02015D1763 — DA — 31.10.2020 — 005.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/1763

af 1. oktober 2015

om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi







Artikel 1

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at forhindre indrejse i eller transit gennem deres område for fysiske personer, jf. listen i bilaget, der: a) undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi, herunder gennem voldshandlinger, undertrykkelse eller tilskyndelse til vold b) i Burundi er involveret i planlægning, ledelse eller udførelse af handlinger, der krænker international menneskerettighedslovgivning eller humanitær folkeret, alt efter hvad der er relevant, eller som udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og c) har tilknytning til fysiske personer, der er omhandlet i litra a) og b).

2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.

3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.: a) som værtsland for en international mellemstatslig organisation b) som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi c) i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller d) i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.

4. Stk. 3 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).

5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.

6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i henhold til stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende og humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder og møder, som Den Europæiske Union tager initiativ til eller er vært for, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer de restriktive foranstaltningers politiske mål, herunder demokratiet, menneskerettighederne og retsstatsprincippet i Burundi.

7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer gør skriftlig indsigelse senest to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.

8. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 eller 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.

Artikel 2

1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, der tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af følgende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, jf. listen i bilaget, indefryses: a) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der undergraver demokratiet eller hæmmer bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi, herunder gennem voldshandlinger, undertrykkelse eller tilskyndelse til vold b) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der i Burundi er involveret i planlægning, ledelse eller udførelse af handlinger, der krænker international menneskerettighedslovgivning eller humanitær folkeret, alt efter hvad der er relevant, eller som udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, og c) fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer som omhandlet i litra a) eller b).

2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for sådanne fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.

3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer: a) er nødvendige til at dække basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som sådanne fysiske personer har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter b) er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand c) er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer d) er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.

De berørte medlemsstater underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.

4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder meddele tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt: a) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet som omhandlet i stk. 1 blev optaget på listen i bilaget, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato b) pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder c) afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilaget, og d) anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.

Den berørte medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.

5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilaget, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået før den dato, hvor en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ blev opført derpå, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er omhandlet i stk. 1.

6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af: a) renter og andre former for afkast fra disse konti b) forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i stk. 1 eller 2, eller c) forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat stk. 1.

Artikel 3

1. Rådet træffer efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik afgørelse om oprettelse og ændring af listen i bilaget.

2. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, herunder om begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver en sådan person, en sådan enhed eller et sådant organ mulighed for at fremsætte bemærkninger.

3. Hvis der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet den i stk. 1 omhandlede afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ herom.

Artikel 4

1. Bilaget skal indeholde begrundelserne for at opføre de fysiske eller juridiske personer, enhederne og organerne som omhandlet i artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1, på listen.

2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.

▼M4

Artikel 4a

1. Rådet og den højtstående repræsentant kan behandle personoplysninger med henblik på at udføre deres opgaver i henhold til denne afgørelse, navnlig: a) for så vidt angår Rådet med henblik på udarbejdelse og foretagelse af ændringer af bilaget b) for så vidt angår den højtstående repræsentant med henblik på udarbejdelse af ændringer af bilaget.

2. Rådet og den højtstående repræsentant kan i givet fald kun behandle relevante oplysninger om strafbare handlinger, der er begået af fysiske personer på listen, om sådanne personers straffedomme eller om sikkerhedsforanstaltninger, der vedrører sådanne personer, i det omfang en sådan behandling er nødvendig for udarbejdelsen af bilaget.

3. Med henblik på denne afgørelse udpeges Rådet og den højtstående repræsentant som »dataansvarlige«, jf. artikel 3, nr. 8), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 ( 1 ), for at sikre, at de pågældende fysiske personer kan udøve deres rettigheder i henhold til forordning (EU) 2018/1725.

▼B

Artikel 5

For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.

Artikel 6

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

▼M5

Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 31. oktober 2021.

▼B

Denne afgørelse overvåges løbende. Den kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at målene i den ikke er nået.









BILAG

Liste over de i artikel 1 og 2 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer







Navn Identificerende oplysninger Begrundelse for opførelsen ▼M5 1. Godefroid BIZIMANA Køn: Mand Fødselsdato: 23.4.1968 Fødested: Nyagaseke, Mabayi, Cibitoke Burundisk nationalitet. Pasnummer: DP0001520 »Chargé de Missions de la Présidence« og tidligere vicegeneraldirektør for det nationale politi. Den 31. december 2019 blev Bizimana forfremmet til politidirektør. Ansvarlig for at undergrave demokratiet gennem operationelle afgørelser, som har ført til overdreven brug af magt og voldelig undertrykkelse af fredelige demonstrationer, der begyndte den 26. april 2015 efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat. 2. Gervais NDIRAKOBUCA alias NDAKUGARIKA Køn: Mand Fødselsdato: 1.8.1970 Burundisk nationalitet. Pasnummer: DP0000761 Minister for indre anliggender, samfundsudvikling og offentlig sikkerhed siden juni 2020. Tidligere kabinetschef for præsidentens administration (Présidence) med ansvar for anliggender vedrørende det nationale politi fra maj 2013 til november 2019 og tidligere generaldirektør for den nationale efterretningstjeneste fra november 2019 til juni 2020. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi gennem instrukser, der førte til en overdreven brug af magt, vold, undertrykkelse og tilsidesættelse af international menneskerettighedsret over for demonstranter, der demonstrerede fra og med den 26. april 2015 efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat, herunder den 26., 27. og 28. april 2015 i bydelene Nyakabiga og Musaga i Bujumbura. ▼M3 3. ►C1 Mathias-Joseph NIYONZIMA ◄ alias KAZUNGU Fødselsdato: 6.3.1956, 2.1.1967 Fødested: Kommunen Kanyosha, Mubimbi, Bujumbura Rural-provinsen, Burundi Registreringsnr. (den nationale efterretningstjeneste): O/00064 Burundisk nationalitet. Pasnr.: OP0053090 Tjenestemand i den nationale efterretningstjeneste. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi gennem tilskyndelse til vold og undertrykkelse under de demonstrationer, der begyndte den 26. april 2015, efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat. Ansvarlig for at hjælpe med at uddanne, koordinere og bevæbne de paramilitære militser Imbonerakure, herunder uden for Burundi, der er ansvarlige for vold, undertrykkelse og menneskerettighedskrænkelser i Burundi. ▼B 4. Léonard NGENDAKUMANA Fødselsdato: 24.11.1968 Burundisk nationalitet. Pasnr.: DP0000885 Tidligere »Chargé de Missions de la Présidence« og tidligere general i hæren. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi ved at deltage i statskupforsøget den 13. maj 2015 for at afsætte den burundiske regering. Ansvarlig for voldshandlinger — granatangreb — i Burundi og for opfordring til vold. General Léonard Ngendakumana har offentligt støttet vold som middel til at nå politiske mål.