2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/80/EF
af 23. oktober 2001
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg
(EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 319 af 23.11.2002, s. 30 (2001/80/EF)
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/80/
EF
af 23. oktober 2001
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store
fyringsanlæg
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel251 (
3), på grundlag af Forligsud-
valgets fælles udkast af 2. august 2001, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begræns-
ning af visse luftforurenende emissioner fra storefyringsanlæg (
4) har bidraget tilat begrænse og bekæmpe l uftfor-
urenende emissioner fra store fyringsanlæg. Det bør omarbejdes
af hensyn tilkl arheden.
(2) I femte handlingsprogram på miljøområdet (5) opstilles som mål,
at de kritiske belastninger og niveauer for en række forsurendestoffer som svovldioxid (SO
2) og nitrogenoxider (NOx) ikke på
noget tidspunkt bør overskrides, og for så vidt angår luftkvalitet,
at hele befolkningen bør beskyttes effektivt mod anerkendtesundhedsrisici som følge af luftforurening.
(3) Samtlige medlemsstater har undertegnet Göteborg-protokollen af1. december 1999 tilDe Forenede Nationers Økonomiske
Kommission for Europas (UNECE's) konvention af 1979 om
grænseoverskridende luftforurening over store afstande medhenblik på at nedbringe forsuring, eutrofiering og ozon ved jord-overfladen, som bl.a. indeholder forpligtelser til at reducere SO
2-
og NOx-emissioner.
(4) Kommissionen har offentliggjort en meddelelse om en EF-stra-tegi tilbekæmpel se af forsuring, hvori en ændring af direktiv88/609/EØF indgår som et integreret led i denne strategi meddet langsigtede mål at reducere emissionerne af SO
2og NOxså
meget, at deposition og koncentrationer kommer tilat l iggeunder de kritiske belastninger og niveauer.
(5) Målsætningen om at begrænse forsurende emissioner fra storefyringsanlæg kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlems-staterne enkeltvis, og foranstaltninger, der ikke er samordnede,indebærer ingen garanti for, at de ønskede målkan nås, og dekan derfor, i betragtning af behovet for at begrænse forsurende
emissioner i hele Fællesskabet, i overensstemmelse med subsi-
diaritetsprincippet i traktatens artikel5 bedre gennemføres påfællesskabsplan.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 2
(1) EFT C 300 af 29.9.1998, s. 6, og EFT C 212 E af 25.7.2000, s. 36.
(2) EFT C 101 af 12.4.1999, s. 55.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.4.1999 (EFT C 219 af 30.7.1999, s.
175), Rådets fælles holdning af 9.11.2000 (EFT C 375 af 28.12.2000, s.
12) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14.3.2001 (endnu ikke offentlig-gjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 20.9.2001 og Rådets
afgørelse af 27.9.2001.
(
4) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Rådets
direktiv 94/66/EF (EFT L 337 af 24.12.1994, s. 83).
(5) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1.
▼B
(6) Bestående store fyringsanlæg bidrager signifikant til emission af
SO2og NOxi Fællesskabet, og det er nødvendigt at begrænse
disse emissioner. Det er derfor nødvendigt, at metoden tilpassestil de forskellige karakteristika ved sektoren for store fyrings-anlæg i medlemsstaterne.
(7) I Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreretforebyggelse og bekæmpelse af forurening (
1) er der fastsat en
integreret metode til forebyggelse og bekæmpelse af forurening,
hvori alle aspekter ved et anlægs miljømæssige præstationervurderes på en integreret måde. Fyringsanlæg med en nomineltermisk effekt på 50 MW og derover er omfattet af nævntedirektivs anvendelsesområde. I henhold til artikel 15, stk. 3, i
nævnte direktiv offentliggør Kommissionen hvert tredje år en
oversigt over de vigtigste emissioner og forureningskilder pågrundlag af oplysninger fra medlemsstaterne. I henhold til artikel18 i samme direktiv fastsætter Rådet på forslag af Kommission-en og i overensstemmelse med de i traktaten fastsatte procedureremissionsgrænseværdier for stoffer, for hvilke der er konstateret
behov for en fællesskabsaktion, bl.a. på grundlag af udvek-
slingen af oplysninger i henhold til artikel 16 i nævnte direktiv.
(8) Overholdelse af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat inærværende direktiv, bør betragtes som en nødvendig, men ikketilstrækkelig, betingelse for overholdelse af kravene i direktiv96/61/EF med hensyn til anvendelsen af den bedste tilgængelige
teknik. En sådan overholdelse kan omfatte strengere emissions-
grænseværdier, emissionsgrænseværdier for andre stoffer og forandre medier samt andre hensigtsmæssige betingelser.
(9) Industrien har indhøstet erfaringer med anvendelsen af metodertilbegrænsning af forurenende emissioner fra store fyringsanl æg
over en periode på 15 år.
(10) Protokollen om tungmetaller til UNECE-konventionen om græn-
seoverskridende luftforurening over store afstande anbefaler, atder træffes foranstaltninger til at reducere tungmetaller, derudledes af visse anlæg. Det er velkendt, at reduktion af støve-missioner ved hjælp af støvreduceringsudstyr vil give fordele
ved at reducere partikelbundne emissioner af tungmetaller.
(11) Elværker udgør en væsentlig del af sektoren for store fyrings-
anlæg.
(12) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19.december 1996 om fælles regler for det indre marked for elek-
tricitet (
2) tilsigter bl.a., at ny produktionskapacitet fordeles
blandt nyankomne i sektoren.
(13) Fællesskabet har forpligtet sig til at begrænse CO2-emissionerne.
Kombineret kraftvarmeproduktion er, når det er muligt, enpassende lejlighed til en væsentlig forbedring af den samledeeffektivitet af brændselsanvendelsen.
(14) Der er allerede en væsentlig stigning på vej i anvendelsen afnaturgas til elproduktion, og denne stigning vil sandsynligvisfortsætte, navnlig på grund af anvendelsen af gasturbiner.
(15) Som følge af forøgelsen af produktionen af energi fra biomassebør der fastlægges specifikke emissionsstandarder for dette
brændstof.
(16) I Rådets resolution af 24. februar 1997 om en EF-strategi for
affaldshåndtering (3) understreger Rådet behovet for at fremme
nyttiggørelse af affald, og det mener, at der til sikring af et højtmiljøbeskyttelsesniveau bør opstilles passende emissionsnormerfor anlæg, der forbrænder affald.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 3
(1) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.
(2) EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20.
(3) EFT C 76 af 11.3.1997, s. 1.
▼B
(17) Industrien har haft erfaringer med metoder og udstyr tilmål ing
af de vigtigste forurenende stoffer, der udledes fra store fyrings-
anlæg. Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) harpåtaget sig at arbejde på at udvikle en ramme, som sikrersammenlignelige måleresultater inden for Fællesskabet og garan-terer, at sådanne målinger er af høj kvalitet.
(18) Der er behov for bedre viden om emissionen af de vigtigsteforurenende stoffer fra store fyringsanlæg. For virkelig at værerepræsentative for et anlægs forureningsniveau bør disse oplys-
ninger også være forbundet med viden om anlæggets
energiforbrug.
