2011R0543 — DA — 01.10.2014 — 016.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 543/2011

af 7. juni 2011

om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager







EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) ( 1 ), særlig artikel 3 og 103h, artikel 121, litra a), artikel 127 og 134, artikel 143, litra b), artikel 148 og 179, artikel 192, stk. 2, artikel 194 og artikel 203a, stk. 8, sammenholdt med artikel 4, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved forordning (EF) nr. 1234/2007 indføres der en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, herunder frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. (2) Gennemførelsesbestemmelserne for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager ( 2 ). Denne forordning er, er blevet ændret flere gange. Af klarhedshensyn bør alle gennemførelsesbestemmelserne inkorporeres i en ny forordning sammen med de ændringer, som erfaringen har vist er nødvendige, og forordning (EF) nr. 1580/2007 bør ophæves. (3) Der bør fastsættes produktionsår for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Da ingen støtteordninger i sektoren længere følger de pågældende produkters høstcyklus, kan alle produktionsår harmoniseres til at følge kalenderåret. (4) Ifølge artikel 113, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 bemyndiges Kommissionen til at fastsætte handelsnormer for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Ifølge artikel 113a, stk. 1, i nævnte forordning må frugt og grøntsager, som skal sælges friske til forbrugeren, kun afsættes, hvis de er af sund, sædvanlig handelskvalitet, og hvis oprindelseslandet er angivet. For at harmonisere gennemførelsen af denne bestemmelse bør der fastlægges en detaljeret, generel handelsnorm for alle friske frugter og grøntsager. (5) På grundlag af tallene i Comext, Europa-Kommissionens referencedatabase for international handel, bør der vedtages særlige handelsnormer for de produkter, som det anses for nødvendigt at vedtage en norm for baseret på en vurdering af deres betydning, idet der især tages hensyn til, hvilke produkter der er genstand for den værdimæssigt største handel. (6) For at undgå unødvendige handelshindringer, hvis der skal fastlægges særlige handelsnormer for individuelle produkter, bør disse normer være i overensstemmelse med de normer, der er vedtaget af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE). Er der ikke vedtaget nogen særlig EU-handelsnorm, bør produkter betragtes som værende i overensstemmelse med den generelle handelsnorm, hvis indehaveren kan dokumentere, at produkterne er i overensstemmelse med en gældende UNECE-norm. (7) Der bør åbnes mulighed for undtagelser fra og fritagelser for anvendelse af handelsnormer i forbindelse med bestemte transaktioner, som enten er meget marginale og/eller specielle eller finder sted i begyndelsen af distributionskæden, eller når der er tale om tørrede frugter og grøntsager og produkter til forarbejdning. Det bør tillades, at nogle produkter på grund af deres biologiske udvikling eller mere eller mindre letfordærvelige karakter udviser en lettere forringet friskhedstilstand og fasthed, hvis de ikke tilhører klasse »Ekstra«. Nogle produkter, som normalt ikke er intakte, når de sælges, bør fritages for den generelle handelsnorm, som ellers ville kræve dette. (8) De angivelser, som kræves ifølge handelsnormerne, bør klart fremgå af emballagen og/eller etiketten. For at undgå svig og vildledning af forbrugerne bør de angivelser, som kræves i henhold til normerne, være tilgængelige for forbrugerne inden køb, især i forbindelse med fjernsalg, hvor erfaringen har vist, at der er risiko for svig og tilsidesættelse af den forbrugerbeskyttelse, som normerne yder. (9) Kolli med forskellige arter af frugt og grøntsager finder stadigt større udbredelse på markedet for at imødekomme efterspørgslen fra nogle forbrugere. I henhold til god forretningsskik skal frugt og grøntsager, der sælges i samme kolli, være af samme kvalitet. For produkter, som der ikke er fastsat EU-normer for, kan dette sikres ved hjælp af almindelige bestemmelser. Der bør fastsættes mærkningsbestemmelser for kolli med blandinger af forskellige arter af frugt og grøntsager. De bør være mindre strenge end handelsnormernes bestemmelser for navnlig at tage hensyn til den disponible plads på etiketten. (10) For at sikre, at der kan føres korrekt og effektiv kontrol, bør fakturaer og ledsagedokumenter, der ikke er beregnet til forbrugerne, indeholde grundlæggende oplysninger, der findes i handelsnormerne. (11) Der bør fastsættes nærmere regler for den selektive kontrol på grundlag af en risikoanalyse, der er omhandlet i artikel 113a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Det bør især understreges, hvilken rolle risikoanalysen spiller ved udvælgelsen af produkter, der skal kontrolleres. (12) Hver medlemsstat bør udpege kontrolorganer, som skal være ansvarlige for, at der foretages overensstemmelseskontrol i alle handelsled. Et af disse organer bør være ansvarligt for kontakt til og koordinering mellem alle øvrige udpegede organer. (13) Da information om de erhvervsdrivende og om de grundlæggende træk ved deres virksomhed er en uundværlig hjælp for medlemsstaterne i deres analyser, bør hver medlemsstat oprette en database med oplysninger om erhvervsdrivende i sektoren for frugt og grøntsager. For at sikre, at alle aktører i afsætningskæden er omfattet, og under hensyntagen til retssikkerheden bør der fastsættes en definition af, hvad der forstås ved »erhvervsdrivende«. (14) Overensstemmelseskontrollen bør foregå ved hjælp af stikprøver og koncentreres om erhvervsdrivende, hos hvem der er størst risiko for at finde varer, som ikke overholder normerne. Under hensyntagen til de nationale markeders særpræg bør medlemsstaterne fastsætte regler, som gør det muligt for dem at målrette deres kontrol mod bestemte kategorier af erhvervsdrivende. For at sikre åbenhed bør disse regler meddeles Kommissionen. (15) Medlemsstaterne bør sørge for, at eksporten af frugt og grøntsager til tredjelande er i overensstemmelse med handelsnormerne, og bør bekræfte dette, jf. Genève-protokollen om fastsættelse af normer for friske frugter og grøntsager samt tørrede produkter, der er indgået inden for rammerne af UNECE, og OECD-ordningen for anvendelse af internationale normer for frugt og grøntsager. (16) Frugt og grøntsager, der importeres fra tredjelande, bør være i overensstemmelse med handelsnormerne eller tilsvarende normer. Der bør derfor foretages overensstemmelseskontrol, inden disse varer føres ind på EU's toldområde, dog ikke af mindre partier, som ifølge kontrolorganerne er forbundet med ringe risiko for manglende overensstemmelse. I nogle tredjelande, som behørigt garanterer, at normerne overholdes, kan de pågældende tredjelandes kontrolorganer foretage kontrol forud for eksporten. Udnyttes denne mulighed, bør medlemsstaterne regelmæssigt undersøge, om den kontrol, som tredjelandenes kontrolorganer har gennemført forud for eksporten, er effektiv og pålidelig. (17) Da frugt og grøntsager til industriel forarbejdning ikke er underlagt handelsnormer, bør det sikres, at de ikke sælges på markedet til forbrug i frisk tilstand. Disse produkter bør mærkes på en passende måde. (18) Frugt og grøntsager, der er omfattet af overensstemmelseskontrollen, bør underkastes den samme form for kontrol i alle handelsled. Med henblik herpå bør de kontrolbestemmelser, som UNECE har anbefalet, og som svarer til OECD’s anbefalinger på området, anvendes. Der bør dog fastsættes særlige regler for kontrol i detailleddet. (19) Der bør fastsættes bestemmelser om anerkendelse af producentorganisationer for de produkter, som disse ansøger om. Ansøges der udelukkende om anerkendelse for produkter til forarbejdning, bør det sikres, at de rent faktisk leveres til forarbejdning. (20) For at nå frugt- og grøntsagsordningens mål og sikre, at producentorganisationerne udfører deres arbejde på en bæredygtig og effektiv måde, bør der sikres optimal stabilitet i producentorganisationerne. Der bør derfor fastsættes en minimumsperiode for en producents medlemskab af en producentorganisation. Medlemsstaterne bør have mulighed for at fastsætte udmeldelsesfrister og tidspunkter for, hvornår et medlems udmeldelse får virkning. (21) En producentorganisations vigtigste og væsentligste aktiviteter bør være knyttet til koncentrationen af udbud og afsætning. En producentorganisation bør dog have mulighed for at udøve andre aktiviteter, uanset om de er af handelsmæssig eller anden art. (22) Producentorganisationerne bør tilskyndes til at samarbejde, ved at det tillades, at afsætningen af frugt og grøntsager, der udelukkende er købt hos en anden anerkendt producentorganisation, hverken tages i betragtning ved beregningen af hovedaktiviteten eller de øvrige aktiviteter. Er en producentorganisation anerkendt for et produkt, hvortil der kræves tekniske faciliteter, bør den have mulighed for at tilvejebringe disse faciliteter via sine medlemmer, via datterselskaber eller ved udlicitering. (23) Producentorganisationer kan have kapitalandele i datterselskaber, der bidrager til, at deres medlemmers produktion opnår større værditilvækst. Der bør fastlægges regler for beregning af værdien af en sådan afsat produktion. Disse datterselskaber bør have samme hovedaktiviteter som producentorganisationen efter en overgangsperiode, hvor de har mulighed for at tilpasse sig. (24) Der bør fastlægges nærmere regler for anerkendelse af sammenslutninger af producentorganisationer, tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, og for, hvordan de skal fungere. For at opnå sammenhæng bør de i videst muligt omfang afspejle de regler, der er fastsat for producentorganisationer. (25) For at lette koncentrationen af udbuddet bør der tilskyndes til, at bestående producentorganisationer sammenlægges til nye producentorganisationer, ved at der fastlægges regler for sammenlægning af de sammenlagte producentorganisationers driftsprogrammer. (26) Samtidig med, at princippet om, at en producentorganisation skal oprettes på producenternes initiativ og kontrolleres af disse, overholdes, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte betingelser for, at andre fysiske eller juridiske personer accepteres som medlemmer af en producentorganisation og/eller sammenslutning af producentorganisationer. (27) For at sikre, at producentorganisationerne rent faktisk repræsenterer et minimumsantal producenter, bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger for at undgå, at et mindretal af medlemmer, der eventuelt tegner sig for størstedelen af den pågældende producentorganisations produktion, dominerer producentorganisationens forvaltning og drift alt for kraftigt. (28) For at tage hensyn til forskellige produktions- og afsætningsforhold i EU bør medlemsstaterne fastsætte betingelser for foreløbig anerkendelse af producentsammenslutninger, der forelægger en anerkendelsesplan. (29) For at fremme oprettelsen af stabile producentorganisationer, der kan bidrage varigt til at nå frugt- og grøntsagsordningens mål, bør kun producentsammenslutninger, der kan godtgøre, at de er i stand til at opfylde alle betingelserne for anerkendelse inden for et bestemt tidsrum, foreløbigt anerkendes. (30) Det bør fastlægges, hvilke oplysninger producentsammenslutningerne skal medtage i anerkendelsesplanen. For at producentsammenslutningerne bedre kan opfylde betingelserne for anerkendelse bør det tillades, at anerkendelsesplanen ændres. Med henblik herpå bør det fastsættes, at medlemsstaterne kan anmode en producentsammenslutning om at træffe korrigerende foranstaltninger for at sikre, at anerkendelsesplanen gennemføres. (31) En producentsammenslutning kan opfylde betingelserne for anerkendelse, inden anerkendelsesplanen er afsluttet. Det bør fastsættes, at nævnte sammenslutninger kan indgive ansøgning om anerkendelse sammen med udkast til driftsprogrammer. For at opnå sammenhæng bør anerkendelsen af en producentsammenslutning være ensbetydende med, at dens anerkendelsesplan afsluttes og støtten afbrydes. For at tage hensyn til den flerårige finansiering af investeringer bør investeringer, hvortil der kan ydes investeringsstøtte, kunne overføres til driftsprogrammer. (32) For at lette den korrekte anvendelse af ordningen for støtte til dækning af udgifterne til oprettelse og administration af producentsammenslutninger bør denne støtte ydes som et fast beløb. Der bør indføres et loft over dette faste beløb af hensyn til de budgetmæssige begrænsninger. For at tage hensyn til de forskellige finansielle behov hos producentsammenslutninger af forskellig