2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B DENEUROPÆISKECENTRALBANKSRETNINGSLINJE
af31.august2000
omEurosystemetspengepolitiskeinstrumenterogprocedurer
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EF ◄)
(EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 123 af 4.5.2001, s. 35 (776/2000)
▼B
DENEUROPÆISKECENTRALBANKSRETNINGSLINJE
af31.august2000
omEurosystemetspengepolitiskeinstrumenterogprocedurer
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EF ◄)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
under henvisning tiltraktaten om oprettel se af Det Europæiske
Fællesskab (i det følgende benævnt »traktaten«), særlig artikel 105,stk. 2, første led, og artikel 12.1 og 14.3 i statutten for Det EuropæiskeSystem af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (ECB) (i detfølgende benævnt »statutten«), sammenholdt med artikel 3.1, første led,
artikel18.2 og artikel20, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) For at kunne gennemføre en fælles pengepolitik er det nødvendigt
at formulere de instrumenter, som de nationale centralbanker imedlemsstater, der har indført euroen i overensstemmelse med
traktaten (hhv. NCB'er og deltagende medlemsstater), og Den
Europæiske Centralbank (Eurosystemet) skal anvende i forbin-delse med gennemførelsen af denne politik på en ensartet måde ide deltagende medlemsstater.
(2) ECB er bemyndiget tilat fastsætte de nødvendige retningsl injerfor gennemførelsen af den fælles pengepolitik, og NCB'erne erforpligtede til at handle i overensstemmelse med disse retnings-linjer.
(3) I overensstemmelse med statuttens artikel 12.1 og 14.3 udgørretningslinjer fastsat af ECB en integrerende del af fællesskabs-lovgivningen —
VEDTAGET FØLGENDE RETNINGSLINJE:
Artikel 1
Principper, instrumenter, procedurer og kriterier vedrørende
gennemførelsenafEurosystemetsfællespengepolitik
Den fælles pengepolitik skal gennemføres i overensstemmelse med de
principper, instrumenter, procedurer og kriterier, der er angivet i bilag Iog II til denne retningslinje. NCB'erne skal træffe alle nødvendige
foranstaltninger for at udføre de pengepolitiske operationer i overens-
stemmelse med de principper, instrumenter, procedurer og kriterier, derer angivet i bilag I og II til denne retningslinje.
Artikel 2
Verifikation
NCB'erne skal senest den 15. oktober 2000 fremsende meddelelse til
ECB om, hvilke tekster og midler de vil anvende for at efterkommedenne retningslinje.
Artikel 3
Afsluttendebestemmelser
1. Denne retningslinje er rettet til de deltagende medlemsstaters
NCB'er.
2. Denne retningslinje træder i kraft den 1. januar 2001.3. Denne retningslinje offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende .2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 2
▼B
BILAG I
DENFÆLLESPENGEPOLITIKITREDJEFASE
DokumentationsgrundlagforEurosystemetspengepolitiskeinstrumenterog
procedurer
November20002000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 3
▼B
INDHOLDSFORTEGNELSE
Indledning 7
KAPITEL 1
1.Oversigtoverdenpengepolitiskeramme 8
1.1. Det Europæiske System af Centralbanker 81.2. Eurosystemets mål81.3. Eurosystemets pengepolitiske instrumenter 8
1.3.1. Markedsoperationer 8
1.3.2. Stående faciliteter 91.3.3. Reservekrav 9
1.4. Modparter 9
1.5. Underliggende aktiver 101.6. Ændring af den pengepolitiske ramme 10
KAPITEL 2
2.Kvalificeredemodparter 11
2.1. Overordnede adgangskriterier 112.2. Udvælgelse af modparter til ekstraordinære auktioner og bilaterale operationer 112.3. Sanktioner i tilfælde af modparternes manglende opfyldelse af deres forpligtelser 122.4. Suspension eller eksklusion af forsigtighedshensyn 12
KAPITEL 3
3.Markedsoperationer 13
3.1. Tilbageførselsforretninger 133.1.1. Generelle betragtninger 133.1.2. Primære markedsoperationer 133.1.3. Langfristede markedsoperationer 143.1.4. Finjusterende markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforretninger 14
3.1.5. Strukturelle markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforretninger 15
3.2. Købs- eller salgsforretninger 153.3. ECBs udstedelse af gældsbeviser 163.4. Valutaswaps 17
3.5. Tidsindskud fra modparter 18
KAPITEL 4
4.Ståendefaciliteter 18
4.1. Den marginale udlånsfacilitet 184.2. Indlånsfaciliteten 19
KAPITEL 5
5.Procedurer 20
5.1. Auktioner 20
5.1.1. Generelle betragtninger 205.1.2. Auktionskalender 222000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 4
▼B
5.1.3. Offentliggørelse af auktioner 23
5.1.4. Modparternes afgivelse af bud 24
5.1.5. Tildeling af budbeløb 255.1.6. Offentliggørelse af auktionsresultater 28
5.2. Bilaterale markedsoperationer 29
5.3. Afvikling 30
5.3.1. Generelle betragtninger 30
5.3.2. Afvikling af markedsoperationer 30
5.3.3. Procedurer ultimo dagen 31
KAPITEL 6
6.Brugbareaktiver 31
6.1. Generelle betragtninger 31
6.2. Liste 1-papirer 32
6.3. Liste 2-papirer 34
6.4. Risikostyring 36
6.4.1. Initialmarginer 37
6.4.2 Risikostyring i forbindelse med liste 1-papirer 37
6.4.3 Risikostyring i forbindelse med liste 2-papirer 396.5. Værdiansættelsesprincipper i forbindelse med underliggende aktiver 41
6.6. Grænseoverskridende anvendelse af brugbare aktiver 42
6.6.1. Korrespondentcentralbankmodellen 42
6.6.2. Grænseoverskridende links 43
KAPITEL 7
7.Reservekrav 44
7.1. Generelle betragtninger 44
7.2. Institutter, der er underlagt reservekrav 45
7.3. Beregning af mindstereserver 45
7.4. Reservekravsindeståender 47
7.5. Rapportering og verifikation af reservekravsgrundlaget 48
7.6. Manglende opfyldelse af reservekrav 48
Bilag
1. Eksempler på pengepolitiske operationer og procedurer 49
2. Ordliste 60
3. Udvælgelse af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der udføres i pengepolitisk
øjemed 67
4. Rapporteringsgrundlag for Den Europæiske Centralbanks penge- og bankstatistik 68
5. Eurosystemets websteder 75
6. Procedurer og sanktioner ved modpartens manglende opfyldelse af sine forpligtelser 76
Oversigtoverfigurer,tabellerogbokse
Figurer
1. Normal tidsramme for de operationelle trin for standardauktioner 21
2. Normal tidsramme for de operationelle trin for ekstraordinære auktioner 222000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 5
▼B
3. Korrespondentcentralbankmodellen 42
4. Links mellem værdipapirafviklingssystemer 43
Tabeller
1. Eurosystemets pengepolitiske operationer 102. Normale handelsdage for de primære og langfristede markedsoperationer 233. Normale afviklingsdage for Eurosystemets markedsoperationer 31
4. Aktiver, der er brugbare tilEurosystemets pengepol itiske operationer 34
Bokse
1. ECBs udstedelse af gældsbeviser 16
2. Valutaswaps 17
3. Operationelle trin i auktionerne 214. Tildeling af beløb i auktioner til fast rente 25
5. Tildeling af beløb i auktioner med variabel rente i euro 26
6. Tildeling af beløb i valutaswapauktioner til variable swappoint 277. Risikostyringsinstrumenter 36
8. Haircuts i forbindelse med brugbare liste 1-papirer 37
9. Beregning af initialmarginer og haircuts 3810. Haircuts i forbindelse med brugbare liste 2-papirer 39
11. Reservekravsgrundlag og reservekravskoefficienter 46
12. Beregning af renten for indeståender på reservekravskonti 472000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 6
▼B
Forkortelser
Lande
BE Belgien
DK Danmark
DE Tyskland
GR GrækenlandES SpanienFR Frankrig
IE Irland
IT ItalienLU Luxembourg
NL Nederlandene
AT ØstrigPT Portugal
FI Finland
SE SverigeUK Det Forenede Kongerige
JP Japan
US USA
Andre forkortelser
BIS Den Internationale Betalingsbank
BNP Bruttonationalprodukt
BPM4 IMFs 4. betalingsbalancemanual
BPM5 IMFs 5. betalingsbalancemanualCDer Indskudsbeviser
c.i.f. Omkostninger, fragt og forsikring tilimportørens grænse
CPI ForbrugerprisindeksECB Den Europæiske Centralbank
ECU Den europæiske regningsenhed
EMI Det Europæiske Monetære InstitutENS95 Det europæiske nationalregnskabssystem 1995
ESCB Det Europæiske System af Centralbanker
EU Den Europæiske UnionEUR Euro
f.o.b. Frit om bord ved eksportørens grænse
HICP Harmoniseret forbrugerprisindeksILO Den Internationale Arbejdsorganisation
IMF Den Internationale Valutafond
MFIer Monetære finansielle institutionerNCBer Nationale centralbanker
Repoer Genkøbsforretninger
SITC Rev.3 Internationalvarefortegnel se for udenrigshandel(3. reviderede
udgave)
I overensstemmelse med Fællesskabets praksis anføres EU-landenes navne i
denne oversigt i alfabetisk rækkefølge efter det nationale sprog.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 7
▼B
Indledning
I dette dokument beskrives den operationelle ramme, som Eurosystemet (1) har
valgt for den fælles pengepolitik i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære
Union. Dokumentet, der udgør en delaf retsgrundl aget for Eurosystemets
pengepolitiske instrumenter og procedurer, skal tjene som dokumentations-
grundlag for Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer. Det har
især tilformålat give modparterne den nødvendige information om Euro-
systemets pengepolitiske ramme.
Dokumentet indebærer ikke i sig selv rettigheder eller forpligtelser for
modparterne. Retsforholdet mellem Eurosystemet og dets modparter bygger på
relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser.
Dette dokument er inddelt i syv kapitler. Kapitel 1 giver et overblik over den
operationelle ramme for Eurosystemets pengepolitik. Kapitel 2 omhandler
adgangskriterierne for modparter, der deltager i Eurosystemets pengepolitiske
operationer. I kapitel3 beskrives markedsoperationerne, og i kapitel4
præsenteres de stående faciliteter, som modparterne har adgang til. Kapitel 5
omhandler procedurerne i forbindelse med gennemførelse af pengepolitiske
operationer. I kapitel6 defineres brugbarhedskriterierne for de underl iggende
aktiver i pengepolitiske operationer. I kapitel 7 præsenteres Eurosystemets
reservekravssystem.
Bilagene til dokumentet indeholder eksempler på pengepolitiske operationer, en
ordliste, kriterierne for udvælgelse af modparter til Eurosystemets valutain-
terventioner, en præsentation af rapporteringsgrundlaget for Den Europæiske
Centralbanks penge og bankstatistik, en liste over ECBs og de nationale
centralbankers websteder samt en beskrivelse af de procedurer og sanktioner, der
gælder, hvis modparterne ikke overholder deres forpligtelser.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 8
(1) Den Europæiske Centralbanks Styrelsesråd har vedtaget at anvende begrebet »Euro-
systemet« som udtryk for Det Europæiske System af Centralbankers sammensætning, nårdet udfører sine grundlæggende opgaver, dvs. de nationale centralbanker i demedlemslande, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og Den Europæiske Centralbank.
