1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 93/53/EØF
af 24. juni 1993
om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme
(EFT L 175 af 19.7.1993, s. 23)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 2000/27/EF af 2. maj 2000 L 114 28 13.5.2000
►M2 Kommissionens beslutning 2001/288/EF af 3. april 2001 L 99 11 10.4.2001
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A2 Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse
og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/53/EØF
af 24. juni 1993
om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse
fiskesygdomme
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
Under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Fisk er opført i Traktatens bilag II; afsætningen af fisk er en vigtig
indtægtskilde for akvakultursektoren;
det er nødvendigt, at det på fællesskabsplan fastsættes, hvilke bekæm-
pelsesforanstaltninger der skal træffes i tilfælde af sygdomsudbrud for
at sikre en rationel udvikling af akvakulturen og øge beskyttelsen afdyresundheden i Fællesskabet;
hvad angår de sygdomme, der skal tages i betragtning, bør der henvises
til listerne i bilag A til Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyrog -produkter (
4);
et udbrud af disse sygdomme kan hurtigt antage epizootisk karakter
med en sådan dødelighed og sådanne forstyrrelser til følge, at det kan
gøre akvakulturen væsentligt mindre rentabel;
der bør træffes bekæmpelsesforanstaltninger, så snart der er mistanke
om, at en sygdom er brudt ud, således at der straks kan sættes effektivtind mod den, når den bekræftes;
foranstaltningerne, må tages sigte på at forhindre spredning af
sygdommen, især ved at transport af fisk og produkter, der kan spredesmitte, omhyggeligt kontrolleres;
forebyggelse af disse sygdomme i Fællesskabet skal normalt baseres
på, at der ikke vaccineres;
en grundig epizootiologisk undersøgelse er påkrævet for at hindre
spredning af sygdommene; medlemsstaterne bør oprette særlige
enheder med henblik herpå;
for at sikre et effektivt kontrolsystem må diagnosticeringen af sygdom-
mene harmoniseres og foretages under ledelse af ansvarligelaboratorier, hvis samarbejde kan koordineres af et referencelaborato-rium, som er udpeget af Fællesskabet;
for at sikre en ensaret anvendelse af dette direktiv bør der oprettes en
fællesskabskontrolprocedure;
fælles foranstaltninger til bekæmpelse af disse sygdomme er grundlaget
for opretholdelse af en ensartet dyresundhedsstatus;
Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på
veterinærområdet (
5), særlig artikel 5, finder anvendelse ved udbrud af
en af de i bilag A til direktiv 91/67/EØF nævnte sygdomme;1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. C 172 af 8. 7. 1992, s. 16.
(2) EFT nr. C 150 af 31. 5. 1993.
(3) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 14.
(4) EFT nr. L 46 af 19. 2. 1991, s. 1.
(5) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er senest ændret ved
beslutning 92/438/EØF (EFT nr. L 243 af 25. 8. 1992, s. 27).
▼B
det bør overlades til Kommissionen at vedtage de nødvendige gennem-
førelsesforanstaltninger; med henblik herpå bør der fastsættes enprocedure, hvorved der iværksættes et tæt og effektivt samarbejde
mellem Kommissionen og medlemsstaterne i Den Stående Veterinær-
komité —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Almindelige bestemmelser
Artikel 1
I dette direktiv fastsættes der minimumsfællesskabsforanstaltninger til
bekæmpelse af de fiskesygdomme, der er nævnt i liste I og II i bilagA til Rådets direktiv 91/67/EØF.
Artikel 2
Ved anvendelsen af dette direktiv finder definitionerne i artikel 2 i
direktiv 91/67/EØF anvendelse i det nødvendige omfang.
Endvidere forstås ved:
1) liste I-sygdomme: de fiskesygdomme, der er nævnt i liste I i bilag
A til direktiv 91/67/EØF
2) liste II-sygdomme: de fiskesygdomme, der er nævnt i liste II i
bilag A til direktiv 91/67/EØF
3) sygdomsmistænkte fisk: fisk, der udviser kliniske symptomer eller
post mortem-læsioner eller tvivlsomme reaktioner ved laborato-rieprøver, som gør det rimeligt at antage, at der er tale om enliste I- eller liste II-sygdom
4) sygdomsangrebne fisk: fisk, hos hvilke en liste I- eller liste II-
sygdom officielt er konstateret efter en laboratorieundersøgelseeller, når der er tale om infektionsanæmi hos laks, efter en klinisk
og en post mortem-undersøgelse
5) sygdomsmistænkt brug: brug, hvor der findes sygdomsmistænke
fisk
6) sygdomsangrebet brug: brug, hvor der findes sygdomsangrebne fisk
samt brug, der er tømt, men endnu ikke desinficeret.
