1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2200/96
af 28. oktober 1996
om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager
(EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 2520/97 af 15. december 1997 L 346 41 17.12.1997
►M2Rådets forordning (EF) nr. 857/1999 af 22. april 1999 L 108 7 27.4.1999
►M3Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 L 160 80 26.6.1999
►M4Rådets forordning (EF) nr. 2699/2000 af 4. december 2000 L 311 9 12.12.2000
►M5Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 L 328 2 23.12.2000
►M6Kommissionens forordning (EF) nr. 718/2001 af 10. april 2001 L 100 12 11.4.2001
►M7Kommissionens forordning (EF) nr. 911/2001 af 10. maj 2001 L 129 3 11.5.2001
►M8Rådets forordning (EF) nr. 545/2002 af 18. marts 2002 L 84 1 28.3.2002
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 71 af 13.3.1997, s. 46 (2200/96)
►C2Berigtigelse, EFT L 271 af 3.10.1997, s. 19 (2200/96)
►C3Berigtigelse, EFT L 302 af 1.12.2000, s. 72 (1257/1999)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2200/96
af 28. oktober 1996
om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)På grund af et samspil af forskellige faktorer og de heraf
følgende ændringer befinder frugt- og grøntsagssektoren sig i en
ny situation, som producenterne må tilpasse sig; grundreglernefor den fælles markedsordning for denne sektor bør derfor haveet andet sigte; da denne ordning er blevet ændret gentagnegange, siden den oprindelig blev vedtaget, bør der for klarhedenskyld vedtages en ny forordning;
(2)i den nye forordning vil det være hensigtsmæssigt at indsætte devæsentligste bestemmelser i følgende forordninger: Rådetsforordning (EØF) nr. 3285/83 af 14. november 1983 om almin-delige bestemmelser for udvidelse af anvendelsesområdet forvisse regler, der er udstedt af producentorganisationer for frugt
og grøntsager(
4), Rådets forordning (EØF) nr. 1319/85 af 23.
maj 1985 om udbygning af kontrolordningen vedrørende anven-delsen af fællesskabsforskrifterne for frugt og grøntsage(
5),
Rådets forordning (EØF) nr. 2240/88 af 19. juli 1988 om fast-sættelse for så vidt angår ferskner, citroner og appelsiner afgennemførelsesbestemmelserne til artikel 16b i forordning
(EØF) nr. 1035/72 om den fælles markedsordning for frugt og
grøntsager(
6), Rådets forordning (EØF) nr. 1121/89 af 27.
april 1989 om indførelse af en interventionstærskel for æbler ogblomkål(
7) og Rådets forordning (EØF) nr. 1198/90 af 7. maj
1990 om oprettelse af en fortegnelse over citrusfrugtdyrknings-
arealer i Fællesskabet(8); disse forordninger bør derfor ophæves;
(3)en klassificering af produkterne efter bindende fælles normer,
der gælder for frugt og grøntsager, som enten afsættes inden forFællesskabet eller udføres til tredjelande, udgør en reference-ramme, der bidrager til loyal samhandel og
markedsgennemsigtighed, ligesom ordningen betyder, at
produkter, der ikke er af tilfredsstillende kvalitet, fjernes framarkedet; overholdelse af disse normer medvirker således til atgøre selve produktionen mere rentabel;
(4)med henblikpå forenk ling bør der under hensyntagen til denormer, der er fastlagt inden for De Forenede Nationers Økono-
miske Kommission for Europa (ECE/FN), fastlægges normer for
de frugter og grøntsager, som har en vis betydning for markedet;det er nødvendigt at fastlægge de nærmere betingelser for, hvor-1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 52 af 21. 2. 1996, s. 1.
(2) EFT nr. C 96 af 1. 4. 1996, s. 269.
(3) EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 21.
(4) EFT nr. L 325 af 22. 11. 1983, s. 8. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 220/92 (EFT nr. L 24 af 1. 2. 1992, s. 7).
(5) EFT nr. L 137 af 27. 5. 1985, s. 39. Forordningen er ændret ved forordning
(EØF) nr. 404/93 (EFT nr. L 47 af 25. 2. 1993, s. 1).
(6) EFT nr. L 198 af 26. 7. 1988, s. 9. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1327/95 (EFT nr. L 128 af 13. 6. 1995, s. 8).
(7) EFT nr. L 118 af 29. 4. 1989, s. 21. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1327/95 (EFT nr. L 128 af 13. 6. 1995, s. 8).
(8) EFT nr. L 119 af 11. 5. 1990, s. 59.
▼B
ledes de internationale normer kan tilpasses Fællesskabets
særlige behov;
(5)ordningen med normer kan kun få fuld virkning, hvis normerneuden undtagelse anvendes i alle afsætningsled og ab produkti-onsområdet; der kan dog fastsættes undtagelser for vissetransaktioner, som enten er meget marginale og punktvise ellerfinder sted ved begyndelsen af markedsføringen, eller for
produkter til forarbejdning; der bør endvidere tages hensyn til
muligheden for vareknaphed og for et usædvanligt stort udbud;for at kunne sikre den kvalitet, normerne kræver, må ansvaretfor, at de overholdes, påhvile produktindehaveren; navnligforbrugerkravene hvad angår frugternes og grøntsagernes kende-tegn nødvendiggør, at mærkningen omfatter oplysninger om
produkternes oprindelse helt frem til detailhandelsleddet;
(6)ved produktionen og afsætningen af frugt og grøntsager bør der
tages hensyn til miljøet, både med hensyn til dyrkningspraksisog ved forvaltningen af udtjent materiale og bortskaffelsen afprodukter, som er tilbagekøbt fra markedet; der bør navnlig tages
hensyn til beskyttelse af vandkvaliteten, opretholdelse af den
biologiske mangfoldighed samt landskabspleje;
(7)producentorganisationerne udgør grundelementet i den fællesmarkedsordning, idet de varetager en decentraliseret forvaltningaf ordningen; da efterspørgslen i stigende grad koncentreres, er
det mere end nogen sinde en økonomisk nødvendighed, at
udbuddet koncentreres inden for disse organisationer for atstyrke producenternes markedsposition; sammenslutningen børske på frivilligt grundlag og motiveres af den fordel, der kanopnås på grund af omfanget og effektiviteten af de tjenester,producentorganisationerne kan yde deres medlemmer; det er
ikke meningen, at der skal gribes ind i leveringer til organisati-
oner for specialiserede produkter, som bestod inden denneforordnings ikrafttræden;
(8)en producentorganisation skal anerkendes af medlemsstaten, forat den kan bidrage til virkeliggørelsen af den fælles markedsord-
nings mål, og anerkendelsen kræver, at organisationen opfylder
en række betingelser, som den ved sine vedtægter forpligter sigselv og sine medlemmer til at overholde; ønsker producentsam-menslutninger at opnå status som producentorganisation efterdenne forordning, bør der kunne indrømmes dem en overgangs-
periode, i hvilken der kan ydes finansiel støtte fra medlemsstaten
og fra Fællesskabet, såfremt sammenslutningerne påtager sig ogoverholder visse forpligtelser;
(9)der bør gælde en overgangsperiode for de producentorgani-sationer, der allerede er anerkendt ifølge forordning (EØF) nr.
1035/72(
1), men som ikke straks kan opfylde de krav for at
opnå anerkendelse, der er fastsat i nærværende forordning; disseorganisationer bør godtgøre, at de har forudsætninger for atkunne gennemføre den fornødne omlægning;
(10)for at sikre, at producentorganisationerne handler ansvarsfuldt,
især i forbindelse med deres finansielle beslutninger, og at de
offentlige midler, der anvendes til organisationerne, udnytteslangsigtet, bør det fastsættes, på hvilke betingelser disse midlerkan anvendes; medfinansiering af driftsfonde, som etableres afproducentorganisationerne, vil være en hensigtsmæssig løsning;
(11)for at sikre driftsfondenes eksistens og korrekte funktion er detnødvendigt, at producentorganisationerne overtager hele denpågældende produktion fra deres medlemmer;1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 3
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den fælles
markedsordning for frugt og grøntsager (EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s.
1, specialudgave 1972 (II) s. 423). Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1363/95 (EFT nr. L 132 af 16. 6. 1995, s. 1).
▼B
(12)med henblikpå styring af Fællessk abets udgifter bør der lægges
loft over støtten til de producentorganisationer, som opretter en
driftsfond;
(13)i områder, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad,bør der kunne ydes supplerende nationale økonomiske bidrag;for medlemsstater, der er særlig ugunstigt stillet i strukturel
henseende, bør Fællesskabet kunne refundere disse bidrag via
EF-støtterammen;
(14)for at styrke producentorganisationerne eller sammenslutningerneheraf yderligere og for at sikre, at markedet har den ønskedestabilitet, bør medlemsstaterne på bestemte betingelser kunnepålægge alle de producenter i et område, der ikke er medlem,
at følge de regler, som organisationen eller sammenslutningen i
det pågældende område har fastsat for sine medlemmer, isærreglerne vedrørende produktion, afsætning og miljøbeskyttelse;nogle af de udgifter, der er forbundet med reglernes udvidedeanvendelse, bør, når de er dokumenteret, kunne pålægges de
pågældende producenter, eftersom disse drager fordel af virknin-
gerne;
(15)brancheorganisationer, der er dannet på initiativ af individuelleeller allerede sammensluttede erhvervsdrivende, og som repræ-senterer en betydelig del af erhvervskategorierne inden for
frugt- og grøntsagssektoren, kan bidrage til en bedre hensyntagen
til de faktiske forhold på markedet og fremme en udvikling i denøkonomiske adfærd, der tilsigter en forbedring af kendskabet tilog tilrettelæggelsen af produktionen samt præsentationen ogafsætningen af produkterne; eftersom disse brancheorganisatio-ners virke generelt kan bidrage til, at målene i traktatens artikel
39 og navnlig i denne forordning nås, bør medlemsstaterne, når
de forskellige former for indsats er fastlagt, have mulighed for atgive en specifikanerk endelse til de organisationer, der godtgør,at de er repræsentative, og som gennemfører aktioner, der ergunstige for ovennævnte mål; bestemmelserne om udvidet
anvendelse af de regler, producentorganisationerne eller
sammenslutningerne har fastsat, og den delvise dækning af deudgifter, som denne udvidede anvendelse medfører, bør ogsågælde for branchevirksomhed, da der sigtes mod ensartede mål;
(16)for at stabilisere priserne er det ønskeligt, at producentorgani-
sationerne kan intervenere på markedet, især ved at beslutte, at
bestemte produktmængder ikke udbydes til salg i bestemteperioder; sådanne tilbagekøb må ikke kunne opfattes som enafsætningsmulighed, der træder i stedet for markedsføring; derforbør fællesskabsfinansieringen af disse tilbagekøb kun omfatte enbestemt procentdel af produktionen, og der bør kun ydes en
nedsat fællesskabsgodtgørelse, uden at dette i øvrigt berører
anvendelsen af driftsfondene; med henblikpå forenk ling bør deranvendes en fælles lineær fællesskabsgodtgørelse for hvertprodukt; for at nedsættelsen kan blive sammenlignelig i omfangfor produkterne som helhed, er en vis differentiering påkrævet;
(17)interventionen kan kun få fuld virkning, hvis de produkter, der ertilbagekøbt fra markedet, ikke på ny bringes ind i den forsådanne produkter sædvanlige handel; det bør derfor fastlægges,hvilke forskellige bestemmelses- eller anvendelsesformer deropfylder denne betingelse, idet det så vidt muligt undgås, at detilbagekøbte produkter destrueres;
(18)den nye forvaltning af tilbagekøb gør det samtidig muligt atophæve de gældende bestemmelser om konsekvenserne i tilfældeaf tærskeloverskridelse; princippet bør dog opretholdes i en over-gangsperiode, og Kommissionen bør have beføjelse til atanvende det, hvis det bliver påkrævet;1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 4
▼B
(19)ved forordning (EF) nr. 3290/94(1) fastsættes de tilpasninger og
overgangsforanstaltninger, der er nødvendige inden for land-
brugssektoren med henblik på gennemførelsen af de aftaler,som er indgået som led i de multilaterale handelsforhandlingerunder Uruguay-runden, herunder en ny ordning for samhandelenmed tredjelande med frugt og grøntsager; bestemmelserne i bilagXIII til forordning (EF) nr. 3290/94 bør medtages i nærværende
forordning; når produkterne indføres til Fællesskabet til forar-
bejdningsindustrien, sælges de imidlertid ikke i kommission;indgangsprisen kan da konstateres på grundlag af andreelementer end ansættelse af en fast værdi; der bør fastsættesyderligere bestemmelser herom;
(20)den fælles markedsordnings bestemmelser skal overholdes af allede erhvervsdrivende, de gælder for, da deres virkning ellers
fordrejes med alle de følger, dette vil få både for de offentlige
midler og for konkurrencen mellem de erhvervsdrivende; derbør derfor oprettes et særligt EF-inspektørkorps for sektoren; afsåvel budgetmæssige som effektivitetsmæssige grunde børkorpset bestå af embedsmænd fra Kommissionen og eventuelt
andre embedsmænd; der må desuden fastsættes fællesskabssank-
tioner, så den nye ordning kan blive anvendt ens i heleFællesskabet;
(21)en af de afgørende forudsætninger for en korrekt forvaltning afden fælles markedsordning er et nøjagtigt kendskab til markedet;der bør derfor træffes de fornødne foranstaltninger i denneforbindelse;
(22)det indre marked kan ikke fungere korrekt, hvis visse former for
støtte ydes; de bestemmelser i traktaten, der gør det muligt at
vurdere medlemsstaternes støtteforanstaltninger og forbyde dem,der er uforenelige med det fælles marked, bør derfor anvendesinden for den sektor, der er omfattet af denne forordning;
(23)i forbindelse med den fælles markedsordning for frugt oggrøntsager bør der på passende måde tages hensyn til de mål,der er fastsat i traktatens artikel 39 og 110;
(24)for at lette iværksættelsen af foranstaltningerne i denne forord-
ning bør der fastlægges en procedure for et snævert samarbejde
mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for en forvalt-ningskomité;
(25)for at imødegå særligt ugunstige konjunkturer for nødder er detnødvendigt, at der ydes et fast støttebeløb for nødder, som høstesi produktionsårene 1997/1998, 1998/1999 og 1999/2000 —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ved denne forordning oprettes der en fælles markedsordning for
frugt og grøntsager.