▼B
KAPITEL 1
1.OVERSIGTOVERDENPENGEPOLITISKERAMME
1.1.DetEuropæiskeSystemafCentralbanker
Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) består af Den
Europæiske Centralbank (ECB) og EUlandenes nationale central-
banker (1). ESCBs aktiviteter udføres i overensstemmelse med
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (traktaten) og
statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæ-
iske Centralbank (statutten for ESCB). ESCB er underlagt ECBs
besluttende organer. I den forbindelse er ECBs Styrelsesråd ansvarlig
for at udfor-me pengepolitikken, mens Direktionen er bemyndiget til at
gennemføre pengepolitikken i overensstemmelse med Styrelsesrådets
beslutninger og retningslinjer.
ECB kan i det omfang, det er muligt og relevant, og med henblik på at
sikre den operationelle effektivitet pålægge de nationale central-
banker (2) at gennemføre operationer, som er en delaf Eurosystemets
opgaver. Eurosystemets pengepolitiske operationer gennemføres på
ensartede betingelser og vilkår i alle medlemsstater (3).
1.2.Eurosystemetsmål
Eurosystemets hovedmål er at fastholde prisstabilitet, jf. traktatens
artikel 105. Uden at målsætningen om prisstabilitet derved berøres, skal
Eurosystemet støtte de generelle økonomiske politikker i Det Europæ-
iske Fællesskab. Eurosystemet skal desuden handle i overensstemmelse
med princippet om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence, som
fremmer en effektiv ressourceallokering.
1.3.Eurosystemetspengepolitiskeinstrumenter
Eurosystemet har en række pengepolitiske instrumenter til sin rådighed
med henblik på at nå sine mål. Eurosystemet udfører markeds-
operationer, tilbyder stående faciliteter og pålægger kreditinstitutterne
at holde mindstereserver, såkaldte reservekrav, på konti hos Euro-
systemet.
1.3.1.Markedsoperationer
Markedsoperationerne spiller en vigtig rolle i Eurosystemets penge-
politik. Operationerne har til formål at styre renten og
likviditetsforholdene i markedet og signalere den pengepolitiske
stramhedsgrad. Eurosystemet har mulighed for at udføre markeds-
operationer på fem forskellige måder. Det vigtigste instrument er
tilbageførselsforretninger (der udføres som genkøbsforretninger eller lån
mod sikkerhed). Eurosystemet kan også benytte sig af egentlige købs
eller salgsforretninger, udstedelse af gældsbeviser, valutaswaps og
modtagelse af tidsindskud fra modparter. Markeds operationerne
iværksættes af ECB, der også beslutter, hvilket instrument der skal
anvendes, og hvilke betingelser og vilkår der skal gælde for deres
gennemførelse. De kan gennemføres som standardauktioner, ekstra-
ordinære auktioner eller bilaterale procedurer (4). Med hensyn tilformål ,
regelmæssighed og procedurer kan Eurosystemets markedsoperationer
inddeles i følgende fire kategorier (se også tabel 1):
— Primære markedsoperationer er regelmæssige likviditetstilførende
tilbageførselsforretninger, der gennemføres hver uge med en løbetid
på to uger. Operationerne udføres af de nationale centralbanker som
standardauktioner. De primære markedsoperationer spiller en2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 9
(1) Det bemærkes, at de nationale centralbanker i de medlemsstater, der ikke har indført den
fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab (traktaten), bevarer deres pengepolitiske beføjelser i henhold til national
lovgivning og således ikke deltager i gennemførelsen af den fælles pengepolitik.
(2) I dette dokument forstås ved »nationale centralbanker« de nationale centralbanker i de
medlemsstater, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.
(3) I dette dokument forstås ved »medlemsstater« et medlemsland, som har indført den
fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.
(4) De forskellige procedurer i forbindelse med udførelse af Eurosystemets markeds-
operationer, dvs. standardauktioner, ekstraordinære auktioner og bilaterale procedurer, erbeskrevet i kapitel5. Standardauktioner gennemføres inden for 24 timer fra annonceringaf auktionen til bekræftelse af tildelingsresultatet. Alle modparter, der opfylder de
overordnede kvalifikationskriterier i afsnit 2.1, kan deltage i standardauktionerne.
Ekstraordinære auktioner gennemføres inden for 1 time. Eurosystemet kan udvælge etbegrænset antal modparter, som kan deltage i ekstraordinære auktioner. Ved bilateraleprocedurer forstås alle tilfælde, hvor Eurosystemet udfører en transaktion med en eller fåmodparter uden at benytte auktionsprocedurerne. Bilaterale procedurer omfatter også
operationer via børser eller mæglere.
▼B
afgørende rolle med hensyn til at opnå målene for Eurosystemets
markedsoperationer og bidrager med størstedelen af refinansieringen
af den finansielle sektors behov for centralbanklikviditet.
— Langfristede markedsoperationer er likviditetstilførende tilbagefør-
selsforretninger, der gennemføres hver måned med en løbetid på tre
måneder. Operationerne bidrager tilmodparternes l angfristede
refinansiering og udføres af de nationale centralbanker som
standardauktioner. Da formålet med disse operationer som regel
ikke er at sende signaler til markedet, lader Eurosystemet normalt
renten tilpasse sig efterspørgslen efter likviditet.
— Finjusterende markedsoperationer udføres på ad hocbasis for at
kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre renten, især
med henblik på at udjævne rentevirkningen af uventede likviditets-
udsving i markedet. Finjusterende markedsoperationer udføres
hovedsagelig som tilbageførselsforretninger, men kan også gennem-
føres som købs eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af
tidsindskud fra modparter. De instrumenter og procedurer, som
anvendes i forbindelse med finjusterende markedsoperationer,
tilpasses efter transaktionens type og operationens specifikke mål.
Finjusterende markedsoperationer udføres normalt af de nationale
centralbanker som ekstraordinære auktioner eller bilaterale proce-
durer. ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige
omstændigheder selv kan udføre finjusterende bilaterale markeds-
operationer.
— Endvidere kan Eurosystemet udføre strukturelle markedsoperationer
gennem udstedelse af gældsbeviser, tilbageførselsforretninger og
købs eller salgsforretninger. Operationerne udføres, når ECB ønsker
at justere Eurosystemets strukturelle nettostilling over for den
finansielle sektor (på en regelmæssig eller en ikke regelmæssig
basis). Strukturelle markedsoperationer, der gennemføres som
tilbageførselsforretninger og gennem udstedelse af gældsbeviser,
udføres af de nationale centralbanker som standardauktioner.
Strukturelle markedsoperationer, der gennemføres som købs eller
salgsforretninger, udføres gennem bilaterale procedurer.
1.3.2.Stående faciliteter
De stående faciliteter tilfører og opsuger dag til dag-likviditet, signalerer
den overordnede pengepolitiske stramhedsgrad og fastsætter grænser for
dag tildag-markedsrenten. Kval ificerede modparter kan på eget initiativ
benytte to stående faciliteter under forudsætning af, at de opfylder visse
operationelle betingelser (se også tabel 1):
— Den marginale udlånsfacilitet kan anvendes til at opnå dag til dag-
likviditet fra de nationale centralbanker mod sikkerhed i brugbare
aktiver. Under normale omstændigheder er der intet låneloft eller
andre begrænsninger på modparternes adgang tilfacil iteten, bortset
fra kravet om tilstrækkelig sikkerhedsstillelse. Renten for den
marginale udlånsfacilitet udgør normalt loftet for dag til dag-
markedsrenten.
— Indlånsfaciliteten kan anvendes til dag til dag-indskud hos de
nationale centralbanker. Under normale omstændigheder er der intet
indskudsloft eller andre begrænsninger på modparternes adgang til
faciliteten. Renten for indlånsfaciliteten udgør normalt gulvet for
dag tildag-markedsrenten.
De stående faciliteter forvaltes decentralt af de nationale centralbanker.
1.3.3.Reservekrav
Eurosystemets reservekravssystem er rettet mod kreditinstitutter i
euroområdet og har hovedsagelig til formål at stabilisere pengemar-
kedsrenten og skabe (eller forøge) et strukturelt likviditetsunderskud.
Reservekravet for det enkelte kreditinstitut fastsættes på grundlag af en
række passivposter på dets balance. Eurosystemets reservekravssystemhar en indbygget gennemsnitsfacilitet, der har til formål at stabilisere
renten. Hvorvidt reservekravene er overholdt, afgøres på grundlag af
institutternes gennemsnitlige daglige indeståender på reservekravskonti i
løbet af en reservekravsperiode på 1 måned. Institutternes reserve-
kravsindeståender forrentes med renten på Eurosystemets primære
markedsoperationer.
1.4.Modparter
Eurosystemets pengepolitiske ramme er udarbejdet med henblik på at
sikre deltagelse fra en bred kreds af modparter. Institutter, der er
underlagt reservekrav ifølge artikel 19.1 i statutten for ESCB, kan
benytte de stående faciliteter og deltage i markedsoperationer, der
udføres som standardauktioner. Eurosystemet kan udvælge et begrænset2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 10
▼B
antalmodparter, der kan del tage i finjusterende markedsoperationer.
Med hensyn til købs eller salgsforretninger er der ikke på forhånd fastsat
begrænsninger på kredsen af modparter. Tilval utaswaps, der gennem-
føres af pengepolitiske årsager, anvendes aktive aktører på
valutamarkedet. I disse operationer deltager kun de institutter i
euroområdet, der er udvalgt til Eurosystemets valutainterventioner.
1.5.Underliggendeaktiver
I henhold til artikel 18.1 i statutten for ESCB skal alle Eurosystemets
kreditoperationer (dvs. likviditetstilførende operationer) være baseret på
passende sikkerhed. Eurosystemet accepterer en lang række aktiver som
grundlag for sine operationer. Der skelnes, hovedsagelig på grund af
interne forhold i Eurosystemet, mellem to kategorier af brugbare aktiver,
nemlig liste »1« og liste »2«. Liste »1«-papirer består af omsættelige
gældsinstrumenter, som opfylder ECBs ensartede kriterier, der gælder i
hele euroområdet. Liste »2«-papirer består af yderligere aktiver —
omsættelige og ikkeomsættelige — af særlig betydning for de nationale
finansmarkeder og banksektorer. Disse papirers brugbarhedskriterier
fastsættes af de nationale centralbanker og skal godkendes af ECB. Der
skelnes ikke mellem de to lister, hvad angår kvaliteten af aktiverne, og
hvad angår aktivernes anvendelse i de forskellige pengepolitiske
operationer (dog anvender Eurosystemet normalt ikke liste »2«-papirer
i købs eller salgsforretninger). Brugbare aktiver kan benyttes på tværs af
grænserne ved hjælp af korrespondentcentralbankmodellen (CCBM)
eller via kvalificerede links mellem EUs værdipapirafviklingssystemer
med henblik på sikkerhedsstillelse for alle typer lån fra Eurosystemet (5).
Alle aktiver, der er brugbare til Eurosystemets pengepolitiske opera-
tioner, kan også anvendes som underliggende aktiver i forbindelse med
intradag kreditoperationer.
1.6.Ændringafdenpengepolitiskeramme
ECBs Styrelsesråd kan til enhver tid ændre instrumenter, betingelser,
kriterier og procedurer for gennemførelsen af Eurosystemets penge-
politiske operationer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 11
(5) Se afsnit 6.6.1 og 6.6.2.
