Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1254/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for oksekød
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 263 af 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1254/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for oksekød
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (4),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (5), og
ud fra følgende betragtninger:(1) Det fælles marked for landbrugsprodukters funktion og udvikling bør
ledsages af indførelsen af en fælles landbrugspolitik, der navnligomfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, hvis
udformning afhænger af produktets art;
(2) den fælles landbrugspolitik tager sigte på at virkeliggøre målene i
traktatens artikel 33; i oksekødssektoren bør der træffes foranstaltnin-ger for det indre marked, som bl.a. omfatter direkte betalinger til
oksekødsproducenterne, støtte til privat oplagring og en ordning for
offentlig oplagring for at stabilisere markederne og sikre landbrugs-befolkningen en rimelig levestandard;
(3) for atter at skabe ligevægt i kødforbruget i Fællesskabet til fordel for
oksekødssektoren og øge disse produkters konkurrenceevne på de
internationale markeder bør markedsstøtten gradvis nedsættes; ibetragtning af de følger, dette får for producenterne, bør indkomst-støtten under den fælles markedsordning tilpasses og omformes; med
henblik herpå bør der indføres en generel ordning med direkte
betalinger til producenterne; disse betalinger bør stige i takt med dengradvise nedsættelse af markedsstøtten;
(4) der er forskellige former for husdyrbrug, og de direkte betalinger bør
derfor omfatte en særlig præmie til producenter af tyre og stude, en
præmie for ammekohold og en slagtepræmie for alle typer hornkvæg,herunder malkekøer og kalve; præmierne bør ikke medføre en stigningi den samlede produktion; derfor bør der lægges henholdsvis regionale
og individuelle lofter over antallet af handyr og ammekøer, som er
berettiget til særlig præmie og ammekopræmie, og, når det gælder densærlige præmie, indføres en grænse for antallet af dyr pr. bedrift, sommedlemsstaterne skal have beføjelse til at modulere under hensyntagen
til den særlige situation, de befinder sig i; for slagtepræmien bør der
fastsættes nationale lofter på grundlag af historiske produktionstal;
(5) betingelserne for produktionen af stude afviger normalt fra betingel-
serne for produktionen af tyre; det er derfor berettiget, at den særlige
præmie for stude ikke fastsættes til samme beløb pr. dyr som præmien
for tyre; den særlige præmie for stude bør dog opdeles i to betalingerfor bestemte aldersgrupper;
(6) slagtning af et for stort antal stude i slagtesæsonen i medlemsstater,
hvor denne type produktion er af særligt stor betydning, kan påvirke
markedets stabilitet og navnlig medføre en nedgang i markedspriserne;for at tilskynde til slagtning af stude uden for den årlige indbindings-periode bør der på visse betingelser ud over den særlige præmie ydes
en præmie for dyr, der slagtes uden for sæsonen i de første 23 uger af
året;!B
(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 13.
(2) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 196.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 2
(7) for at give producenterne større fleksibilitet bør der også kunne opnås
ammekopræmie for kvier, der opfylder samme avlsbetingelser somammekøer; antallet af præmienberettigede kvier i ammekobesætningerbør dog begrænses til den normale forholdsmæssige udskiftning; i de
medlemsstater, hvor 60 % af de dyr, der er berettiget til ammeko-
præmie, holdes i bjergområder, bør der være mulighed for at forvaltepræmien for ammekøer og kvier hver for sig, og for kvier bør det væremuligt at operere med et separat nationalt præmieloft inden for det
ovenfor nævnte forhold;
(8) ammekopræmie bør principielt kun ydes til producenter, der ikke
leverer mælk til mejerierne under tillægsafgiftsordningen i Rådetsforordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægs-
afgift på mælk og mejeriprodukter (
1); der kan dog også være behov
for indkomststøtte til bedrifter med både en malkekobesætning og enammekobesætning; ammekopræmien bør derfor også ydes til små og
mellemstore blandede bedrifter med en samlet individuel mælkerefe-
rencemængde på højst 120 000 kg; på grund af de forskelligeproduktionsstrukturer i Fællesskabet bør medlemsstaterne havebeføjelse til at ændre eller ophæve denne kvantitative begrænsning
ud fra objektive kriterier;
(9) hvad angår ammekopræmien bør producenternes individuelle lofter
bevares; nogle af de præmierettigheder, der følger af de individuellelofter, er tidligere ikke blev udnyttet; disse uudnyttede lofter kan
tilskynde til produktion og øge udgifterne, navnlig som følge af, at der
opnås fuld ret til ammekopræmie for kvier; for at undgå en sådanvirkning bør det samlede antal ammekopræmierettigheder i hvermedlemsstat fastsættes på grundlag af de faktiske præmieudbetalinger
i historiske referenceår udvidet med en vis margen med henblik på
opretholdelse af den nationale reserve; medlemsstaterne bør træffe denødvendige foranstaltninger til at sikre, at de nationale lofter ikkeoverskrides; om nødvendigt bør de tilpasse producenternes individu-
elle lofter uden godtgørelse efter visse objektive kriterier; disse
kriterier bør navnlig sikre lige behandling af de pågældendeproducenter og beskyttelse af de berettigede forventninger;
(10) der kan forekomme udsving i produktionen på grund af ændringer i
producenternes besætning eller produktionskapacitet; det bør derfor
være muligt på visse betingelser at overføre ammekopræmierettighe-der, som er erhvervet på grundlag af individuelle lofter, til andre
producenter, enten sammen med bedriften, eller uden at forbindelsen
mellem præmierettighederne og de udnyttede arealer bevares;
(11) nye producenter og allerede etablerede producenter, hvis individuelle
lofter af forskellige grunde ikke svarer til udviklingen i ammekobe-
sætningen, bør ikke udelukkes fra retten til præmie; tilførslerne til og
forvaltningen af de nationale reserver bør derfor finde sted efterfællesskabskriterier; af samme grund bør der for overførsel afpræmierettigheder uden overdragelse af bedriften gælde regler,
hvorved en del af de overførte rettigheder inddrages uden godtgørelse
og lægges til den nationale reserve;
(12) medlemsstaterne bør have mulighed for at kæde følsomme områder
eller lokaliteter sammen med ammekoproduktionen for at sikre, at
denne produktion opretholdes, navnlig i områder, hvor der ikke er
andre alternativer;
(13) på grund af den stigende tendens til at intensivere oksekødspro-
duktionen bør præmierne for husdyrhold begrænses og fastlægges ud
fra den enkelte bedrifts foderpotentiel i forhold til antallet og arten af
dyr på bedriften; for at undgå for intensive produktionsformer børydelsen af disse præmier være betinget af, at en maksimal belægnings-grad på bedriften overholdes; der bør dog tages hensyn til de mindre
producenters situation;
(14) for at øge incitamenterne til ekstensivering af produktionen og derved
gøre dem mere effektive i forhold til målene på miljøområdet bør derudbetales et tillægsbeløb til producenter, der opfylder strenge og reelle
krav til belægningsgrad; for at undgå en større ændring af det globale
støtteniveau og sikre en rimelig kontrol med udgifterne bør tillægs-beløbet om nødvendigt kunne tilpasses;!B
(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF)
nr. 1256/1999 (Se side 73 i denne Tidende).1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 3
(15) vilkårene for oksekødsproduktion og producenternes indkomstsitua-
tion varierer betydeligt i de forskellige produktionsområder i Fælles-skabet; en fællesskabsdækkende ordning med ensartede betalinger tilalle producenter ville være for usmidig til, at den på tilfredsstillende
måde kunne tilgodese de strukturelle og naturbetingede forskelle og de
deraf følgende forskelligartede behov; der bør derfor indføres enfleksibel ordning i form af supplerende fællesskabsbetalinger, somfastlægges og foretages af medlemsstaterne inden for faste globale
beløb og efter visse fælles kriterier; de globale beløb bør tildeles
medlemsstaterne på grundlag af deres andel af Fællesskabetsoksekødsproduktion; de fælles kriterier har bl.a. til formål at forhindre,
at de supplerende betalinger kommer til at virke diskriminerende, og
fuldt ud at tage hensyn til Fællesskabets relevante multilateraleforpligtelser; det er navnlig vigtigt, at medlemsstaterne forpligtes til atudøve deres skøn efter rent objektive kriterier, at sikre lige behandling
og at undgå forvridning af markeds- og konkurrencevilkårene; det bør
fastsættes, hvilke former for supplerende betalinger der kan komme påtale; de supplerende betalinger bør have form af betalinger pr. dyr forvisse kategorier kvæg&sp;og arealbetalinger;
(16) hvad angår betalingerne pr. dyr er visse mængdemæssige grænser
nødvendige for at sikre en rimelig produktionskontrol; desuden børmedlemsstaterne stille krav med hensyn til belægningsgrad;
(17) der bør kun foretages arealbetalinger for græsarealer uden for omdrift,
som ikke er omfattet af andre af Fællesskabets markedsstøttefor-anstaltninger; arealbetalingerne bør finde sted på grundlag af regionalebasisgræsarealer uden for omdrift, som fastlægges af medlemsstaterne
ud fra historiske referencedata; arealbetalingen pr. ha, herunder
supplerende arealbetalinger under den fælles markedsordning formælk og mejeriprodukter, bør højst svare til gennemsnitsstøtten pr. haunder støtteordningen for producenter af visse markafgrøder;
(18) direkte betalinger bør være betinget af, at de personer, der holder de
pågældende dyr, overholder de relevante fællesskabsbestemmelser omidentifikation og registrering af kvæg; for at opnå den ønskede
