgives eksportlicensansøgninger for:
— 25 % af den samlede mængde indtil den 15. november
— 25 % af den samlede mængde indtil den 15. januar
— 15 % af den samlede mængde indtil den 15. marts
— 15 % af den samlede mængde indtil den 30. april
— 10 % af den samlede mængde indtil den 30. juni
— 10 % af den samlede mængde indtil den 31. august.
2. De mængder, der ikke udnyttes i en periode, overføres automatisk til
den følgende periode, men kun inden for samme år.
3. Ansøgninger om eksportlicenser for den første periode kan indgives
fra den 16. september.
Artikel 8
Produktkategorier og -grupper
1. De produktkategorier, der er nævnt i artikel 14, stk. 2, i forordning
(EF) nr. 1291/2000, er anført i bilag II til nærværende forordning.
2. De produktgrupper, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, første afsnit,
andet led, i forordning (EF) nr. 800/1999, og som ifølge artikel 14, stk. 4,
i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan indføjes på licensansøgningen og
selve licensen, er anført i bilag III til nærværende forordning.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 9
Artikel 9
Eksportlicensansøgninger
1. Der kan indgives ansøgninger om eksportlicens til myndighederne
fra onsdag til den efterfølgende tirsdag kl. 13.
2. For hver periode, der er nævnt i stk. 1, må en erhvervsdrivendes
eksportlicensansøgninger ikke overstige en mængde på 30 000 hl pr.
bestemmelseszone, jf. stk. 6. Ansøgninger for én og samme zone skal
indgives til det ansvarlige organ og samles i en enkelt meddelelse.
Hvis den samlede mængde, som en erhvervsdrivende ansøger om,
overstiger 30 000 hl for en zone, afvises de pågældende ansøgninger af
det organ, som ansøgningerne er indgivet til.
Hvis den samlede mængde, som endnu er til rådighed for en zone, er på
under 30 000 hl, nedsætter det organ, som ansøgningerne indgives til,
om nødvendigt de ansøgninger, som overskrider den mængde, der er til
rådighed, til denne mængde.
3. Eksportlicenserne udstedes den mandag, der følger efter den i stk. 1
nævnte tirsdag, eller, hvis mandagen er en helligdag, den førstfølgende
arbejdsdag, for så vidt Kommissionen ikke har truffet særforanstaltninger
inden da.
4. Hvis de mængder, der er ansøgt om licens for, og som er meddelt
Kommissionen den dag, der er fastsat efter artikel 12, stk. 1, overstiger
de mængder, der stadig er til rådighed for en af de perioder, som er nævnt
i artikel 7, stk. 1, fastsætter Kommissionen en fælles acceptprocent for de
pågældende ansøgninger og suspenderer indgivelsen af licensansøgnin-
ger indtil begyndelsen af den efterfølgende periode.
5. Er der risiko for, at udstedelsen af de licenser, der er ansøgt om,
medfører, at det budget for vinsektoren, som er fastsat i aftalen, bliver
opbrugt for tidligt, kan Kommissionen acceptere de indkomne
ansøgninger eller afvise de ansøgninger, som der endnu ikke er tildelt
eksportlicenser for, og suspendere indgivelsen af ansøgninger for en
periode på højst ti arbejdsdage, idet denne suspension dog kan forlænges,
hvis der træffes afgørelse herom efter proceduren i artikel 75 i
forordning (EF) nr. 1493/1999.
Er der risiko for, at udstedelsen af de licenser, der er ansøgt om,
medfører, at det budget for vinsektoren, som er fastsat i aftalen,
overskrides, kan Kommissionen fastsætte en fælles acceptprocent for de
indkomne ansøgninger og suspendere indgivelsen af ansøgninger indtil
produktionsårets udgang.
6. De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 4 og 5, kan tilpasses efter
produktkategori og bestemmelseszone. Det drejer sig om følgende
bestemmelseszoner:
— Zone 1) Afrika
— Zone 2) Asien og Oceanien
— Zone 3) Østeuropa, herunder SNG-landene— Zone 4) Vesteuropa.
Listen over de lande, der indgår i hver bestemmelseszone, er anført i
bilag IV .
7. Hvis de mængder, der er ansøgt om licens for, afvises eller
nedsættes, frigives sikkerhedsstillelsen i artikel 4, stk. 2, straks for de
mængder, som ansøgningen ikke er imødekommet for.
8. Hvis der fastsættes en fælles acceptprocent på under 85 %, udstedes
licensen som undtagelse fra stk. 3 den tredje arbejdsdag, efter at
procentsatsen er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Inden udstedelsen kan eksportøren enten trække sin ansøgning tilbage,
og i så fald frigives den sikkerhedsstillelse, der er nævnt i artikel 4, stk. 2,
straks, eller udtrykkeligt acceptere licensen, og i så fald kan licensen
straks udstedes.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 10
Artikel 10
Overdragelse af licenser
De udstedte eksportlicenser kan ikke overdrages.
Artikel 11
Tolerance
Mængder, der eksporteres inden for den tolerance, der er nævnt i artikel
8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1291/2000, giver ikke ret til restitution.
I licensens rubrik 22 anføres mindst en af følgende angivelser:— Restitución válida para … (cantidad por la que se haya expedido el
certificado) como máximo
— Restitutionen omfatter højst … (den mængde, licensen er udstedt
for)
— Erstattung gültig für höchstens … (Menge, für die die Lizenz erteilt
wurde)
—Επιστρ/omikronφή π/omikronυ ισ/khiύει για … (π/omikronσ/omikronacuteτητα για την /omikronπ/omikronία
εκδίδεταιτ/omikronπιστ/omikronπ/omikronιητικ/omikronacute)κατ’ανώτατ/omikron/omikronacuteρι/omikron
—Refund valid for not more than … (quantity for which licence is
issued)
— Restitution valable pour … (quantité pour laquelle le certificat est
délivré) au maximum
— Restituzione valida al massimo per … (quantitativo per il quale è
rilasciato il titolo)
— Restitutie voor ten hoogste … (hoeveelheid waarvoor het certificaat
is afgegeven)
— Restituição válida para … (quantidade em relação à qual é emitido o
certificado), no máximo
— Vientituki voimassa enintään … (määrä, jolle todistus on annettu)
osalta
— Bidrag som gäller för högst … (kvantitet för vilken licensen skall
utfärdas).
