1997R1467 — DA — 27.07.2005 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1467/97

af 7. juli 1997

om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel ►M1 104 ◄ , stk. 14, andet afsnit, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut, og ud fra følgende betragtninger: (1) Det er nødvendigt at fremskynde og afklare gennemførelsen af den procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er fastsat i traktatens artikel ►M1 104 ◄ for at imødegå uforholdsmæssigt store offentlige underskud og fremme en hurtig korrektion, hvis de alligevel opstår; denne forordnings bestemmelser, som har ovennævnte formål og er vedtaget i henhold til artikel ►M1 104 ◄ , stk. 14, andet afsnit, udgør sammen med bestemmelserne i protokol nr. 5 til traktaten et nyt integreret regelsæt til gennemførelse af artikel ►M1 104 ◄ ; (2) stabilitets- og vækstpagten bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til styrkelse af forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og bæredygtig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse; (3) stabilitets- og vækstpagten består af denne forordning, af Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 ( 3 ), som har til formål at styrke overvågningen af budgetstillinger samt at overvåge og samordne økonomiske politikker, og af Det Europæiske Råds resolution af 17. juni 1997 om stabilitets- og vækstpagten ( 4 ), hvori der i overensstemmelse med artikel ►M1 4 ◄ i traktaten om Den Europæiske Union fastlægges klare politiske retningslinjer med henblik på at gennemføre stabilitets- og vækstpagten strengt og rettidigt og især at tilslutte sig den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, samt at foretage de budgetkorrigerende indgreb, de skønner påkrævede for at opfylde målene i deres stabilitets- og konvergensprogrammer, så snart de råder over information, der indikerer en faktisk eller forventet væsentlig afvigelse fra denne mellemfristede budgetmålsætning; (4) i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) har medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel ►M1 104 ◄ en klar traktatfæstet forpligtelse til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud; i henhold til nr. 5 i protokol nr. 11 til traktaten finder artikel ►M1 104 ◄ , stk. 1, 9 og 11, ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase; den i artikel ►M1 116 ◄ , stk. 4, fastsatte forpligtelse til at bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud gælder dog fortsat for Det Forenede Kongerige; (5) under henvisning til nr. 1 i protokol nr. 12 til traktaten har Danmark inden for rammerne af Edinburgh-beslutningen af 12. december 1992 meddelt, at det ikke vil deltage i tredje fase; i overensstemmelse med nr. 2 i nævnte protokol gælder artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9 og 11, derfor ikke for Danmark; (6) i tredje fase af ØMU'en er medlemsstaterne fortsat ansvarlige for deres nationale budgetpolitik inden for traktatens bestemmelser; medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med traktatens bestemmelser; (7) efterlevelse af den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, medvirker til at skabe de rette forudsætninger for prisstabilitet og varig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse i samtlige medlemsstater, og giver dem mulighed for at klare normale konjunkturudsving, samtidig med at de holder underskuddet på deres offentlige finanser inden for referenceværdien på 3 % af BNP; (8) for at ØMU'en kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt, at konvergensen af den økonomiske og budgetmæssige udvikling i de medlemsstater, der har indført den fælles valuta, i det følgende benævnt »deltagende medlemsstater«, er stabil og holdbar; budgetdisciplin er nødvendig i tredje fase af ØMU'en for at sikre prisstabilitet; (9) i henhold til artikel 109 K, stk. 3, gælder artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9 og 11, kun for de deltagende medlemsstater; (10) det er nødvendigt at definere begrebet en exceptionel og midlertidig overskridelse af referenceværdien som omhandlet i artikel ►M1 104 ◄ , stk. 2, litra a); Rådet bør i denne forbindelse bl. a. tage hensyn til Kommissionens flerårige budgetprognose; (11) i en kommissionsrapport efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 3, skal der ligeledes tages hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, og til alle andre relevante faktorer, herunder medlemsstatens økonomiske situation og budgetsituation på mellemlang sigt; (12) der er behov for at fastlægge tidsfrister for gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at den gennemføres hurtigt og effektivt; det er i denne sammenhæng nødvendigt at tage hensyn til, at Det Forenede Kongeriges finansår ikke falder sammen med kalenderåret; (13) der er behov at specificere, hvordan de i artikel ►M1 104 ◄ omhandlede sanktioner kan pålægges med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud; (14) styrket overvågning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens overvågning af budgetsituationen i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 2, skulle fremme en effektiv og hurtig gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud; (15) såfremt en deltagende medlemsstat undlader at træffe virkningsfulde foranstaltninger for at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud, skulle en samlet periode på højst ti måneder fra indberetningstidspunktet for de tal, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, til det i givet fald besluttes at pålægge sanktioner, på baggrund af ovenstående være både realistisk og hensigtsmæssig for at lægge pres på den pågældende deltagende medlemsstat, for at den træffer sådanne foranstaltninger; hvis proceduren således indledes i marts, vil det i givet fald føre til sanktioner i det kalenderår, hvor proceduren indledtes; (16) den pågældende medlemsstat burde have forudset Rådets henstilling om at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud eller de senere trin i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, da medlemsstaten vil have været advaret om forholdet; et uforholdsmæssigt stort underskud er en så alvorlig situation i tredje fase, at det kræver en hurtig indsats fra alle involverede; (17) det er hensigtsmæssigt at suspendere proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvis den pågældende medlemsstat træffer passende foranstaltninger til opfølgning af en henstilling efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 7, eller et pålæg efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9, for at tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger i overensstemmelse hermed; den periode, hvor proceduren suspenderes, bør ikke medregnes i den periode på højst ti måneder mellem indberetningstidspunktet, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, og pålæggelsen af sanktioner; det er hensigtsmæssigt straks at genoptage den suspenderede procedure, hvis de påtænkte foranstaltninger ikke iværksættes, eller hvis de iværksatte foranstaltninger viser sig at være utilstrækkelige; (18) for at sikre, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i tilstrækkelig grad virker imødegående, bør det kræves, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en ikke-rentebærende deponering af en passende størrelse, hvis Rådet beslutter at pålægge en sanktion; (19) fastlæggelse af sanktioner efter en fastsat skala bidrager til at fremme retssikkerheden; det er hensigtsmæssigt at fastsætte deponeringens størrelse i forhold til den pågældende deltagende medlemsstats BNP; (20) såfremt pålæggelsen af en ikke-rentebærende deponering ikke får den pågældende deltagende medlemsstat til at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud i tide, bør sanktionerne intensiveres; i så fald bør deponeringen konverteres til en bod; (21) den pågældende deltagende medlemsstats gennemførelse af passende foranstaltninger for at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud er det første skridt hen imod ophævelse af sanktionerne; væsentlige fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bør give mulighed for, at sanktionerne ophæves i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 12; ophævelse af samtlige sanktioner bør kun finde sted, når det uforholdsmæssigt store underskud er fuldstændigt korrigeret; (22) Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ( 5 ), indeholder detaljerede regler for medlemsstaternes indberetning af budgetdata; (23) i overensstemmelse med artikel ►M1 117 ◄ , stk. 8, skal henvisninger til Den Europæiske Centralbank (ECB) i tiden indtil oprettelsen af ECB forstås som henvisninger til Det Europæiske Monetære Institut, i de tilfælde hvor ECB ifølge traktaten har en rådgivende funktion — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT 1