økonomiske virkning bør direkte betalinger finde sted inden for visse
frister;
(19) anvendelse af visse stoffer i oksekødsproduktionen er forbudt i
henhold til fællesskabsforskrifterne; de fornødne sanktioner bør
anvendes, hvis de relevante bestemmelser ikke overholdes;
(20) under den pris- og indkomststøtteordning, der fastsættes i denne
forordning, er den nuværende offentlige intervention i form af opkøb,der foretages af interventionsorganerne, og offentlig oplagring ikke
længere påkrævet for at skabe ligevægt på markedet, men ville
medføre betydelige udgifter; denne ordning bør derfor gradvisafvikles; for at bidrage til at stabilisere markedspriserne på et niveau
tæt på basisprisen, som repræsenterer det ønskede markedsstøtteni-
veau, bør der dog gives støtte til privat oplagring; med henblik herpåbør Kommissionen have tilladelse til at træffe afgørelse om støtte tilprivat oplagring, når markedsprisen falder til under 103 % af
basisprisen; der bør desuden indføres en »sikkerhedsnet«-interven-
tionsordning med henblik på at støtte oksekødsmarkedet i demedlemsstater eller i de områder i medlemsstaterne, hvor markeds-priserne ikke kommer op på et kritisk prisniveau; det bør fastsættes, at
ordningen med støtte til privat oplagring og interventionsordningen
gennemføres på grundlag af handelsklasseskemaet i Rådets forordning(EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fastsættelse af Fællesskabetshandelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg (
1);
(21) oprettelsen af et enhedsmarked for oksekød inden for Fællesskabet
forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelen overFællesskabets ydre grænser; ved siden af foranstaltningerne for det
indre marked skulle en handelsordning med importafgifter og
eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabets marked;handelsordningen bør baseres på de forpligtelser, der er indgået underde multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-runden;
(22) for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med tredjelande
med oksekød bør der indføres en ordning med import- ogeksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning med sikker-!B
(1) EFT L 123 af 7.5.1981, s. 3. Forordningen er senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1026/91 (EFT L 106 af 26.4.1991, s. 2).1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 4
hedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserne udstedes for,
gennemføres;
(23) for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets
marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter bør indførsel af et
eller flere af disse produkter pålægges en tillægsimporttold, hvis vissebetingelser er opfyldt;
(24) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbne og
forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler, som er
indgået i henhold til traktaten, eller af andre af Rådet vedtagneretsakter;
(25) bestemmelser om ydelse af en restitution ved udførsel til tredjelande,
som er baseret på forskellen mellem priserne i Fællesskabet ogpriserne på verdensmarkedet og er omfattet af WTO-aftalen omlandbrug (
1), bør gøre det muligt at sikre Fællesskabets deltagelse i den
international handel med oksekød; der bør fastsættes mængde- og
kvalitetsgrænser for disse restitutioner;
(26) værdigrænsernes overholdelse kan sikres under restitutionernes fast-
sættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres i henhold til
bestemmelserne for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond forLandbruget; kontrollen kan lettes ved obligatorisk forudfastsættelse afrestitutionerne, uden at dette udelukker muligheden for, at der i
tilfælde af differentierede restitutioner foretages en ændring af den
forudfastsatte destination inden for et geografisk område, der eromfattet af en enkelt restitutionssats; såfremt destinationen ændres,
bør der ske udbetaling af den restitution, der gælder for den virkelige
destination, idet restitutionsbeløbet dog ikke bør kunne være større enddet, der gælder for den forudfastsatte destination;
(27) for at det kan kontrolleres, at mængdekravet overholdes, er det
nødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv overvågnings-ordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af, at derudstedes en eksportlicens; inden for de tilladte grænser bør
restitutionerne ydes afhængigt af den særlige situation for det berørte
produkt; der bør kun tillades undtagelser fra denne regel forfødevarehjælp, som ikke er omfattet af nogen begrænsninger;overvågningen af de mængder, som udføres med restitution i de
produktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen om landbrug, bør ske på
grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelt pro-duktionsår;
(28) ud over den ovennævnte ordning og i det omfang, det er nødvendigt
for, at den kan fungere efter hensigten, bør der fastsættes bestemmelserom regulering af eller, når markedssituationen kræver det, forbud modanvendelse af proceduren for aktiv forædling;
(29) ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald på alle
andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; isærlige tilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked og
for told og afgifter, dog vise sig utilstrækkelig; for at Fællesskabets
marked i sådanne tilfælde ikke skal være ubeskyttet over for eventuellederaf følgende forstyrrelser, bør Fællesskabet have mulighed foromgående at træffe alle nødvendige foranstaltninger; disse foranstalt-
ninger bør være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af
de relevante WTO-aftaler;
(30) for at sikre, at de instrumenter, der er fastsat i denne forordning,
fungerer korrekt, bør Kommissionen holdes underrettet om udvik-
lingen i priserne på det fælles marked for oksekød; der bør derforfastsættes en ordning for registrering af priserne for kvæg og kød afsådanne dyr;
(31) der bør kunne træffes foranstaltninger, når en væsentlig stigning eller
nedgang i priserne forstyrrer eller truer med at forstyrre Fællesskabetsmarked; disse foranstaltninger bør også kunne omfatte ad hoc-inter-
ventionsopkøb;
(32) begrænsninger af de frie varebevægelser som følge af anvendelsen af
foranstaltninger, der skal hindre spredning af dyresygdomme, kan
skabe problemer på markedet i en eller flere medlemsstater; der bør!B
(1) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 5
derfor kunne indføres særforanstaltninger for at støtte markedet for at
afhjælpe sådanne situationer;
(33) oprettelsen af et enhedsmarked på grundlag af fælles priser kunne
bringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør debestemmelser i traktaten, som gør det muligt at vurdere støtte, der ydesaf medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som er uforenelig med det
fælles marked, finde anvendelse under den fælles markedsordning for
oksekød;
(34) medlemsstaterne og Kommissionen bør, efterhånden som det fælles
marked for oksekød udvikler sig, løbende udveksle de oplysninger, derer nødvendige for at anvende denne forordning;
(35) for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger bør der
fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samarbejde
mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvaltningskomité;
(36) medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følger af
anvendelsen af denne forordning, bør finansieres af Fællesskabet i
henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 omfinansiering af den fælles landbrugspolitik (
1);
(37) den fælles markedsordning for oksekød bør på samme tid tilgodese
målene i traktatens artikel 33 og 131;
(38) den fælles markedsordning for oksekød, der er fastsat ved forordning
(EØF) nr. 805/68 (2), er blevet ændret gentagne gange; på grund af
antallet af tekster, deres komplicerede karakter og offentliggørelsen i
forskellige numre af De Europæiske Fællesskabers Tidende er disse
tekster vanskelige at anvende, og de opfylder således ikke det krav omklarhed, der må stilles til retsforskrifter; de bør derfor kodificeres i en
ny forordning, og forordning (EØF) nr. 805/68 bør ophæves; Rådets
forordning (EØF) nr. 98/69 af 16. januar 1969 om fastsættelse af dealmindelige regler for afsætningen af det af interventionsorganerneopkøbte frosne oksekød (
3), Rådets forordning (EØF) nr. 989/68 af 15.
juli 1968 om fastsættelse af de almindelige regler for ydelse af støtte til
privat oplagring af oksekød (4) og Rådets forordning (EØF) nr. 1892/87
af 2. juli 1987 om notering af markedspriserne for oksekød (5), som har
hjemmel i forordning (EØF) nr. 805/68, erstattes af en ny bestemmelse
i nærværende forordning og bør derfor ophæves;
(39) overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 805/68 til
ordningerne i denne forordning kan volde problemer, som ikke erbehandlet i denne forordning; såfremt sådanne problemer opstår, børKommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsforanstaltnin-
ger; Kommissionen bør også bemyndiges til at løse specifikke
praktiske problemer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for oksekød omfatter en ordning for det indre
marked og for samhandelen med tredjelande og gælder for følgende
produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
a) 0102 90 05 til 0102 90 79 Tamkvæg, levende undtagen racerene avlsdyr
0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet0202 Kød af hornkvæg, frosset0206 10 95 Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet!
B
(1) Se side 103 i denne Tidende.
(2) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 24. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF)
nr. 1633/98 (EFT L 210 af 28.7.1998, s. 17).
(3) EFT L 14 af 21.1.1969, s. 2.
(4) EFT L 169 af 18.7.1968, s. 10. Forordningen er ændret ved forordning (EF)
nr. 428/77 (EFT L 61 af 5.3.1977, s. 17).