Artikel 12
Meddelelser fra medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne giver hver onsdag eller, hvis denne dag er en
helligdag, den førstkommende arbejdsdag Kommissionen meddelelse om
følgende:
a) de ansøgninger om eksportlicens med forudfastsættelse af restitu-
tionen, der er indgivet fra onsdag til tirsdag i den følgende uge, eller
om, at der ingen licensansøgninger er
b) de mængder, som der er udstedt eksportlicenser for den foregående
mandag eller eventuelt inden for den frist, der er fastsat i artikel 9,
stk. 8
c) de mængder, som licensansøgningerne er trukket tilbage for i den
foregående uge i det i artikel 9, stk. 8, nævnte tilfælde.
I disse meddelelser anføres bestemmelseszonen som omhandlet i artikel
9, stk. 6.
2. Medlemsstaterne giver inden den 15. i hver måned for den
foregående måned Kommissionen meddelelse om følgende:
a) de mængder, som der er udstedt licenser for, men som ikke er blevet
udnyttet, og om bestemmelseszonen som omhandlet i artikel 9, stk. 6!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 11
b) de mængder, som der er ydet restitution for uden licens i medfør af
artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 800/1999.
I disse meddelelser anføres de mængder, der omhandles i stk. 1, og
restitutionssatsen.
3. I de meddelelser, der omhandles i stk. 1, anføres følgende:a) mængden i hl for hver af de tolvcifrede produktkoder i nomenklat-
uren over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter. Er der udstedt
en licens for flere tolvcifrede koder i samme kategori, jf. bilag II,
anføres kategoriens nummer
b) mængden for hver kode opdelt efter bestemmelsessted, hvis
restitutionssatsen er differentieret efter bestemmelsessted
c) den restitutionssats, der gælder for de mængder, som omhandles i
stk. 1, litra c).
Hvis restitutionssatsen er blevet ændret i licensansøgningsperioden, skal
ansøgningerne opdeles efter de enkelte perioder med indbyrdes forskel-
lige restitutionssatser.
4. Alle meddelelser, der omhandles i stk. 1, 2 og 3, herunder
meddelelsen »ingen ansøgninger«, fremsendes som vist i bilag V .
Artikel 13
Kommissionens beslutninger
1. Hvis der efter de i artikel 12, stk. 2, litra a), nævnte meddelelser på
ny er en tilstrækkelig mængde til rådighed, kan Kommissionen beslutte
igen at give adgang til at indgive ansøgninger om eksportlicens.
2. Kommissionen underretter en gang om måneden medlemsstaterne
om, i hvilket omfang de årlige mængder og udgifter, der er indgået
forpligtelse for i aftalen for det igangværende GATT -år, er udnyttet, og
på det tidspunkt, hvor mængderne og udgifterne er fuldt udnyttet.
KAPITEL III
INDGANGSPRISORDNINGEN FOR DRUESAFT OG DRUE-
MOST
Artikel 14
Kontrol af de enkelte partier
1. For produkter, der henhører under KN-kode 2009 60 og 2204 30,
som er anført i bilag I, tredje del, afsnit I, bilag 2, i den fælles toldtarif,
og som er omfattet af indgangsprisordningen, kontrolleres importprisen
for de enkelte partier.
2. Ved »parti« forstås produkter, for hvilke der er udstedt en angivelse
om overgang til fri omsætning. Hver angivelse må kun vedrøre produkter
af én oprindelse henhørende under én KN-kode.
Artikel 15
Kontrolordning
1. Importprisen, som de produkter, der er omhandlet i artikel 14,
tariferes efter i den kombinerede nomenklatur, skal være lig med
fob-prisen for de pågældende produkter i oprindelseslandet forhøjet med
udgifterne til forsikring og transport til det sted, hvor produkterne føres
ind på EF’ s toldområde.
2. Hvis importprisen ikke kan fastslås ud fra stk. 1 i denne artikel,
tariferes de produkter, der er omhandlet i artikel 14, i den kombinerede
nomenklatur efter toldværdien beregnet i henhold til artikel 30 og 31 i
Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (
1).!B
(1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 12
KAPITEL IV
EKSPORTRESTITUTIONSORDNINGEN FOR VIN
Artikel 16
Hyppighed
Eksportrestitutionerne for vin revideres med regelmæssige mellemrum
og mindst en gang hvert produktionsår.
Artikel 17
Krav om licens
Med undtagelse af leveringer til særlige anvendelsesformål som
omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 800/1999 samt leveringer
af de mængder, der er omhandlet i bilag III, litra K), til forordning (EF)
nr. 1291/2000, skal der for at få udbetalt restitutioner føres bevis for, at
produkterne er eksporteret i henhold til en eksportlicens.
Artikel 18
Beviser
1. For at få udbetalt restitutioner skal der føres bevis for, at de
eksporterede produkter ved eksporten var ledsaget af et analysecertifikat
udstedt af et officielt organ i den producerende medlemsstat eller den
eksporterende medlemsstat som bevis for, at de opfylder EF’ s kvalitets-
normer for de pågældende produkter, eller i mangel heraf de normer,
som den eksporterende medlemsstat anvender på nationalt plan.
