02021R2116 — DA — 26.08.2022 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2021/2116

af 2. december 2021

om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1306/2013







AFSNIT I

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Anvendelsesområde

Ved denne forordning fastsættes der regler om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik, og navnlig om:

a) finansiering af udgifter i henhold til den fælles landbrugspolitik

b) de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne skal indføre

c) procedurerne for regnskabsafslutning og efterprøvende regnskabsafslutning.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »uregelmæssighed«: en uregelmæssighed i den i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 anvendte betydning

b) »forvaltningssystemer«: de forvaltningsorganer, der er omhandlet i afsnit II, kapitel II, i denne forordning, og de grundlæggende EU-krav, herunder medlemsstaternes forpligtelser vedrørende beskyttelse af Unionens finansielle interesser, jf. denne forordnings artikel 59, samt gennemførelsen i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EU) 2021/2115 af deres strategiske planer som godkendt af Kommissionen, og det rapporteringssystem, der er indført med henblik på den årlige præstationsrapport, der er omhandlet i artikel 134 i nævnte forordning

c) »grundlæggende EU-krav«: kravene i forordning (EU) 2021/2115 nærværende forordning, finansforordningen og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU ( 1 )

d) »alvorlige mangler i forvaltningssystemernes korrekte funktion«: tilstedeværelse af en systemisk svaghed under hensyntagen til dens hyppighed, alvor og kompromitterende virkning for en korrekt udgiftsanmeldelse, præstationsrapportering eller overholdelse af EU-retten

e) »outputindikator«: en outputindikator som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2021/2115

f) »resultatindikator«: en resultatindikator som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2021/2115

g) »handlingsplan«: med henblik på denne forordnings artikel 41 og 42 en plan udarbejdet af en medlemsstat på anmodning af og i samråd med Kommissionen i tilfælde af, at der konstateres alvorlige mangler i denne medlemsstats forvaltningssystemers korrekte funktion, eller under de omstændigheder, som er omhandlet i artikel 135 i forordning (EU) 2021/2115, indeholdende de nødvendige afhjælpende aktioner og den relevante tidsplan for dens gennemførelse i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 41 og 42.

Artikel 3

Undtagelser i tilfælde af force majeure og ekstraordinære omstændigheder

1. Med henblik på finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik kan »force majeure« og »ekstraordinære omstændigheder« navnlig anerkendes i følgende tilfælde: a) en alvorlig naturkatastrofe eller alvorlig meteorologisk begivenhed, der i væsentlig grad berører bedriften b) ødelæggelse af stalde på bedriften ved ulykke c) en epizooti, et udbrud af en plantesygdom eller forekomst af en planteskadegører, der rammer hele eller dele af støttemodtagerens besætning eller alle eller dele af støttemodtagerens afgrøder d) ekspropriation af hele eller en væsentlig del af bedriften, hvis ekspropriationen ikke kunne forudses på dagen for indgivelse af ansøgningen e) støttemodtagerens død f) støttemodtagerens uarbejdsdygtighed i længere tid.

2. Hvis en alvorlig naturkatastrofe eller alvorlig meteorologisk begivenhed, jf. stk. 1, litra a), i væsentlig grad berører et velafgrænset område, kan den berørte medlemsstat anse hele området for at være i væsentlig grad berørt af den pågældende katastrofe eller begivenhed.







AFSNIT II

ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM LANDBRUGSFONDE







KAPITEL I

Landbrugsfonde

Artikel 4

Fonde til finansiering af landbrugsudgifter

Finansieringen over Unionens almindelige budget (»EU-budgettet«) af de forskellige interventioner og foranstaltninger, der er omfattet af den fælles landbrugspolitik, sker gennem:

a) Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL)

b) Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).

Artikel 5

Udgifter under EGFL

1. EGFL gennemføres enten under delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Unionen i overensstemmelse med stk. 2 eller under direkte forvaltning i overensstemmelse med stk. 3.

2. EGFL finansierer følgende udgifter under delt forvaltning: a) foranstaltninger til regulering af eller støtte for landbrugsmarkederne som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 ( 2 ) b) Unionens finansielle bidrag til interventioner i visse sektorer som omhandlet i afsnit III, kapitel III, i forordning (EU) 2021/2115 c) interventioner med direkte betalinger til landbrugerne i henhold til den strategiske plan, der er omhandlet i artikel 16 i forordning (EU) 2021/2115 d) Unionens finansielle bidrag til oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på Unionens indre marked og i tredjelande, der gennemføres af medlemsstaterne, og som er udvalgt af Kommissionen e) Unionens finansielle bidrag til de særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder, der er fastsat ved forordning (EU) nr. 228/2013, og de særlige foranstaltninger på landbrugsområdet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, der er fastsat ved forordning (EU) nr. 229/2013.

3. EGFL finansierer følgende udgifter under direkte forvaltning: a) salgsfremstød for landbrugsprodukter, der gennemføres direkte af Kommissionen eller gennem internationale organisationer b) foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med EU-retten, og som har til formål at sikre bevaring, beskrivelse, indsamling og udnyttelse af genetiske ressourcer i landbruget c) etablering og vedligeholdelse af systemer til regnskabsoplysninger på landbrugsområdet d) systemer til undersøgelser på landbrugsområdet, herunder undersøgelser af landbrugsbedrifternes struktur.

Artikel 6

Udgifter under ELFUL

ELFUL gennemføres under delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Unionen. ELFUL finansierer Unionens finansielle bidrag til de interventioner til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af den strategiske plan som omhandlet i afsnit III, kapitel IV, i forordning (EU) 2021/2115 som specificeret i de strategiske planer, og til aktioner som omhandlet i artikel 125 i nævnte forordning.

Artikel 7

Andre udgifter, herunder teknisk bistand

EGFL og ELFUL kan hver især enten på initiativ af Kommissionen eller på dennes vegne direkte finansiere de aktiviteter vedrørende forberedelse, overvågning og administrativ og teknisk støtte samt den evaluering, revision og kontrol, som er nødvendige for gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik. Dette omfatter navnlig:

a) foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på analyse, forvaltning, overvågning, udveksling af oplysninger og gennemførelse af den fælles landbrugspolitik, herunder vurdering af dennes effekt, miljøpræstation og fremskridt i retning af Unionens mål, samt foranstaltninger vedrørende etablering af kontrolsystemer og faglig og administrativ bistand

b) Kommissionens erhvervelse af de satellitdata, der er nødvendige for arealovervågningssystemet, jf. artikel 24

c) de aktioner, som Kommissionen iværksætter ved hjælp af telemåling, der benyttes i forbindelse med overvågningen af landbrugsressourcer, jf. artikel 25

d) foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde og udvikle metoder og tekniske midler til oplysninger, sammenkobling, overvågning og kontrol af den finansielle forvaltning af de midler, der anvendes til finansiering af den fælles landbrugspolitik

e) formidling af oplysninger om den fælles landbrugspolitik, jf. artikel 46

f) undersøgelser af den fælles landbrugspolitik og evaluering af foranstaltninger, der finansieres af EGFL og ELFUL, herunder forbedring af evalueringsmetoder og udveksling af oplysninger om bedste praksis på området for den fælles landbrugspolitik og konsultationer med de relevante interessenter, samt undersøgelser foretaget i samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

g) hvis relevant, bidraget til oprettelse af gennemførelsesorganer, der etableres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 ( 3 ) og handler inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik

h) bidraget til foranstaltninger, som vedrører udbredelse af oplysninger, bevidstgørelse, fremme af samarbejde og udveksling af erfaringer med de relevante interessenter på EU-niveau, og som gennemføres i forbindelse med interventioner til landdistriktsudvikling, herunder netværkssamarbejde mellem de berørte parter

i) informationsteknologinet med fokus på behandling og udveksling af oplysninger, herunder de IT-systemer til virksomheder, der er nødvendige for forvaltningen af den fælles landbrugspolitik

j) de foranstaltninger, der er nødvendige for udvikling, registrering og beskyttelse af logoer inden for rammerne af Unionens kvalitetsordninger, jf. artikel 44, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 ( 4 ), og for beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder knyttet hertil, samt den fornødne udvikling af informationsteknologi.







KAPITEL II

Forvaltningsorganer

Artikel 8

Kompetent myndighed

1. Hver medlemsstat udpeger en kompetent myndighed på ministerielt plan til at være ansvarlig for: a) udstedelse, undersøgelse og tilbagetrækning af godkendelsen af betalingsorganer som omhandlet i artikel 9, stk. 2 b) udpegelse og udstedelse, undersøgelse og tilbagetrækning af godkendelsen af koordineringsorganet som omhandlet i artikel 10 c) udpegelse og tilbagetrækning af udpegelsen af et certificeringsorgan som omhandlet i artikel 12 og sikring af at et sådant organ altid er udpeget d) udførelsen af de opgaver, der pålægges den kompetente myndighed i henhold til dette kapitel.

2. På grundlag af en vurdering af de minimumsbetingelser, som skal vedtages af Kommissionen i henhold til artikel 11, stk. 1, litra a), træffer den kompetente myndighed ved en formel retsakt afgørelse om udstedelsen eller efter en undersøgelse tilbagetrækningen af godkendelsen af betalingsorganet og om udpegelsen og godkendelsen og tilbagetrækningen af godkendelsen af koordineringsorganet.

3. Den kompetente myndighed træffer ved en formel retsakt afgørelse om udpegelsen eller tilbagetrækningen af godkendelsen af certificeringsorganet, idet den sikrer, at et certificeringsorgan altid er udpeget.

4. Den kompetente myndighed underretter straks Kommissionen om alle godkendelser og tilbagetrækninger af godkendelser af betalingsorganet og om udpegelsen og godkendelsen og tilbagetrækningen af godkendelsen af koordineringsorganet samt om udpegelsen og tilbagetrækningen af godkendelsen af certificeringsorganet.

Artikel 9

Betalingsorganer

1. Betalingsorganer er instanser eller organer i medlemsstaterne og, hvor dette er relevant, i deres regioner, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol af udgifter som omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 6.

Bortset fra betaling kan betalingsorganer uddelegere udførelsen af de i første afsnit omhandlede opgaver.

2. Medlemsstaterne godkender som betalingsorganer instanser eller organer, der har en administrativ organisation og et internt kontrolsystem, der giver tilstrækkelig sikkerhed for, at betalingerne er lovlige og formelt rigtige og behørigt dokumenterede. Med henblik herpå skal betalingsorganerne opfylde de minimumsbetingelser for godkendelse for så vidt angår interne forhold, kontrolaktiviteter, oplysninger og kommunikation samt overvågning, som Kommissionen fastlægger i medfør af artikel 11, stk. 1, litra a).

Hver medlemsstat begrænser under hensyn til sine forfatningsmæssige bestemmelser antallet af godkendte betalingsorganer:

a) til højst et betalingsorgan på nationalt plan eller, hvis det er relevant, til et pr. region, og

b) til højst et betalingsorgan til forvaltning af udgifter under både EGFL og ELFUL, hvis der kun findes betalingsorganer på nationalt plan.

Hvis der oprettes betalingsorganer på regionalt plan, skal medlemsstaterne derudover enten godkende et betalingsorgan på nationalt plan til støtteordninger, der ifølge deres natur skal forvaltes på nationalt plan, eller overlade forvaltningen af disse ordninger til deres regionale betalingsorganer.