(19) Dette direktiv berører ikke de tidsfrister, inden for hvilkemedlemsstaterne skal gennemføre og anvende direktiv 88/609/EØF —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv vedrører fyringsanlæg med en nominel termisk effekt på
50 MW og derover, uanset brændselstype (fast, flydende eller gasfor-migt).
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved
1) »emission«: udledning i luften af stoffer fra fyringsanlæg
2) »røggas«: gasformigt udslip, der indeholder faste, flydende eller
gasformige emissioner; deres volumenstrøm udtrykkes i kubik-meter pr. time ved normaltemperatur (273 K) og normal t tryk(101,3 kPa) og efter fradrag af vanddampindhold (Nm
3/h)
3) »grænseværdier for emission«: den tilladte mængde af et stof i
røggas fra et fyringsanlæg, der i et givet tidsrum kan udledes i
luften; den bestemmes som masse i forhold til røggassensvolumen, udtrykt i mg/Nm
3, ved et iltindhold i røggassen på 3
volumenprocent for flydende og gasformigt brændsel og 6 volu-menprocent for fast brændselog 15 % for gasturbiner
4) »procentsats for afsvovling«: forholdet mellem den svovlmængde,
der ikke afgives til luften i fyringsanlægget i en given periode, ogden svovlmængde, der er indeholdt i det brændsel, der tilføresfyringsanlægget og bruges i samme periode
5) »driftsleder«: en fysisk eller juridisk person, der driver fyringsan-
lægget, eller som har eller har fået overdraget den afgørendeøkonomiske dispositionsret over anlægget
6) »brændsel«: ethvert fast, flydende eller gasformigt brændbart stof,
som føder fyringsanlægget, med undtagelse af affald, der er
omfattet af Rådets direktiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om fore-byggelse af luftforurening fra nye kommunaleaffaldsforbrændingsanlæg (
1), Rådets direktiv 89/429/EØF af 21.
juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestående kommu-nale affaldsforbrændingsanlæg (
2) og Rådets direktiv 94/67/EF af
16. december 1994 om forbrænding af farligt affald (3) eller en
senere EF-retsakt, der ophæver og træder i stedet for et eller flereaf disse direktiver
7) »fyringsanlæg«: teknisk indretning, hvori brændsel oxyderes med
henblik på anvendelse af den således frembragte varme.
Dette direktiv omfatter kun fyringsanlæg, der er bestemt til energi-
produktion med undtagelse af sådanne, der direkte anvender2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 4
(1) EFT L 163 af 14.6.1989, s. 32.
(2) EFT L 203 af 15.7.1989, s. 50.
(3) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34.
▼B
forbrændingsprodukter i fabrikationsprocessen. Dette direktiv
finder især ikke anvendelse på følgende fyringsanlæg:
a) anlæg, hvor forbrændingsprodukterne anvendes til direkte
opvarmning, tørring eller enhver anden behandling af genstande
eller materialer, som f.eks. opvarmningsovne eller varmebe-
handlingsovne
b) efterforbrændingsanlæg, dvs. teknisk udstyr, som er bestemt til
at rense røggassen ved forbrænding, og som ikke drives somuafhængigt fyringsanlæg
c) anlæg til regenerering af katalysatorer til katalytisk krakning
d) anlæg til omdannelse af hydrogensulfid til svovl
e) reaktorer, der bruges i den kemiske industri
f) koksovnsblokke
g) cowpersh) tekniske anordninger, der anvendes tilfremdrift af køretøjer,
skibe eller fly
i) gasturbiner, der anvendes på offshoreplatforme
j) gasturbiner, for hvilke der er meddelt godkendelse inden den
27. november 2002, eller for hvilke der efter den kompetentemyndigheds opfattelse er indgivet fuldstændig anmodning om
godkendelse inden den 27. november 2002, hvis anlægget
sættes i drift senest den 27. november 2003, jf. dog artikel7,stk. 1, og bilag VIII, del A og B.
Anlæg, der drives af diesel-, benzin- og gasmotorer, er ikke
omfattet af dette direktiv.
Installeres to eller flere særskilte nye anlæg således, at røggassen
herfra, de tekniske og økonomiske forhold taget i betragtning, efterde kompetente myndigheders vurdering vilkunne udl edes gennemen fælles skorsten, betragtes en sådan kombination af anlæg somen enhed
8) »blandet anlæg«: fyringsanlæg, som kan fødes samtidig eller skif-
tevis med to eller flere brændselstyper
9) »nyt anlæg«: ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige godken-
delse til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure, den
oprindelige driftstilladelse er givet fra og med den 1. juli 1987
10) »bestående anlæg«: ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige
godkendelse til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure,den oprindelige driftstilladelse er givet før den 1. juli 1987
11) »biomasse«: produkter bestående af vegetabilsk materiale, helt
eller dele heraf, hidrørende fra landbrug eller skovbrug, der kananvendes til udnyttelse af energiindholdet, og følgende affald, der
anvendes som brændsel:
a) vegetabilsk affald fra landbrug og skovbrug
b) vegetabilsk affald fra levnedsmiddelindustrien, hvis forbrændin-
gsvarmen genanvendes
c) fiberholdigt vegetabilsk affald fra fremstilling af jomfrupulp og
fremstilling af papir fra pulp, hvis det medforbrændes på
produktionsstedet, og forbrændingsvarmen genanvendes
d) korkaffald
e) træaffald undtagen træaffald, der kan indeholde halogenerede
organiske forbindelser eller tungmetaller som følge af behand-
ling med træbeskyttelsesmidler eller overfladebehandling,
herunder navnlig sådant træaffald fra bygge- og nedrivningsaf-fald
12) »gasturbine«: en roterende maskine, der omdanner termisk energi
tilmekanisk arbejde, og som hovedsagel ig består af enkompressor, en termisk anordning, hvori brændslet oxyderes medhenblik på at opvarme arbejdsvæsken, og en turbine2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 5
▼B
13) »regionerne i Fællesskabets yderste periferi«: de franske oversøiske
departementer for så vidt angår Frankrig, Azorerne og Madeira forså vidt angår Portugal, og de Kanariske Øer for så vidt angår
Spanien.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne udarbejder senest den 1. juli 1990 egnede
programmer med henblik på gradvis at reducere de samlede årlige
emissioner fra bestående anlæg. Programmerne indeholder ud over tids-frister ligeledes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen heraf.
2. I overensstemmelse med de programmer, der nævnes i stk. 1, skal
medlemsstaterne fortsat overholde de emissionslofter og den tilsva-
rende procentvise reduktion, som er fastsat for SO
2i bilag I, kolonne
1-6, og for NOxi bilag II, kolonne 1-4, på de tidspunkter, som er anført
i disse bilag, indtil gennemførelsen af de bestemmelser i artikel 4, derfinder anvendelse på bestående anlæg.
3. Under programmernes gennemførelse bestemmer medlemsstaterne
ligeledes de samlede årlige emissioner i henhold til bilag VIII, del C.
4. Sker der en betydelig og uventet ændring i energiefterspørgslen,
eller er visse former for brændsel eller visse kraftværker ikke længere
disponible i samme omfang som før, og skaber dette alvorlige tekniske
vanskeligheder for, at en medlemsstat kan gennemføre det program, derer beskrevet i stk. 1, træffer Kommissionen efter anmodning fra denpågældende medlemsstat og under hensyntagen til anmodningens artafgørelse om for denne medlemsstat at ændre emissionslofterne og/eller
de datoer, der er fastsat i bilag I og II, og meddeler denne afgørelse til
Rådet og medlemsstaterne. Enhver medlemsstat kan inden tre månederforelægge Kommissionens afgørelse for Rådet. Rådet, der træffer afgø-relse med kvalificeret flertal, kan inden tre måneder træffe andenbeslutning.
Artikel 4
1. Med forbehold af artikel 17 træffer medlemsstaterne passende
foranstaltninger for at sikre, at alle godkendelser til opførelse eller,hvis der ikke kræves sådanne, til drift af nye anlæg, for hvilke der efter
den kompetente myndigheds mening er indgivet fuldstændig anmod-
ning om godkendelse inden den 27. november 2002, hvis anlæggetsættes i drift senest den 27. november 2003, indeholder krav om over-holdelse af de grænseværdier, der er fastlagt i del A i bilag III-VII foremissioner af SO
2,N Oxog støv.