Artikel 3
Medlemsstaterne påser, at alle brug med opdræt eller en bestand af
fisk, som er modtagelige for liste I- eller liste II-sygdomme:
1) bliver registeret af den officielle tjeneste; denne registrering skal
løbende ajourføres
2) fører et register
a) over levende fisk, rogn og mælke, der tilgår brugene, med detal-
jerede oplysninger om levering, antal eller vægt, oprindelse og
leverandør og fiskenes størrelse
b) over levende fisk, rogn og mælke, der forlader brugene, med
detaljerede oplysninger om afsendelse, antal eller vægt, bestem-
melsessted og fiskenes størrelse
c) over den konstaterede fiskedød.
Dette register, som den officielle tjeneste på ethvert tidspunkt på
forlangende skal have adgang til at gennemgå, skal ajourføres regel-
mæssigt og opbevares i fire år.
Artikel 4
Medlemsstaterne påser, at mistanke om forekomst af en liste I- eller
liste II-sygdom snarest muligt indberettes til den officielle tjeneste.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 3
▼B
KAPITEL II
Foranstaltninger til bekæmpelse af liste I-sygdomme
Artikel 5
1. Hvis der på et brug findes fisk, der mistænkes for at være
angrebet af en liste I-sygdom, påser medlemsstaterne, at den officielletjeneste straks iværksætter en officiel undersøgelse, især en klinisk
undersøgelse, for at få forekomsten af sygdommen bekræftet eller
afkræftet; den skal navnlig udtage eller lade udtage de fornødne prøvertil laboratorieundersøgelser.
2. Så snart mistanke om forekomst af en sygdom indberettes, lader
den officielle tjeneste bruget stille under officielt tilsyn og foreskriver
især:
a) at der foretages en officiel tælling af alle arter og kategorier af fisk,
og at det for hver art og kategori registreres, hvor mange fisk derallerede er døde eller angrebet eller mistænkes for at være angrebet
eller smittet; ejeren eller den, der på hans vegne fører tilsyn med
fiskene, ajourfører tællingen, så det fremgår, om der er en stigningi populationen eller ny dødelighed i den periode, hvor der foreliggermistanke; oplysningerne fra denne tælling skal fremvises på forlan-gende og kan kontrolleres ved hvert besøg
b) at hverken døde eller levende fisk eller rogn eller mælke kan føres
til eller fra bruget uden den officielle tjenestes tilladelse
c) at døde fisk eller slagteaffald kun bortskaffes under den officielle
tjenestes tilsyn
d) at foder, redskaber, genstande eller andre materialer, såsom affald,
der kan tænkes at overføre sygdommen, om nødvendigt kun måføres til eller fra bruget med tilladelse fra den officielle tjeneste,
som fastsætter de nødvendige betingelser for at undgå spredning af
patogenet
e) at personer ikke har adgang til og ikke må forlade bruget uden den
officielle tjenestes tilladelse
f) at køretøjer kun har adgang til eller kun må forlade bruget med tilla-
delse fra den officielle tjeneste, som fastsætter de nødvendige
betingelser for at undgå spredning af patogenet
g) at der anvendes passende desinfektionsmidler ved indgang til og
udgang fra bruget
h) at der foretages en epizootiologisk undersøgelse efter artikel 8, stk.
1
i) at alle brug, der er beliggende i samme afvandingsområde eller
kystområder, sættes under officielt tilsyn, og at ingen fisk eller
rogn eller mælke må forlade disse brug uden den officielle tjenestestilladelse; når der er tale om et omfattende afvandingsområde ellerkystområde, kan den officielle tjeneste beslutte at begrænse denneforanstaltning til et mindre område i nærheden af det sygdomsmis-
tænkte brug, hvis den anser dette område for at give optimale
garantier for forhindring af sygdommens spredning.
Om nødvendigt skal de officielle tjenester i tilstødende medlems-
stater eller tredjelande underrettes om mistanken; i så fald tager de
officielle tjenester i de pågældende medlemsstater de fornødneskridt til at anvende de i denne artikel fastsatte foranstaltninger.
Om nødvendigt kan der træffes specifikke foranstaltninger efter
fremgangsmåden i artikel 19.
3. Indtil de officielle foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, er
iværksat, skal ejeren eller den, der på hans vegne fører tilsyn med
fisk, som formodes at være angrebet af sygdommen, træffe alle egnede
forholdsregler for at overholde stk. 2, bortset fra litra h) og i).