Hvis det drejer sig om bordvin eller hedvin bortset fra kvbd; skal der
desuden føres bevis for, at den er godkendt af et smagsbedømmelses-
udvalg nedsat i den eksporterende medlemsstat. Hvis denne medlemsstat
ikke er producenten, skal der desuden føres bevis for, at det drejer sig om
EF-bordvin eller -hedvin.
På det i første afsnit omhandlede certifikat anføres mindst følgende:
a) for bordvin og hedvin bortset fra kvbd:
— farve
— totalt alkoholindhold udtrykt i volumen
— virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen— totalt syreindhold
— eventuelt oplysning om, at det drejer sig om en vin som
omhandlet i artikel 28, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1493/1999,
der er fremstillet ud over de normale mængder, eller angivelse af
mængden af denne vin, hvis der er tale om eksport af en
sammenstikning eller en blanding
b) for koncentreret druemost det tal, som et refraktometer anvendt efter
metoden i punkt 6 i bilag I til forordning (EF) nr. 1493/1999 viser
ved 20 °C.
2. Eksportøren skal meddele medlemsstatens myndighed følgende:
a) oprindelsen og de anvendte mængder vin for sammenstukken vinb) numre og datoer på ledsagedokumenter.
3. Hvis den bordvin, som der anmodes om restitution for, er fremstillet
ved forskæring, jf. afsnit II, kapitel V , til forordning (EF) nr. 1622/2000,
eller blanding af bordvine, som der gælder forskellige restitutionssatser
for, beregnes restitutionen forholdsmæssigt efter de mængder bordvin,
der indgår i sammenstikningen eller blandingen.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 13
Artikel 19
Medlemsstaternes kontrol
1. Medlemsstaterne kan fastsætte, at godkendelsen i artikel 18, stk. 1,
andet afsnit, gives af regionale udvalg, der attesterer, at vinen opfylder
kvalitetskravene til bordvin i de produktionsområder, den stammer fra.
2. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til, at der føres kontrol som
fastsat i artikel 17 og 18. Artikel 18 med undtagelse af stk. 2, litra b),
gælder dog ikke for de leveringer af bordvin, der er omhandlet i artikel
36, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 800/1999, for så vidt den i nævnte
forordnings artikel 26 eller i forordning (EØF) nr. 565/80 omhandlede
procedure ikke anvendes.
3. Ved anvendelsen af artikel 18, stk. 2, litra b), kan de eksporterende
medlemsstater ikke gøre brug af den mulighed, der er nævnt i artikel 4,
stk. 2, i forordning (EF) nr. 2238/93.
KAPITEL V
UDSTEDELSE AF ATTEST OG ANAL YSEERKLÆRING FOR
VIN, DRUESAFT OG DRUEMOST VED IMPORT
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 20
Dokumenter
Den attest og den analyseerklæring, der er nævnt i artikel 68, stk. 1, litra
a), nr. i) og ii), i forordning (EF) nr. 1493/1999, samles i et enkelt
dokument, hvor den del, der udgør
a) attesten, udarbejdes af et organ i det tredjeland, hvor produkterne har
oprindelse
b) analyseerklæringen, udarbejdes af et officielt laboratorium, der er
anerkendt af det tredjeland, hvor produkterne har oprindelse.
Artikel 21
Analyseerklæringens indhold
Analyseerklæringen skal indeholde følgende oplysninger:
a) for vin og druemost i gæring:
— totalt alkoholindhold udtrykt i volumen— virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
b) for druemost og druesaft: vægtfyldec) for vin, druemost og druesaft:
— totalt tørstofindhold— totalt syreindhold
— flygtigt syreindhold
— citronsyreindhold— totalt svovldioxidindhold— forekomst af sorter fremkommet ved artskrydsning (direkte
producerende hybrider eller andre sorter, som ikke tilhører arten
Vitis Vinifera ).!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 14
Artikel 22
Fritagelser
1. Der skal ikke fremlægges attest og analyseerklæring for produkter
med oprindelse i og importeret fra tredjelande i beholdere, som rummer
højst 5 liter og er forsynet med etiket og engangslukkeanordning, hvis
den samlede transporterede mængde ikke overstiger 100 liter, også selv
om den består af flere særskilte partier.
2. Attest og analyseerklæring skal heller ikke fremlægges for:
a) produktmængder på højst 30 liter pr. rejsende indført i rejsendes
personlige bagage, jf. artikel 45 i Rådets forordning (EØF) nr.
918/83 (1)
b) vinmængder på højst 30 liter indført i forsendelser fra en
privatperson til en anden privatperson, jf. artikel 29 i forordning
(EØF) nr. 918/83
c) vin og druesaft i beholdere, som rummer højst 5 liter og er forsynet
med etiket og en engangslukkeanordning, med oprindelse i og
importeret fra tredjelande, hvis eksport til EF er på under 1 000 hl
om året. De pågældende lande er nævnt i bilag VI
d) vin og druesaft i privatpersoners flyttegodse) vin og druesaft til varemesser, jf. forordning (EØF) nr. 918/83, når de
pågældende produkter er aftappet i beholdere, som rummer højst 2
liter og er forsynet med etiket samt engangslukkeanordning
f) vin, druemost og druesaft, der importeres til videnskabelige og
tekniske forsøg, og hvis mængde ikke overstiger 1 hl
g) vin og druesaft til diplomatiske repræsentationer, konsulater og
lignende organer, som importeres med den told- og afgiftsfritagelse,
der indrømmes disse organer
h) vin og druesaft, der indgår i provianteringen af internationale
transportmidler.
3. Fritagelserne i stk. 1 må ikke gives samtidig med fritagelserne i stk.
2.