2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at sikre, at
alle godkendelser til opførelse eller, hvis der ikke kræves sådanne, tildrift af nye anlæg bortset fra dem, der er omfattet af stk. 1, indeholderbetingelser vedrørende overholdelse af emissionsgrænseværdierne i delB i bilag III-VII for SO
2,N Oxog støv.
3. Med forbehold af direktiv 96/61/EF og Rådets direktiv 96/62/EF
af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet (1) skal
medlemsstaterne senest den 1. januar 2008 have opnået betydeligeemissionsreduktioner ved at:
a) træffe passende foranstaltninger til at sikre, at alle godkendelser til
drift af bestående anlæg indeholder betingelser vedrørende overhol-delse af emissionsgrænseværdierne for nye anlæg, der er omhandleti stk. 1, eller
b) sikre, at bestående anlæg underlægges den nationale emissionsre-
duktionsplan, der er omhandlet i stk. 6
og i givet fald ved anvendelse af artikel 5, 7 og 8.
4. Med forbehold af direktiv 96/61/EF og 96/62/EF kan bestående
anlæg undtages fra at overholde de emissionsgrænseværdier, der er2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 6
(1) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.
▼B
henvist til i stk. 3, og fra at blive underlagt den nationale emissionsre-
duktionsplan på følgende betingelser:
a) driftslederen af et bestående anlæg forpligter sig i en skriftlig erklæ-
ring, der forelægges den kompetente myndighed senest den 30. juni2004, tilikke at drive anl ægget i mere end 20 000 driftstimer fraden 1. januar 2008 og indtilden 31. december 2015
b) driftslederen forelægger hvert år den kompetente myndighed en
oversigt over, hvor megen tid der er brugt, og hvor megen tid der
er tilbage til den resterende del af anlæggets driftsperiode.
5. Medlemsstaterne kan kræve overholdelse af emissionsgrænsevær-
dier og af gennemførelsesfrister, som er strengere end de grænser, der
er angivet i stk. 1, 2, 3 og 4 og artikel10. De kan føje andre forure-nende stoffer hertil samt stille yderligere krav eller kræve tilpasning afanlæggene til den tekniske udvikling.
6. Medlemsstaterne kan med forbehold af dette direktiv og direktiv
96/61/EF og under hensyntagen tilomkostninger og fordel e samt deresforpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luft-forurenende stoffer (
1) samt direktiv 96/62/EF fastlægge og gennemføre
en national emissionsreduktionsplan for bestående anlæg under hensyn
til bl.a. overholdelse af lofterne i bilag I og II.
Den nationale emissionsreduktionsplan skal reducere de samlede årlige
emissioner af NOx,S O2og støv fra bestående anlæg til de niveauer, der
ville være blevet nået ved at anvende de emissionsgrænseværdier, dernævnes i stk. 3, på bestående anlæg i drift i 2000 (herunder anlæg,der i 2000 har gennemgået en rehabiliteringsplan, godkendt af denkompetente myndighed, for at opfylde kravene om emissionsreduktioni den nationale lovgivning) på grundlag af hvert anlægs faktiske årlige
driftstid, brændselsforbrug og termiske effekt i de sidste fem driftsår til
og med 2000.
Lukning af et anlæg i den nationale emissionsreduktionsplan må ikke
medføre en forøgelse af den samlede årlige emission fra de resterende
anlæg i planen.
Den nationale emissionsreduktionsplan kan under ingen omstændig-
heder undtage et anlæg fra bestemmelserne i den relevante
fællesskabslovgivning, herunder direktiv 96/61/EF.
Følgende betingelser gælder for nationale emissionsreduktionsplaner:
a) Planen skal omfatte målsætningerne og de dertil knyttede mål,
foranstaltninger og tidsplaner med henblik på at nå disse målsæt-ninger og målsamt en til synsordning.
b) Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres nationale emissi-
onsreduktionsplan senest den 27. november 2003.
c) Inden seks måneder efter den i litra b) nævnte meddelelse vurderer
Kommissionen, hvorvidt planen opfylder kravene i dette stykke.
Hvis Kommissionen finder, at dette ikke er tilfældet, underretterden medlemsstaten herom, og inden for de efterfølgende tremåneder meddeler medlemsstaten de foranstaltninger, den hartruffet for at sikre, at kravene i dette stykke opfyldes.
d) Kommissionen udarbejder inden den 27. november 2002 retnings-
linjer, som skal hjælpe medlemsstaterne i udarbejdelsen af planerne.
7. Senest den 31. december 2004 aflægger Kommissionen på
baggrund af fremskridtene med at beskytte den menneskelige sundhedog med at nå Fællesskabets miljømål for forsuring og for luftkvalitet i
henhol d tildirektiv 96/62/EF rapport tilEuropa-Parl amentet og Rådet,
hvori den vurderer
a) behovet for yderligere foranstaltninger
b) omfanget af tungmetalemissioner fra store fyringsanlæg2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 7
(1) Se side 22 i denne EFT.
▼B
c) omkostningseffektiviteten og omkostninger og fordele ved yderli-
gere emissionsreduktioner i fyringsanlægssektoren imedlemsstaterne sammenlignet med andre sektorer
d) emissionsreduktionernes tekniske og økonomiske gennemførlighed
e) de virkninger, som både de standarder, der er fastsat for store
fyringsanlæg, herunder bestemmelserne om indenlandsk fast
brændsel, og konkurrencesituationen på energimarkedet har påmiljøet og det indre marked
f) alle nationale emissionsreduktionsplaner, som medlemsstaterne har
forelagt i henhold til stk. 6.
Kommissionen medtager i sin rapport et passende forslag til mulige
ophørstidspunkter for anvendelsen af eller til lavere grænseværdier forundtagelsen i fodnote 2 i bilag VI, del A.
8. Den i stk. 7 omhandlede rapport ledsages eventuelt af passende
forslag under hensyn til direktiv 96/61/EF.
Artikel 5
Uanset bilag III gælder følgende:1) For anlæg med en nominel termisk effekt på mindst 400 MW, som
ikke er i drift i mere end følgende antal timer om året (som rullendegennemsnit over en femårs periode):
— indtilden 31. december 2015: 2 000 timer
— fra den 1. januar 2016: 1 500 timer
gælder en grænseværdi på 800 mg/Nm
3for emission af SO2.
Denne bestemmelse gælder ikke for nye anlæg, for hvilke der er
meddelt godkendelse i henhold til artikel 4, stk. 2.
2) Indtil den 31. december 1999 kan Kongeriget Spanien give tilladelse
tilnye anl æg med en nomineltermisk effekt på mindst 500 MW,der anvender indenlandsk eller importeret fast brændsel; anlæggeneskalvære taget i brug inden udgangen af år 2005 og opfyl defølgende betingelser:
a) i tilfælde af importeret fast brændsel en emissionsgrænseværdi
for SO
2på 800 mg/Nm3
b) i tilfælde af indenlandsk fast brændsel en minimumssats for
afsvovling på 60 %
forudsat at den samlede tilladte effekt for sådanne anlæg, på hvilke
denne undtagelse finder anvendelse, ikke overstiger:
— 2 000 MWe i tilfælde af anlæg, der anvender indenlandsk fast
brændsel
— i tilfælde af anlæg, der anvender importeret fast brændsel, enten
7 500 MWe eller 50 % af hele den nye kapacitet for alle anlæg,
der anvender fast brændsel, og hvortil der er givet tilladelse
indtil den 31. december 1999, idet det laveste tal lægges tilgrund.
Artikel 6
I forbindelse med nye anlæg, for hvilke der er meddelt godkendelse i
henhold til artikel 4, stk. 2, eller anlæg, som er omfattet af artikel 10,sikrer medlemsstaterne, at den tekniske og økonomiske gennemfør-lighed med henblik på kombineret kraftvarmeproduktion undersøges.
