1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. juli 1969
om kapitaltilførselsafgifter
(69/335/EØF)
(EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 73/79/EØF af 9. april 1973 L 103 13 18.4.1973
►M2Rådetsdirektiv 74/553/EØF af 7. november 1974 L 303 9 13.11.1974
►M3Rådetsdirektiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 L 156 23 15.6.1985
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A5Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse
og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. juli 1969
om kapitaltilførselsafgifter
(69/335/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (
1).
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (2), og
ud fra følgende betragtninger:
Traktatens mål er tilvejebringelse af en økonomisk union med lignende
egenskaber som et internt marked: en af de væsentlige forudsætningerfor opnåelsen af dette mål er fremme af de frie kapitalbevægelser;
de afgifter, der i øjeblikket består i medlemsstaterne på kapitaltilførsel,
d. v. s. afgifterne på kapitaltilførsel til selskaber og stempelafgiften på
værdipapirer, er årsag til forskelsbehandling, dobbeltbeskatning og
uligheder, der hæmmer de frie kapitalbevægelser og derfor børafskaffes ved en harmonisering;
harmoniseringen af disse afgifter på kapitaltilførsel må udformes
således, at de budgetmæssige følger for medlemsstaterne begrænses til
et minimum;
en medlemsstats opkrævning af en stempelafgift på værdipapirer fra de
andre medlemsstater, der indføres til dens område eller udstedes der, eri modstrid med tanken om et fælles marked med samme egenskaber
som et internt marked; det har desuden vist sig, at opretholdelse af en
stempelafgift på udstedelsen af indenlandske værdipapirer ved opta-gelse af lån samt på indførelse eller udstedelse af udenlandskeværdipapirer på markedet i en medlemsstat ikke er ønskelig fra etøkonomisk synspunkt og også fjerner sig fra den retning, der på detteområde har udviklet sig i medlemsstaternes skattelovgivning;
det vil derfor være rigtigt at ophæve stempelafgiften på værdipapirer
uden hensyn til værdipapirernes oprindelse og uden hensyn til, om derepræsenterer selskabernes egenkapital eller lånekapital;
tanken om et fællesmarked med et internt markedsegens kaber forud-
sætter, at afgiften på kapitaltilførsler vedrørende kapital, der er samletinden for et selskab, kun kan opkræves én gang inden for det fællesmarked, og at denne beskatning, når den ikke skal forstyrre de friekapitalbevægelser, må være lige høj i samtlige medlemsstater;
det vil som følge heraf være rigtigt at foretage en harmonisering af
denne afgift, både med hensyn til dens struktur og med hensyn tildens satser;
opretholdelse af andre afgifter med samme kendetegn som afgiften på
kapitaltilførsler eller stempelafgiften på værdipapirer strider mod de
mål, der forfølgesmed de i dette direktiv indeholdte forholds regler;som følge deraf er det påkrævet at ophæve disse afgifter —1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. 119 af 3. 7. 1965, s. 2057/65.
(2) EFT nr. 134 af 23. 7. 1965, s. 2227/65.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Medlemsstaterne opkræver en i overensstemmelse med bestemmelserne
i artikel 2-9 harmoniseret afgift på kapitaltilførsel til kapitalselskaber,der i det følgende betegnes som kapitaltilførselsafgift.
Artikel 2
1. De dispositioner, der er undergivet kapitaltilførselsafgiften, er
alene afgiftspligtig i den medlemsstat, hvor kapitalselskabets virkelige
ledelse har sit sæde på det tidspunkt, hvor disse dispositioner finder
sted.
2. Har et kapitalselskabs egentlige ledelse sit sæde i et tredjeland, og
er dets vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat, er de dispositionerafgiftspligtige, der er undergivet kapitaltilførselsafgiften, i denmedlemsstat, hvor det vedtægtsmæssige hjemsted befinder sig.
3. Befinder et kapitalselskabs vedtægtsmæssige hjemsted og sædet
for den virkelige ledelse sig i et tredjeland, kan tilførsel af anlægs- eller
driftskapital til en filial, der er beliggende i en medlemsstat, pålæggesafgift i den medlemsstat, hvor filialen er beliggende.