Artikel 23
Undtagelse
Dette kapitel gælder ikke for hedvinen Boberg, når der fremlægges et
oprindelsescertifikat sammen med den.
Afdeling 2
Betingelser, der skal opfyldes, regler for udfærdigelse
og anvendelse af attesten og analyseerklæringen ved
import af vin, druesaft og druemost
Artikel 24
V I 1-dokument
1. Attest og analyseerklæring udfærdiges på et og samme V I
1-dokument for hvert parti, der skal importeres til EF. Ved parti forstås
en mængde af samme produkt, som sendes af en afsender til en og
samme modtager.
Dokumentet udfærdiges på en V I 1-blanket som vist i bilag VII i
overensstemmelse med de tekniske betingelser i bilag VIII. Det
underskrives af en ansat ved et officielt organ og af en ansat ved et
anerkendt laboratorium som nævnt i artikel 29.!B
(1) EFT L 105 af 23.4.1983, s. 1.2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 15
2. Er det pågældende produkt ikke til direkte konsum, kan det undlades
at udfylde analyserklæringen på V I 1-blanketten.
Når det drejer sig om vin i etiketterede beholdere med et indhold på højst
60 liter forsynet med engangslukkeanordning, og vinen har oprindelse i
et af de lande, der er anført i bilag IX, der har givet særlige garantier, som
EF har godkendt, er det kun nødvendigt at anføre følgende i analyse-
erklæringen på V I 1-blanketten:
— virkeligt alkoholindhold— totalt syreindhold— totalt svovldioxidindhold.
Artikel 25
Beskrivelse af dokumenter
1. V I 1-blanketterne består af en original og en kopi, som fremkommer
ved gennemslag eller ved skrivningen. V I 2-blanketterne består af en
original og to kopier. En V I 2-blanket er et uddrag, der udfærdiges som
vist i bilag X, og som indeholder oplysningerne fra et V I 1-dokument
eller et andet V I 2-uddrag, og som er påtegnet af et EF-toldsted.
Originalen og kopien ledsager produktet. V I 1- og V I 2-blanketter skal
udfyldes på maskine eller i hånden eller ved hjælp af tilsvarende tekniske
hjælpemidler, som et officielt organ har anerkendt. Hvis de udfyldes i
hånden, skal det gøres med blæk og blokbogstaver. Der må hverken
forekomme raderinger eller overskrivninger. Foretages der ændringer,
skal det gøres ved hjælp af overstregning og eventuelt ved tilføjelse af de
ønskede oplysninger. Enhver rettelse af denne art skal godkendes af
ophavsmanden hertil og påtegnes enten af det officielle organ,
laboratoriet eller toldmyndighederne.
2. V I 1-dokumenterne og V I 2-uddragene forsynes med et
løbenummer, der for V I 1-dokumenternes vedkommende tildeles af
det officielle organ, for hvilket en ansvarlig underskriver attesterne, og
for V I 2-uddragenes vedkommende tildeles af det toldsted, der påtegner
dem i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2 og 3.
Artikel 26
Forenklet procedure
1. V I 1-dokumenter, der er udfærdiget af vinproducenter med sæde i
de i bilag IX anførte tredjelande, hvis særlige garantier er blevet
godkendt af EF, betragtes som attest eller analyseerklæring udfærdiget af
organer eller laboratorier på den liste, der er nævnt i artikel 29, hvis disse
producenter hver for sig er blevet godkendt af de ansvarlige myndigheder
i de nævnte tredjelande og er underkastet disse myndigheders kontrol.
2. De i stk. 1 omhandlede godkendte producenter anvender V I
1-blanketten, hvorpå der i rubrik 10 er anført navn og adresse på det
officielle organ i tredjelandet, der har givet godkendelsen. De skal
endvidere:
— i rubrik 1 ud over deres navn og adresse anføre deres registrerings-
nummer i de tredjelande, som står i bilag IX
— i rubrik 11 mindst anføre de oplysninger, som er nævnt i artikel 24,
stk. 2.
De underskriver på det dertil afsatte sted i rubrik 10 og 11 efter at have
overstreget »Den ansvarliges navn og stilling«.
Der kræves ikke stempler eller angivelse af laboratoriets navn og adresse.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 16
Artikel 27
Undtagelser
1. Artikel 24, stk. 2, og artikel 26 kan suspenderes, hvis det konstateres,
at de produkter, som er omfattet af nævnte foranstaltninger, har været
genstand for forfalskning, der vil kunne bringe forbrugernes sundhed i
fare, eller for ønologiske fremgangsmåder, som ikke er tilladt i EF.
2. Artikel 24, stk. 2, og artikel 26 gælder indtil ikrafttrædelsen af den
aftale, der vil følge af forhandlingerne med Amerikas Forenede Stater
om indgåelse af en aftale om handel med vin, dog senest indtil den 31.
december 2003.
Artikel 28
Anvendelsesforskrifter
1. I forbindelse med den toldbehandling, der skal finde sted, for at et
parti kan overgå til fri omsætning, overdrages originalen og kopien af V I
1-dokumentet eller V I 2-uddraget til myndighederne i den medlemsstat,
på hvis område toldbehandlingen finder sted.
Myndighederne udfylder om fornødent bagsiden af V I 1-dokumentet
eller V I 2-uddraget. De tilbageleverer originalen og opbevarer kopien i
mindst fem år.
