1995R1916 — DA — 18.12.1998 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B KOMMISSIONENSFORORDNING(EF)Nr.1916/95
af2.august1995
omgennemførelsesbestemmelserforindførselihenholdtilettoldkontingentiforbindelsemedpræ-
ferenceaftalerområtrørsukkertilraffinering
(EFT L 184 af 3.8.1995, s. 18)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 2664/98 af 10. december 1998 L 336 18 11.12.1998
1995R1916 — DA — 18.12.1998 — 001.001 — 2
▼B
KOMMISSIONENSFORORDNING(EF)Nr.1916/95
af2.august1995
om gennemførelsesbestemmelser for indførsel i henholdtil et told-
kontingentiforbindelsemedpræferenceaftalerområtrørsukkertil
raffinering
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni
1981 om den fælles markedsordning for sukker (
1), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1101/95 (2), særlig artikel 37, stk. 6, og artikel 39,
stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:I artikel 37 i forordning (EØF) nr. 1785/81 er det fastsat, at der i pro-
duktionsårene 1995/96 til 2000/01 opkræves en nedsat særafgift vedindførsel af råt rørsukker med oprindelse i lande, som Fællesskabet harindgået leveringsaftaler med på præferencevilkår, for at sikre en hen-sigtsmæssig forsyning af EF's sukkerraffinaderier; der bør derfor fast-sættes gennemførelsesbestemmelser i tilfælde af indgåelse af sådanne
aftaler;
de mængder særligt præferencesukker, der kan indføres, fastlægges efter
nævnte artikel 37 på grundlag af en årlig EF-opgørelse; hvis en sådan
opgørelse viser, at det er nødvendigt at indføre råsukker, bør der derforfor hele det pågældende produktionsår eller en del heraf åbnes et told-kontingent til nedsat særafgift, der gør det muligt at dække EF-raffina-deriernes behov inden for de grænser, der er fastsat i nævnte artikel 37,og på de i ovennævnte aftaler fastsatte betingelser;
på grund af de maksimale raffineringsbehov, der er fastsat pr. medlems-
stat, og den heraf følgende nødvendighed af en så god kontrol som
muligt af fordelingen af de mængder råsukker, der kan indføres, bør det
fastsættes, at raffinaderierne er de eneste, der har ret til at få udstedt depågældende importlicenser med mulighed for at overdrage dem indbyr-des; udstedelsen af importlicensen indebærer forpligtelse til at indføreog raffinere den pågældende mængde inden for de fastsatte frister, dader ellers skal betales en bøde som omhandlet i artikel 37, stk. 4, i for-
ordning (EØF) nr. 1785/81;
for at sikre en korrekt forvaltning af denne importordning og en korrekt
gennemførelse af denne ordning bør der fastsættes, visse andre særlige
bestemmelser for importlicenser; det bør desuden fastsættes, at den ned-satte særafgift, hvis udbyttet af det pågældende råsukker afviger fraudbyttet af standardkvaliteten som defineret i Rådets forordning (EØF)nr. 431/68 af 9. april 1968 om fastsættelse af standardkvaliteten forråsukker og af Fællesskabets grænseovergangssted for beregning af cif-
priserne inden for sukkersektoren (
3) ændret ved forordning (EF) nr.
3290/94 (4), justeres ud fra denne afvigelse efter de regler, der normalt
anvendes ved råsukkerforretninger på verdensmarkedet;
der kan forløbe uforudsigelige tidsrum mellem lastningen af en mængde
særligt præferenceråsukker og dets levering; der bør derfor tillades envis tolerance for at tage hensyn til sådanne tidsrum; det foreslås endvi-dere at tillade en vis tolerance for raffineringsfristen;
beviset for det indførte råsukkers oprindelse kan føres ved fremlæggelse
af de dokumenter, der er fastsat med henblik herpå i Kommissionensforordning (EØF) nr. 2782/76 af 17. november 1976 om fastsættelse af
(1) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.
(2) EFT nr. L 110 af 17. 5. 1995, s. 1.
(3) EFT nr. L 89 af 10. 4. 1968, s. 3.
(4) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 105.