Medlemsstaterne kan uanset dette stykkes andet afsnit bevare de betalingsorganer, som er blevet godkendt før den 15. oktober 2020, forudsat at den kompetente myndighed ved den afgørelse, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, bekræfter, at de opfylder de minimumsbetingelser for godkendelse, jf. nærværende stykkes første afsnit.

Betalingsorganer, der i mindst tre år ikke har forvaltet EGFL- eller ELFUL-udgifter, skal have deres godkendelse trukket tilbage.

Medlemsstaterne godkender ikke flere nye betalingsorganer efter den 7. december 2021, undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i andet afsnit, litra a), hvor det under hensyn til forfatningsmæssige bestemmelser kan være nødvendigt med yderligere regionale betalingsorganer.

3. Med henblik på artikel 63, stk. 5 og 6, i finansforordningen udarbejder den person, der er ansvarlig for det godkendte betalingsorgan, senest den 15. februar i året efter det pågældende regnskabsår for landbruget (»regnskabsår«), følgende, som sendes til Kommissionen: a) årsregnskaberne for de udgifter, der er afholdt til udførelsen af de opgaver, der er overdraget til dette godkendte betalingsorgan, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 5, litra a), ledsaget af de oplysninger, der er nødvendige for afslutningen i henhold til nærværende forordnings artikel 53 b) den årlige præstationsrapport, der er omhandlet i artikel 54, stk. 1, i nærværende forordning og artikel 134 i forordning (EU) 2021/2115, og som viser, at udgifterne er afholdt i henhold til nærværende forordnings artikel 37 c) en årlig oversigt over de endelige revisionsberetninger og de udførte kontroller, en analyse af arten og omfanget af fejl og svagheder, der er konstateret i forvaltningssystemerne, samt de korrigerende aktioner, der er truffet eller planlagt, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 5, litra b) d) en forvaltningserklæring, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 6, som viser: i) at oplysningerne er korrekt præsenteret, fuldstændige og nøjagtige, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 6, litra a) ii) de etablerede forvaltningssystemers korrekte funktion, med undtagelse af den kompetente myndighed, jf. denne forordnings artikel 8, koordineringsorganet, jf. denne forordnings artikel 10, og certificeringsorganet, jf. denne forordnings artikel 12, og sikrer, at udgifterne er afholdt i overensstemmelse med denne forordnings artikel 37, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 6, litra b) og c).

Den frist, der i dette stykkes første afsnit er fastsat til den 15. februar, kan undtagelsesvis forlænges af Kommissionen til den 1. marts efter meddelelse fra den berørte medlemsstat, jf. finansforordningens artikel 63, stk. 7, andet afsnit.

4. Opfylder et godkendt betalingsorgan ikke eller ikke længere et eller flere af minimumsbetingelserne for godkendelse som omhandlet i stk. 2, første afsnit, trækker den berørte medlemsstat på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen sin godkendelse af dette betalingsorgan tilbage, medmindre betalingsorganet foretager de fornødne ændringer inden for en frist, der fastsættes af denne medlemsstats kompetente myndighed under hensyntagen til problemets alvor.

5. Betalingsorganerne forvalter og sikrer kontrol af de transaktioner, der har forbindelse med offentlig intervention, og som de er ansvarlige for, og de bevarer det overordnede ansvar på dette område.

Hvis støtten ydes gennem et finansieringsinstrument, som gennemføres af EIB eller en anden international finansiel institution, som en medlemsstat er aktionær i, forlader betalingsorganet sig på en kontrolrapport, som understøtter de indgivne betalingsanmodninger. Disse institutioner forelægger medlemsstaterne kontrolrapporten.

6. Med henblik på artikel 33 forelægges senest den 30. juni 2030, jf. nærværende artikels stk. 3 og artikel 10, stk. 3, en supplerende præstationsrapport for udgifter under ELFUL for perioden frem til den 31. december 2029.

Artikel 10

Koordineringsorganer

1. Hvis der godkendes mere end ét betalingsorgan i en medlemsstat, udpeger den pågældende medlemsstat et offentligt koordineringsorgan, som den pålægger følgende opgaver: a) at indsamle de oplysninger, der skal forelægges Kommissionen, og at fremsende disse oplysninger til Kommissionen b) at forelægge Kommissionen den årlige præstationsrapport, der er omhandlet i artikel 54, stk. 1, i denne forordning og artikel 134 i forordning (EU) 2021/2115 c) at træffe eller koordinere aktioner for at afhjælpe eventuelle mangler af fælles art og underrette Kommissionen om enhver opfølgning d) at fremme og, hvor det er muligt, sikre harmoniseret anvendelse af EU-reglerne.

2. Koordineringsorganet skal med henblik på behandling af de oplysninger af finansiel art, der er omhandlet i stk. 1, litra a), være specielt godkendt af medlemsstaten.

3. Den årlige præstationsrapport, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra b), skal være omfattet af den udtalelse, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2, og den skal fremsendes til Kommissionen sammen med en forvaltningserklæring, som vedrører udarbejdelsen af hele rapporten.

Artikel 11

Kommissionens beføjelser vedrørende betalingsorganer og koordineringsorganer

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 for at sikre, at betalingsorganerne og koordineringsorganerne som omhandlet i artikel 9 og 10 fungerer forsvarligt, med henblik på at supplere denne forordning med regler om: a) minimumsbetingelserne for godkendelse af betalingsorganer som omhandlet i artikel 9, stk. 2, første afsnit, og for udpegelse og godkendelse af koordineringsorganer som omhandlet i artikel 10 b) betalingsorganernes forpligtelser, hvad angår offentlig intervention, samt reglerne for indholdet af deres forvaltnings- og kontrolansvar.

2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om: a) procedurerne for udstedelse, tilbagetrækning og undersøgelse af betalingsorganers godkendelse og for udpegelse og udstedelse, tilbagetrækning og undersøgelse af koordinationsorganers godkendelse samt procedurerne for tilsynet med godkendelsen af betalingsorganer b) ordningerne og procedurerne for den kontrol, der ligger til grund for betalingsorganernes forvaltningserklæring som omhandlet i artikel 9, stk. 3, første afsnit, litra d), samt dennes struktur og format c) koordineringsorganets funktionsmåde og meddelelse af oplysninger til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 10.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 12

Certificeringsorganer

1. Certificeringsorganet skal være et offentligt eller privat revisionsorgan, som udpeges af medlemsstaten for en periode på mindst tre år, jf. dog national ret. Hvis det er et privat revisionsorgan, og den gældende EU-ret eller den nationale ret kræver det, udvælges organet af medlemsstaten ved en offentlig udbudsprocedure.

En medlemsstat, der udpeger mere end ét certificeringsorgan, kan udpege et offentligt certificeringsorgan på nationalt plan til at være ansvarlig for koordinering.

2. Med henblik på finansforordningens artikel 63, stk. 7, første afsnit, afgiver certificeringsorganet en udtalelse, der er udarbejdet i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder, og hvoraf det fremgår om: a) regnskaberne giver et retvisende billede b) det forvaltningssystem, som medlemsstaterne har indført, fungerer korrekt, navnlig: i) de forvaltningsorganer, der er omhandlet i artikel 9 og 10 i denne forordning og artikel 123 i forordning (EU) 2021/2115 ii) de grundlæggende EU-krav iii) det rapporteringssystem, der er indført med henblik på den årlige præstationsrapport, jf. artikel 134 i forordning (EU) 2021/2115 c) præstationsrapporteringen om outputindikatorerne med henblik på den årlige præstationsafstemning, jf. denne forordnings artikel 54, og præstationsrapporteringen om resultatindikatorerne med henblik på den flerårige præstationsovervågning, jf. artikel 128 i forordning (EU) 2021/2115, er korrekt og viser, at artikel 37 i nærværende forordning overholdes d) udgifterne til foranstaltningerne i forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 229/2013, (EU) nr. 1308/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1144/2014 ( 5 ), hvortil der er søgt om godtgørelse fra Kommissionen, er lovlige og formelt rigtige.

Det skal ligeledes fremgå af denne udtalelse, om undersøgelsen har rejst tvivl om de påstande, der er fremsat i forvaltningserklæringen som omhandlet i artikel 9, stk. 3, første afsnit, litra d). Undersøgelsen skal også omfatte en analyse af arten og omfanget af de fejl og svagheder, der er konstateret i forvaltningssystemerne i forbindelse med revision og kontrol, samt de korrigerende aktioner, der er truffet eller planlagt af betalingsorganet, jf. finansforordningens artikel 9, stk. 3, første afsnit, litra c).

Hvis støtten ydes gennem et finansieringsinstrument, som gennemføres af EIB eller en anden international finansiel institution, som en medlemsstat er aktionær i, forlader certificeringsorganet sig på den årlige revisionsberetning, som disse institutioners eksterne revisorer har udarbejdet. Disse institutioner forelægger medlemsstaterne den årlige revisionsberetning.

3. Certificeringsorganet skal råde over den fornødne tekniske ekspertise og have kendskab til den fælles landbrugspolitik. Det fungerer uafhængigt af både det pågældende betalingsorgan og koordineringsorgan og den kompetente myndighed, som har godkendt dette betalingsorgan og de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen og overvågningen af den fælles landbrugspolitik.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om certificeringsorganernes funktion, herunder den kontrol, der skal foretages, og de organer, der skal kontrolleres, og om de attester og rapporter, der sammen med de ledsagende dokumenter skal udarbejdes af disse organer.

Ved disse gennemførelsesretsakter fastsættes der ligeledes bestemmelser om:

a) de revisionsprincipper, som certificeringsorganernes udtalelser bygger på, herunder en vurdering af risici, intern kontrol og påkrævet niveau for revisionsbevis

b) de revisionsmetoder, som certificeringsorganerne skal bruge under hensyn til internationale revisionsstandarder for at afgive deres udtalelser.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 13

Udveksling af bedste praksis

Kommissionen fremmer udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne, navnlig hvad angår arbejdet i forvaltningsorganerne i henhold til dette kapitel.







AFSNIT III

FINANSIEL FORVALTNING AF EGFL OG ELFUL







KAPITEL I

EGFL







Afdeling 1

Budgetdisciplin

Artikel 14

Budgetloft

1. Det årlige loft over udgifterne under EGFL udgøres af de maksimumsbeløb, der er fastsat for fonden i forordning (EU, Euratom) 2020/2093.

2. Hvis det i EU-retten er fastsat, at der skal trækkes beløb fra eller lægges beløb til de i stk. 1 omhandlede beløb, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter uden anvendelse af proceduren i artikel 103 med henblik på at fastsætte den nettosaldo, der er til rådighed til dækning af EGFL-udgifterne, på grundlag af de i EU-retten omhandlede data.

Artikel 15

Overholdelse af loftet

1. Hvis der i EU-retten er fastsat et finansielt loft for landbrugsudgifterne i euro for en medlemsstat, godtgøres udgifterne inden for dette loft, og, hvis artikel 39-42 finder anvendelse, med de fornødne justeringer.

2. Medlemsstaternes tildelinger til interventioner med direkte betalinger som omhandlet i artikel 87 i forordning (EU) 2021/2115 korrigeret med de tilpasninger, der er fastsat i artikel 17 i nærværende forordning, betragtes som finansielle lofter fastsat i euro med henblik på nærværende artikels stk. 1.

Artikel 16

Landbrugsreserve

1. Der oprettes ved begyndelsen af hvert år under EGFL en EU-landbrugsreserve (»reserven«) med det formål at yde yderligere støtte til landbrugssektoren til markedsforvaltning eller -stabilisering og til hurtigt at reagere i tilfælde af kriser, der påvirker landbrugsproduktionen eller -distributionen.