2. Videreforsendes et vareparti i sin helhed, før det overgår til fri
omsætning, overdrager den nye afsender V I 1-dokumentet eller V I
2-uddraget for partiet samt eventuelt en senere udfærdiget V I 2-blanket
til de toldmyndigheder, under hvis opsyn partiet befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem de
oplysninger, der er anført på V I 1-dokumentet, og oplysningerne på V
I 2-blanketten, eller eventuelt mellem de på V I 2-uddraget anførte
oplysninger og oplysningerne på en senere udfærdiget V I 2-blanket,
påtegner de pågældende myndigheder sidstnævnte blanket, der så gælder
som V I 2-uddrag, og udfylder det forudgående dokument eller uddrag i
overensstemmelse hermed. Myndighederne overdrager uddraget samt
originalen af V I 1-dokumentet eller originalen af det forudgående V I
2-uddrag til den nye afsender og opbevarer kopien heraf i mindst fem år.
Der er imidlertid ikke pligt til at udfærdige en V I 2-blanket, når et
vareparti reeksporteres til et tredjeland.
3. Opdeles et vareparti, inden det overgår til fri omsætning, overdrages
originalen og kopien af V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget for partiet
samt originalen og to kopier af en for hvert nyt parti senere udfærdiget V
I 2-blanket til de toldmyndigheder, under hvis opsyn det parti, der
opdeles, befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem oplys-
ningerne på V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget og oplysningerne på
den for hvert nyt parti senere udfærdigede V I 2-blanket, påtegner
myndighederne sidstnævnte blanket, der så gælder som V I 2-uddrag, og
udfylder i overensstemmelse hermed bagsiden af V I 1-dokumentet eller
V I 2-uddraget, på basis af hvilket det nævnte uddrag er udfærdiget.
Myndighederne tilbageleverer V I 2-uddraget samt V I 1-dokumentet
eller det tidligere udfærdigede V I 2-uddrag og opbevarer en kopi af
hvert af disse dokumenter i mindst fem år.
Artikel 29
Lister over organer
1. Kommissionen opstiller og ajourfører på grundlag af meddelelser fra
tredjelandenes myndigheder lister over navne og adresser på de organer,
laboratorier og vinproducenter, der har beføjelse til at udfærdige V I
1-dokumenter. Kommissionen offentliggør disse lister i C-udgaven af De
Europæiske Fællesskabers Tidende .!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 17
2. Meddelelserne fra tredjelandenes myndigheder, der er nævnt i stk. 1,
skal indeholde:
a) navn og adresse på de offentlige organer og laboratorier, der er
godkendt eller udpeget til at udfærdige V I 1-dokumenter
b) navn, adresse og registreringsnummer på de vinproducenter, der er
bemyndiget til selv at udfærdige V I 1-dokumenter.
På listerne optages kun de organer og laboratorier, der er nævnt i stk. 1,
litra a), og som det pågældende tredjelands myndigheder har bemyndiget
til efter anmodning at give Kommissionen samt medlemsstaterne
oplysninger, der kan være til hjælp ved vurdering af de enkelte
dokumenters oplysninger.
3. Listerne ajourføres, navnlig under hensyntagen til de organer og
laboratorier, der har ændret adresse og/eller navn.
Artikel 30
Regler for indirekte import
Hvis en vin eksporteres fra et tredjeland, på hvis område den er
fremstillet, i det følgende benævnt »oprindelseslandet«, til et andet
tredjeland, i det følgende benævnt »eksportlandet«, hvorfra den derefter
eksporteres til EF, kan myndighederne i eksportlandet udfærdige V
I-dokumentet for den pågældende vin på grundlag af et V I 1-dokument
eller et tilsvarende dokument, som myndighederne i oprindelseslandet
har udfærdiget, uden at der behøver at bliver foretaget yderligere
analyser af vinen, hvis den pågældende vin:
a) er aftappet og etiketteret i oprindelseslandet og fortsat er i den stand,
eller
b) er eksporteret uaftappet fra oprindelseslandet og aftappes og
etiketteres i eksportlandet uden yderligere forarbejdning.
Eksportlandets myndigheder skal på V I 1-dokumentet bekræfte, at
betingelserne i stk. 1 er opfyldt for den pågældende vin.
Artikel 31
Overensstemmelse med ønologiske fremgangsmåder
1. Produkter med oprindelse i tredjelande må kun udbydes eller
afsættes til direkte konsum, hvis de for så vidt angår de ønologiske
fremgangsmåder, som omhandles i punkt C, D og E i bilag V til
forordning (EF) nr. 1493/1999, er fremstillet under overholdelse af de
grænseværdier, som er fastsat for den vinavlszone i EF, hvis naturlige
produktionsvilkår svarer til vilkårene i det produktionsområde, som
produktet har oprindelse i, jf. dog artikel 45 og artikel 46, stk. 1, litra a),
b) og c), i forordning (EF) nr. 1493/1999 og gennemførelsesbestemmel-
serne hertil.
Spørgsmålet om, hvorvidt der er overensstemmelse mellem produktions-
vilkårene, undersøges på forslag af det pågældende tredjelands
myndigheder efter proceduren i artikel 75 i forordning (EF) nr.
1493/1999.
2. Har en medlemsstats myndigheder mistanke om, at et produkt med
oprindelse i et tredjeland ikke overholder bestemmelserne i stk. 1,
underretter de straks Kommissionen herom.
Artikel 32
Særlige regler for bestemte vine
1. For hedvin og vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, anerkendes
V I 1-dokumenter kun som gyldige, hvis det officielle organ i artikel 29 i
rubrik 15 har anført følgende:
»Det bekræftes, at den alkohol, der er tilsat denne vin, er fremstillet
af vin«.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 18
Denne meddelelse suppleres med følgende:
a) det udstedende organs fulde navn og adresse
b) en for organet ansvarligs underskriftc) organets stempel.2. For vin, der importeres til EF til nedsat told, kan V I 1-dokumenterne
anvendes som den bekræftelse af oprindelsesbetegnelsen, der er fastsat
ved de tilsvarende ordninger, hvis det officielle organ i rubrik 15 har
anført følgende:
»Det bekræftes, at den vin, for hvilken dette dokument er udstedt, er
produceret i vindyrkningsområdet …, og at den har fået tildelt
oprindelsesbetegnelsen i rubrik 6 i overensstemmelse med oprindelses-
landets lovgivning«.
