1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1984
om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg
(84/360/EØF)
(EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 91/692/EØF af 23. december 1991 L 377 48 31.12.1991
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1984
om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg
(84/360/EØF)
7RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:De europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på miljøområdet af
1973(
4), 1977(5) og 1983(6) fremhæver betydningen af forebyggelse og
nedbringelse af luftforurening;
i handlingsprogrammerne af 1973 og 1977 gives der ud over en
objektiv vurdering af de risici, som luftforurening indebærer for
menneskets sundhed og miljøet, udtryk for, at der bør udarbejdes kvali-
tetsmål samt fastsættes kvalitetsnormer, navnlig for en rækkeluftforurenende stoffer, der betragtes som de farligste;
Rådet har allerede vedtaget flere direktiver til gennemførelse af disse
programmer;
Fællesskabet er, ved afgørelse 81/462/EØF(
7) endvidere blevet kontra-
herende part i Konventionen om grænseoverskridende luftforureningover store Afstande;
i handlingsprogrammet af 1983, hvis generelle retningslinjer Rådet for
De europæiske Fællesskaber og repræsentanterne for medlemsstaternes
regeringer, forsamlet i Rådet, har godkendt, er det fastsat, at Kommis-
sionen fortsat vil arbejde på at få fastlagt normer for luftkvaliteten,eventuelt på grundlag af emissionsnormer for visse forureningskilder;
i alle medlemsstater findes der love og administrative bestemmelser om
bekæmpelse af luftforurening fra faste industrianlæg, og i adskilligemedlemsstater er de gældende bestemmelser under revision;
forskellene mellem de gældende bestemmelser eller bestemmelser
under revision i de enkelte medlemsstater for så vidt angår bekæmpelseaf luftforurening fra industrianlæg, kan forårsage ulige konkurrence-
vilkår og således have direkte indvirkning på fællesmarkedets
funktion; der bør derfor foretagesen indbyrdestilnærmels e af lovgiv-ningerne på dette område i henhold til traktatensartikel 100;
en af Fællesskabets hovedopgaver er at fremme en harmonisk udvikling
af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed samt envarig og afbalanceret ekspansion, hvilket ikke er muligt uden bekæm-pelse af forurening og gener og heller ikke uden forbedring af
livskvaliteten og miljøbeskyttelsen;
det er både ønskeligt og nødvendigt, at Fællesskabet bidrager til at øge
effektiviteten af medlemsstaternes bekæmpelse af luftforurening frafaste industrianlæg;1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 2
7 EFT nr. L 171 af 27. 6. 198 1, s. 11.
(1) EFT nr. C 139 af 27. 5. 1983, s. 5.
(2) EFT nr. C 342 af 19. 12. 1983, s. 160.
(3) EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 27.
(4) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.
(5) EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. l.
(6) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.
(7) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.
▼B
til dette formål er det nødvendigt, at der indføres visse principper for
iværksættelse af en samlet række foranstaltninger og fremgangsmådermed henblik på at forebygge og nedbringe luftforurening fra industri-
anlæg inden for Fællesskabet;
Fællesskabets indsats for at indføre disse principper må dog være
gradvisi betragtning af den komplicerede karakter af de pågældendeforhold og de hovedprincipper, som de enkelte nationale politikkerhviler på;
det er i første omgang nødvendigt at indføre en generel ramme, således
at medlemsstaterne om nødvendigt kan tilpasse deres gældende bestem-
melser til de principper, der er fastlagt på fællesskabsplan; det
forekommer følgelig nødvendigt, at medlemsstaterne indfører enordning, hvorefter drift og væsentlige ændringer af faste industrianlæg,der måtte forårsage luftforurening, underlægges kravet om en forud-gående godkendelse;
derudover må godkendelse kun meddeles af de kompetente nationale
myndigheder, såfremt flere betingelser er opfyldt, således navnlig at
alle relevante forebyggende foranstaltninger er truffet, samt at anlæg-
gets drift ikke forårsager luftforurening i væsentligt omfang;