Bevillingerne til reserven opføres direkte på EU-budgettet. Midlerne fra reserven stilles i det regnskabsår eller de år, hvor der er behov for yderligere støtte, til rådighed for følgende foranstaltninger:

a) foranstaltninger til stabilisering af landbrugsmarkeder i henhold til artikel 8-21 i forordning (EU) nr. 1308/2013

b) ekstraordinære foranstaltninger i henhold til artikel 219, 220 og 221 i forordning (EU) nr. 1308/2013.

2. Reserven udgør 450 mio. EUR i løbende priser i begyndelsen af hvert år i perioden 2023-2027, for så vidt der ikke fastsættes et højere beløb i EU-budgettet. Kommissionen kan under hensyntagen til de disponible bevillinger under EGFL-underloftet i løbet af året justere reservens størrelse, hvis det er hensigtsmæssigt i lyset af markedsudviklingen eller -perspektiverne i det pågældende eller det efterfølgende år.

Hvis disse disponible bevillinger ikke er tilstrækkelige, kan der i henhold til denne forordnings artikel 17 som en sidste udvej tages finansiel disciplin i anvendelse for at finansiere reserven op til det startbeløb, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit.

Uanset finansforordningens artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, fremføres bevillinger til reserven, som der ikke er indgået forpligtelser for, til finansiering af reserven i de følgende budgetår indtil 2027.

Uanset finansforordningens artikel 12, stk. 2, tredje afsnit, fremføres desuden det samlede uudnyttede beløb i reserven til kriser i landbrugssektoren, der er oprettet ved forordning (EU) nr. 1306/2013, som er til rådighed ved udgangen af 2022, til 2023, uden at beløbet fuldt ud tilbageføres til de budgetposter, som dækker de aktioner, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 5, stk. 2, litra c), og det stilles i det omfang, dette er nødvendigt, til rådighed til finansiering af den reserve, der er oprettet ved nærværende artikel, under hensyntagen til de disponible bevillinger under EGFL-underloftet. Hvis der fortsat er bevillinger til rådighed i reserven til kriser i landbrugssektoren efter finansiering af den reserve, der er oprettet ved nærværende artikel, tilbageføres disse til de budgetposter, der dækker de i nærværende forordnings artikel 5, stk. 2, litra c), omhandlede aktioner.

Artikel 17

Finansiel disciplin

1. Kommissionen fastsætter en tilpasningssats for de interventioner med direkte betalinger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 5, stk. 2, litra c), og for Unionens finansielle bidrag til direkte betalinger efter kapitel IV i forordning (EU) nr. 228/2013 og kapitel IV i forordning (EU) nr. 229/2013 til de særlige foranstaltninger, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 5, stk. 2, litra e), (»tilpasningssatsen«), når prognoserne for finansieringen af de interventioner og foranstaltninger, der finansieres under det pågældende underloft for et givet budgetår, viser, at gældende årlige lofter vil blive overskredet.

Tilpasningssatsen finder anvendelse på betalinger, der skal ydes til landbrugere for de i dette stykkes første afsnit omhandlede interventioner og særlige foranstaltninger, og som overstiger 2 000 EUR for det tilsvarende kalenderår. Med henblik på dette afsnit finder artikel 17, stk. 4, i forordning (EU) 2021/2115 anvendelse med de fornødne ændringer.

Kommissionen vedtager senest den 30. juni i det kalenderår, som tilpasningssatsen finder anvendelse på, gennemførelsesretsakter med henblik på fastsættelse af tilpasningssatsen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

2. Indtil den 1. december i det kalenderår, som tilpasningssatsen finder anvendelse på, kan Kommissionen på grundlag af nye oplysninger vedtage gennemførelsesretsakter om tilpasning af den efter denne artikels stk. 1 fastsatte tilpasningssats. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

3. Hvis der anvendes finansiel disciplin, anvendes de bevillinger, der fremføres i henhold til finansforordningens artikel 12, stk. 2, litra d), til finansiering af udgifter, der afholdes i henhold til nærværende forordnings artikel 5, stk. 2, litra c), i det omfang, det er nødvendigt for at undgå gentagen anvendelse af finansiel disciplin.

Hvis de bevillinger, der skal fremføres i overensstemmelse med første afsnit, fortsat er disponible, og det samlede beløb for disse bevillinger, som kan godtgøres, udgør mindst 0,2 % af det årlige loft for udgifterne under EGFL, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, hvori den for hver medlemsstat fastsætter beløbet for de bevillinger, der ikke er indgået forpligtelser for, og som skal godtgøres de endelige støttemodtagere. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

4. Medlemsstaterne godtgør de endelige støttemodtagere de beløb, som Kommissionen fastsætter i henhold til stk. 3, andet afsnit, i overensstemmelse med objektive og ikkeforskelsbehandlende kriterier. Medlemsstaterne kan anvende en minimumstærskel for de beløb, der godtgøres hver endelig støttemodtager. Denne godtgørelse finder kun anvendelse for endelige støttemodtagere i de medlemsstater, hvor der er anvendt finansiel disciplin i det foregående regnskabsår.

5. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102, som er nødvendige for at sikre en sammenhængende anvendelse af den finansielle disciplin i medlemsstaterne, og supplere denne forordning med regler for beregningen af den finansielle disciplin, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne.

Artikel 18

Proceduren vedrørende budgetdisciplin

1. Hvis det ved udarbejdelsen af forslaget til budget for budgetår N viser sig, at der er risiko for, at det i denne forordnings artikel 14 omhandlede beløb for budgetår N bliver overskredet, forelægger Kommissionen forslag til de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre overholdelsen af dette beløb. Disse foranstaltninger skal vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet, når retsgrundlaget for den relevante foranstaltning er artikel 43, stk. 2, i TEUF, eller af Rådet, når retsgrundlaget for den relevante foranstaltning er artikel 43, stk. 3, i TEUF.

2. Kommissionen skal på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den mener, at der er en risiko for, at det i denne forordnings artikel 14 omhandlede beløb vil blive overskredet, og at den ikke vil kunne træffe tilstrækkelige foranstaltninger til at afhjælpe situationen, foreslå andre foranstaltninger til at sikre, at beløbet overholdes. Disse foranstaltninger skal vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet, når retsgrundlaget for den relevante foranstaltning er artikel 43, stk. 2, i TEUF, eller af Rådet, når retsgrundlaget for den relevante foranstaltning er artikel 43, stk. 3, i TEUF.

3. Hvis medlemsstaternes anmodninger om godtgørelse ved slutningen af budgetår N overstiger eller forventes at overstige det i artikel 14 omhandlede beløb, skal Kommissionen: a) tage medlemsstaternes anmodninger i betragtning pro rata inden for rammerne af det disponible budget og vedtage gennemførelsesretsakter, der midlertidigt fastsætter beløbet for betalingerne for den pågældende måned b) for alle medlemsstaternes vedkommende, senest den 28. februar i budgetår N + 1, fastslå deres situation med hensyn til EU-finansiering for budgetåret N c) vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge det samlede beløb for EU-finansiering fordelt på de enkelte medlemsstater på grundlag af en fælles EU-finansieringssats inden for rammerne af det beløb, der var til rådighed til de månedlige betalinger d) senest i forbindelse med de månedlige betalinger, der foretages for marts måned i budgetår N + 1, foretage eventuelle godtgørelser til fordel for medlemsstaterne.

De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, litra a) og c), vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Artikel 19

Varslings- og overvågningssystemet

For at sikre at det i artikel 14 omhandlede budgetloft ikke overskrides, etablerer Kommissionen et system for månedlig varsling og overvågning af udgifterne under EGFL.

I begyndelsen af hvert budgetår fastlægger Kommissionen med henblik herpå månedlige udgiftsprofiler, der, hvis det er relevant, er baseret på de gennemsnitlige månedlige udgifter i de foregående tre år.

Kommissionen forelægger regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, i hvilken den undersøger udviklingen i de afholdte udgifter i forhold til profilerne og vurderer den forventede gennemførelse i det løbende budgetår.







Afdeling 2

Finansiering af udgifter

Artikel 20

Månedlige betalinger

1. Kommissionen stiller de midler, der er nødvendige til dækning af de i artikel 5, stk. 2, omhandlede udgifter, til rådighed for medlemsstaterne i form af månedlige betalinger på grundlag af de udgifter, der er afholdt af de godkendte betalingsorganer i en referenceperiode.

2. Indtil Kommissionen overfører de månedlige betalinger, stiller medlemsstaterne de nødvendige midler til afholdelse af de pågældende udgifter til rådighed i overensstemmelse med de godkendte betalingsorganers behov.

Artikel 21

Procedure for månedlige betalinger

1. Med forbehold af artikel 53, 54 og 55 foretager Kommissionen de månedlige betalinger til dækning af de udgifter, som er afholdt af godkendte betalingsorganer i referencemåneden.

2. De månedlige betalinger foretages til hver medlemsstat senest den tredje arbejdsdag i den anden måned efter den måned, hvori udgifterne er afholdt, idet der tages højde for nedsættelser eller suspensioner i henhold til artikel 39-42 eller eventuelle andre korrektioner. Udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne fra den 1. til den 15. oktober, behandles som udgifter afholdt i oktober måned. Udgifter, der er afholdt fra den 16. til den 31. oktober, behandles som udgifter afholdt i november måned.

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte de månedlige betalinger, den foretager, på grundlag af en udgiftsanmeldelse fra medlemsstaterne og de oplysninger, der er forelagt i henhold til artikel 90, stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden at anvende proceduren i artikel 103.

4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på fastsættelse af supplerende betalinger eller nedsættelser til justering af de betalinger, der er foretaget i henhold til stk. 3. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden at anvende proceduren i artikel 103.

5. Hvis medlemsstaterne overskrider de finansielle lofter, underrettes de straks herom af Kommissionen.

Artikel 22

Administrations- og personaleomkostninger

Udgifter i forbindelse med administrations- og personaleomkostninger, der afholdes af medlemsstaterne og af modtagerne af støtte fra EGFL, må ikke finansieres af EGFL.

Artikel 23

Udgifter til offentlig intervention

1. Hvis der ikke inden for rammerne af den fælles markedsordning er fastlagt et beløb pr. enhed for en offentlig intervention, finansierer EGFL den pågældende foranstaltning på grundlag af faste ensartede beløb, navnlig for så vidt angår midler fra medlemsstaterne, der anvendes til opkøb af produkter, til materielle operationer i forbindelse med oplagring og, hvis relevant, til forarbejdning af offentlige interventionsprodukter, jf. artikel 11 i forordning (EU) nr. 1308/2013.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om: a) de typer foranstaltninger, som er berettigede til EU-finansiering, og betingelserne for godtgørelse b) betingelserne for støtteberettigelse og beregningsmetoderne på grundlag af de elementer, som betalingsorganerne rent faktisk har konstateret, af faste satser, som Kommissionen har fastsat, eller af de faste eller ikkefaste beløb, der er fastsat i landbrugslovgivningen vedrørende specifikke sektorer c) værdiansættelsen af operationer i forbindelse med offentlig intervention, de foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af tab eller forringelse af produkter omfattet af den offentlige intervention, og fastsættelsen af de beløb, der skal finansieres.

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte de beløb, der er omhandlet i stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Artikel 24

Erhvervelse af satellitdata

Listen over satellitdata, der er nødvendige for det arealovervågningssystem, der er omhandlet i artikel 66, stk. 1, litra c), skal godkendes af Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med de specifikationer, som hver enkelt medlemsstat har udarbejdet.