4. De i stk. 2 omhandlede foranstaltninger ophæves først, når
mistanken om sygdom er blevet officielt afkræftet.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 4
▼B
Artikel 6
1. Så snart det officielt er konstateret, at en liste I-sygdom er brudt
ud, påser medlemsstaterne, at den officielle tjeneste ud over de i artikel
5, stk. 2, omhandlede foranstaltninger kræver følgende foranstaltninger
iværksat:
a) På et sygdomsangrebet brug
— skal alle fisk fjernes efter en plan udarbejdet af den officielle
tjeneste og godkendt af Kommissionen efter proceduren i artikel19, stk. 2
— skal alle damme, når der er tale om brug på landjorden, tømmes
for vand med henblik på rengøring og desinfektion
— skal alle rogn, al mælke, døde fisk og fisk, der har kliniske
sygdomstegn, betragtes som højrisikostoffer og destrueres underden officielle tjenestes overvågning i overensstemmelse med
bestemmelserne i direktiv 90/667/EØF (
1)
— skal alle levende fisk enten aflives og destrueres under tilsyn af
den officielle tjeneste i overensstemmelse med direktiv 90/667/
EØF eller, for så vidt angår fisk, som har nået handelsstørrelse,og som ikke viser nogen kliniske sygdomstegn, aflives undertilsyn af den officielle tjeneste med henblik på afsætning ellerforarbejdning til konsum.
I sidstnævnte tilfælde påser den officielle tjeneste, at fiskene
straks aflives, og at indvoldene tages ud, at det sker under
sådanne forhold, at spredning af patogener undgås, at fiskeaf-
faldet og slagteaffaldet betragtes som højrisikostoffer ogunderkastes en behandling, der skal ødelægge patogenerne ioverensstemmelse med direktiv 90/667/EØF, og at spildevandetunderkastes en behandling, som inaktiverer patogener, der even-tuelt måtte forekomme deri
— skal damme, udstyr og materialer, der kan være kontamineret,
efter fjernelse af fiskene, rognen og mælken, hurtigst muligt
renses og desinficeres i overensstemmelse med instrukser, som
fastslægges af den officielle tjeneste, således at enhver risikofor, at sygdomsagensen spredes eller overlever, fjernes. Frem-gangsmåden ved rengøring og desinfektion af etsygdomsangrebet brug fastlægges efter fremgangsmåden i artikel
19
— skal alt materiale, som kan være kontamineret, jf. artikel 5, stk.
2, litra d), destrueres eller behandles på en sådan måde, at det
sikres, at et eventuelt tilstedeværende patogen destrueres
— skal der foretages en epizootiologisk undersøgelse i overens-
stemmelse med artikel 8, stk. 1, og bestemmelserne i artikel 8,stk. 4, skal anvendes; denne undersøgelse skal omfatte prøveud-tagning til laboratorieundersøgelse.
b) Alle brug i afvandingsområder eller kystzoner, hvor der ligger et
sygdomsangrebet brug, skal underkastes sundhedsundersøgelser;hvis der ved disse undersøgelser forekommer positive tilfælde, skalforanstaltningerne i litra a) i dette stykke anvendes.
c) Indsættes af ny bestand på bruget må kun finde sted med den offi-
cielle tjenestes tilladelse efter tilfredsstillende kontrol af rengøringog desinfektion og efter en periode, som den officielle tjenestefinder passende, så der er sikkerhed for, at patogenet og andre even-tuelle infektioner i samme afvandingsområde er udryddet.
d) Hvis de i litra a), b), c) og d) i artikel 5, stk. 2, omhandlede foran-
staltninger kræver medvirken fra de officielle tjenester i andre1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 5
(1) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige
bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk
affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af
dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF (EFT nr. L 363
af 27. 12. 1990, s. 51). Direktivet er ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT
nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).▼M1
▼B
▼B
medlemsstater, samarbejder de officielle tjenester i de pågældende
medlemsstater for at sikre, at de i denne artikel omhandlede foran-staltninger overholdes.
Om nødvendigt træffes der passende supplerende foranstaltninger efter
fremgangsmåden i artikel 19.
Artikel 7
Hvis vildtlevende fisk, som ikke tilhører noget brug, samt fisk i søer,
damme eller andre anlæg, der er beregnet til lystfiskeri, eller hvor der
holdes akvariefisk, er sygdomsmistænke eller angrebet, sørger
medlemsstaterne for, at der træffes passende foranstaltninger.Medlemsstaterne underretter i Den Stående Veterinærkomité Kommis-sionen og de øvrige medlemsstater om de foranstaltninger, de hartruffet.
Artikel 8
1. Den epizootiologiske undersøgelse skal omfatte:
— det tidsrum, hvori det er sandsynligt, at sygdommen har været til
stede på bruget, inden den blev anmeldt eller der var mistanke om
den
— den mulige kilde til sygdommen på bruget og identifikation af
andre brug, hvor der er rogn, mælke og fisk af modtagelige arter,
som kan være blevet smittet
— fisk, rogn eller mælke, køretøjer eller materiale og personer, der
kan have overført sygdomsagensen til eller fra de pågældende brug
— efter omstændighederne forekomst af sygdomsbærere og disses
udbredelse.