størrelse bør dette loft desuden tilpasses efter værdien af producentsammenslutningernes salgbare produktion. (33) For at opnå sammenhæng og en gnidningsløs overgang til status som anerkendt producentsammenslutning bør der for producentsammenslutninger gælde de samme regler som for producentorganisationer med hensyn til deres hovedaktiviteter og deres afsatte produktions værdi. (34) For at tage hensyn til de nye producentsammenslutningers finansielle behov og sikre, at støtteordningen anvendes korrekt i tilfælde af sammenlægninger, bør der være mulighed for at yde støtte til de producentsammenslutninger, der opstår ved sammenlægningen. (35) For at lette anvendelsen af støtteordningen på driftsprogrammer bør det klart defineres, hvad der forstås ved producentorganisationernes afsatte produktion, og i den forbindelse specificeres, hvilke produkter der kan tages i betragtning, og i hvilket handelsled produktionens værdi skal beregnes. Af kontrol- og forenklingshensyn bør der anvendes en fast sats til beregning af værdien af frugt og grøntsager til forarbejdning, der repræsenterer basisproduktets værdi, dvs. frugt og grøntsager til forarbejdning, og aktiviteter, som ikke udgør en egentlig forarbejdning. Da de mængder frugt og grøntsager, der medgår til fremstilling af forarbejdede frugter og grøntsager, afviger væsentligt fra produktgruppe til produktgruppe, bør disse forskelle afspejles i de faste satser, der anvendes. For frugt og grøntsager, der skal forarbejdes til aromatiske krydderurter og paprikapulver, bør der også indføres en fast sats til beregning af værdien af frugt og grøntsager til forarbejdning, som kun repræsenterer basisproduktets værdi. Der bør også kunne anvendes andre metoder til beregning af den salgbare produktion i tilfælde af årlige udsving eller utilstrækkelige data. For at forhindre, at ordningen misbruges, bør producentorganisationerne som hovedregel ikke kunne ændre metoden til fastsættelse af referenceperioder, mens programmet løber. (36) For at lette overgangen til den nye metode til beregning af værdien af den afsatte produktion af frugt og grøntsager til forarbejdning bør driftsprogrammer, der var godkendt pr. 20. januar 2010, ikke berøres af den nye beregningsmetode, idet disse driftsprogrammer dog kan ændres i henhold til artikel 65 og 66 i forordning (EF) nr. 1580/2007. Af samme grund bør værdien af den produktion, der er afsat i referenceperioden for driftsprogrammer, som er godkendt efter nævnte dato, beregnes efter de nye regler. (37) For at sikre, at støtten anvendes korrekt, bør der fastlægges bestemmelser for forvaltningen af driftsfonde og medlemmernes finansielle bidrag, der er så fleksible som muligt, på betingelse af, at alle producenter kan udnytte driftsfonden og deltage demokratisk i beslutningerne om, hvordan den skal anvendes. (38) Der bør fastlægges bestemmelser for omfanget og opbygningen af den nationale strategi for bæredygtige driftsprogrammer og for de nationale rammer for miljøforanstaltninger. Målet er at optimere tildelingen af finansielle ressourcer og forbedre strategiens kvalitet. (39) Der bør fastlægges procedurer for forelæggelse og godkendelse af driftsprogrammer, herunder tidsfrister, for at myndighederne kan foretage en passende evaluering af oplysningerne og de foranstaltninger og aktiviteter, der skal indgå i eller udelukkes fra programmerne. Da programmerne forvaltes på årsbasis, bør det fastsættes, at programmer, der ikke er godkendt inden en given dato, udsættes et år. (40) Der bør fastsættes en procedure for årlig ændring af driftsprogrammer for det følgende år, så de kan tilpasses for at tage hensyn til eventuelle nye betingelser, som ikke kunne forudses, da de oprindeligt blev forelagt. Det bør også være muligt at ændre driftsfondens foranstaltninger og beløb i løbet af det år, et program gennemføres. For at sikre, at de overordnede formål fastholdes i de godkendte programmer, bør alle sådanne ændringer være underlagt visse begrænsninger og betingelser, der fastlægges af medlemsstaterne, herunder at det er obligatorisk at give myndighederne meddelelse om ændringer. (41) Af finansielle grunde og af hensyn til retssikkerheden bør der udarbejdes en liste over foranstaltninger og udgifter, der ikke kan omfattes af driftsprogrammer. (42) I forbindelse med investeringer i individuelle bedrifter bør det for at undgå, at en privatperson, der afbryder tilknytningen til organisationen i investeringens levetid, opnår en urimelig berigelse, fastsættes, at organisationen kan inddrive restværdien af investeringen, uanset om en sådan investering ejes af et medlem eller organisationen. (43) For at sikre, at støtteordningen anvendes korrekt, bør det fastlægges, hvilke oplysninger der skal anføres i støtteansøgningerne, og hvilke procedurer der skal gælde for støtteudbetalingen. For at undgå likviditetsproblemer bør producentorganisationerne kunne anvende en ordning med udbetaling af forskud, som der skal stilles sikkerhed for. Af de samme årsager bør der kunne anvendes en alternativ ordning til at refundere allerede afholdte udgifter. (44) Produktionen af frugt og grøntsager er uforudsigelig, og produkterne er fordærvelige. Selv ikke alt for store overskud på markedet kan medføre væsentlige forstyrrelser. Der bør fastlægges nærmere regler for omfanget og anvendelsen af krisestyrings- og kriseforebyggelsesforanstaltninger i forbindelse med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet og hurtig indgriben i krisesituationer og bør derfor give medlemsstaterne og producentorganisationerne mulighed for selv at træffe de relevante beslutninger. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser for anvendelsen af visse foranstaltninger, herunder på det finansielle område. De skal også sikre, at plantesundheds- og miljøkravene overholdes. (45) Der bør fastsættes nærmere regler for tilbagekøb fra markedet, hvor der tages hensyn til den pågældende foranstaltnings potentielle betydning. Der bør navnlig fastlægges regler for ordningen for øget støtte til tilbagekøbte frugter og grøntsager, som velgørende organisationer og andre foretagender og institutioner uddeler gratis som humanitær hjælp. For at lette den gratis uddeling bør velgørende organisationer og institutioner have mulighed for at anmode om et symbolsk bidrag fra de endelige modtagere af tilbagekøbte produkter, såfremt disse produkter er blevet forarbejdet. Der bør desuden fastlægges lofter over støtte til tilbagekøb for at sikre, at disse ikke bliver en permanent alternativ afsætningsmulighed for produkterne, frem for at de bringes i omsætning på markedet. For de produkter, som der er fastsat lofter over EU-tilbagekøbsgodtgørelsen for i bilag V til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager ( 3 ), bør disse lofter fortsat anvendes, idet de dog kan forhøjes i et vist omfang for at afspejle, at tilbagekøbene nu samfinansieres. For andre produkter, hvor erfaringen endnu ikke har vist, at der består en risiko for overdrevne tilbagekøb, bør det tillades, at medlemsstaterne fastsætter lofter over støtten. Af samme årsager bør der dog under alle omstændigheder fastsættes en kvantitativ grænse for tilbagekøb pr. produkt pr. producentorganisation. (46) Der bør fastsættes nærmere regler for den nationale finansielle støtte, som medlemsstaterne kan yde i områder af EU, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, og det bør i den forbindelse defineres, hvad der forstås ved at være organiseret i ringe grad. Der bør fastlægges procedurer for godkendelse af en sådan national støtte og for EU's godkendelse af refusion af støtten og fastsættelse af refusionens størrelse samt refusionssatsen. Disse procedurer bør afspejle de nugældende. (47) Der bør fastlægges nærmere regler, navnlig proceduremæssige bestemmelser, for, hvornår regler, der er fastsat af en producentorganisation for frugt og grøntsager eller en sammenslutning af sådanne organisationer, kan udvides til at gælde for alle producenter i et bestemt økonomisk område. Sælges produkterne på træ eller busk, bør det også fastlægges, hvilke regler der skal udvides til at gælde for henholdsvis producenter og købere. (48) For at overvåge importen af æbler og sørge for, at en kraftig stigning i æbleimporten inden for relativt kort tid bliver bemærket, blev der som en overgangsordning i 2006 indført en importlicensordning for æbler henhørende under KN-kode 0808 10 80. I mellemtiden er der til at overvåge æbleimporten udviklet nye og præcise metoder, som er mindre besværlige for de erhvervsdrivende end den nuværende licensordning. Derfor bør pligten til at fremlægge importlicens for æbler henhørende under KN-kode 0808 10 80 afskaffes om kort tid. (49) Der bør fastlægges nærmere regler for indgangsprisordningen for frugt og grøntsager. Da de fleste letfordærvelige frugter og grøntsager leveres i konsignation, er det særligt vanskeligt at bestemme deres værdi. Det bør fastsættes, hvilke metoder der skal anvendes til beregning af den indgangspris, som skal danne grundlag for tariferingen af de importerede produkter i den fælles toldtarif. Navnlig bør der fastsættes faste importværdier på grundlag af det vejede gennemsnit af produkternes gennemsnitspriser, og der bør fastsætte særlige bestemmelser, såfremt der ikke foreligger noteringer for produkter med en given oprindelse. For at sikre, at ordningen anvendes korrekt, bør det kunne fastsættes, at der under visse omstændigheder skal stilles sikkerhed. (50) Der bør indføres nærmere regler for den importtold, der kan pålægges bestemte produkter ud over den told, der er fastsat i den fælles toldtarif. Tillægstolden kan pålægges, hvis den importerede mængde af de pågældende produkter overskrider en udløsningstærskel, der er fastsat for produktet og anvendelsesperioden. Varer, der er under transport til EU, er fritaget for tillægstold, og der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser for dem. (51) Det bør fastsættes, at såvel producentorganisationer som medlemsstater skal foretage passende overvågning og evaluering af igangværende programmer og ordninger for at vurdere, hvor effektive de er. (52) Der bør fastlægges bestemmelser om de meddelelser, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, deres art, hvilket format de skal have, og hvordan de skal sendes. Disse bestemmelser bør omfatte meddelelser fra producenter og producentorganisationer til medlemsstaterne og fra medlemsstaterne til Kommissionen samt sanktioner i tilfælde af forsinkede eller urigtige meddelelser. (53) Der bør fastlægges bestemmelser om, hvilke former for kontrol der er nødvendige for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning og forordning (EF) nr. 1234/2007, og passende sanktioner i tilfælde af, at der konstateres uregelmæssigheder. Disse foranstaltninger bør omfatte både specifikke EU-kontrolforanstaltninger og -sanktioner og supplerende nationale kontrolforanstaltninger og sanktioner. Kontrollen og sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Der bør være mulighed for at løse problemer i tilfælde af åbenlyse fejl, force majeure og andre usædvanlige omstændigheder for at sikre, at producenterne får en rimelig behandling. Der bør ligeledes fastsættes regler for kunstigt skabte situationer for at undgå, at der kan drages fordel af sådanne situationer. (54) Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre en gnidningsløs overgang fra den tidligere ordning, der blev fastsat ved forordning (EF) nr. 2200/96, Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager ( 4 ) og Rådets Forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter ( 5 ) til den nye ordning, der blev fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26. september 2007 om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) nr. 827/68, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2826/2000, (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 318/2006 og ophævelse af forordning (EF) nr. 2202/96 ( 6 ) og siden ved forordning (EF) nr. 1234/2007 og ved forordning (EF) nr. 1580/2007 og siden ved nærværende forordning og bestemmelserne til gennemførelse af overgangsreglerne i artikel 203a i forordning (EF) nr. 1234/2007. (55) For at afskaffelsen af importlicensordningen for æbler ikke skal påvirke handelsstrømmene for kraftigt, bør artikel 134 i forordning (EF) nr. 1580/2007 fortsat anvendes indtil den 31. august 2011. (56) Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE FORORDNING:







AFSNIT I

INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde og anvendelse af udtryk

1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1234/2007 for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager.