2. Markedsordningen gælder for følgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
07020000 Tomater, friske eller kølede
0703 Skalotteløg, hvidløg og andre spiseløg samt porrer og
andre Allium-arter, friske eller kølede
0704 Hvidkål, blomkål, grønkål og anden spiselig kål (Brassica-
arter), friske eller kølede1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 5
(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 105. Forordningen er ændret ved forord-
ning (EF) nr. 1193/96 (EFT nr. L 161 af 29. 6. 1996, s. 1).▼M1
▼B
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
0705 Salat (Lactuca sativa) og cikorie (Cichorium-arter), friske
eller kølede
0706 Gulerødder, turnips, rødbeder, skorzoner, knoldselleri,
radiser og andre spiselige rødder, friske eller kølede
070700 Agurker og asier, friske eller kølede
0708 Bælgfrugter, også udbælgede, friske eller kølede
ex 0709 Andre grøntsager, friske eller kølede, undtagen grøntsager
henhørende under pos. 07096091, 07096095,
0709 6099, 0709 9031, 0709 9039 og 07099060
ex 0802 Andre nødder, friske eller tørrede, også afskallede,
undtagen arecanødder (betelnødder) og kolanødder,
henhørende under pos. 0802 9020
08030011 Pisang, friske
ex 08030090 Pisang, tørrede
08042010 Figner, friske
08043000 Ananas
080440 Avocadoer
08045000 Guavabær, mango og mangostaner
0805 Citrusfrugter, friske eller tørrede08061010 Druer, friske, til spisebrug
0807 Meloner (herunder vandmeloner) og melontræsfrugter
(papaya), friske
0808 Æbler, pærer og kvæder, friske
0809 ►
C1Abrikoser ◄, kirsebær, ferskner (herunder blod-
ferskner og nektariner), blommer og slåen, friske
0810 Andre frugter, friske
08135031 Blandinger udelukkende af nødder under pos. 0801 og
0802
08135039
12121010 Johannesbrød
3. Produktionsåret for de i stk. 2 nævnte produkter fastsættes om
nødvendigt efter proceduren i artikel 46.
AFSNIT I
Klassificering af produkterne
Artikel 2
1. Produkter, der er bestemt til levering i frisk tilstand til forbru-
geren, kan klassificeres ud fra et system af normer.
2. Normerne for de friske frugter og grøntsager, der er opført i bilag
I, vedtages efter proceduren i artikel 46 for gennemførelsen af denfælles markedsordning. Der tages med henblik herpå hensyn til deECE/FN-normer, som er anbefalet af Arbejdsgruppen vedrørendeNormer for Letfordærvelige Produkter og Kvalitetsforbedring underDen Økonomiske Kommission for Europa.
Indtil der er vedtaget nye normer, finder de normer, som er fastlagt i
henhold til artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1035/72, fortsat anvendelse.
3. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 46 udvide listen i
bilag I til også at omfatte andre produkter.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 6
▼M6
▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 3
1. Indehavere af produkter, som der er fastsat normer for, må kun
udstille disse produkter med henblik på salg, udbyde dem til salg,
sælge, levere eller i øvrigt bringe dem i handelen inden for Fælles-skabet, såfremt de er i overensstemmelse med disse normer.Produktindehaveren er ansvarlig for overensstemmelse med normerne.
Medlemsstaterne kan fritage følgende produkter fra at være undergivet
normer eller bestemte nationale bestemmelser:
a) produkter, der udstilles med henblik på salg, udbydes til salg,
sælges, leveres eller i øvrigt af producenten bringes i handelen påengroshandelscentre, navnlig produktionsmarkeder, beliggende i
dyrkningsområdet
b) produkter, der fra disse engroshandelscentre sendes til sorterings-,
emballerings- eller lagervirksomheder inden for samme dyrknings-
område.
Såfremt andet afsnit bringes i anvendelse, underretter den pågældende
medlemsstat Kommissionen herom og giver den meddelelse om deforanstaltninger, den har truffet i så henseende.
2. Følgende produkter er ikke undergivet normer inden for dyrk-
ningsområdet:
a) produkter, som af producenten sælges eller leveres til sorterings- og
emballeringsvirksomheder eller til lagervirksomheder, eller som fra
producentens bedrift sendes til disse virksomheder
b) produkter, som fra lagervirksomheder sendes til sorterings- og
emballeringsvirksomheder.
3. Følgende produkter er ikke undergivet normer:
a) produkter, som sendes til forarbejdningsvirksomheder, idet der dog
eventuelt efter proceduren i artikel 46 fastsættes minimumskrav til
kvaliteten af produkter, som er bestemt til industriel forarbejdning
b) produkter, som af producenten på hans bedrift overdrages til forbru-
geren til dennes personlige brug
c) efter en afgørelse, som Kommissionen på anmodning af en
medlemsstat har truffet efter proceduren i artikel 46, produkter fra
et bestemt område, som sælges i detailhandelen i dette område forat tilgodese en velkendt lokal forbrugstradition.
4. Det skal godtgøres, at de produkter, der er omhandlet i stk. 2 og
stk. 3, litra a), opfylder de fastlagte betingelser, navnlig med hensyn til
deres anvendelse.
Artikel 4
Er der produkter, der er i overensstemmelse med normerne, som følge
af en ekstrem mangel ikke tilstrækkelige til at dække forbrugerbehovet,
eller overstiger de langt dette som følge af et usædvanligt stort udbud,
træffes der for en begrænset periode og efter proceduren i artikel 46foranstaltninger, der afviger fra anvendelsen af disse normer, underoverholdelse af Fællesskabet (SIC! Fællesskabets) internationaleforpligtelser.
Artikel 5
1. De angivelser, som i henhold til normerne kræves med hensyn til
mærkning, skal med letlæselig og synlig skrift være anbragt på en afemballagens sider, enten som et direkte påtryk, der ikke kan slettes,eller som en etiket, der indgår i selve pakken eller er solidt fastgjort
til denne.
2. For produkter, som afsendes uemballeret, løst læsset i et trans-
portmiddel, skal de i stk. 1 omhandlede angivelser være anført i etdokument, som ledsager varen, eller på en seddel, der er anbragtsynligt i transportmidlet.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 7
▼B
Artikel 6
Tilbydes produkterne i detailhandelen i emballage, skal de angivelser,
som er fastsat med hensyn til mærkning, være anbragt tydeligt og
letlæseligt.
For færdigpakkede produkter i henhold til direktiv 79/112/EØF(1) skal
foruden de angivelser, der er foreskrevet i de fælles normer, netto-vægten anføres. For produkter, som normalt sælges stykvis, er der dogikke pligt til at anføre nettovægten, når antallet af stykker klart kan sesog let kan tælles gennem indpakningen, eller, hvis dette ikke er
tilfældet, når antallet er anført i mærkningen.
Produkterne kan tilbydes uden emballage, såfremt detailhandleren
forsyner de til salg udbudte produkter med et skilt, som med megettydelig og letlæselig skrift angiver de i normerne foreskrevne oplys-ninger vedrørende:
— sort
— produktets oprindelse
— klasse.
Artikel 7
Til konstatering af, om produkter, som der er fastlagt normer for,
opfylder bestemmelserne i artikel 3-6, foretager de af de enkelte
medlemsstater udpegede organer i alle handelsled samt under trans-porten en kontrol ved hjælp af stikprøver i overensstemmelse medbestemmelserne i afsnit VI.
Kontrollen ►
C1skal◄fortrinsvis finde sted forud for transporten fra
dyrkningsområderne, ved produktets emballering eller ved dets indlad-
ning.
Medlemsstaterne giver de øvrige medlemsstater og Kommissionen
meddelelse om, hvilke organer de har udpeget som ansvarlige forkontrollen.
Artikel 8
1. Produkter, som der er fastlagt normer for, må kun indføres fra
tredjelande, hvis de er i overensstemmelse med disse normer ellernormer af mindst tilsvarende art.
2. Artikel 3-7 anvendes for produkter, som er indført til Fælles-
skabet efter opfyldelse af formaliteterne ved indførsel i henhold til de
gældende fællesskabsbestemmelser for indførsel.
Artikel 9
1. Produkter, som der er fastlagt normer for, må kun udføres til tred-
jelande, hvis de er i overensstemmelse med disse normer.
Under hensyntagen til kravene på destinationsmarkederne kan der dog
indrømmes undtagelser efter proceduren i artikel 46.
2. For produkter, som er bestemt til udførsel til tredjelande, skal det,
inden de forlader Fællesskabets toldområde, kontrolleres, at de er i
overensstemmelse med normerne.
Artikel 10
Foranstaltninger, der skal sikre en ensartet anvendelse af bestemmel-
serne i dette afsnit, vedtages efter proceduren i artikel 46.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 8
(1) Rådets direktiv af 18. december 1978 om indbyrdes tilnærmelse af
medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for
levnedsmidler samt om reklame for sådanne EFT nr. L 33 af 8. 2. 1979, s
1. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
▼B
Foranstaltningerne kan for produkter, som skal indføres til Fælles-
skabet, omfatte godkendelse af officielle kontroltjenester ieksporttredjelandet.