(5) EFT L 182 af 3.7.1987, s. 29.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 6
KN-kode Varebeskrivelse
0206 29 91 Nyretap og mellemgulv, frosset
0210 20 Kød af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret eller røget
0210 90 41 Nyretap og mellemgulv, saltet, i saltlage, tørret eller røget0210 90 90 Spiseligt mel og pulver af kød eller slagteaffald
1602 50 10 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, ikke kogt,
stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt,stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald
1602 90 61 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af
hornkvæg, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød ellerslagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald
b) 0102 10 Hornkvæg, levende, racerene avlsdyr
0206 10 91 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet,
undtagen til fremstilling af farmaceutiske produkter
0206 10 99
0206 21 00 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og mellemgulv, frosset, undtagen til
fremstilling af farmaceutiske produkter
0206 22 90
0206 29 99
0210 90 49 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret eller røget, undtagen nyretap og
mellemgulv
ex 1502 00 90 Talg af hornkvæg, rå eller usmeltet, også udpresset eller ekstraheret med opløsningsmidler
1602 50 31 til 1602 50 80 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, undtagen
ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og blandinger af sådant kød eller
slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald
1602 90 69 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, af
hornkvæg, undtagen ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og blandinger afsådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller
slagteaffald
2. I denne forordning forstås ved:
a) »kvæg«: levende tamkvæg henhørende under KN-kode ex 0102 10,
0102 90 05 til 0102 90 79
b) »voksent kvæg«: kvæg med en levende vægt på over 300 kg.
AFSNIT I
DET INDRE MARKED
Artikel 2
For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af udbuddet
til markedsbehovet, kan der for de i artikel 1 nævnte produkter træffes
følgende fællesskabsforanstaltninger:
a) foranstaltninger til muliggørelse af en bedre avlsplanlægning
b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion,
forarbejdning og afsætning
c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten
d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfristede
prognoser på grundlag af kendskab til de benyttede produktionsmidler
e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konstatere markedspris-
udviklingen.
De almindelige regler for disse foranstaltninger vedtages af Rådet efter
proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 7
KAPITEL 1
DIREKTE BETALINGER
Artikel 3
I dette kapitel forstås ved:
a) »producent«: en individuel landbruger, fysisk eller juridisk person, eller
en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer, uanset sammen-
slutningens eller dens medlemmers retlige status ifølge national ret, hvis
bedrift ligger på Fællesskabets område, og som holder kvæg
b) »bedrift«: de samlede produktionsenheder, som producenten driver, og
som ligger på en medlemsstats område
c) »område«: en medlemsstat eller et område inden for en medlemsstat efter
den pågældende medlemsstats valg
d) »tyr«: et ikke-kastreret handyre) »stud«: et kastreret handyrf) »ammeko«: en ko, der tilhører en kødrace eller er fremkommet ved
krydsning med en sådan race, og som indgår i en besætning, der er
beregnet til opdræt af kalve til kødproduktion
g) »kvie«: et hundyr på mindst 8 måneder, som endnu ikke har kælvet.
AFDELING 1
Præmier
Underafdeling 1
Særlig præmie
Artikel 4
1. Oksekødsproducenter, som på deres bedrift holder handyr, kan efter
ansøgning herom få udbetalt en særlig præmie. Præmien ydes i form af en
årlig præmie pr. kalenderår og pr. bedrift inden for regionale lofter for højst 90dyr i hver af de i stk. 2 nævnte aldersgrupper.
2. Den særlige præmie ydes højst:a) én gang i dyrets levetid, efter at det har nået en alder på 9 måneder, når
der er tale om tyre, eller
b) to gange i dyrets levetid, når der er tale om stude:
— første gang, når det er 9 måneder gammelt— anden gang, efter at det har nået en alder på 21 måneder.
3. For at der kan udbetales særlig præmiea) skal hvert dyr, for hvilket der ansøges om præmie, være holdt af
producenten til opfedning i en periode, som skal fastlægges nærmere
b) skal der for hvert dyr, indtil det slagtes eller udføres, være udstedt et pas
efter artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om
indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og ommærkning af oksekød og oksekødsprodukter (
1) med alle relevante
oplysninger om dets præmiestatus, eller, hvis et sådant pas ikke
foreligger, et tilsvarende administrativt dokument.
4. Når det samlede antal tyre i alderen fra 9 måneder og stude i alderen fra 9
måneder til 20 måneder, for hvilke der ansøges om præmie, og som opfylderbetingelserne for ydelse af den særlige præmie, i et område overstiger det
regionale loft, der er nævnt i bilag I, foretages der en forholdsmæssig
nedsættelse af det samlede antal præmieberettigede dyr efter stk. 2, litra a) ogb), pr. producent for det pågældende år.
I denne artikel forstås ved regionalt loft det antal dyr, der i et område og i et
kalenderår kan modtage den særlige præmie.!B
(1) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 8
5. Som undtagelse fra stk. 1 og 4 kan medlemsstaterne
— på grundlag af objektive kriterier, som de fastlægger, ændre eller ophæve
loftet på 90 dyr pr. bedrift og aldersgruppe, og
— når de udøver denne beføjelse, beslutte at anvende stk. 4 på en sådan
måde, at de når op på de nedsættelser, der er nødvendige for at overholdedet gældende regionale loft, uden at de bringer disse nedsættelser ianvendelse over for små producenter, som ikke har indgivet ansøgning
om den særlige præmie i det pågældende år for mere end et mindsteantal
af dyr, som den pågældende medlemsstat fastsætter.
6. Medlemsstaterne kan vedtage, at den særlige præmie ydes ved dyrets
slagtning. I så fald erstattes alderskriteriet i stk. 2, litra a), af en slagtet vægtpå mindst 185 kg for tyre.
Præmien udbetales eller tilbagebetales til producenterne.Det Forenede Kongerige bemyndiges til at anvende en anden ordning for
ydelse af den særlige præmie i Nordirland end i resten af sit område.
7. Præmiebeløbet fastsættes til:a) for hver præmieberettiget dyr:
— 160 EUR for kalenderåret 2000— 185 EUR for kalenderåret 2001— 210 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) for hver præmieberettiget stud og aldersgruppe:
— 122 EUR for kalenderåret 2000
— 136 EUR for kalenderåret 2001
— 150 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 2
Sæsonpræmie
Artikel 5
1. Når antallet af stude i en medlemsstat
a) der slagtes i et givet år, overstiger 60 % af de samlede årlige slagtninger
af handyr
b) der slagtes i perioden fra 1. september til 30. november i et givet år,
overstiger 35 % af de samlede årlige slagtninger af stude
kan producenterne efter ansøgning herom få udbetalt en tillægspræmie til den
særlige præmie (sæsonpræmie). Hvis begge de ovenfor nævnte udløsende
satser nås i Irland eller i Nordirland, anvendes præmien dog såvel i Irland som
i Nordirland.
Ved anvendelse af denne artikel på Det Forenede Kongerige betragtes
Nordirland som en særskilt enhed.
2. Denne præmie fastsættes til:— 72,45 EUR pr. dyr, der slagtes i de første 15 uger i et givet år— 54,34 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 16 og uge 17 i et givet år— 36,23 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 18 til uge 21 i et givet år, og
— 18,11 EUR pr. dyr, der slagtes i uge 22 og uge 23 i et givet år.
3. Hvis den i stk. 1, litra b), nævnte sats under hensyn til næstsidste
punktum ikke nås, kan de medlemsstater, hvis producenter tidligere har
modtaget sæsonpræmien, beslutte at yde denne præmie til en sats på 60 % afde beløb, der er fastsat i stk. 2.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 9
I så fald
a) kan den pågældende medlemsstat beslutte kun at yde denne præmie i de
første to eller tre af ovennævnte perioder
b) skal den pågældende medlemsstat sikre, at foranstaltningen bliver
finansielt neutral i det samme regnskabsår ved tilsvarende at nedsætte:
— den særlige præmie, der ydes for stude i anden aldersgruppe i denne
medlemsstat, og/eller
— de supplerende betalinger, der finder sted efter afdeling 2og skal underrette Kommissionen om den foranstaltning, der er anvendt
med henblik på nedsættelse.
Ved anvendelse af denne foranstaltning betragtes Irland og Nordirland som en
enkelt enhed i forbindelse med beregningen af den i stk. 1, litra a), nævnte
sats og dermed udbetaling af præmien.
4. For at det kan fastslås, om de i denne artikel nævnte procentsatser er
blevet overskredet, tages der hensyn til de slagtninger, der er foretaget i løbetaf det år, der ligger to år forud for det år, hvor det præmieberettigede dyr blev
slagtet.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 3
Ammekopræmien
Artikel 6
1. Producenter, der holder ammekøer på deres bedrift, kan efter ansøgning
herom få udbetalt en præmie for ammekohold (ammekopræmie). Præmien
ydes i form af en årlig præmie pr. producent inden for individuelle lofter.
2. Ammekopræmie ydes til alle producentera) som ikke leverer mælk eller mejeriprodukter fra deres bedrift i 12
måneder fra datoen for ansøgningens indgivelse.
Direkte salg af mælk eller mejeriprodukter fra bedrift til forbruger er dog
ikke til hinder for ydelse af præmien
b) som leverer mælk eller mejeriprodukter, hvis samlede individuelle
referencemængde i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3950/92,ikke overstiger 120 000 kg. Medlemsstaterne kan dog på grundlag af
objektive kriterier, som de fastlægger, beslutte at ændre eller ophæve
dette kvantitative loft
forudsat at de i mindst seks på hinanden følgende måneder fra datoen for
ansøgningens indgivelse har holdt et antal ammekøer svarende til mindst 80 %
og et antal kvier svarende til højst 20 % af det antal, der er ansøgt om præmie
for.