Afsnit II og III i nærværende forordning gælder dog kun for de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og sådanne produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning.

2. Udtryk, som anvendes i forordning (EF) nr. 1234/2007, har samme betydning, når de anvendes i nærværende forordning, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

Artikel 2

Produktionsår

Produktionsårene for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager løber fra 1. januar til 31. december.







AFSNIT II

KLASSIFICERING AF PRODUKTERNE







KAPITEL 1

Generelle regler

Artikel 3

Handelsnormer; indehavere

1. Kravene i artikel 113a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 betragtes som den generelle handelsnorm. De nærmere oplysninger om den generelle handelsnorm findes i del A i bilag I til nærværende forordning.

Frugt og grøntsager, der ikke er omfattet af en særlig handelsnorm, skal være i overensstemmelse med den generelle handelsnorm. Hvis indehaveren kan påvise, at produkterne er i overensstemmelse med gældende normer vedtaget af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE), betragtes produkterne som værende i overensstemmelse med den generelle handelsnorm.

2. De særlige handelsnormer, der er omhandlet i artikel 113, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, er anført i del B i bilag I til nærværende forordning, for følgende produkter:

a) æbler

b) citrusfrugter

c) kiwifrugter

d) hovedsalat, kruset endivie og bredbladet endivie

e) ferskner og nektariner

f) pærer

g) jordbær

h) sød peber

i) spisedruer

j) tomater.

3. Med henblik på anvendelsen af artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er en indehaver en fysisk eller juridisk person, der fysisk er i besiddelse af de berørte produkter.

Artikel 4

Undtagelser fra og fritagelser for anvendelsen af handelsnormer

1. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne:

a) produkter, der, hvis de er tydeligt mærket med ordene »til forarbejdning« eller »til foder« eller anden tilsvarende ordlyd: i) er bestemt til industriel forarbejdning ii) er bestemt til foder eller andre formål end ernæringsformål

b) produkter, som producenten på sin bedrift overdrager til forbrugeren til dennes personlige brug

▼M18

c) produkter, der ved en afgørelse, som Kommissionen på anmodning af en medlemsstat har truffet efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, anerkendes som produkter fra et bestemt område, som sælges i detailhandelen i dette område eller, i særlige og behørigt begrundede tilfælde, i medlemsstaten, når der er tale om en velkendt lokal forbrugstradition

▼B

d) produkter, der er afpudset eller udskåret for at gøre dem »spiseklare« eller »tilberedningsklare«

e) produkter, der afsættes som spiselige spirer, som stammer fra frø af planter, der klassificeres som frugt og grøntsager, jf. artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning 1234/2007 og del IX i bilag I til samme forordning.

2. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne inden for et bestemt dyrkningsområde:

a) produkter, som producenten sælger eller leverer til sorterings- og emballeringsvirksomheder eller til lagervirksomheder, eller som sendes fra producentens bedrift til disse virksomheder, og

b) produkter, som sendes fra lagervirksomheder til sorterings- og emballeringsvirksomheder.

3. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, der udbydes til salg i detailleddet til forbrugerne til deres personlige brug, for kravet om overholdelse af de særlige handelsnormer, hvis de er mærket som »produkt til forarbejdning« eller med anden tilsvarende ordlyd og skal forarbejdes, dog ikke de produkter, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra a), nr. i).

4. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, som producenterne sælger direkte til de endelige forbrugere til deres personlige brug på markeder, der udelukkende er forbeholdt producenter i et bestemt produktionsområde, som medlemsstaterne har fastsat, for anvendelse af handelsnormerne.

5. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, tillades det, hvad angår de særlige handelsnormer, at frugt og grøntsager, der ikke tilhører klasse »Ekstra«, i de handelsled, som følger efter forsendelsen, udviser en mindre forringelse af friskheden og fastheden og mindre ændringer som følge af deres udvikling og mere eller mindre udtalte letfordærvelighed.

6. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med den generelle handelsnorm:

a) svampe, ikke dyrkede, henhørende under KN-kode 0709 59

b) kapers henhørende under KN-kode 0709 90 40

c) bitre mandler henhørende under KN-kode 0802 11 10

d) afskallede mandler henhørende under KN-kode 0802 12

e) afskallede hasselnødder henhørende under KN-kode 0802 22

f) afskallede valnødder henhørende under KN-kode 0802 32

g) pinjefrø henhørende under KN-kode 0802 90 50

h) pistacienødder henhørende under KN-kode 0802 50 00

i) macadamianødder henhørende under KN-kode 0802 60 00

j) pekannødder henhørende under KN-kode ex080290 20

k) andre nødder henhørende under KN-kode 0802 90 85

l) pisang, tørrede, henhørende under KN-kode 0803 00 90

m) citrusfrugter, tørrede, henhørende under KN-kode 0805

n) blandinger af tropiske nødder henhørende under KN-kode 0813 50 31

o) blandinger af andre nødder henhørende under KN-kode 0813 50 39

p) safran henhørende under KN-kode 0910 20.

7. Det godtgøres over for medlemsstatens ansvarlige myndighed, at de produkter, der er anført i stk. 1, litra a), og stk. 2, opfylder de fastlagte betingelser, navnlig med hensyn til deres anvendelse.

Artikel 5

Særlige angivelser

1. De angivelser, som kræves i henhold til dette kapitel, skal med letlæselig og synlig skrift være anbragt på en af emballagens sider, enten som et direkte påtryk på kolliet, der ikke kan slettes, eller som en etiket, der indgår i selve kolliet eller er fastgjort til dette.

2. For varer, som afsendes uemballeret, løst læsset i et transportmiddel, skal de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, være anført i et dokument, som ledsager varen, eller på en seddel, der er anbragt synligt i transportmidlet.

3. I tilfælde af aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF ( 7 ) kan et produkt kun anses for at være i overensstemmelse med handelsnormerne, hvis angivelserne er tilgængelige, inden købet afsluttes.

4. Fakturaer og ledsagedokumenter, eksklusive kvitteringer til forbrugeren, skal angive produkternes navn og oprindelsesland og eventuelt klasse, sort eller handelstype, hvis det kræves i en særlig handelsnorm, eller at produktet er bestemt til forarbejdning.

Artikel 6

Særlige angivelser i detailhandelen

1. I detailhandelsleddet skal de angivelser, der kræves i henhold til dette kapitel, være tydelige og letlæselige. Produkter kan udbydes til salg, såfremt detailhandleren på et fremtrædende sted sammen med produkterne og med letlæselig skrift angiver oprindelsesland og eventuelt klasse og sort eller handelstype på en måde, som ikke vildleder forbrugeren.

2. For færdigpakkede produkter, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF ( 8 ), skal nettovægten anføres i tillæg til de angivelser, der er foreskrevet i handelsnormerne. For produkter, som sælges efter antal, er der dog ikke pligt til at anføre nettovægten, hvis antallet af stykker klart kan ses og let kan tælles gennem indpakningen, eller hvis antallet er anført på etiketten.

Artikel 7

Blandinger

1. Det er tilladt at afsætte kolli af en nettovægt på 5 kg eller derunder, som indeholder blandinger af forskellige arter af frugt og grøntsager, såfremt:

a) produkterne er af ensartet kvalitet, og hvert af de pågældende produkter overholder den relevante særlige handelsnorm eller den generelle handelsnorm, hvis der ikke findes en særlig handelsnorm for et bestemt produkt

b) kolliet er korrekt mærket i henhold til dette kapitel

c) blandingen ikke vildleder forbrugeren.

2. Kravene i stk. 1, litra a), gælder ikke for produkter, der er medtaget i en blanding, som ikke er produkter fra frugt- og grøntsagssektoren som defineret i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007.

3. Hvis frugten og grøntsagerne i en blanding har oprindelse i mere end én medlemsstat eller mere end ét tredjeland, kan der afhængigt af omstændighederne i stedet for oprindelseslandenes fulde navn anføres en af følgende angivelser:

a) »blanding af frugt og grøntsager fra EU«

b) »blanding af frugt og grøntsager fra tredjelande«

c) »blanding af frugt og grøntsager fra EU og tredjelande«.







KAPITEL II

Kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne







Afdeling 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 8

Anvendelsesområde

Dette kapitel indeholder bestemmelser om overensstemmelseskontrol, dvs. den kontrol af frugt og grøntsager, der gennemføres i alle handelsled for at fastslå, om produkterne er i overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Artikel 9

Koordineringsmyndigheder og kontrolorganer

1. Hver medlemsstat udpeger:

a) en myndighed, der er eneansvarlig for koordinering og kontakter på de områder, som er omfattet af dette kapitel, i det følgende benævnt »koordineringsmyndigheden«, og

b) et eller flere kontrolorganer, der har ansvaret for at anvende dette kapitel, i det følgende benævnt »kontrolorganer«.

De koordineringsmyndigheder og kontrolorganer, der er nævnt i første afsnit, kan være offentlige eller private. Medlemsstaterne er dog ansvarlige for dem i begge tilfælde.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om følgende:

a) navn og postadresse og e-mail-adresse på den koordineringsmyndighed, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra a)

b) navn og postadresse og e-mail-adresse på de kontrolorganer, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra b), og

c) en nøjagtig beskrivelse af de udpegede kontrolorganers kompetenceområde.

3. Koordineringsmyndigheden kan være kontrolorganet, et af kontrolorganerne eller et andet organ udpeget i henhold til stk. 1.

4. Kommissionen offentliggør på en måde, den finder passende, en liste over de koordineringsmyndigheder, som medlemsstaterne har udpeget.

Artikel 10

Database over erhvervsdrivende

1. Medlemsstaterne opretter en database over erhvervsdrivende i frugt- og grøntsagssektoren, der på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, rummer data om de erhvervsdrivende, der beskæftiger sig med afsætning af frugt og grøntsager, som der er fastsat normer for i medfør af artikel 113 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Medlemsstaterne kan til dette formål bruge en eller flere andre databaser, der allerede er oprettet til andre formål.