AFSNIT II
Producentorganisationer
Artikel 11
1. I denne forordning forstås ved »producentorganisation« en juri-
diskperson:
a) der er oprettet på initiativ af producenter af følgende kategorier af
de i artikel 1, stk. 2, opførte produkter:
i) frugt og grøntsager
ii) frugt
iii) grøntsager
iv) produkter bestemt til forarbejdning
v) citrusfrugter
vi) nødder
vii) svampe
b) som navnlig har det formål:
1) at sikre planlægning af produktionen og tilpasning til efter-
spørgslen, navnlig hvad angår mængde og kvalitet
2) at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af
medlemmernes produktion
3) at reducere produktionsomkostningerne og regulere produktions-
priserne
4) at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affalds-
håndteringer, der er miljøvenlige, navnlig hvad angårbeskyttelse af kvaliteten af vand, jord og landskab og bevarelseog/eller fremme af biologiskmangfoldighed
c) hvis vedtægter bl.a. forpligter de tilsluttede producenter til:
1) at anvende de regler, producentorganisationen har vedtaget for
kendskab til produktionen, for produktion, for afsætning og formiljøbeskyttelse
2) for så vidt angår produktion af hver af de i litra a) nævnte
produktkategorier i en given bedrift kun at være medlem af énenkelt af de i litra a) nævnte producentorganisationer
3) at afsætte hele deres produktion af de pågældende produkter
gennem producentorganisationen.
Hvis producentorganisationen tillader det, kan producenter, der
er medlem, dog på vilkår, som fastsættes af organisationen:
— foretage salg ►
M2fra deres bedrift og/eller uden for deres
bedrift◄direkte til forbrugeren til dennes personlige brug
af højst 25 % af deres produktion for så vidt angår producent-
organisationer for frugt og grøntsager som nævnt i litra a), nr.i), og af højst 20 % for så vidt angår producenter, der ermedlem af andre former for producentorganisationer, ogderudover
— selv eller gennem en anden producentorganisation, der er
udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte
produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den
mængde, der kan afsættes gennem deres egen producent-organisation
— gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af
deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som pågrund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deresegen organisations forretningsmæssige aktiviteter
— efter proceduren i artikel 46 få tilladelse til undtagelsesvis, i
aftagende grad og som en overgangsforanstaltning indtil den1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 9
▼B
31. december 1999 at indgå direkte kontrakter med forarbejd-
ningsvirksomheder for visse produkter
4) at give producentorganisationen de oplysninger, den ønsker til
statistiske formål, og som bl.a. kan vedrøre areal, høst, udbytte
og direkte salg
5) at betale de vedtægtsbestemte finansielle bidrag til iværksættelse
og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 15
d) hvis vedtægter har bestemmelser:
1) om nærmere regler for fastlæggelse, vedtagelse og ændring af
bestemmelserne i litra c), nr. 1
2) om, at medlemmerne skal erlægge de finansielle bidrag, der er
nødvendige til finansieringen af producentorganisationen
3) til sikring af, at de tilsluttede producenter på demokratisk vis
udøver kontrol med deres organisation og dens beslutninger
4) om sanktioner såvel for overtrædelse af de vedtægtsbestemte
forpligtelser, bl.a. manglende betaling af finansielle bidrag, somfor overtrædelse af producentorganisationens regler
5) om optagelse af nye medlemmer, herunder en minimumsperiode
for medlemskab
6) om de regnskabsmæssige og budgetmæssige regler, der kræves,
for at organisationen kan fungere, og
e) som er anerkendt af den pågældende medlemsstat i henhold til stk.
2.
2. Medlemsstaterne anerkender producentsammenslutninger, der
anmoder herom, som producentorganisationer i henhold til denneforordning, såfremt:
a) de opfylder betingelserne i stk. 1 og i den henseende bl.a. godtgør,
at de repræsenterer et mindste antal producenter og en mindstemængde af den markedsegnede produktion, som fastlægges efterproceduren i artikel 46
b) de frembyder tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen,
varigheden og effektiviteten af deres indsats
c) de reelt gør det muligt for deres medlemmer at opnå fornøden
teknisk bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder
d) de reelt dels stiller sådanne tekniske faciliteter til rådighed for deres
medlemmer, som er nødvendige til oplagring, emballering og afsæt-
ning af produkterne, dels sikrer en passende handels-, regnskabs- ogbudgetmæssig forvaltning af de opgaver, de påtager sig.
3. Som producentorganisationer i henhold til denne forordning kan
medlemsstaterne tillige anerkende andre producentorganisationer end
dem, der er omhandlet i stk. 1, litra a), som bestod inden denne forord-nings ikrafttræden, og som inden nærværende forordningsiværksættelse var anerkendt i henhold til forordning (EØF) nr. 1035/72.
Når medlemsstaterne anerkender ovennævnte producentorganisationer i
medfør af første afsnit, finder betingelserne i stk. 1, bortset fra litra a)og, hvis relevant, litra c), nr. 2, og i stk. 2 anvendelse.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne:
a) træffer beslutning om anerkendelse senest tre måneder efter indgi-
velsen af ansøgningen med samtlige støttedokumenter
b) kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder
betingelserne for anerkendelse, og anvender, hvis dette ikke ertilfældet, sanktionerne over for disse organisationer og træffer omnødvendigt beslutning om tilbagekaldelse af anerkendelsen
c) giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om alle beslut-
ninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse afanerkendelser.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 10
▼B
2. Reglerne for, hvordan og hvor ofte medlemsstaterne aflægger
beretning til Kommissionen om producentorganisationernes aktiviteter,vedtages efter proceduren i artikel 46.
Kommissionen sikrer ved kontrol efter afsnit VI, at artikel 11 og stk. 1,
litra b), i nærværende artikel overholdes, og den anmoder på grundlag
af kontrollen eventuelt medlemsstaterne om at tilbagekalde udstedteanerkendelser.
Artikel 13
1. Producentorganisationer, der inden nærværende forordnings
ikrafttræden er anerkendt i henhold til forordning (EØF) nr. 1035/72,og som ikke uden en overgangsperiode kan anerkendes i henhold tilartikel 11 i nærværende forordning, er omfattet af bestemmelserne iafsnit IV i de to år, der følger efter nærværende forordnings ikraft-
træden, såfremt de pågældende organisationer fortsat opfylder
betingelserne i de relevante artikler i forordning (EØF) nr. 1035/72.
2. Den i stk. 1 omhandlede periode på to år kan forlænges til fem år,
hvis den pågældende organisation:
a) senest på en given dato inden udløbet af den i stk. 1 nævnte periode
forelægger en handlingsplan for anerkendelse i henhold til artikel11, stk. 2, for medlemsstaten, som enten skal godkende den ellerafvise den
b) i forbindelse med fremlæggelsen af planen godtgør, at den har
oprettet en driftsfond, jf. artikel 15
c) forpligter sig til at gennemføre handlingsplanen, inden de fem år er
gået, idet den ved manglende gennemførelse udsætter sig for sankti-oner, der fastlægges af medlemsstaten.
3. En producentorganisation, som ikke længere opfylder betingel-
serne i stk. 2, mister uanset årsagen og tidspunktet sin status på de
betingelser, der er fastsat i artikel 12, stk. 1, litra b).
Anvendelsen af første afsnit berører dog ikke de individuelle rettig-
heder, som producentorganisationen måtte have erhvervet i medfør afforordning (EØF) nr. 1035/72.
Artikel 14
1. Der kan indrømmes producentsammenslutninger, som er nye,
eller som ikke inden nærværende forordnings ikrafttræden er anerkendti henhold til forordning (EØF) nr. 1035/72, en overgangsperiode påhøjst fem år til at opfylde betingelserne i artikel 11.
Med henblikherpå forelægger de medlemsstaten en anerk endelsesplan
med en tidsplan, hvis godkendelse bevirker, at den i første afsnit
nævnte frist på fem år begynder, idet godkendelsen gælder som en
foreløbig anerkendelse.
2. I de fem år, der følger efter datoen for den foreløbige anerken-
delse, kan medlemsstaterne yde de i stk. 1 omhandledeproducentsammenslutninger:
a) støtte for at fremme deres oprettelse og forenkle deres administra-
tion
b) støtte, som ydes direkte eller gennem kreditinstitutter, i form af
særlige lån til delvis dækning af de investeringer, der er nødvendige
for anerkendelsen, og som er opført som sådanne i den anerkendel-sesplan, der er nævnt i stk. 1, andet afsnit.
3. Den i stk. 2 nævnte støtte refunderes af Fællesskabet i overens-
stemmelse med artikel 52, stk. 2 og 3.
4. Inden medlemsstaten giver den foreløbige anerkendelse, under-
retter den Kommissionen om sin hensigt og de finansielle følger heraf.
5. At en producentsammenslutning forelægger medlemsstaten en
anerkendelsesplan, indebærer for sammenslutningen, at den forpligtersig til at underkaste sig national kontrol og fællesskabskontrol ifølge1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 11
▼B
afsnit VI, navnlig hvad angår den korrekte forvaltning af de offentlige
midler.
6. Medlemsstaterne anvender sanktionerne over for producentsam-
menslutninger, som ikke overholder deres forpligtelser.
7. De gennemførelsesbestemmelser til denne artikel, som vedtages i
henhold til artikel 48, skal omfatte bestemmelser, som sikrer, at denstøtte, der betales til de portugisiske producentorganisationer, udtrykt iprocent af værdien af den produktion, producentorganisationen harmarkedsført, ikke er mindre end støtten i henhold til forordning (EØF)nr. 746/93(
1).
Artikel 15
1. På de i denne artikel fastsatte betingelser ydes der finansiel
fællesskabsstøtte til producentorganisationer, som opretter en drifts-
fond.
Denne fond finansieres af finansielle bidrag fra de producenter, der er
medlem, på grundlag af de frugt- og grøntsagsmængder, som reelt ermarkedsført, eller værdien heraf, og af den finansielle støtte, der ernævnt i første afsnit.
2. Den i stk. 1 nævnte driftsfond har følgende formål:
a) finansiering efter stk. 3 af tilbagekøb fra markedet
b) finansiering af et driftsprogram, der er forelagt de nationale myndig-
heder og godkendt efter artikel 16, stk. 1.
Fonden kan dog helt eller delvis anvendes til finansiering af den hand-
lingsplan, producentorganisationerne fremlægger, jf. artikel 13.
3. Driftsfonden kan kun anvendes til finansiering af tilbagekøb fra
markedet, hvis der foreligger et driftsprogram, som er godkendt af dekompetente nationale myndigheder. Anvendelsen kan ske på en ellerflere af følgende måder:
a) udbetaling af godtgørelse ved tilbagekøb af produkter, der ikke er
nævnt i bilag II, og som opfylder de gældende normer, dersom
sådanne normer er vedtaget i medfør af artikel 2
b) ydelse af et tillæg til EF-tilbagekøbsgodtgørelsen.
Medlemsstaterne kan fastsætte loftet for godtgørelsen eller tillæggene,
uden at beløbet for de således fastsatte tillæg sammen med beløbet for
fællesskabsgodtgørelsen ved tilbagekøb overstiger grænserne for de
maksimale tilbagekøbspriser, der anvendes for produktionsåret 1995/96 i overensstemmelse med artikel 16, stk. 3a, artikel 16a og 16b ogartikel 18, stk. 1, litra a), første led, i forordning (EØF) nr. 1035/72.
Den del af driftsfonden, der kan anvendes til finansiering af tilbagekøb,
må ikke overstige 60 % det første år, 55 % det andet år, 50 % det
tredje år, 45 % det fjerde år, 40 % det femte år og 30 % fra det sjette
år regnet fra den dato, hvor de nationale myndigheder har godkendt detførste driftsprogram, som den pågældende producentorganisation harforelagt for myndighederne, og som disse har godkendt.