I overensstemmelse med artikel 7, litra b), sender Kommissionen disse satellitdatagratis til de myndigheder, der er ansvarlige for arealovervågningssystemet, eller til tjenesteleverandører, som disse myndigheder har bemyndiget til at repræsentere dem.

Kommissionen forbliver ejer af satellitdataene.

Kommissionen kan lade specialiserede organer udføre opgaver, der vedrører de teknikker eller arbejdsmetoder, der anvendes i forbindelse med det i artikel 66, stk. 1, litra c), omhandlede arealovervågningssystem.

Artikel 25

Overvågning af landbrugsressourcer

1. De aktioner, der finansieres i henhold til artikel 7, litra c), skal sigte mod at give Kommissionen midler til at: a) forvalte Unionens landbrugsmarkeder i en global sammenhæng b) sørge for agroøkonomisk overvågning og miljø- og klimaovervågning af landbrugsjordens arealanvendelse og ændringer i arealanvendelsen, herunder skovlandbrug, og overvågning af jordbundens, afgrødernes, landbrugslandskabets og landbrugsjordens tilstand, således at der kan opstilles prognoser, særlig over udbyttet og landbrugsproduktionen og ekstraordinære omstændigheders indvirkning på landbruget, og muliggøre at der foretages en vurdering af landbrugssystemernes modstandsdygtighed og fremskridt hen imod opfyldelse af de relevante af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling c) dele adgangen til de i litra b) omhandlede prognoser i en international kontekst, f.eks. de initiativer, der koordineres af De Forenede Nationers organisationer, herunder udarbejdelsen af drivhusgasopgørelser inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, eller andre internationale organer d) bidrage til specifikke foranstaltninger, der øger åbenheden på verdensmarkederne, under hensyntagen til Unionens målsætninger og forpligtelser e) sikre teknologisk opfølgning i forbindelse med det agrometeorologiske system.

2. Kommissionen finansierer i henhold til artikel 7, litra c), aktioner vedrørende: a) indsamling eller køb af de data, der er nødvendige for at gennemføre og overvåge den fælles landbrugspolitik, herunder satellitdata, geospatiale data og meteorologiske data b) oprettelse af en infrastruktur for rumlige data og et websted c) gennemførelse af specifikke undersøgelser af klimatiske forhold d) telemåling som hjælpemiddel til overvågning af ændringer i arealanvendelsen og jordens sundhedstilstand, og e) opdatering af agrometeorologiske og økonometriske modeller.

Disse aktioner gennemføres om nødvendigt i samarbejde med Det Europæiske Miljøagentur, Det Fælles Forskningscenter, nationale laboratorier og organer eller sammen med den private sektor.

Artikel 26

Gennemførelsesbeføjelser vedrørende artikel 24 og 25

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter:

a) regler vedrørende finansieringen i henhold til artikel 7, litra b) og c)

b) proceduren for gennemførelse af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 24 og 25, således at de fastsatte målsætninger realiseres

c) den retlige ramme for erhvervelse, forbedring og brug af satellitdata og meteorologiske data samt de gældende frister.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.







KAPITEL II

ELFUL







Afdeling 1

Almindelige bestemmelser vedrørende ELFUL

Artikel 27

Bestemmelser, der gælder for alle betalinger

1. Kommissionens betalinger af det ELFUL-bidrag, der er omhandlet i artikel 6, må ikke overskride budgetforpligtelserne.

Disse betalinger tilskrives den tidligst åbne budgetforpligtelse, jf. dog artikel 34, stk. 1.

2. Finansforordningens artikel 110 finder anvendelse.







Afdeling 2

ELFUL-finansiering inden for rammerne af den strategiske plan under den fælles landbrugspolitik

Artikel 28

ELFUL's finansielle bidrag

ELFUL's finansielle bidrag til udgifter, der afholdes inden for rammerne af de strategiske planer, fastsættes for hver enkelt strategisk plan under overholdelse af de lofter, der er fastsat i EU-retten for ELFUL-støtte til interventioner under en strategisk plan.

Artikel 29

Budgetforpligtelser

1. Kommissionens gennemførelsesafgørelse om godkendelse af en strategisk plan udgør en finansieringsafgørelse, jf. finansforordningens artikel 110, stk. 1, og når den er meddelt den pågældende medlemsstat, udgør den en retlig forpligtelse i finansforordningens forstand. Det årlige bidrag fastsættes i denne gennemførelsesafgørelse.

2. Unionens budgetforpligtelser i forbindelse med hver enkelt strategisk plan indgås i årlige trancher i perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2027. Uanset finansforordningens artikel 111, stk. 2, følger budgetforpligtelserne for den første tranche for hver strategisk plan, efter at Kommissionen godkender denne strategiske plan og meddelelser den berørte medlemsstat herom. Budgetforpligtelserne for de efterfølgende trancher indgås af Kommissionen inden den 1. maj hvert år på grundlag af den gennemførelsesafgørelse, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, undtagen hvis finansforordningens artikel 16 finder anvendelse.







Afdeling 3

Det finansielle bidrag til interventioner til landdistriktsudvikling

Artikel 30

Bestemmelser vedrørende betalinger til interventioner til landdistriktsudvikling

1. De bevillinger, der er nødvendige til finansiering af de udgifter, der er omhandlet i artikel 6, stilles til rådighed for medlemsstaterne i form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af en saldo som beskrevet i denne afdeling.

2. Forfinansieringen og de mellemliggende betalinger må tilsammen ikke overstige 95 % af ELFUL's bidrag til hver enkelt strategisk plan.

Når loftet på 95 % er nået, fortsætter medlemsstaterne med at sende betalingsanmodninger til Kommissionen.

Artikel 31

Forfinansieringsordninger

1. Efter Kommissionens gennemførelsesafgørelse om godkendelse af den strategiske plan udbetaler Kommissionen et første forfinansieringsbeløb for hele den strategiske plans løbetid til medlemsstaten. Dette første forfinansieringsbeløb betales i trancher på følgende måde: a) I 2023: 1 % af det beløb, som ELFUL bidrager med i hele den strategiske plans løbetid b) I 2024: 1 % af det beløb, som ELFUL bidrager med i hele den strategiske plans løbetid c) I 2025: 1 % af det beløb, som ELFUL bidrager med i hele den strategiske plans løbetid.

Hvis en strategisk plan godkendes i 2024 eller senere, udbetales trancherne fra de foregående år, så snart planen er godkendt.

2. Hele det beløb, der udbetales i form af forfinansiering, skal betales tilbage til Kommissionen, hvis der ikke er afholdt udgifter, og der ikke er sendt en anmeldelse af udgifter til den strategiske plan inden for 24 måneder efter den dato, hvor Kommissionen har betalt den første tranche af forfinansieringen. Dette forfinansieringsbeløb modregnes de tidligst anmeldte udgifter til den strategiske plan.

3. Der udbetales eller inddrives ikke flere forfinansieringsbeløb, hvis der er foretaget en overførsel til eller fra ELFUL i henhold til artikel 103 i forordning (EU) 2021/2115.

4. De renter, der påløber forfinansieringen, anvendes til den pågældende strategiske plan og trækkes fra de offentlige udgifter, der er angivet i den endelige udgiftsanmeldelse.

5. Det samlede forfinansieringsbeløb afsluttes i overensstemmelse med proceduren i artikel 53, inden den strategiske plan afsluttes.

Artikel 32

Mellemliggende betalinger

1. Der foretages mellemliggende betalinger for hver enkelt strategisk plan. De beregnes ved at anvende bidragssatsen, jf. artikel 91 i forordning (EU) 2021/2115, på den offentlige udgift, der er afholdt for hver enkelt interventionstype, undtagen betalinger fra supplerende national finansiering, jf. artikel 115, stk. 5, i nævnte forordning.

De mellemliggende betalinger omfatter også de beløb, der er omhandlet i artikel 94, stk. 2, i forordning (EU) 2021/2115.

2. Forudsat at der er budgetmidler til rådighed, foretager Kommissionen under hensyntagen til nedsættelser og suspensioner i henhold til artikel 39-42 de mellemliggende betalinger med henblik på godtgørelse af de udgifter, der er afholdt af de godkendte betalingsorganer til gennemførelsen af de strategiske planer.

3. Hvis der gennemføres finansielle instrumenter i henhold til artikel 59, stk. 1, i forordning (EU) 2021/1060, skal udgiftsanmeldelsen vise det samlede beløb, som forvaltningsmyndigheden har udbetalt til slutmodtagerne eller, for garantiers vedkommende, afsat til garantiaftaler, jf. artikel 80, stk. 5, første afsnit, litra a), b) og c), i forordning (EU) 2021/2115.

4. Hvis der gennemføres finansielle instrumenter i henhold til artikel 59, stk. 2, i forordning (EU) 2021/1060, indgives udgiftsanmeldelsen med en angivelse af udgifterne til de finansielle instrumenter på følgende betingelser: a) det beløb, der er angivet i den første udgiftsanmeldelse, skal allerede være udbetalt til det finansielle instrument og kan udgøre op til 30 % af de samlede støtteberettigede offentlige udgifter, som der er indgået forpligtelse for til det finansielle instrument i henhold til den relevante finansieringsaftale b) det beløb, der angives i den efterfølgende udgiftsanmeldelse, som indgives i støtteberettigelsesperioden som defineret i artikel 86, stk. 4, i forordning (EU) 2021/2115, skal omfatte de støtteberettigede udgifter, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 80, stk. 5.

5. Beløb, der udbetales i overensstemmelse med denne artikels stk. 4, litra a), betragtes som forskud med henblik på artikel 37, stk. 2. Det beløb, der angives i den første udgiftsanmeldelse, jf. nærværende artikels stk. 4, litra a), skal være afsluttet i Kommissionens regnskab, senest i forbindelse med årsregnskabet for den relevante strategiske plans sidste gennemførelsesår.

6. Kommissionen foretager hver mellemliggende betaling på betingelse af, at følgende krav er overholdt: a) der er fremsendt en udgiftsanmeldelse til Kommissionen, jf. artikel 90, stk. 1, litra c), som er underskrevet af det godkendte betalingsorgan b) det samlede ELFUL-bidrag til hver type intervention for hele den periode, som den pågældende strategiske plan dækker, er ikke overskredet c) de dokumenter, der skal forelægges i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, og artikel 12, stk. 2, er fremsendt til Kommissionen.

7. Kommissionen underretter straks det godkendte betalingsorgan eller koordineringsorganet, hvis et sådant er udpeget, hvis et af kravene i stk. 6 ikke er opfyldt. Hvis et af kravene i stk. 6, litra a) eller c), ikke er opfyldt, kan udgiftsanmeldelsen ikke antages.

8. Uden at det indskrænker anvendelsen af artikel 53, 54 og 55, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger inden for 45 dage at regne fra registreringen af en udgiftsanmeldelse, der opfylder de krav, der er fastsat i denne artikels stk. 6.