TABEL 1
Eurosystemetspengepolitiskeoperationer
Pengepolitiske operationerTransaktionstype
Løbetid Frekvens Procedure
Likviditetstilførende Likviditetsopsugende
Markedsoperationer
Primære markedsoperationer Tilbageførselsforretninger — To uger Hver uge StandardauktionerLangfristige markedsoperati-
onerTilbageførselsforretninger — Tre måneder Hver måned Standardauktioner
Finjusterende markedsoperati-
onerTilbageførselsforretninger
ValutaswapsValutaswaps
Tidsindskud
TilbageførselsforretningerIkke-standardiseret Ikke regelmæssigt Ekstraordinære auktioner
Bilaterale procedurer
Købsforretninger Salgsforretninger — Ikke regelmæssigt Bilaterale procedurer
Strukturelle markedsoperationer Tilbageførselsforretninger Udstedelse af gældsbeviser Standardiseret/ikke-standardi-
seretRegelmæssigt og ikke regel-
mæssigtStandardauktioner
Købsforretninger Salgsforretninger — Ikke regelmæssigt Bilaterale procedurer
Stående faciliteter
Marginal udlånsfacilitet Tilbageførselsforretninger — Dag til dag Adgang på modparternes eget initiativIndlånsfacilitet — Indskud Dag til dag Adgang på modparternes eget initiativ▼B2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 12
▼B
KAPITEL 2
2.KVALIFICEREDEMODPARTER
2.1.Overordnedeadgangskriterier
Modparter i Eurosystemets pengepolitiske operationer skal opfylde visse
adgangskriterier (6). Disse kriterier er defineret med henblik på at give
en bred kreds af institutter adgang tilEurosystemets pengepol itiske
operationer, fremme lige behandling af institutter i hele euroområdet og
sikre, at modparterne opfylder visse operationelle og forsigtigheds-
mæssige krav:
— Kun institutter, der er underlagt Eurosystemets reservekravssystem i
overensstemmelse med artikel 19.1 i statutten for ESCB, har adgang
som modparter. Institutter med dispensation fra deres forpligtelser i
henhold til Eurosystemets reservekravssystem (se afsnit 7.2) har ikke
adgang som modparter i forbindelse med Eurosystemets stående
faciliteter og markedsoperationer.
— Modparterne skalvære økonomisk vel funderede. De skalvære
underlagt mindst en form for harmoniseret tilsyn ved de nationale
myndigheder i EU-/EØS-regi (7). Økonomisk velfunderede insti-
tutter, der er underlagt ikkeharmoniseret nationalt tilsyn af en
tilsvarende standard, kan dog også få adgang som modparter, fx
filialer i euroområdet af institutter med hjemsted uden for Det
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
— Modparterne skal opfylde alle operationelle kriterier specificerede i
de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestem-
melser, som den pågældende centralbank (eller ECB) anvender, med
henblik på at sikre effektiv gennemførelse af Eurosystemets
pengepolitiske operationer.
Disse overordnede adgangskriterier er ensartede i hele euroområdet.
Institutter, der opfylder de overordnede adgangskriterier, kan:
— anvende Eurosystemets stående faciliteter og
— deltage i Eurosystemets markedsoperationer, der udføres som
standardauktioner.
Institutterne har kun adgang tilEurosystemets stående facil iteter og
markedsoperationer, der udføres som standardauktioner, via den
nationale centralbank i den medlemsstat, hvor instituttet har hjemsted.
Hvis et institut er repræsenteret i flere medlemsstater (hovedkontor og
filialer), har hver enhed adgang til disse operationer via den nationale
centralbank i den medlemsstat, hvor den er beliggende. Dog kan et
institut kun afgive bud gennem én enhed (hovedkontoret eller en
bestemt filial) i hver medlemsstat.
2.2.Udvælgelseafmodpartertilekstraordinæreauktionerogbilaterale
operationer
I forbindelse med købs eller salgsforretninger er der ikke på forhånd
fastsat begrænsninger på kredsen af modparter.
Modparter i valutaswaps, der gennemføres af pengepolitiske årsager,
skal være i stand til at udføre store valutaoperationer effektivt under alle
markedsforhold. Kredsen af modparter i valutaswaps svarer til de
modparter i euroområdet, som er udvalgt til Eurosystemets valutain-
terventioner. Kriterierne og procedurerne for udvælgelse af modparter til
valutainterventioner er beskrevet i bilag 3.
Ved andre operationer, der udføres som ekstraordinære auktioner og
bilaterale procedurer (finjusterende tilbageførselsforretninger og modta-
gelse af tidsindskud fra modparter), udvælger hver national centralbank
blandt sine nationale institutter en række modparter, der opfylder de
overordnede adgangskriterier for modparter. I den forbindelse er
aktivitet i pengemarkedet det primære udvælgelseskriterium. Andre
kriterier, der kan komme i betragtning, er fx det enkelte instituts
handelsekspertise og budpotentiale.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 13
(6) I forbindelse med købs eller salgsforretninger er der ikke på forhånd fastsat
begrænsninger på kredsen af modparter.
(7) Harmoniseret tilsyn med kreditinstitutter bygger på Europa-Parlamentets og Rådets
direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve virksomhed som
kreditinstitut, (EFT L 126 af 26.5.2000, s. 1)
▼B
I forbindelse med ekstraordinære auktioner og bilaterale operationer
handler de nationale centralbanker udelukkende med modparter, der har
adgang som modparter i finjusterende markedsoperationer. Hvis en
national centralbank af operationelle årsager ikke kan handle med alle
disse modparter i hver enkelt operation, udvælges modparter i den
pågældende medlemsstat efter en rotationsordning med henblik på at
sikre lige adgang for alle.
ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændig-
heder selv kan udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer. Hvis
ECB selv udfører bilaterale markedsoperationer, skal ECB udvælge
modparter i henhold til en rotationsordning blandt de modparter i
euroområdet, der har adgang til ekstraordinære auktioner og bilaterale
markedsoperationer, med henblik på at sikre lige adgang for alle.
2.3.Sanktioneritilfældeafmodparternesmanglendeopfyldelseafderes
forpligtelser
ECB pålægger sanktioner, i overensstemmelse med Rådets forordning
(EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om ECBs beføjelser til at
pålægge sanktioner (EFT L 318 af 27.11.1998, s. 4), ECBs forordning af
23. september 1999 om ECBs beføjelser til at pålægge sanktioner (ECB/
1999/4) (EFT L 264 af 12.10.1999, s. 21), Rådets forordning (EF) nr.
2531/98 af 23. november 1998 om ECBs anvendelse af mindstereserver
(EFT L 318 af 27.11.1998, s. 4) og ECBs forordning (EF) nr. 2818/98 af
1.12.1998 om anvendelse af mindstereserver (ECB/1998/15) (EFT L
356 af 30.12.1998, s. 1) på institutter, som ikke opfylder forpligtelserne i
ECBs forordninger og afgørelser vedrørende anvendelse af mindster-
eserver. De relevante sanktioner og proceduren for deres anvendelse er
beskrevet i ovennævnte forordninger. Desuden kan Eurosystemet ved
alvorlige overtrædelser af reservekravene midlertidigt suspendere
modparter fra at deltage i markedsoperationer.
I overensstemmelse med de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender, pålægger Eurosystemet modparterne gebyrer eller suspen-
derer dem fra at deltage i markedsoperationer, hvis de ikke opfylder
deres forpligtelser i medfør af de nedenfor beskrevne kontraktmæssige
eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker
(eller ECB) anvender.
Dette gælder for overtrædelse af auktionsreglerne (hvis en modpart ikke
kan overføre tilstrækkelig sikkerhed til afvikling af det likviditetsbeløb,
den er blevet tildelt i en likviditetstilførende operation, eller hvis den
ikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb,
den er blevet tildelt i en likviditetsopsugende operation) og bilaterale
transaktioner (hvis en modpart ikke kan levere tilstrækkelig brugbar
sikkerhed, eller hvis den ikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb
til afvikling af det beløb, som er aftalt i en bilateral transaktion).
Det gælder også for en modparts manglende overholdelse af reglerne om
anvendelse af underliggende aktiver (hvis en modpart anvender aktiver,
der ikke er eller ikke længere er brugbar, fx på grund af en tæt
forbindelse eller sammenfald mellem udsteder og modpart) og for
manglende overholdelse af reglerne i forbindelse med procedurer ultimo
dagen og betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet (hvis
en modpart med en negativ saldo ultimo dagen på afviklingskontoen
ikke opfylder betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet).
Endvidere kan suspensionsforanstaltning over for den overtrædende
modpart udvides til at omfatte filialer af samme institut i andre
medlemsstater. En modpart kan suspenderes fra alle fremtidige penge-
politiske operationer i et nærmere fastsat tidsrum, såfremt dette
ekstraordinært er påkrævet, fx på grund af overtrædelsens hyppighed
eller varighed.
Gebyrer pålagt af nationale centralbanker for manglende overholdelse af
reglerne i forbindelse med auktioner, bilaterale transaktioner, underlig-
gende aktiver, procedurer ultimo dagen eller betingelserne for adgang til
den marginale udlånsfacilitet beregnes ud fra en på forhånd fastsat sats
(som beskrevet i bilag 6).
2.4.Suspensionellereksklusionafforsigtighedshensyn
I overensstemmelse med de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender, kan Eurosystemet af forsigtighedshensyn suspenderer eller
ekskluderer modparters adgang til pengepolitiske instrumenter.
Desuden kan suspension eller eksklusion af modparter være berettiget i
visse tilfælde, der falder ind under begrebet »misligholdelse«, som2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 14
▼B
defineret i de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige bestemmelser,
som de nationale centralbanker anvender.
KAPITEL 3
3.MARKEDSOPERATIONER
Markedsoperationerne spiller en vigtig rolle i Eurosystemets penge-
politik. Operationerne har til formål at styre renten og
likviditetsforholdene i markedet og signalere den pengepolitiske
stramhedsgrad. Med hensyn til formål, regelmæssighed og procedurer
kan Eurosystemets markedsoperationer inddeles i fire kategorier:
Primære markedsoperationer, langfristede markedsoperationer, finju-
sterende markedsoperationer og strukturelle markedsoperationer.
Eurosystemets vigtigste instrument i markedsoperationerne er tilbage-
førselsforretninger, som kan benyttes til alle fire kategorier af
markedsoperationer, mens gældsbeviser anvendes til strukturelle,
likviditetsopsugende operationer. Endvidere bruger Eurosystemet tre
andre instrumenter tilfinjusterende markedsoperationer: Egent-l ige købs
eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af tidsindskud fra
modparter. I de følgende afsnit beskrives Eurosystemets forskellige
markedsinstrumenter nærmere.
3.1.Tilbageførselsforretninger
3.1.1.Generelle betragtninger
a) Instrumenttype
Tilbageførselsforretninger er operationer, hvor Eurosystemet køber
eller sælger brugbare aktiver som led i genkøbsforretninger eller
foretager udlån mod sikkerhed i brugbare aktiver. Tilbageførselsfor-
retninger anvendes tilprimære markedsoperationer og l angfristede
markedsoperationer. Eurosystemet kan desuden benytte tilbagefør-
selsforretninger til strukturelle og finjusterende markedsoperationer.
b) Juridisk status
De nationale centralbanker kan udføre tilbageførselsforretninger i
form af enten genkøbsforretninger (dvs. ejendomsretten tilet aktiv
overgår til kreditor, mens parterne aftaler at tilbageføre aktivet til
debitor på et senere tidspunkt) eller lån mod sikkerhed (dvs. der
skabes en retsgyldig sikkerhedsret over aktivet, som forbliver
debitors ejendom, idet det antages, at gældsforpligtelsen opfyldes).
Yderligere forhold vedrørende tilbageførselsforretninger, der udføres
som genkøbsforretninger, er angivet i de kontraktmæssige bestem-
melser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender. I aftaler om tilbageførselsforretninger, der udføres som lån
mod sikkerhed, tages der højde for de forskellige procedurer og
formaliteter, der kræves for at fastslå og efterfølgende realisere en
relevant ret over sikkerheden (fx en panteret), der gælder i de
forskellige retssystemer.
c) Rentevilkår
Forskellen mellem salgs og genkøbsprisen i en genkøbsforretning
svarer til renten på det lånte eller udlånte beløb i hele operationens
løbetid, dvs. genkøbsprisen inkluderer den rente, der skal betales.
Renten på en tilbageførselsforretning i form af et lån mod sikkerhed
bestemmes ved at anvende den angivne rentesats på lånebeløbet i
hele operationens løbetid. Den rentesats, som anvendes i Euro-
systemets tilbageførselsforretninger, er en enkel rentesats, og der
beregnes rente efter konventionen »faktisk antaldage/360«.