De i artikel 23, stk. 3, 4 og 5, fastsatte begrænsninger finder anvendelse
på de tilbagekøb, der er nævnt i første afsnit, litra a), i nærværendestykke.
4. Det i stk. 2, litra b), nævnte driftsprogram skal:
a) omfatte flere af de formål, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, litra b),
og endvidere også nogle af følgende: forbedre produkternes kvalitet,
øge deres handelsværdi, iværksætte salgsfremmende foranstaltningerover for forbrugerne, etablere driftsgrene med økologiske produkter,1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 12
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 746/93 af 17. marts 1993 om ydelse i Portugal
af den støtte til tilskyndelse til dannelse af producentorganisationer og
lettelse af disses virke, der blev indført ved forordning (EØF) nr.1035/72
og (EØF) nr. 1360/78 (EFT nr. L 77 af 31. 3. 1993, s. 14).
▼B
fremme integreret produktion eller andre miljøvenlige produktions-
metoder og nedbringe tilbagekøbene
b) omfatte foranstaltninger til fremme af, at producenter, der er
medlem, anvender miljøvenlige teknikker både inden for dyrknings-praksis og ved forvaltningen af udtjent materiale.
Ved miljøvenlige teknikker forstås navnlig sådanne, der gør det
muligt at nå de mål, der er fastsat i artikel 1, litra a), b) og c), i
forordning (EØF) nr. 2078/92(
1)
c) i finansieringsbestemmelserne fastsætte de fornødne tekniske og
menneskelige midler til at sikre kontrollen med overholdelsen af dei artikel 2 nævnte normer og bestemmelserne om plantesundhed ogtilladte maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer.
5. Den i stk. 1 nævnte finansielle støtte er lig med beløbet for de i
samme stykke nævnte finansielle bidrag, der faktisk er betalt, idet dendog begrænses til 50 % af beløbet for de udgifter, der reelt er afholdtefter stk. 2.
Denne procentsats forhøjes til 60 %, hvis et program eller en del af et
driftsprogram forelægges:
a) enten af flere producentorganisationer i Fællesskabet, der udøver
deres virksomhed i forskellige medlemsstater, for tværnationale
foranstaltninger, bortset fra de i stk. 2, litra a), nævnte transaktioner
b) eller af en eller flere producentorganisationer for foranstaltninger,
der skal gennemføres af en branche.
Den finansielle støtte kan dog højst udgøre 4,1 % af værdien af hver
producentorganisations afsatte produktion.
6. For regioner i Fællesskabet, hvor producenterne kun er organi-
seret i ringe grad, kan medlemsstaterne på behørigt begrundet
anmodning få adgang til at yde producentorganisationerne en national
finansiel støtte, som ikke må overstige halvdelen af producenternesfinansielle bidrag. Denne støtte skal lægges til driftsfonden.
For medlemsstater, i hvilke mindre end 15 % af frugt- og grøntsagspro-
duktionen afsættes gennem producentorganisationer, og hvorproduktionen af frugt og grøntsager udgør mindst 15 % af den samledelandbrugsproduktion, kan den i første afsnit omhandlede støtte efteranmodning fra vedkommende medlemsstat refunderes delvis af Fælles-
skabet.
Artikel 16
1. Det i artikel 15, stk. 2, litra b), nævnte driftsprogram forelægges
for de nationale myndigheder, som godkender det, afviser det eller
kræver det ændret under iagttagelse af bestemmelserne i nærværende
forordning.
Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af betin-
gelserne for de i artikel 15, stk. 4, litra b), omhandledeforanstaltninger. De fremsender udkastet til sådanne regler til Kommis-sionen, som kan kræve det ændret inden for en frist på tre måneder,hvis den konstaterer, at udkastet ikke gør det muligt at nå de mål, der
er fastsat i traktatens artikel 130 R og i Det Europæiske Fællesskabs
program for politikog handling i forbindelse med miljøet og bære-dygtig udvikling.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 13
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige
produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje (EFT nr. L 215 af 30.
7. 1992, s. 85). Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 2722/95 (EFT nr. L 288 af 1. 12. 1995, s. 35).▼M2
▼B
▼M4
▼M3
▼B
▼B
2. Producentorganisationerne meddeler senest inden årets udgang
medlemsstaten et overslag over driftsfonden for det følgende år ogfremlægger passende dokumentation, der er baseret på overslaget i
driftsprogrammet, udgifterne for det igangværende år og eventuelt for
de forudgående år samt, i givet fald, på vurderinger af produktions-mængder for det følgende år. Medlemsstaten meddeler inden den 1.januar det følgende år producentorganisationen et overslag over denfinansielle støtte inden for de i artikel 15, stk. 5, fastsatte lofter.
Udbetalingerne af den finansielle støtte foretages på grundlag af de
udgifter, der er afholdt til de aktioner, som er nævnt i driftspro-
grammet. Til disse aktioner kan der ydes forskud, forudsat der stillesgaranti eller sikkerhed.
I begyndelsen af hvert år og senest den 31. januar meddeler producent-
organisationen medlemsstaten det endelige beløb for udgifterne i detforegående år med behørig dokumentation for at modtage resten af
den finansielle fællesskabsstøtte.
3. En sammenslutning af producentorganisationer, som er anerkendt
af den pågældende medlemsstat, kan træde i stedet for sine medlemmerved forvaltningen af deres driftsfonde, jf. artikel 15, stk. 1, samt vedudarbejdelsen, iværksættelsen og forelæggelsen af de driftsprogrammer,der er nævnt i artikel 15, stk. 2, litra b). I så fald modtager sammen-
slutningen den finansielle støtte og foretager de i stk. 2 i nærværende
artikel nævnte meddelelser.
4. Driftsprogrammet og dets finansiering enten af producenterne og
producentorganisationerne eller af fællesskabsmidler er flerårig indenfor mindst tre år og højst fem år.
5. At en producentorganisation eller, jf. stk. 3, en sammenslutning af
producentorganisationer forelægger medlemsstaten et driftsprogram,
indebærer, at denne organisation eller sammenslutning forpligter sig til
at underkaste sig national kontrol og fællesskabskontrol efter afsnit VI,bl.a. for så vidt angår korrekt forvaltning af de offentlige midler.
Artikel 17
Hvis den fælles markedsordnings almindelige instrumenter ikke er
tilstrækkelige eller er uegnede for produkter nævnt i artikel 1, stk. 2,der er af stor økonomisk, økologisk, lokal eller regional betydning, ogsom er udsat for varige vanskeligheder på fællesskabsmarkedet, navnlig
på grund af en stærk international konkurrence, kan der efter proce-
duren i artikel 46 vedtages særlige foranstaltninger til fremme af disseprodukters konkurrenceevne og deres afsætning.
Artikel 18
1. Såfremt en producentorganisation eller sammenslutning af produ-
centorganisationer, der har vedtaget de samme regler, og som udøversin virksomhed i et bestemt økonomisk område, anses for at værerepræsentativ for produktionen og producenterne af et givet produkt i
dette område, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra
denne organisation eller sammenslutning forpligte de producenter, derer etableret i området, og som ikke er medlem af en af de ovennævnteorganisationer, til at anvende:
a) reglerne i artikel 11, stk. 1, litra c), nr. 1
b) de regler, organisationen eller sammenslutningen har fastsat for
tilbagekøb,
under forudsætning af at disse regler:
— har været anvendt i mindst et produktionsår
— er anført i den udtømmende liste i bilag III— er gjort bindende for højst tre produktionsår.
2. I denne artikel forstås ved »økonomisk område« et geografisk
område, der omfatter dyrkningsområder, som grænser op til eller liggernær ved hinanden, og som har ensartede produktions- og afsætnings-vilkår.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 14
▼B
3. En producentorganisation eller en sammenslutning af producent-
organisationer anses for at være repræsentativ efter artikel 1, hvis denomfatter mindst to tredjedele af producenterne i det økonomiske
område, hvor den virker, og mindst to tredjedele af produktionen i
dette område.
4. Regler, der bliver gjort bindende for alle producenter i et bestemt
økonomisk område:
a) må ikke skade andre producenter, hverken i medlemsstaten eller i
Fællesskabet
b) gælder ikke, medmindre det specielt er tilsigtet, for produkter, som
leveres til forarbejdning ifølge en kontrakt, der er underskrevet
inden produktionsårets begyndelse, undtagen hvad angår reglernefor kendskab til produktionen, jf. stk. 1, litra a)
c) må ikke stride mod fællesskabsforskrifterne og de nationale
forskrifter.
5. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de
regler, de har gjort bindende for alle producenter i et bestemt økono-miskområde. Disse regler offentliggøres i De Europæiske
Fællesskabers Tidende , C-udgaven.
Kommissionen beslutter, at medlemsstaten skal tilbagekalde den udvi-
delse af reglernes anvendelsesområde, den har vedtaget:
a) hvis den konstaterer, at en sådan udvidelse medfører, at konkur-
rencen udelukkes inden for en væsentlig del af det indre marked,
eller at den frie samhandel skades, eller at målene i traktatens
artikel 39 bringes i fare
b) hvis den konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anven-
delse på den aftale, vedtagelse eller samordnede praksis, for
hvilken udvidelsen er vedtaget. Kommissionens beslutning vedrø-rende denne aftale, vedtagelse eller samordnede praksis anvendesførst fra tidspunktet for konstateringen
c) hvis den på grundlag af den efterfølgende kontrol i henhold til afsnit
VI konstaterer, at bestemmelserne i nærværende artikel ikke er over-holdt.
6. Anvendes stk. 1, kan den pågældende medlemsstat på grundlag af
dokumentation beslutte, at de producenter, der ikke er medlem, skal
bidrage til at betale organisationen eller efter omstændighedernesammenslutningen den del af de finansielle bidrag, som de producenter,der er medlem, betaler, og som anvendes til at dække:
a) de administrative omkostninger i forbindelse med den i stk. 1
omhandlede ordning
b) de udgifter til forskning, markedsundersøgelser og salgsfremmende
foranstaltninger, som organisationen eller sammenslutningengennemfører, og som hele områdets produktion drager fordel af.
7. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den i stk. 2 nævnte
liste over økonomiske områder. Senest en måned efter meddelelsengodkender Kommissionen listen eller træffer efter samråd med denpågældende medlemsstat beslutning om de ændringer, medlemsstatenskal foretage heri. Den godkendte liste offentliggøres i De Europæiske
Fællesskabers Tidende , C-udgaven.
AFSNIT III
Brancheorganisationer og brancheaftaler
Artikel 19
1. I denne forordning forstås ved »anerkendt brancheorganisation«, i
det følgende benævnt »brancheorganisation«, en juridiskperson:
a) der er en sammenslutning af repræsentanter for erhvervsaktiviteter
inden for produktion og/eller afsætning og/eller forarbejdning af deprodukter, der er nævnt i artikel 1, stk. 21996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 15
▼B
b) der er oprettet på initiativ af alle eller en del af de organisationer
eller sammenslutninger, den består af
c) der i en eller flere af Fællesskabets regioner udøver en række af
nedenstående aktiviteter, under hensyntagen til forbrugernes inte-resser:
— forbedring af kendskabet til og gennemsigtigheden af produkti-
onen og markedet
— medvirken til en bedre koordinering af markedsføringen af frugt
og grøntsager, bl.a. ved markedsforskning eller markedsundersø-gelser
— udarbejdelse af standardkontrakter, der er i overensstemmelse
med fællesskabsforskrifterne
— bedre udnyttelse af værdien af frugt og grøntsager
— informationer og forskning, der er nødvendig for produktionsom-
lægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov ogforbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitetog miljøbeskyttelse
— forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen
af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer,
samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jorden og vandet
beskyttes
— udvikling af metoder og midler til forbedring af produktkvali-
teten
— bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprind-
elsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
— fremme af integreret produktion eller andre miljøvenlige produk-
tionsmetoder
— for så vidt angår de regler for produktion og afsætning, som er
opregnet i bilag III, fastsættelse af strengere regler end de natio-nale forskrifter eller fællesskabsforskrifterne
d) der er anerkendt ifølge stk. 2.