der bør gælde særlige bestemmelser for særlig forurenede områder samt
for områder, der specielt skal beskyttes;
gældende regler vedrørende fremgangsmåden for godkendelse og
bestemmelse af emissioner bør opfylde visse krav;
de kompetente myndigheder bør undersøge, om det er nødvendigt i
visse tilfælde at stille supplerende betingelser, som dog ikke måmedføre uforholdsmæssigt store omkostninger for den pågældende
virksomhed;
gennemførelsen af de bestemmelser for bestående anlæg; der udstedes i
henhold til dette direktiv, bør ske gradvist, og der skal navnlig tageshensyn til de tekniske forhold og til de økonomiske virkninger;
for at fremme iværksættelsen af foranstaltninger til forebyggelse og
nedbringelse af luftforurening samt fremme udviklingen i forebyggel-sesteknikker bør der fastsættes bestemmelser om samarbejde mellem
medlemsstaterne og Kommissionen —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formålet med dette direktiv er at fastsætte yderligere foranstaltninger
og procedurer med henblik på at forebygge eller nedbringe luftforure-
ning fra industrianlæg inden for Fællesskabet, navnlig fra anlæghenhørende under kategorierne i bilag I.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:1.Luftforurening: menneskets direkte eller indirekte udledning i luften
af stoffer eller energi, der resulterer i skadelige virkninger af ensådan art, at de vil kunne bringe menneskets sundhed i fare, skadelevende ressourcer og økosystemer, ødelægge ejendomsværdier ogforringe eller forstyrre naturfaciliteter og andre berettigede anven-
delser af miljøet.
2.Anlæg: alle virksomheder eller andre faste anlæg, der tjener industri-
elle eller almennyttige formål, og som kan forårsage luftforurening.
3.Bestående anlæg: anlæg, der er taget i brug inden den 1. juli 1987
eller som, er opført eller hvis opførelse er godkendt inden dennedato.
4.Grænseværdi for luftkvalitet: den koncentration af forurenende
stoffer i luften i et bestemt tidsrum, som ikke må overskrides.1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 3
▼B
5.Grænseværdi for emission: den koncentration og/eller den masse af
forurenende stoffer i emissioner fra anlæg i et bestemt tidsrum, somikke må overskrides.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at der ved drift af anlæg, der tilhører de i bilag I anførte katego-rier, stilles krav om forudgående godkendelse, som meddeles af de
kompetente myndigheder. Der skal allerede under anlæggets projekte-
ring tages hensyn til, at de foreskrevne krav for opnåelse af en sådangodkendelse skal være opfyldt.
2. Der kræves ligeledes godkendelse ved væsentlig ændring af alle
anlæg, som tilhører kategorierne i bilag I, eller som kommer til at
tilhøre kategorierne i bilag I som følge af en sådan ændring.
3. Medlemsstaterne kan stille krav om godkendelse af andre katego-
rier af anlæg eller i givet fald om forudgående anmeldelse, såfremt ensådan foreskrives i de nationale bestemmelser.
Artikel 4
Medmindre andet er fastsat i medlemsstaternes eller Fællesskabets
bestemmelser med andet sigte end dette direktiv, må godkendelse kunmeddeles, såfremt den kompetente myndighed har forvisset sig om:
1. at der er truffet alle passende foranstaltninger til at forebygge luft-
forurening, herunder anvendelse af den bedste teknologi, der er
tilgængelig, medmindre sådanne forebyggende foranstaltningermedfører uforholdsmæssigt store omkostninger; og
2. at driften af anlægget ikke medfører betydelig luftforurening,
navnlig ved emission af de i bilag II anførte stoffer;
3. at ingen af de gældende grænseværdier for emisssion overskrides;
4. at alle gældende grænseværdier for luftkvalitet er taget i betragtning.
Artikel 5
Medlemsstaterne kan:
— udpege særligt forurenede områder, for hvilke der kan fastsættes
strengere grænseværdier for emission end de i artikel 4 nævnte,
— udpege områder, der specielt skal beskyttes, for hvilke der kan fast-
sættes strengere grænseværdier for luftkvalitet og emission end de iartikel 4 nævnte,
— beslutte, at anlæg af bestemte kategorier, som anført i bilag I, kun
må opføreseller drivesinden for ovennævnte områder, s åfremtsaerlige betingelser er opfyldt.