2. Fremgår det af den epizootiologiske undersøgelse, at sygdommen
kan være indført fra et andet afvandingsområde eller et andet
kystområde eller overført til et andet afvandingsområde eller et andet
kystområde som følge af kontakt med fisk, rogn eller mælke, dyr, køre-tøjer eller personer eller på nogen anden måde, skal brugene i disseafvandingsområder og kystområder betragtes som brug under mistanke,og de i artikel 5 omhandlede foranstaltninger finder anvendelse.Bekræftes sygdommens forekomst, finder de i artikel 6 omhandlede
foranstaltninger anvendelse.
3. Fremgår det af den epizootiologiske undersøgelse, at medvirken
fra de officielle tjenester i andre medlemsstater er påkrævet, træffer deofficielle tjenester i de pågældende medlemsstater alle nødvendigeforanstaltninger for at sikre, at dette direktivs bestemmelser overholdes.
4. Der nedsættes en krisegruppe med henblik på fuldstændig koordi-
nering af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, atsygdommen udryddes så hurtigt som muligt, og med henblik pågennemførelse af den epizootiologiske undersøgelse.
De almindelige regler for medlemsstaternes krisegrupper og Fællesska-
bets krisegruppe fastsættes af Rådet med kvalificeret flertal på forslag
af Kommissionen.
5. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på et forslag
af Kommissionen, der er udarbejdet på grundlag af en udtalelse fraDen Videnskabelige Veterinærkomité, navnlig for at tage hensyn tilden videnskabelige og teknologiske udvikling, tager bestemmelserne idenne artikel op til revision inden den 31. december 1996.
KAPITEL III
Foranstaltninger til bekæmpelse af liste II-sygdomme
Artikel 9
1. Opstår der mistanke om, eller bekræftes forekomsten af en liste
II-sygdom i en godkendt zone eller på et godkendt brug, der er belig-gende i en ikke-godkendt zone, skal der foretages en epizootiologiskundersøgelse i overensstemmelse med artikel 8. De medlemsstater, der1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 6
▼B
ønsker at bevare deres status i overensstemmelse med definitionen i
direktiv 91/67/EØF, skal overholde bestemmelserne i nævnte direktivsbilag B og C.
2. Fremgår det af den epizootiologiske undersøgelse, at sygdommen
kan være indført fra en godkendt zone eller fra et andet godkendt brug,eller at den kan være overført til et andet godkendt brug af fisk, rogn
eller mælke, køretøjer eller personer eller på nogen anden måde, skal
disse zoner eller brug betragtes som værende under mistanke, og defornødne foranstaltninger finder anvendelse på dem.
3. Den officielle tjeneste kan dog give tilladelse til, at fisk, der skal
aflives, opfedes, indtil de når handelsstørrelse.
Artikel 10
1. Findes der på et ikke-godkendt brug, som er beliggende i en ikke-
godkendt zone, fisk, der mistænkes for at være angrebet af en liste II-sygdom, påser medlemsstaterne, at den officielle tjeneste:
a) straks iværksætter officielle undersøgelser for at få bekræftet eller
afkræftet sygdommens forekomst, eventuelt ved at tage prøver tillaboratorieundersøgelse på et godkendt laboratorium
b) foretager eller lader foretage en officiel tælling af de smitteramte
brug; tællingen ajourføres regelmæssigt
c) stiller eller lader de smitteramte brug stille under officielt tilsyn,
således at det sikres, at der som en undtagelse fra artikel 3, stk. 1,
litra c), i direktiv 91/67/EØF kun gives tilladelse til flytning fra
smitteramte brug af levende fisk, rogn eller mælke, der er bestemttil andre brug, som er ramt af samme sygdom, eller til aflivningmed henblik på konsum.
2. Medlemsstaterne kan i et bestemt tidsrum og under tilsyn af den
officielle tjeneste iværksætte et frivilligt eller obligatorisk program forudryddelse af liste II-sygdomme på ikke-godkendte brug eller i ikke-godkendte zoner. I dette tidsrum er det forbudt i en zone eller et brug,der er omfattet af et sådant program, at indføre levende fisk, rogn eller
mælke fra smitteramte brug eller fra brug, hvis sundhedstilstand ikke
kendes.
Disse programmer, som skal opstilles på grundlag af generelle kriterier,
der efter fremgangsmåden i artikel 19 skal fastsættes inden den dato,
der er angivet i artikel 20, skal forelægges Kommissionen til gennem-gang, godkendes og i givet fald ændres efter samme fremgangsmåde.