DEFINITIONER OG VURDERINGER

Artikel 1

1. Denne forordning fastsætter bestemmelser, der skal fremskynde og afklare proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, med det sigte at imødegå forekomsten af uforholdsmæssigt store offentlige underskud og, hvis de alligevel opstår, at fremme, at de korrigeres hurtigt.

2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der indfører den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten, og ved »ikke-deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta.

Artikel 2

1. Et offentligt underskud, der overstiger referenceværdien, anses for at være exceptionelt og midlertidigt i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 2, litra a), andet led, når overskridelsen er en følge af en usædvanlig begivenhed, der ligger uden for den pågældende medlemsstats kontrol, og som har en afgørende virkning på de samlede offentlige finanser, eller når overskridelsen er en følge af et alvorligt økonomisk tilbageslag.

Endvidere anses overskridelsen for at være midlertidig, hvis Kommissionens budgetprognoser viser, at underskuddet vil falde under referenceværdien, når den usædvanlige begivenhed eller det alvorlige økonomiske tilbageslag er ophørt.

▼M1

2. Når Kommissionen og Rådet efter traktatens artikel 104, stk. 3-6, vurderer og fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, kan de anse en overskridelse af referenceværdien, der skyldes et alvorligt økonomisk tilbageslag, for at være exceptionel i betydningen i artikel 104, stk. 2, litra a), andet led, hvis overskridelsen af referenceværdien skyldes en negativ årlig BNP-vækstrate eller et akkumuleret produktionstab i en langvarig periode med meget lav årlig vækst i BNP i forhold til potentialet.