Artikel 3
1. Ved kapitalselskaber forstås i dette direktiv:
a) de selskaber i henhold til belgisk, dansk, tysk, ►
A3spansk, ◄
fransk, ►A2græsk, ◄italiensk, luxembourgsk, nederlandsk
►A3, portugisisk ◄og Det forenede Kongerigesret med
følgende benævnelser:
— société anonyme/naamloze vennootschap, aktieselskab, Aktien-
gesellschaft, ►A3sociedad anónima, ◄société anonyme,
►A2Ανώνυµος Εταιρία, ◄companiesincorporated with
limited liability, società per azioni, société anonyme, naamloze
vennootschap, ►A3sociedade anónima, ◄companiesincorpo-
rated with limited liability;
— société en commandite par actions/commanditaire vennootschap
op aandelen, kommandit-aktieselskab, Kommanditgesellschaftauf Aktien, ►
A3sociedad comanditaria por acciones, ◄
société en commandite par actions, ►A2Ετερόρρυθµος κατά
µετοχάς Εταιρία, ◄società in accomandita per azioni, société
en commandite par actions, commanditaire vennootschap op
aandelen ►A3, sociedade em comandita por acções ◄;
— société de personnes à responsabilité limitée/ personenvennoot-
schap met beperkte aansprakelijkheid, Gesellschaft mit
beschränkter Haftung, ►A3sociedad de responsabilidad
limitada, ◄société à responsabilité limitée, ►A2Εταιρία
Περιωρισµένης Ευθύνης, ◄società a responsabilità limitata,
société à responsabilité limitée ►A3, sociedade por quotas ◄;
Selskaber i henhold til østrigsk ret:
— »Aktiengesellschaft«
— »Gesellschaft mit beschränkter Haftung«
Selskaber i henhold til finsk ret:
— »osakeyhtiö / aktiebolag«, »osuuskunta / andelslag«,
»säästöpankki / sparbank« og »vakuutusyhtiö / försäkringsbolag«
Selskaber i henhold til svensk ret:
— »aktiebolag«
— »bankaktiebolag«
— »försäkringsaktiebolag«1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 3
▼A1
▼A4
▼A5
Selskaber i henhold til tjekkisk ret:
— »akciová spole čnost«
— »komanditní spole čnost«
— »spole čnost s ru čením omezeným«
Selskaber i henhold til cypriotisk ret:
—»εταιρείες περιορισµένης ευθύνης «
Selskaber i henhold til lettisk ret:
— »kapit ālsabiedr ība«
Selskaber i henhold til ungarsk ret:
— »részvénytársaság«
— »korlátolt felel ősségűtársaság«
Selskaber i henhold til maltesisk ret:
— »Kumpaniji ta' Responsabilità Limitata«
— »So ċjetajiet en commandite li l-kapital tag ħhom maqsum f'azzjo-
nijiet«
Selskaber i henhold til slovensk ret:
— »spółka akcyjna«
— »spółka z ograniczon ąodpowiedzialno ścią«
Selskaber i henhold til slovakisk ret:
— »delniška družba«
— »komanditna delniška družba«
— »družba z omejeno odgovornostjo«
Gesellschaften slowakischen Rechts mit der Bezeichnung:
— »akciová spolo čnosť«
— »spolo čnosťsručením obmedzeným«
— »komanditná spolo čnosť«.
b) ethvert selskab, enhver personsammenslutning eller juridisk person,
hvis kapital- eller formueandele er omsættelige på børsen i en afmedlemsstaterne;
c) ethvert selskab, enhver personsammenslutning eller juridisk person
med erhvervsformål, hvis medlemmer er berettigede til uden forud-
gående godkendelse at afhænde deres andele til tredjemand, og hvismedlemmer kun hæfter for selskabets, personsammenslutningenseller den juridiske persons gæld med deres andel.
2. Ved anvendelsen af dette direktiv er alle andre selskaber, person-
sammenslutninger eller juridiske personer, der har et erhvervsformål,
ligestillet med kapitalselskaber. En medlemsstat kan dog undlade at
betragte dem som kapitalselskaber med hensyn til opkrævning af kapi-taltilførselsskatten.