1995R1916 — DA — 18.12.1998 — 001.001 — 3
▼B
gennemførelsesbestemmelser for indførsel af præferencesukker (1),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1714/88 (2);
på grund af de pågældende indførslers særlige karakter bør der fastsæt-
tes visse undtagelser fra Kommissionens forordning (EF) nr. 1464/95 af27. juni 1995 om særlige gennemførelsesforanstaltninger for ordningenmed import- og eksportlicenser for sukker (
3), der i øvrigt gælder for
disse indførsler;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I den i artikel 36 i forordning (EØF) nr. 1785/81 omhandlede peri-
ode fastsættes de i artikel 37, stk. 3, andet afsnit, i nævnte forordning
omhandlede manglende mængder pr. produktionsår eller del af produk-
tionsår på grundlag af en foreløbig EF-forsyningsopgørelse for råsukker.Ved udarbejdelsen af denne opgørelse må det konstaterede direkte kon-sum, der skal tages i betragtning, ikke overstige det i artikel 37, stk. 3,forordning (EØF) nr. 1785/81 omhandlede loft for dette konsum.
▼
M1
1a. Uanset artikel 45 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/
88 (4) anses de mængder, der indføres under den positive tolerance i arti-
kel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88, for leveret i henhold til
toldkontingentet i artikel 1, stk. 2, hvis de er ledsaget af det i artikel 5
omhandlede oprindelsescertifikat.
▼B
2. De manglende mængder kan indføres ved, at der åbnes toldkontin-
genter med nedsat særafgift efter aftale med lande som omhandlet i arti-kel 33 i forordning (EØF) nr. 1785/81 og andre lande. De kan fordeles
på medlemsstaterne ud fra deres respektive forventede maksimale
behov.
Artikel 2
1 Licenserne for disse indførsler kan kun udstedes inden for de i arti-
kel 1, stk. 2, omhandlede kontingenter. De i artikel 37, stk. 2, i forord-
ning (EØF) nr. 1785/81 omhandlede medlemsstater udsteder kun disselicenser til raffinaderier, der indfører råsukker med henblik på dereseget behov, jf. artikel 9, stk. 4, i samme forordning.
Et raffinaderi kan dog overdrage de pågældende licenser til et andet raf-
finaderi, jf. artikel 9, stk. 4. Indførsels- og raffineringsforpligtelsernekan ikke overdrages, og artikel 9 i Kommissionens forordning (EØF)
nr. 3719/88 (
5) anvendes fortsat.
2. De pågældende medlemsstater udsteder kun licenser inden for det
behov for indførsel af særligt præferencesukker, der eventuelt er fastsatfor deres raffinaderier.
Artikel 3
Den nedsatte særafgift, der fastsættes pr. produktionsår, gælder for
råsukker af standardkvaliteten som defineret i artikel 1 i forordning(EØF) nr. 431/68.
Hvis polariseringsgraden for det indførte råsukker ikke er 96, forhøjes
eller nedsættes den nedsatte særafgift, alt efter tilfældet, med 0,14 %for hver tiendedel grads afvigelse.
(1) EFT nr. L 318 af 18. 11. 1976, s. 13.
(2) EFT nr. L 152 af 18. 6. 1988, s. 23.
(3) EFT nr. L 144 af 28. 6. 1995, s. 14.
(4) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1.
(5) EFT nr. L 331 af 2. 12. 1988, s. 1.
1995R1916 — DA — 18.12.1998 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 4
1. Uanset artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1464/95 gælder
importlicensen for råsukker i forbindelse med den i nærværende forord-ning fastsatte ordning fra datoen for importlicensens udstedelse indtil
udgangen af det produktionsår, den blev udstedt for, jf. dog artikel 6,
stk. 1.
2. Raffinaderiet indgiver ansøgningen om den i stk. 1 omhandlede
licens til det kompetente organ i den pågældende indførende medlems-stat og ledsager den af en erklæring om, at det forpligter sig til at raffi-
nere den pågældende mængde råsukker i det produktionsår, som den
indføres for.
Hvis det pågældende sukker ikke raffineres inden for den foreskrevne
frist, skal det raffinaderi, der ansøgte om licensen, betale et beløb ligmed den fulde afgift, der gælder for råsukker i det pågældende produkti-
onsår, eventuelt forhøjet med den højeste tillægsafgift, der konstateres i
nævnte produktionsår, jf. dog artikel 6.
Det raffinaderi, der ansøgte om licensen, skal føre bevis for raffinerin-
gen i den medlemsstat, der udstedte licensen, og beviset skal godkendesaf denne medlemsstat senest tre måneder efter udgangen af den frist,
der er fastsat for raffineringen.