3. Kommissionen tager ved udarbejdelsen af en rapport efter traktatens artikel 104, stk. 3, hensyn til alle relevante forhold, der er angivet i artiklen. Rapporten skal beskrive udviklingen i den økonomiske situation på mellemlang sigt (særlig vækstpotentiel, konjunkturbetingelser, implementering af politikker inden for rammerne af Lissabon-strategien og politikker til fremme af forskning og udvikling og innovation) og budgetstillingen på mellemlang sigt (særlig budgetpolitiske konsolideringsbestræbelser i »gode tider«, gældsholdbarhed, offentlige investeringer og den overordnede kvalitet i de offentlige finanser). Kommissionen tager endvidere behørigt hensyn til alle andre forhold, som efter den pågældende medlemsstats opfattelse er relevante for at kunne foretage en samlet kvalitativ vurdering af overskridelsen af referenceværdien, og som medlemsstaten har forelagt Kommissionen og Rådet. I denne sammenhæng tages der specielt hensyn til budgetbestræbelser på at øge eller fastholde økonomiske bidrag på et højt niveau for at fremme international solidaritet og opfylde europæiske politiske mål, særlig europæisk integration, hvis dette har en skadelig virkning på en medlemsstats vækst og budget. En afbalanceret generel vurdering skal omfatte alle disse forhold.

4. Hvis den dobbelte betingelse om det overordnede princip — at det offentlige underskud, inden der tages hensyn til de relevante forhold, der er nævnt i stk. 3, fortsat skal ligge tæt på referenceværdien, og overskridelsen af referenceværdien skal være midlertidig — er opfyldt, skal disse faktorer i faserne forud for, at det fastslås, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud efter traktatens artikel 104, stk. 4, 5 og 6, også tages i betragtning. Rådets afbalancerede generelle vurdering skal omfatte alle disse forhold.

5. Kommissionen og Rådet skal i alle de budgetvurderinger, der foretages inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, tage behørigt hensyn til gennemførelsen af pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle.

6. Hvis Rådet har fastslået på grundlag af traktatens artikel 104, stk. 6, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat, tager Kommissionen og Rådet hensyn til de relevante forhold, der er nævnt i stk. 3, også i de efterfølgende faser i proceduren i artikel 104, bl.a. som beskrevet i artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i denne forordning. Der tages imidlertid ikke hensyn til sådanne relevante forhold ved Rådets afgørelse efter traktatens artikel 104, stk. 12, om ophævelse af nogle af eller alle dets afgørelser efter artikel 104, stk. 6-9 og 11.

7. I tilfælde af at underskuddet i en medlemsstat overskrider, men stadig ligger tæt på referenceværdien, og hvor overskridelsen afspejler gennemførelsen af en pensionsreform, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle, skal Kommissionen og Rådet også tage hensyn til reformens omkostninger for den offentligt styrede søjle, når de bedømmer udviklingen i underskudstallene som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. I den forbindelse skal reformens nettoomkostninger indgå lineært degressivt i en overgangsperiode på fem år. Der skal også tages hensyn til nettoomkostningerne ved Rådets afgørelse efter traktatens artikel 104, stk. 12, om ophævelse af nogle af eller alle dets afgørelser efter artikel 104, stk. 6-9 og 11, hvis underskuddet fortsat er blevet væsentligt formindsket og har nået et niveau, der er tæt på referenceværdien.

▼B







AFSNIT 2

FREMSKYNDELSE AF PROCEDUREN I FORBINDELSE MED UFORHOLDSMÆSSIGT STORE UNDERSKUD

Artikel 3

1. Inden for to uger efter Kommissionens vedtagelse af en rapport, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 3, afgiver Det Økonomiske og Finansielle Udvalg en udtalelse i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 4.

2. Kommissionen tager hensyn til den i stk. 1 nævnte udtalelse, og hvis den finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, forelægger den Rådet en udtalelse og en henstilling i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 5 og 6.

▼M1

3. Inden for, som hovedregel, fire måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93, fastslår Rådet efter traktatens artikel 104, stk. 6, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Hvis Rådet fastslår, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, retter det samtidig henstillinger til den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 7.

4. Rådets henstilling efter traktatens artikel 104, stk. 7, fastsætter en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger. Rådets henstilling fastsætter også en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. I henstillingen opfordrer Rådet medlemsstaten til at opnå en årlig mindsteforbedring på som benchmark mindst 0,5 % af BNP af den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger for at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres inden for fristen i henstillingen.

5. Hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med en henstilling efter traktatens artikel 104, stk. 7, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af henstillingen, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret henstilling efter artikel 104, stk. 7. Den reviderede henstilling kan navnlig forlænge fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud med et år under hensyntagen til de relevante forhold, der er omtalt i artikel 2, stk. 3, i denne forordning. Rådet vurderer, om der i forhold til de økonomiske prognoser i henstillingen er tale om uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser.

▼B

Artikel 4

1. Beslutter Rådet at offentliggøre sine henstillinger, når det i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger, træffes denne beslutning straks efter udløbet af den frist, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i denne forordning.

2. Når Rådet vurderer, om dets henstillinger efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 7, er fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger, baserer det sin konstatering på de af regeringen i den pågældende medlemsstat offentligt meddelte beslutninger.

▼M1

Artikel 5

1. En rådsbeslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 9, træffes inden for to måneder efter, at Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger. I pålægget opfordrer Rådet medlemsstaten til at opnå en årlig mindsteforbedring på som benchmark mindst 0,5 % af BNP af den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger for at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres inden for fristen i pålægget.

2. Hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med et pålæg efter traktatens artikel 104, stk. 9, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af pålægget, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage et revideret pålæg efter traktatens artikel 104, stk. 9. Det reviderede pålæg kan navnlig forlænge fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud med et år under hensyntagen til de relevante forhold, der er omtalt i artikel 2, stk. 3, i denne forordning. Rådet vurderer, om der i forhold til de økonomiske prognoser i pålægget er tale om uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser.

▼B

Artikel 6

Er betingelserne for at anvende artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, opfyldt, pålægger Rådet sanktioner i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11. Enhver sådan beslutning træffes senest ►M1 fire måneder ◄ efter Rådets beslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9.

▼M1

Artikel 7

Hvis en deltagende medlemsstat undlader at efterkomme Rådets beslutninger efter traktatens artikel 104, stk. 7 og 9, træffes Rådets beslutning om at pålægge sanktioner efter traktatens artikel 104, stk. 11, som hovedregel inden for 16 måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93. Hvis denne forordnings artikel 3, stk. 5, eller artikel 5, stk. 2, anvendes, ændres fristen på 16 måneder i overensstemmelse hermed. Der anvendes en fremskyndet procedure i tilfælde af et bevidst planlagt underskud, som Rådet finder uforholdsmæssigt stort.

▼B

Artikel 8

Enhver rådsbeslutning om at intensivere sanktionerne i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, bortset fra konverteringen af deponeringen til bod i henhold til artikel 14 i denne forordning, træffes senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr 3605/93. Enhver rådsbeslutning om at ophæve nogle af eller alle rådsafgørelserne i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 12, træffes snarest muligt og i hvert fald senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr. 3605/93.







AFSNIT 3

SUSPENSION OG OVERVÅGNING

Artikel 9

1. Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud suspenderes:

— hvis den pågældende medlemsstat efterkommer henstillinger efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 7

— hvis den pågældende deltagende medlemsstat efterkommer pålæg efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9.

▼M1

2. Den periode, hvor proceduren suspenderes, medregnes hverken i den periode, der er nævnt ovenfor i artikel 6, eller i den periode, der er nævnt i artikel 7 i denne forordning.

▼M1

3. Efter udløbet af fristen ovenfor i artikel 3, stk. 4, første punktum, og efter udløbet af fristen i denne forordnings artikel 6, andet punktum, meddeler Kommissionen Rådet, om den finder, at de trufne foranstaltninger — under forudsætning af at de gennemføres fuldt ud, og at den økonomiske udvikling følger prognoserne — forekommer tilstrækkelige til at sikre fyldestgørende fremskridt i retning af korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for de frister, Rådet har sat. Kommissionens meddelelse offentliggøres.

▼B

Artikel 10

1. Kommissionen og Rådet overvåger gennemførelsen af de foranstaltninger:

— som den pågældende medlemsstat træffer til opfølgning af henstillinger efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 7

— som den pågældende deltagende medlemsstat træffer til opfølgning af pålæg efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9.

2. Hvis en deltagende medlemsstat ikke gennemfører foranstaltninger, eller hvis foranstaltningerne efter Rådets opfattelse viser sig at være utilstrækkelige, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9, eller artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11.