Hvis denne gennemførlighed bekræftes, udvikles anlæggene i overens-
stemmelse hermed under hensyn til markeds- ogdistributionsforholdene.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne sikrer, at det af de i artikel 4 omhandlede
godkendelser fremgår, hvilke procedurer der skal anvendes i tilfældeaf, at rensningsudstyret ikke fungerer korrekt eller svigter. Hvisudstyret svigter, skalden kompetente myndighed navnl ig kræve, at2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 8
▼B
driftslederen indskrænker eller standser driften, såfremt der ikke er
opnået normal drift i løbet af 24 timer, eller driver anlægget medbrændsel, der ikke forurener meget. Den kompetente myndighed skal
under alle omstændigheder underrettes inden for 48 timer. Under ingen
omstændigheder må den samlede varighed af drift uden rensning inogen tolvmåneders periode overskride 120 timer. Den kompetentemyndighed kan indrømme undtagelser fra fristerne på 24 og 120 timeri tilfælde, hvor den mener
a) at der er et tungerevejende behov for at opretholde energiforsy-
ningen, eller
b) at det anlæg, hvor der er sket et svigt, i en begrænset periode vil
blive erstattet af et andet anlæg, som medfører en samlet emissions-
forøgelse.
2. Den kompetente myndighed kan i op tilseks måneder meddel e
dispensation fra kravet om overholdelse af de i artikel 4 omhandledegrænseværdier for emission af svovldioxid for anlæg, der med henblikherpå normalt anvender svovlfattigt brændsel, når driftslederen ikke
kan overholde disse grænseværdier på grund af en afbrydelse i forsy-
ningen med svovlfattigt brændsel, fordi der er opstået alvorlig mangelpå denne vare. Kommissionen underrettes straks om sådanne tilfælde.
3. Den kompetente myndighed kan tillade en undtagelse fra pligten
til at overholde de i artikel 4 omhandlede emissionsgrænseværdier itilfælde, hvor et anlæg, der normalt anvender gasformigt brændsel, og
som ellers skulle udstyres med et røggasrensningsanlæg, undtagelsesvis
og i en periode på højst ti dage, undtagen når der er en tungerevejendegrund til at opretholde energiforsyningen, på grund af en pludseligafbrydelse i gasforsyningen må anvende andet brændsel. Den kompe-tente myndighed skal straks underrettes om hvert specifikt tilfælde,når det opstår. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om
de i dette stykke omhandlede tilfælde.
Artikel 8
1. I tilfælde af blandede anlæg, der benytter to eller flere brændsels-
typer samtidig, fastsætter den kompetente myndighedemissionsgrænseværdierne således ved meddelelse af den godkendelse,der omhandles i artikel 4, stk. 1 og 2, og i det tilfælde, hvor sådanne
anlæg er omfattet af artikel 4, stk. 3, eller artikel 10:
a) for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggetsnominelle termiske effekt, som angivet i bilag III-VII
b) for det andet ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange hver afovennævnte grænseværdier med den termiske effekt fra hver brænd-selstype og ved at dividere resultatet af hver multiplikation medsummen af den termiske effekt fra samtlige brændselstyper
c) for det tredje ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
2. I blandede anlæg, hvor der alene eller sammen med andet
brændsel anvendes destillations- og omdannelsesrestprodukter fra
råolieraffinering til eget forbrug, finder bestemmelserne vedrørende
den brændselstype, der har den højeste emissionsgrænseværdi (bestem-mende brændselstype), anvendelse, uanset stk. 1, såfremt den termiskeeffekt, denne brændselstype afgiver under anlæggets drift, udgør mindst50 % af summen af den termiske effekt fra samtlige brændselstyper.
Såfremt varmemængden fra den bestemmende brændselstype er mindre
end 50 %, fastsættes emissionsgrænseværdien i forhold til den termiske
effekt fra hver af brændselstyperne på baggrund af summen af dentermiske effekt fra samtlige brændselstyper:
a) for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggetsnominelle termiske effekt, som angivet i bilag III-VII2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 9
▼B
b) for det andet ved at beregne emissionsgrænseværdien for den
bestemmende brændselstype (den brændselstype, der har den højesteemissionsgrænseværdi efter bilag III-VII eller, hvor der er tale om
to brændselstyper med samme emissionsgrænseværdi, den type, der
afgiver den største termiske effekt); denne værdi fremkommer vedat gange den i bilag III-VII omhandlede emissionsgrænseværdi fordenne brændselstype med en faktor på to og ved fra resultatet attrække emissionsgrænseværdien for den brændselstype, der har den
mindste emissionsgrænseværdi
c) for det tredje ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange grænsevær-dien for den bestemmende brændselstype med den termiske effektfra denne og ved at gange hver af de øvrige grænseværdier med
den termiske effekt fra hver brændselstype og ved at dividere resul-
tatet af hver multiplikation med summen af den termiske effekt frasamtlige brændselstyper
d) for det fjerde ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
3. Som alternativ til stk. 2 kan følgende gennemsnitlige emissions-
grænseværdier anvendes for svovldioxid (uanset den anvendte
brændselsblanding):
a) for anlæg som omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 3: 1 000 mg/Nm
3som
et gennemsnit af alle raffinaderiets anlæg
b) for nye anlæg som omhandlet i artikel 4, stk. 2: 600 mg/Nm3som et
gennemsnit af alle raffinaderiets anlæg, undtagen gasturbiner.
De kompetente myndigheder sikrer, at anvendelsen af denne bestem-
melse ikke medfører en stigning i emissionerne fra de bestående anlæg.
4. Ved meddelelse af den godkendelse, der omhandles i artikel 4,
stk. 1 og 2, til blandede anlæg, der benytter to eller flere brændsels-typer skiftevis, samt til anlæg der omfattes af artikel 4, stk. 3, ellerartikel10, finder de i bil ag III-VII fastsatte emissionsgrænseværdier,
der svarer til hver anvendt brændselstype, anvendelse.
Artikel 9
Røggas fra fyringsanlæg udledes under kontrol gennem en skorsten.
Godkendelsen, der omhandles i artikel 4, og godkendelser til anlæg,der omfattes af artikel 10, fastlægger udledningsvilkårene. Den kompe-
tente myndighed skalnavnl ig sikre, at skorstenens højde beregnes på
en sådan måde, at sundhed og miljø beskyttes.
Artikel 10
Når et fyringsanlægs effekt udvides med mindst 50 MW, gælder emis-
sionsgrænseværdierne i delB i bil ag III-VII for den nye delaf
anlægget, og de fastsættes i forhold til det samlede anlægs termiskeeffekt. Denne bestemmelse gælder ikke for de i artikel 8, stk. 2 og 3,nævnte tilfælde.
Når driftslederen af et fyringsanlæg planlægger en ændring som
omhandlet i artikel 2, stk. 10, litra b), og artikel 12, stk. 2, i direktiv96/61/EF, finder emissionsgrænseværdierne i delB i bil ag III-VIIvedrørende SO
2,N Oxog støv anvendelse.
Artikel 11
Hvis der opføres fyringsanlæg, der i væsentlig grad vil kunne påvirke
miljøet i en anden medlemsstat, skal medlemsstaterne sikre, at derfinder tilstrækkelig oplysning og konsultation sted i overensstemmelse
med artikel7 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurde-
ring af konsekvenserne for miljøet af visse offentlige og privateprojekter (
1).2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 10
(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. Direktivet er senest ændret ved Rådets
direktiv 97/11/EF (EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5).
▼B
Artikel 12
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til i overens-
stemmelse med del A i bilag VIII at kontrollere emission fra de afdette direktiv omfattede fyringsanlæg og kontrollere alle andre værdier,der kræves for at gennemføre dette direktiv. Medlemsstaterne kankræve, at denne kontrolforetages for driftsl ederens regning.