2. I denne forordning forstås ved »erhvervsdrivende« en fysisk eller juridisk person:

a) der ligger inde med frugt og grøntsager, som er underlagt handelsnormer, for at: i) udstille eller udbyde disse produkter til salg ii) sælge disse produkter eller iii) afsætte dem på anden måde, eller

b) som selv udøver en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i litra a), for så vidt angår frugt og grøntsager, der er underlagt handelsnormer.

De aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, litra a), omfatter:

a) fjernsalg via internettet eller på anden måde

b) aktiviteter, der udøves af den fysiske eller juridiske person for egen regning eller for tredjemands regning

c) aktiviteter, der udøves i EU og/eller ved eksport til tredjelande og/eller import fra tredjelande.

3. Medlemsstaterne bestemmer, på hvilke betingelser følgende erhvervsdrivende optages i databasen eller ej:

a) erhvervsdrivende, hvis virksomhed er af en sådan art, at de i henhold til artikel 4 er fritaget for at overholde handelsnormerne, og

b) fysiske eller juridiske personer, hvis aktiviteter i frugt- og grøntsagssektoren er begrænset til transport af varer eller til detailsalg.

4. Består databasen over erhvervsdrivende af flere særskilte elementer, sørger koordineringsmyndigheden for, at databasen og dens forskellige elementer samt ajourføringerne heraf er ensartede. Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.

5. Databasen skal for hver erhvervsdrivende indeholde følgende:

a) registreringsnummer, navn og adresse

b) oplysninger, der er nødvendige til klassificering af den erhvervsdrivende i en af de risikokategorier, som er nævnt i artikel 11, stk. 2, herunder den erhvervsdrivendes placering i afsætningskæden og oplysning om virksomhedens størrelse

c) oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller hos den erhvervsdrivende

d) al anden information, som anses for at være nødvendig for kontrollen, som fx information om, at der findes et kvalitetssikringssystem eller egenkontrolsystem til kontrol af, om handelsnormerne overholdes.

Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.

6. De erhvervsdrivende har pligt til at udlevere de oplysninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige for at oprette og ajourføre databasen. Medlemsstaterne fastlægger betingelser for, hvordan erhvervsdrivende, der ikke er etableret på deres område, men som opererer på deres område, skal figurere i deres database.







Afdeling 2

Overensstemmelseskontrol, der foretages af Medlemsstaterne

Artikel 11

Overensstemmelseskontrol

1. Medlemsstaterne sørger for, at der baseret på en risikoanalyse foretages selektiv overensstemmelseskontrol med den nødvendige hyppighed for at sikre overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Et af kriterierne for vurderingen af risikoen er, om der eksisterer en overensstemmelsesattest, jf. artikel 14, der er udstedt af en ansvarlig myndighed i et tredjeland, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til artikel 15. Eksisterer der en sådan attest, betragtes det som en faktor, der mindsker risikoen for manglende overensstemmelse.

Kriterierne for vurderingen af risikoen kan også omfatte:

a) produktets art, produktionsperioden, produktets pris, vejret, emballeringen og håndteringen, opbevaringsbetingelserne, oprindelseslandet, transportmidlet eller partiets omfang

b) de erhvervsdrivendes størrelse, deres placering i afsætningskæden, mængden af afsatte produkter eller deres værdi, deres produktudvalg, leveringsområdet eller den type virksomhed, de driver, fx oplagring, sortering, emballering eller salg

c) oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller, herunder antal og type af konstaterede mangler, de afsatte produkters normale kvalitet, det anvendte tekniske udstyrs beskaffenhed

d) hvor pålidelige de erhvervsdrivendes kvalitetssikringssystemer eller egenkontrolsystemer til kontrol af, om handelsnormerne overholdes, er

e) det sted, hvor kontrollen udføres, navnlig hvis dette er EU's indgangstoldsted, eller det sted, hvor produkterne pakkes eller indlades

f) øvrige oplysninger, der kan tyde på manglende overensstemmelse.

2. Ved risikoanalysen, der baseres på oplysningerne i databasen over erhvervsdrivende, jf. artikel 10, klassificeres de erhvervsdrivende i risikokategorier.

Medlemsstaterne fastlægger på forhånd:

a) kriterierne for vurdering af risikoen for, at partier ikke er i overensstemmelse med normerne

b) minimumsandelene af erhvervsdrivende eller partier og/eller mængder, der underkastes overensstemmelseskontrol, på grundlag af en risikoanalyse for hver risikokategori.

Medlemsstaterne kan vælge at foretage selektiv kontrol af produkter, der ikke er omfattet af særlige handelsnormer, baseret på en risikoanalyse.

3. Hvis der ved kontrollen afsløres væsentlige uregelmæssigheder, øger medlemsstaterne kontrolfrekvensen i forbindelse med erhvervsdrivende, produkter, oprindelseslande eller andre parametre.

4. De erhvervsdrivende har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, disse organer finder nødvendige for at tilrettelægge og udføre overensstemmelseskontrollen.

Artikel 12

Godkendte erhvervsdrivende

1. Medlemsstaterne kan tillade, at erhvervsdrivende, som er klassificeret i den laveste risikokategori, og som giver særlige garantier for, at de overholder handelsnormerne, bruger en etiket som vist i bilag II til mærkning af hvert kolli ved afsendelsen og/eller underskriver overensstemmelsesattesten, jf. artikel 14.

2. Tilladelsen gives for en periode på mindst et år.

3. Erhvervsdrivende, der benytter denne mulighed, skal:

a) have kontrolpersonale, der har gennemgået en uddannelse, som medlemsstaten har godkendt

b) have passende anlæg til klargøring og emballering af produkterne

c) forpligte sig til at foretage overensstemmelseskontrol af de varer, de forsender, og have et register med en oversigt over alle de kontroller, de har foretaget.

4. Hvis en erhvervsdrivende ikke længere overholder kravene i tilladelsen, trækker medlemsstaten tilladelsen tilbage.

5. Uanset stk. 1 kan erhvervsdrivende, der har fået en sådan tilladelse, fortsætte med at anvende etiketter, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr. ►M18 21. juni 2011 ◄ , indtil beholdningerne heraf er brugt op.

Tilladelser, der er givet til erhvervsdrivende inden den ►M18 22. juni 2011 ◄ , gælder for den periode, de blev givet for.

Artikel 13

Toldmyndighedernes antagelse af angivelser

1. Toldmyndighederne kan kun antage udførselsangivelser og/eller angivelser til overgang til fri omsætning for produkter, der er underlagt særlige handelsnormer, hvis:

a) varerne ledsages af en overensstemmelsesattest, eller

b) det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, eller

c) det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der ikke er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, fordi det ikke er nødvendigt at kontrollere dem på baggrund af risikoanalysen som omhandlet i artikel 11, stk. 1.

Dette er ikke til hinder for overensstemmelseskontrol, som medlemsstaterne kan foretage i henhold til artikel 11.

2. Stk. 1 gælder også for produkter, der er underlagt den generelle handelsnorm, som er fastlagt i del A i bilag I, og for produkter, som er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a), hvis den pågældende medlemsstat finder det nødvendigt på baggrund af den risikoanalyse, som er omhandlet i artikel 11, stk. 1.

Artikel 14

Overensstemmelsesattest

1. En myndighed kan udstede en overensstemmelsesattest for at bekræfte, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med en bestemt handelsnorm (i det følgende benævnt »attest«). Den attest, der skal anvendes af myndighederne i EU, er vist i bilag III.

De tredjelande, der er nævnt i artikel 15, stk. 4, kan i stedet at bruge den attest, som udstedes af myndighederne i EU, bruge deres egen attest, hvis den indeholder mindst tilsvarende oplysninger som EU's attest. Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, eksempler på sådanne tredjelandsattester til rådighed.

2. Attesterne kan udstedes i papirformat med original underskrift eller i et verificeret elektronisk format med elektronisk signatur.

3. Hver attest påføres den ansvarlige myndigheds stempel og underskrives af den eller de personer, der er bemyndiget hertil.

4. Attesten udstedes på mindst ét af EU's officielle sprog.

5. Hver attest skal også være påført et løbenummer, så den kan identificeres. Den ansvarlige myndighed beholder en kopi af hver attest, den udsteder.

6. Uanset i stk. 1, første afsnit, kan medlemsstaterne fortsætte med at anvende attester, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr. 30. juni 2009, indtil beholdningerne heraf er brugt op.







Afdeling 3

Overensstemmelseskontrol, der foretages af tredjelande

Artikel 15

Godkendelse af den overensstemmelseskontrol, som tredjelande foretager inden import til EU

▼M18

1. Efter anmodning fra et tredjeland kan Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 godkende kontrol af overensstemmelse med handelsnormer, som foretages af det pågældende tredjeland forud for import til EU.

▼B

2. Tredjelande kan få den godkendelse, der er nævnt i stk. 1, hvis EU-handelsnormerne eller normer, der mindst svarer hertil, overholdes for produkter, som eksporteres til EU.

Ved godkendelsen fastsættes det, hvem der er den officielle myndighed i det tredjeland, på hvis ansvar den kontrol, som er nævnt i stk. 1, foretages. Denne myndighed er ansvarlig for kontakterne til EU. Ved godkendelsen præciseres det også, hvilke kontrolorganer der står for den egentlige kontrol i tredjelandet.

Godkendelsen kan kun gælde for produkter med oprindelse i det pågældende tredjeland og kan begrænses til bestemte produkter.

3. Tredjelandets kontrolorganer skal være officielle organer eller organer, der er officielt anerkendt af den myndighed, som er nævnt i stk. 2, og frembyder tilstrækkelige garantier og råder over personale, udstyr og anlæg i det omfang, der er nødvendigt, for at kontrollen kan gennemføres efter de metoder, som er nævnt i artikel 17, stk. 1, eller tilsvarende metoder.

4. De tredjelande, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til nærværende artikel, og de berørte produkter, er anført i bilag IV.

Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, oplysninger om de pågældende officielle myndigheder og kontrolorganer til rådighed.

Artikel 16

Suspension af godkendelsen af overensstemmelseskontrollen

Kommissionen kan suspendere godkendelsen af overensstemmelseskontrollen, hvis det i et betydeligt antal partier og/eller mængder konstateres, at varerne ikke svarer til oplysningerne i de overensstemmelsesattester, som tredjelandenes kontrolorganer har udstedt.







Afdeling 4

Kontrolmetoder

Artikel 17

Kontrolmetoder

1. Den overensstemmelseskontrol, der er omhandlet i dette kapitel, bortset fra overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger, foretages efter kontrolmetoderne i bilag V, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Medlemsstaterne fastsætter særlige regler for overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger.

2. Hvis det ved kontrollen konkluderes, at varerne er i overensstemmelse med handelsnormerne, kan kontrolorganet udstede en overensstemmelsesattest som vist i bilag III.

3. Er varerne ikke i overensstemmelse med normerne, udsteder kontrolorganet en erklæring herom til den erhvervsdrivende eller dennes repræsentant. Varer, for hvilke der er udstedt en erklæring om manglende overensstemmelse, må ikke flyttes uden tilladelse fra det kontrolorgan, som har udstedt erklæringen. Denne tilladelse kan gøres betinget af, at der overholdes en række krav, som det pågældende kontrolorgan har fastsat.

