1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
(EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EØF) nr. 1170/77 af 17. maj 1977 L 137 7 3.6.1977
►M2 Rådets forordning (EØF) nr. 235/79 af 5. februar 1979 L 34 4 9.2.1979
►M3 Rådets forordning (EØF) nr. 3332/85 af 26. november 1985 L 318 1 29.11.1985
►M4 Rådets forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 L 362 8 31.12.1985
►M5 Rådets forordning (EØF) nr. 3800/85 af 20. december 1985 L 367 32 31.12.1985
►M6 Kommissionens forordning (EØF) nr. 3998/87 af 23. december 1987 L 377 40 31.12.1987
►M7 Rådets forordning (EØF) nr. 3808/89 af 12. december 1989 L 371 1 20.12.1989
►M8 Rådets forordning (EØF) nr. 2780/90 af 24. september 1990 L 265 1 28.9.1990
►M9 Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990 L 353 23 17.12.1990
►M10 Rådets forordning (EØF) nr. 3124/92 af 26. oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
►M11 Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 L 349 105 31.12.1994
►M12 Rådets forordning (EF) nr. 1554/97 af 22. juli 1997 L 208 1 2.8.1997
►M13 Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 L 160 80 26.6.1999
►M14 Rådets forordning (EF) nr. 191/2000 af 24. januar 2000 L 23 4 28.1.2000
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Stor-
britannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1 Berigtigelse, EFT L 230 af 21.8.1997, s. 19 (1554/97)
NB:I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s.1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne 42, 43, 113 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger;
Funktionen og udviklingen af det fælles marked skal ledsages af
udformningen af en fælles landbrugspolitik:denne skal særlig omfatte
en fælles markedsordning, der kan antage forskellige former eftervarernes art;
for økonomien i bestemte området inden for Fællesskabet er fælles-
skabsproduktionen af humle af ganske særlig betydning og udgør for
visse producenter i disse områder den overvejende del af deres
indkomster;
da plantesafter og planteekstrakter af humle ikke er anført i traktatens
bilag II, omfattes disse produkter i modsætning til humle ikke af
traktatens landbrugsbestemmelser; da de pågældende produkter imid-
lertid i vidt omfang er indbyrdes ombyttelige, truer denne situation medat bringe gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik inden forhumlesektoren i fare:det er derfor nødvendigt, at de for humle i henholdtil artikel 113 fastsatte regler om handel med tredjelande og de i henhold
til artikel 235 fastsatte regler om afsætning udvides til også at omfatte
plantesafter og planteekstrakter af humle;
traditionelt har den internationale samhandel stor betydning for
humleproducenterne og -forbrugerne inden for Fællesskabet; fælles-skabsproduktionen har hidtil i væsentlig grad på grund af dens
konkurrencedygtighed på verdensmarkedet samt den frie kvalitative og
kvantitative tilpasning af produktionen til afsætningsmulighedernekunnet gøres indbringende; den fælles markedsordning tilsigter derforikke at ændre denne situation væsentligt, men ved hjælp af egnedeforanstaltninger at forbedre produkternes kvalitet og at beskytte
producenterne mod en mulig forringelse af deres nuværende leve-
standard;
på fællesskabsplan skal der følges en kvalitetsorienteret politik ved
anvendelse af bestemmelser vedrørende udstedelse af en attestation om
angivelse af, hvor varen kommer fra, i forbindelse med regler, der
principielt forbyder afsætning af produkter, for hvilke dette certifikatikke foreligger, eller af indførte produkter, der ikke opfylder tilsvarendeminimumskvalitetskriterier; yderligere bør der udarbejdes en definitionaf en standardkvalitet, som kan være referencegrundlag for handels-omsætningen og sikre en tilfredsstillende markedstilpasning;
det er nødvendigt at råde over tilstrækkelige oplysninger vedrørende
markedssituationen og udsigterne for udviklingen inden for Fælles-skabet; det forhold, at en væsentlig del af produktionen afsættes på basisaf kontrakter, også flerårige, der er indgået før høsten, kan lette
udarbejdelsen af prognoser for markedsudviklingen; der bør derfor
foreskrives en registrering af samtlige kontrakter om levering af humle,der er produceret inden for Fællesskabet; disse oplysninger skal dogholdes hemmelige, så de pågældende kan være sikre på, at oplysnin-gerne udelukkende anvendes til statistiske formål; endvidere sikresderved oplysningernes fuldstændige objektivitet;1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 2
(1) EFT nr. C 66 af 1.7.1971, s. 28.