Artikel 13
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at
driftslederen inden for rimelige tidsfrister underretter de kompetentemyndigheder om resultaterne af kontinuerlige målinger, afprøvningeraf måleapparatur, stikprøvemålinger samt enhver anden måling, der
gennemføres for at vurdere, om dette direktiv overholdes.
Artikel 14
1. Ved kontinuerlige målinger anses emissionsgrænseværdierne i del
A i bilag III-VII, punkt A, for overholdt, når en vurdering af resulta-
terne for driftstiden inden for et kalenderår viser, at
a) ingen af gennemsnitsværdierne pr. kalendermåned overskrider emis-
sionsgrænseværdierne, og
b) for
i) SO
2og støv: 97 % af alle gennemsnitsværdier, målt over 48
timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgrænseværdierne
ii) NOx: 95 % af alle gennemsnitsværdier, målt over 48 timer, ikke
overskrider 110 % af emissionsgrænseværdierne.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 7, eller
tilopstarts- og nedl ukningsperioder.
2. I tilfælde, hvor der kun kræves stikprøvemålinger eller andre
egnede fremgangsmåder tilbestemmel se af emissioner, anses emissi-onsgrænseværdierne i bilag III-VII for at være overholdt, hvis
resultaterne af hver serie af målinger eller af de andre fremgangsmåder,
som er defineret og fastlagt i henhold til de af de kompetente myndig-heder fastsatte bestemmelser, ikke overskrideremissionsgrænseværdien.
►
C13. I de i artikel 5, nr. 2, omhandlede tilfælde ◄anses
afsvovlingsgraden for at være overholdt, når vurderingen af de i bilagVIII, del A, punkt 3, foreskrevne målinger viser, at alle middelværdi-erne pr. kalendermåned eller alle de rullende middelværdier pr. månednår op på de krævede afsvovlingsgrader.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 7, eller
tilopstarts- og nedl ukningsperioder.
4. For nye anlæg, for hvilke der er meddelt godkendelse i medfør af
artikel4, stk. 2, anses emissionsgrænseværdierne for driftstimer inden
for et kalenderår for overholdt, såfremt
a) ingen af de validerede daglige gennemsnitsværdier overskrider de
relevante tal, der er fastsat i del B i bilag III-VII, og
b) 95 % af alle de validerede timegennemsnitsværdier i løbet af et år
ikke overskrider de relevante tal, der er fastsat i del B i bilag III-VII, med mere end 200 %.
Definitionerne på »validerede gennemsnitsværdier« er fastsat i bilag
VIII, delA, punkt 6.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 7, eller
tilopstarts- og nedl ukningsperioder.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 1990
Kommissionen om de programmer, de har iværksat i medfør af artikel3, stk. 1.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 11
▼B
Senest et år efter afslutningen af de forskellige faser i reduktionen af
emissionerne fra bestående anlæg, forelægger medlemsstaterneKommissionen en sammenfattende rapport om resultaterne af gennem-
førelsen af programmerne.
Der skal endvidere forelægges en midtvejsrapport for hver enkelt fase.2. De i stk. 1 nævnte rapporter skal give et samlet overblik over
a) alle de fyringsanlæg, der er omfattet af dette direktiv
b) deres emissioner af SO
2og NOxudtrykt i tons om året og i form af
koncentrationerne af disse stoffer i røggassen
c) trufne eller påtænkte foranstaltninger til begrænsning af emissio-
nerne samt ændringer i valget af anvendt brændsel
d) foretagne eller påtænkte ændringer i driftsformen
e) gennemførte eller påtænkte endelige standsninger af driften af
fyringsanlæg, og
f) i givet fald emissionsgrænseværdier, som er pålagt ved program-
merne for bestående anlæg.
Ved bestemmelsen af årlige emissioner og koncentrationer af forure-
nende stoffer i røggas tager medlemsstaterne hensyn til artikel 12, 13
og 14.
3. De medlemsstater, der anvender artikel 5 eller bestemmelserne i
noten til bilag III eller fodnoterne i del A i bilag VI, underretter hvertår Kommissionen herom.
Artikel 16
Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes ved over-
trædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold tildette direktiv. Disse sanktioner skalvære effektive, stå i rimel igtforhold til overtrædelsen og have præventiv virkning.
Artikel 17
1. Med forbehold af stk. 2 ophæves direktiv 88/609/EØF med virk-
ning fra den 27. november 2002, uden at dette berørermedlemsstaternes forpligtelser med hensyn til tidsfrister for gennem-førelse og anvendelse af direktivet, jf. bilag IX.
2. Med hensyn tilnye anl æg, der er godkendt før den 27. november
2002, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i nærværende direktiv, forbliverartikel4, stk. 1, artikel5, stk. 2, artikel6 og artikel15, stk. 3, i direktiv88/609/EØF, som ændret ved direktiv 94/66/EF, samt bilag III, VI, VIIIog bilag IX, del A, punkt 2, hertil i kraft indtil den 1. januar 2008,
hvorefter de ophæves.
3. Henvisninger tildirektiv 88/609/EØF skalforstås som henvis-
ninger til nærværende direktiv og læses i overensstemmelse medsammenligningsskemaet i bilag X.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 27.november 2002. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.
2. For bestående anlæg og for nye anlæg, for hvilke der er meddelt
tilladelse i medfør af artikel 4, stk. 1, finder bestemmelserne i bilag
VIII, delA, punkt 2, anvendel se fra den 27. november 2004.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 12
▼B
Artikel 19
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 20
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 13
▼B
BILAG I
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF SO2-EMISSIONER FRA BESTÅENDE
ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0 123456789
SO2-emissioner
fra store
fyringsanlæg
1980
(kilotons)Loft for emissionerne
(kilotons pr. år)Procentvis reduktion i forhold til
emissionerne i 1980Procentvis reduktion i forhold til
de justerede emissioner i 1980
Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Belgien 530 318 212 159 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Danmark 323 213 141 106 − 34 − 56 − 67 − 40 − 60 − 70
Tyskland 2 225 1 335 890 668 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Grækenland 303 320 320 320 + 6 + 6 + 6 − 45 − 45 − 45Spanien 2 290 2 290 1 730 1 440 0 − 24 − 37 − 21 − 40 − 50Frankrig 1 910 1 146 764 573 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Irland 99 124 124 124 + 25 + 25 + 25 − 29 − 29 − 29
Italien 2 450 1 800 1 500 900 − 27 − 39 − 63 − 40 − 50 − 70Luxembourg 3 1,8 1,5 1,5 − 40 − 50 − 60 − 40 − 50 − 50Nederlan-
dene 299 180 120 90 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Portugal115 232 270 206 + 102 + 135 + 79 − 25 − 13 − 34Det
Forenede
Kongerige 3 883 3 106 2 330 1 553 − 20 − 40 − 60 − 20 − 40 − 60
Østrig 90 54 36 27 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Finland 171 102 68 51 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Sverige 112 67 45 34 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 702001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 14
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er
blevet taget i betragtning ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal enten opfylde dette direktivskrav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dette bilag fastsatte
lofter.