3.1.2.Primære markedsoperationer
De primære markedsoperationer er Eurosystemets vigtigste markeds-
operationer. De spiller en afgørende rolle med henblik på at styre renten
og likviditetsforholdene i markedet og signalere pengepolitikkens
stramhedsgrad. Operationerne bidrager også med størstedelen af
refinansieringen af den finansielle sektors behov for centralbank-
likviditet. De operationelle karakteristika ved primære
markedsoperationer kan opsummeres som følger:
— De tilfører likviditet.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 15
▼B
— De udføres regelmæssigt hver uge (8).
— De har normalt en løbetid på to uger (9).
— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud i de primære markeds-
operationer.
— Både liste »1« og liste »2«-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er
brugbare som underliggende aktiver i primære markedsoperationer.
3.1.3.Langfristede markedsoperationer
Eurosystemet udfører også regelmæssige markedsoperationer med en
løbetid på tre måneder. Operationerne bidrager med langfristet refinan-
siering til den finansielle sektor, men tegner sig kun for en begrænset del
af den samlede globale refinansiering af sektoren. Da formålet med
disse operationer som regel ikke er at sende signaler til markedet, lader
Eurosystemet normalt renten tilpasse sig efterspørgslen efter likviditet.
Langfristede markedsoperationer udføres således normalt som auktioner
tilvariabelrente, og ECB angiver fra tid tilanden mængden af
likviditet, der skal tildeles ved de kommende auktioner. Under særlige
omstændigheder kan Eurosystemet også udføre langfristede markeds-
operationer i form af auktioner tilfast rente.
De operationelle karakteristika ved langfristede markedsoperationer kan
opsummeres som følger:
— De tilfører likviditet.
— De udføres regelmæssigt hver måned (
10).
— De har normalt en løbetid på tre måneder (11).
— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.
— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud i de langfristede markeds-
operationer.
— Både liste »1«- og liste »2«-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er
brugbare som underliggende aktiver i langfristede markedsoperati-
oner.
3.1.4.Finjusterende markedsoperationer gennemført som tilbageførsels forret-
ninger
Eurosystemet kan udføre finjusterende markedsoperationer i form af
tilbageførselsforretninger. Finjusterende markedsoperationer har til
formål at kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre renten,
især med henblik på at udjævne rentevirkningen af uventede likvidi-
tetsudsving i markedet. Da Eurosystemet ønsker at kunne handle hurtigt
i tilfælde af en uventet udvikling i markedet, tilstræbes en høj grad af
fleksibilitet med hensyn til valg af procedurer og operationelle
karakteristika i forbindelse med disse operationer:
— De kan udføres som likviditetstilførende eller likviditetsopsugende
operationer.
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.— Deres løbetid er ikke standardiseret.
— Likviditetstilførende, finjusterende tilbageførselsforretninger udføres
normalt som ekstraordinære auktioner, men anvendelse af bilaterale
procedurer er ikke udelukket (se kapitel 5).
— Likviditetsopsugende, finjusterende tilbageførselsforretninger
udføres som regel som bilaterale procedurer (som beskrevet i afsnit
5.2).
— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker (ECBs
Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændigheder
selv kan udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 udvælge et begrænset
antalmodparter, der kan del tage i finjusterende operationer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 16
(8) De primære og langfristede markedsoperationer udføres i overensstemmelse med
Eurosystemets annoncerede auktionska lender, der findes på ECBs websted (www.ec-
b.int; se også afsnit 5.1.2). Oplysninger herom findes også på de nationale centralbankers
websteder (se bilag 5).
(9) De primære og langfristede markedsoperationers løbetid kan undertiden variere, fx på
grund af helligdage i medlemsstaterne.
(10) Se fodnote 8.
(11) Se fodnote 9.
▼B
— Både liste »1«- og liste »2«-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er
brugbare som underliggende aktiver i finjusterende markedsopera-
tioner.
3.1.5.Strukturelle markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforret-
ninger
Eurosystemet kan udføre strukturelle markedsoperationer i form af
tilbageførselsforretninger med det formål at justere Eurosystemets
strukturelle nettostilling over for den finansielle sektor. De operationelle
karakteristika ved disse operationer kan opsummeres som følger:
— De tilfører likviditet.
— De udføres regelmæssigt eller ikke regelmæssigt.
— Deres løbetid er ikke standardiseret på forhånd.— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud i de strukturelle markeds-
operationer.
— Både liste »1«- og liste »2«-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er
brugbare som underliggende aktiver i strukturelle markedsoperati-
oner.
3.2.Købs-ellersalgsforretninger
a) Instrumenttype
Købs- eller salgsforretninger er operationer, hvor Eurosystemet
køber eller sælger brugbare aktiver direkte i markedet. Operationer af
denne type udføres kun i forbindelse med strukturelle eller
finjusterende markedsoperationer.
b) Juridisk status
I forbindelse med en købs- eller salgsforretning overgår ejen-
domsretten helt fra sælger til køber uden nogen form for tilbageførsel
af ejendomsretten. Forretningerne udføres i overensstemmelse med
markedskonventionerne for det gældsinstrument, der anvendes i
forretningen.
c) Kurser
Eurosystemet beregner kurser i overensstemmelse med den mest
almindeligt anerkendte markedskonvention for de gældsinstrumenter,
der anvendes i transaktionen.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved købs eller salgsforretninger kan
opsummeres som følger:
— De kan tilføre likviditet (køb) eller opsuge likviditet (salg).
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.— De udføres som bilaterale procedurer (som beskrevet i afsnit 5.2).— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker
(ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige
omstændigheder selv kan udføre finjusterende rene markeds-
operationer).
— Der er ikke på forhånd fastsat begrænsninger på kredsen af
modparter i købs eller salgsforretninger.
— Kun liste »1«-papirer (som beskrevet i afsnit 6.1) anvendes
normalt som underliggende aktiver i købs eller salgsforretninger.
3.3.ECBsudstedelseafgældsbeviser
a) Instrumenttype
ECB kan udstede gældsbeviser med henblik på at justere Euro-
systemets strukturelle nettostilling over for den finansielle sektor og
dermed skabe (eller forøge) et likviditetsunderskud i markedet.
b) Juridisk status
Beviserne repræsenterer en gældsforpligtelse for ECB over for
bevisernes indehavere. Beviserne udstedes og opbevares elektronisk i
værdipapircentraler i euroområdet. ECB pålægger ingen begræns-
ninger på bevisernes omsættelighed. Yderligere bestemmelser
fremgår af dokumentationsgrundlaget for ECBs gældsbeviser.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 17
▼B
c) Rentevilkår
Beviserne udstedes tilunderkurs, dvs. tilunder pål ydende værdi, og
indfries ved udløb til pålydende værdi. Forskellen mellem emis-
sionsværdien og indfrielsesværdien svarer til den rente, der er
påløbet emissionsværdien til den aftalte rentesats i løbet af bevisets
løbetid. Den anvendte rentesats er en enkel rentesats, og der beregnes
rente efter konventionen »faktisk antaldage/360«. Beregningen af
emissionsværdien fremgår af boks 1.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved ECBs gældsbeviser kan opsum-
meres som følger:
— Beviserne udstedes for at opsuge likviditet fra markedet.
— Beviserne kan udstedes regelmæssigt eller ikke regelmæssigt.— Beviserne har en løbetid på under 12 måneder.— Beviserne udstedes gennem standardauktioner (som beskrevet i
afsnit 5.1).
— Beviserne udbydes og afvikles decentralt gennem de nationale
centralbanker.
— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier
(som beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud på ECBs
gældsbeviser.
3.4.Valutaswaps
a) Instrumenttype
Valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, består af
samtidige spot og terminsforretninger, hvor euro handles mod en
udenlandsk valuta. De anvendes med henblik på finjustering,
hovedsagelig for at kontrollere likviditetsforholdene i markedet og
styre renten.
b) Juridisk status
Valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, er operationer,
hvor Eurosystemet køber (eller sælger) euro spot mod en udenlandsk
valuta og samtidig forpligter sig til at sælge (eller købe) dem tilbage
på et givet tidspunkt i fremtiden. Yderligere bestemmelser
vedrørende valutaswaps er angivet i de kontraktmæssige bestem-
melser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender.
c) Valuta- og valutakursvilkår
Eurosystemet foretager som hovedregelkun transaktioner i val utaer,
der handles meget, og i overensstemmelse med standardpraksis i
markedet. I alle valutaswaps aftaler Eurosystemet og modparterne
swappoint for transaktionen. Swappointene er forskellen mellem
valutakursen for terminsforretningen og valutakursen for spotforret-
ningen. Swappointene for euro mod den udenlandske valuta noteres i2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 18
▼B
henhold til de almindelige markedskonventioner. Kursvilkårene for
valutaswaps er angivet i boks 2.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved valutaswaps kan opsummeres
som følger:
— De kan tilføre eller opsuge likviditet.
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.— Deres løbetid er ikke standardiseret.
— De udføres gennem ekstraordinære auktioner eller bilaterale
procedurer (se kapitel5).
— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker
(ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige
omstændigheder selv kan udføre bilaterale valutaswaps).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 og bilag 3
udvælge et begrænset antal modparter, der kan deltage i
valutaswaps.
3.5.Tidsindskudframodparter
a) Instrumenttype
Eurosystemet kan åbne for, at modparter kan placere forrentede
tidsindskud hos de nationale centralbanker i den medlemsstat, hvor
modparten er etableret. Modtagelse af tidsindskud anvendes kun til at
opsuge likviditet fra markedet med henblik på finjustering.
b) Juridisk status
Modparternes indskud har fast løbetid og rentesats. De nationale
centralbanker stiller ingen sikkerhed for disse indskud.
c) Rentevilkår
Rentesatsen for tidsindskud er en enkelrentesats, og der beregnes
rente efter konventionen »faktisk antaldage/360«. Renterne
udbetales ved indskuddets udløb.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved modtagelse af tidsindskud kan
opsummeres som følger:
— Indskuddene har tilformålat opsuge l ikviditet.
— Der åbnes ikke for indskud med standardiseret frekvens.
— Indskuddenes løbetid er ikke standardiseret.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 19
▼B
— Modtagelse af indskud sker normalt gennem ekstraordinære
auktioner, men anvendelse af bilaterale procedurer er ikke
udelukket (se kapitel 5).
— Indskuddene modtages normalt decentralt gennem de nationale
centralbanker (ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under
særlige omstændigheder selv bilateralt kan modtage tidsind-
skud) (12).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 udvælge et
begrænset antal modparter i forbindelse med modtagelse af
tidsindskud.
KAPITEL 4
4.STÅENDEFACILITETER
4.1.Denmarginaleudlånsfacilitet
a) Instrumenttype
Ved hjælp af den marginale udlånsfacilitet kan modparterne opnå
dagtildag likviditet fra de nationale centralbanker til en på forhånd
fastsat rente mod sikkerhed i brugbare aktiver (som beskrevet i
kapitel 6). Faciliteten er beregnet til at opfylde modparternes
midlertidige likviditetsbehov. Under normale omstændigheder udgør
renten for faciliteten loftet for dagtildag markedsrenten. Der gælder
samme vilkår for brug af faciliteten i hele euroområdet.
b) Juridisk status
De nationale centralbanker kan tilbyde likviditet gennem den
marginale udlånsfacilitet i form af enten dag til dag-genkøbsfor-
retninger (dvs. ejendomsretten tilaktivet overgår tilkreditor,
samtidig med at parterne aftaler, at aktivet tilbageføres til debitor
den efterfølgende bankdag) eller dag til dag-lån mod sikkerhed (dvs.
der skabes en retsgyldig sikkerhedsret over aktivet, som forbliver
debitors ejendom, idet det antages, at gældsforpligtelsen opfyldes).