▼B
for at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, for at
stabilisere markederne og sikre forsvarlige priser ved levering tilforbrugere, bør landmændene fremme koncentrationen af udbudet og
den fælles tilpasning af produktionen til markedets behov;
sammenslutningen af landmænd i organer, der pålægger medlemmerne
pligt til at overholde fælles regler, er derfor egnet til at fremmevirkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 anførte mål; disse mål kansærlig søges opnået ved sammenslutning af landmænd i producentsam-menslutninger og ved dannelse af foreninger af disse sammenslutninger;
for at undgå enhver forskelsbehandling af producenterne og sikre
foranstaltningernes ensartethed og effektivitet skal der for heleFællesskabet fastlægges de betingelser, som producentsammenslutnin-gerne og disses foreninger skal opfylde for at blive anerkendt afmedlemsstaterne; for at opnå en effektiv koncentration af udbudet er deti særdeleshed nødvendigt, dels at producentsammenslutningerne og
foreningerne godtgør at være af en passende størrelse i økonomisk
henseende, dels at producentsammenslutningen eller foreningen udbyderde tilsluttede producenters eller sammenslutningers samlede produktiondirekte eller lader denne udbyde af producenterne efter fælles regler;
der bør fastsættes bestemmelser, der kan lette disse producentsammens-
lutningers oprettelse og virksomhed; med henblik herpå bør der gives
medlemsstaterne mulighed for at yde producentsammenslutningerne
støtte, der delvis finansieres af Fællesskabet; det er dog af betydning atbegrænse omfanget af denne støtte; desuden bør støtten kun ydes i enovergangsperiode og bor være faldende, således at producenternesøkonomiske ansvar gradvis udvides;
i nogle tilfælde er en tilpasning af Fællesskabets humleplantning
nødvendig både med hensyn til sorterne og med hensyn til mulighederne
for rationalisering af dyrknings- og høstarbejdet; i en årrække skalomstillingen til andre sorter og omstrukturering af disse anlæg lettes vedydelse af speciel støtte til de producentsammenslutninger, der gennem-fører sådanne foranstaltninger;
for at sikre producenterne en rimelig levestandard bør der fastlægges en
støtteordning; for at kunne konstatere om denne støtte skal fastsættes,
skal Kommissionen hvert år efter høstens afsætning forelægge enberetning for Rådet; støtten kan ydes, såfremt det ved gennemgangen afdenne beretning viser sig, at gennemsnitsudbyttet pr. hektar erutilstrækkeligt i betragtning af markedssituationen og den forventede
udvikling;
de påtænkte foranstaltninger bør åbne mulighed for at fastlægge en
importordning, der alene omfatter anvendelsen af den fælles toldtarif; ihenhold til traktaten er denne uden videre gældende fra 1. januar 1970;
under hensyn til samtlige disse foranstaltninger kan der gives afkald på
anvendelse af alle kvantitative restriktioner ved Fællesskabets ydregrænser; denne fremgangsmåde kan dog undtagelsesvis vise sig at være
utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal
være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følge heraf, efterat de tidligere importhindringer er blevet afskaffet, må Fællesskabethave mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger;
opkrævning af told eller afgifter med tilsvarende virkning og anvendelse
af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning i den interne handel inden for Fællesskabet er i henhold til
traktaten uden videre forbudt fra 1. januar 1970; da der den 31.december 1969 ikke længere eksisterede minimumspriser, er anvendelseaf traktatens artikel 44 uden videre udelukket fra 1. januar 1970;
effektiviteten af alle foranstaltninger inden for rammerne af den fælles
markedsordning for humle ville blive truet ved visse støtteforanstalt-
ninger fra medlemsstaternes side; derfor bør de bestemmelser i traktaten,
der åbner mulighed for at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtteog at forbyde den med det fælles marked uforenelige støtte, anvendesinden for humlesektoren; der bør dog fastsættes en overgangsordningmed hensyn til den nationale støtte, som allerede før den fællesmarkedsordnings ikrafttræden er blevet ydet for flerårige kontrakter;1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 3
▼B
Fællesskabets finansielle ansvar for medlemsstaternes udgifter i
forbindelse med de forpligtelser, der opstår som følge af denneforordnings anvendelse, må fastsættes i overensstemmelse med bestem-
melserne om finansieringen af den fælles landbrugspolitik;
overgangen fra de for øjeblikket i medlemsstaterne gældende ordninger
til de i denne forordning fastsatte regler skal ske under de bedst mulige
vilkår; overgangsforanstaltninger kan derfor vise sig nødvendige;
den fælles markedsordning før humle skal tage hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål;
for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, må der
fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden før rammerne af enforvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellemmedlemsstaterne og Kommissionen,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For humle oprettes en fælles markedsordning, der gælder for
følgende varer:
KN-kode Varebeskrivelse
1210 Humle, frisk eller tørret, også formalet, pulveriseret eller som
pellets; humlemel (lupulin)
2. Reglerne for afsætning og samhandel med tredjelande gælder også
for følgende varer:
KN-kode Varebeskrivelse
1302 13 00 Plantesafter og planteekstrakter af humle
3. I denne forordning forstås ved:
a)Humle: de tørrede blomsterstande, også kaldet humleknopper, af den
(hunlige) humleplante (humulus lupulus); disse grøngule, ægformedeblomsterstande har en stilk; deres største dimension varierer ialmindelighed mellem 2 og 5 cm.