For at fastslå antallet af præmieberettigede dyr efter første afsnit, litra a) og
b), fastslås det på grundlag af præmiemodtagerens individuelle reference-mængde, jf. artikel 16, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af
17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (
1),
og den gennemsnitlige mælkeydelse, om køerne hører til en ammekobesæt-ning eller en malkekvægsbesætning.
3. Producenternes ret til præmie begrænses af anvendelsen af et individuelt
loft som omhandlet i artikel 7.
4. Præmien for hvert præmieberettiget dyr udgør:— 163 EUR for kalenderåret 2000— 182 for kalenderåret 2001— 200 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.5. Medlemsstaterne kan yde en supplerende national ammekopræmie på op
til 50 EUR pr. dyr, forudsat at dette ikke giver anledning til forskels-
behandling af opdrætterne i den pågældende medlemsstat.!B
(1) Se side 48 i denne Tidende.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 10
For bedrifter beliggende i en region som defineret i artikel 3 og 6 i Rådets
forordning "C1(EF) nr. 1260/1999 3af 21. juni 1999 om vedtagelse af
generelle bestemmelser for strukturfondene "C1(1)3finansieres de første
24,15 EUR pr. dyr af denne supplerende præmie af Den Europæiske
Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen.
For bedrifter beliggende på hele en medlemsstats område finansierer EUGFL,
Garantisektionen, hele den supplerende præmie, hvis ammekøerne i den
pågældende medlemsstat udgør mindst 30 % af det samlede antal køer, og
hvis mindst 30 % af de slagtede handyr tilhører kropsbygningsklasse S og E.Enhver overskridelse af disse procentsatser fastsættes på grundlag afgennemsnittet af de to år, der går forud for det år, for hvilket præmien ydes.
6. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer, og somtilhører en besætning, hvor der opdrættes kalve med henblik på kødpro-
duktion.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig bestemmelser-
ne vedrørende definitionen af begrebet ammeko i artikel 3, vedtages, og den
gennemsnitlige mælkeydelse fastsættes af Kommissionen efter proceduren i
artikel 43.
Artikel 7
1. Den 1. januar 2000 er en producents individuelle loft lig med det antal
ammekopræmierettigheder, han rådede over den 31. december 1999 ifølge derelevante fællesskabsregler, i givet fald tilpasset i henhold til stk. 3.
2. Medlemsstaterne tager de fornødne skridt til at sikre, at summen af
præmierettigheder på deres område fra den 1. januar 2000 ikke overstiger denationale lofter, der er anført i bilag II, og at de nationale reserver, der er
nævnt i artikel 9, kan oprettes.
3. Hvis den i stk. 2 nævnte tilpasning kræver en nedsættelse af
producenternes individuelle lofter, foretages nedsættelsen uden godtgørelse
og fastlægges på grundlag af objektive kriterier, herunder navnlig:
— producenternes udnyttelse af deres individiduelle lofter i de tre
referenceår forud for 2000
— iværksættelse af et investerings- eller ekstensiveringsprogram i oksekøds-
sektoren
— særlige naturbetingede forhold eller anvendelse af sanktioner, der
medfører, at præmien ikke udbetales eller udbetales med et nedsat beløb
i mindst et referenceår
— andre exceptionelle forhold, der har til følge, at betalingerne for mindst et
referenceår ikke svarer til den faktiske situation i det foregående år.
4. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til foranstaltningen i
stk. 2, bortfalder.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 8
1. Når en producent sælger eller på anden måde overdrager sin bedrift, kan
han overføre alle sine ammekopræmierettigheder til den, der overtager
bedriften. Han kan også overføre alle eller en del af sine rettigheder til andre
producenter uden at overdrage sin bedrift.
I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af bedriften
overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige 15 %, uden
godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat, hvor bedriften er
beliggende, til gratis omfordeling.
2. Medlemsstaterne
a) træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre, at præmierettigheder
overføres til områder, som ligger uden for følsomme områder ellerområder, hvor oksekødsproduktionen er særlig vigtig for den lokale
økonomi!B
(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 11
b) kan foreskrive, enten at overførsel af rettigheder uden overdragelse af
bedriften skal ske direkte mellem producenterne, eller at den skal ske viaden nationale reserve.
3. Medlemsstaterne kan inden en dato, som skal fastlægges nærmere, tillade
midlertidige overførsler af en del af præmierettighederne, som den producent,der råder over dem, ikke selv anvender.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Disse gennemførelsesbestemmelser kan navnlig vedrøre:
— bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne kan løse problemer i tilknyt-
ning til præmierettigheder, der overføres af producenter, som ikke ejer de
arealer, hvor deres bedrift er beliggende, og
— specifikke regler for det minimumsantal, der kan være genstand for en
delvis overførsel.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne skal have en national reserve af ammekopræmierettig-
heder.
2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 8, stk. 1, eller andre
fællesskabsbestemmelser, lægges til den nationale reserve, jf. dog artikel 7,stk. 4.
3. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserve til inden for rammerne
af denne reserve navnlig at tildele præmierettigheder til nytilkommende
producenter, yngre landbrugere og andre producenter med forrang.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43, navnlig:
— de foranstaltninger, der skal gælde, hvis den nationale reserve i en
medlemsstat ikke udnyttes
— foranstaltningerne vedrørende uudnyttede præmierettigheder, som er
blevet tilbageført til den nationale reserve.
Artikel 10
1. Som undtagelse fra artikel 6, stk. 3, kan medlemsstater, hvor over 60 % af
ammekøerne og kvierne holdes i bjergområder som defineret i artikel 18 i
Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af land-
distrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (
1), beslutte at
forvalte ammekopræmien til kvier uafhængigt af ammekopræmien til
ammekøer inden for grænserne af et separat nationalt loft, som den
pågældende medlemsstat fastsætter.
Et sådant separat nationalt loft må ikke overstige 20 % af det nationale loft i
den pågældende medlemsstat, som er fastsat i bilag II til denne forordning.Dette nationale loft nedsættes med et beløb svarende til det separate nationale
loft.
Når det samlede antal kvier i en medlemsstat, som udøver beføjelsen i
henhold til første afsnit, for hvilke der er indgivet ansøgning, og som opfylder
betingelserne for ydelse af ammekopræmien, overstiger det separate nationaleloft, nedsættes antallet af støtteberettigede kvier pr. producent i detpågældende år forholdsmæssigt.
2. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.!B
(1) Se side 80 i denne Tidende.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 12
Underafdeling 4
Slagtepræmie
Artikel 11
1. En producent, der holder kvæg på sin bedrift, kan efter ansøgning opfylde
betingelserne for ydelse af slagtepræmie. Denne ydes inden for nationalelofter, som skal fastsættes, ved slagtning af præmieberettigede dyr eller ved
udførsel af dem til et tredjeland.
Der kan ydes slagtepræmie til følgende:a) tyre, stude, køer og kvier fra en alder på 8 månederb) kalve på mere end 1 og under 7 måneder og med en slagtet vægt på under
160 kg
forudsat at producenten har holdt dem i en nærmere bestemt periode.2. Præmiebeløbet udgør:a) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra a):
— 27 EUR for kalenderåret 2000— 53 EUR for kalenderåret 2001— 80 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra b):
— 17 EUR for kalenderåret 2000— 33 EUR for kalenderåret 2001— 50 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
3. De i stk. 1 omhandlede nationale lofter fastsættes for hver medlemsstat
og separat for de to grupper dyr i litra a) og b) i stk. 1. Hvert loft skal svare tildet antal dyr i de to grupper, der blev slagtet i den pågældende medlemsstat i
1995, hvortil lægges de dyr, der i samme år blev udført til tredjelande ifølge
oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte, officielle statistiskeoplysninger for 1995, som Kommissionen har accepteret.
4. Når det samlede antal dyr i en given medlemsstat, for hvilke der er
indgivet ansøgning for en af de to dyregrupper i stk. 1, litra a) eller b), og som
opfylder betingelserne for ydelse af slagtepræmien, overstiger det nationale
loft for denne gruppe, nedsættes antallet af alle præmieberettigede dyr i dennegruppe pr. producent i det pågældende år forholdsmæssigt.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 5
Belægningsgrad
Artikel 12
1. Det samlede antal dyr, for hvilke der kan ydes særlig præmie og
ammekopræmie, er begrænset af anvendelsen af en belægningsgrad påbedriften på 2 storkreaturer (SK) pr. ha og kalenderår. Denne belægningsgrad
udtrykkes som antallet af SK pr. grovfoderenhed, der anvendes til foder til
bedriftens dyr. En producent fritages dog for anvendelsen af belægnings-graden, hvis det antal dyr på bedriften, der skal tages i betragtning vedfastlæggelse af belægningsgraden, ikke overstiger 15 SK.