Artikel 4
1. Følgende dispositioner er undergivet kapitaltilførselsafgiften:
a) stiftelse af et kapitalselskab;
b) omdannelse af et selskab, en personsammenslutning eller en juridisk
person, der ikke er noget kapitalselskab, til et kapitalselskab;
c) udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved indskud af enhver art;
d) udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved indskud af
enhver art, for hvilke der ikke indrømmeselskabsrettigheder, derrepræsenterer nogen andel i kapitalen eller i selskabsformuen, mensådanne rettigheder, som indrømmes deltagere, som f. eks. stem-meret, ret til andel i overskuddet eller til likvidationsprovenu;
e) forlæggelse fra et tredjeland til en medlemsstat af sædet for den
egentlige ledelse for et selskab, en personsammenslutning eller enjuridisk person, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i et tredje-land, når vedkommende selskab, personsammenslutning eller1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 4
▼B
▼B
juridisk person med hensyn til opkrævning af kapitaltilførselsaf-
giften i den pågældende medlemsstat anses som et kapitalselskab;
f) forlæggelse fra et tredjeland til en medlemsstat af det vedtægtsmæs-
sige hjemsted for et selskab, en personsammenslutning eller en
juridisk person, hvis sæde for den egentlige ledelse befinder sig iet tredjeland, når vedkommende selskab, personsammenslutningeller juridiske person med hensyn til opkrævning af kapitaltilførsels-afgiften anses som et kapitalselskab i den pågældende medlemsstat;
g) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden medlemsstat af sædet
for den egentlige ledelse for et selskab, en personsammenslutningeller en juridisk person, når vedkommende selskab, personsammen-slutning eller juridiske person med hensyn til opkrævning afkapitaltilførselsafgift i sidstnævnte stat anses som et kapitalselskab,men derimod ikke anses som et kapitalselskab i førstnævnte
medlemsstat;
h) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden medlemsstat af det
vedtægtsmæssige hjemsted for et selskab, en personsammenslutningeller en juridisk person, hvis sæde for den egentlige ledelse befindersig i et tredjeland, når vedkommende selskab, personsammenslut-ning eller juridiske person med hensyn til opkrævning af
kapitaltilførselsafgift i sidstnævnte stat anses som et kapitalselskab,
men derimod ikke anses som et kapitalselskab i førstnævntemedlemsstat.
►
M32. Følgende dispositioner kan, for så vidt de den l. juli 1984
var pålagt 1 %-satsen, fortsat pålægges kapitaltilførselsafgift: ◄
a) udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af over-
skud, reserver eller henlæggelser;
b) udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved ydelser fra en
deltager, der ikke medfører nogen udvidelse af kapitalen, menmodsvares af en ændring af selskabsrettighederne eller er egnet til
at øge selskabsandelenes værdi;
c) et kapitalselskabs optagelse af lån. når långiveren har krav på andel
i selskabsoverskuddene;
d) et kapitalselskabs optagelse af lån hos en andelshaver, hos en delta-
gers ægtefælle eller barn samt optagelse af lån hos tredjemand, nåren deltager stiller sikkerhed for et sådant lån, det er en forudsæt-
ning, at sådanne lån har samme funktion som en udvidelse af
kapitalen.
Den hellenske Republik træffer dog selv afgørelse om, hvilke af oven-
nævnte dispositioner, der skal pålægges kapitaltilførselsafgift i
Grækenland.
3. Som stiftelse i henseende til stk. 1, litra a), anses ikke enhver
ændring i et kapitalselskabs stiftelsesoverenskomst eller vedtægter ogisær ikke:
a) et kapitalselskabs omdannelse til et kapitalselskab af anden karakter;
b) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden af sædet for den egent-
lige ledelse eller det vedtægtsmæssige hjemsted for et selskab, enpersonsammenslutning eller en juridisk person, når det pågældendeselskab, personsammenslutningen eller den juridiske person medhensyn til opkrævning af kapitaltilførselsafgift anses for kapitalsel-
skab i begge stater;
c) ændring af et kapitalselskabs formål;
d) forlængelse af et kapitalselskabs beståen.
Artikel 5
1. Afgiften opkræves:
a) ved stiftelse af et kapitalselskab udvidelse af kapitalen eller af
selskabsformuen i henhold til artikel 4, stk. 1. litra a), c) og d) afden faktiske værdi af de indskud af enhver art, der er ydet eller1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 5
▼M3
▼B
▼B
skal ydes af deltagerne. med fradrag af den gæld og de forpligtelser.