▼B
BILAG II
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF NOx-EMISSIONER FRA BESTÅENDE
ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0123456
NOx-emissioner
fra store
fyringsanlæg
(beregnet som
NO2) 1980
(kilotons)Lofter for NOx-emissionerne
(kilotons pr. år)Procentvis reduktion i forhold til
NOx-emissionerne i 1980Procentvis reduktion i forhold til
de justerede NOx-emissioner i
1980
Fase 1 Fase 2 Fase 1 Fase 2 Fase 1 Fase 2
1993 (1) 1998 1993 (1) 1998 1993 (1) 1998
Belgien 110 88 66 − 20 − 40 − 20 − 40
Danmark 124 121 81 − 3 − 35 − 10 − 40
Tyskland 870 696 522 − 20 − 40 − 20 − 40
Grækenland 36 70 70 + 94 + 94 0 0Spanien 366 368 277 + 1 − 24 − 20 − 40Frankrig 400 320 240 − 20 − 40 − 20 − 40Irland 28 50 50 + 79 + 79 0 0
Italien 580 570 428 − 2 − 26 − 20 − 40
Luxembourg 3 2,4 1,8 − 20 − 40 − 20 − 40Nederlan-
dene 122 98 73 − 20 − 40 − 20 − 40
Portugal23 59 64 + 157 + 178 − 8 0Det
Forenede
Kongerige 1 016 864 711 − 15 − 30 − 15 − 30
Østrig 19 15 11 − 20 − 40 − 20 − 40
Finland 81 65 48 − 20 − 40 − 20 − 40
Sverige 31 25 19 − 20 − 40 − 20 − 40
(1) Medlemsstaterne kan af tekniske grunde udskyde datoen for fase 1 i op til to år ved senest en måned efter meddelelsen af dette
direktiv at give Kommissionen underretning herom.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 15
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er
blevet taget i betragtning ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal enten opfylde dette direktivskrav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dette bilag fastsatte
lofter.
▼B
BILAG III
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR SO2
Fast brændsel
A. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 %), der
skal anvendes for nye og bestående anlæg i medfør af henholdsvis artikel 4,
stk. 1, og artikel4, stk. 3:
Note: Kan ovennævnte grænseværdier for emission ikke nås på grund af
brændslets beskaffenhed, skal afsvovlingssatsen være på mindst 60 %
for så vidt angår anlæg med en nominel termisk effekt på højst 100
MWth, 75 % for anlæg på over 100 MWth og højst 300 MWth og
90 % for anlæg på over 300 MWth. For anlæg på over 500 MWth
anvendes en afsvovlingssats på mindst 94 % eller på mindst 92 % i
tilfælde af, at der er indgået kontrakt om installation af et røggasaf-
svovlings- eller kalkinjektionsanlæg og installationen heraf er
påbegyndt inden den 1. januar 2001.
B. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 %), der
skal anvendes for nye anlæg i medfør af artikel 4, stk. 2, med undtagelse af
gasturbiner:
Brændselstype 50 til 100 MWth 100 til 300 MWth > 300 MWth
Biomasse 200 200 200
Fast brændsel
generelt850 200 (1) 200
(1) Bortset fra regionerne i Fællesskabets yderste periferi, hvor følgende grænseværdier
skalanvendes: 850 til200 mg/Nm3(lineært fald).
Note: Kan ovennævnte grænseværdier for emission ikke nås på grund af
brændslets beskaffenhed, skal anlæggene præstere 300 mg SO2/Nm3,
eller en afsvovlingssats på mindst 92 % for så vidt angår anlæg med
en nomineltermisk effekt på højst 300 MWth; for så vidt angår anl æg
med en nomineltermisk effekt på mere end 300 MWth skalafsvov-2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 16
▼B
lingssatsen være på mindst 95 %, og den højeste tilladte emissions-
grænseværdi skalvære på 400 mg/Nm3.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 17
▼B
BILAG IV
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR SO2
Flydende brændsel
A. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 3 %), der
skal anvendes for nye og bestående anlæg i medfør af henholdsvis artikel 4,
stk. 1, og artikel4, stk. 3:
B. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 3 %), der
skal anvendes for nye anlæg i medfør af artikel 4, stk. 2, med undtagelse af
gasturbiner:
50 til100 MWth 100 til300 MWth > 300 MWth
850 400 til200
(lineært fald) (1)200
(1) Bortset fra regionerne Fællesskabets yderste periferi, hvor følgende grænseværdier
skalanvendes: 850 til200 mg/Nm3(lineært fald).
For to anlæg med en nominel termisk effekt på 250 MWth på Kreta og
Rhodos, for hvilke der skal meddeles tilladelse inden den 31. december
2007, gælder grænseværdien 1 700 mg/Nm3.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 18
▼B
BILAG V
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR SO2
Gasformigt brændsel
A. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 3 %), der
skal anvendes for nye og bestående anlæg i medfør af henholdsvis artikel 4,
stk. 1, og artikel4, stk. 3:
BrændselsartGrænseværdi
(mg/Nm3)
Gasformigt brændselgenerel t 35
Flydende gas 5
Gasser med lav brændværdi fra forgasning af
raffinaderirester, koksværksgas, højovnsgas 800
Gasser fra forgasning af kul(1)
(1) Rådet vilfastsætte de emissionsgrænseværdier, der skalgæl de for disse gasser, på
et senere tidspunkt på grundlag af forslag, som Kommissionen vil fremsætte på
baggrund af yderligere tekniske erfaringer.
B. Grænseværdier for emission af SO2udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 3 %), der
skalanvendes for nye anl æg i medfør af artikel4, stk. 2:
Gasformigt brændselgenerel t 35
Flydende gas 5
Koksværksgas med lav brændværdi 400Højovnsgas med lav brændværdi 2002001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 19
▼B
BILAG VI
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR NOx(MÅLT SOM NO2)
A. Grænseværdier for emission af NOxudtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 % for
fast brændsel, 3 % for flydende og gasformigt brændsel), der skal anvendes
for nye og bestående anlæg i medfør af henholdsvis artikel 4, stk. 1, og
artikel4, stk. 3:
BrændselsartGrænseværdi (1)
(mg/Nm3)
Fast brændsel(2)(3):
50 til500 MWth 600
> 500 MWth 500
Fra den 1. januar 2016:
50 til500 MWth 600
> 500 MWth 200
Flydende:
50 til500 MWth 450
> 500 MWth 400
Gasformigt:
50 til500 MWth 300> 500 MWth 200
(1) Bortset fra regionerne i Fællesskabets yderste periferi, hvor følgende grænseværdier
skalanvendes:
Fast brændselgenerel t: 650
Fast med mindre end 10 % flygtige forbindelser: 1 300
Flydende: 450
Gasformigt: 350.
(2) Indtil den 31. december 2015 gælder følgende for anlæg med en nominel termisk
effekt på mere end 500 MW, som fra 2008 ikke er i drift i mere end 2 000 timer
om året (som rullende gennemsnit over en femårs periode):
— For anlæg, der er godkendt i henhold til artikel 4, stk. 3, litra a), gælder en
grænseværdi for emission af NOx(målt som NO2) på 600 mg/Nm3.
— For anlæg, der er omfattet af en national plan i henhold til artikel 4, stk. 6,
vurderes deres bidrag til den nationale plan på grundlag af en grænseværdi på
600 mg/Nm3.
Fra den 1. januar 2016 gælder for sådanne anlæg, som ikke er i drift i mere end
1 500 timer om året (som rullende gennemsnit over en femårs periode), en grænse-
værdi for emission af NOx(målt som NO2) på 450 mg/Nm3.
(3) Indtil den 1. januar 2018 gælder for anlæg, der i den 12-måneders periode, som
udløb den 1. januar 2001, blev drevet og fortsat drives med fast brændsel med et
indhold af flygtige forbindelser på mindre end 10 %, en grænseværdi på 1 200 mg/
Nm3.