2. Hvis strukturerne i en medlemsstat berettiger dertil, kan medlems-
staterne anerkende organisationer, der anmoder herom, og som er
etableret på deres område, som brancheorganisationer i henhold tildenne forordning, såfremt:
a) de udøver deres aktiviteter i en eller flere regioner i dette område
b) de repræsenterer en betydelig andel af produktionen og/eller afsæt-
ningen og/eller forarbejdningen af frugt og grøntsager og af
forarbejdede frugter og grøntsager i den eller de pågældende
regioner, og, i tilfælde af at de dækker flere regioner, såfremt defremlægger bevis for en mindste repræsentativitet for hver af deerhvervsgrene, de repræsenterer, i hver af de pågældende regioner
c) de varetager flere af de i stk. 1, litra c), nævnte aktiviteter
d) de ikke selv foretager hverken produktion, forarbejdning eller afsæt-
ning af frugt og grøntsager eller af forarbejdede frugter oggrøntsager
e) de ikke udøver nogen af de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 20,
stk. 3.
3. Inden anerkendelsen meddeler medlemsstaterne Kommissionen,
hvilke brancheorganisationer der har ansøgt om anerkendelse, og giver
alle relevante oplysninger om, hvor repræsentative de er, hvilke aktivi-
teter de udøver, samt alle øvrige oplysninger, der er nødvendige for envurdering.
Kommissionen kan gøre indsigelse mod anerkendelsen inden for en
frist på to måneder regnet fra det tidspunkt, hvor den får meddelelsen.
4. Medlemsstaterne:
a) træffer beslutning om anerkendelse senest tre måneder efter indgi-
velsen af ansøgningen med samtlige støttedokumenter
b) kontrollerer regelmæssigt, om brancheorganisationerne overholder
betingelserne for anerkendelse, og anvender, hvis dette ikke er1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 16
▼B
tilfældet, sanktionerne over for disse organisationer og træffer om
nødvendigt beslutning om tilbagekaldelse af anerkendelsen
c) tilbagekalder anerkendelsen:
i) hvis betingelserne for anerkendelse i henhold til denne forord-
ning ikke længere er til stede
ii) hvis brancheorganisationen overtræder et eller flere af forbud-
dene i artikel 20, stk. 3, uden at dette i øvrigt berører
strafforfølgning i medfør af national lovgivning
iii) hvis brancheorganisationen ikke foretager den påbudte medde-
lelse som omhandlet i artikel 20, stk. 2
d) giver inden for to måneder Kommissionen meddelelse om alle
beslutninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse af aner-kendelser.
5. Reglerne for, hvordan og hvor hyppigt medlemsstaterne aflægger
beretning til Kommissionen om brancheorganisationernes aktiviteter,
vedtages efter proceduren i artikel 46.
Kommissionen sikrer sig ved kontrol efter afsnit VI, at stk. 2 og stk. 4,
litra b), overholdes, og kan på grundlag af kontrollen anmodemedlemsstaterne om at tilbagekalde udstedte anerkendelser.
6. Anerkendelsen indebærer tilladelse til at varetage de i stk. 1, litra
c), anførte aktiviteter på de i denne forordning fastsatte betingelser.
7. Kommissionen foranlediger offentliggørelse i De Europæiske
Fællesskabers Tidende , C-udgaven, af anerkendte brancheorganisati-
oner med angivelse af det økonomiske område eller området for deres
virksomhed samt deres aktiviteter i henhold til artikel 21. Tilbagekal-delse af anerkendelser offentliggøres ligeledes.
Artikel 20
1. Som en undtagelse fra artikel 1 i forordning nr. 26(
1) finder trak-
tatens artikel 85, stk. 1, ikke anvendelse på aftaler, vedtagelser ogsamordnet praksis vedtaget ►
C1af anerkendte branche-
organisationer ◄med henblikpå gennemførelse af de i artik el 19,
stk. 1, litra c), opregnede aktiviteter.
2. Stk. 1 finder kun anvendelse på betingelse af:
— at aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis er meddelt
Kommissionen, og
— at Kommissionen ikke inden for en frist på to måneder regnet fra
meddelelsen af alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurde-ring, har erklæret aftalerne, vedtagelserne eller den samordnedepraksis for uforenelig med fællesskabsbestemmelserne.
De omhandlede aftaler, vedtagelser og en sådan samordnet praksis må
først bringes i anvendelse efter udløbet af denne frist.
3. Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis erklæres under alle
omstændigheder for uforenelige med fællesskabsforskrifterne, hvis de:
— kan medføre nogen form for opdeling af markederne i Fællesskabet
— kan bevirke, at den fælles markedsordning ikke fungerer tilfredsstil-
lende
— kan medføre en konkurrenceforvridning, som ikke er absolut
nødvendig for opnåelsen af de mål for den fælles landbrugspolitik,der tilsigtes med brancheforanstaltningen
— omfatter fastsættelse af priser, uden at dette dog indskrænker anven-
delsen af foranstaltninger, som brancheorganisationer vedtager ihenhold til specifikke ordninger fastsat ved fællesskabsforskrifterne1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 17
(1) Forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for
produktion og handel med landbrugsvarer (EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s.
993/62, specialudgave 1959-1962 s. 120). Forordningen er ændret ved
forordning nr. 49 (EFT nr. 53 af 1. 7. 1962, s. 1571/62, specialudgave
1959-1962 s. 178).
▼B
— kan medføre forskelsbehandling eller udelukke konkurrencen for en
væsentlig del af de pågældende produkter.
4. Konstaterer Kommissionen efter udløbet af den i stk. 2, andet led,
omhandlede frist på to måneder, at betingelserne for anvendelsen afdenne forordning ikke er opfyldt, vedtager den en beslutning, vedhvilken det erklæres, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse
på den pågældende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis.
Kommissionens beslutning kan ikke have virkning fra en dato, som
ligger forud for datoen for beslutningens meddelelse til den pågæl-
dende brancheorganisation, medmindre denne har givet unøjagtige
oplysninger eller har misbrugt den i stk. 1 omhandlede undtagelse.
5. For flerårige aftaler gælder den forudgående meddelelse for det
første år også for aftalens følgende år; i dette tilfælde kan Kommission-
en dog på eget initiativ eller på anmodning af en anden medlemsstat tilenhver tid afgive en udtalelse om manglende overensstemmelse, jf. stk.4.
Artikel 21
1. Hvis en brancheorganisation, der udøver sin virksomhed i en eller
flere bestemte regioner i en medlemsstat, for et bestemt produkt ansesfor at være repræsentativ for produktionen og/eller afsætningen og/eller
forarbejdningen af dette produkt, kan den pågældende medlemsstat
efter anmodning fra organisationen i en begrænset periode forpligte dei regionen/regionerne etablerede erhvervsdrivende — uanset om de erindividuelle — som ikke er medlem af organisationen, til at følgebestemte aftaler, vedtagelser eller en bestemt samordnet praksis, som
der er opnået enighed om inden for organisationen.
2. En brancheorganisation anses for at være repræsentativ efter stk.
1, når den omfatter mindst to tredjedele af produktionen og/eller afsæt-
ningen og/eller forarbejdningen af det eller de pågældende produkter i
den eller de pågældende regioner i en medlemsstat. Dækker en ansøg-ning om at udvide reglernes anvendelsesområde flere regioner, skalbrancheorganisationen fremlægge bevis for en mindste repræsentativitetfor hver af de erhvervsgrene, den repræsenterer, i hver af de pågæl-dende regioner.
3. De regler, hvis anvendelsesområde kan søges udvidet:
a) må kun vedrøre et af følgende emneområder:
— kendskab til produktionen og markedet
— strengere regler for produktion end dem, der i givet fald er
fastsat i fællesskabsforskrifterne og de nationale forskrifter
— udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse
med forskrifterne
— regler for afsætning— regler for miljøbeskyttelse
— foranstaltninger til salgsfremme og bedre udnyttelse af produkti-
onen
— indsats for beskyttelse af økologisk landbrug, oprind-
elsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser.
Reglerne i andet, fjerde og femte led må kun være de i bilag III
anførte
b) skal have været gældende i mindst ét produktionsår
c) må kun være bindende i højst tre produktionsår
d) må ikke skade andre erhvervsdrivende, hverken i medlemsstaten
eller i Fællesskabet.
Artikel 22
1. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de
regler, de har gjort bindende for alle erhvervsdrivende i en eller flereregioner. Reglerne offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende, C-udgaven.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 18
▼B
Inden ovennævnte offentliggørelse underretter Kommissionen den i
artikel 45 omhandlede komité om enhver meddelelse om udvidelse afbrancheaftalerne.
Kommissionen beslutter i de i artikel 18, stk. 5, andet afsnit, omhand-
lede tilfælde, at medlemsstaten skal tilbagekalde den udvidelse afreglerne, den har vedtaget.
2. Udvides reglerne til at omfatte et eller flere produkter, og er en
eller flere af de i artikel 21, stk. 3, litra a), nævnte aktiviteter, der vare-
tages af en anerkendt brancheorganisation, af generel økonomiskinteresse for erhvervsdrivende, hvis virksomhed har forbindelse meddet eller de pågældende produkter, kan den medlemsstat, der harudstedt anerkendelsen, beslutte, at individuelle erhvervsdrivende ellersammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen, men som
drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen helt eller
delvis skal udrede de finansielle bidrag, medlemmerne betaler, såfremtbidragene skal dække de udgifter, som er en direkte følge af vareta-gelsen af de pågældende aktiviteter.
AFSNIT IV
Interventionsordning
Artikel 23
1. Producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf kan
undlade at udbyde produkter, som er leveret af medlemmerne, til salg,
idet de selv afgør, hvilke af de i artikel 1 nævnte produkter, hvilke
mængder og hvilke perioder der skal være omfattet.
2. Producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf skal
disponere over de i henhold til stk. 1 tilbagekøbte produkter på ensådan måde, at den normale afsætning af de pågældende produkterikke hindres, og således at miljøet beskyttes, navnlig vandets og land-
skabets kvalitet.
3. Anvendes stk. 1, betaler producentorganisationerne eller sammen-
slutningerne heraf for hvert af de produkter, der er nævnt i bilag II, og
som er i overensstemmelse med normerne, de producenter, der er
medlem, den EF-tilbagekøbsgodtgørelse, der er fastsat i bilag V. Dennegodtgørelse betales for højst:
— 5 % af den markedsførte mængde citrusfrugter
— 8,5 % af den markedsførte mængde æbler og pærer— 10 % af den markedsførte mængde af andre produkter.
De lofter, der er fastsat i første afsnit, gælder for den mængde som
defineret efter proceduren i artikel 46 af hvert produkt, som markeds-føres udelukkende af medlemmerne af den pågældende
producentorganisation eller, i tilfælde af anvendelse af artikel 11, stk.
1, litra c), af en anden organisation.
4. De lofter, der er fastsat i stk. 3, gælder fra produktionsåret 2002/
03. For produktionsåret 2001/02 er loftet på 10 % for citrusfrugter,meloner og vandmeloner og på 20 % for de andre produkter.
Stk. 3, andet afsnit, gælder for de lofter, der er fastsat i dette stykke.
5. Procentsatserne i stk. 3 og 4 er gennemsnit for en treårsperiode
med en årlig overskridelsesmargen på 3 %.