9. De godkendte betalingsorganer udfærdiger og sender de mellemliggende udgiftsanmeldelser vedrørende de strategiske planer til Kommissionen enten direkte eller via koordineringsorganet, hvis et sådant er udpeget, inden for frister, der fastsættes af Kommissionen. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter disse frister. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Udgiftsanmeldelserne omfatter de udgifter, som betalingsorganerne har afholdt i hver af de pågældende perioder mellem fremsendelsen af udgiftsanmeldelserne. De omfatter også de beløb, der er omhandlet i artikel 94, stk. 2, i forordning (EU) 2021/2115. Hvis den udgift, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 86, stk. 3, dog ikke kan anmeldes til Kommissionen i den periode, den vedrører, fordi en ændring af den strategiske plan endnu ikke er blevet godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 119, stk. 10, kan denne udgift anmeldes i efterfølgende perioder.

De mellemliggende udgiftsanmeldelser vedrørende udgifter, der er afholdt fra den 16. oktober og frem, tages i betragtning over det følgende års budget.

10. I tilfælde, hvor den ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede kræver yderligere kontrol på grund af manglende eller uklare oplysninger eller som følge af uenighed, divergerende fortolkninger eller andre uoverensstemmelser vedrørende en udgiftsanmeldelse for en referenceperiode, som navnlig skyldes manglende indsendelse af de oplysninger, der kræves i henhold til forordning (EU) 2021/2115 og de kommissionsretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, skal den berørte medlemsstat efter anmodning fra den ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede indgive yderligere oplysninger inden for en frist, som fastsættes i nævnte anmodning under hensyn til problemets alvor.

Den frist, der i stk. 8 er fastsat for mellemliggende betalinger, kan afbrydes for hele eller en del af det beløb, som der anmodes om betaling af, i højst seks måneder fra den dato, hvor anmodningen om oplysninger sendes, indtil de oplysninger, der er anmodet om, er modtaget og anset for tilfredsstillende. Medlemsstaten kan gå med til at forlænge afbrydelsesperioden med yderligere tre måneder.

Hvis den berørte medlemsstat undlader at besvare anmodningen om yderligere oplysninger inden for den frist, som er fastsat i anmodningen, eller hvis svaret anses for utilfredsstillende eller tyder på, at der er tale om manglende overholdelse af de gældende regler eller om misbrug af Unionens fonde, kan Kommissionen suspendere eller nedsætte betalingerne i henhold til artikel 39-42.

Artikel 33

Betaling af saldoen og afslutning af de strategiske planers interventioner til landdistriktsudvikling

1. Efter modtagelsen af den sidste årlige præstationsrapport om gennemførelsen af en strategisk plan betaler Kommissionen saldoen med forbehold af disponible budgetmidler på grundlag af den gældende finansieringsplan for de forskellige typer ELFUL-interventioner, årsregnskaberne for den relevante strategiske plans sidste gennemførelsesår og de dertil knyttede afgørelser om regnskabsafslutning. Disse regnskaber forelægges Kommissionen senest seks måneder efter den sidste dag for udgifternes støtteberettigelse som fastsat i artikel 86, stk. 4, i forordning (EU) 2021/2115 og skal dække de udgifter, der er afholdt af betalingsorganet indtil den sidste dag for udgifternes støtteberettigelse.

2. Saldoen betales senest seks måneder efter den dato, hvor Kommissionen har anset de oplysninger og dokumenter, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, for antagelige, og det sidste årsregnskab er blevet afsluttet. Med forbehold af artikel 34, stk. 5, frigør Kommissionen de resterende beløb, som der stadig er indgået forpligtelser for efter betalingen af saldoen, inden for en frist på seks måneder.

3. Hvis Kommissionen ikke inden den frist, der er fastsat i denne artikels stk. 1, har modtaget den sidste årlige præstationsrapport og de dokumenter, der er nødvendige for afslutningen af regnskaberne for den strategiske plans sidste gennemførelsesår, frigøres saldoen automatisk i henhold til artikel 34.

Artikel 34

Automatisk frigørelse i forbindelse med strategiske planer

1. Kommissionen frigør automatisk den del af budgetforpligtelsen til interventioner til landdistriktsudvikling i en strategisk plan, som ikke er anvendt til betaling af forfinansiering eller til at foretage mellemliggende betalinger, eller for hvilken Kommissionen ikke senest den 31. december i det andet år efter det år, hvor budgetforpligtelsen er indgået, har fået forelagt en udgiftsanmeldelse vedrørende de afholdte udgifter, der opfylder de krav, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, litra a) og c).

2. Den del af budgetforpligtelserne, der stadig er åben den sidste dag for udgifternes støtteberettigelse som omhandlet i artikel 86, stk. 4, i forordning (EU) 2021/2115, og som ikke har været genstand for en udgiftsanmeldelse senest seks måneder efter denne dato, frigøres automatisk.

3. Har en retlig procedure eller administrativ prøvelse opsættende virkning, afbrydes den i stk. 1 eller 2 omhandlede frist, efter hvilken den automatiske frigørelse sker, for så vidt angår det beløb, der vedrører de pågældende operationer, så længe den nævnte procedure eller administrative prøvelse varer, på betingelse af at Kommissionen modtager en begrundet udtalelse fra medlemsstaten senest den 31. januar i år N + 3.

4. Følgende lades ude af betragtning ved beregningen af den automatiske frigørelse: a) den del af budgetforpligtelserne, for hvilken der er indgivet en udgiftsanmeldelse, men hvor godtgørelsen er blevet nedsat eller suspenderet af Kommissionen pr. 31. december i år N + 2 b) den del af budgetforpligtelserne, som et betalingsorgan ikke har kunnet udbetale på grund af force majeure, der i alvorlig grad berører gennemførelsen af den strategiske plan. De nationale myndigheder, der påberåber sig force majeure, skal påvise de direkte konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af interventionerne til landdistriktsudvikling i den strategiske plan.

Medlemsstaten sender senest den 31. januar hvert år Kommissionen oplysninger om de undtagelser, der henvises til i første afsnit, vedrørende de beløb, der er anmeldt inden udgangen af det foregående år.

5. Kommissionen underretter medlemsstaten i god tid i forvejen, hvis der er risiko for, at der vil ske automatisk frigørelse. Kommissionen underretter den om det beløb, der på grundlag af Kommissionens oplysninger automatisk vil blive frigjort. Medlemsstaten har en frist på to måneder fra datoen for deres modtagelse af denne underretning til at godkende det pågældende beløb eller fremsætte sine bemærkninger. Kommissionen foretager den automatiske frigørelse senest ni måneder efter udløbet af den sidste frist, jf. stk. 1, 2 og 3.

6. I tilfælde af automatisk frigørelse nedsættes ELFUL's bidrag til den pågældende strategiske plan for det pågældende år med det automatisk frigjorte beløb. Den berørte medlemsstat udarbejder en revideret finansieringsplan som skal godkendes af Kommissionen, hvori den fordeler støttenedsættelsen på de forskellige typer interventioner. Hvis dette ikke sker, nedsætter Kommissionen pro rata de beløb, der tildeles hver enkelt interventionstype.







KAPITEL III

Fælles bestemmelser

Artikel 35

Regnskabsår for landbruget

Med forbehold af de særlige bestemmelser om anmeldelse af udgifter og indtægter vedrørende offentlig intervention, der fastlægges af Kommissionen i medfør af artikel 47, stk. 2, første afsnit, litra a), omfatter regnskabsåret betalte udgifter og indkomne indtægter, der er opført på EGFL og ELFUL's budgetter af betalingsorganerne for regnskabsåret N, der begynder den 16. oktober i år N – 1 og slutter den 15. oktober i år N.

Artikel 36

Ingen dobbeltfinansiering

Medlemsstaterne sikrer, at udgifter, der finansieres inden for rammerne af EGFL eller ELFUL, ikke er genstand for anden finansiering fra EU-budgettet.

Inden for rammerne af ELFUL kan en operation kun modtage forskellige former for støtte fra den strategiske plan og fra andre fonde som omhandlet i artikel 1, stk. 1, i forordning (EU) 2021/1060 eller fra andre EU-instrumenter, hvis det samlede kumulerede støttebeløb, der tildeles i henhold til de forskellige former for støtte, ikke overstiger den højeste støtteintensitet eller det største støttebeløb gældende for den pågældende interventionstype, jf. afsnit III i forordning (EU) 2021/2115. I sådanne tilfælde anmelder medlemsstaterne ikke de samme udgifter til Kommissionen for støtte:

a) fra en anden fond som omhandlet i artikel 1, stk. 1, i forordning (EU) 2021/1060 eller fra et andet EU-instrument, eller

b) fra samme strategiske plan.

Det udgiftsbeløb, der skal angives i en udgiftsanmeldelse, kan beregnes pro rata i overensstemmelse med det dokument, hvori støttevilkårene er fastsat.

Artikel 37

Støtteberettigelse af udgifter afholdt af betalingsorganerne

1. De udgifter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 6, kan kun finansieres af Unionen, hvis de er afholdt af godkendte betalingsorganer, og hvis: a) de er afholdt i overensstemmelse med de gældende EU-regler, eller b) for så vidt angår de typer interventioner, der er omhandlet i forordning (EU) 2021/2115: i) de modsvares af tilsvarende rapporteret output, og ii) de er afholdt i overensstemmelse med de gældende bestemmelser om forvaltningssystemer, som dog ikke omfatter de støtteberettigelsesbetingelser, der gælder for individuelle støttemodtagere, og som er fastsat i den relevante strategiske plan.

2. Stk. 1, litra b), nr. i), finder ikke anvendelse på forskud, der er udbetalt til støttemodtagere i forbindelse med de typer interventioner, der er omhandlet i forordning (EU) 2021/2115.

Artikel 38

Overholdelse af betalingsfrister

1. Hvis der er fastsat betalingsfrister i EU-retten, medfører enhver betaling, som betalingsorganerne har foretaget til støttemodtagerne inden den tidligst mulige betalingsdato eller efter den senest mulige betalingsdato, at betalingerne ikke er berettigede til EU-finansiering.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om de omstændigheder og betingelser, hvorpå de betalinger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, kan anses for støtteberettigede under hensyntagen til proportionalitetsprincippet.

Artikel 39

Nedsættelse af månedlige og mellemliggende betalinger

1. Hvis Kommissionen ud fra udgiftsanmeldelserne eller de oplysninger, erklæringer og dokumenter, der er omhandlet i artikel 90, kan fastslå, at de finansieringslofter, der er fastsat i EU-retten, er blevet overskredet, nedsætter Kommissionen de månedlige eller mellemliggende betalinger til den berørte medlemsstat inden for rammerne af de gennemførelsesretsakter vedrørende månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller i inden for rammerne af de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32.

2. Hvis Kommissionen ud fra udgiftsanmeldelserne eller de oplysninger, erklæringer og dokumenter, der er omhandlet i artikel 90, kan fastslå, at betalingsfristerne som omhandlet i artikel 38 ikke er overholdt, underretter den den berørte medlemsstat herom og giver den mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist, som ikke må være kortere end 30 dage. Hvis medlemsstaten ikke fremsætter sine bemærkninger inden for nævnte frist, eller hvis Kommissionen har konkluderet, at det fremlagte svar er åbenlyst utilstrækkeligt, kan Kommissionen nedsætte de månedlige eller mellemliggende betalinger til den pågældende medlemsstat inden for rammerne af de gennemførelsesretsakter vedrørende månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller inden for rammerne af de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32.

3. Nedsættelser i henhold til denne artikel berører ikke anvendelsen af artikel 53.

4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter nærmere regler om proceduren for og de praktiske ordninger, der skal sikre den korrekte funktion af mekanismen i artikel 38. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 40

Suspension af betalinger i forbindelse med den årlige regnskabsafslutning

1. Hvis medlemsstaterne ikke forelægger de dokumenter, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, og artikel 12, stk. 2, inden udløbet af fristen i artikel 9, stk. 3, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at suspendere det samlede beløb for de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3. Kommissionen godtgør de suspenderede beløb, når den modtager de manglende dokumenter fra den berørte medlemsstat, forudsat at datoen for modtagelse ikke er senere end seks måneder efter den berørte frist.