b)Humlepulver: det ved formaling af humle udvundne produkt, der
indeholder alle de naturlige bestanddele af humle.
c)Lupulin-beriget humlepulver: det produkt, der udvindes ved forma-
ling af humle efter mekanisk udskillelse af en del af bladene,stænglerne, dækbladene og humlespindlerne.
d)Humleekstrakt: de ved opløsningsmidlers indvirkning på humle eller
humlepulver udvundne koncentrerede produkter.
e)Blandingsprodukter af humle: blanding af to eller flere af de
forannævnte produkter.
4. I artikel 12, stk. 5, forstås ved
a) humle på første behandlingstrin:humle, der kun er tørret første gang,
som er pakket og klar til at blive markedsført;
b) arealer i fuld produktion:arealer beplantet med humle fra det tredje
produktionsår at regne.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 4
▼M6
▼B
▼M10
▼B
▼M1
▼B
AFSNIT I
Afsætning
Artikel 2
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der er høstet i Fællesskabet eller
fremstillet på grundlag af humle, der er høstet i Fællesskabet eller
indført fra tredjelande, skal gennemgå en attestationsprocedure.
2. Attesten kan kun udstedes for produkter med kvalitetskendetegn,
der opfylder de i et bestemt afsætningsled gældende minimumskrav forafsætningen. ►
M10 Med hensyn til de i artikel 1, stk. 3, litra b) til e),
omhandlede produkter kan attesten kan udstedes, hvis alfasyreindholdeti disse produkter ikke er lavere end indholdet i den humle, de erfremstillet af. ◄
3. Attesten skal mindst angive:
a) produktionsstedet eller produktionsstederne for humlen,
b) høståret eller høstårene,
c) sorten eller sorterne.
4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret
flertal for hvert enkelt produkt de almindelige regler for anvendelsen afdenne artikel og datoen for dens iværksættelse.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 3
1. De i artikel 1 nævnte produkter kan, for så vidt de er undergivet
reglerne for udstedelse af attestationer ►
M1 ◄, kun
bringes i omsætning eller udføres, såfremt attestationen er udstedt.
2. I overensstemmelse med den i artikel 20 anførte fremgangsmåde
kan der træffes beslutning om forholdsregler, der afviger fra den i stk. 1fastsatte bestemmelse:
a) med henblik på at opfylde visse tredjelandes handelsmæssige krav
eller
b) for produkter, der er bestemt til særlige anvendelsesformål.
De i foranstående afsnit omhandlede forholdsregler:
— må ikke være til skade for den normale afsætning af de produkter, for
hvilke der er udstedt attestation ►
M1 ◄,
— skal sikre, at en forveksling med de nævnte produkter undgås.
Artikel 5
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der kommer fra tredjelande, må
kun indføres, såfremt deres kvalitetskendetegn mindst opfylder deminimumskrav for afsætningen, som er blevet fastsat for de sammeinden for Fællesskabet høstede produkter eller heraf fremstillede
produkter.