De erhvervsdrivende kan beslutte at bringe alle eller en del af varerne i overensstemmelse med normerne. Varer, der er bragt i overensstemmelse med normerne, må ikke afsættes, før det ansvarlige kontrolorgan på passende vis har sikret sig, at varerne rent faktisk er bragt i overensstemmelse med normerne. Kontrolorganet udsteder i givet fald først en overensstemmelsesattest som vist i bilag III for partiet eller en del af partiet, når varerne er bragt i overensstemmelse med normerne.

Hvis et kontrolorgan imødekommer en erhvervsdrivendes anmodning om at bringe varerne i overensstemmelse med normerne i en anden medlemsstat end den, hvor det ved kontrollen er fastslået, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne, skal den erhvervsdrivende underrette det ansvarlige kontrolorgan i bestemmelsesmedlemsstaten om det parti, som ikke er i overensstemmelse. Den medlemsstat, der har udstedt erklæringen om manglende overensstemmelse, sender en kopi af denne erklæring til de øvrige berørte medlemsstater, herunder den medlemsstat, som det parti, der ikke er i overensstemmelse, er bestemt til.

Hvis varerne hverken kan bringes i overensstemmelse med normerne eller anvendes til foder, industriel forarbejdning eller andre formål end ernæringsformål, kan kontrolorganet, hvis det viser sig at være nødvendigt, anmode de erhvervsdrivende om at træffe relevante foranstaltninger til at sikre, at de pågældende produkter ikke afsættes.

De erhvervsdrivende udleverer alle de oplysninger, som medlemsstaterne finder nødvendige for anvendelsen af dette stykke.







Afdeling 5

Meddelelser

Artikel 18

Meddelelser

1. En medlemsstat, hvor det for et vareparti fra en anden medlemsstat konstateres, at varerne ikke er i overensstemmelse med handelsnormerne på grund af produktfejl eller -forringelser, der kunne være blevet opdaget ved emballeringen, underretter omgående Kommissionen og de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf.

2. En medlemsstat, hvor et vareparti fra et tredjeland er blevet nægtet adgang til at overgå til fri omsætning på grund af manglende overensstemmelse med handelsnormerne, underretter omgående Kommissionen, de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf, og det pågældende tredjeland, som er anført i bilag IV.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om bestemmelserne i deres kontrol- og risikoanalysesystemer. De underretter Kommissionen om efterfølgende ændringer af disse systemer.

4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de sammenfattede resultater af kontrollerne i alle handelsled i et givet år senest den 30. juni det følgende år.

5. De meddelelser, der er nævnt i stk. 1 til 4, sendes på den måde, Kommissionen har angivet.







AFSNIT III

PRODUCENTORGANISATIONER







KAPITEL I

Krav og anerkendelse







Afdeling 1

Definitioner

Artikel 19

Definitioner

1. I dette afsnit forstås ved:

a) »producent«: en landbruger som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007

b) »tilsluttet producent«: en producent eller et kooperativ af producenter, der er medlem af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer

c) »datterselskab«: en virksomhed, som en eller flere producentorganisationer eller sammenslutninger heraf har en kapitalandel i, og som bidrager til at nå producentorganisationens eller sammenslutningen af producentorganisationers mål

d) »tværnational producentorganisation«: en organisation, hvor mindst en af producenternes bedrifter ligger i en anden medlemsstat end den, hvor producentorganisationen har sit hovedsæde

e) »tværnational sammenslutning af producentorganisationer«: en sammenslutning af producentorganisationer, hvor mindst en af de tilsluttede producentorganisationer har sit hovedsæde i en anden medlemsstat end den, hvor sammenslutningen har sit hovedsæde

f) »konvergensmål«: mål for foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede medlemsstater og regioner i henhold til EU-lovgivningen vedrørende Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden for perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013

g) »foranstaltning«: i) aktioner, der sigter mod produktionsplanlægning, herunder erhvervelse af anlægsaktiver ii) aktioner, der sigter mod at forbedre eller fastholde produktkvaliteten, herunder erhvervelse af anlægsaktiver iii) aktioner, der sigter mod at forbedre afsætningen, herunder erhvervelse af anlægsaktiver, samt andre fremstøds- og kommunikationsaktiviteter end dem, der henhører under nr. vi) iv) forskning og forsøgsproduktion, herunder erhvervelse af anlægsaktiver v) uddannelsesaktioner, der ikke henhører under nr. vi), og aktioner, der sigter mod at fremme adgangen til rådgivningstjenester vi) et af de seks kriseforebyggelses- og krisestyringsinstrumenter, der er anført i artikel 103c, stk. 2, første afsnit, litra a) til f), i forordning (EF) nr. 1234/2007 vii) miljøaktioner, jf. artikel 103c, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, herunder erhvervelse af anlægsaktiver viii) andre aktioner, herunder erhvervelse af anlægsaktiver, undtagen aktioner, der henhører under nr. i), ii), iii), iv) og vii), som opfylder et eller flere af målene i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007

h) »aktion«: en specifik aktivitet eller et specifikt instrument, der sigter mod at nå et bestemt operationelt mål, som kan bidrage til at nå et eller flere af de mål, der er anført i artikel 103c, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007

i) »biprodukt«: et produkt, der fremkommer ved tilberedning af et frugt- eller grøntsagsprodukt, og som har en positiv økonomisk værdi, men ikke er det tilsigtede hovedresultat

j) »tilberedning« klargøring såsom vask, udskæring, skrælning, afpudsning og tørring af frugt og grøntsager, uden at de omdannes til forarbejdede frugter og grøntsager

k) »foranstaltninger, der skal gennemføres af en branche« som omhandlet i artikel 103d, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007: en eller flere af de aktiviteter, der er anført i artikel 123, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og som er godkendt af medlemsstaten og forvaltes i fællesskab af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer og mindst én anden aktør i fødevareforarbejdnings- og/eller distributionskæden

l) »udgangsindikator«: enhver indikator, som afspejler en tilstand eller en tendens, der er fremherskende ved en programmeringsperiodes start, og som kan give nyttige oplysninger: i) ved analysen af udgangssituationen med henblik på at fastlægge en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer eller et driftsprogram ii) som en reference, som en national strategis eller et driftsprograms resultater og virkninger kan vurderes i forhold til, og/eller iii) ved fortolkning af en national strategis eller et driftsprograms resultater og virkninger.

2. Medlemsstaterne definerer, hvilke juridiske personer der på deres område skal overholde artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007, på baggrund af deres nationale juridiske og administrative strukturer. De kan vedtage supplerende regler for anerkendelse af producentorganisationer og eventuelt også fastsætte bestemmelser for klart definerede dele af juridiske personer med henblik på anvendelsen af artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007.







Afdeling 2

Krav til producentorganisationer

Artikel 20

Omfattede produkter

1. Medlemsstaterne anerkender producentorganisationer i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007 for det produkt eller den gruppe af produkter, som er specificeret i ansøgningen om anerkendelse, ved hjælp af en beslutning truffet i henhold til artikel 125b, stk. 1, litra c), i nævnte forordning.

2. Medlemsstaterne anerkender kun producentorganisationer for et produkt eller en gruppe af produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning, hvis producentorganisationerne kan sikre, at de pågældende produkter leveres til forarbejdning, hvad enten det sker på grundlag af leveringskontrakter eller på anden vis.

Artikel 21

Mindsteantal medlemmer

Ved fastlæggelsen af mindsteantallet af medlemmer for en producentorganisation i medfør af artikel 125b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne, hvis en ansøger om anerkendelse helt eller delvis består af medlemmer, der selv er juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer bestående af producenter, bestemme, at mindsteantallet af producenter kan beregnes på grundlag af antallet af producenter, der er tilsluttet hver af de juridiske personer eller klart definerede dele af juridiske personer.

Artikel 22

Medlemskabets minimumslængde

1. En producent skal være tilsluttet en producentorganisation i mindst et år.

2. Opsiges medlemskabet, skal det meddeles organisationen skriftligt. Medlemsstaterne fastlægger opsigelsesperioder på højst seks måneder og bestemmer, på hvilke datoer udtrædelsen træder i kraft.

Artikel 23

Producentorganisationernes strukturer og aktiviteter

Medlemsstaterne sikrer, at producentorganisationerne råder over det personale, den infrastruktur og det udstyr, der er påkrævet for at opfylde de krav, der er fastlagt i artikel 122, stk. 1, litra c), og artikel 125b, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og for at varetage deres hovedopgaver, bl.a. med hensyn til:

a) kendskab til medlemmernes produktion

b) indsamling, sortering, oplagring og emballering af medlemmernes produktion

c) forretningsmæssig og budgetmæssig forvaltning og

d) centraliseret bogholderi og faktureringssystem.

Artikel 24

Salgbar produktion - værdi eller mængde

1. Med henblik på anvendelsen af artikel 125b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 beregnes den salgbare produktions værdi eller mængden heraf på samme grundlag som den afsatte produktions værdi, jf. nærværende forordnings artikel 50 og 51.

2. Hvis et eller flere medlemmer af en producentorganisation ikke råder over tilstrækkelige historiske data om den afsatte produktion til anvendelse af stk. 1, kan deres afsatte produktions værdi beregnes som den gennemsnitlige værdi af deres salgbare produktion i en periode på tre år forud for det år, hvor ansøgningen om anerkendelse indsendes, og hvor medlemmerne af den pågældende producentorganisation rent faktisk har haft en produktion.

Artikel 25

Tilvejebringelse af tekniske faciliteter

Med henblik på anvendelsen af artikel 125b, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1234/2007 anses en producentorganisation, der er anerkendt for et produkt, hvortil der kræves tekniske faciliteter, for at opfylde sin forpligtelse, såfremt den sørger for tilstrækkelige tekniske faciliteter, enten selv eller via sine medlemmer, via datterselskaber eller ved udlicitering.

Artikel 26

Producentorganisationernes hovedaktivitet

1. En producentorganisations hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.

▼M22

Afsætning udføres af producentorganisationen eller under dennes kontrol i tilfælde af udlicitering, jf. artikel 27. Det omfatter beslutningen om, hvilket produkt der skal sælges, valget af distributionskanal og, med mindre salget sker ved auktion, forhandlinger om mængde og pris.

Producentorganisationerne opbevarer dokumentation, herunder regnskabsdokumenter, i mindst 5 år, der påviser, at producentorganisationen koncentrerede udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.

▼B

2. En producentorganisation kan sælge produkter fra producenter, der ikke er medlemmer af en producentorganisation eller en sammenslutning af producentorganisationer, hvis den er anerkendt for disse produkter, og forudsat at denne aktivitets økonomiske værdi er lavere end dens afsatte produktions værdi beregnet i henhold til artikel 50.

3. Afsætning af frugt og grøntsager, der er købt direkte fra en anden producentorganisation, og af produkter, som producentorganisationen ikke er anerkendt for, anses ikke for at udgøre en del af producentorganisationens aktiviteter.

4. Anvendes artikel 50, stk. 9, finder nærværende artikels ►M18 stk. 2 ◄ tilsvarende anvendelse på de berørte datterselskaber fra den 1. januar 2012.

▼M22

Artikel 26a

Afsætning af produktionen uden om producentorganisationen

Hvis producentorganisationen tillader det, og hvis det er i overensstemmelse med de af producentorganisationen fastsatte vilkår og betingelser, kan medlemmerne:

1) sælge en fastsat procentdel af deres produktion eller produkter direkte eller uden for deres bedrift direkte til forbrugere til personligt brug, idet medlemsstaterne fastsætter procentdelen til mindst 10 %

2) selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den produktionsmængde, der kan afsættes gennem deres egen producentorganisation

3) selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen organisation, afsætte produkter, som på grund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deres egen producentorganisations forretningsmæssige aktiviteter.