Efter udløbet af det i første afsnit nævnte tidsrum underretter de
medlemsstater, som har anvendt denne fremgangsmåde, gennem DenStående Veterinærkomité Kommissionen og de øvrige medlemsstaterom, hvilke resultater der er opnået.
3. Senest den 31. december 1996 forelægger Kommissionen Rådet
en rapport, der er udarbejdet på baggrund af en udtalelse fra DenVidenskabelige Veterinærkomité og under hensyntagen til de indhø-stede erfaringer og den tekniske og videnskabelige udvikling, og somskal ledsages af eventuelle forslag om en revision af bestemmelserne i
denne artikel, navnlig for så vidt angår dels markedsføring af levende
sygdomsangrebne fisk og deres rogn og mælke, bestemt til opdræt elleropfedning, dels gennemførelse af en epizootiologisk undersøgelse iikke-godkendte zoner efter mistanke om sygdomsudbrud på et ikke-godkendt brug. Rådet udtaler sig med kvalificeret flertal om disseeventuelle forslag, der er udarbejdet på baggrund af rapportens konklu-
sioner.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 1 og 2 fastsættes om
nødvendigt af Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 19.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 7
▼B
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 11
1. Prøveudtagning og laboratorieundersøgelser til påvisning af liste
I- og II-sygdomme foretages i overensstemmelse med de metoder, derer fastsat i henhold til artikel 15 i direktiv 91/67/EØF.
2. Prøver til påvisning af sygdommens eller patogenernes tilstedevæ-
relse foretages af et laboratorium, der er godkendt af den officielletjeneste. Ved disse laboratorieprøver skal der om nødvendigt og isærved første udbrud af en sygdom foretages bestemmelse af patogentype,
-undertype eller -variant, som om nødvendigt bekræftes af det i artikel
13 omhandlede referencelaboratorium.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne påser, at der i alle medlemsstaterne udpeges et
nationalt referencelaboratorium, der har faciliteter og specialuddannetpersonale til, at det til enhver tid og især ved nyudbrud af en sygdomkan foretage bestemmelse af patogentype, -undertype eller -variant og
bekræfte de resultater, som regionale diagnoselaboratorier er nået frem
til.
2. De nationale laboratorier, der er udpeget for de pågældende
sygdomme, er ansvarlige for at koordinere normer og diagnosemetoder
samt anvendelse af reagenser.
3. De nationale laboratorier, der er udpeget for de pågældende
sygdomme, er ansvarlige for at koordinere de normer og diagnoseme-
toder, der er fastsat på hvert af de laboratorier, der diagnosticerer depågældende sygdomme i den pågældende medlemsstat. Med henblikherpå:
a) kan de levere diagnosereagenser til de laboratorier, som er godkendt
af medlemsstaten
b) skal de kontrollere kvaliteten af alle diagnosereagenser, der
anvendes i medlemsstaten
c) skal de med regelmæssige mellemrum foranstalte sammenlignende
undersøgelser
d) skal de opbevare isolater af sygdomspatogenet fra tilfælde, der er
bekræftet i medlemsstaten
e) skal de bekræfte positive resultater, som de af medlemsstaterne
godkendte diagnoselaboratorier er nået frem til.
4. Dog kan medlemsstater, der ikke har et nationalt laboratorium
med kompetence for så vidt angår en given sygdom, som en undtagelsefra stk. 1 anvende et kompetent laboratorium i en anden medlemsstat.
5. Listen over de nationale referencelaboratorier for fiskesygdomme
findes i bilag A.
6. De nationale laboratorier, der er udpeget for de pågældende
sygdomme, samarbejder med det i artikel 13 nævnte EF-referencelabo-
ratorium.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes af
Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 19.
Artikel 13
1. EF-referencelaboratoriet for fiskesygdomme er angivet i bilag B.
2. Det i stk. 1 omhandlede laboratoriums beføjelser og opgaver er
angivet i bilag C, jf. dog beslutning 90/424/EØF, især artikel 28 deri.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 8
▼B
Artikel 14
1. Det er forbudt at vaccinere mod liste II-sygdomme i de godkendte
zoner, i godkendte brug, der er beliggende i ikke-godkendte zoner, og izoner eller brug, for hvilke der allerede er indledt godkendelsesproce-durer i henhold til direktiv 91/67/EØF, og at vaccinere mod liste I-sygdomme.
Vaccination kan dog tillades ved et udbrud af liste I-sygdomme under
forudsætning af, at der er fastsat vaccinationsprocedurer i de bered-skabsplaner, som er godkendt i henhold til artikel 15, og at kriteriernei bilag E overholdes.
2. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen senest den 30. juni 1996, tager bestemmelserne i denneartikel op til revision navnlig for så vidt angår fastlæggelse af de speci-fikke betingelser for anvendelse af vacciner og for at tage hensyn tiludviklingen i den videnskabelige og teknologiske forskning inden for
vaccination.
Artikel 15
1. Hver medlemsstat udarbejder en beredskabsplan med angivelse
af, hvordan den iværksætter de foranstaltninger, som er fastsat i dettedirektiv, hvis der forekommer udbrud af en liste I-sygdom.
Ved planen skal der sørges for, at der er adgang til anlæg, udstyr,
personale og alle andre relevante faciliteter, som er nødvendige for en
hurtig og effektiv udryddelse af en epidemi.
2. De generelle kriterier for udarbejdelsen af disse planer er anført i
bilag D.
Medlemsstaterne kan imidlertid nøjes med at anvende kriterier, der er
specifikke for de pågældende sygdomme, når de generelle kriterier
tidligere er blevet anvendt i forbindelse med forelæggelse af planervedrørende foranstaltninger til bekæmpelse af en anden sygdom.
Kommissionen kan efter fremgangsmåden i artikel 19 ændre eller
supplere kriterierne under hensyn til sygdommens særlige karakter.
3. Planerne, der udarbejdes efter de kriterier, der er anført i bilag D,
forelægges Kommissionen senest seks måneder efter dette direktivs
iværksættelse.
4. Kommissionen gennemgår planerne for at afgøre, om de gør det
muligt at nå det ønskede mål, og foreslår den pågældende medlemsstateventuelle ændringer, som kræves, blandt andet for at planerne kan
være forenelige med de øvrige medlemsstaters.
Kommissionen godkender planerne med eventuelle ændringer efter
fremgangsmåden i artikel 19.
Planerne kan siden ændres eller suppleres efter samme fremgangsmåde
for at tage hensyn til situationens udvikling.
Artikel 16
Sagkyndige fra Kommissionen kan, hvis det er nødvendigt for en
ensartet gennemførelse af dette direktiv, i samarbejde med myndighe-derne foretage kontrol på stedet. De kan med henblik herpå vedkontrol af en repræsentativ procentdel af bedrifterne undersøge, ommyndighederne fører tilsyn med, om bedrifterne overholder dettedirektiv. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resultatet af
kontrollen.
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder de
sagkyndige al nødvendig støtte ved udførelsen af deres arbejde.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 19.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 9
▼M1
▼B
▼B
Artikel 17
De nærmere betingelser for Fællesskabets finansielle deltagelse i foran-
staltninger i forbindelse med iværksættelsen af dette direktiv er fastlagt
i beslutning 90/424/EØF.
Artikel 18
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, ændrer om nødven-
digt bilag B, C og D på forslag af Kommissionen, navnlig for at tage
hensyn til udviklingen inden for forskning og diagnosemetoder.
Bilag A kan om nødvendigt ændres efter fremgangsmåden i artikel 19.
Artikel 18a
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv
vedtages, for så vidt angår de områder, der er omhandlet i nedennævnteartikler, efter forskriftsproceduren i artikel 19, stk. 2:
— artikel 5, stk. 2
— artikel 6
— artikel 10, stk. 1 og 2— artikel 12— artikel 15— artikel 16
— artikel 18, andet afsnit.
Artikel 19
1. Kommissionen bistås af Den Stående Veterinærkomité, nedsat
ved afgørelse 68/361/EØF (
1), i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises til nærværende artikel, finder artikel 5 og 7 i
Rådets afgørelse 1999/468/EF anvendelse.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 20
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal
ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere
regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Dog kan medlemsstaterne fra den i stk. 1 nævnte dato og under
overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser på deres områdeopretholde eller indføre strengere bestemmelser end dette direktivsbestemmelser. De underretter Kommissionen om enhver sådan foran-staltning.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionens teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er
omfattet af dette direktiv.
Artikel 21
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 10
(1) EFT L 255 af 18.10.1968, s. 23.▼M1
▼B
▼M2
BILAG A
NATIONALE REFERENCELABORATORIER FOR FISKESYGDOMME
Belgien: CODA — Centrum voor Onderzoek in Dierge-
neeskunde en Agrochemie
CERVA — Centre d'étude et de recherches
vétérinaires et agrochimiques
Groeselenberg 99
B-1180 Brussel/Bruxelles.
Den Tjekkiske Republik: Výzkumný ústav veterinárního léka řství
Hudcova 70
621 32 Brno-Medlánky.
Danmark: Statens Veterinaere Serumlaboratorium
Fødevareministeriet
Hangøvej 2
DK-8200 Århus N.
Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere
Boddenblick 5a
D-17498 Insel Riems.