Artikel 6
Ansøgning om godkendelse skal indeholde en beskrivelse af anlægget
med de angivelser, der er nødvendige, for at der kan træffes beslutningom meddelelse af godkendelse i henhold til artikel 3 og 4.
Artikel 7
Med forbehold af de bestemmelser, der gælder for forretningshemme-
ligheder, udveksler medlemsstaterne oplysninger med hinanden ogmed Kommissionen om deres erfaringer med og kendskab til foranstalt-ninger, der tager sigte på at forebygge og nedbringe luftforurening,samt om fremgangsmåder og teknisk udstyr og om grænseværdier for
luftkvalitet og emmission.
Artikel 8
1. På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet med enstemmighed,
på grundlag af den bedste tilgængelige teknologi, om nødvendigt,grænseværdier for emission, som ikke medfører uforholdsmæssigt store1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 4
▼B
omkostninger, og under hensyn til de pågældende emissioners art,
mængde og skadelighed.
2. På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet med enstemmighed,
hvilken måle-og vurderingsteknik og hvilke måle- og vurderingsme-
toder, der skal anvendes i forbindelse hermed.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til sikring
af, at ansøgninger om godkendelse og de kompetente myndighedersafgørelser gøres tilgængelige for den berørte del af offentligheden ihenhold til gældende nationale bestemmelser.
2. Stk. l anvendes med forbehold af særlige nationale bestemmelser
eller fællesskabsbestemmelser vedrørende vurdering af offentlige ogprivat projekter virkninger på miljøet, og med forbehold af, at de gael-
dende bestemmelser vedrørende forretningshemmeligheder overholdes.
Artikel 10
Som grundlag for samråd, der er nødvendige som led i de bilaterale
forbindelser, skal medlemsstaterne stille samme oplysninger, somformidlestil landetsegne borgere, til rådighed for andre berørtemedlemsstater.
Artikel 11
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at emissi-
oner fra anlæg målesmed henblik på at kontrollere, om de i artikel 4anførte forpligtelser overholdes. De anvendte målemetoder skal væregodkendt af de kompetente myndigheder.
Artikel 12
Medlemsstaterne følger udviklingen i den bedste teknologi, der er
tilgængelig, og i miljøsituationen.
På baggrund heraf undergiver de om nødvendigt de anlæg, der er
godkendt i overensstemmelse med dette direktiv, passende betingelser,hvorved der tageshens yn delstil denne udvikling, delstil at de pågæl-dende anlæg ikke bør pålægges uforholdsmæssigt store omkostninger,navnlig på baggrund af den økonomiske situation i de virksomheder,der henhører under den pågældende kategori.
Artikel 13
På baggrund af udviklingen i den bedste teknologi, der er tilgængelig,
og i miljøsituationen gennemfører medlemsstaterne en politik og en
strategi med passende foranstaltninger med henblik på gradvis at
tilpasse de bestående anlæg, som henhører under kategorierne i bilagI, til den bedste teknologi, der er tilgængelig, under hensyn navnlig til:
— anlæggets tekniske karakteristika;
— anlæggets udnyttelsesgrad og resterende. levetid;— arten og omfanget af forurenende emissioner fra anlægget;— det hensigtsmæssige i ikke at påføre de pågældende anlæg ufor-
holdsmæssigt store udgifter navnlig på baggrund af denøkonomiske situation i de virksomheder, der henhører under denpågældende kategori.
Artikel 14
Medlemsstaterne kan med henblik på at beskytte miljøet og folkesund-
heden indføre strengere bestemmelser end de i dette direktiv fastsatte.