▼B

Artikel 27

Udlicitering

1. Til de aktiviteter, som en medlemsstat kan tillade udliciteret i henhold til artikel 125d i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan bl.a. høre indsamling, oplagring, emballering og afsætning af en producentorganisations tilsluttede medlemmers produktion.

2. Ved udlicitering af en producentorganisations aktivitet forstås, at producentorganisationen indgår en forretningsmæssig aftale med en anden part, herunder et eller flere af sine medlemmer eller et datterselskab, om at udføre den pågældende aktivitet. Producentorganisationen forbliver dog ansvarlig for at sikre gennemførelsen af aktiviteten og bevarer den overordnede kontrol med og overvågningen af den forretningsmæssige aftale om at udføre aktiviteten.

Artikel 28

Tværnationale producentorganisationer

1. En tværnational producentorganisation skal have sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor producentorganisationen råder over betydelige driftsanlæg eller har et betydeligt antal medlemmer og/eller opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.

2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale producentorganisation har sit hovedsæde, er ansvarlig for:

a) at anerkende den tværnationale producentorganisation

b) at godkende den tværnationale producentorganisations driftsprogram

c) at etablere det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er medlemmer, med hensyn til at overholde betingelserne for anerkendelse og ordningen vedrørende kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til inden for en rimelig frist at yde den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, al den nødvendige bistand, og

d) på anmodning af andre medlemsstater at formidle al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til et af de officielle sprog i de medlemsstater, der anmoder herom.

Artikel 29

Sammenlægninger af producentorganisationer

1. Den producentorganisation, der dannes ved sammenlægning af producentorganisationer, træder i stedet for disse producentorganisationer. Den nye organisation overtager de oprindelige producentorganisationers rettigheder og forpligtelser.

Den nye sammenlagte organisation kan gennemføre separate programmer sideløbende indtil den 1. januar året efter sammenlægningen eller kan sammenlægge driftsprogrammerne fra sammenlægningstidspunktet. Driftsprogrammerne sammenlægges i overensstemmelse med artikel 66 og 67.

2. Medlemsstaterne kan uanset stk. 1, andet afsnit, tillade producentorganisationer, der indgiver en velbegrundet anmodning herom, at fortsætte med sideløbende at gennemføre separate driftsprogrammer indtil deres normale udløb.

Artikel 30

Medlemmer, der ikke er producenter

1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er producent, kan accepteres som medlem af en producentorganisation.

2. Ved fastsættelsen af de betingelser, der er nævnt i stk. 1, sørger medlemsstaterne især for, at artikel 122, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 125a, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007 overholdes.

3. De fysiske og juridiske personer, der er nævnt i stk. 1, må ikke:

a) tages i betragtning i forbindelse med anerkendelseskriterierne

b) have direkte fordel af foranstaltninger, der finansieres af EU.

Medlemsstaterne kan under overholdelse af betingelserne i stk. 2 begrænse fysiske og juridiske personers ret til at stemme om beslutninger om driftsfonden eller afskære dem herfra.

Artikel 31

Demokratisk kontrol med producentorganisationerne

1. Medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at undgå, at et eller flere medlemmer misbruger deres beføjelser eller indflydelse i forbindelse med forvaltningen af en producentorganisation og dens drift; herunder foranstaltninger vedrørende stemmeret.

2. Er en producentorganisation en klart defineret del af en juridisk person, kan medlemsstaterne vedtage foranstaltninger for at begrænse den pågældende juridiske persons beføjelser til at ændre, godkende eller afvise producentorganisationens beslutninger eller afskære den fra disse beføjelser.







Afdeling 3

Sammenslutninger af producentorganisationer

Artikel 32

Regler for producentorganisationer, der også gælder for sammenslutninger af producentorganisationer

Artikel 22, artikel 26, stk. 3, og artikel 27 og 31 finder tilsvarende anvendelse på sammenslutninger af producentorganisationer. Står sammenslutningen af producentorganisationer for salget, finder artikel 26, stk. 2, tilsvarende anvendelse.

Artikel 33

Anerkendelse af sammenslutninger af producentorganisationer

1. Medlemsstaterne kan kun anerkende sammenslutninger af producentorganisationer i henhold til artikel 125c i forordning (EF) nr. 1234/2007 med hensyn til aktiviteter vedrørende det produkt eller den gruppe af produkter, som er anført i ansøgningen om anerkendelse.

2. En sammenslutning af producentorganisationer kan anerkendes i henhold til artikel 125c i forordning (EF) nr. 1234/2007 og kan gennemføre alle en producentorganisations aktiviteter, også selv om afsætningen af de pågældende produkter fortsat varetages af dens medlemmer.

Artikel 34

Medlemmer af sammenslutninger af producentorganisationer, der ikke selv er producentorganisationer

1. Medlemsstaterne kan beslutte, om og på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person, der ikke er en anerkendt producentorganisation, kan accepteres som medlem af en sammenslutning af producentorganisationer.

2. Medlemmer af en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer, der ikke selv er anerkendte producentorganisationer, må ikke:

a) tages i betragtning i forbindelse med anerkendelseskriterierne

b) have direkte fordel af foranstaltninger, der finansieres af EU.

Medlemsstaterne kan give disse medlemmer ret til at stemme om beslutninger om driftsprogrammer eller begrænse deres stemmeret eller afskære dem herfra.

Artikel 35

Tværnational sammenslutning af producentorganisationer

1. En tværnational sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde i en medlemsstat, hvor sammenslutningen råder over et betydeligt antal tilsluttede producentorganisationer, og/eller de tilsluttede producentorganisationer opnår en væsentlig del af den afsatte produktions værdi.

2. Den medlemsstat, hvor den tværnationale sammenslutning af producentorganisationer har sit hovedsæde, er ansvarlig for:

a) at anerkende sammenslutningen

b) eventuelt at godkende sammenslutningens driftsprogram

c) at etablere det nødvendige administrative samarbejde med de andre medlemsstater, hvor der er tilsluttede producentorganisationer, med hensyn til at overholde betingelserne for anerkendelse og ordningen vedrørende kontrol og sanktioner. De andre medlemsstater er forpligtet til at yde al nødvendig bistand til den medlemsstat, hvor hovedsædet er beliggende, og

d) på anmodning af andre medlemsstater at formidle al relevant dokumentation, herunder gældende lovgivning, til de øvrige medlemsstater, hvor der er medlemmer, oversat til et af de officielle sprog i de medlemsstater, der anmoder herom.







Afdeling 4

Producentsammenslutninger

Artikel 36

Fremlæggelse af anerkendelsesplan

1. En juridisk person eller en klart defineret del af en juridisk person fremlægger anerkendelsesplanen, jf. artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, for den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit hovedsæde.

2. Medlemsstaterne fastsætter:

a) de minimumskriterier, som den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person skal opfylde for at kunne forelægge en anerkendelsesplan

b) reglerne for anerkendelsesplanernes udarbejdelse, indhold og gennemførelse

c) den periode, hvor et tidligere medlem af en producentorganisation efter at have forladt producentorganisationen er udelukket fra at tilslutte sig en producentsammenslutning for de produkter, som producentorganisationen er anerkendt for, og

d) de administrative procedurer for godkendelse af, kontrol med og gennemførelse af anerkendelsesplaner, og

▼M8

e) de regler, der skal hindre, at en producent drager fordel af EU-støtte til producentsammenslutninger i mere end 5 år.

▼B

Artikel 37

Anerkendelsesplanens indhold

Et udkast til en anerkendelsesplan skal mindst indeholde følgende elementer:

a) en beskrivelse af udgangssituationen, bl.a. med hensyn til antallet af tilsluttede producenter, med en fuldstændig oversigt over medlemmer, produktion, herunder den afsatte produktions værdi, afsætning og infrastruktur, der er til producentsammenslutningens rådighed, herunder infrastruktur, der ejes af de enkelte medlemmer af producentsammenslutningen

b) den foreslåede startdato for gennemførelse af planen og dens varighed, der ikke må overstige fem år, og

c) de aktiviteter og investeringer, der skal gennemføres for at opnå anerkendelse.

▼M8

Investeringerne i stk. 1, litra c), omfatter ikke de investeringer, der er anført i bilag Va.

▼B

Artikel 38

Godkendelse af anerkendelsesplanen

▼M8

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer en af de beslutninger, der er nævnt i stk. 3, senest tre måneder efter, at den har modtaget et udkast til en anerkendelsesplan med den fornødne dokumentation. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.

▼B

2. Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende regler for, hvilke foranstaltninger og udgifter der kan komme i betragtning som led i anerkendelsesplaner, herunder regler for, hvilke investeringer der kan komme i betragtning, for at producentsammenslutninger kan opfylde anerkendelseskriterierne for producentorganisationer, jf. artikel 125b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

▼M8

3. Efter den overensstemmelseskontrol, der er nævnt i artikel 111, gør medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelt følgende:

a) accepterer planen foreløbigt og giver en foreløbig anerkendelse

b) anmoder om ændringer af planen, herunder ændringer af planens varighed. Medlemsstaterne vurderer navnlig, om den foreslåede tidsplan strækker sig over unødig lang tid, og beder om ændringer, hvis der er mulighed for, at en producentsammenslutning kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation før udløbet af den overgangsperiode på fem år, der er omhandlet i artikel 125e, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007

c) afviser planen, navnlig hvis den juridiske person eller de klart definerede dele af en sådan juridisk person, der anmoder om foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning, allerede opfylder kriterierne for anerkendelse som en producentorganisation. I givet fald kan en plan accepteres foreløbigt, men kun hvis den indeholder de ændringer, der er anmodet om efter litra b).

▼M8

4. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter senest den 1. juli i et givet år Kommissionen de beslutninger, den har truffet om foreløbig accept af anerkendelsesplaner og de finansielle virkninger af disse planer, idet den anvender modellerne i bilag Vb.

5. Når de tildelingskoefficienter, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, andet afsnit, er fastsat, giver medlemsstatens ansvarlige myndighed de berørte producentsammenslutninger mulighed for at ændre eller trække deres anerkendelsesplan tilbage. Hvis en producentsammenslutning ikke trækker sin plan tilbage, accepterer den ansvarlige myndighed planen endeligt, under forudsætning af, at der foretages de ændringer deri, som den pågældende myndighed finder nødvendige.

6. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person om de beslutninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5.

▼B

Artikel 39

Gennemførelse af anerkendelsesplanen

1. Anerkendelsesplanen gennemføres i årlige perioder regnet fra den 1. januar. Medlemsstaterne kan give producentsammenslutninger tilladelse til at opdele disse årlige perioder i halvårlige perioder.

Det første år, anerkendelsesplanen gennemføres i overensstemmelse med den foreslåede dato, jf. artikel 37, litra b), begynder anerkendelsesplanen:

a) den 1. januar efter datoen for medlemsstatens ansvarlige myndigheds accept af planen eller

b) den første kalenderdag efter accepten.

Anerkendelsesplanens første gennemførelsesår slutter under alle omstændigheder den 31. december samme år.

▼M8

2. Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. Disse anmodninger skal vedlægges den fornødne dokumentation.

Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser anerkendelsesplanerne kan ændres i løbet af en årlig eller en halvårlig periode uden forhåndsgodkendelse fra medlemsstatens ansvarlige myndighed. Ændringerne er kun støtteberettigede, hvis producentsammenslutningen straks underretter medlemsstatens ansvarlige myndighed herom.

Producentsammenslutninger kan i løbet af et bestemt år og for det pågældende år af medlemsstatens ansvarlige myndighed få tilladelse til at forhøje de samlede udgifter, der er fastsat i en anerkendelsesplan, med højst 5 % af det oprindeligt godkendte beløb, eller til at reducere disse udgifter med en maksimumprocentsats, som medlemsstaterne fastsætter, i begge tilfælde under forudsætning af, at anerkendelsesplanens overordnede mål opretholdes, og under forudsætning af, at de samlede EU-udgifter til den pågældende medlemsstat ikke overskrider det EU-bidrag, der er tildelt denne medlemsstat i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4.

Er der tale om sammenlægninger af producentsammenslutninger, jf. artikel 48, gælder loftet på 5 % for de samlede udgifter, der er fastsat i anerkendelsesplanerne for de producentsammenslutninger, der lægges sammen.

▼B

3. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer beslutning om ændringer af planen senest tre måneder efter modtagelsen af ændringsanmodningen efter at have undersøgt den forelagte begrundelse og dokumentation. Træffes der ikke beslutning om en ændringsanmodning inden for nævnte frist, betragtes den som afvist. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.

Artikel 40

Anmodninger om anerkendelse som producentorganisation

1. Producentsammenslutninger, som gennemfører en anerkendelsesplan, kan når som helst indgive en anmodning om anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. Anmodningerne skal under alle omstændigheder forelægges inden udgangen af den overgangsperiode, der er nævnt i artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

2. Fra datoen for indgivelsen af anmodningen kan sammenslutningen forelægge et udkast til et driftsprogram i henhold til artikel 63.

Artikel 41

Producentsammenslutningernes hovedaktivitet

1. En producentsammenslutnings hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er foreløbigt anerkendt for.

2. En producentsammenslutning kan sælge produkter fra producenter, der ikke er medlemmer af en producentsammenslutning, hvis den er anerkendt for disse produkter, og forudsat at denne aktivitets økonomiske værdi er lavere end værdien af producentsammenslutningens egne medlemmers og andre producentsammenslutningers medlemmers afsatte produktion.

Artikel 42

Den afsatte produktions værdi

1. Artikel 50, stk. 1 til 4, stk. 6, første punktum, og stk. 7, finder tilsvarende anvendelse på producentsammenslutninger.

2. Er den afsatte produktions værdi faldet med mindst 35 % af årsager, der er blevet behørigt begrundet over for medlemsstaten, og som producentsammenslutningen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, anses den afsatte produktions samlede værdi for at udgøre 65 % af den samlede værdi, der er anført og kontrolleret af medlemsstaten i den eller de tidligere støtteansøgninger for den seneste årlige periode, eller såfremt den ikke foreligger, af den værdi, som oprindelig blev anført i den godkendte anerkendelsesplan.

3. Den afsatte produktions værdi beregnes i henhold til den lovgivning, der gælder for den periode, som der anmodes om støtte for.

Artikel 43

Finansiering af anerkendelsesplaner

1. Støttesatserne i artikel 103a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 halveres for den del af den afsatte produktion, der overstiger 1 000 000 EUR.

2. Der fastsættes et årligt loft over støtten i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007 på 100 000 EUR for hver producentsammenslutning.

3. Støtten i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 udbetales:

a) i årlige eller halvårlige rater ved afslutningen af hver årlig eller halvårlig periode til gennemførelse af anerkendelsesplanen eller

b) i rater for en del af en årlig periode, hvis planen starter i løbet af den årlige periode, eller hvis der inden en årlig periode slutter, opnås anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. I så fald nedsættes det loft, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, forholdsmæssigt.

Ved beregningen af raterne kan medlemsstaterne gå ud fra den afsatte produktion i en anden periode end den, som raten udbetales for, hvis dette er påkrævet af hensyn til kontrollen. Forskellen mellem perioderne skal være mindre end den pågældende periodes længde.

4. Vekselkursen for de beløb, der er nævnt i stk. 1 og 2, er den seneste vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank offentliggør inden den første dag i den periode, som den pågældende støtte ydes for.

Artikel 44

Støtte til investeringer, der kræves for at opnå anerkendelse

Investeringer i forbindelse med gennemførelsen af anerkendelsesplaner, jf. artikel 37, litra c), i denne forordning, som der ydes støtte til i henhold til artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, finansieres i forhold til, i hvilket omfang de anvendes til medlemmernes produkter i en producentsammenslutning, som er foreløbigt anerkendt.

Der kan ikke ydes EU-støtte til investeringer, som kan fordreje konkurrencevilkårene, når det gælder producentsammenslutningens øvrige økonomiske aktiviteter.

▼M8

Der kan foretages investeringer på individuelle bedrifter og/eller i bygninger tilhørende medlemmer af en producentsammenslutning, forudsat at disse bidrager til at realisere de mål, der er opstillet for anerkendelsesplanen. Hvis det tilsluttede medlem forlader producentsammenslutningen, sørger medlemsstaten for, at investeringen eller restværdien heraf inddrives i de tilfælde, hvor afskrivningsperioden endnu ikke er afsluttet.

▼B

Artikel 45

Støtteansøgning

1. En producentsammenslutning indgiver en samlet ansøgning om den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, senest tre måneder efter udløbet af hver årlig eller halvårlig periode, jf. nærværende forordnings artikel 43, stk. 3. Ansøgningen skal indeholde en erklæring om den afsatte produktions værdi for den periode, som der ansøges om støtte for.

2. Ansøgninger om støtte for halvårlige perioder kan kun indgives, hvis anerkendelsesplanen er opdelt i halvårlige perioder, jf. artikel 39, stk. 1. Alle støtteansøgninger skal vedlægges en skriftlig erklæring fra producentsammenslutningen om:

a) at den overholder og vil overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i nærværende forordning, og

b) at den hverken direkte eller indirekte har modtaget, modtager eller vil modtage dobbelt EU-støtte eller national støtte til de aktioner, der gennemføres i henhold til dens anerkendelsesplan, og som EU yder finansiel støtte i henhold til nærværende forordning.

3. Medlemsstaterne fastsætter fristen for betaling af støtten, der under alle omstændigheder ikke må overstige seks måneder fra modtagelsen af ansøgningen.

Artikel 46

Støtteberettigelse

Medlemsstaterne vurderer producentsammenslutningernes berettigelse til støtte i henhold til denne forordning med henblik på at fastslå, om det er behørigt begrundet at yde støtte, under hensyntagen til vilkårene og datoen for en eventuel tidligere ydelse af offentlig støtte til de producentorganisationer eller -sammenslutninger, hvorfra medlemmerne af den pågældende producentsammenslutning kommer, og til eventuelle skift af medlemskab mellem producentorganisationer og -sammenslutninger.

▼M8

Artikel 47

EU-bidrag

1. Med forbehold af stk. 4, andrager EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007:

a) 75 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og

b) 50 % i de øvrige regioner.

Medlemsstaten kan udbetale den nationale støtte i form af et fast beløb. I støtteansøgningen skal det ikke dokumenteres, hvad støtten skal anvendes til.

2. EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, udtrykt i kapitaltilskud eller i kapitaltilskuds-ækvivalent, må i forhold til de støtteberettigede investeringsudgifter ikke overstige:

a) 50 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og

b) 30 % i de øvrige regioner.

De berørte medlemsstater forpligter sig til at bidrage til finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst 5 %.

Støttemodtagerne deltager i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst:

a) 25 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og

b) 45 % i de øvrige regioner.

3. Med forbehold af stk. 4 fastsættes det for hver producentsammenslutning på grundlag af værdien af den produktion, den markedsfører, hvor stor en andel af den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der kan finansieres af EU, på grundlag af følgende regler:

a) er der tale om producentsammenslutninger i medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller derefter, gælder der intet loft de første to år, deres anerkendelsesplan gennemføres, og i det tredje, fjerde og femte år gennemførelsesår gælder der et loft på henholdsvis 70 %, 50 % og 20 % af værdien af den markedsførte produktion

b) er der tale om producentsammenslutninger i EU's fjernområder som omhandlet i traktatens artikel 349 eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 ( 9 ) fastsættes EU-bidraget til henholdsvis 25 %, 20 %, 15 %, 10 % og 5 % af værdien af den afsatte produktion i det første, andet, tredje, fjerde og femte år, anerkendelsesplanen gennemføres.

4. EU's udgifter til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a i forordning (EF) nr. 1234/2007 må højst beløbe sig til 10 000 000 EUR pr. kalenderår.

På grundlag af de meddelelser, der er omhandlet i artikel 38, stk. 4, fastsætter Kommissionen tildelingskoefficienterne og det samlede årlige EU-bidrag, der er til rådighed for hver medlemsstat på grundlag af disse koefficienter. Hvis det samlede beløb for et givet år, der er beregnet på grundlag af meddelelserne i artikel 38, stk. 4, ikke overstiger maksimumbeløbet for EU-bidrag, fastsættes tildelingskoefficienten til 100 %

EU-bidraget ydes i overensstemmelse med den tildelingskoefficient, der er omhandlet i andet afsnit. Der ydes ingen EU-bidrag til anerkendelsesplaner, der ikke er givet meddelelse om i overensstemmelse med artikel 38, stk. 4.

Den vekselkurs, der avendes på EU-bidraget til hver medlemsstat, er den seneste kurs, der er offentliggjort af Den Europæiske Centralbank før den dato, der er fastsat i artikel 38, stk. 4.

▼B

Artikel 48

Sammenlægninger

1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan ydes eller fortsat ydes til producentsammenslutninger, der er foreløbigt anerkendt, og som er dannet ved sammenlægning af to eller flere foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger.

2. Ved beregningen af støttens størrelse, jf. stk. 1, træder den producentsammenslutning, der dannes ved sammenlægningen, i stedet for de oprindelige sammenslutninger.

3. Sammenlægges to eller flere producentsammenslutninger, overtager den nye sammenslutning de rettigheder og forpligtelser, der gjaldt for den producentsammenslutning, der først blev foreløbigt anerkendt.

4. Såfremt en foreløbigt anerkendt producentsammenslutning bliver lagt sammen med en anerkendt producentorganisation, er den organisation, der dannes ved sammenlægningen, ikke længere berettiget til foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning og heller ikke til den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Den nye organisation behandles fortsat som den anerkendte producentorganisation, forudsat at den overholder de gældende krav. Om nødvendigt anmoder producentorganisationen om at få ændret sit driftsprogram, og her finder artikel 29 tilsvarende anvendelse.

Aktioner, som producentsammenslutninger har gennemført før en sammenlægning, er dog fortsat støtteberettigede på de betingelser, der er fastsat i anerkendelsesplanen.

Artikel 49

Anerkendelsens virkninger

1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, ophører, når anerkendelsen er givet.

2. Hvis der indgives et driftsprogram i overensstemmelse med nærværende forordning, sikrer medlemsstaten, at der ikke sker dobbeltfinansiering af de foranstaltninger, der er fastlagt i anerkendelsesplanen.