Denne meddelelse suppleres med de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede
oplysninger.
KAPITEL VI
ANAL YSEUNDTAGELSER FOR IMPORTEREDE VINE
Artikel 33
1. Med henblik på direkte konsum kan der til EF importeres følgende
vin:
a) vin med oprindelse i Ungarn, hvis totale alkoholindhold udtrykt i
volumen overstiger 15 % vol. uden nogen tilsætning, såfremt den
betegnes:
i) ved benævnelsen »Tokaji Aszu« eller »Tokaji Aszu-eszencia«
eller »Tokaji Eszencia« eller »Tokaji Szamorodni«, eller
ii) ved benævnelsen »Kueloenleges Minoeségue bor« (vin af højere
kvalitet) suppleret med en geografisk betegnelse eller en af
følgende benævnelser:
— »késöl szüretelésue bor«— »válogatott szueretelésue bor«— »toeppedt szoeloeboel készuelt bor«— »aszubor«
b) vin med oprindelse i Schweiz, der kan sammenlignes med en kvbd,
og hvis totale syreindhold udtrykt i vinsyre er på under 4,5 g/l, men
over 3 g/l, når den obligatorisk er forsynet med en geografisk
betegnelse, og når den er fremstillet af mindst 85 % druer af en eller
flere af følgende druesorter:
— Chasselas— Mueller-Thurgau— Sylvaner— Pinot noir— Merlot
c) vin med oprindelse i Rumænien, hvis totale alkoholindhold udtrykt i
volumen overstiger 15 % vol. uden nogen tilsætning, såfremt den
betegnes ved ordene »vsoc« eller »Vinuri de calitate superioara cu
denumire de origine si trepte de calitate«, og den er forsynet med en
af følgende geografiske betegnelser:
— Cernavoda— Cotnari— Medgidia!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 19
— Murfatlar
— Nazarcea— Pietroasa
d) med oprindelse i Canada, hvis virkelige alkoholindhold ikke er
lavere end 7 % vol. og totale alkoholindhold udtrykt i volumen
overstiger 15 % vol. uden nogen tilsætning, når de betegnes:
— ved en geografisk betegnelse, og— ved navnet »Icewine«
på de betingelser, der er fastsat i provinsernes Ontarios og British
Columbias lov.
2. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a), b), c) og
"M1d)3anfører
oprindelseslandets officielle organ, der er bemyndiget til at udarbejde det
V I 1-dokument, der omhandles i denne forordning, følgende i rubrik 15:
»Det bekræftes, at vinen opfylder betingelserne i artikel 68, stk. 1,
litra b), [nr. i] [nr. ii], i forordning (EF) nr. 1493/1999 og i forordning
(EF) nr. 883/2001«.
Det officielle organ attesterer dette med sit stempel.
KAPITEL VII
DEFINITIONER PÅ VISSE VINA VLSPRODUKTER MED
OPRINDELSE I TREDJELANDE
Artikel 34
Definitioner
Definitionerne på følgende vinavlsprodukter henhørende under KN-kode
2009 og 2204 med oprindelse i tredjelande findes i bilag XI:
a) frisk druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkoholb) koncentreret druemostc) rektificeret koncentreret druemostd) hedvine) mousserende vinf) mousserende vin tilsat kulsyreg) perlevinh) perlevin tilsat kulsyrei) vin af overmodne druer.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 35
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 3388/81, (EØF) nr. 3389/81, (EØF) nr. 3590/85,
(EF) nr. 1685/95 og (EF) nr. 1281/1999 ophæves.
Artikel 36
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .!B
!M1
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 20
Den anvendes fra den 1. februar 2001.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 21
BILAG I
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 22
BILAG II
Produktkategorier som omhandlet i artikel 8, stk. 1
Kode Kategori
2009 60 11 9100
2009 60 19 9100
2009 60 51 9100
2009 60 71 9100
2204 30 92 9100
2204309691001
2204 30 94 9100
2204 30 98 91002
2204 21 79 9910
2204 29 62 9910
2204 29 64 9910
2204 29 65 99103
2204 21 79 9100
2204 29 62 9100
2204 29 64 9100
2204 29 65 91004.1
2204 21 80 9100
2204 29 71 9100
2204 29 72 9100
2204 29 75 91004.2
2204 21 79 9200
2204 29 62 9200
2204 29 64 9200
2204 29 65 92005.1
2204 21 80 9200
2204 29 71 9200
2204 29 72 9200
2204 29 75 92005.2
2204 21 83 9100
2204 29 83 91006.1
2204 21 84 9100
2204 29 84 91006.2
2204 21 94 9910
2204 21 98 9910
2204 29 94 9910
2204 29 98 99107
2204 21 94 9100
2204 21 98 9100
2204 29 94 9100
2204 29 98 91008!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 23
BILAG III
Produktgrupper som omhandlet i artikel 8, stk. 2
Produktkode i nomenklaturen
over eksportrestitutioner for
landbrugsprodukterGruppe
2009 60 11 9100
2009 60 19 9100
2009 60 51 9100
2009 60 71 9100A
2204 30 92 9100
2204 30 96 9100B
2204 30 94 9100
2204 30 98 9100C
2204 21 79 9100
2204 21 79 9200
2204 21 79 9910
2204 21 83 9100D
2204 21 80 9100
2204 21 80 9200
2204 21 84 9100E
2204 29 62 9100
2204 29 62 9200
2204 29 62 9910
2204 29 64 9100
2204 29 64 9200
2204 29 64 9910
2204 29 65 9100
2204 29 65 9200
2204 29 65 9910
2204 29 83 9100F
2204 29 71 9100
2204 29 71 9200
2204 29 72 9100
2204 29 72 9200
2204 29 75 9100
2204 29 75 9200
2204 29 84 9100G
2204 21 94 9910
2204 21 98 9910H
2204 29 94 9910
2204 29 98 9910I
2204 21 94 9100
2204 21 98 9100J
2204 29 94 9100
2204 29 98 9100K!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 24
BILAG IV
Landeliste opdelt efter bestemmelseszone som omhandlet i artikel 9, stk. 6
Zone 1: Afrika
Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Cameroun, Kap Verde,
Comorerne, Den Demokratiske Republik Congo, Republikken Congo, Côted’Ivoire, Djibouti, Egypten, Eritrea, Etiopien, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea,
Ækvatorialguinea, Guinea-Bissau, Kenya, Lesotho, Liberia, Libyen, Madagaskar,
Malawi, Mali, Mauritius, Mauritanien, Mayotte, Mozambique, Namibia, Niger,Nigeria, Uganda, Den Centralafrikanske Republik, Rwanda, Saint Helena ogtilhørende områder, São Tomé og Principe, Senegal, Seychellerne og tilhørende
områder, Sierra Leone, Somalia, Sudan, Swaziland, Tanzania, Tchad, Britisk
Territorium i Det Indiske Ocean, Togo, Zambia og Zimbabwe.