Yderligere forhold vedrørende genkøbsforretninger er angivet i
dekontraktmæssige bestemmelser, som den pågældende nationale
centralbank anvender. I aftaler om lån mod sikkerhed tages der højde
for de forskellige procedurer og regler, der gælder i de forskellige
retssystemer med hensyn til at fastslå og efterfølgende realisere en
ret over sikkerheden (fx en panteret).
c) Betingelser for adgang til faciliteten
Institutter, der opfylder de overordnede kriterier for adgang som
modparter, som beskrevet i afsnit 2.1, kan anvende den marginale
udlånsfacilitet gennem den nationale centralbank i den medlemsstat,
hvor instituttet er beliggende. Den marginale udlånsfacilitet kan kun
anvendes på dage, hvor det relevante nationale RTGS-system
(realtidsbrutto afviklingssystem) og de(t) relevante værdi-papiraf-
viklingssystem(er) er åbne (13).
Negative saldi ultimo dagen på modparternes afviklingskonti hos de
nationale centralbanker anses automatisk for anmodninger om
adgang til den marginale udlånsfacilitet. Procedurerne for adgang
til den marginale udlånsfacilitet ultimo dagen er beskrevet i afsnit
5.3.3.
En modpart kan også få adgang til den marginale udlånsfacilitet ved
at indsende en anmodning til den nationale centralbank i den
medlemsstat, hvor modparten er beliggende. Anmodningen skal være
modtaget af den nationale centralbank senest 30 minutter efter
TARGETs lukketid, hvis den skal behandles af den nationale
centralbank samme dag (14). Som hovedregell ukker TARGET-
systemet kl. 18.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Fristen for
at anmode om adgang til den marginale udlånsfacilitet forlænges2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 20
(12) Tidsindskud indsættes på konti hos de nationale centralbanker. Dette ville også være
tilfældet, hvis disse operationer skulle udføres centralt af ECB.
(13) De nationale centralbanker, hvis nationale RTGS-system er åbent, når TARGET-
interlinkingkomponenten er lukket, skal give adgang til de stående faciliteter. Sidstefrist for adgang til de stående faciliteter er 30 minutter efter det relevante nationale
RTGSsystems lukketid.
(
14) I nogle medlemsstater kan den nationale centralbank (eller nogle af dens filialer) være
lukket for pengepolitiske operationer på visse af Eurosystemets bankdage på grund afnationale eller regionale helligdage. I sådanne tilfælde skal den relevante nationalecentralbank på forhånd oplyse modparterne om procedurerne for adgang til den
marginale udlånsfacilitet i forbindelse med helligdagen.
▼B
med yderligere 30 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en
reservekravsperiode (15). I anmodningen angives lånets størrelse, og
hvis de underliggende aktiver i forbindelse med transaktionen ikke er
forhåndsdeponeret hos den nationale centralbank, specificeres det
også, hvilke underliggende aktiver der vil blive leveret til brug for
transaktionen.
Bortset fra kravet om tilstrækkelig sikkerhedsstillelse er der ingen
begrænsninger på størrelsen af det lån, der kan optages gennem den
marginale udlånsfacilitet.
d )L ø b e t i do gr e n t e v i lk å r
Lån, der ydes gennem denne facilitet, er dag til dag-lån. For
modparter, der deltager direkte i TARGET, forfalder lånet den næste
dag, hvor det relevante nationale RTGS-system og de(t) relevante
værdi-papirafviklingssystem(er) er åbne, på disse systemers åbning-
stidspunkt.
Renten annonceres af Eurosystemet på forhånd og beregnes med en
enkelrentesats efter rentekonventionen »faktisk antaldage/360«.
ECB kan tilenhver tid ændre renten med virkning tidl igst fra
Eurosystemets næste bankdag (16). Renten forfalder til betaling
sammen med lånet.
e) Suspension af faciliteten
Adgang til faciliteten gives kun i overensstemmelse med ECBs mål
og overordnede pengepolitiske hensyn. ECB kan til enhver tid ændre
vilkårene i forbindelse med faciliteten eller suspendere den.
4.2.Indlånsfaciliteten
a) Instrumenttype
Ved hjælp af indlånsfaciliteten kan modparterne foretage dag til dag-
indskud hos de nationale centralbanker. Indskuddene forrentes med
en på forhånd fastsat rentesats. Under normale omstændigheder
udgør renten for faciliteten gulvet for dag til dag-markedsrenten. Der
gælder samme vilkår for brug af indlånsfaciliteten i hele euro-
området (17).
b) Juridisk status
Modparternes dag tildag-indskud forrentes med en fast rentesats.
Modparterne modtager ikke sikkerhedsstillelse for indskuddene.
c) Betingelser for adgang til faciliteten (18)
Institutter, der opfylder de overordnede kriterier for adgang som
modparter som beskrevet i afsnit 2.1, kan anvende indlånsfaciliteten
gennem den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor instituttet
er beliggende. Indlånsfaciliteten kan kun anvendes på dage, hvor det
relevante nationale RTGS-system er åbent.
Modparten skal anmode den nationale centralbank i den medlems-
stat, hvor modparten er beliggende, om at få adgang til
indlånsfaciliteten. Anmodningen skal være modtaget af den nationale
centralbank senest 30 minutter efter TARGETs lukketid, hvis den
skal behandles af den nationale centralbank samme dag. Som
hovedregel lukker TARGET-systemet kl. 18.00 ECB-tid (kontinen-
taleuropæisk tid) (19). Fristen for at anmode om adgang til
indlånsfaciliteten forlænges med yderligere 30 minutter på Euro-2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 21
(15) TARGETs lukkedage oplyses på ECBs websted (www.ecb.int). Oplysninger herom
findes også på de nationale centralbankers websteder (se bilag 5).
(16) Ved »Eurosystemets bankdage« forstås i dette dokument de dage, hvor ECB og mindst
en national centralbank er åbne for udførelse af Eurosystemets pengepolitiskeoperationer.
(
17) Der kan forekomme operationelle forskelle mellem eurolandene på grund af de
nationale centralbankers forskellige kontostrukturer.
(18) På grund af de nationale centralbankers forskellige kontostrukturer kan ECB tillade, at
de nationale centralbanker midlertidigt anvender adgangsbetingelser, der afviger lidt frade heri omtalte betingelser. De nationale centralbanker oplyser om eventuelle afvigelserfra de adgangsbetingelser, der er beskrevet i dette dokument.
(
19) I nogle medlemsstater kan den nationale centralbank (eller nogle af dens filialer) være
lukket for pengepolitiske operationer på visse af Eurosystemets bankdage på grund af
nationale eller regionale helligdage. I sådanne tilfælde skal den relevante nationalecentralbank på forhånd oplyse modparterne om reglerne for adgang til indlånsfaciliteteni forbindelse med helligdagen.
▼B
systemets sidste bankdag i en reservekravsperiode (20). I anmod-
ningen angives indskuddets størrelse.
Der er ingen begrænsninger på størrelsen af det indskud, som en
modpart kan foretage gennem faciliteten.
d )L ø b e t i do gr e n t e v i lk å r
Indskud, der foretages gennem denne facilitet, er dag til dag-indskud.
For modparter, der deltager direkte i TARGET, forfalder indskuddet
den næste dag, hvor det relevante nationale RTGS-system er åbent,
på systemets åbningstidspunkt. Renten annonceres af Eurosystemet
på forhånd og beregnes med en enkelrentesats efter rentekonven-
tionen »faktisk antaldage/360«. ECB kan tilenhver tid ændre renten
med virkning tidligst fra Eurosystemets næste bankdag. Renten
forfalder til betaling sammen med indskuddet.
e) Suspension af faciliteten
Adgang til faciliteten gives kun i overensstemmelse med ECBs mål
og overordnede penge politiske hensyn. ECB kan til enhver tid ændre
vilkårene i forbindelse med faciliteten eller suspendere den.
KAPITEL 5
5.PROCEDURER
5.1.Auktioner
5.1.1.Generelle betragtninger
Eurosystemets markedsoperationer udføres normalt som auktioner.
Eurosystemets auktioner gennemføres i seks trin som beskrevet i boks 3.
Eurosystemet skelner mellem to forskellige auktionstyper: Standard-
auktioner og ekstraordinære auktioner. Procedurerne for
standardauktioner og ekstraordinære auktioner er ens, bortset fra
tidsrammen for auktionernes udførelse og kredsen af modparter.
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 22
(20) TARGETs lukkedage oplyses på ECBs websted (www.ecb.int). Oplysninger herom
findes også på de nationale centralbankers websteder (se bilag 5).
▼B
a) Standardauktioner
Standardauktioner udføres inden for 24 timer fra auktionens
offentliggørelse til bekræftelsen af tildelingsresultatet (der er ca. 2
timer mellem fristen for afgivelse af bud og tildelingsresultatets
offentliggørelse). Figur 1 giver et overblik over den normale
tidsramme for standardauktioner. ECB kan vælge at ændre tids-
rammen for konkrete operationer, hvis det skønnes hensigtsmæssigt.
De primære markedsoperationer, de langfristede markedsoperationer
og de strukturelle markedsoperationer (med undtagelse af egentlige
købs eller salgsforretninger) udføres altid som standardauktioner.
Modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier som
beskrevet i afsnit 2.1, kan deltage i standardauktioner.
FIGUR 1
Normal tidsramme for de operationelle trin for standardaukti-
oner
(Tidspunkterne er angivet i ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid))
Bemærk: Tallene angiver trinene som defineret i boks 3.
b) Ekstraordinære auktioner
Ekstraordinære auktioner udføres normalt inden for en time mellem
auktionens offentliggørelse og bekræftelsen af tildelingsresultatet.
Den normale tidsramme for ekstraordinære auktioner fremgår af
figur 2. ECB kan vælge at ændre tidsrammen for individuelle
operationer, hvis det skønnes hensigtsmæssigt. Ekstraordinære
auktioner anvendes kun i forbindelse med finjusterende markeds-
operationer. Eurosystemet kan ifølge kriterierne og procedurerne i
afsnit 2.2 udvælge et begrænset antal modparter, der kan deltage i
ekstraordinære auktioner.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 23
▼B
FIGUR 2
Normaltidsrammefordeoperationelle trinforekstraordinære
auktioner
Bemærk: Tallene angiver trinene som defineret i boks 3.
c) Auktioner tilfast og variabelrente
Eurosystemet kan udføre auktioner til enten fast rente eller variabel
rente. I en auktion tilfast rente fastsætter ECB rentesatsen på
forhånd, og de deltagende modparter afgiver bud på det beløb, de
ønsker at handle til den faste rente (21). I en auktion tilvariabelrente
afgiver modparterne bud på det beløb, de ønsker at handle med den
nationale centralbank, og den rentesats, til hvilken de ønsker at indgå
transaktionen (22).
5.1.2.Auktionskalender
a) Primære og langfristede markedsoperationer
De primære og langfristede markedsoperationer udføres i henhold til
en vejledende kalender, der offentliggøres af Eurosystemet (23).
Kalenderen offentliggøres mindst tre måneder inden begyndelsen
af det år, for hvilket kalenderen er gældende. De normale handels-
dage for de primære og langfristede markedsoperationer er angivet i
tabel 2. ECB tilstræber at sikre, at modparter i alle medlemsstaterkan deltage i de primære og langfristede markedsoperationer. Derfor
justerer ECB kalenderen for disse operationer efter behov, så der
tages højde for de forskellige medlemsstaters helligdage.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 24
(21) I valutaswapauktioner til faste swappoint fastsætter ECB swappointene for operationen,
og modparterne afgiver bud på det beløb i hovedstolsvalutaen, som de ønsker at sælge
(og købe tilbage) eller købe (og sælge tilbage) til de pågældende swappoint.