Estland: Veterinaar- ja Toidulaboratoorium
Väike-Paala 3
11415 Tallinn.
Grækenland: Laboratory of Fish Pathology and Bio-Patho-
logy of Aquatic Organisms
Centre of Athens Veterinary Institutes, Institute
of Infectious and Parasitic Diseases
25 Neapoleos ST.
GR-153 10 Ag. Paraskevi Attiki.
Spanien: Laboratorio Central de Veterinaria de Algete
Madrid.
Frankrig: Agence française de sécurité sanitaire des
aliments (AFSSA)
Laboratoire d'études et de recherches en patho-
logie des poissons (LERPP)
Technopôle Brest Iroise — BP 70
F-29280 Plouzane.
Irland: Fisheries Research Centre Abbotstown
Castleknock
Dublin15
Irland.
Italien: Istituto zooprofilattico sperimentale delle
Venezie
Via Romea 14/A
I-35020 Legnaro, Padova.
Cypern: Εργαστήριο Αναφοράς για τις Ασθένειες
των Ζώων ,
Κτηνιατρικές Υπηρεσίες , 1417 Λευκωσία .
National Reference Laboratory for Animal
Health Veterinary Services,
CY-1417 Nicosia.
Letland: Valsts veterin ārmedic īnas diagnostikas centrs
Lejupes iela 3
LV-1076 R īga.
Litauen: Nacionalin ėveterinarijos laboratorija
J. Kairi ūkščio g. 10
LT-2021 Vilnius.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 11
▼A2
▼M2
▼A2
▼M2
▼A2
▼M2
Luxembourg: CODA — Centrum voor Onderzoek in Dierge-
neeskunde en Agrochemie
CERVA — Centre d'étude et de recherches
vétérinaires et agrochimiques
Groeselenberg 99
B-1180 Brussel/Bruxelles.
Ungarn: Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI), Pf.
2.
Tábornok u. 2.
H-1581 Budapest.
Malta: Istituto Zooprofilattico Sperimentale delle
Venezie
Legnaro (PD)
Italia.
Nederlandene: Fish Diseases Laboratory
ID-Lelystad
Institute for Animal Science and Health
Edelhertweg 15PO Box 65
8200 AB Lelystad
Nederlandene.
Østrig: Institut für Hydrobiologie, Fisch- und Bienen-
kunde
Veterinärmedizinische Universität Wien
Veterinärplatz 1
A-1210 Wien.
Polen: Laboratorium Zakładu Chorób Ryb
Państwowego Instytutu Weterynaryjnego
Al. Partyzantów 57
PL-24-100 Puławy.
Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Vete-
rinária
Estrada de Benfica 701
P-1500 Lisboa.
Slovenien: Nacionalni veterinarski inštitut,
Gerbi čeva 60
SI-1000 Ljubljana.
Slovakiet Štátny veterinárny a potravinový ústav
Janoškova 1611/58
SK-026 80 Dolný Kubín.
Finland: Eläinlääkintä ja elintarvikelaitos (EELA)PL
368
FIN-00231 Helsinki.
Sverige: Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)
S-751 89 Uppsala.
Det Forenede Kongerige: CEFAS Weymouth Laboratory
Barrack Road
Weymouth DT4 8UB
Det Forenede Kongerige.
The Marine LaboratoryPO box 101
Victoria Road
Aberdeen AB9 8DB
Det Forenede Kongerige.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 12
▼A2
▼M2
▼A2
▼M2
▼A2
▼M2
▼B
BILAG B
EF-REFERENCELABORATORIUM FOR FISKESYGDOMME
Statens Veterinære Serumlaboratorium
Landbrugsministeriet
Hangøvej 2
DK-8200 Århus N
Danmark1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 13
▼B
BILAG C
BEFØJELSER OG OPGAVER FOR EF-REFERENCELABORATORIET
FOR FISKESYGDOMME
EF-referencelaboratoriet for sygdommen på liste I og II har følgende beføjelser
og opgaver:
1) i samråd med Kommissionen at koordinere metoderne til diagnosticering af
de pågældende sygdomme i medlemsstaterne, især ved:
a) bestemmelse, opbevaring og udlevering af stammer af det relevante
sygdomspatogen med henblik på serologiske prøver og fremstilling af
antiserum
b) udlevering af referencesera og andre referencereagenser til de nationale
referencelaboratorier med henblik på standardisering af de prøver og
reagenser, der anvendes i de enkelte medlemsstater
c) oprettelse og opbevaring af en samling stammer og isolater af det rele-
vante sygdomspatogen
d) foranstaltning med regelmæssige mellemrum af sammenlignende undersø-
gelser på fællesskabsplan af fremgangsmåder ved diagnosticering
e) indsamling og sammenholdelse af data og oplysninger vedrørende de
anvendte diagnosemetoder og resultaterne af de prøver, der udføres i
Fællesskabet
f) karakterisering af isolater af det relevante sygdomspatogen ved hjælp af
de mest avancerede og mest hensigtsmæssige metoder for at opnå større