der pålægges selskabet i forbindelse med indskuddet: medlemssta-terne er berettigede til først at opkræve kapitaltilførselsskatten når
indskuddene faktisk præsteres;
b) ved omdannelse til et kapitalselskab eller forlæggelse af sædet for et
kapitalselskabs egentlige ledelse eller af dets vedtægtsmæssigehjemsted i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), e), i), g) og h): afden faktiske værdi af de genstande af enhver art, der tilhørerselskabet på tidspunktet for omdannelsen eller forlæggelsen, med
fradrag af den gæld og de forpligtelser, som påhviler selskabet på
dette tidspunkt;
c) ved udvidelse af kapitalen gennem omdannelse af overskud reserver
eller henlæggelser i henhold til artikel 4, stk. 2, litra a): af denneudvidelses nominelle værdi;
d) ved udvidelse af selskabsformuen i henhold til artikel 4, stk. 2, litra
b): af den faktiske værdi af de indbragte ydelser med fradrag af dengæld og de forpligtelser, der pålægges selskabet i forbindelse med
disse ydelser;
e) ved en optagelse af lån i henhold til artikel 4, stk. 2, litra c) og d):
af de optagne lånspålydende værdi.
2. I de tilfælde, som er nævnt i stk. 1, litra a) og b), kan medlems-
staterne fastsætte det beløb, af hvilket der skal svareskapitaltilførselsafgift, på grundlag af den faktiske værdi af de selska-
bsandele, der er tillagt eller tilhører den enkelte deltager; det anførte
gælder ikke i tilfælde, hvor der alene skal tilføres kontanter. Detafgiftspligtige beløb kan aldrig være mindre end den nominelle værdiaf de selskabsandele, som er tillagt eller tilhører den enkelte deltager.
3. Det beløb, hvoraf afgiften opkrævesved udvidels e af kapitalen,
omfatter ikke:
— beløb. der ved kapitaludvidelsen udgøres af kapitalselskabets egne
midler, der allerede har været undergivet kapitaltilførselsafgift;
— beløb, der hidrører fra de af kapitalselskabet optagne lån der er
omdannet til selskabsandele og allerede har været undergivet kapi-taltilførselsafgift.
Artikel 6
1. Hver medlemsstat kan fra afgiftsgrundlaget i henhold til artikel 5
undtage beløb, der er ydet som indskud af en andelshaver, der hæfter
ubegrænset for et kapitalselskabs forpligtelser, samt en sådan deltagersandel i selskabsformuen.
2. Anvender en medlemsstat den i stk. l fastsatte ordning, er
følgende forhold underkastet kapitaltilførsefsbeskatningen:
— forlæggelse af sædet for det pågældende kapitalselskabs egentlige
ledelse til en anden medlemsstat, der ikke anvender denne ordning;
— forlæggelse af det vedtægtsmæssige hjemsted for det pågældende
kapitalselskab, hvis sæde for den egentlige ledelse befinder sig i et
tredjeland, til en anden medlemsstat, der ikke anvender denne
ordning;
— enhver foranstaltning, hvorved en deltagers ansvar begrænses til
hans andel i kapitalen, især når ansvarets begrænsning indtrædersom følge af omdannelse af det pågældende kapitalselskab til et
kapitalselskab af anden art.
Kapitaltilførselsafgiften opkræves i disse tilfælde af værdien af den
andel, som de deltagere, der hæfter ubegrænset for kapitalselskabetsforpligtelser, har i selskabsformuen.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne indrømmer fritagelse for kapitaltilførselsafgift
for andre end de i artikel 9 omhandlede dispositioner, som den 1. juli1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 6
▼M2
▼B
▼M3
▼M3
1984 var fritaget for afgift eller pålagt en afgift på 0,50 % eller
derunder.
Fritagelsen er undergivet de betingelser, der på nævnte dato gjaldt for
fritagelsen eller i givet fald for pålæggelsen af en afgift på 0,50 % ellerderunder.
Den hellenske Republik fastlægger, hvilke dispositioner der i Græken-
land skal fritages for kapitaltilførselsafgift.
2. Medlemsstaterne kan for alle andre dispositioner end de i stk. 1
nævnte enten indrømme fritagelse for kapitaltilførselsafgift elleranvende denne afgift med en enhedssats på højst 1 %.
3. I tilfælde af en udvidelse af kapitalen i henhold til artikel 4, stk. l,
litra c), efter at der er foretaget en nedskrivning af kapitalen tildækning af stedfundne tab, kan der indrømmes fritagelse for så vidtangår den del af udvidelsen, der modsvarer kapitalnedskrivningen,såfremt udvidelsen sker inden fire år efter kapitalnedskrivningen.