2. Ved fastlæggelse af belægningsgraden på bedriften medregnes følgende:
a) de handyr, ammekøer og kvier, får og/eller geder, for hvilke der er
indgivet præmieansøgninger, og de malkekøer, der er nødvendige tilproduktion af den samlede referencemængde mælk, som er tildeltproducenten. Det således opgjorte antal dyr omregnes til SK efter
omregningstabellen i bilag III
b) foderarealet, som er det areal på bedriften, der i hele kalenderåret er til
rådighed til kvæg-, fåre- og/eller gedehold. I dette areal medregnes ikke:
— bygninger, skove, damme og veje!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 13
— arealer, der anvendes til andre produktioner, som er omfattet af
ordninger med fællesskabsstøtte, eller som anvendes til flerårigekulturer eller gartnerikulturer, bortset fra græsarealer uden foromdrift, for hvilke der foretages arealbetalinger i henhold til
artikel 17 i denne forordning og artikel 19 i forordning (EF)
nr. 1255/1999
— arealer, der er omfattet af støtteordningen for producenter af visse
markafgrøder, anvendes i forbindelse med støtteordningen for tørretfoder eller er omfattet af en national ordning eller en fællesskabs-
ordning for udtagning af landbrugsarealer.
Foderarealet omfatter arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer, hvor
der dyrkes blandede afgrøder.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43, navnlig bestemmelser
— vedrørende arealer, der udnyttes i fællesskab, og arealer, hvor der dyrkes
blandede afgrøder
— som kan forhindre, at anvendelsen af belægningsgraden omgås.
Underafdeling 6
Ekstensiveringsbeløb
Artikel 13
1. Producenter, som får udbetalt særlig præmie og/eller ammekopræmie,
kan få udbetalt et ekstensiveringsbeløb.
2. Ekstensiveringsbeløbet udgør 100 EUR for hver særlige præmie og
ammekopræmie, der ydes, forudsat at belægningsgraden på bedriften i detpågældende kalenderår ikke overstiger 1,4 SK pr. ha.
Medlemsstaterne kan dog beslutte at yde ekstensiveringsbeløbet således:a) i kalenderåret 2000 og 2001: 33 EUR ved en belægningsgrad på 1,6 SK
pr. ha eller derover, men ikke over 2,0 SK pr. ha, og 66 EUR ved enbelægningsgrad på mindre end 1,6 SK pr. ha
b) i kalenderåret 2002 og de følgende år: 40 EUR ved en belægningsgrad på
1,4 SK pr. ha eller derover, men ikke over 1,8 SK pr. ha, og 80 EUR ved
en belægningsgrad på mindre end 1,4 SK pr. ha.
3. Ved anvendelsen af stk. 2 gælder følgende:
a) uanset artikel 12, stk. 2, litra a), bestemmes bedriftens belægningsgrad
ved at tage hensyn til de handyr, køer og kvier, der holdes på bedriften i
det pågældende kalenderår, og til de får og/eller geder, for hvilke der erindgivet præmieansøgninger for det samme kalenderår. Antallet af dyromregnes til SK ved hjælp af omregningstabellen i bilag III
b) med forbehold af artikel 12, stk. 2, litra b), tredje led, betragtes arealer,
der anvendes til produktion af markafgrøder som defineret i bilag I til
Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af enstøtteordning for producenter af visse markafgrøder (
1), ikke som
»foderareal«.
c) ved beregning af belægningsgraden skal det foderareal, der tages hensyn
til, bestå af mindst 50 % græsarealer. »Græsareal« defineres af
medlemsstaterne. Denne definition skal mindst omfatte det kriterium,
at græsarealer er arealer, som ifølge lokale driftsmetoder er anerkendtsom værende bestemt til græsning for kvæg og/eller får. Dette udelukkerdog ikke blandet brug af disse arealer (græsareal, hø, græsensilage) i
løbet af samme år.
4. Med forbehold af belægningsgraden i stk. 2 kan producenter i medlems-
stater, hvor mere end 50 % af mælken produceres i bjergområder somdefineret i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1257/1999, og hvis bedrifter erbeliggende i sådanne områder, modtage ekstensiveringsbeløb efter stk. 2 for
malkekøer, der holdes på disse områder.!B
(1) Se side 1 i denne Tidende.1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 14
5. Efter proceduren i artikel 43
— vedtager Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel— tilpasser Kommissionen om nødvendigt de i stk. 2 nævnte beløb, navnlig
under hensyntagen til antallet af dyr, som beløbet kunne udbetales for i
det foregående kalenderår.
AFDELING 2
Supplerende betalinger
Artikel 14
1. Medlemsstaterne foretager supplerende betalinger på årsbasis til pro-
ducenterne på deres område for de globale beløb, der er anført i bilag IV .Disse betalinger finder sted efter objektive kriterier, herunder bl.a. de
relevante produktionsstrukturer og -betingelser, og navnlig på en sådan måde,
at der sikres lige behandling af producenterne, og forvridning af markeds- ogkonkurrencevilkårene undgås. Desuden må disse betalinger ikke være knyttettil udsving i markedspriserne.
2. Supplerende betalinger kan finde sted i form af betalinger pr. dyr
(artikel 15) og/eller arealbetalinger (artikel 17).
Artikel 15
1. Betalinger pr. dyr foretages for:
a) handyrb) ammekøerc) malkekøer
d) kvier.
2. Betalingerne pr. dyr kan ydes som supplerende beløb pr. slagte-
præmieenhed som fastsat i artikel 11, bortset fra kalve. I de øvrige tilfældefinder betalingerne pr. dyr sted:
a) på de særlige betingelser i artikel 16
b) på specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad, som medlems-
staterne fastsætter.
3. De specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad fastsættes:
— på grundlag af foderarealet, jf. artikel 12, stk. 2, litra b), dog med
undtagelse af de arealer, der er omfattet af arealbetalinger i henhold tilartikel 17
— under hensyntagen navnlig til den pågældende produktionstypes indvirk-
ning på miljøet, den miljømæssige følsomhed af de jorder, der anvendes
til opdræt af kvæg, og de foranstaltninger, der er iværksat for atstabilisere eller forbedre disse jorders miljømæssige situation.
Artikel 16
1. Betalingerne for handyr pr. kalenderår kan kun ydes for et bestemt antal
dyr i en medlemsstat:
— svarende til den pågældende medlemsstats regionale loft i bilag I, eller
— svarende til antallet af handyr, hvortil der blev ydet præmie i 1997, eller
— svarende til det gennemsnitlige antal slagtninger af handyr i årene 1997,
1998 og 1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte,officielle statistiske oplysninger for disse år, som Kommissionen har
accepteret.
Medlemsstaterne kan også fastsætte et maksimalt antal handyr pr. bedrift på
nationalt eller regionalt grundlag.
Kun handyr fra en alder på otte måneder kan komme i betragtning. Hvis
betalingerne pr. dyr sker på slagtetidspunktet, kan medlemsstaterne beslutte atlade denne betingelse erstatte af en slagtet vægt på mindst 180 kg.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 15
2. Betalingerne for pr. ammekøer og kvier, som er berettiget til ammeko-
præmie i henhold til artikel 6, stk. 4, og artikel 10, kan kun ydes som etsupplerende beløb pr. ammekopræmieenhed som fastsat i artikel 6, stk. 4.
3. Betalingerne for malkekøer kan kun ydes som beløb pr. ton præmiebe-
rettiget referencemængde, som er til rådighed på bedriften, og som skal
fastsættes i overensstemmelse med artikel 16, stk. 3, i forordning (EF)
nr. 1255/1999.
Artikel 15, stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse.4. Betalingerne for andre kvier end de i stk. 2 omhandlede kan pr.
medlemsstat og pr. kalenderår kun ydes for et antal kvier svarende til det
gennemsnitlige antal slagtninger af kvier i årene 1997, 1998 og 1999 ifølge
oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte, officielle statistiskeoplysninger for disse år, som Kommissionen har accepteret.
Artikel 17
1. Der foretages arealbetalinger pr. ha græsareal uden for omdrift
a) som producenterne kan udnytte i løbet af det pågældende kalenderårb) som ikke udnyttes for at opfylde de specifikke betingelser med hensyn til
belægningsgrad, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, og
c) for hvilket der ikke ansøges om støtte i henhold til støtteordningen for
producenter af visse markafgrøder, i henhold til støtteordningen for tørretfoder og i henhold til fællesskabsstøtteordninger for andre flerårigekulturer eller gartnerikulturer for samme år.
2. Græsarealet uden for omdrift i et område, for hvilket der kan foretages
arealbetalinger, må ikke overstige det relevante regionale basisareal.
De regionale basisarealer fastsættes af medlemsstaterne som det gennemsnit-
lige antal ha græsareal uden for omdrift, der kunne bruges til opdræt af kvæg iårene 1995, 1996 og 1997.
3. Arealbetalingen pr. ha, herunder arealbetalinger i henhold til artikel 19 i
forordning (EF) nr. 1255/1999, må ikke overstige:
— 210 EUR for kalenderåret 2000— 280 EUR for kalenderåret 2001— 350 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
Artikel 18
Inden den 1. januar 2000 giver medlemsstaterne Kommissionen nærmere
oplysninger om deres nationale ordninger for supplerende betalinger.
Eventuelle ændringer af disse ordninger meddeles Kommissionen senest en
måned efter vedtagelsen.
Artikel 19
Inden den 1. april 2004 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en
detaljeret rapport om gennemførelsen af denne afdeling.