viden om sygdommens epizootiologi
g) tilsyn med situationens udvikling i hele verden for så vidt angår overvåg-
ning, epizootiologi og forebyggelse af sygdommen
h) opretholdelse af en ekspertise vedrørende det relevante sygdomspatogen
og eventuelle andre patogener, så der kan foretages en hurtig differential-
diagnosticering
i) opbygning af et indgående kendskab til fremstilling og anvendelse af
immunologiske veterinærlægemidler, som anvendes til at udrydde og
bekæmpe sygdommen
2) at yde aktiv støtte til identificering af udbrudssteder for sygdommen i
medlemsstaterne ved hjælp af undersøgelse af de patogenisolater, der frem-
sendes til bekræftelse af diagnosen, karakterisering og epizootiologiske
undersøgelser
3) at lette uddannelse eller omskoling af eksperter i laboratoriediagnoser med
henblik på harmonisering af diagnoseteknikkerne i hele Fællesskabet
4) med hensyn til metoderne til diagnosticering af liste I-sygdomme at samar-
bejde med de kompetente laboratorier i tredjelande, hvor disse sygdomme
er udbredte.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 14
▼B
BILAG D
MINIMUMSKRITERIER FOR BEREDSKABSPLANER
Beredskabsplaner skal mindst omfatte følgende:
1) Oprettelse af en krisegruppe på landsplan, som skal koordinere alle bekæm-
pelsesforanstaltninger i den pågældende medlemsstat.
2) En fortegnelse over lokale sygdomsbekæmpelsescentre med tilstrækkelige
faciliteter til at koordinere kontrolforanstaltninger på lokalt plan.
3) Detaljerede oplysninger om det personale, der medvirker i bekæmpelsesfor-
anstaltningerne, samt dets kvalifikationer og ansvar.
4) Alle lokale sygdomsbekæmpelsescentre skal være i stand til hurtig at komme
i kontakt med personer eller organisationer, der direkte eller indirekte erinvolveret i et udbrud.
5) Der skal forefindes udstyr og materiale, så sygdomsbekæmpelsesforanstalt-
ninger kan gennemføres på rette vis.
6) Der skal foreligge detaljerede instrukser om, hvilke forholdsregler der skal
træffes i tilfælde af mistanke om eller bekræftelse af smitte eller infektion.
7) Der skal udarbejdes uddannelsesprogrammer for vedligeholdelse og udvik-
ling af færdigheder i det praktiske arbejde og i administrative
fremgangsmåder.
8) Diagnoselaboratorier skal eventuelt have faciliteter til obduktioner og den
nødvendige kapacitet til serologi, histologi osv. og skal vedligeholde færdig-
hederne i hurtigdiagnosticering (med henblik herpå skal der træffes
arrangementer for hurtig forsendelse af prøver).
9) Der skal vedtages bestemmelser for at sikre det nødvendige retsgrundlag for
beredskabsplanernes gennemførelse.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 15
▼M1
BILAG E
KRITERIER FOR VACCINATIONSPROGRAMMERNE
Vaccinationsprogrammerne skal mindst indeholde følgende oplysninger:
1) Den sygdomssituation, som begrunder anmodningen om vaccination.
2) Oplysninger om kystzoner, fastlandszoner, steder og brug, hvor vaccinati-
onen kan foretages: disse zoner må under ingen omstændigheder overskride
den angrebne zones grænser eller, i givet fald, grænserne for stødpudezonen
rundt om den angrebne zone.
3) Detaljerede oplysninger om, hvilken vaccine der skal anvendes, herunder den
eller de vaccinetype(r), som kan anvendes.
4) Detaljerede oplysninger om vaccinens anvendelsesbetingelser, vaccinations-
frekvens og grænser, inden for hvilke der kan vaccineres (hvilke fisk,
hvilke bure etc.).
5) Kriterier for vaccinationsstop.
6) Der skal vedtages bestemmelser om registrering af vaccinationsforløbet
(kronologi, steder og brug, hvor der er blevet vaccineret, oprettelse af en
stødpudezone etc.).
7) Der skal vedtages bestemmelser om begrænsning af fiskenes bevægelser
inden for vaccinationszonen for at sikre, at fiskene kun kan fjernes fra vacci-
nationszonen for at blive aflivet med henblik på konsum eller om fornødent
for at blive destrueret.
8) Enhver anden bestemmelse, som er nødvendig i tilfælde af vaccination.1993L0053 — DA — 01.05.2004 — 004.001 — 16