Artikel 15
Dette direktiv finder ikke anvendelse på industrianlæg, der tager sigte
på forsvaret.1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 5
▼M1
Artikel 15a
Hvert tredje år sender medlemsstaterne Kommissionen oplysninger om
gennemførelsen af dette direktiv som led i en sektorspecifik rapport,
der også omfatter andre relevante fællesskabsdirektiver. Rapporten
udarbejdes på grundlag af et spørgeskema eller en formular, somKommissionen udformer efter fremgangsmåden i artikel 6 i direktiv91/692/EØF(
1). Spørgeskemaet eller formularen sendes til medlemssta-
terne seks måneder før starten på den periode, som rapporten dækker.Rapporten sendes til Kommissionen senest ni måneder efter udløbet af
den treårsperiode, s om den dækker.
Den første rapport dækker årene 1994 til 1996.Kommissionen offentliggør senest ni måneder efter modtagelsen af
medlemsstaternes rapporter en samlet rapport for Fællesskabet omgennemførelsen af direktivet.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for senest den 30. juni 1987 af efterkomme direk-tivet og underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne sørger for, at Kommissionen underrettes om
teksterne til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område,
der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 17
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 6
(1) EFT nr. 377 af 31. 12. 1991, s. 48.▼B
▼B
BILAG I
KATEGORIER AF INDUSTRIANLÆG (1)
omfattet af bestemmelserne i artikel 3
1.Energiindustri
1.1. Koksværker
1.2. Olieraffinaderier (undtagen virksomheder, der udelukkende fremstiller
smøremidler fra råolie)
1.3. Anæg for kulforgasning og -likvefaktion
1.4. Termiske kraftværker (atomkraftværker undtaget) og andre forbrændings-
anlæg med en nominel terminsk effekt på over 50 MW.
2.Produktion og forarbejdning af metaller
2.1. Anlæg til ristning og sintring med en kapacitet på over 1 000 tons metal-
malm pr. år
2.2. Integrerede anlæg til produktion af støbejern og råstål2.3. Smelteanlæg for jernmalme med en samlet kapacitet på over 5 tons
2.4. Produktions- og smelteanlæg for ikke-jernmetaller med en samlet kapacitet
på over l t for tungmetaller og 0,5 tonsfor letmetaller.
3.Industrier for ikke-metalliske mineralprodukter
3.1. Cementfabrikker og fabrikker til fremstilling af kalk med rotationsovne
3.2. Anlæg til produktion og forarbejdning af asbest og fremstilling af asbest-
produkter
3.3. Anlæg til fremstilling af glasfibre eller mineraluldsfibre
3.4. Glasværker til fremstilling af almindeligt glas og specialglas med en årska-
pacitet på over 5 000 tons
3.5. Industrianlæg til fremstilling af grov keramik, navnlig ildfaste mursten, rør
af stentøj, facadesten og fliser samt tagsten af tegl.
4.Kemisk industri
4.1. Kemiske anlæg til produktion af olefiner, olefinederivater, monomerer og
polymerer
4.2. Kemiske industrianlæg til fremstilling af andre organiske mellemprodukter
4.3. Industrianlæg til fremstilling af uorganiske grundkemikalier.
5.Bortskaffelse af affald
5.1. Anlæg til bortskaffelse af giftigt og farligt affald ved forbrænding
5.2. Forbrændingsanlæg til behandling af andet fast eller flydende affald.
6.Andre industrier
Anlæg til kemisk fremstilling af papirmasse med en årlig produktionskapa-
citet på mindst 25 000 tons.1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 7
(1) Tærsklerne i dette bilag gælder produktionskapaciteten.
▼B
BILAG II
LISTE OVER DE VIGTIGSTE FORURENENDE STOFFER
(jf. artikel 4, nr. 2)
1. Svovldioxid og andre svovlforbindelser
2. Nitrogenoxider og andre nitrogenforbindelser
3. Carbonmonoxid4. Organiske stoffer og navnlig carbonhydrider (undtagen methan)5. Tungmetaller og forbindelser heraf
6. Støv, asbest (svævestøv og fibre), glas- og mineraluldsfibre
7. Chlor og forbindelser heraf8. Fluor og forbindelser heraf1984L0360 — DA — 23.12.1991 — 001.001 — 8