Artikel 8
Med forbehold af artikel 7, stk. 1, kan medlemsstaterne for følgende
selskaber indrømme fritagelse for kapitaltilførselsafgift for de i artikel4, stk. 1 og 2, nævnte dispositioner:
— kapitalselskaber, der er offentlige service-virksombeder, såsom
offentlige trafikselskaber eller havne, vand- gas- eller elværker, når
deres kapital for mindst halvdelens vedkommende ejes af staten
eller lokale offentlige organer:
— kapitalselskaber, der i henhold til deres vedtægter og deres faktiske
forvaltning udelukkende og umiddelhart tjener kulturelle, almennyt-tige eller velgørende formål eller folkeoplysningen.
Artikel 9
For bestemte arter af dispositioner eller kapitalselskaber kan der ske
fritagelser, nedsættelser eller forhøjelser af satserne enten for at skabeskattemæssig rimelighed eller af sociale grunde eller for at gøre detmuligt for en medlemsstat at tage hensyn til en særlig situation. Enmedlemsstat, der overvejer en sådan forholdsregel skal tidligst muligt
henvende sig til Kommissionen med henblik på anvendelse af trakta-
tensartikel 102.
Artikel 10
Bortset fra kapitaltilførselsafgiften opkræver medlemsstaterne af
selskaber, personsammenslutninger eller juridiske personer med
erhvervsformål ingen andre skatter eller afgifter af nogen art på:
a) de i artikel 4 nævnte dispositioner;
b) indskud, lån eller ydelser i forbindelse med de i artikel 4 nævnte
dispositioner;
c) indregistrering eller andre formaliteter, der går forud for udøvelse af
en virksomhed, og som et selskab, en personsammenslutning elleren juridisk person mederhvervsformål kan underkastes på grund afderesjuridis ke karakter.
Artikel 11
Medlemsstaterne opkræver ikke skatter af nogensomhelst art:
a) på udfærdigelse udstedelse optagelse til børsnotering tilførsel til
markedet af eller handel med aktier, andelsbeviser eller andreværdipapirer af lignende art samt certifikater for sådanne værdipa-
pirer uanset hvem emittenten måtte være;
b) på lån herunder renter der uanset hvem emittenten måtte være
optages ved udstedelse af obligationer eller andre omsættelige1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 7
▼B
▼M3
▼B
▼B
værdipapirer på alle dermed sammenhængende formaliteter samt på
udfærdigelse, udstedelse eller optagelse til børsnotering tilførsel tilmarkedet af eller handel med sådanne obligationer eller andre
omsættelige værdipapirer.
Artikel 12
Uanset artiklerne 10 og 11 kan medlemsstaterne opkræve følgende:
a) børsomsætningsskatter opkrævet efter fast eller variabel takst;
b) ejerskifteafgifter, derunder tinglysningsafgifter vedrørende indsky-
delse af fast ejendom eller en samlet forretningsvirksomhed(»fondsde commerce«) beliggende inden for deresområde, i et
selskab, en personsammenslutning eller en juridisk person med
erhvervsformål;
c) ejerskifteafgifter på indskud af enhver art i et selskab, en person-
sammenslutning eller en juridisk person med erhvervsformål, hvisder for overdragelsen af disse indskud ydes andre værdier end
selskabsandele;
d) afgifter på stiftelse, tinglysning eller aflysning af pant og andre
rettigheder i fast ejendom;
e) afgifter, der har karakter af vederlag;
f) merværdiafgift.
2. De i stk. 1, litra b), c), d) og e), nævnte skatter og andre afgifter er
de samme uanset, om sædet for den egentlige ledelse eller detvedtægtsmæssige hjemsted for selskabet, personsammenslutningen eller
den juridiske person med erhvervsformål befinder sig på den medlems-
stats område, der opkræver skatten, eller dette ikke er tilfældet.Endvidere må disse skatter og andre afgifter ikke være højere enddem, der i den opkrævende medlemsstat opkræves i forbindelse medlignende dispositioner.
Artikel 13
Medlemsstaterne skal den 1. januar 1972 sætte de nødvendige love og
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv og
skal straks underrette Kommissionen herom.
Artikel 14
Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen
ordlyden af de vigtigste nationale bestemmelser, de udsteder på det
område. som falder ind under dette direktiv.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1969L0335 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 8