Artikel 24
For de produkter, der er nævnt i bilag II, lader producentorgani-
sationerne artikel 23 gælde for de landbrugere, der ønsker det, og som
ikke er medlem af nogen af de i denne forordning omhandlede organi-sationer. EF-tilbagekøbsgodtgørelsen nedsættes dog med 10 %.Endvidere beregnes det beløb, der skal udbetales, under hensyn til dedokumenterede samlede tilbagekøbsudgifter, som medlemmerne harafholdt. Ovennævnte godtgørelse må ikke ydes for større procentdele1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 19
▼M4
▼M4
af den markedsførte produktion end dem, der er fastsat i artikel 23, stk.
3.
Artikel 25
Producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf giver alle
oplysninger om anvendelse af artikel 23 og 24, navnlig om foranstalt-ningerne til beskyttelse af miljøet ved tilbagekøb, til de kompetentenationale myndigheder, der meddeler dem til Kommissionen.
De oplysninger, der skal meddeles, vedtages om fornødent efter proce-
duren i artikel 46.
Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af betin-
gelserne for miljøvenlige tilbagekøbsmetoder. De fremsender udkastet
til sådanne regler til Kommissionen, som kan kræve det ændret inden
for en frist på tre måneder, hvis den konstaterer, at udkastet ikke gørdet muligt at nå de mål, der er fastsat i traktatens artikel 130 R og iDet Europæiske Fællesskabs femte program for politik og handling iforbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling.
Artikel 26
EF-tilbagekøbsgodtgørelsen er et enhedsbeløb, der gælder for hele
Fællesskabet.
Artikel 27
1. Hvis markedet for et produkt, der er nævnt i bilag II, er ramt af
eller kan forudses at blive ramt af generel og strukturel uligevægt, som
medfører eller kan medføre for store tilbagekøb efter artikel 23, fast-
sættes der efter proceduren i artikel 46 inden begyndelsen afproduktionsåret for dette produkt en interventionstærskel, hvis overskri-delse, der vurderes for hvert produkt på grundlag af tilbagekøbene i etproduktionsår eller en tilsvarende periode eller ud fra den gennemsnit-
lige intervention i flere produktionsår, gør producenterne finansielt
medansvarlige.
En overskridelse af interventionstærsklen medfører, at EF-tilbagekøbs-
godtgørelsen nedsættes for det følgende produktionsår. Denne
nedsættelse tages ikke i betragtning i senere produktionsår.
2. Efter proceduren i artikel 46 vedtages:
a) følgerne af tærskeloverskridelsen for hvert af de berørte produkter
b) om fornødent den nedsatte EF-tilbagekøbsgodtgørelse og gennem-
førelsesbestemmelserne til denne artikel.
3. Denne artikel anvendes kun for de fem produktionsår, der følger
efter nærværende forordnings ikrafttræden.
Artikel 28
1. Medlemsstaterne underretter for hver markedsdag i hvert af de
pågældende produktionsår Kommissionen om de noteringer, somkonstateres på deres repræsentative produktionsmarkeder for bestemteprodukter, der fastlægges med hensyn til handelskendetegn såsom sort
eller type, klasse, størrelsessortering og emballering.
2. Fortegnelsen over disse markeder og de i stk. 1 nævnte produkter
samt den hyppighed, hvormed oplysningerne skal indberettes, vedtagesefter proceduren i artikel 46.
Som repræsentative efter stk. 1 anses de af medlemsstaternes markeder,
på hvilke der i hele produktionsåret eller i et af de tidsafsnit, hvoriproduktionsåret er opdelt, afsættes en væsentlig del af den indenlandskeproduktion af et givet produkt.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 20
▼B
▼M4
▼B
▼B
Artikel 29
1. Medlemsstaterne yder den i artikel 26 fastsatte EF-tilbagekøbs-
godtgørelse til de producentorganisationer eller sammenslutningerheraf, der har gennemført tilbagekøb i henhold til artikel 23 og 24, ogsom skal udbetale godtgørelsen til deres medlemmer eller til landbru-gere, som ikke er medlem.
Udbetalingerne sker på betingelser, der vedtages efter proceduren i
artikel 46.
2. EF-tilbagekøbsgodtgørelsen udbetales, uden at de eventuelle
økonomiske følger af en overskridelse af en interventionstærskelberøres heraf.
Godtgørelsen nedsættes desuden med de nettoindtægter, de produkter,
der er tilbagekøbt fra markedet, har givet producentorganisationerneeller sammenslutningerne heraf.
3. For de produkter, producentorganisationerne eller sammenslutnin-
gerne heraf ikke kan disponere over til et af de anvendelsesformål, somer nævnt i artikel 30, stk. 1, er ydelse af EF-tilbagekøbsgodtgørelsenafhængig af, at produkterne anvendes i overensstemmelse med de
bestemmelser, medlemsstaterne vedtager i henhold til de øvrige
bestemmelser i artikel 30.
Artikel 30
1. De produkter, der inden for rammerne af artikel 23, stk. 1, er
tilbagekøbt fra markedet og ikke er blevet solgt, afsættes på en affølgende måder:
a) for så vidt angår alle produkter:
— ved gratis uddeling til velgørende institutioner eller stiftelser, der
har medlemsstaternes godkendelse til at tage sig af personer,som i henhold til deres lands lovgivning har ret til offentlig
understøttelse, navnlig fordi de ikke råder over tilstrækkelige
midler til deres underhold
— ved gratis uddeling til fængsler, feriekolonier, hospitaler og
alderdomshjem, som medlemsstaterne udpeger, idet de træfferde nødvendige foranstaltninger, så disse mængder uddeles som
supplement til de mængder, der normalt indkøbes af disse insti-
tutioner
— ved gratis uddeling uden for Fællesskabet gennem velgørende
organisationer, der er godkendt hertil af medlemsstaterne, til
fordel for trængende befolkningsgrupper i tredjelande
og subsidiært
— ved anvendelse til andre formål end ernæringsformål
— ved anvendelse som foderstoffer i frisktilstand eller efter forar-
bejdning i foderstofindustrien
b) for så vidt angår frugt, ved gratis uddeling til skolebørn som supple-
ment til de måltider, der serveres i skolekantinerne, samt til elever iskoler, som ikke råder over en kantine til servering af måltider
c) for så vidt angår æbler, pærer, ferskner, nektariner og blodferskner,
ved forarbejdning til alkohol med en styrke på over 80 % vol. ved
direkte destillation af produktet
d) for så vidt angår alle produkter, ved overdragelse af visse kategorier
af produkterne til forarbejdningsindustrien, på betingelse af, at detteikke fører til konkurrencefordrejninger for de pågældende industrieri Fællesskabet eller for de indførte produkter. Der træffes beslutningom anvendelsen af denne bestemmelse efter proceduren i artikel 46.
2. Kan intet af de i stk. 1 nævnte anvendelsesformål komme på tale,
kan de tilbagekøbte produkter komposteres eller underkastes en af denpågældende medlemsstat godkendt biologisk nedbrydningsproces.
3. Gratis uddeling ifølge stk. 1, litra a), første, andet og tredje led,
og litra b), foretages af de relevante producentorganisationer undermedlemsstaternes tilsyn.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 21
▼B
Med hensyn til gratis uddeling af frugt til skolebørn kan Kommissionen
dog inden for rammerne af foranstaltningerne vedrørende forskning ogsalgsfremstød tage initiativ til og ansvaret for lokale pilotaktioner.
4. Medlemsstaterne bidrager til at formidle kontakt mellem produ-
centorganisationerne og de velgørende foreninger eller andreorganisationer, som kan anvende de produkter, der er tilbagekøbt framarkedet inden for deres område, til en af de former for gratis udde-ling, der er nævnt i stk. 1, litra a) og b).
5. Overdragelse af produkterne til foderstofindustrien foretages, som
det skønnes mest hensigtsmæssigt af det organ, der er udpeget af den
pågældende medlemsstat.
Destillation i henhold til stk. 1, litra c), foretages af destillationsvirk-
somhederne, enten for egen regning eller for det organs regning, somudpeges af den pågældende medlemsstat. I begge tilfælde gennemførerdet nævnte organ transaktionerne på den måde, det skønner mest
hensigtsmæssig.
6. Fællesskabet afholder på betingelser, der skal fastsættes efter
proceduren i artikel 46, transportudgifterne samt sorterings- og embal-leringsomkostningerne i forbindelse med gratis uddeling efter stk. 1.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særlig dem, der
vedrører gratis uddeling og overdragelse af tilbagekøbte produkter,samt dem, der gør det muligt at undgå, at destillation af tilbagekøbteprodukter skaber forstyrrelser på markedet for alkohol, vedtages efterproceduren i artikel 46.
AFSNIT V
Ordning for samhandelen med tredjelande
Artikel 31
1. Ved indførsel til eller udførsel fra Fællesskabet af de i artikel 1,
stk. 2, nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- ellereksportlicens.
Import- eller eksportlicensen udstedes af medlemsstaterne til enhver,
der anmoder herom, uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, udenat dette i øvrigt anfægter anvendelsen af artikel 36 og 37.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudste-
delsen kan gøres betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre indførslen eller udførslen inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis,hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden fornævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Import- og eksportlicensernes gyldighedsperiode og de øvrige
gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter proce-
duren i artikel 46.
Artikel 32
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsat-
serne i den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
2. Afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af
indgangsprisen for det indførte parti, skal rigtigheden af denne priskontrolleres ved hjælp af en fast importværdi, som beregnes af
Kommissionen for hvert enkelt oprindelsesland og hvert enkelt produkt
på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne på de pågældendeprodukter på medlemsstaternes repræsentative importmarkeder eller påandre markeder, hvis det er relevant.
Der kan dog efter proceduren i artikel 46 vedtages særlige bestem-
melser til kontrol af indgangspriserne ved indførsel af produkter, somhovedsagelig er bestemt til forarbejdning.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 22
▼M2
▼B
▼B
3. Hvis den oplyste indgangspris for det pågældende parti er højere
end den faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes ioverensstemmelse med stk. 5, og som højst må være 10 % over den
faste værdi, skal der deponeres en sikkerhed, som svarer til import-
tolden, og som fastsættes på grundlag af den faste importværdi.
4. Hvis indgangsprisen for det pågældende parti ikke oplyses i
forbindelse med toldbehandlingen, afhænger anvendelsen af toldsat-serne i den fælles toldtarif af den faste importværdi eller afanvendelsen af de relevante bestemmelser i toldforskrifterne på betin-
gelser, der fastlægges i overensstemmelse med stk. 5.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter
proceduren i artikel 46.
Artikel 33
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets
marked af indførsel af nogle af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkterpålægges indførsel til satsen i den fælles toldtarif af et eller flere afdisse produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i
den aftale om landbrug(
1), der er indgået som led i de multilaterale
handelsforhandlinger under Uruguay-runden, er opfyldt, undtagen itilfælde, hvor der ikke er risiko for, at indførslen skaber forstyrrelserpå Fællesskabets marked, eller virkningerne ikke står i forhold til detmål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsim-
porttold, fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabeti de tre år, der går forud for det år, hvor de i stk. 1 nævnte skadeligevirkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den
pågældende sending.
Med henblikherpå k ontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller Fællesskabets importmarked.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 46. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der anvendes tillægsimporttold i henhold til
artikel 5 i den landbrugsaftale, der er nævnt i stk. 1 i nærværendeartikel
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 34
1. De toldkontingenter for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter,
der følger af de aftaler, der er indgået som led i de multilateralehandelsforhandlinger under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efterbestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 46.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
a) en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgi-
velsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 23
(1) EFT nr. L 336 af 23. 12. 1994, s. 22.
▼B
c) en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode med »traditionelle/nyemønstre«).