Udgiftsanmeldelser vedrørende de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32, antages ikke, jf. nævnte artikels stk. 7.

2. Hvis Kommissionen inden for rammerne af den årlige præstationsafstemning, der er omhandlet i artikel 54, konstaterer, at forskellen mellem de udgifter, der er anmeldt, og det beløb, der svarer til det relevante rapporterede output, er mere end 50 %, og medlemsstaten ikke kan forelægge behørigt begrundede årsager dertil, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at suspendere de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32.

Suspensionen finder anvendelse på de relevante udgifter til de interventioner, der er omfattet af den nedsættelse, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, og det beløb, der skal suspenderes, må ikke overstige den procentsats, der svarer til nedsættelsen i henhold til artikel 54, stk. 2. Kommissionen godtgør medlemsstaterne de suspenderede beløb eller nedsætter dem permanent senest ved den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i artikel 54, for det år, for hvilket betalingerne blev suspenderet. Hvis medlemsstaterne påviser, at der er truffet de nødvendige korrigerende aktioner, kan Kommissionen dog ophæve suspensionen tidligere i en særskilt gennemførelsesretsakt.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om suspensionssatsen for betalinger.

4. Gennemførelsesretsakterne, jf. denne artikels stk. 1 og 2, vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Før den vedtager de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i denne artikels stk. 1 og stk. 2, første afsnit, underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat om sin hensigt og giver medlemsstaten mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist, som ikke må være kortere end 30 dage.

5. Gennemførelsesretsakterne om fastsættelse af de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32, skal tage hensyn til de gennemførelsesretsakter, der vedtages i medfør af nærværende artikel.

Artikel 41

Suspension af betalinger i forbindelse med den flerårige præstationsovervågning

1. Hvis Kommissionen i overensstemmelse med artikel 135, stk. 2 og 3, i forordning (EU) 2021/2115 anmoder den berørte medlemsstat om at forelægge en handlingsplan, udarbejder denne medlemsstat i samråd med Kommissionen en sådan handlingsplan. Denne handlingsplan skal omfatte de planlagte afhjælpende aktioner og klare fremskridtsindikatorer sammen med den tidsplan, inden for hvilken der skal opnås fremskridt. Denne tidsplan kan løbe over mere end ét regnskabsår.

Den berørte medlemsstat svarer inden for en frist på to måneder efter Kommissionens anmodning om en handlingsplan.

Inden for to måneder efter modtagelsen af handlingsplanen fra den berørte medlemsstat underretter Kommissionen, hvis det er relevant, skriftligt medlemsstaten om sine indvendinger mod den forelagte handlingsplan og anmoder om, at den ændres. Den berørte medlemsstat overholder handlingsplanen som godkendt af Kommissionen og overholder den forventede tidsplan for dens gennemførelse.

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter nærmere regler om handlingsplanernes struktur og proceduren for opstilling af handlingsplanerne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

2. Hvis en medlemsstat ikke forelægger eller gennemfører den handlingsplan, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, eller hvis handlingsplanen er åbenlyst utilstrækkelig til at afhjælpe situationen, eller hvis den ikke er blevet ændret i overensstemmelse med Kommissionens skriftlige anmodning, jf. nævnte stykke, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at suspendere de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32.

Uanset dette stykkes første afsnit må Kommissionens anmodning om en handlingsplan for regnskabsåret 2025 ikke føre til suspension af betalinger før præstationsgennemgangen for regnskabsåret 2026, jf. artikel 135, stk. 3, i forordning (EU) 2021/2115.

Suspensionen af betalinger omhandlet i første afsnit finder anvendelse i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet på de relevante udgifter vedrørende interventioner, som skulle være omfattet af handlingsplanen.

Kommissionen godtgør de suspenderede beløb, når tilfredsstillende fremskridt hen imod målene er opnået på grundlag af præstationsgennemgangen, jf. artikel 135 i forordning (EU) 2021/2115, eller på grundlag af den berørte medlemsstats frivillige meddelelse i løbet af regnskabsåret om forløbet af handlingsplanen og af de korrigerende foranstaltninger, der er truffet for at afhjælpe manglerne.

Hvis der ikke er rettet op på situationen inden udgangen af den 12. måned efter suspensionen af betalinger, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at nedsætte det suspenderede beløb endeligt for den berørte medlemsstat.

De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i dette stykke, vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Før den vedtager sådanne gennemførelsesretsakter, underretter Kommissionen den berørte medlemsstat om sin hensigt og anmoder medlemsstaten om at svare inden for en frist, som ikke må være kortere end 30 dage.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om suspensionssatsen for og varigheden af suspensionen af betalinger samt betingelserne for godtgørelse eller nedsættelse af disse beløb i forbindelse med den flerårige præstationsovervågning.

Artikel 42

Suspension af betalinger som følge af mangler i forvaltningssystemerne

1. I tilfælde af alvorlige mangler i forvaltningssystemernes korrekte funktion anmoder Kommissionen om nødvendigt den berørte medlemsstat om at forelægge en handlingsplan, herunder de nødvendige afhjælpende aktioner og klare fremskridtsindikatorer. Denne handlingsplan udarbejdes i samråd med Kommissionen. Den berørte medlemsstat svarer inden for en frist på to måneder efter Kommissionens anmodning med henblik på at vurdere behovet for en handlingsplan.

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om handlingsplanernes struktur og proceduren for opstilling af handlingsplanerne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

2. Hvis en medlemsstat ikke forelægger eller gennemfører den handlingsplan, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, eller hvis handlingsplanen er åbenlyst utilstrækkelig til at afhjælpe situationen, eller hvis den ikke er blevet gennemført i overensstemmelse med Kommissionens skriftlige anmodning, jf. nævnte stykke, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at suspendere de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32.

Suspensionen anvendes i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet på de relevante udgifter, der er afholdt af medlemsstaten, hvis manglerne har eksisteret i en periode, som fastsættes ved de i dette stykkes første afsnit omhandlede gennemførelsesretsakter, og som ikke må overstige 12 måneder. Hvis betingelserne for suspensionen fortsat opfyldes, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der forlænger nævnte periode med yderligere perioder, der ikke overstiger 12 måneder i alt. Der tages hensyn til de suspenderede beløb i forbindelse med vedtagelsen af de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 55.

3. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 2, vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Før den vedtager sådanne gennemførelsesretsakter underretter Kommissionen den berørte medlemsstat om sin hensigt og anmoder medlemsstaten om at svare inden for en frist, som ikke må være kortere end 30 dage.

4. Gennemførelsesretsakterne om fastsættelse af de månedlige betalinger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, eller de mellemliggende betalinger, der er omhandlet i artikel 32, skal tage hensyn til de gennemførelsesretsakter, der vedtages i medfør af nærværende artikels stk. 2.

Artikel 43

Særskilte regnskaber

1. Hvert enkelt betalingsorgan fører et sæt særskilte regnskaber for de bevillinger, der er opført på EU-budgettet til EGFL og ELFUL.

2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter nærmere regler om den i denne artikel fastlagte forpligtelse samt de specifikke betingelser, der gælder for de oplysninger, som skal indføres i betalingsorganernes regnskaber. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 44

Betalinger til støttemodtagerne

1. Medmindre andet udtrykkeligt er fastsat i EU-retten, sørger medlemsstaterne for, at betalinger i forbindelse med den finansiering, der er fastsat bestemmelser om i denne forordning, udbetales med det fulde beløb til støttemodtagerne.

2. Medlemsstaterne sikrer, at betalingerne i henhold til de interventioner og foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 65, stk. 2, tidligst foretages den 1. december og senest den 30. juni i det følgende kalenderår.

Uanset første afsnit kan medlemsstaterne:

a) inden den 1. december, men ikke før den 16. oktober, udbetale forskud på op til 50 % til interventioner med direkte betalinger og til de foranstaltninger, der er omhandlet i kapitel IV i forordning (EU) nr. 228/2013 og kapitel IV i forordning (EU) nr. 229/2013

b) inden den 1. december udbetale forskud på op til 75 % til støtte, der er ydet i henhold til interventioner til landdistriktsudvikling som omhandlet i artikel 65, stk. 2.

3. Medlemsstaterne kan beslutte at udbetale forskud på op til 50 % i henhold til de interventioner, der er omhandlet i artikel 73 og 77 i forordning (EU) 2021/2115.

▼M1

3a. Medlemsstaterne kan beslutte at udbetale forskud til støttemodtagere i forbindelse med de interventioner, der er omhandlet i afsnit III, kapitel III, i forordning (EU) 2021/2115, på de specifikke betingelser, der er fastsat i medfør af stk. 5.

3b. Medlemsstaterne kan beslutte at udbetale forskud i forbindelse med den støtteordning, der er fastsat i del II, afsnit I, kapitel II, afdeling 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013, med henblik på støtte i skoleåret 2023/24 og efterfølgende skoleår, på de specifikke betingelser, der er fastsat i medfør af til stk. 5.

3c. Medlemsstaterne kan beslutte at udbetale forskud til støttemodtagere i forbindelse med foranstaltninger til støtte for landbrugsmarkederne, jf. artikel 219, 220 og 221 i forordning (EU) nr. 1308/2013, på de specifikke betingelser, der er fastsat i medfør af stk. 5.

▼B

4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at ændre nærværende artikel ved at tilføje regler, der gør det muligt for medlemsstaterne at udbetale forskud for så vidt angår de interventioner, der er omhandlet i afsnit III, kapitel III, i forordning (EU) 2021/2115, og for så vidt angår foranstaltninger til regulering af eller støtte for landbrugsmarkederne som fastsat i forordning (EU) nr. 1308/2013 for at sikre en sammenhængende og ikkeforskelsbehandlende udbetaling af forskud.

5. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte specifikke betingelser for udbetaling af forskud for at sikre en sammenhængende og ikkeforskelsbehandlende udbetaling af forskud.

6. I akutte situationer og inden for rammerne af artikel 11, stk. 2, litra b), i finansforordningen vedtager Kommissionen, hvor det er relevant, efter anmodning fra en medlemsstat gennemførelsesretsakter vedrørende anvendelsen af nærværende artikel. Gennemførelsesretsakterne kan fravige nærværende artikels stk. 2, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 45

Formålsbestemte indtægter

1. Følgende indtægter er formålsbestemte indtægter, jf. finansforordningens artikel 21, stk. 5: a) for så vidt angår udgifter under både EGFL og ELFUL, beløb i henhold til artikel 38, 54 og 55 i denne forordning og artikel 54 i forordning (EU) nr. 1306/2013, der finder anvendelse i henhold til nærværende forordnings artikel 104, og for så vidt angår udgifter under EGFL, beløb i henhold til artikel 53 og 56 i denne forordning, som skal indbetales til EU-budgettet med påløbne renter b) for så vidt angår udgifter under EGFL, beløb svarende til sanktioner, der er pålagt i overensstemmelse med artikel 12 og 14 i forordning (EU) 2021/2115 c) enhver sikkerhed, kaution eller garanti stillet i henhold til EU-lovgivning, der er vedtaget inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, bortset fra interventioner til landdistriktsudvikling, og efterfølgende fortabes; tabt sikkerhed, der stilles ved udstedelsen af eksport- eller importlicenser eller i forbindelse med en licitationsprocedure alene med det formål at sikre, at tilbudsgiverne fremsætter saglige bud, beholder medlemsstaterne dog d) beløb, der er endeligt nedsat i henhold til artikel 41, stk. 2.