3. Ansøgningen om importlicens og licensen indeholder i rubrik 12
følgende angivelse:
»Indførsel til nedsat særafgift af råsukker med oprindelse
i…(oplysning om det eller de i artikel 1, stk. 2, omhandlede lande)
i medfør af artikel 37, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1785/81«.
4. Sikkerheden for den i stk. 1 omhandlede licens fastsættes til
0,30 ECU/100 kg netto sukker.
5. Ved anvendelsen af artikel 37, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1785/
81 forstås ved overskridelse af de forventede maksimale behov demængder præferenceråsukker, særligt præferencesukker, råsukker, derer fremstillet i de franske oversøiske departementer, og eventuelt råsuk-ker af roer, der er omhandlet i artikel 36, stk. 5, i forordning (EØF) nr.
1785/81, der rent faktisk raffineres på raffinaderierne ud over de forven-
tede behov, der er fastsat for den pågældende medlemsstat i artikel 37,stk. 2, i nævnte forordning.
Artikel 5
1. Beviset for oprindelsen af sukker, der indføres fra de artikel 1, stk.
2, omhandlede lande, føres ved fremlæggelse af et oprindelsescertifikat,
der alt efter tilfældet er fastsat i artikel 6 eller artikel 7 i Kommissionensforordning (EØF) nr. 2782/76 (
1).
2. Det i stk. 1 omhandlede oprindelsescertifikat indeholder:
— oplysningen »særligt præferenceråsukker — Anvendelse af forord-
ning (EF) nr. 916/95«
— datoen for sukkerets indskibning og oplysning om det produkti-
onsår, som leveringen foretages for
— KN-koden for det pågældende produkt.
3. Medlemsstaterne sender Kommissionen de kopier, som de pågæl-
dende fremsender af de i stk. 1 omhandlede dokumenter.
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne attesterer følgende på
kopierne:
— den dato, hvor sukkerets losning i eksporthavnen blev afsluttet som
fastslået ud fra et passende søfartsdokument
— oplysningerne om indførslen og de mængder tel quel, der rent fak-
tisk blev indført.
(1) EFT nr. L 318 af 18. 11. 1976, s. 13.
1995R1916 — DA — 18.12.1998 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 6
1. Med undtagelse af force majeure kan den indførende medlemsstat,
når en mængde særligt præferencesukker ikke har kunnet leveres såbetids, at der kunne raffineres inden udgangen af det produktionsår,som den i artikel 4, stk. 1, omhandlede licens blev udstedt for, efteranmodning fra raffinaderiet forlænge licensens gyldighedsperiode med
tredive dage fra begyndelsen af det følgende produktionsår.
I så fald raffineres det pågældende råsukker inden for den i stk. 2
omhandlede frist og afskrives på regnskabet for og inden for grænserneaf de forventede maksimale forsyningsbehov for det foregående produk-tionsår.
2. Når en mængde særligt præferencesukker ikke har kunnet raffine-
res inden udgangen af det produktionsår, som den i artikel 4, stk. 1,
omhandlede licens blev udstedt for, kan den pågældende medlemsstat
efter anmodning fra raffinaderiet bevilge en supplerende raffinerings-frist på højst 90 dages varighed fra begyndelsen af det følgende produk-tionsår.
I så fald raffineres det pågældende råsukker inden for denne frist og
afskrives på regnskabet for og inden for grænserne af de forventede
maksimale behov for det foregående produktionsår.
Artikel 7
Når raffinaderiet erlægger den i artikel 3 omhandlede nedsatte særafgift,
trækkes denne afgift fra den minimumspris, der er fastsat i den i artikel
37, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1785/81 omhandlede aftale.
Artikel 8
De pågældende medlemsstater meddeler Kommissionen:
a) hver uge for den foregående uge, hvilke mængder råsukker, udtrykt
i vægt tel quel, de i artikel 4 omhandlede importlicenser blev udstedtfor
b) hver måned for den foregående måned:
— hvilke mængder råsukker, udtrykt i vægt tel quel, der rent fak-
tisk blev indført i henhold til de i artikel 4 omhandlede licenser
— hvilke mængder råsukker, udtrykt i vægt tel quel og som hvidt
sukker, der blev raffineret i måneden forud for meddelelsesmå-neden
c) inden den 31. juli i hvert produktionsår, hvilke mængder råsukker,
udtrykt i vægt tel quel, beregnet til raffinering, der er på lager i raf-finaderierne den 1. juli i det pågældende produktionsår.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. juli 1995.Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.