B. Grænseværdier for emission af NOxudtrykt i mg/Nm3, der skalanvendes for
nye anlæg i medfør af artikel 4, stk. 2, med undtagelse af gasturbiner:
Fast brændsel (O2-indhold 6 %)
Brændselstype 50 til 100 MWth 100 til 300 MWth > 300 MWth
Biomasse 400 300 200
Fast brændsel
generelt400 200 (1) 200
(1) Bortset fra regionerne i Fællesskabets yderste periferi, hvor følgende grænseværdi
skalanvendes: 300 mg/Nm3.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 20
▼B
Flydende brændsel (O2-indhold 3 %)
50 til100 MWth 100 til300 MWth > 300 MWth
400 200 (1) 200
(1) Bortset fra regionerne i Fællesskabets yderste periferi, hvor følgende grænseværdi
skalanvendes: 300 mg/Nm3.
For to anlæg med en nominel termisk effekt på 250 MWth på Kreta og
Rhodos, for hvilke der skal meddeles tilladelse inden den 31. december
2007, gælder grænseværdien 400 mg/Nm3.
Gasformigt brændsel (O2-indhold 3 %)
50 til300 MWth > 300 MWth
Naturgas (note 1) 150 100
Andre gasser 200 200
Gasturbiner
Grænseværdier for emission af NOxudtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 15 %),
der skalanvendes for en enkel t gasturbineenhed i medfør af artikel4, stk. 2
(grænseværdierne gælder kun ved en belastning på over 70 %):
> 50 MWth
(termisk effekt ved ISO-
vilkår)
Naturgas (note 1) 50 (note 2)
Flydende brændsel (note 3) 120Gasformigt brændsel(bortset fra naturgas) 120
Gasturbiner tilnødsituationer, der er i drift i mindre end 500 timer årl igt, er
ikke omfattet af disse grænseværdier. Driftslederen af sådanne anlæg skal
hvert år forelægge den kompetente myndighed en oversigt over, hvor megen
tid der er brugt.
Note 1: Ved naturgas forstås naturligt forekommende methan med højst
20 % (volumenprocent) af inerte stoffer og andre forbindelser.
Note 2: 75 mg/Nm
3i følgende tilfælde, hvor gasturbineeffektiviteten er
bestemt ved ISO-basisbelastningsvilkår:
— gasturbiner, der anvendes i et kombineret kraftvarmesystem, der
har en samlet effektivitet på over 75 %
— gasturbiner, der anvendes i kombinerede anlæg, der i gennemsnit
har en samlet årlig eleffektivitet på over 55 %
— gasturbiner tilmekaniske drev.
For enkelte gasturbineenheder, der ikke falder ind under nogen af
ovennævnte kategorier, men som har en effektivitet på over 35 %
— bestemt ved ISO-basisbelastningsvilkår — skal emissionsgrænse-
værdien være på 50*η/35, hvorηer gasturbineeffektiviteten udtrykt
som procentsats (og ved ISO-basisbelastningsvilkår).
Note 3: Denne emissionsgrænseværdi gælder kun for gasturbiner, som fyres
med lette og halvtunge destillater.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 21
▼B
BILAG VII
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR STØV
A. Grænseværdier for emission af støv udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 % for
fast brændsel, 3 % for flydende og gasformigt brændsel), der skal anvendes
for nye og bestående anlæg i medfør af henholdsvis artikel 4, stk. 1, og
artikel4, stk. 3:
BrændselsartNomineltermisk effekt
(MW)Grænseværdi
(mg/Nm3)
Fast ≥500
< 50050 (2)
100
Flydende (1) alle anlæg 50
Gasformigt alle anlæg 5 generelt, men
10 for højovnsgas og
50 for industrigas fra
jern- og stålindustrien,
som kan anvendes
andre steder
(1) En grænseværdi på 100 mg/Nm3kan anvendes for anlæg med en termisk effekt på
under 500 MW, som forbrænder flydende brændsel med et askeindhold på over
0,06 %.
(2) En grænseværdi på 100 mg/Nm3kan anvendes for anlæg, der er godkendt i henhold
tilartikel4, stk. 3, med en nomineltermisk effekt på mindst 500 MWth, somforbrænder fast brændselmed et varmeindhol d på under 5 800 kJ/kg (netto brænd-værdi), et fugtighedsindhold på mere end 45 vægtprocent, et kombineret
fugtigheds- og askeindhold på mere end 60 % vægtprocent og et calciumoxidind-
hold på mere end 10 %.
B. Grænseværdier for emission af støv udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 % der
skal anvendes for nye anlæg i medfør af artikel 4, stk. 2, med undtagelse af
gasturbiner:
Fast brændsel (O2-indhold 6 %)
50 til100 MWth > 100 MWth
50 30
Flydende brændsel (O2-indhold 3 %)
50 til100 MWth > 100 MWth
50 30
For to anlæg med en nominel termisk effekt på 250 MWth på Kreta og
Rhodos, for hvilke der skal meddeles tilladelse inden den 31. december
2007, gælder grænseværdien 400 mg/Nm3.
Gasformigt brændsel (O2-indhold 3 %)
Som hovedregel5
For højovnsgas 10For industrigas fra jern- og stålindu-
strien, som kan anvendes andre
steder302001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 22
▼B
BILAG VIII
METODER TIL MÅLING AF EMISSIONER
A.Nærmere regler for måling af emissioner fra fyringsanlæg og vurdering
heraf
1.Indtil den 27. november 2004
måles koncentrationen af SO2, støv og NOxkontinuerligt på nye anlæg
med godkendelse i medfør af artikel 4, stk. 1, med en nominel termisk
effekt på over 300 MW. Overvågning af SO2og støv kan dog
indskrænkes til stikprøvemålinger eller andre egnede fremgangsmåder til
bestemmelse heraf, såfremt disse målinger eller fremgangsmåder, som
skalverificeres og godkendes af de kompetente myndigheder, kan
anvendes tilat bestemme koncentrationen heraf.
De kompetente myndigheder kan på nye anlæg med godkendelse i
medfør af artikel4, stk. 1, der ikke er omfattet af første afsnit, kræve
kontinuerlig måling af de tre forurenende stoffer, hvor dette findes
nødvendigt. Såfremt der ikke kræves kontinuerlige målinger, skal der
med jævne mellemrum anvendes stikprøvemålinger eller egnede frem-
gangsmåder tilbestemmel se af emissioner, som er godkendt af de
kompetente myndigheder, for at vurdere, hvor store mængder af
førnævnte stoffer der findes i emissionen.
2.Fra den 27. november 2002 og med forbehold af artikel 18, stk. 2
kræver de kompetente myndigheder kontinuerlig måling af koncentratio-
nerne af SO2,N Oxog støv fra røggasser fra alle fyringsanlæg med en
nominel termisk effekt på 100 MW eller derover.
Som undtagelse fra første afsnit kræves der ikke kontinuerlig måling i
følgende tilfælde:
— for fyringsanlæg med en levetid på mindre end 10 000 driftstimer
— for SO2og støv fra naturgaskedler eller fra gasturbiner, der fyres med
naturgas
— for SO2fra gasturbiner eller kedler, der fyres med olie med kendt
svovlindhold, hvis der ikke forefindes afsvovlingsudstyr
— fra SO2fra biomassefyringsanlæg, hvis driftslederen kan bevise, at
SO2-emissionerne under ingen omstændigheder kan være højere end
de foreskrevne emissionsgrænseværdier.
Hvor der ikke kræves kontinuerlig måling, skal der kræves stikprøvemå-
linger mindst hver sjette måned. Som en alternativ mulighed kan der
anvendes egnede bestemmelsesmetoder, som skal verificeres og
godkendes af de kompetente myndigheder, tilat vurdere, hvor store
mængder af førnævnte forurenende stoffer der findes i emissionen. Under
disse metoder skalder anvendes rel evante CEN-standarder, så snart
sådanne foreligger. Hvis der ikke foreligger CEN-standarder, gælder
ISO-standarder eller nationale eller internationale standarder, der sikrer
data af tilsvarende videnskabelig kvalitet.