Zone 2: Asien og Oceanien
Afghanistan, Saudi-Arabien, Bahrein, Bangladesh, Bhutan, Brunei, Cambodja,
Kina, Vestbredden/Gazastriben, Nordkorea, Sydkorea, De Forenede ArabiskeEmirater, Mikronesiens Forenede Stater, Fiji, Hongkong, Nordmarianerne,Marshalløerne, Salomonøerne, Wallis og Futunaøerne, Indien, Indonesien, Iran,
Irak, Japan, Jordan, Kiribati, Kuwait, Laos, Libanon, Macao, Malaysia,
Maldiverne, Mongoliet, Myanmar, Nauru, Nepal, Ny Kaledonien og tilhørendeområder, New Zealand, Amerikansk Oceanien, Australsk Oceanien, NewZealandsk Oceanien, Oman, Pakistan, Palau, Papua Ny Guinea, Filippinerne,
Pitcairn, Fransk Polynesien, Qatar, Samoa, Singapore, Sri Lanka, Syrien, Taiwan,
Thailand, Tonga, Tuvalu, Vanuatu, Vietnam og Y emen.
Zone 3: Østeuropa og Samfundet af Uafhængige Stater
Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Estland, Georgien, Kasakhstan,
Kirgisistan, Letland, Litauen, Moldova, Usbekistan, Polen, Den TjekkiskeRepublik, Rusland, Slovakiet, Tadsjikistan, Turkmenistan og Ukraine.
Zone 4: V esteuropa
Andorra, Ceuta og Melilla, Vatikanstaten, Gibraltar, Færøerne, Island, Liechten-
stein, Malta, Norge og San Marino.!
B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 25
BILAG V
Meddelelser omhandlet i artikel 12, stk. 3
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 26
BILAG VI
Liste over lande omhandlet i artikel 22
— Iran
— Libanon— Folkerepublikken Kina
— Taiwan
— Indien— Bolivia— Republikken San Marino.!
B
!M1
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 27
BILAG VII
V I 1-dokument som omhandlet i artikel 24, stk. 1
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 28
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 29
BILAG VIII
Betingelser gældende for V I 1- og V I 2-dokumenterne som omhandlet i
artikel 24 og 25
A. Trykning af blanketterne
1. Blanketterne måler ca. 210 × 297 mm
2. Der anvendes hvidt limet skrivepapir, der vejer mindst 40 g/m2
3. På hver blanket står trykkeriets navn og adresse eller mærke
4. Blanketterne trykkes på et af EF’ s officielle sprog. Myndighederne
i den medlemsstat, hvor V I 2-blanketterne påtegnes, bestemmer,hvilket sprog de skal trykkes på.
B. Udfyldelse af blanketterne
1. Blanketterne udfyldes på det sprog, som de er trykt på.
2. Hver blanket forsynes med et løbenummer, som:
— for V I 1-blanketternes vedkommende tildeles af det officielle
organ, der underskriver »attesten«
— for V I 2-blanketternes vedkommende tildeles af det toldsted,
som påtegner dem.
3. Varebeskrivelsen i rubrik 6 på V I 1-blanketten og i rubrik 5 på V I
2-uddraget anføres i henhold til artikel 32 i forordning (EØF) nr.
2392/89.!
B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 30
BILAG IX
Liste over lande som omhandlet i artikel 24, stk. 2, og i artikel 26
— Australien
— USA.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 31
BILAG X
V I 2-dokument som omhandlet i artikel 25, stk. 1
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 32
!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 33
BILAG XI
De definitioner, der omhandles i artikel 34
I denne forordning forstås ved:
a) »frisk druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol«: det
produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 12 %
vol., men under 15 % vol., og
— som er fremstillet ved, at der til ugæret druemost med et naturligt
alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 % vol., som
udelukkende hidrører fra druesorter til persning, som er tilladt i
oprindelsestredjelandet, tilsættes et produkt, der er fremkommet veddestillation af vin
b) »koncentreret druemost«: ikke-karamelliseret druemost
— som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse
af enhver metode, der er godkendt i henhold til oprindelsestredjelandets
bestemmelser, og som ikke er forbudt i henhold til EF’ s retsforskrifter,bortset fra direkte opvarmning, således at refraktometret anvendt eftermetoden i bilag XVIII til forordning (EF) nr. 1622/2000 ved 20 °C ikke
viser under 50,9 %
— som udelukkende hidrører fra druesorter til persning, som er tilladt i
oprindelsestredjelandet, og
— som er fremstillet af druemost, der mindst har det naturlige alkohol-
indhold udtrykt i volumen, som oprindelsestredjelandet har fastsat somminimum for fremstilling af vin til direkte konsum; dette indhold skal
være på mindst 8,5 % vol.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i koncentreret
druemost på højst 1 % vol.