Der kan fastsættes andre metoder. De må ikke medføre forskelsbehand-
ling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal, når det er relevant, tage hensyn til
forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at
sikre ligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkti metoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingentersvarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, derfølger af de aftaler, der er indgået som led i handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig tids-fordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted
og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og disses gyldigheds-
periode.
Artikel 35
1. For at muliggøre en økonomisk set betydelig udførsel af de i
artikel 1, stk. 2, nævnte produkter på grundlag af priserne for disseprodukter i den internationale handel og inden for de grænser, derfølger af aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, kan forskellen mellem disse priser og priserne i Fælles-skabet i fornødent omfang udlignes ved en eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan udføres med restitution, skal
den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så
effektivt som muligt under hensyn til EF-eksportens effektivitet ogstruktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellemsmå og store erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervsdri-
vende under hensyn til de forvaltningsmæssige krav
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.
Når situationen i den internationale handel eller særlige krav på visse
markeder gør det nødvendigt, kan restitutionen for et bestemt produktdifferentieres efter det pågældende produkts destination.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 46. De fastsættes
med regelmæssige mellemrum eller ved licitation.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige mellemrum, kan om
fornødent ændres af Kommissionen i løbet af en mellemliggendeperiode på begæring af en medlemsstat eller på Kommissionens eget
initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til:
a) situationen og den forventede udvikling med hensyn til:
— priserne for frugt og grøntsager på Fællesskabets marked og de
disponible mængder
— priserne i den internationale handel1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 24
▼M4
▼B
▼B
b) de laveste omkostninger i forbindelse med afsætning og transport fra
Fællesskabets markeder til Fællesskabets havne eller øvrige eksport-steder samt omkostningerne i forbindelse med transport mv. til
bestemmelseslandet
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med den påtænkte udførsel
d) de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til trakta-
tens artikel 228.
5. De i stk. 1 nævnte gældende priser på Fællesskabets marked fast-
sættes under hensyn til de priser, som med henblikpå udførsel viser sigat være de gunstigste.
De i stk. 1 nævnte gældende priser i den internationale handel fast-
sættes under hensyn til:
a) noteringerne på tredjelandenes markeder
b) de gunstigste importpriser i de tredjelande, der er bestemmelses-
lande, ved indførsel fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser
d) tilbudspriserne ved Fællesskabets grænse.
6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes, er det, der gælder på
dagen for licensansøgningen, og, hvis der er tale om en differentieretrestitution, som samme dag gælder:
a) for den i licensen angivne destination
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført i licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 46 fraviges for de i
artikel 1, stk. 2, nævnte produkter, hvis der ydes restitutioner for dissei forbindelse med fødevarehjælp.
9. Restitutionen betales, når det godtgøres, at produkterne:
— er udført fra Fællesskabet
— har oprindelse i Fællesskabet og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den destina-
tion, der er anført i licensen, eller en anden destination, for hvilkender har været fastsat en restitution, uden at dette berører stk. 7, litrab). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog fastsættes efterproceduren i artikel 46, såfremt der fastlægges betingelser, derfrembyder tilsvarende garantier.
10. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,
sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fast-
satte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de
aftaler, der er indgået som led i handelsforhandlingerne underUruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke af referen-ceperiodens udløb.
11. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan udføres, vedtages efter proceduren i artikel46.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 25
▼B
Artikel 36
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt ved indførselaf de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter fra tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
2. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tari-feringen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning,
optages i den fælles toldtarif.
Artikel 37
1. Der kan i samhandelen med tredjelande anvendes egnede foran-
staltninger, hvis markedet inden for Fællesskabet for et eller flere af
de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter på grund af indførsel eller
udførsel rammes eller trues af alvorlige forstyrrelser, som kan bringevirkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 nævnte mål i fare.
Disse foranstaltninger kan kun anvendes, enten indtil den faktiske
forstyrrelse eller truslen herom er ophørt, eller indtil de mængder, derer trukket ud af handelen eller er opkøbt, er formindsket mærkbart.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, samt
grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksfinder anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra enmedlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal
bekræfte, ændre eller annullere den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de internationale aftaler, som er indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 228, stk. 2.
AFSNIT VI
National kontrol og fællesskabskontrol
Artikel 38
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre kontrollen med overholdelsen af fællesskabsforskrifterne formarkederne for frugt og grøntsager, navnlig inden for de områder, der
er anført i bilag IV.
2. Når det er relevant at foretage kontrol i form af stikprøver, skal
medlemsstaterne gennem arten og hyppigheden af de foretagne prøver
og på grundlag af risikoanalyser sørge for, at kontrollen er repræsen-tativ for den kontrollerede foranstaltning og for hele deres område,samt at den står i et passende forhold til mængden af de frugt- oggrøntsagsprodukter, der markedsføres eller opbevares med henblik påmarkedsføring.
Modtagere af de offentlige midler skal kontrolleres systematisk, uden at
kontrollen på andre områder berøres heraf.
3. Kommissionen og medlemsstaterne påser, at de ansvarlige
instanser råder over et tilstrækkeligt stort, kvalificeret og erfarent1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 26
▼B
personale til effektivt at kunne udføre kontrollen af navnlig de i bilag
IV anførte områder.
Artikel 39
1. Uden at dette i øvrigt berører den kontrol, de nationale myndig-
heder foretager i henhold til artikel 38, kan Kommissionen i
samarbejde med de kompetente instanser i den pågældende medlems-stat gennemføre kontrol på stedet eller anmode en medlemsstat om atgøre det, for at sikre, at fællesskabsforskrifterne for markederne forfrugt og grøntsager anvendes ensartet, navnlig på de i bilag IV anførte
områder.
2. Kommissionen giver på forhånd den pågældende medlemsstat
skriftlig meddelelse om, hvad den planlagte kontrol gælder, hvorfor
og hvor den gennemføres, og på hvilken dato den begynder samt om
inspektørernes identitet og beføjelser.
Artikel 40
1. Til gennemførelse af bestemmelserne i artikel 39 oprettes der et
særligt inspektørkorps for markederne for frugt og grøntsagersammensat af embedsmænd fra Kommissionen med den fornødnefaglige viden, uddannelse og erfaring til at gennemføre deres opgaver
og eventuelt embedsmænd, der på anmodning af Kommissionen og
med den pågældende medlemsstats samtykke udpeges blandt det perso-nale, der er omhandlet i artikel 38, stk. 3, med henblik på deltagelse isærlige undersøgelser.
2. Det særlige inspektørkorps udfører følgende opgaver under
ledelse af Kommissionen:
a) deltagelse i kontrol, som tilrettelægges og gennemføres af medlems-
staternes ansvarlige instanser
b) gennemførelse på Kommissionens initiativ af den i artikel 39
omhandlede kontrol, som den pågældende medlemsstats embeds-mænd opfordres til at deltage i
c) evaluering af de etablerede nationale kontrolordninger, udførte
procedurer og opnåede resultater
d) indsamling af alle oplysninger om de retlige eller andre foranstalt-
ninger, de kompetente myndigheder har truffet for at forbedreoverholdelsen af fællesskabsforskrifterne for markederne for frugtog grøntsager
e) udvikling af samarbejdet og informationsudvekslingen mellem
instanserne i de forskellige medlemsstater med henblik på at
medvirke til, at forskrifterne for markederne for frugt og grøntsager
anvendes ensartet, og at lette omsætningen af sektorens produkter.
3. Kommissionen underretter i god tid, inden den kontrol, der er
omhandlet i stk. 2, litra b), påbegyndes, den ansvarlige instans i den
medlemsstat, på hvis område kontrollen skal finde sted.
4. Kommissionen fastlægger selv de steder, hvor dens kontrol skal
foretages, og fastsætter i samarbejde med de pågældende medlemsstater
de praktiske bestemmelser vedrørende kontrollen.
Artikel 41
1. Kontrollen i henhold til artikel 40, stk. 2, litra b), gennemføres i
overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70.
Kommissionens inspektører udviser under deres kontrolvirksomhed en
optræden, som er forenelig med de regler og den praksis, der gælderfor faget i den pågældende medlemsstat, og de har tavshedspligt.
2. Kommissionen opretter relevante kontakter med ►
C1de kompe-
tente instanser ◄i medlemsstaterne med henblikpå i fællessk ab at
udarbejde kontrolprogrammer. Medlemsstaterne samarbejder medKommissionen, så den lettere kan løse denne opgave.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 27
▼B
3. Kommissionen sender snarest muligt en meddelelse om resulta-
terne af inspektørernes arbejde til den pågældende medlemsstatskompetente instans. I meddelelsen gøres der rede for de vanskeligheder
og overtrædelser af ►
C1de gældende bestemmelser ◄for marke-
derne for frugt og grøntsager, der måtte være konstateret.
4. Den pågældende medlemsstat meddeler snarest muligt Kommis-
sionen, hvilke foranstaltninger den har truffet for at bringe de
pågældende vanskeligheder og overtrædelser til ophør.
Artikel 42
Enhver uregelmæssighed, som konstateres i forbindelse med en kontrol,
og som kunne få finansielle følger for EUGFL, Garantisektionen,behandles efter bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 595/91(
1). Den
medlemsstat, på hvis område uregelmæssigheden er konstateret, skal
foretage den indberetning, der er fastsat i artikel 3 i nævnte forordning.
Enhver ukorrekt anvendelse af fællesskabsreglerne fra en medlemsstats
side, som konstateres i forbindelse med Kommissionens kontrol, og
som kunne få finansielle følger for EUGFL, Garantisektionen,
behandles efter bestemmelserne i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning(EØF) nr. 729/70.
AFSNIT VII
Almindelige bestemmelser
Artikel 43
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens
artikel 92, 93 og 94 anvendelse på produktionen og afsætningen af de
i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
Artikel 44
1. Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler de oplysninger, der
er nødvendige for anvendelsen af denne forordning. Det fastlæggesefter proceduren i artikel 46, hvilke oplysninger der skal udveksles.Efter samme procedure vedtages de nærmere bestemmelser vedrørende
meddelelse og udbredelse af disse oplysninger.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger skal mindst omfatte oplys-
ninger om de dyrkede arealer og de mængder, der høstes, afsættes
eller ikke markedsføres i henhold til artikel 23.
Oplysningerne indsamles:
— af producentorganisationerne for så vidt angår disses medlemmer,
jf. dog artikel 11 og 19
— af medlemsstaternes ansvarlige instanser for så vidt angår de produ-
center, som ikke er medlem af nogen af de organisationer, der eromhandlet i denne forordning. Den pågældende medlemsstat kanhelt eller delvis overdrage denne opgave til en eller flere producent-
organisationer.
3. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at
sikre indsamlingen af de i stk. 2 nævnte oplysninger; de sikrer endvi-
dere, at oplysningerne er korrekte, at de underkastes statistisk
behandling, og at de regelmæssigt indberettes til Kommissionen. Defastsætter bestemmelser om anvendelse af sanktioner, hvis de pågæl-dende opgaver ikke udføres som foreskrevet som følge af uacceptableforsinkelser eller systematisk forsømmelighed. De giver Kommissionenmeddelelse om foranstaltningerne.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 28
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder
og►C1tilbagebetaling ◄af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for
rammerne af finansieringen af den fælles landbrugsplitiksamt om oprettelse
af et informationssystem på dette område (EFT nr. L 67 af 14. 3. 1991, s.
11).
▼B
4. Kommissionen underretter regelmæssigt på den mest hensigts-
mæssige måde medlemsstaterne om de i stk. 1 omhandledeoplysninger samt om de konklusioner, den har draget på grundlag
heraf. Gennemførelsesbestemmelserne fastlægges efter proceduren i
artikel 46.
Artikel 46
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Friske Frugter
og Grøntsager i det følgende benævnt »komitéen«, der består af repræ-sentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant somformand.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF.
3. Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til en
måned.
4. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 47
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden fore-
lægger den enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstatsrepræsentant.
Artikel 48
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning, herunder også de
finansielle og ikke finansielle administrative sanktioner vedtages efterproceduren i artikel 46, afhængigt af, hvilke behov der gør siggældende i sektoren.
Artikel 49
Ved anvendelsen af denne forordning skal der på passende måde tages
hensyn til både de i traktatens artikel 39 og artikel 110 fastsatte mål.
Artikel 50
Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at straffe overtræ-
delser af denne forordning og forebygge og bekæmpe svig.
Artikel 51
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de love og administrative
bestemmelser, som de vedtager med henblikpå anvendelsen af eller i
henhold til denne forordning, senest en måned efter deres vedtagelse.Det samme gælder for ændringer af disse bestemmelser.
Artikel 52
1. Udgifterne i forbindelse med udbetalingen af EF-tilbagekøbsgodt-
gørelsen og med fællesskabsfinansieringen af driftsfonden, afsærforanstaltningerne efter artikel 17 og artikel 53, 54 og 55 samt afde kontrolforanstaltninger, som udføres af de eksperter fra medlemssta-terne, der er stillet til rådighed for Kommissionen i henhold tilartikel 40, stk. 1, betragtes som interventioner til regulering af land-
brugsmarkederne efter artikel 1, stk. 2, litra b), i ►
C3forordning
(EF) nr. 1258/1999(1)◄.
2. Udgifterne i forbindelse med støtte, som ydes af medlemsstaterne
i henhold til artikel 14 og artikel 15, stk. 6, andet afsnit, betragtes sominterventioner til regulering af landbrugsmarkederne efter artikel 1,1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 29
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.▼M4
▼B
▼M3
▼M3
stk. 2, litra b), i ►C3forordning (EF) nr. 1258/1999 ◄. De skal være
berettiget til medfinansiering af Fællesskabet.
3. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 46 gennemføre-
lsesbestemmelser til nærværende artikels stk. 2.
4. Bestemmelserne i afsnit VI anvendes, uden at dette berører
anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89 af 21. december1989 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgåri ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- ogGarantifond for Landbruget, Garantisektionen, og om ophævelse afdirektiv 77/435/EØF(
1).
Artikel 53
De rettigheder, som producentorganisationerne inden denne forordnings
ikrafttræden har erhvervet i henhold til artikel 14 og afsnit IIa i forord-
ning (EØF) nr. 1035/72, består, indtil de udløber.
Artikel 55
For hasselnødder, der høstes i produktionsåret 2001/02, ydes der et
tilskud på 15 EUR/100 kg til producentorganisationer, der er anerkendt
i henhold til forordning (EØF) nr. 1035/72 eller i henhold til nærvæ-
rende forordning, og som iværksætter en plan for forbedring afkvaliteten som omhandlet i artikel 14d i forordning (EØF) nr. 1035/72eller et driftsprogram som omhandlet i artikel 15, og som ikkemodtager den støtte, der er fastsat i artikel 1 og 2 i forordning (EF)nr. 545/2002.
Artikel 56
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2000 Rådet en
rapport om, hvorledes denne forordning virker, eventuelt ledsaget afrelevante forslag.
Artikel 57
Skal der træffes foranstaltninger for at lette overgangen fra den gamle
ordning til den ordning, der indføres ved nærværende forordning,træffes disse efter proceduren i artikel 46.
Artikel 58
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 1997. Afsnit IV finder dog først anven-
delse for ►
C2de enkelte produkter i bilag II ◄fra begyndelsen af
produktionsåret 1997/98.
2. Forordning (EØF) nr. 1035/72, (EØF) nr. 3285/83, (EØF) nr.
1319/85, (EØF) nr. 2240/88, (EØF) nr. 1121/89 og (EØF) nr. 1198/90ophæves med virkning fra tidspunktet for iværksættelsen af de tilsva-rende bestemmelser i nærværende forordning.
Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til
nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenlig-ningstabellen i bilag VI.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 30
(1) EFT L 388 af 30.12.1989, s. 17. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 3235/94 (EFT L 338 af 28.12.1994, s. 16).▼B
▼M5
▼M8
▼B
▼B
BILAG I
Produkter, der er bestemt til levering i frisk tilstand til forbrugeren, og som
er omfattet af normer
Abrikoser
Jordbær
Citrusfrugter
BønnerMandler
Kiwier
ArtiskokkerHovedsalat, kruset endivie og bredbladet endivieAsparges
Meloner
AvocadoerHasselnødder
Auberginer
ValnødderHvidløgSpiseløg
Gulerødder
VandmelonerBlegselleri
►
C2Ferskner og nektariner ◄
KirsebærPorrerJulesalat
Ærter til udbælgning
BlomkålSød peberHovedkål
Æbler og pærer
RosenkålBlommer
Agurker
Druer til spisebrugCourgetterTomater
Spinat
►
M7Champignon ◄1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 31
▼B
BILAG II
Produkter, for hvilke der kan ydes EF-tilbagekøbsgodtgørelse, jf. artikel 23,
stk. 3
Blomkål
Tomater
Auberginer
AbrikoserFersknerNektariner (herunder blodferskner)
Citroner
Pærer (undtagen pærer til fremstilling af pærecider eller pæresaft)Druer til spisebrugÆbler (undtagen æbler til fremstilling af æblecider eller æblesaft)
Satsumas
MandarinerKlementiner
Appelsiner
MelonerVandmeloner1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 32
▼B
BILAG III
Udtømmende liste over regler, der anvendes af producentorganisationerne,
og hvis anvendelsesområde kan udvides til at omfatte producenter, der ikke
er medlemmer, jf. artikel 18, stk. 1
1.Regler for kendskab til produktionen
a) Erklæring om dyrkningshensigter pr. produkt og eventuelt pr. sort
b) Meddelelse om iværksat dyrkning
c) Erklæring om de samlede dyrkede arealer med opdeling af arealerne efter
produkt og om muligt efter sort
d) Erklæring om de forventede høstmængder og de sandsynlige høstdatoer
pr. produkt og om muligt pr. sort
e) Regelmæssig erklæring om høstmængder og lagre pr. sort
f) Oplysning om lagerkapacitet
2.Regler for produktion
a) Overholdelse af krav om valg af udsæd efter produktets planlagte anven-
delse: friskvaremarkedet eller industriforarbejdning
b) Overholdelse af forskrifterne om udtynding af plantager
3.Regler for afsætning
a) Overholdelse af datoer, der er fastsat for høstens begyndelse, og overhol-
delse af afsætningens tidsmæssige fordeling
b) Overholdelse af minimumskriterier for kvalitet og størrelse
c) Overholdelse af regler om klargøring, præsentation, emballering og mærk-
ning i første afsætningsled
d) Angivelse af produktets oprindelse
4.Regler for miljøbeskyttelse
a) Regler om gødskning
b) Regler om brug af plantebeskyttelsesmidler og andre metoder til beskyt-
telse af afgrøderne
c) Regler om maksimumsforekomst af reststoffer af plantebeskyttelsesmidler
og gødningsstoffer i forbindelse med frugt og grøntsager
d) Regler om bortskaffelse af biprodukter og udtjent materiel
e) Regler om destruktion af tilbagekøbte produkter
5.Regler vedrørende tilbagekøb
— Regler, der er vedtaget efter artikel 22 på de i artikel 24 fastsatte betin-
gelser.1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 33
▼B
BILAG IV
Ikke-udtømmende liste over områder, der er omfattet af national kontrol og
fællesskabskontrol
Kontrol af, at produkterne er i overensstemmelse med normerne (artikel 7 og 8)
Kontrol af, at betingelserne for producentorganisationernes anerkendelse er over-
holdt (artikel 12)
Kontrol af handlingsplanens iværksættelse (artikel 13)
Kontrol af anerkendelsesplanens iværksættelse og støttens anvendelse (artikel
14)
Kontrol af, at driftsfonden og driftsprogrammet iværksættes, og navnlig syste-
matisk kontrol af midlernes anvendelse (artikel 15)
Kontrol af, at betingelserne for udvidet regelanvendelse overholdes (artikel 18)Kontrol af, at betingelserne for oprettelse af brancheorganisationer og iværksæt-
telse af brancheaftaler og for udvidet regelanvendelse overholdes (artikel 19, 20
og 21)
Kontrol af tilbagekøb (artikel 23 ff.)
Kontrol af, at udbetalingen af EF-tilbagekøbsgodtgørelse sker korrekt (artikel
29)
Kontrol af tilbagekøbte produkters anvendelse (artikel 30)Kontrol af anvendelsen af reglerne om samhandel med tredjelande (artikel 31
ff.)1996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 34
▼B
BILAG V
EF-tilbagekøbsgodtgørelser
ECU/100 kg
Produktionsår 1997/1998 1998/1999 1999/2000 2000/2001 2001/2002 2002
Blomkål 9,34 8,88 8,41 7,94 7,48 7,01
Tomater 6,44 6,12 5,80 5,47 5,15 4,83
Æbler 10,69 10,32 9,94 9,56 9,18 8,81
Druer 10,69 10,15 9,62 9,08 8,55 8,02
Abrikoser 18,90 17,95 17,01 16,06 15,12 14,17
Nektariner 17,39 16,52 15,65 14,78 13,91 13,04
Ferskner 14,65 13,92 13,18 12,45 11,72 10,99
Pærer 10,18 9,82 9,46 9,10 8,75 8,39
Auberginer 5,29 5,02 4,76 4,49 4,23 3,97
Meloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00Vandmeloner 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Appelsiner 14,33 14,26 14,20 14,13 14,07 14,00
Mandariner 16,15 15,52 14,89 14,26 13,63 13,00
Klementiner 12,74 12,79 12,84 12,90 12,95 13,00
Satsumas 10,49 10,99 11,49 12,00 12,50 13,00
Citroner 13,37 13,30 13,22 13,15 13,07 13,001996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 35
▼B
BILAG VI
Sammenligningstabel
Forordning (EØF) nr. 1035/72 Denne forordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 Artikel 3
Artikel 4 —Artikel 5 Artikel 4
Artikel 6 Artikel 5
Artikel 7 Artikel 6
Artikel 8 Artikel 7
Artikel 9 og 11 Artikel 8
Artikel 10 Artikel 10
Artikel 12 Artikel 9
Artikel 13 Artikel 11
Artikel 13a —
Artikel 13b —
Artikel 14 Artikel 14
Artikel 14a —
Artikel 14b —
Artikel 14c —
Artikel 14d —
Artikel 14e Artikel 54
Artikel 14f —
Artikel 14g —
Artikel 15 Artikel 23Artikel 15a —
Artikel 15b Artikel 18
Artikel 16 —
Artikel 16a —
Artikel 16b Artikel 27
Artikel 17 Artikel 28
Artikel 18 Artikel 29
Artikel 18a Artikel 24
Artikel 19 —
Artikel 19a —
Artikel 19b —
Artikel 19c —
Artikel 20 —
Artikel 21 Artikel 30
Artikel 22 Artikel 31
Artikel 23 Artikel 32
Artikel 24 Artikel 33
Artikel 25 Artikel 34
Artikel 26 Artikel 35
Artikel 27 Artikel 36
Artikel 31 Artikel 43Artikel 32 Artikel 451996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 36
▼B
Forordning (EØF) nr. 1035/72 Denne forordning
Artikel 33 Artikel 46
Artikel 34 Artikel 47
Artikel 35 —
Artikel 36 Artikel 52
Artikel 36a Artikel 52
Artikel 37 Artikel 49
Artikel 38 Artikel 44
Artikel 40 —
Artikel 41 Artikel 58
Artikel 42 Artikel 581996R2200 — DA — 31.03.2002 — 003.001 — 37