2. De i stk. 1 omhandlede beløb indbetales til EU-budgettet, og i tilfælde af genanvendelse anvendes de udelukkende til at finansiere henholdsvis EGFL- og ELFUL-udgifter.

3. Denne forordning finder anvendelse med de fornødne ændringer på formålsbestemte indtægter som omhandlet i stk. 1.

4. Hvad angår EGFL, finder finansforordningens artikel 113 anvendelse med de fornødne ændringer på bogføringen af de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i nærværende forordning.

Artikel 46

Oplysningsforanstaltninger

1. Formidling af oplysninger, der finansieres i medfør af artikel 7, litra e), har navnlig til formål at bidrage til at forklare, gennemføre og udvikle den fælles landbrugspolitik og gøre befolkningen mere bevidst om dens indhold og målsætninger, herunder dens samspil med klimaet, miljøet og dyrevelfærd. Hensigten hermed er at oplyse borgerne om udfordringerne inden for landbrug og fødevarer, at oplyse landbrugere og forbrugere, at genoprette forbrugernes tillid efter kriser ved hjælp af oplysningskampagner, at oplyse andre parter, der er aktive i landdistrikterne, og at fremme en mere bæredygtig EU-landbrugsmodel såvel som hjælpe borgerne med at forstå den.

Der skal gives sammenhængende, evidensbaserede, objektive og omfattende oplysninger både inden for og uden for Unionen og skitseres, hvilke kommunikationstiltag der er planlagt i Kommissionens flerårige strategiske plan for landbrug og udvikling af landdistrikter.

2. Foranstaltningerne i stk. 1 kan bestå i: a) årlige arbejdsprogrammer eller andre specifikke foranstaltninger, der forelægges af tredjeparter b) aktiviteter, der gennemføres på Kommissionens initiativ.

Foranstaltninger, der er påkrævet ved lov, eller foranstaltninger, der allerede modtager finansiering i henhold til en anden EU-aktion, er udelukkede.

Når Kommissionen gennemfører de aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, litra b), kan den indhente bistand fra eksterne eksperter.

De i første afsnit omhandlede foranstaltninger skal også bidrage til den interne kommunikation om Unionens politiske prioriteter, for så vidt som disse prioriteter har tilknytning til denne forordnings generelle målsætninger.

3. Kommissionen offentliggør hvert år en indkaldelse af forslag under overholdelse af betingelserne i finansforordningen.

4. Den komité, der er nævnt i artikel 103, stk. 1, underrettes om foranstaltninger, der planlægges og træffes i medfør af nærværende artikel.

5. Kommissionen forelægger hvert andet år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne artikel.

Artikel 47

Kommissionens øvrige beføjelser vedrørende dette kapitel

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med de betingelser, hvorpå visse typer udgifter og indtægter inden for rammerne af EGFL og ELFUL skal udlignes.

Hvis EU-budgettet ikke er vedtaget ved budgetårets begyndelse, eller hvis de samlede planlagte forpligtelser overstiger den tærskel, der er fastsat i finansforordningens artikel 11, stk. 2, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 102 med henblik på at supplere nærværende forordning med regler om den metode, der gælder for forpligtelserne og betalingen af beløbene.

2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om: a) finansiering og bogføring af interventionsforanstaltninger i form af offentlig oplagring samt andre udgifter, der finansieres af EGFL og ELFUL b) vilkårene og betingelserne for gennemførelsen af proceduren med automatisk frigørelse.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.







KAPITEL IV

Regnskabsafslutning







Afdeling 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 48

Tilgang med en enkelt revision

I overensstemmelse med finansforordningens artikel 127 skal Kommissionen forlade sig på det arbejde, der udføres af de certificeringsorganer, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 12, medmindre den har meddelt den berørte medlemsstat, at den ikke kan forlade sig på certificeringsorganets arbejde for et givet regnskabsår, og Kommissionen skal tage hensyn dertil i sin risikovurdering af behovet for, at den foretager revisioner i denne medlemsstat. Kommissionen underretter denne medlemsstat om årsagerne til, at den ikke kan forlade sig på det arbejde, der udføres af det berørte certificeringsorgan.

Artikel 49

Kommissionens kontrol

1. Uden at dette berører den kontrol, som medlemsstaterne gennemfører i henhold til nationale love og administrative bestemmelser eller artikel 287 i TEUF, eventuel kontrol, der gennemføres i medfør af artikel 322 i TEUF eller på grundlag af forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, eller finansforordningens artikel 127, kan Kommissionen foretage kontrol i medlemsstaterne med henblik på navnlig at verificere om: a) den administrative praksis er i overensstemmelse med EU-reglerne b) de udgifter, der er omfattet af denne forordnings artikel 5, stk. 2, og artikel 6, og som vedrører de interventioner, der er omhandlet i forordning (EU) 2021/2115, har et tilsvarende output som rapporteret i den årlige præstationsrapport c) de udgifter, der svarer til de foranstaltninger, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 228/2013, (EU) nr. 229/2013, (EU) nr. 1308/2013 og (EU) nr. 1144/2014, er afholdt og kontrolleret i overensstemmelse med gældende EU-regler d) certificeringsorganets arbejde er udført som krævet i artikel 12 og i overensstemmelse med dette kapitels afdeling 2 e) et betalingsorgan overholder de minimumsbetingelser for godkendelse, der er fastsat i artikel 9, stk. 2, og om medlemsstaten anvender bestemmelserne i artikel 9, stk. 4, korrekt f) den berørte medlemsstat gennemfører den strategiske plan i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EU) 2021/2115 g) de handlingsplaner, der er omhandlet i artikel 42, er gennemført korrekt.

De personer, som Kommissionen har bemyndiget til at foretage kontrol på sine vegne, eller ansatte i Kommissionen, der handler inden for rammerne af de beføjelser, som de har fået tildelt, skal have adgang til de regnskabsbøger og alt andet materiale, som vedrører EGFL- og ELFUL-finansierede udgifter, herunder dokumenter og deres metadata, der er registreret eller modtaget og opbevaret i elektronisk form.

Beføjelserne til at foretage kontrol berører ikke anvendelsen af nationale retsforskrifter, hvorefter visse handlinger kun må udføres af ansatte, som er særligt udpeget hertil i henhold til national ret. Med forbehold af de specifikke bestemmelser i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EU, Euratom) nr. 883/2013 deltager de personer, som Kommissionen har bemyndiget til at handle på sine vegne, ikke i husundersøgelser eller formel afhøring af personer i henhold til den berørte medlemsstats nationale ret. De har dog adgang til de således opnåede oplysninger.

2. Inden kontrollen underretter Kommissionen i tilstrækkeligt god tid på forhånd den berørte medlemsstat eller den medlemsstat, på hvis område kontrollen skal finde sted, idet den ved tilrettelæggelsen af kontrollen tager hensyn til de administrative konsekvenser for betalingsorganerne. Befuldmægtigede fra den berørte medlemsstat kan deltage i en sådan kontrol.

Efter anmodning fra Kommissionen og med den berørte medlemsstats samtykke foretager medlemsstatens kompetente myndigheder supplerende kontrol eller undersøgelser vedrørende operationer, der er omfattet af denne forordning. Ansatte i Kommissionen eller personer, der er bemyndiget af denne til at handle på dennes vegne, kan deltage i en sådan kontrol.

For at forbedre kontrollen kan Kommissionen med de pågældende medlemsstaters samtykke anmode om hjælp fra myndighederne i disse medlemsstater i forbindelse med bestemte typer kontrol eller undersøgelser.

Artikel 50

Adgang til oplysninger

1. Medlemsstaterne stiller alle oplysninger, der er nødvendige, for at EGFL og ELFUL kan fungere tilfredsstillende, til rådighed for Kommissionen og træffer alle de foranstaltninger, der antages at kunne lette eventuel kontrol, som Kommissionen skønner det formålstjenligt at foretage som led i forvaltningen af EU-finansieringen.

2. Medlemsstaterne underretter efter anmodning fra Kommissionen denne om de love og administrative bestemmelser, som de har vedtaget med henblik på gennemførelsen af EU-retsakter vedrørende den fælles landbrugspolitik, og som har finansielle konsekvenser for EGFL eller ELFUL.

3. Medlemsstaterne stiller oplysninger til rådighed for Kommissionen om uregelmæssigheder som omhandlet i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og andre tilfælde af manglende overholdelse af de betingelser, som medlemsstaterne har opstillet i deres strategiske planer, tilfælde af formodet svig, der er konstateret, og om foranstaltninger, der er truffet i henhold til dette kapitels afdeling 3 med henblik på inddrivelse af beløb, der er udbetalt uretmæssigt som følge af nævnte uregelmæssigheder og tilfælde af svig. Kommissionen sammenfatter og offentliggør hvert år disse oplysninger og meddeler dem til Europa-Parlamentet.

Artikel 51

Aktindsigt

1. De godkendte betalingsorganer opbevarer bilagene vedrørende de foretagne betalinger og dokumenterne vedrørende gennemførelsen af den kontrol, der er foreskrevet i EU-retten, og stiller disse dokumenter og tilhørende oplysninger til rådighed for Kommissionen.

Disse dokumenter og oplysninger kan opbevares i elektronisk form på de betingelser, som Kommissionen har fastsat i henhold til stk. 3.

Hvis disse dokumenter og oplysninger opbevares hos en myndighed, der handler efter fuldmagt fra et betalingsorgan, og som er ansvarlig for anvisning af udgifter, tilsender denne myndighed det godkendte betalingsorgan rapporter om antallet af foretagne kontroller, deres indhold og de foranstaltninger, der er truffet på grundlag heraf.

2. Denne artikel finder anvendelse med de fornødne ændringer på certificeringsorganerne.

3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om, under hvilke forhold de i denne artikel omhandlede dokumenter og oplysninger skal opbevares, herunder i hvilken form og opbevaringens varighed. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 52

Kommissionens beføjelser vedrørende kontrol, dokumenter og oplysninger og samarbejdsforpligtelse

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102, som er nødvendige for at sikre en korrekt og effektiv anvendelse af bestemmelserne om kontrol og aktindsigt og adgang til oplysninger i dette kapitel, med henblik på at supplere denne forordning med specifikke forpligtelser, som medlemsstaterne skal overholde i henhold til dette kapitel, og med regler om kriterierne for, hvilke tilfælde af uregelmæssigheder, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, og andre tilfælde af manglende overholdelse af de betingelser, som medlemsstaterne har fastsat i de strategiske planer, der skal indberettes og fremlægges nærmere oplysninger om i denne forbindelse.

2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om procedurerne vedrørende de samarbejdsforpligtelser, som medlemsstaterne skal opfylde i forbindelse med gennemførelsen af artikel 49 og 50. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.







Afdeling 2

Regnskabsafslutning

Artikel 53

Årlig finansiel regnskabsafslutning

1. Inden den 31. maj i året efter det pågældende budgetår vedtager Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, første afsnit, litra a) og d), gennemførelsesretsakter, der indeholder Kommissionens afgørelse om afslutning af de godkendte betalingsorganers regnskaber over de udgifter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 6. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Der tages i disse gennemførelsesretsakter hensyn til, om de forelagte årsregnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og de berører ikke indholdet i de gennemførelsesretsakter, der efterfølgende vedtages i henhold til artikel 54 og 55.