c) »rektificeret koncentreret druemost«: det flydende, ikke karamelliserede
produkt
i) som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse
af enhver metode, der er godkendt i henhold til oprindelsestredjelandets
bestemmelser, og som ikke er forbudt i henhold til EF’ s retsforskrifter,bortset fra direkte opvarmning, således at refraktometret anvendt eftermetoden i bilag XVIII til forordning (EF) nr. 1622/2000 ved 20 °C ikke
viser under 61,7 %
ii) som har undergået behandlinger til afsyring og fjernelse af andre
bestanddele end sukker, der er godkendt i henhold til oprindelsestred-jelandets bestemmelser, og som ikke er forbudt i henhold til EF’ sretsforskrifter
iii) som har følgende kendetegn:
— pH på højst 5 ved 25 °Brix— en absorbans på højst 0,100 i druemost koncentreret ved 25 °Brix
ved 425 nm og en lysvej på 1 cm
— et indhold af saccharose, der ikke kan påvises ved en analyseme-
tode, der skal fastsættes
— et Folin-Ciocalteau-indeks på højst 6 ved 25 °Brix— et titreringssyreindhold på højst 15 milliækvivalenter/kg af det
totale sukkerindhold
— et indhold af svovldioxid på højst 25 mg/kg af det totale
sukkerindhold
— et totalindhold af kationer på højst 8 milliækvivalenter/kg af det
totale sukkerindhold
— en ledningsevne på højst 120 mikro-Siemens pr. centimeter ved 25
°Brix og ved 20 °C
— et indhold af hydroxymethylfurfural på højst 25 mg/kg af det totale
sukkerindhold
— spor af mesoinositol!
B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 34
iv) som udelukkende hidrører fra druesorter til persning, som er tilladt i
oprindelsestredjelandet, og
v) som er fremstillet af druemost, der mindst har det naturlige alkohol-
indhold udtrykt i volumen, som oprindelsestredjelandet har fastsat som
minimum for fremstilling af vin til direkte konsum; dette indhold skal
være på mindst 8,5 % vol.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i rektificeret
koncentreret druemost på højst 1 % vol.
d) »hedvin«: det produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 15 %
vol. og højst 22 % vol. samt et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen påmindst 17,5 % vol., og
— som er fremstillet af druemost i gæring eller vin eller en blanding heraf,
idet disse produkter skal stamme fra druesorter, som i de tredjelande,
hvor de har deres oprindelse, er godkendt til fremstilling af hedvin, og
skal have et oprindeligt naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen påmindst 12 % vol., og ved tilsætning:
i) alene eller blandet, af neutral vinsprit, herunder alkohol fremstillet
ved destillation af tørrede druer
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 96 %
vol., samt af vindestillat eller destillat af tørrede druer
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 %
vol. og højst 86 % vol.
ii) samt i givet fald af et eller flere af følgende produkter:
— koncentreret druemost
— en blanding af et af de i nr. i) omhandlede produkter med en
druemost eller en druemost i gæring.
Dog kan visse kvalitetshedvine, for hvilke det er anerkendt, at de
fremstilles under samme forhold som en khvbd, og som er anført på enendnu ikke vedtaget liste,
— have et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på under 17,5 %
vol., dog mindst 15 % vol., når dette var udtrykkeligt tilladt ihenhold til den lovgivning i oprindelsestredjelandet, som var
gældende for de pågældende vine inden den 1. januar 1985, eller
— fremstilles af druemost med et naturligt alkoholindhold udtrykt i
volumen på under 12 % vol., dog mindst 10,5 % vol.
e) »mousserende vin« det produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 %
vol.
— som er fremstillet ved første eller anden alkoholgæring af friske druer,
druemost eller vin, og
— som, når beholderen åbnes, kendetegnes ved udstrømning af kuldioxid
hidrørende udelukkende fra gæringen, og som, når produktet opbevares ilukkede beholdere ved 20 °C, udviser et overtryk på mindst 3 bar, som
skyldes kuldioxid i opløsning
f) »mousserende vin tilsat kulsyre«: det produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 %
vol.
— som er fremstillet af vin
— som, når beholderen åbnes, kendetegnes ved udstrømning af kuldioxid,
der helt eller delvis er tilsat, og
— som i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk på mindst 3 bar,
der skyldes kuldioxid i opløsning
g) »perlevin«: det produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 %
vol., og
— som i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk på mindst 1 bar
og højst 2,5 bar, der skyldes endogen kuldioxid i opløsning!
B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 35
h) »perlevin tilsat kulsyre«: det produkt
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 %
vol., og
— som i lukkede beholdere ved 20 °C udviser et overtryk på mindst 1 bar
og højst 2,5 bar, der skyldes helt eller delvis tilsat kuldioxid i opløsning.
i) »vin af overmodne druer«: det produkt
— som har et naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen på over 15 % vol.
— som har et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 16 % vol.
og et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 12 % vol.
— som er fremstillet i oprindelsestredjelandet af druer, der er høstet i
samme land, og stammer fra druesorter til persning, som er tilladt i
oprindelsestredjelandet
— som eventuelt er lagret.!B2001R0883 — DA — 17.05.2001 — 001.001 — 36