Inden den 1. januar 2005 vurderer Kommissionen gennemførelsen af denne
afdeling og undersøger fordelingen af fællesskabsmidlerne mellem medlems-
staterne i henhold til bilag IV , navnlig under hensyntagen til udviklingen imedlemsstaternes andel i oksekødsproduktionen i Fællesskabet. Om nødven-digt forelægger Kommissionen Rådet relevante forslag.
Artikel 20
Gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling vedtages af Kommissionen
efter proceduren i artikel 43.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 16
AFDELING 3
Fælles bestemmelser
Artikel 21
Direkte betalinger efter dette kapitel er betinget af, at dyrene er identificeret
og registreret i henhold til forordning (EF) nr. 820/97.
Artikel 22
1. Direkte betalinger efter dette afsnit, bortset fra sæsonpræmien, finder
sted umiddelbart efter inspektionerne, men tidligst den 16. oktober i det
kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder.
2. Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde— finder direkte betalinger efter dette kapitel sted senest den 30. juni i året
efter det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder
— udbetales sæsonpræmien umiddelbart efter inspektionerne og senest den
15. oktober i det kalenderår, som ansøgningen om sæsonpræmie gælder.
Artikel 23
1. Hvis restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til Rådets
direktiv 96/22/EF (
1), eller restkoncentrationer af stoffer, der er tilladt i
henhold til ovennævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, i henhold til derelevante bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF (
2), påvises i et dyr, der
tilhører en producents kvægbesætning, eller hvis et ikke-tilladt stof eller
produkt eller et stof eller et produkt, der er tilladt i henhold til direktiv96/22/EF, men som opbevares ulovligt, bliver fundet i en hvilken som helst
form på producentens bedrift, udelukkes den pågældende producent for det
kalenderår, hvor påvisningen er sket, fra at modtage de beløb, der er fastsat idenne afdeling.
I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en
udelukkelsesperiode på indtil fem år regnet fra det år, hvor det pågældende
gentagelsestilfælde blev konstateret.
2. Hvis dyrenes ejer eller den, der er ansvarlig for dyrene, lægger hindringer
i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtagninger, der ernødvendige for gennemførelsen af de nationale overvågningsplaner forrestkoncentrationer, eller for udførelsen af de undersøgelser og den kontrol,
der gennemføres i henhold til direktiv 96/23/EF, finder sanktionerne i stk. 1
anvendelse.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 24
De direkte betalinger i afdeling 1 og 2 kan ændres efter proceduren i
traktatens artikel 37, stk. 2, på baggrund af udviklingen i produktion,
produktivitet og markedsforhold.
Artikel 25
Udgifterne til de direkte betalinger i dette kapitel betragtes som inter-
ventionsforanstaltninger i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF)
nr. 1258/1999.!B
(1) Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af visse
stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af /betatwo-agonister i husdyrbrug og
om ophævelse af direktiv 81/602/EØF , 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125 af23.5.1996, s. 3).
(
2) Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal
iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og
produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og
beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10).1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 17
KAPITEL 2
PRIV AT OG OFFENTLIG OPLAGRING
Artikel 26
1. Fra den 1. juli 2002 kan der træffes beslutning om støtte til privat
oplagring, når den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet, der konstaterespå grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksentkvæg som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 (i det følgende benævnt
»EF-handelsklasseskemaet«), udgør og forventes fortsat at udgøre mindre end
103 % af basisprisen.
2. Basisprisen for slagtekroppe af handyr af kvalitet R3 i EF-handelsklas-
seskemaet fastsættes til 2 224 EUR pr. ton.
3. Der kan ydes støtte til privat oplagring af fersk eller kølet kød af voksent
kvæg i form af hele og halve kroppe, »quartiers compensés«, forfjerdingereller bagfjerdinger, der er klassificeret efter EF-handelsklasseskemaet.
4. Rådet kan efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2:— ændre basisprisen, navnlig under hensyntagen til, at det er nødvendigt at
fastsætte prisen på et sådant niveau, at den bidrager til at stabilisere
markedspriserne, uden at der dog opstår strukturelle overskud i Fælles-skabet
— ændre listen over produkter i stk. 3, der kan være omfattet af støtte til
privat oplagring.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages, og beslut-
ningen om støtte til privat oplagring træffes af Kommissionen efter
proceduren i artikel 43.
Artikel 27
1. Fra den 1. juli 2002 åbnes der for offentlig intervention, hvis den
gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af EF-handelsklas-seskemaet som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 falder til under 1 560
EUR pr. ton i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat i to på
hinanden følgende uger; i så fald kan interventionsorganerne foretage opkøbaf en eller flere nærmere bestemte kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupperfersk eller kølet kød henhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20
til 0201 20 50 med oprindelse i Fællesskabet.
2. For opkøb i henhold til stk. 1 accepteres kun bud, som er lig med eller
ligger under den gennemsnitlige markedspris, der er konstateret i en
medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med et beløb, somskal fastsættes på grundlag af objektive kriterier.
3. Opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte,
fastlægges efter en licitationsprocedure og kan under særlige omstændigheder
fastsættes pr. medlemsstat eller pr. område i en medlemsstat på grundlag af de
gennemsnitlige markedspriser, der er konstateret. Ved licitationerne skal dersikres lige adgang for alle interesserede. De åbnes på grundlag af licitations-
betingelser, der om nødvendigt skal fastsættes under hensyntagen til
handelsstrukturerne.
4. Efter proceduren i artikel 43— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af produkter,
der kan gøres til genstand for interventionsopkøb
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den i stk. 2 nævnte forhøjelse— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:— åbning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 har været
opfyldt i to på hinanden følgende uger!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 18
— lukning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 ikke har været
opfyldt i mindst en uge.
Artikel 28
1. Afsætningen af de produkter, som interventionsorganerne opkøber i
henhold til artikel 27 og 47 i denne forordning og artikel 5 og 6 i forordning(EØF) nr. 805/68, sker på sådanne vilkår, at enhver markedsforstyrrelse
undgås, og at der sikres alle købere lige adgang til produkterne og lige
behandling.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig vedrørende
salgspriserne, betingelserne for udlagring og i givet fald for forarbejdning afde produkter, interventionsorganerne har opkøbt, vedtages af Kommissionen
efter proceduren i artikel 43.
AFSNIT II
SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
Artikel 29
1. Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter skal der fremlægges en importlicens.
Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte produkter
og ved udførsel fra Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnteprodukter kan der kræves fremlagt en import- eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset
hvor i Fællesskabet den pågældende er etableret, uden at dette i øvrigt
anfægter anvendelsen af artikel 32 og 33.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen
er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til atgennemføre indførslen eller udførslen inden for licensens gyldighedsperiode.Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis
har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43. De kan navnlig vedrøre:
a) licensernes gyldighedsperiodeb) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller eksportlicens
efter stk. 1, andet afsnit.
Artikel 30
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 31
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets
marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter i artikel 1 pålægges
indførsel af et eller flere af disse produkter til toldsatsen i artikel 30 en
tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der ihenhold til traktatens artikel 300 er indgået under de multilaterale handels-forhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor der
ikke er risiko for, at indførslen skaber forstyrrelser på Fællesskabets marked,
eller hvor virkningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold,
er dem, som Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold,
fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabet i de tre år, dergår forud for det år, hvor de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller
vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en tillægs-
importtold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældendesending.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 19
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet ellerFællesskabets importmarked.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
efter proceduren i artikel 43. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold til
artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i landbrugsaftalen.
Artikel 32
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger af de
aftaler, som indgået i henhold til traktatens artikel 300, eller af andre af Rådet
vedtagne retsakter, åbnes og forvaltes af Kommissionen efter bestemmelser,der er fastlagt efter proceduren i artikel 43.
For så vidt angår importkontingentet på 50 000 tons frosset kød henhørende
under KN-kode 0202 20 30, 0202 30 og 0206 29 91 og bestemt tilforarbejdning kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på
forslag af Kommissionen, bestemme, at dette kontingent helt eller delvis
vedrører tilsvarende mængder kvalitetskød, og anvende en omregningssats på4,375.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende
metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen
af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (metoden »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme
(metoden »traditionelle importører/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene
på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikre ligevægten på dettemarked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere måttevære blevet anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er
omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået
inden for rammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig tidsfordeling, fastlæggerden forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter, hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og
oprindelse, og
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af
garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldigheds-
periode.
Artikel 33
1. For at muliggøre udførsel af de i artikel 1 nævnte produkter på grundlag
af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet for disse
produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået ihenhold til traktatens artikel 300, kan forskellen mellem disse noteringer ellerpriser og fællesskabspriserne udlignes ved en eksportrestitution.
2. Den fremgangsmåde, der skal fastlægges for tildeling af de mængder, der
kan udføres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes såeffektivt som muligt under hensyn til fællesskabseksportens effektivitet
og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellem store
og små erhvervsdrivende!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 20
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervsdrivende
under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionerne er ens for hele Fællesskabet.