3. For anlæg, der skal overholde de i artikel 5, nr. 2, og i bilag III fastsatte
afsvovlingsgrader, gælder de krav vedrørende måling af SO2-emissioner,
der er fastsat i punkt 2. Endvidere skal svovlindholdet af det brændsel,
der tilføres fyringsanlægget regelmæssigt kontrolleres.
4. De kompetente myndigheder skalunderrettes om væsentl ige ændringer
med hensyn til anvendt brændselstype eller anlæggenes driftsform. De
afgør, om de i punkt 2 omhandlede bestemmelser om overvågning fortsat
er fyldestgørende eller skal tilpasses.
5. De kontinuerlige målinger, der gennemføres i overensstemmelse med
punkt 2, skal omfatte de relevante driftsparametre for iltindhold, tempe-
ratur, tryk og vanddampindhold. Kontinuerlig måling af
vanddampindholdet i røggassen er ikke nødvendig, forudsat at gasprøven
tørres, inden emissionerne analyseres.
Repræsentative målinger, dvs. prøveudtagning og analyse, af relevante
forurenende stoffer og driftsparametre samt referencemålemetoder til kali-
brering af automatiske målesystemer skal gennemføres i
overensstemmelse med CEN-standarder, så snart sådanne foreligger. Så
længe der ikke foreligger CEN-standarder, anvendes ISO-standarder eller
nationale eller internationale standarder, der sikrer data af tilsvarende
videnskabelig kvalitet.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 23
▼B
Kontinuerlige målesystemer skal underkastes kontrol ved hjælp af paral-
lelle målinger med referencemetoder mindst hvert år.
6. Værdierne af 95 %-konfidensintervallerne i forbindelse med et enkelt
måleresultat må ikke overskride følgende procentdele af emissionsgræn-
seværdierne:
SO220 %
NOx20 %
Støv 30 %.
De validerede gennemsnitsværdier pr. time og pr. dag bestemmes fra de
gyldigt målte timegennemsnitsværdier efter fratrækning af værdien af det
ovenfor specificerede konfidensinterval.
Dage, hvor mere end tre timegennemsnitsværdier er ugyldige, fordi det
kontinuerlige målesystem ikke fungerer korrekt eller er under vedligehol-
delse, valideres ikke. Såfremt mere end ti dage over et år ikke valideres
på grund af sådanne forhold, kræver den kompetente myndighed, at
driftslederen træffer passende foranstaltninger til at gøre det kontinuerligemålesystem mere pålideligt.
B.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra fyringsanlæg
Til og med 2003 skal bestemmelse af de samlede årlige emissioner af SO
2og NOxfra nye anlæg meddeles de kompetente myndigheder. Hvor der
anvendes kontinuerlig overvågning, skal anlæggets driftsleder for hvert
enkelt forurenende stof sammenlægge massen af de daglige udledninger af
forurenende stoffer på grundlag af røggassernes volumenstrømme. Hvor der
ikke anvendes kontinuerlig overvågning, foretager driftslederen på grundlag
af bestemmelserne i del A, punkt 1, vurderinger af de samlede årlige emissi-
oner i overensstemmelse med de kompetente myndigheders krav.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de samlede årlige SO2-o gN Ox-
emissioner fra nye anlæg og fremsender samtidig den i del C, punkt 3,
omhandlede meddelelse vedrørende de årlige emissioner fra bestående
anlæg.
Medlemsstaterne udarbejder fra og med 2004 hvert år en opgørelse over
SO2-, NOx- og støvemissioner fra alle fyringsanlæg med en nominel termisk
effekt på 50 MW eller derover. Den kompetente myndighed indhenter for
hvert anlæg, der drives under én driftsleders kontrol på en given lokalitet,
følgende data:
— de samlede årlige emissioner af SO2,N Oxog støv (som totalsvævestøv)
— den samlede årlige energieffekt, i relation til netto brændværdi, fordelt på
de fem brændselstyper: biomasse, andet fast brændsel, flydende
brændsel, naturgas, anden gas.
Et resumé af resultaterne fra denne opgørelse, der viser emissionerne fra
raffinaderier særskilt, meddeles til Kommissionen hvert tredje år inden 12
måneder efter udløbet af den pågældende treårige periode. De årlige data
for hvert anlæg stilles på opfordring til rådighed for Kommissionen.
Kommissionen stiller en oversigt over sammenligningen mellem og evalue-
ringen af de nationale opgørelser til rådighed for medlemsstaterne inden 12
måneder efter modtagelsen af de nationale opgørelser.
Fra den 1. januar 2008 indberetter medlemsstaterne hvert år til Kommission-
en, hvilke bestående anlæg der er erklæret for at være omfattet af artikel 4,
stk. 4, samt hvor megen tid der er brugt, og hvor megen tid der er tilbage til
den resterende delaf anl æggets driftsperiode.
C.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra bestående anlæg
1. Medlemsstaterne udarbejder fra og med 1990 hvert år til og med 2003 en
fuldstændig opgørelse over emissionerne af SO2og NOxfra bestående
anlæg:
— for hvert enkelt anlæg på over 300 MWth og for raffinaderier
— samlet for andre fyringsanlæg, der omfattes af dette direktiv.
2. Den metode, der anvendes ved opgørelsen, skal være i overensstemmelse
med den, der blev anvendt i 1980 til bestemmelsen af SO2-o gN Ox-emis-
sionerne fra fyringsanlæg.
3. Resultaterne af denne opgørelse meddeles Kommissionen i en passende
sammenfattet form senest ni måneder efter udgangen af det pågældende
år. Kommissionen kan rekvirere nærmere oplysninger om den metode,
der er anvendt ved udarbejdelsen af opgørelserne, samt de nøjagtige
udgangsoplysninger.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 24
▼B
4. Kommissionen foretager en systematisk sammenligning af de nationale
opgørelser og forelægger i givet fald Rådet forslag med henblik på at
harmonisere metoderne for udarbejdelse af emissionsopgørelserne for at
sikre en effektiv gennemførelse af dette direktiv.2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 25
▼B
BILAG IX
TIDSFRISTER FOR GENNEMFØRELSE OG ANVENDELSE AF DET OPHÆVEDE
DIREKTIV
(omhandlet i artikel 17, stk. 1)
Direktiv Tidsfrister for gennemførelse Tidsfrister for anvendelse
88/609/EØF (EFT L 336 af 7.12.1988, s.
1)30. juni 1990 1. juli 1990
31. december 1990
31. december 1993
31. december 1998
31. december 2003
94/66/EF (EFT L 337 af 24.12.1994, s.
83)24. juni 19952001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 26
▼B
BILAG X
SAMMENLIGNINGSSKEMA
(omhandlet i artikel 17, stk. 3)
Dette direktiv Direktiv 88/609/EØF
Artikel1 Artikel1
Artikel2 Artikel2
Artikel3 Artikel3Artikel4, stk. 1 Artikel4, stk. 1Artikel4, stk. 2, 3 og 4
Artikel4, stk. 5 Artikel4, stk. 3
Artikel4, stk. 6, 7 og 8Artikel5 Artikel5
Artikel6
Artikel6
Artikel7 Artikel8Artikel8 Artikel9Artikel9 Artikel10Artikel10 Artikel11
Artikel11 Artikel12
Artikel12 Artikel13, stk. 1Artikel13 Artikel14Artikel14 Artikel15
Artikel15, stk. 1, 2 og 3 Artikel16, stk. 1, 2 og 4
Artikel16Artikel17Artikel18, stk. 1, første afsnit, og stk. 3 Artikel17, stk. 1 og 2
Artikel18, stk. 1, andet afsnit, og stk. 2, og
artikel19
Artikel20 Artikel18
Bilag I til VIII Bilag I til IX
Bilag IX og X —2001L0080 — DA — 27.11.2001 — 000.001 — 27