3. Hvis de faktiske data i henhold til forordning (EF) nr. 3605/93 viser, at en deltagende medlemsstat ikke har korrigeret et uforholdsmæssigt stort underskud inden for de frister, der er fastsat enten i henstillingerne efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 7, eller i pålæggene efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9, eller artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11.







AFSNIT 4

SANKTIONER

Artikel 11

Når Rådet beslutter et anvende sanktioner over for en deltagende medlemsstat i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, kræves normalt en ikke-rentebærende deponering. Rådet kan beslutte at supplere deponeringen med de foranstaltninger, der er fastsat i artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, første og andet led.

Artikel 12

1. Når det uforholdsmæssigt store underskud skyldes manglende overholdelse af kriteriet vedrørende det offentlige underskuds procentdel i artikel ►M1 104 ◄ , stk. 2 litra a), består den første deponering af en fast komponent svarende til 0,2 % af BNP og en variabel komponent svarende til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.

2. Rådet vurderer derefter hvert af de følgende år, indtil afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, er ophævet, om den pågældende deltagende medlemsstat har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets pålæg efter artikel ►M1 104 ◄ , stk. 9. I forbindelse med denne årlige vurdering beslutter Rådet i overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, og med forbehold af artikel 13 i denne forordning at skærpe sanktionerne, medmindre den pågældende deltagende medlemsstat har efterkommet Rådets pålæg. Hvis der træffes beslutning om en yderligere deponering, skal denne svare til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.

3. Den enkelte deponering, som omhandlet i stk. 1 og 2, kan ikke overstige en øvre grænse på 0,5 % af BNP.

Artikel 13

I overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, konverterer Rådet normalt en deponering til en bod, hvis det uforholdsmæssigt store underskud efter Rådets opfattelse ikke er blevet korrigeret to år efter beslutningen om at kræve, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en deponering.

Artikel 14

I overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 12, ophæver Rådet de i artikel ►M1 104 ◄ , stk. 11, første og andet led, omhandlede sanktioner i forhold til omfanget af den pågældende deltagende medlemsstats fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.

Artikel 15

I overensstemmelse med artikel ►M1 104 ◄ , stk. 12, ophæver Rådet alle udestående sanktioner, hvis afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, ophæves. Bod, der er pålagt i overensstemmelse med artikel 13 i denne forordning, tilbagebetales ikke til den pågældende deltagende medlemsstat.

Artikel 16

De deponeringer, der er nævnt i artikel 11 og 12 i denne forordning, foretages hos Kommissionen. Renterne af deponeringerne og den bod, der er nævnt i artikel 13 i denne forordning, udgør andre indtægter som nævnt i traktatens artikel ►M1 269 ◄ og fordeles mellem de deltagende medlemsstater, der ikke har et uforholdsmæssigt stort underskud, jf. artikel ►M1 104 ◄ , stk. 6, i forhold til disse medlemsstaters respektive vægt i deres samlede BNI.







AFSNIT 5

OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

I forbindelse med denne forordning, og så længe Det Forenede Kongerige har et finansår, som ikke svarer til kalenderåret, vil bestemmelserne i denne forordnings afsnit 2, 3 og 4 finde anvendelse på Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med bilaget.

Artikel 18

Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M1









BILAG

TIDSFRISTER GÆLDENDE FOR DET FORENEDE KONGERIGE

1. For at sikre ligebehandling af samtlige medlemsstater tager Rådet, når det træffer beslutninger inden for rammerne af denne forordnings afsnit 2, 3 og 4, hensyn til, at Det Forenede Kongerige har et andet finansår, således at beslutninger vedrørende Det Forenede Kongerige træffes på et tidspunkt i dets finansår, der svarer til det tidspunkt, hvor der er eller vil blive truffet beslutninger for de øvrige medlemsstater.

2. Bestemmelserne i kolonne II træder i stedet for bestemmelserne i kolonne I.



Kolonne I Kolonne II »som hovedregel fire måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93« (Artikel 3, stk. 3) »som hovedregel seks måneder efter udgangen af det finansår, hvor underskuddet opstod,« »i året efter, at det er konstateret« (Artikel 3, stk. 4) »i finansåret efter, at det er konstateret« »som hovedregel 16 måneder fra indberetningstidspunkterne fastlagt i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93« (Artikel 7) »som hovedregel 18 måneder efter udgangen af det finansår, hvor underskuddet opstod,« »det foregående år« (Artikel 12, stk. 1) »det foregående finansår«