De kan differentieres efter destination, når situationen i den internationale
handel eller særlige krav på visse markeder gør det nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Fastsættelsen kan ske, navnlig:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) som et supplement ved licitation for begrænsede mængder af produkter,
for hvilke denne procedure forekommer hensigtmæssig.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation, fastsættes listen over produkter,
for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelse mindst en gang
hver tredje måned. Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau imere end tre måneder eller om fornødent ændres af Kommissionen inden fortidsintervallet efter anmodning herom fra en medlemsstat eller på Kommis-
sionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling i:
— priserne for oksekødsprodukter og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for oksekødsprodukter på verdensmarkedet
b) målet med den fælles markedsordning for oksekød, som er at sikre disse
markeder en ligevægt og en naturlig udvikling, for så vidt angår priser og
handel
c) de begrænsninger, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold til
traktatens artikel 300
d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe ligevægt
mellem anvendelsen af fællesskabsbasisprodukter med henblik på udførsel tiltredjelande af forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disselande, der tillades indført til forædling.
5. De i stk. 1 nævnte fællesskabspriser fastsættes under hensyn til:— priserne på Fællesskabets repræsentative markeder
— eksportpriserne.
Fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel sker
under hensyn til:
— priserne på tredjelandenes markeder
— de gunstigste priser ved indførsel i tredjelande, der er bestemmelseslande,
fra andre tredjelande
— de i de udførende tredjelande konstaterede producentpriser, i givet fald
under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande
— tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
6. Restitutionen ydes kun efter anmodning herom og mod fremlæggelse af
den pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved udførsel af de i artikel 1
nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen, og, hvisder er tale om differentierede restitutioner, som gælder samme dag:
a) for den i licensen angivne destination, ellerb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination, der er
anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det beløb, dergælder for den i licensen angivne destination.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 21
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes passende
foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 43 fraviges for de i artikel 1
nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse produkter i forbindelse
med fødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres:
— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet
— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har nået
den destination, der er anført på licensen, eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 3, litra b). Derkan gøres undtagelser fra denne bestemmelser efter proceduren i
artikel 43, såfremt der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende
garantier.
Desuden er ydelse af restitution for eksport af levende dyr betinget af, at
dyrevelfærdsbestemmelserne i fællesskabsforskrifterne, navnlig om beskyt-
telse af dyr under transport, overholdes.
10. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i artikel 43,
ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der indføres fra tredjelande og
genudføres til tredjelande, jf. dog stk. 9, første led.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der følger af de
aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, sikres på grundlag af
de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte referenceperioder, og somgælder for de pågældende produkter. For så vidt angår overholdelsen af deforpligtelser, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de
multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, berøres eksportli-
censernes gyldighed ikke af referenceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestemmelser
om genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte mængder, der kan
eksporteres, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
For så vidt angår stk. 9, sidste afsnit, kan gennemførelsesbestemmelserne også
omfatte særlige betingelser for import til tredjelande.
Artikel 34
1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning for
oksekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse medkvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, i særlige tilfælde helt ellerdelvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for
de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation er af særligt hastende karakter, og
Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af
proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1
fraviges, og Kommissionen træffer på anmodning fra en medlemsstat eller påeget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og
medlemsstaterne . De pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere
end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået forelagt enanmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en ugeefter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse
for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet, dertræffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre eller ophæve
Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet en afgørelse senest tre
måneder efter, at det har fået sagen forelagt, anses Kommissionens afgørelsefor ophævet.
Artikel 35
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur
og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de
produkter, der er omfattet af denne forordning. Den toldnomenklatur, der
følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 22
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold
til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen medtredjelande:
— opkrævning af afgifter med samme virkning som told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 36
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af indførsler eller udførsler udsat for eller truet afalvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatensartikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i
samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-
sionen, vedtager de almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke
og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden for hvilke grænser medlemsstaternekan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra enmedlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for
Rådet. Rådet træder straks sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre
eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en måned efter den dag,hvor den blev indbragt.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300, stk. 2.
AFSNIT III
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 37
Medlemsstaterne registrerer priserne for kvæg og kød af kvæg på grundlag af
bestemmelser, der fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 38
1. Konstateres der på Fællesskabets marked en væsentlig prisstigning eller
et væsentligt prisfald, og må det påregnes, at denne situation kan vedvare, ogat markedsforstyrrelser dermed indtræder eller truer med at indtræde, kan de
nødvendige foranstaltninger træffes.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 39
For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, der kan
følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af
sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren i artikel 43 træffes undtagelses-foranstaltninger for at støtte det marked, som berøres af disse begrænsninger.Disse foranstaltninger må kun træffes i det omfang og for det tidsrum, det er
strengt nødvendigt for at støtte dette marked.
Artikel 40
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder traktatens artikel 87, 88
og 89 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1 nævnte
produkter.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 23
Artikel 41
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er
nødvendige for gennemførelse af denne forordning. De oplysninger, der skal
meddeles, fastlægges efter proceduren i artikel 43. Efter samme procedure
vedtages de nærmere bestemmelser om meddelelse og udbredelse af disseoplysninger.
Artikel 42
Der nedsættes en forvaltningskomité for oksekød (i det følgende benævnt
»komitéen«), som består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en
repræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 43
1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer formanden
sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller efter anmodning fra enmedlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor
meget spørgsmålet haster. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i
traktatens artikel 205, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skaltræffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de
stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der
er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anven-
delse.
b) Såfremt disse foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med
komitéens udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommis-sionen. I så fald:
— kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstaltnin-
ger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned
— kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse
inden for det tidsrum, der er nævnt i foregående led.
Artikel 44
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden forelægger
den enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
Artikel 45
Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil
finder anvendelse på de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 46
Ved denne forordnings anvendelse skal der tages hensyn til både de i
traktatens artikel 33 og de i traktatens artikel 131 nævnte mål.
AFSNIT IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMEL-
SER
Artikel 47
1. Indtil den 30. juni 2002 kan produkter som omhandlet i stk. 2
sammenholdt med artikel 26, stk. 1, opkøbes af interventionsorganerne i
henhold til denne artikel for at forebygge eller afbøde en væsentlig nedgang i
priserne.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 24
2. Hvis betingelserne i stk. 3 er opfyldt, kan det besluttes, at interventions-
organerne i en eller flere medlemsstater eller i et område i en medlemsstat vedoffentlige licitationer opkøber en eller flere nærmere bestemte kategorier,kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kød henhørende under
KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50 med oprindelse i
Fællesskabet for at sikre en rimelig støtte til markedet på baggrund af densæsonmæssige udvikling i slagtningerne.
Disse opkøb må for Fællesskabet som helhed ikke overstige 350 000 tons om
året.
Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-
sionen, kan ændre denne mængde.
3. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand for
interventionsopkøb, kan licitationerne åbnes efter proceduren i stk. 8, når
følgende to forhold foreligger samtidig i en medlemsstat eller i et område i enmedlemsstat i to på hinanden følgende uger:
— den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet konstateret på grundlag af
EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg udgør under84 % af interventionsprisen
— den gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af nævnte skema
i medlemsstaten, i medlemsstaterne eller i et eller flere områder i enmedlemsstat udgør under 80 % af interventionsprisen.
Interventionsprisen fastsættes til:
— 3 475 EUR/t i perioden fra 1. januar til 30. juni 2000
— 3 242 EUR/t i perioden fra 1. juli 2000 til 30. juni 2001
— 3 013 EUR/t i perioden fra 1. juli 2001 til 30. juni 2002.
4. Licitationerne for en eller flere kvaliteter eller kvalitetsgrupper sus-
penderes, når en af følgende to situationer gør sig gældende:
— de to forhold, der er nævnt i stk. 3, foreligger ikke længere samtidig i to
på hinanden følgende uger
— interventionsopkøbene er ikke længere hensigtsmæssige ud fra de i stk. 2
nævnte kriterier.
5. Interventionen åbnes ligeledes, hvis den gennemsnitlige pris på Fælles-
skabets marked for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for kastrerede
handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe
af voksent kvæg i to på hinanden følgende uger udgør under 78 % afinterventionsprisen, og hvis den gennemsnitlige markedspris for ikke-ka-strerede handyr på under to år eller for kastrerede handyr konstateret på
grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg i en
medlemsstat eller områder i en medlemsstat udgør under 60 % afinterventionsprisen. I så fald foretages opkøb for de pågældende kategorieri de medlemsstater eller områder i en medlemsstat, hvor prisniveauet ligger
under denne grænse.
Med forbehold af stk. 6 accepteres alle bud i forbindelse med disse opkøb.
De mængder, der opkøbes i overensstemmelse med nærværende stykke, tages
ikke i betragtning ved anvendelsen af de i stk. 2 nævnte lofter for opkøbene.
6. I forbindelse med de i stk. 2 og 5 nævnte opkøbsordninger accepteres kun
bud, som er lig med eller ligger under den gennemsnitlige markedspris, der erkonstateret i en medlemsstat eller et område i en medlemsstat, forhøjet med etbeløb, som skal fastlægges på grundlag af objektive kriterier.
7. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand for
interventionsopkøb, fastlægges opkøbspriserne og de mængder, interventions-opkøbet kan omfatte, i forbindelse med licitationerne, og de kan under særlige
omstændigheder fastsættes efter medlemsstat eller område i en medlemsstat i
forhold til de gennemsnitlige markedspriser, der er konstateret. Vedlicitationerne skal der sikres lige adgang for alle interesserede. Licitationerne
åbnes på grundlag af licitationsbetingelser, der i givet fald skal fastsættes
under hensyntagen til handelsstrukturerne.