(22) I valutaswapauktioner til variable swappoint afgiver modparterne bud på det beløb i
hovedstolsvalutaen og de swappoint, som de ønsker at indgå handel om.
(23) Kalenderen over Eurosystemets auktioner findes på ECBs websted (www.ecb.int).
Oplysninger herom findes også på de nationale centralbankers websteder (se bilag 5).
▼B
TABEL 2
Normalehandelsdagefordeprimæreoglangfristedemarkedsoperationer
Operationstype Normalhandel sdag (H)
Primære markedsoperationer Hver tirsdag
Langfristede markedsoperationer Første onsdag i hver reservekravsperiode
b) Strukturelle markedsoperationer
Strukturelle markedsoperationer i form af standardauktioner udføres
ikke efter en på forhånd fastlagt kalender. De udføres og afvikles dog
normalt kun på dage, som er NCB-bankdage (24) i alle medlemsstater.
c) Finjusterende markedsoperationer
Finjusterende markedsoperationer udføres ikke efter en på forhånd
fastlagt kalender. ECB kan beslutte at udføre finjusterende markeds-
operationer på enhver af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale
centralbanker i medlemsstater, hvor handelsdagen, afviklingsdagen
og forfaldsdagen er NCB-bankdage, deltager i disse operationer.
5.1.3.Offentliggørelse af auktioner
Eurosystemets standardauktioner offentliggøres gennem elektroniske
nyhedstjenester. Desuden kan de nationale centralbanker sende
meddelelse om auktionen direkte til modparter, der ikke har adgang
til elektroniske nyhedstjenester. Den offentlige auktionsmeddelelse
indeholder normalt følgende oplysninger:
— Auktionens referencenummer.
— Auktionsdatoen.— Operationstypen (likviditetstilførende eller likviditetsopsugende
samt hvilket pengepolitisk instrument, der benyttes).
— Operationens løbetid.— Auktionstypen (auktion til fast eller variabel rente).— Tildelingsmetoden (»hollandsk« eller »amerikansk« auktion som
defineret i afsnit 5.1.5 d).
— Det tilsigtede operationsbeløb (normalt kun ved langfristede
markedsoperationer).
— Rentesatsen/kursen/antallet af swappoint (ved auktioner til fast
rente).
— Laveste/højeste accepterede rente/kurs/swappoint (hvis det er
relevant).
— Operationens startdato og udløbsdato (hvis det er relevant) eller
instrumentets valørdato og indfrielsesdato (ved udstedelse af
gældsbeviser).
— De involverede valutaer og hovedstolsvalutaen (ved valutaswaps).— Spotkursen, der anvendes ved beregning af bud (ved valutaswaps).— Højeste budbeløb (hvis det er relevant).— Laveste individuelle tildelingsbeløb (hvis det er relevant).— Laveste tildelingskvotient (hvis det er relevant).— Tidsfristen for afgivelse af bud.— Bevisernes pålydende værdi (ved udstedelse af gældsbeviser).— Udstedelsens ISIN-kode (ved udstedelse af gældsbeviser).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 25
(24) Ved »NCB-bankdage« forstås i dette dokument de dage, hvor den nationale centralbank
i en bestemt medlemsstat er åben for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske
operationer. I nogle medlemsstater kan visse af den nationale centralbanks filialer værelukket på NCB-bankdage på grund af nationale eller regionale helligdage. I sådannetilfælde skal den relevante nationale centralbank på forhånd oplyse modparterne om deforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med transaktioner, som omfatter de
pågældende filialer.
▼B
Med henblik på at øge gennemsigtigheden af de finjusterende
markedsoperationer offentliggør Eurosystemet normalt ekstraordinære
auktioner på forhånd. Under særlige omstændigheder kan ECB dog
beslutte ikke at offentliggøre dem på forhånd. Ekstraordinære auktioner
offentliggøres efter samme procedurer som standardauktioner. I en
ekstraor dinær auktion kontaktes de udvalgte mod-parter direkte af de
nationale central banker, uanset om auktionen offentliggøres eller ej.
5.1.4.Modparternes afgivelse af bud
Modparternes bud skal følge den model, som de nationale centralbanker
har udarbejdet for den relevante operation. Buddene indsendes til den
nationale centralbank i en medlemsstat, hvor instituttet er beliggende
(hovedkontor eller filial). Et institut kan kun afgive bud gennem én
enhed (hovedkontoret eller en bestemt filial) i hver medlemsstat.
I auktioner tilfast rente skalmodparterne i deres bud angive det bel øb,
de ønsker at handle med den nationale centralbank (25).
I auktioner tilvariabelrente kan modparterne angive bud på op til10
forskellige rentesatser, kurser eller antal swappoint. I hvert bud skal
modparterne angive det beløb, de ønsker at handle med den nationale
centralbank, og den rentesats, til hvilken de ønsker at indgå
transaktionen (26)(27). De anførte rentesatser angives som multipla af
0,01 procentpoint. Ved valutaswapauktioner til variable swappoint
opgives swappointene ifølge standardmarkedskonventioner, og buddene
angives som multipla af 0,01 swappoint.
I de primære markedsoperationer er det laveste budbeløb 1 000 000
euro. Bud, der overstiger det laveste budbeløb, angives som multipla af
100 000 euro. Samme laveste budbeløb og samme multipla anvendes i
forbindelse med finjusterende og strukturelle markedsoperationer. Det
laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de angivne rentesatser, kurser
eller antal swappoint i modpartens bud.
I de langfristede markedsoperationer definerer hver enkelt national
centralbank et laveste budbeløb i intervallet 10 000-1 000 000 euro.
Bud, der overstiger det laveste budbeløb, angives som multipla af
10 000 euro. Det laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de angivnerentesatser i modpartens bud.
ECB kan fastsætte et højeste budbeløb for at hindre uforholdsmæssigt
høje bud. Et eventuelt højeste budbeløb fremgår altid af den offentlige
auktionsmeddelelse.
Modparterne forventes altid at være i stand til at dække de beløb, som de
tildeles, med en tilstrækkelig mængde af brugbar sikkerhedsstillelse (
28).
De kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som den
pågældende nationale centralbank anvender, giver mulighed for at
pålægge gebyrer, hvis en modpart ikke er i stand til at overføre
tilstrækkelig sikkerhed eller tilstrækkelige kontanter til afvikling af det
beløb, som modparten er blevet tildelt i en auktion.
Bud kan tilbagekaldes, indtil tidsfristen for afgivelse af bud er udløbet.
Bud, der afgives efter udløbet af den tidsfrist, som er angivet i
auktionsmeddelelsen, er ugyldige. De nationale centralbanker afgør,
hvorvidt tidsfristen er overholdt. De nationale centralbanker afviser alle
bud fra en modpart, hvis modpartens samlede budbeløb overstiger et
eventuelt højeste budbeløb fastsat af ECB. De nationale centralbanker
afviser også alle bud, der er lavere end det fastsatte laveste budbeløb,
eller hvis rentesats, kurs eller antal swappoint er lavere end et eventuelt
fastsat minimum eller højere end et eventuelt fastsat maksimum.
Endvidere kan de nationale centralbanker afvise bud, der er ufuldstæn-
dige eller ikke følger modellen for den relevante operation. Hvis et bud
afvises, underretter den pågældende nationale centralbank modparten
om sin beslutning inden tildelingen af beløb i auktionen.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 26
(25) I valutaswapauktioner til faste swappoint angives det beløb i hovedstolsvalutaen, som
modparten ønsker at handle med Eurosystemet.
(26) Med hensyn til ECBs udstedelse af gældsbeviser kan ECB beslutte, at bud skal angives
som kurs og ikke som rentesats. I så fald skal kurserne opgives som procent af det
pålydende beløb.
(27) I valutaswapauktioner til variable swappoint angives det beløb i hovedstolsvalutaen,
som modparten ønsker at handle med Eurosystemet, og det pågældende antal swappoint.
(28) Eller at være i stand til at foretage afvikling i kontanter ved likviditetsopsugende
operationer.
▼B
5.1.5.Tildeling af budbeløb
a) Auktioner tilfast rente
Ved tildeling af budbeløb i en auktion til fast rente summeres
buddene fra modparterne. Hvis det samlede budbeløb overstiger det
samlede tildelingsbeløb, sker tildelingen på pro rata-basis i forholdettildelingsbeløb/samlet budbeløb (se boks 4). Det beløb, der tildeles
den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro. ECB kan dog
beslutte at tildele hver budgiver i auktioner til fast rente et
mindstebeløb eller beløb efter en mindstekvotient.
b) Auktioner tilvariabelrente i euro
Ved tildeling af beløb i likviditetstilførende auktioner til variabel
rente i euro opstilles buddene i faldende orden efter den budte
rentesats. Bud med den højeste rente accepteres først. Derefter
accepteres bud med en stadig lavere rente, indtil hele tildelings-
beløbet er nået. Hvis det samlede budbeløb ved den laveste
accepterede rente (dvs. den marginale rente) overstiger det resterende
tildelingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis
i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den
marginale rente (se boks 5). Det beløb, der tildeles den enkelte
modpart, afrundes tilnærmeste euro.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 27
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 28
▼B
Ved tildeling af beløb i likviditetsopsugende auktioner til variabel
rente (der kan benyttes til udstedelse af gældsbeviser og modtagelse
af tidsindskud fra modparter) opstilles bud dene i stigende orden
efter den budte rentesats (eller faldende orden efter den budte kurs).
Bud med den laveste rente (højeste kurs) accepteres først. Derefter
accepteres bud med en stadig højere rente (lavere kurs), indtil hele
det beløb, der skal opsuges, er nået. Hvis det samlede budbeløb ved
den højeste accepterede rente (laveste accepterede kurs) (dvs. den
marginale rente eller kurs) overstiger det resterende tildelingsbeløb,
fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet
resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den marginalerente
eller kurs (se boks 5). Ved udstedelse af gældsbeviser afrundes det
beløb, der tilde les den enkelte modpart, til nærmeste multiplum af
gældsbevisernes pålydende værdi. Ved andre likviditetsopsugende
operationer afrundes det beløb, som tildeles den enkelte modpart, til
nærmeste euro.
ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere i auktioner til
variabelrente et mindstebel øb.
c) Valutaswapauktioner til variable swappoint
Ved tildeling af beløb i likviditetstilførende valutaswapauktioner til
variable swappoint opstilles buddene i stigende orden efter antal
swappoint (29). Bud med det laveste antal swappoint accepteres først.
Derefter accepteres bud med stadig højere antalswappoint, indtil
hele tildelingsbeløbet i hovedstolsvalutaen er nået. Hvis det samlede
budbeløb ved det højeste accepterede antal swappoint (dvs. det
marginale antal swappoint) overstiger det resterende tildelingsbeløb,
fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet
resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det marginale antal
swappoint (se boks 6). Det beløb, der tildeles den enkelte modpart,
afrundes tilnærmeste euro.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 29
(29) Swappointbuddene opstilles i stigende orden, idet der tages hensyn til deres fortegn, der
afhænger af fortegnet på rentespændet mellem den udenlandske valuta og euroen. Hvis
renten på den udenlandske valuta for swappens løbetid er højere end den tilsvarenderente på euroen, er swappointbuddet positivt (euroen noteres med et terminstillæg iforhold til den udenlandske valuta). Hvis renten på den udenlandske valuta derimod erlavere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet negativt (euroen noteres
med et terminsfradrag i forhold til den udenlandske valuta).
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 30
▼B
Ved tildeling af beløb i likviditetsopsugende valutaswapauktioner til
variable swappoint opstilles buddene i faldende orden efter antal
swappoint. Bud med det højeste antalswappoint accepteres først.