2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om, hvilke aktioner der er nødvendige med henblik på vedtagelsen og gennemførelsen af de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 1, herunder regler om informationsudvekslingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne og de frister, der skal overholdes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 54

Årlig præstationsafstemning

1. Hvis de udgifter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 6 i nærværende forordning, og som vedrører interventionerne i afsnit III i forordning (EU) 2021/2115, ikke har et tilsvarende output som rapporteret i den årlige præstationsrapport, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, og artikel 10 i nærværende forordning og i artikel 134 i forordning (EU) 2021/2115, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter inden den 15. oktober i året efter det pågældende budgetår, hvori den fastsætter de beløb, som EU-finansieringen skal nedsættes med. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Disse gennemførelsesretsakter berører ikke indholdet af de gennemførelsesretsakter, der efterfølgende vedtages i henhold til denne forordnings artikel 55.

2. Kommissionen anslår de beløb, som EU-finansieringen skal nedsættes med, på grundlag af forskellen mellem de årlige udgifter, der er anmeldt for en intervention, og det beløb, der svarer til det relevante rapporterede output, i overensstemmelse med den strategiske plan og under hensyntagen til medlemsstatens begrundelser i de årlige præstationsrapporter i henhold til artikel 134, stk. 8, i forordning (EU) 2021/2115.

3. Før vedtagelsen af gennemførelsesretsakten omhandlet i denne artikels stk. 1 giver Kommissionen den berørte medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger og begrunde eventuelle forskelle inden for en periode, som, hvis dokumenterne, jf. artikel 9, stk. 3, artikel 10 og artikel 12, stk. 2, er blevet forelagt inden fristens udløb, ikke må være under 30 dage.

4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om kriterierne for begrundelserne fra den berørte medlemsstat og metoden til og kriterierne for at anvende nedsættelser.

5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om, hvilke aktioner der er nødvendige med henblik på vedtagelsen og gennemførelsen af de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, herunder regler om udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne og de frister, der skal overholdes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.

Artikel 55

Procedure for efterprøvende regnskabsafslutning

1. Konstaterer Kommissionen, at de udgifter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, og artikel 6, ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-retten, vedtager den gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte de beløb, der skal udelukkes fra EU-finansiering. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 103, stk. 2.

Hvad angår de typer interventioner, der er omhandlet i forordning (EU) 2021/2115, anvendes udelukkelsen fra EU-finansiering som omhandlet i dette stykkes første afsnit kun i tilfælde af alvorlige mangler i den korrekte funktion af medlemsstaternes forvaltningssystemer.

Første afsnit finder ikke anvendelse på tilfælde af manglende opfyldelse af de støtteberettigelsesbetingelser, der gælder for individuelle støttemodtagere, og som er fastsat i de strategiske planer og nationale regler.

2. Kommissionen anslår de beløb, der skal udelukkes, på grundlag af de konstaterede manglers alvor. I den forbindelse tager den behørigt hensyn til manglernes art og til den økonomiske skade, som Unionen har pådraget sig.

3. Før vedtagelsen af gennemførelsesretsakten som omhandlet i stk. 1 skal Kommissionens undersøgelsesresultater og den berørte medlemsstats bemærkninger til disse undersøgelsesresultater meddeles skriftligt mellem de to parter, hvorefter de forsøger at blive enige om, hvilken aktion der skal træffes. Den berørte medlemsstat skal have mulighed for at påvise, at det faktiske omfang af den manglende overholdelse er mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering.

Hvis parterne ikke kan blive enige, kan den berørte medlemsstat anmode om, at der indledes en procedure med henblik på at forlige de respektive standpunkter inden for en frist på fire måneder. Proceduren udføres af et forligsorgan. Medlemsstaten forelægger en rapport om resultaterne af denne procedure for Kommissionen. Kommissionen tager hensyn til henstillingerne i rapporten, inden den træffer afgørelse om afvisning af finansiering, og anfører en begrundelse, hvis den beslutter ikke at følge disse henstillinger.

4. Finansiering afvises ikke, når der er tale om: a) udgifter som omhandlet i artikel 5, stk. 2, der er afholdt mere end 24 måneder før den dato, hvor Kommissionen skriftligt har meddelt medlemsstaten sine undersøgelsesresultater b) udgifter til flerårige interventioner i henhold til artikel 5, stk. 2, eller i henhold til interventioner til landdistriktsudvikling som omhandlet i artikel 6, for hvilke den sidste forpligtelse, der påhviler støttemodtageren, ligger mere end 24 måneder før den dato, hvor Kommissionen skriftligt har meddelt medlemsstaten sine undersøgelsesresultater c) udgifter til interventioner til landdistriktsudvikling som omhandlet i artikel 6, bortset fra de interventioner, der er omhandlet i dette stykkes litra b), for hvilke betalingen eller eventuelt den endelige betaling fra betalingsorganets side er sket mere end 24 måneder før den dato, hvor Kommissionen skriftligt har meddelt medlemsstaten sine undersøgelsesresultater.

5. Stk. 4 finder ikke anvendelse i tilfælde af: a) støtte, der er ydet af en medlemsstat, for hvilken Kommissionen har iværksat proceduren i artikel 108, stk. 2, i TEUF b) overtrædelser, som Kommissionen har meddelt den berørte medlemsstat i en begrundet udtalelse i overensstemmelse med artikel 258 i TEUF c) en medlemsstats misligholdelse af sine forpligtelser i henhold til afsnit IV, kapitel III, i denne forordning, såfremt Kommissionen skriftligt har meddelt medlemsstaten sine undersøgelsesresultater inden for 12 måneder efter modtagelsen af medlemsstatens rapport med resultaterne af dens kontrol af de pågældende udgifter.

6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 102 med henblik på at supplere denne forordning med regler om kriterierne for og metoden til anvendelse af finansielle korrektioner.

7. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om de aktioner, der er nødvendige med henblik på vedtagelsen og gennemførelsen af de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, herunder regler om udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, de frister, der skal overholdes, og den forligsprocedure, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, og oprettelsen af forligsorganet og dets opgaver, sammensætning og arbejdsformer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.







Afdeling 3

Inddrivelse som følge af manglende overholdelse

Artikel 56

Særlige bestemmelser vedrørende EGFL

1. Beløb, som medlemsstaterne inddriver som følge af uregelmæssigheder og andre tilfælde af manglende overholdelse fra støttemodtagernes side af de betingelser, der i de strategiske planer er fastsat for interventionerne, og de påløbne renter overføres til betalingsorganet og bogføres af betalingsorganet som formålsbestemte indtægter bestemt til EGFL for den måned, hvori beløbene rent faktisk modtages.

2. Uden at dette berører stk. 1, kan Medlemsstaterne pålægge betalingsorganet som det organ, der er ansvarligt for inddrivelse af gæld, at fradrage eventuel udestående gæld, som en støttemodtager skylder, fra fremtidige betalinger til denne støttemodtager.

3. Ved indbetalingen til EU-budgettet som omhandlet i stk. 1 kan den berørte medlemsstat tilbageholde 20 % af de inddrevne beløb som fast godtgørelse for inddrivelsesomkostninger, dog ikke i tilfælde af manglende overholdelse, som kan tilskrives de administrative myndigheder eller andre organer i den pågældende medlemsstat.

Artikel 57

Særlige bestemmelser vedrørende ELFUL

1. Hvis der konstateres uregelmæssigheder og andre tilfælde af manglende overholdelse fra støttemodtagernes side, og i forbindelse med finansielle instrumenter også fra særlige fonde under holdingfonde eller fra slutmodtagernes side, af betingelserne for interventionerne til landdistriktsudvikling, der er fastsat i de strategiske planer, foretager medlemsstaterne finansielle justeringer ved delvis eller, når det er berettiget, helt at annullere den pågældende EU-finansiering. Medlemsstaterne tager i den forbindelse hensyn til arten og alvoren af den manglende overholdelse, der er konstateret, samt til det økonomiske tab, der er påført ELFUL.

EU-finansieringsbeløb fra ELFUL, der annulleres, og inddrevne beløb med påløbne renter omfordeles til andre landdistriktsudviklingsoperationer i de strategiske planer. Medlemsstaterne kan dog kun genanvende de annullerede eller inddrevne EU-fondsmidler i deres helhed til en landdistriktsudviklingsoperation i deres strategiske plan og må ikke omfordele dem til landdistriktsudviklingsoperationer, der har været genstand for en finansiel justering.

Medlemsstaterne trækker i overensstemmelse med denne artikel eventuelle uretmæssigt udbetalte beløb som følge af en støttemodtagers udestående uregelmæssighed fra betalingsorganets eventuelle fremtidige betalinger til støttemodtageren.

2. Hvad angår interventioner til landdistriktsudvikling, der modtager støtte fra finansielle instrumenter som omhandlet i artikel 58 i forordning (EU) 2021/1060, kan et bidrag uanset stk. 1, andet afsnit, der er annulleret som følge af et individuelt tilfælde af manglende overholdelse, genanvendes inden for samme finansielle instrument som følger: a) hvis den manglende overholdelse, der førte til bidragets annullering, opdages hos en slutmodtager som defineret i artikel 2, nr. 18), i forordning (EU) 2021/1060, må det annullerede bidrag kun genanvendes til andre slutmodtagere inden for samme finansielle instrument b) hvis den manglende overholdelse, der førte til bidragets annullering, opdages hos en særlig fond som defineret i artikel 2, nr. 21), i forordning (EU) 2021/1060 inden for en holdingfond som defineret i artikel 2, nr. 20), i nævnte forordning, må det annullerede bidrag kun genanvendes til andre særlige fonde.

Artikel 58

Gennemførelsesbeføjelser vedrørende den mulige modregning af beløbene og former for indberetninger

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om den mulige modregning af de beløb, der hidrører fra inddrivelse af uretmæssige betalinger, og de former for indberetninger og meddelelser, som medlemsstaterne skal give Kommissionen vedrørende forpligtelserne i denne afdeling. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 103, stk. 3.







AFSNIT IV

KONTROLSYSTEMER OG SANKTIONER







KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 59

Beskyttelse af Unionens finansielle interesser

1. Medlemsstaterne vedtager inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, og idet de respekterer gældende forvaltningssystemer, alle de love og administrative bestemmelser og træffer alle øvrige foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser, herunder effektiv anvendelse af kriterierne for udgifters støtteberettigelse, jf. artikel 37. Disse retsakter og foranstaltninger tager navnlig sigte på: a) kontrol af lovligheden og den formelle rigtighed af de operationer, der finansieres af EGFL og ELFUL, herunder på støttemodtagerniveau og som fastsat i de strategiske planer b) sikring af effektiv forebyggelse af svig, særlig på områder med et højere risikoniveau, som har afskrækkende virkning, idet der tages hensyn til omkostningerne og fordelene samt foranstaltningernes proportionalitet c) forebyggelse, opdagelse og korrektion af uregelmæssigheder og svig d) pålæggelse af sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning i overensstemmelse med EU-retten eller, i mangel heraf, med national ret, og om nødvendigt anlæggelse af retlige procedurer i den forbindelse e) inddrivelse af uretmæssige betalinger med renter og om nødvendigt anlæggelse af retlige procedurer i den forbindelse, herunder i tilfælde af uregelmæssigheder i den i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 anvendte betydning.

2. Medlemsstaterne indfører effekti