8. Efter proceduren i artikel 43:
— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af produkter,
der kan gøres til genstand for interventionsopkøb!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 25
— træffes der beslutning om licitationernes åbning eller genåbning og om
deres suspension i det i stk. 4, andet led, nævnte tilfælde
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den i stk. 6 nævnte forhøjelse
— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig de
bestemmelser, der tager sigte på at forebygge en nedadgående tendens i
markedspriserne
— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:— åbning af de i stk. 5 nævnte interventioner samt om suspension heraf,
hvis en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke længere eropfyldt
— suspension af de i stk. 4, første led, nævnte opkøb.
Artikel 48
1. Indtil den 30. juni 2002 kan det besluttes at yde støtte til privat oplagring
af de i artikel 26, stk. 3, nævnte produkter.
2. Gennemførelsesbestemmelserne for støtte til privat oplagring vedtages,
og ydelsen af støtte til privat oplagring besluttes af Kommissionen efterproceduren i artikel 43.
Artikel 49
1. Forordning (EØF) nr. 805/68, (EØF) nr. 989/68, (EØF) nr. 98/69 og
(EØF) nr. 1892/87 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 805/68 betragtes som henvisninger
til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammen-
ligningstabellen i bilag V .
Artikel 50
Efter proceduren i artikel 43 vedtager Kommissionen:
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra
ordningen i forordning (EØF) nr. 805/68 til ordningen i nærværende
forordning
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske
problemer. Sådanne foranstaltninger kan — i behørigt begrundede
tilfælde — afvige fra visse dele af nærværende forordning.
Artikel 51
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 2000, bortset fra artikel 18, der anvendes fra
denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 26
BILAG I
SÆRLIG PRÆMIE
Regionale lofter i medlemsstaterne i henhold til artikel 4, stk. 4
Belgien 235 149
Danmark 277 110
Tyskland 1 782 700
Grækenland 143 134
Spanien 713 999
Frankrig 1 754 732 (1)
Irland 1 077 458
Italien 598 746
Luxembourg 18 962
Nederlandene 157 932
Østrig 423 400
Portugal 175 075 (2)
Finland 250 000
Sverige 250 000
Det Forenede Kongerige 1 419 811 (3)
(1) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91 af 16. december 1991 om særlige foranstaltninger for visse
landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer (EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1). Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 2598/95 (EFT L 267 af 9.11.1995, s. 1).
(2) Ekstensiveringsprogrammet i Rådets forordning (EF) nr. 1017/94 af 26. april 1994 om omstilling fra markafgrøder til ekstensiv
husdyrproduktion på jorder i Portugal (EFT L 112 af 3.5.1994, s. 1) ikke indbefattet. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 1461/95
(EFT L 144 af 28.6.1995, s. 4).
(3) Dette loft forhøjes midlertidigt med 100 000 til 1 519 811, indtil levende dyr på under seks måneder kan udføres.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 27
BILAG II
AMMEKOPRÆMIE
Nationale lofter i henhold til artikel 7, stk. 2, gældende fra 1. januar 2000
Belgien 394 253
Danmark 112 932
Tyskland 639 535
Grækenland 138 005
Spanien 1 441 539
Frankrig (1) 3 779 866
Irland 1 102 620
Italien 621 611
Luxembourg 18 537
Nederlandene 63 236
Østrig 325 000
Portugal (2) 277 539
Finland 55 000
Sverige 155 000
Det Forenede Kongerige 1 699 511
(1) Det specifikke loft i artikel 5, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3763/91 ikke indbefattet.
(2) Den specifikke reserve i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1017/94 ikke indbefattet.!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 28
BILAG III
Omregningstabel for storkreaturer (SK) i henhold til artikel 12 og 13
Handyr og kvier på over 24 måneder, ammekøer, malkekøer 1,0 SK
Handyr og kvier fra 6 måneder til 24 måneder 0,6 SK
Får 0,15 SK
Geder 0,15 SK!B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 29
BILAG IV
SUPPLERENDE BETALINGER
Globale beløb i henhold til artikel 14
(mio. EUR)
2000 2001 2002 og følgende år
Belgien 13,1 26,3 39,4
Danmark 3,9 7,9 11,8
Tyskland 29,5 58,9 88,4
Grækenland 1,3 2,5 3,8Spanien 11,0 22,1 33,1
Frankrig 31,1 62,3 93,4
Irland 10,5 20,9 31,4Italien 21,9 43,7 65,6
Luxembourg 1,1 2,3 3,4
Nederlandene 8,4 16,9 25,3Østrig 4,0 8,0 12,0
Portugal 2,1 4,1 6,2
Finland 2,1 4,1 6,2Sverige 3,1 6,1 9,2
Det Forenede Kongerige 21,3 42,5 63,8!
B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 30
BILAG V
SAMMENLIGNINGSSTABEL
Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 4 —Artikel 4a, første og andet led Artikel 3, litra a) og b)
Artikel 4b, stk. 1 Artikel 4, stk. 1
Artikel 4b, stk. 2, første afsnit Artikel 4, stk. 2Artikel 4b, stk. 2, andet afsnit Artikel 4, stk. 3, litra a)Artikel 4b, stk. 3, tredje afsnit, litra a) Artikel 3, litra c)
Artikel 4b, stk. 3, litra a) —
Artikel 4b, stk. 4 —Artikel 4b, stk. 5 Artikel 4, stk. 6
Artikel 4b, stk. 7, litra a) —
Artikel 4b, stk. 8 Artikel 4, stk. 8Artikel 4c, stk. 1, andet afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 1, tredje afsnit Artikel 5, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4c, stk. 2, andet afsnit Artikel 5, stk. 2Artikel 4c, stk. 2, tredje afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 3, tredje afsnit Artikel 5, stk. 3, tredje afsnit
Artikel 4c, stk. 4 Artikel 5, stk. 5Artikel 4d, stk. 1, første punktum Artikel 6, stk. 1, første punktum
Artikel 4d, stk. 1, litra a) —
Artikel 4d, stk. 2, første punktum Artikel 6, stk. 3Artikel 4d, stk. 3, litra a) —
Artikel 4d, stk. 5 Artikel 6, stk. 2, litra a)
Artikel 4d, stk. 6, første afsnit Artikel 6, stk. 2, litra b), første punktumArtikel 4d, stk. 6, andet til fjerde afsnit —Artikel 4d, stk. 6, femte afsnit Artikel 6, stk. 2, andet afsnit
Artikel 4d, stk. 8, andet led Artikel 6, stk. 7
Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, første punktum Artikel 8, stk. 1, første afsnitArtikel 4e, stk. 1, første afsnit, andet punktum Artikel 8, stk. 4, andet afsnit, andet led
Artikel 4e, stk. 1d, andet afsnit Artikel 8, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4e, stk. 2 Artikel 8, stk. 2Artikel 4e, stk. 3 Artikel 8, stk. 3
Artikel 4e, stk. 4 —
Artikel 4e, stk. 5 Artikel 8, stk. 4, første og andet afsnit, første ledArtikel 4f, stk. 4, andet afsnit, første og andet led Artikel 9, stk. 4, første og andet afsnit!
B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 31
Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning
Artikel 4g, stk. 3 Artikel 12, stk. 2
Artikel 4g, stk. 4, litra a) —
Artikel 4g, stk. 5 Artikel 12, stk. 3
Artikel 4i —Artikel 4j, stk. 1-3 Artikel 23, stk. 1-3
Artikel 4k —
Artikel 4l Artikel 25Artikel 5 —
Artikel 6, stk. 1 Artikel 47, stk. 2
Artikel 6, stk. 2 Artikel 47, stk. 3Artikel 6, stk. 3 Artikel 47, stk. 4Artikel 6, stk. 4 Artikel 47, stk. 5
Artikel 6, stk. 5 Artikel 47, stk. 6
Artikel 6, stk. 6 Artikel 47, stk. 7Artikel 6, stk. 7 Artikel 47, stk. 8
Artikel 6a —
Artikel 7 —Artikel 8 Artikel 48
Artikel 9 Artikel 29
Artikel 10 Artikel 30Artikel 11 Artikel 31
Artikel 12, stk. 1, andet afsnit Artikel 32, stk. 1, andet afsnit
Artikel 12, stk. 2-4 Artikel 32, stk. 2-4Artikel 13, stk. 1-3 Artikel 33, stk. 1-3
Artikel 13, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 33, stk. 4, første og andet afsnit
Artikel 13, stk. 5-12 Artikel 33, stk. 5-12Artikel 14 Artikel 34
Artikel 15 Artikel 35
Artikel 16 Artikel 36Artikel 22 —Artikel 22a, stk. 1 Artikel 38, stk. 1
Artikel 22a, stk. 2 —
Artikel 22a, stk. 3 Artikel 38, stk. 2Artikel 23 Artikel 39
Artikel 24 Artikel 40
Artikel 25 Artikel 41Artikel 26, stk. 1 Artikel 42
Artikel 26, stk. 2 —
Artikel 27 Artikel 43!
B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 32
Forordning (EØF) nr. 805/68 Denne forordning
Artikel 28 Artikel 44
Artikel 29 —
Artikel 30 Artikel 45
Artikel 30a —Artikel 31 Artikel 46
Artikel 32 —
Artikel 33 —Bilag —
Bilag II —!
B1999R1254 — DA — 26.06.1999 — 000.002 — 33