2. De i artikel 1 nævnte produkter, der ledsages af en attest, som er
udstedt af myndighederne i oprindelseslandet, og som anerkendes som
ligestillet med den i artikel 2 fastsatte attest, behandles, som om deudviser de i stk. 1 nævnte kendetegn. Spørgsmålet om disse attestersligestilling afgøres ►
M2 ◄efter fremgangsmåden i
artikel 20.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT II
Leveringskontrakter
Artikel 6
1. De kontrakter om levering af inden for Fællesskabet produceret
humle, som afsluttes mellem en producent eller en gruppe af
producenter og en køber, registreres af de hertil af hver producentmed-
lemsstat udpegede organer.
2. Kontrakter om levering af bestemte mængder til aftalte priser i
løbet af et tidsrum, der omfatter et eller flere høstår, og som indgåsinden den 1. august i det første høstår, benævnes »forud indgåedekontrakter«. De registreres særskilt.
3. Medlemsstaterne meddeler med regelmæssige mellemrum
Kommissionen statistiske oplysninger vedrørende registreringen af disse
kontrakter.
4. De oplysninger, der registreres, må kun anvendes til de til
gennemførelsen af denne forordning nødvendige formål.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT III
Producentsammenslutninger
Artikel 7
1. Ved »producentsammenslutning« forstås i denne forordning en
sammenslutning bestående udelukkende eller, dersom den nationalelovgivning tillader det, hovedsageligt af humleproducenter, og som er
oprettet på producenternes initiativ særlig med henblik på:
a) at opnå en koncentration af udbuddet og medvirke til at stabilisere
markedet ved at afsætte medlemmernes samlede produktion ellereventuelt ved at tilbagekøbe humlen til en pris, der er højere end den,der er fastsat i artikel 7, stk. 3, litra b);
b) i fællesskab at tilpasse produktionen til markedets behov og forbedre
den, navnlig ved omlægning til andre sorter, omstrukturering afbeplantningen, afsætningsfremmende foranstaltninger, forskninginden for produktion, markedsføring og integreret beskyttelse;
c) at fremme rationalisering og mekanisering i forbindelse med
dyrkning og høst med henblik på at forbedre produktionsrentabili-
teten og miljøbeskyttelsen;
d) at beslutte, hvilke humlesorter medlemmerne må producere, og at
fastsætte fælles produktionsregler;
e) at forvalte den i artikel 12 fastsatte støtteordning ved at tildele hver
producent, der er medlem af sammenslutningen, hans andel af støtteni forhold til de dyrkede arealer, jf. dog stk. 5 i nævnte artikel;
og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i medfør af stk. 3.
1a. Producentsammenslutningerne kan anvende indtil 20 % af støtten
til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af de i stk. 1, litra a)-d),nævnte mål.
2. I denne forordning forstås ved »forening« en forening af
enerkendte producentsammenslutninger, der forfølger samme mål som1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 6
▼M1
▼M12
▼M1
▼M12
▼M1
▼M1
disse sammenslutninger, og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i
medfør af stk. 3.
3. Medlemsstaterne anerkender efter anmodning de producentsam-
menslutninger og disses foreninger, der opfylder nedenståendealmindelige betingelser:
a) de skal anvende fælles regler for produktion og markedsføring (første
afsætningsled);
b) Deres vedtægter skal for de tilsluttede medlemmer eller de tilsluttede
anerkendte producentsammenslutninger indeholde forpligtelse til:
— at overholde de fælles produktionsregler og beslutningerne om,
hvilke sorter der kan produceres
— at sælge deres samlede produktion gennem sammenslutningen
eller foreningen.
Denne forpligtelse gælder ikke for produkter, for hvilke producen-
terne har indgået købekontrakter, inden de tiltrådtesammenslutningen, såfremt den pågældende sammenslutning erblevet underrettet herom og har godkendt dem.
Hvis producentsammenslutningen tillader det, kan de tilsluttede
producenter dog på de af sammenslutningen fastlagte betingelser:
— opfylde forpligtelsen til at sælge hele produktionen gennem
producentsammenslutningen ved en afsætning, der er baseret påfælles regler, som er fastlagt i sammenslutningens vedtægter, ogsom sikrer, at denne har ret til at få salgspriserne oplyst, idet disseskal godkendes af sammenslutningen, dog således, at manglende
godkendelse forpligter sammenslutningen til at overtage humlen
til en højere pris
— gennem en anden af deres egen sammenslutning valgt produ-
centsammenslutning sælge produkter, som på grund af dereskarakteristika ikke automatisk indgår i deres egen sammen-slutnings handelsaktiviteter;
c) de skal godtgøre, at deres økonomiske aktivitet er af tilstrækkeligt
omfang;
d) de skal i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling
af Fællesskabets producenter elle producentsammenslutninger, der
især beror på nationalitet eller etableringssted;
e) de skal uden forskelsbehandling tilsikre enhver producent, der
forpligter sig til at overholde vedtægterne, ret til at blive medlemaf sammenslutningen;
f) deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de
medlemmer af en sammenslutning eller en forening, der ønsker atopgive deres medlemsskab, kan gøre det, efter at de har væretmedlemmer i mindst tre år, og såfremt de senest et år forud for deresudtræden har underrettet sammenslutningen eller foreningen herom.