Derefter accepteres bud med stadig lavere antal swappoint, indtil
hele det beløb i hovedstolsvalutaen, som skal opsuges, er nået. Hvis
det samlede budbeløb ved det laveste accepterede antal swappoint
(dvs. det marginale antal swappoint) overstiger det resterende
tildelingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro ratabasis
i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det
marginale antal swappoint (se boks 6). Det beløb, der tildeles den
enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro.
d) Auktionstype
I forbindelse med auktioner til variabel rente kan Eurosystemet
benytte en auktionstype med enten en enkelt eller flere rentesatser. I
en auktion med en enkelt rentesats (hol-landsk auktion) anvendes
samme rente/kurs/antal swappoint ved tildeling af det samlede
tildelingsbeløb. Denne svarer til den marginale rente/den marginale
kurs/det marginale antal swappoint (dvs. den rente/den kurs/det antal
swappoint, hvor tildelingsbeløbet blev nået). I en auktion med flere
rentesatser (amerikansk auktion) anvendes forskellige renter/kurser/
antal swappoint svarende til renterne/kurserne/antallet af swappoint i
de enkelte bud.
5.1.6.Offentliggørelse af auktionsresultater
Resultaterne af standardauktioner og ekstraordinære auktioner offent-
liggøres gennem elektroniske nyhedstjenester. Desuden kan de nationale
centralbanker sende meddelelse om tildelingsresultaterne direkte til
modparter, der ikke har adgang tilel ektroniske nyhedstjenester. Den
offentlige meddelelse om auktionsresultaterne indeholder normaltfølgende oplysninger:
— Auktionens referencenummer.
— Auktionsdatoen.— Operationstypen.— Operationens løbetid.
— Det samlede budbeløb fra Eurosystemets modparter.
— Antallet af budgivere.— De deltagende valutaer (ved valutaswaps).— Det samlede tildelingsbeløb.— Tildelingsprocenten (ved auktioner til fast rente).— Spotkursen (ved valutaswaps).— Den marginale rente/den marginale kurs/det marginale antal
swappoint og tildelingsprocenten ved den marginale rente/den
marginale kurs/det marginale antal swappoint (ved auktioner til
variabelrente).
— Laveste budrente, højeste budrente og den vægtede, gennemsnitlige
tildelingsrente (ved auktioner med flere rentesatser).
— Operationens startdato og udløbsdato (hvis det er relevant) eller
instrumentets valørdato og indfrielsesdato (ved udstedelse af
gældsbeviser).
— Laveste individuelle tildelingsbeløb (hvis det er relevant).— Laveste tildelingskvotient (hvis det er relevant).
— Bevisernes pålydende værdi (ved udstedelse af gældsbeviser).
— Udstedelsens ISIN-kode (ved udstedelse af gældsbeviser).
De nationale centralbanker bekræfter direkte de individuelle tildelings-
resultater over for modparterne.
5.2.Bilateralemarkedsoperationer
a) Generelle betragtninger
De nationale centralbanker kan udføre markedsoperationer som
bilaterale procedurer (
30). Bilaterale procedurer kan anvendes til
finjusterende markedsoperationer og strukturelle købs eller salgs-
forretninger. Bilaterale procedurer defineres bredt som alle
procedurer, hvor Eurosystemet uden en auktion udfører en transak-
tion med en eller nogle få modparter. Der skelnes mellem to
forskellige typer af bilaterale procedurer: Operationer, hvor modpar-2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 31
(30) ECBs Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændigheder selv kan
udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer.
▼B
terne kontaktes direkte af Eurosystemet, og operationer, der udføres
via børser og mæglere.
b) Direkte kontakt med modparterne
Ifølge denne procedure kontakter de nationale centralbanker direkte
en eller nogle få indenlandske modparter udvalgt efter kriterierne i
afsnit 2.2. De nationale centralbanker beslutter i henhold til
instrukser fra ECB, om de vilindgå en forretning med de
pågældende modparter. Transaktionerne afvikles gennem de natio-
nale centralbanker.
Hvis ECBs Styrelsesråd beslutter, at ECB (eller en eller nogle få
nationale centralbanker, der foretager operationerne på vegne af
ECB) under særlige omstændigheder selv kan udføre bilaterale
markedsoperationer, tilpasses procedurerne for disse operationer i
overensstemmelse hermed. I så fald vil ECB (eller de(n) nationale
centralbank(er), der foretager operationerne på vegne af ECB)
direkte kontakte en eller nogle få modparter i euroområdet, som er
udvalgt efter kriterierne i afsnit 2.2. ECB (eller de(n) nationale
centralbank(er), der foretager operationerne på vegne af ECB) vil
derefter beslutte, om man ønsker at indgå en forretning med de
pågældende modparter. Transaktionerne afvikles under alle omstæn-
digheder decentralt gennem de nationale centralbanker.
Bilaterale markedsoperationer, der gennemføres ved direkte kontakt
med modparterne, kan anvendes i tilbageførselsforretninger, egent-
lige købs eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af
tidsindskud fra modparterne.
c) Markedsoperationer, der udføres via børser og mæglere
De nationale centralbanker kan udføre egent-lige købs eller salgs-
forretninger via børser og mæglere. I forbindelse med disse
operationer er der ikke fastsat begrænsninger på kredsen af
modparter på forhånd, og procedurerne tilpasses efter markeds-
konventionerne for det gældsinstrument, der handles. ECBs
Styrelsesrådbeslutter, hvorvidt ECB (eller en eller nogle få nationale
centralbanker, der foretager operationerne på vegne af ECB) under
særlige omstændigheder, selv kan udføre finjusterende købs eller
salgsforretninger via børser og mæglere.
d) Offentliggørelse af bilaterale markedsoperationer
Bilaterale markedsoperationer offentliggøres normalt ikke på
forhånd. ECB kan desuden beslutte ikke at offentliggøre resultaterne
af bilaterale markedsoperationer.
e) Transaktionsdage
ECB kan beslutte at udføre finjusterende bilaterale markedsopera-
tioner på enhver af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale
centralbanker i medlemsstater, hvor handelsdagen, afviklingsdagen
og forfaldsdagen er NCB-bankdage, deltager i disse operationer.
Bilaterale købs eller salgsforretninger med strukturelle formål
udføres og afvikles normalt kun på dage, som er NCB-bankdage i
alle medlemsstater.
5.3.Afvikling
5.3.1.Generelle betragtninger
Afviklingen af betalinger i forbindelse med anvendelse af Eurosystemets
stående faciliteter eller deltagelse i markedsoperationer sker via
modparternes konti hos de nationale centralbanker (eller konti hos
afviklingsbanker, der deltager i TARGET). Betalingerne afvikles først
efter (eller samtidig med) den endelige overførsel af operationens
underliggende aktiver. Det indebærer, at de underliggende aktiver enten
skal være indsat på depotkonti hos de nationale centralbanker på forhånd
eller skal afvikles på intradagbasis over for centralbankerne efter
princippet levering mod betaling (delivery versus payment). Overfør sel
af de underliggende aktiver sker via modparternes afviklingskonti i
værdipapirafviklingssystemer, der overholder ECBs minimumsstan-
darder (31). Modparter uden depotkonto hos en nationalcentral bank
eller afviklingskonto i et værdipapirafviklingssystem, der opfylder ECBs2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 32
(31) En beskrivelse af standarderne for anvendelse af kvalificerede værdipapirafviklings-
systemer i euroområdet og en ajourført liste over kvalificerede links mellem disse
systemer findes på ECBs websted (www.ecb.int).
▼B
minimumsstandarder, kan afvikle transaktioner med underliggende
aktiver via en korrespondentbanks afviklingskonto eller depot.
Yderligere forhold vedrørende afviklingsprocedurerne er defineret i de
kontraktmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker (eller
ECB) anvender i forbindelse med de specifikke pengepolitiske
instrumenter. Afviklingsprocedurerne kan variere lidt mellem de
nationale centralbanker på grund af forskelle i national lovgivning og
operationelpraksis.
5.3.2.Afvikling af markedsoperationer
Markedsoperationer, der udføres som standardauktioner (primære
markedsoperationer, langfristede markedsoperationer og strukturelle
markedsoperationer) afvikles normalt den første dag efter handelsdagen,
hvor alle relevante nationale RTGS-systemer og alle relevante værdi-
papirafviklingssystemer er åbne. Eurosystemet tilstræber af princip at
afvikle transaktioner i forbindelse med markedsoperationerne på samme
tid i alle medlemsstater og med alle modparter, der har leveret
tilstrækkelig sikkerhed. På grund af operationelle og tekniske begræns-
ninger vedrørende værdipapirafviklingssystemerne kan tidspunktet for
markedsoperationernes afvikling inden for den pågældende dag dog
variere i euroområdet. Tidspunktet for afvikling af primære og
langfristede markedsoperationer falder normalt sammen med tidspunktet
for tilbagebetaling af en tidligere operation med tilsvarende løbetid.
Eurosystemet tilstræber at afvikle markedsoperationer, der udføres som
ekstraordinære auktioner og bilaterale procedurer, på handelsdagen. Af
operationelle årsager anvender Eurosystemet dog undertiden andre
afvik-lingsdage for disse operationer, især for egentlige købs- eller
salgsforretninger (finjusterende og strukturelle) og valutaswaps (se tabel
3).
TABEL 3
NormaleafviklingsdageforEurosystemetsmarkedsoperationer (1)
Pengepolitisk instrumentAfviklingsdag for operationer,
der udføres som standardaukti-
onerAfviklingsdag for operationer,
der udføres som ekstraordinære
auktioner eller bilaterale proce-
durer
Tilbageførselsforretninger H+1 (2)H
Købs- eller salgsforretninger — Ifølge markedskonventio-
nerne for de handlede
aktiver
Udstedelse af gældsbeviser H+1 —
Valutaswaps — H, H+1 eller H+2
Modtagelse af tidsindskud fra
modparter—H
(1) H står for handelsdag. Afviklingsdagene er Eurosystemets bankdage.
(2) Hvis den normale afviklingsdag for primære eller langfristede markedsoperationer falder på en
helligdag, kan ECB beslutte at anvende en anden afviklingsdag, herunder afvikling samme dag
(handelsdagen). Afviklingsdagene for primære og langfristede markedsoperationer er angivet på
forhånd i Eurosystemets auktionskalender (se afsnit 5.1.2).
5.3.3.Procedurer ultimo dagen
Procedurerne ultimo dagen er angivet i dokumentationsgrundlaget for de
nationale RTGS-systemer og TARGET-systemet. Som hovedregel
lukker TARGET-systemet kl. 18.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk
tid). Der modtages ikke nye betalingsinstrukser til behandling i de
nationale RTGS-systemer efter lukketid, men resterende betalingsin-
strukser modtaget inden lukketid behandles stadig. Anmodninger fra
modparterne om adgang til den marginale udlånsfacilitet eller
indlånsfaciliteten skal være modtaget af den på gældende nationale
centralbank senest 30 minutter efter TARGETs lukketid (32)(33).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 33
(32) Sidste frist for at anmode om adgang tilEurosystemets stående facil iteter forl ænges med
yderligere 30 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en reservekravsperiode.
(33) Se også fodnote 13 vedrørende tilfælde, hvor de nationale centralbankers RTGS-system
er åbent, når TARGET-interlinkingkomponenten er lukket.
▼B
Negative saldi på modparters afviklingskonti (i de nationale RTGS-
systemer) efter kontrolprocedurerne ultimo dagen anses automatisk for
anmodning om adgang til den marginale udlånsfacilitet (se afsnit 4.1).
KAPITEL 6
6.BRUGBAREAKTIVER
6.1.Generellebetragtninger
Ifølge artikel 18.1 i statutten for ESCB kan ECB og de nationale
centralbanker udføre pengepolitiske operationer i de finansielle
markeder ved at købe og sælge underliggende aktiver som led iegentlige købsforretninger eller egentlige salgsforretninger eller som led
i genkøbsforretninger. Alle Eurosystemets udlån skal være baseret på
passende sikkerhed. Eurosystemets udlånsoperationer er derfor baseret
på levering af underliggende aktiver fra modparterne i form af
overførsel af ejendomsret til aktiver (ved købs- eller salgsforretninger
eller genkøbsforretninger) eller pant i de relevante aktiver (ved lån mod
sikkerhed) (
34).