3. Investeringer, der opfylder betingelserne for støtte til de udgifter, som er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan overføres til driftsprogrammerne, forudsat at de er i overensstemmelse med nærværende forordning.

4. Medlemsstaterne fastsætter en frist, som begynder efter gennemførelsen af anerkendelsesplanen, inden for hvilken producentsammenslutningen skal anerkendes som producentorganisation. Fristen må højst være på fire måneder.







KAPITEL II

Driftsfonde og driftsprogrammer







Afdeling 1

Den afsatte produktions værdi

Artikel 50

Beregningsgrundlag

1. For en producentorganisation beregnes den afsatte produktions værdi på grundlag af producentorganisationens egen og de tilsluttede producenters produktion, og den omfatter kun de frugter og grøntsager, som producentorganisationen er anerkendt for. Den afsatte produktions værdi kan omfatte frugt og grøntsager, der ikke skal overholde handelsnormerne, hvis disse normer ikke gælder ifølge artikel 4.

2. I den afsatte produktions værdi medregnes produktionen fra de medlemmer, der forlader eller tilslutter sig producentorganisationen. Medlemsstaterne fastlægger betingelserne for at undgå dobbelttælling.

3. Den afsatte produktions værdi må ikke omfatte værdien af forarbejdede frugter og grøntsager eller andre produkter, der ikke hører til frugt- og grøntsagssektoren.

Har en producentorganisation, en sammenslutning af producentorganisationer eller deres tilsluttede producenter eller datterselskaber, jf. denne artikels stk. 9, enten selv eller ved udlicitering forarbejdet frugt og grøntsager bestemt til forarbejdning til de forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter, der er anført i del X i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007, eller ethvert andet forarbejdet produkt, der er omhandlet i denne artikel og yderligere beskrevet i bilag VI til nærværende forordning, beregnes den afsatte produktions værdi som en fast procentsats, der anvendes på af disse forarbejdede produkters fakturerede værdi. Den faste sats er:

a) 53 % for frugtsaft

b) 73 % for koncentreret saft

c) 77 % for tomatkoncentrat

d) 62 % for frosne frugter og grøntsager

e) 48 % for frugt- og grøntsagskonserves

f) 70 % for svampekonserves af slægten Agaricus

g) 81 % for frugt, foreløbigt konserveret i saltlage

h) 81 % for tørret frugt

i) 27 % for andre forarbejdede frugter og grøntsager

j) 12 % for forarbejdede aromatiske krydderurter

k) 41 % for paprikapulver.

4. Medlemsstaterne kan tillade producentorganisationerne at medregne biprodukternes værdi i den afsatte produktions værdi.

5. I den afsatte produktions værdi medregnes værdien af tilbagekøb fra markedet, der er afhændet i henhold til artikel 103d, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, og som anslås til gennemsnitsprisen for de produkter, producentorganisationen afsatte i den foregående referenceperiode.

6. Kun producentorganisationens og/eller de tilsluttede producenters produktion, som afsættes af producentorganisationen, medregnes i den afsatte produktions værdi. Har en producentorganisations tilsluttede producenter en produktion, der afsættes af en anden producentorganisation, som deres egen organisation har udpeget i henhold til artikel 125a, stk. 2, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, medregnes denne produktion i værdien af den anden producentorganisations afsatte produktion.

7. Den afsatte produktion af frugt og grøntsager faktureres »ab producentorganisation« eventuelt som klargjort og emballeret produkt, der er anført i del IX i bilag I til forordning (EF) nr. 1234/2007, eksklusive:

a) moms

b) udgifter til intern transport, hvis der er stor afstand mellem producentorganisationens opsamlings- eller emballeringscentral og producentorganisationens distributionssted. Medlemsstaterne fastsætter de nedsættelser, som skal anvendes på den fakturerede værdi for produkter, der faktureres på forskellige leverings- eller transportstadier, og begrunder i deres nationale strategi, hvad der betragtes som stor afstand.

8. Den afsatte produktions værdi kan også beregnes »ab sammenslutning af producentorganisationer« på samme måde som i stk. 7.

9. Den afsatte produktions værdi kan også beregnes »ab datterselskab« på samme måde som i stk. 7, hvis mindst 90 % af datterselskabets kapital ejes:

a) af en eller flere producentorganisationer eller sammenslutninger af producentorganisationer og/eller

b) af producenter, der er tilsluttet producentorganisationerne eller sammenslutningerne af producentorganisationer, forudsat at medlemsstaten har godkendt dette, og det bidrager til at nå målene i artikel 122, stk. 1, litra c), og artikel 125b, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007.

10. Ved udlicitering beregnes den afsatte produktions værdi »ab producentorganisation«, og den omfatter den økonomiske merværdi, som den aktivitet, som producentorganisationen udliciterer til sine medlemmer, tredjemand eller et andet datterselskab end det, der er nævnt i stk. 9, repræsenterer.

11. Hvis produktionen falder som følge af vejrforhold, dyre- eller plantesygdomme eller skadedyrsangreb, kan en eventuel forsikringserstatning, der i den forbindelse modtages i henhold til høstforsikringsforanstaltninger, jf. afdeling 6 i kapitel III, eller tilsvarende foranstaltninger, der forvaltes af producentorganisationen, medregnes i den afsatte produktions værdi.

Artikel 51

Referenceperiode

1. Det årlige loft over den støtte, der er nævnt i artikel 103d, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, beregnes hvert år på grundlag af den afsatte produktions værdi i en tolvmåneders referenceperiode, der fastsættes af medlemsstaterne.

2. Referenceperioden fastsættes af medlemsstaterne for hver producentorganisation som:

a) en tolvmåneders periode, der tidligst begynder den 1. januar tre år før det år, som der anmodes om støtte for, og slutter senest den 31. december året før det år, som der anmodes om støtte for, eller

b) den gennemsnitlige værdi af tre på hinanden følgende tolvmåneders perioder, der tidligst begynder den 1. januar fem år før det år, som der anmodes om støtte for, og slutter senest den 31. december året før det år, som der anmodes om støtte for.

3. Tolvmånedersperioden skal være den berørte producentorganisations regnskabsperiode.

Metoden til fastsættelse af referenceperioden må ikke ændres i løbet af et driftsprograms løbetid, medmindre særlige forhold berettiger hertil.

4. Er et produkts værdi faldet med mindst 35 % af årsager, som producentorganisationen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, anses værdien af den afsatte produktion af dette produkt for at udgøre 65 % af dens værdi i den foregående referenceperiode.

Producentorganisationen begrunder de årsager, der er nævnt i første afsnit, over for medlemsstatens ansvarlige myndighed.

5. Hvis nyligt anerkendte producentorganisationer ikke råder over tilstrækkelige historiske data om den afsatte produktion til anvendelse af stk. 2, kan den afsatte produktions værdi anses for at være lig med værdien af den salgbare produktion, som producentorganisationen har oplyst med henblik på anerkendelse.

Første afsnit finder tilsvarende anvendelse på nye medlemmer af en producentorganisation, der tilslutter sig en producentorganisation for første gang.

6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at indsamle oplysninger om den afsatte produktions værdi for producentorganisationer, som ikke har forelagt driftsprogrammer.

7. Uanset stk. 1 og 6 beregnes den afsatte produktions værdi for referenceperioden i henhold til den lovgivning, der var gældende i den pågældende referenceperiode.

For driftsprogrammer, der var godkendt pr. 20. januar 2010, beregnes den afsatte produktions værdi for årene indtil 2007 imidlertid på grundlag af den lovgivning, der var gældende i referenceperioden, hvorimod den afsatte produktions værdi for årene fra 2008 beregnes på grundlag af den lovgivning, der var gældende i 2008.

For driftsprogrammer, der er godkendt efter den 20. januar 2010, beregnes den afsatte produktions værdi for årene fra 2008 på grundlag af den lovgivning, der var gældende på det tidspunkt, hvor driftsprogrammet blev godkendt.







Afdeling 2

Driftsfonde

Artikel 52

Forvaltning

Medlemsstaterne sikrer sig, at driftsfondene forvaltes på en sådan måde, at alle udgifter og indtægter i forbindelse med dem hvert år kan identificeres, kontrolleres og godkendes af eksterne revisorer.

Artikel 53

Finansiering af driftsfonde

1. Medlemmernes finansielle bidrag til driftsfonden, jf. artikel 103b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastsættes af producentorganisationen.

2. Alle producenter skal kunne udnytte driftsfonden, og alle producenter skal kunne være med til på demokratisk vis at træffe beslutning om anvendelsen af producentorganisationens driftsfond og de finansielle bidrag til driftsfonden.

▼M22

3. Vedtægterne for en producentorganisation i frugt- og grøntsagssektoren skal pålægge medlemmerne at betale de finansielle bidrag omhandlet i vedtægterne om oprettelse og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 32 i forordning (EU) nr. 1308/2013.

▼B

Artikel 54

Meddelelse af anslået beløb

1. Producentorganisationerne meddeler senest den 15. september medlemsstaterne, hvor stort et beløb EU, medlemmerne og producentorganisationerne selv anslås at bidrage med til driftsfondene for det følgende år, sammen med driftsprogrammerne eller anmodningerne om godkendelse af ændringer heraf.

Medlemsstaterne kan fastsætte en senere dato end den 15. september.

2. Driftsfondenes anslåede størrelse beregnes på grundlag af driftsprogrammerne og den afsatte produktions værdi. Beregningen opdeles på udgifter til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger samt andre foranstaltninger.







Afdeling 3

Driftsprogrammer

Artikel 55

National strategi

1. Den nationale strategis overordnede struktur og indhold, jf. artikel 103f, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, skal fastlægges i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag VII. Den kan bestå af regionale elementer.

I den nationale strategi indarbejdes alle de beslutninger, medlemsstaterne træffer, og de bestemmelser, de indfører, i henhold til del II, afsnit II, kapitel II, afdeling I og Ia, i forordning (EF) nr. 1234/2007 og nærværende afsnit.

2. Den nationale strategi, herunder indarbejdelse af de nationale regler, jf. artikel 103f, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fastlægges, før udkastet til driftsprogrammer indleveres i et givet år. De nationale regler indarbejdes, når de er sendt til Kommissionen og eventuelt ændret i overensstemmelse med artikel 103f, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

3. I forbindelse med udformningen af den nationale strategi skal der på medlemsstatens ansvar foretages en analyse af udgangssituationen. Analysen skal afdække, vurdere og prioritere de behov, der skal opfyldes, de mål, der skal nås ved hjælp af driftsprogrammerne for at opfylde disse prioriterede behov, de forventede resultater og de kvantificerede mål, der skal nås i forhold til udgangssituationen, samt fastlægge de mest egnede instrumenter og aktioner til at nå disse mål.

4. Medlemsstaterne sikrer også, at den nationale strategi overvåges og evalueres, og at den gennemføres ved hjælp af driftsprogrammerne.

Den nationale strategi kan ændres, især på baggrund af overvågningen og evalueringen. Disse ændringer skal foretages, før udkastet til driftsprogrammer indsendes i et givet år.

5. Medlemsstaterne fastsætter i den nationale strategi maksimale procentsatser for, hvor stor en del af fonden der kan bruges på en enkelt foranstaltning og/eller aktionstype og/eller udgift med henblik på at sikre en passende balance mellem de forskellige foranstaltninger.

Artikel 56

Nationale regler for miljøaktioner

1. Medlemsstaterne sender Kommissionen udkastet til nationale regler, jf. art