Disse bestemmelser finder anvendelse med forbehold af nationale
love eller andre retsforskrifter, der har til formål i bestemte tilfælde atbeskytte en producentsammenslutning, en forening eller deres
kreditorer mod eventuelle finansielle følger af et medlems udtræden
eller at forhindre et medlems udtræden i løbet af regnskabsåret;
g) de skal have status som juridisk person eller have tilstrækkelig
retsevne til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og
forpligtelser;
h) de skal ifølge deres vedtægter have forpligtelse til at føre særskilt
bogholderi for den virksomhed, der danner grundlag for anerken-
delsen;
i) de må ikke indtage en dominerende stilling i Fællesskabet.
4. Den medlemsstat, på hvis område producentsammenslutningen
eller foreningen har sit vedtægtsmæssige hjemsted, er kompetent medhensyn til anerkendelse af producentsammenslutninger og foreninger afsådanne.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 7
▼M12
▼M1
▼M1
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, især for så vidt
angår forvaltningen af den i stk. 1, litra e), anførte støtteordning, samt dei stk. 3, litra a), fastsatte betingelser for markedsføring og de nærmere
regler for det i stk. 3, litra f), anførte forhold fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 20.
AFSNIT IV
Producentstøtte
Artikel 12
1. Der indføres en støtteordning for humle, som produceres i
Fællesskabet.
2. Der kan ydes støtte til producenterne for at sikre dem en rimelig
indkomst.
3. a) I de områder af Fællesskabet, hvor de anerkendte producentsam-
menslutninger er i stand til at sikre deres medlemmer en rimeligindkomst og gennemføre en rationel forvaltning af de udbudte
mængder, ydes støtten udelukkende til disse producentsammens-
lutninger.
b) I det særlige tilfælde, at producenten er etableret i en anden
medlemsstat end den, hvor den sammenslutning, han er medlemaf, er etableret, udbetales hele støtten direkte til denne producentaf de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor han er
etableret.
c) I de øvrige områder ydes støtten ligeledes til den enkelte
producent.
4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen, udarbejdet på
grundlag af de meddelelser, som medlemsstaterne tilsender den, i godtid og med kvalificeret flertal listen over de i stk. 3, første afsnit,
omhandlede områder.
5. a) Dette støttebeløb pr. ha er ens for hver gruppe af sorter. Det
fastsættes til 480 ECU/ha fra 1996-høsten for en periode på femår.
b) Hvis støtten efter stk. 3, første afsnit, ydes til en anerkendt
producentsammenslutning, kan denne vælge, om den hvert år vil
udbetale den fulde støtte til sine medlemmer i forhold til deres
dyrkede arealer, eller om den kun vil udbetale en del af dennestøtte på mindst 80 %, afhængigt af, om der fortsat er behov forsortsomlægning, eller om der eventuelt er andre mål, der skal nås,jf. artikel 7, stk. 1, ►
C1litra a)-d). ◄
c) Hvis støtten ydes til en anerkendt producentsammenslutning, og
denne ikke afsætter hele sine medlemmers produktion, skal den
hvert år obligatorisk tilbageholde 20 % af producentstøtten tilvirkeliggørelsen af de i litra b) nævnte mål.
d) Tilbageholdelse af støtten er kumulerbar i en periode på højst fem
år; ved slutningen af denne periode skal hele den tilbageholdtestøtte være anvendt.
e) I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 3, litra b), i denne artikel, skal
den pågældende producent betale den producentsammenslutning,1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 8
▼M14
▼M12
▼M14
▼B
▼M14
▼M1
▼M12
▼M1
▼M12
▼M12
han er medlem af, et beløb svarende til hans indtægt i henhold til
ovenstående litra b) eller c).
6. Hvis forholdene på markedet viser, at der er risiko for strukturelle
overskud eller for forstyrrelser af strukturen i forsyningen af EF-
markedet for humle, kan Rådet på forslag af Kommissionen og efterproceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, justere det støttebeløb, som erfastsat i stk. 5:
a) enten ved at begrænse støtten til en del af det dyrkede areal, der er
registreret for det pågældende år, og ved om nødvendigt at graduereden
b) eller ved at udelukke de arealer, for hvilke der er tale om første og/
eller andet produktionsår, fra støtteordningen.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efterfremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 13
1. Med forbehold af artikel 12, stk. 6, ydes støtten for det registrerede
og afhøstede dyrkningsareal.
Medlemsstaterne udpeger de organer, som har beføjelse til at registrere
humledyrkningsarealet for hver producent samt har til opgave at førekontrol med og ajourføre registreringen.
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan medlemsstaterne betragte en
anerkendt producentsammenslutning som en producent.
3. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte afstemningsmåde dealmindelige regler for anvendelsen af denne artikel.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT V
Reglerforsamhandelenmedtredjelande
Artikel 14
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 9
▼M14
▼M12
▼M1
▼M12
▼B
▼M1
▼B
▼M11
▼M11
Artikel 15 a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i
traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen ellerfaren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt
grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.
AFSNIT VI
Almindeligebestemmelser
Artikel 16
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens artikel
92, 93 og 94 anvendelse på produktionen og handelen med de i artikel 1,stk. 1, nævnte produkter.
Artikel 16a
Såfremt der opstår risiko for overskud eller forstyrrelse i markedets
forsyningsstruktur, kan Rådet på forslag af Kommissionen medkvalificeret flertal træffe passende foranstaltninger med henblik på atforebygge uligevægt på markedet. Disse foranstaltninger kan navnligvære aktioner med hensyn til:
— produktionskapaciteten,
— den udbudte mængde,
— afsætningsbetingelserne.
Artikel 17
1. Bestemmelserne om finansiering af den fælles landbrugspolitik
finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkterfra tidspunktet for anvendelsen af den i denne forordning fastlagteordning.
3. Medlemsstaterne udbetaler den i artikel 12 nævnte støtte tilproducenterne mellem den 16. oktober og den 31. december i detproduktionsår, støtteansøgningen er indgivet for.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 10
▼B
▼M12
▼M1
▼M13
▼M14
▼M13
▼M13
4. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 20 bestemmelser
for anvendelsen af denne artikel.
Artikel 18
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning. De nærmerebestemmelser om meddelelse, evaluering og udbredelse af disseoplysninger vedtages efter proceduren i artikel 20.
Kommissionen forpligter sig til på grundlag af disse oplysninger at
udarbejde en vurdering af sektoren til Rådet for Den Europæiske Unioninden den 1. september 2000, idet der sammen med denne vurdering om
nødvendigt kan fremsættes forslag.
Artikel 19
1. Der nedsættes en forvaltningskomité for humle - i det følgende
benævnt »Komité« -, som består af repræsentanter for medlemsstaterneog har en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vægt i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 2, Formanden deltager ikke iafstemningen.
Artikel 20
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden sagen for Komiteen enten på eget initiativ
eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger i komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte underhensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig
med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, derafgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der erfastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks kan finde
anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overens-stemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles de straks Rådet afKommissionen. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendelsenaf de af den besluttede foranstaltninger for et tidsrum af højst en månedeller denne meddelelse.
Rådet kan efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte
afstemningsmåde inden en måned træffe anden afgørelse.
Artikel 21
Komiteen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentantforelægger den.
Artikel 22
Ved anvendelsen af denne forordning skal der tages hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål.
Artikel 23
Skulle overgangsforanstaltninger være nødvendige for at lette over-
gangen til den ved forordning (EØF) nr. 1170/77 ændrede ordning,særlig såfremt anvendelsen af den nye ordning på det fastsatte tidspunkt1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 11
▼M12
▼B
▼A3
▼B
▼M1
▼M1
vil støde på væsentlige vanskeligheder, vedtages sådanne foranstalt-
ninger efter fremgangsmåden i artikel 20. De finder anvendelse indtilsenest 31. december 1980.
Indtil denne dato bemyndiges Det forenede Kongerige til at udbetale
produktionsstøtten til producenterne gennem det organ, det udpeger.
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artiklerne 11, 12 og 13 anvendes for første gang for så vidt angår høsten
1971.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1971R1696 — DA — 01.01.2000 — 017.001 — 12
▼B