Med henblik på at beskytte Eurosystemet mod tab i forbindelse med
pengepolitiske operationer, at sikre lige behandling af modparterne og at
øge den operationelle effektivitet skal de underliggende aktiver opfylde
visse kriterier for at blive brugbare til Eurosystemets pengepolitiske
operationer.
Harmoniserede brugbarhedskriterier i euroområdet vilbidrage tilat sikre
lige behandling og operationel effektivitet. Samtidig skal der tages
behørigt hensyn til de eksisterende forskelle i medlemsstaternes
finansielle strukturer. Der skelnes derfor, hovedsagelig på grund af
interne forhold i Eurosystemet, mellem to kategorier af brugbare aktiver,
som kan anvendes i Eurosystemets pengepolitiske operationer, nemlig
»liste 1« og »liste 2«:
— Liste »1«-papirer består af omsættelige gælds-instrumenter, som
opfylder ECBs ensartede brugbarhedskriterier gældende for hele
euroområdet.
— Liste »2«-papirer består af yderligere aktiver — omsættelige og
ikke-omsættelige — af særlig betydning for de nationale finans-
markeder og banksektorer. Disse papirers brugbarhedskriterier
fastsættes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med
ECBs minimumskriterier for brugbar hed. De respektive nationale
centralbankers særlige brugbarhedskriterier for liste »2«-papirer skal
godkendes af ECB.
Der skelnes ikke mellem de to lister, for så vidt angår aktivernes
anvendelse i de forskellige pengepolitiske operationer (dog anvender
Eurosystemet normalt ikke liste »2«-papirer i forbindelse med egentlige
købs eller salgsforretninger). Aktiver, der er brugbare til Eurosystemets
pengepolitiske operationer, kan også anvendes som underliggende
aktiver i forbindelse med tildeling af intradagkredit (35).
Liste »1«- og liste »2«-papirer er underlagt risikostyring som beskrevet i
afsnit 6.4.
Eurosystemets modparter kan benytte brugbare aktiver på tværs af
grænserne, dvs. de kan opnå likviditet fra den nationale centralbank i
den medlemsstat, hvor de er beliggende, mod sikkerhedsstillelse i
aktiver, som befinder sig i den anden medlemsstat (se afsnit 6.6).
6.2.Liste1-papirer
ECB fører en fortegnelse over liste 1-papirer. Denne fortegnelse er
offentligt tilgængelig (36).
ECBs gældsbeviser er opført som liste 1-papirer. Gældsbeviser udstedt
af de nationale centralbanker inden euroens indførelse i de respektive
medlemsstater er også opført i fortegnelsen over liste »1«-papirer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 34
(34) Likviditetsopsugende salgsforretninger og tilbageførselsforretninger er også baseret på
underliggende aktiver. Brugbarhedskriterierne for underliggende aktiver i likviditets-opsugende tilbageførselsforretninger er de samme som for underliggende aktiver ilikviditetstilførende tilbageførselsforretninger. Der anvendes dog hverken initialmar-
giner eller haircuts i likviditetsopsugende operationer.
(
35) ECB kan desuden lade de nationale centralbanker godkende visse typer aktiver som
brugbare ved intradag kreditgivning, selv om de ikke er godkendt som underliggendeaktiver i Eurosystemets pengepolitiske operationer (se fodnote 47).
(
36) Denne fortegnelse offentliggøres og ajourføres hver uge på ECBs websted (www.ec-
b.int).
▼B
Følgende brugbarhedskriterier gælder for andre liste »1«-papirer (se
også tabel4):
— De skalvære gæl dsinstrumenter (37).
— De skal have en høj kreditkvalitet. ECBs bedømmelse af gældsin-
strumenters kreditkvalitet bygger bl.a. på foreliggende vurderinger
foretaget af kreditvurderingsbureauer samt visse institutionelle
kriterier, der skal sikre indehaverne særlig beskyttelse (38).
— De skal befinde sig i euroområdet (så realisering sker i henhold til
lovgivningen i et land i euroområdet), kunne overføres i elektronisk
form og være deponeret hos en national centralbank eller værdi-
papircentral, der opfylder ECBs minimumsstandarder (39).
— De skalvære denomineret i euro (40).
— De skal være udstedt (eller garanteret) af enheder inden for EØS (41).
— De skalsom minimum være noteret på et regul eret marked som
defineret i investeringsservicedirektivet (42), eller de skal være
noteret eller handlet på visse ikke regulerede markeder, som angivet
af ECB (43). Desuden kan ECB tage markedslikviditet i betragtning i
forbindelse med brugbarheden af individuelle gældsinstrumenter.
Gældsinstrumenter, der er udstedt eller garanteret af modparten eller
andre enheder, som modparten har en snæver forbindelse til, som
defineret i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut, accepteres ikke som underliggende
aktiver af de nationale centralbanker, selv om de er opført i fortegnelsen
over liste »1«-papirer (44)(45).
De nationale centralbanker kan beslutte ikke at acceptere følgende
instrumenter som underliggende aktiver, selv om de er opført i
fortegnelsen over liste »1«-papirer:
— Gældsinstrumenter med indfrielsesdato inden udløbet af den penge-
politiske operation, hvori de anvendes som underliggende
aktiver (46).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 35
(37) Gældsinstrumenter, der kan konverteres til aktier, (eller som har lignende karakteristika)
og gældsinstrumenter, som er efterstillet i forhold til andre af udstederens gældsfor-pligtelser, er ikke omfattet af liste 1.
(
38) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i
artikel22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF (EFT L
100 af 19.4.1988, s. 31) om ændring af direktiv 85/611/EØF) (EFT L 375 af 31.12.1985,s. 31), accepteres kun som liste 1-papirer, hvis en vurdering af hver enkelt udstedelse(foretaget af et kreditvurderingsbureau) viser, at det pågældende gældsinstrument efterEurosystemets opfattelse har en høj kreditkvalitet.
(
39) En beskrivelse af standarderne for anvendelse af kvalificerede værdipapirafviklings-
systemer i euroområdet samt en ajourført liste over de kvalificerede links mellem dissesystemer findes på ECBs websted (www.ecb.int).
(
40) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.
(41) Kravet om, at udstederen skal være beliggende i EØS, gælder ikke internationale og
overnationale institutioner.
(42) Rådets direktiv 93/22/EØFT af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med
værdipapirer EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27 ff.).
(43) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i
artikel22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF omændring af direktiv 85/611/EØF), accepteres kun som liste 1papirer, hvis de er noteret
på et reguleret marked som defineret i investeringsservicedirektivet (direktiv 93/22/
EØF) og opfylder kravene i prospektdirektivet (direktiv 89/298/EØF, EFT L 124 af5.5.1989, s. 8).
(
44) Artikel1, punkt 26, i Europa-Parl amentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts
2000 om adgang tilat optage og udøve virksomhed som kreditinstitut har føl gende
ordlyd:
»snævre forbindelser: en situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer erknyttet tilhinanden gennem:
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20 pct. af stemmerettig-
hederne eller af kapitalen i en virksomhed, enten direkte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et moderselskab og et
datterselskab, i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2, i direktiv 83/349/EØF nævnte tilfælde,eller en forbindelse af samme art mellem en fysisk eller juridisk person og envirksomhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledes som datterselskabaf det moderselskab, der står i spidsen for disse virksomheder. En situation, hvor to
eller flere fysiske eller juridiske personer er varigt knyttet til den samme person
gennem kontrol, betragtes ligeledes som en snæver forbindelse.«
(
45) Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på i) snævre forbindelser mellem modparten
og EØS-landenes offentlige myndigheder, ii) handelsveksler, hvor mindst én enhed(foruden et kreditinstitut) hæfter over for modparten, iii) gældsinstrumenter, der til fulde
overholder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv
88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), og iv) tilfælde, hvor gældsinstru-menter er beskyttet af særlige juridiske sikkerhedsbestemmelser svarende til iii).
(
46) Hvis de nationale centralbanker vil tillade anvendelse af instrumenter med kortere
løbetid end de pengepolitiske operationer, hvori de benyttes som underliggende aktiver,
vil modparterne blive pålagt at ombytte disse aktiver senest ved deres udløb.
▼B
— Gældsinstrumenter, hvor en betaling (fx en rentebetaling) finder sted
i perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation, hvori de
anvendes som underliggende aktiver.
Alle liste »1«-papirer kan benyttes i grænseoverskridende operationer,
hvilket betyder, at en modpart kan opnå kredit hos den nationale
centralbank i den medlemsstat, hvor den er beliggende, ved at anvendeliste 1instrumenter, der opbevares i en anden medlemsstat (se afsnit 6.6).
Liste »1«-papirer er brugbare til alle pengepolitiske operationer, der er
baseret på underliggende aktiver, dvs. markedsoperationer, der gennem-
føres som tilbageførselsforretninger og egentlige købs- og
salgsforretninger, og den marginale udlånsfacilitet.
6.3.Liste»2«papirer (
47)
Foruden gældsinstrumenter, der opfylder brugbarhedskriterierne for liste
1, kan de nationale centralbanker godkende andre aktiver, såkaldte liste
»2«-papirer, der er af særlig betydning for de nationale finansmarkeder
og banksektorer. Brugbarhedskriterierne for liste »2«-papirer fastsættes
af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de nedenfor
anførte minimumskriterier for brugbarhed. De specifikke nationale
brugbar hedskriterier for liste »2«-papirer skal godkendes af ECB. De
nationale centralbanker fører nationale fortegnelser over brugbare liste
»2«-papirer. Disse fortegnelser er offentligt tilgængelige (48).
Liste »2«-papirer skal opfylde følgende minimumskriterier for brug-
barhed (se også tabel4):
— De skal enten være gældsinstrumenter (omsættelige eller ikke-
omsættelige) eller aktier (der handles på et reguleret marked som
defineret i investeringsservicedirektivet (49). Aktier udstedt af kredit-
institutter og gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke
til fulde opfylder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om
investeringsinstitutter, godkendes normalt ikke som liste »2«-
papirer. ECB kan dog give de nationale centralbanker tilladelse til
at medtage sådanne aktiver i deres fortegnelse over liste »2«-papirer
på visse betingelser og med visse begrænsninger.
TABEL 4
Aktiver,dererbrugbaretilEurosystemetspengepolitiskeoperationer
Kriterier Liste »1« Liste »2«
Aktiv — ECBs gældsbeviser
— Andre omsættelige
gældsinstrumenter (1)— Omsættelige gældsin-
strumenter
— Ikke omsættelige gælds-
instrumenter
— Aktier, der handles på et
reguleret marked2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 36
(47) Foruden de liste »2«-papirer, der er brugbare til Eurosystemets pengepolitiske
operationer, kan ECB give de nationale centralbanker tilladelse til at yde intradagkredit mod gældsinstrumenter, der er kvalificerede til intradag kreditgivning afcentralbanker i EU-lande uden for euroområdet, og som 1) opbevares i EØS-landeuden for euroområdet, 2) er udstedt af enheder i EØSlande uden for euroområdet, og 3)
er denomineret i EØS-valutaer (eller andre valutaer, der handles meget). ECBs tilladelse
er betinget af, at den operationelle effektivitet bevares, og at der udøves behørig kontrolmed de særlige juridiske risici i forbindelse med sådanne gældsinstrumenter. Inden foreuroområdet må disse gældsinstrumenter ikke anvendes på tværs af grænserne (dvs.modparterne må kun benytte disse gældsinstrumenter til at modtage likviditet direkte fra
den nationale centralbank, som har tilladelse fra ECB til at yde intradag kredit mod
sikkerhedsstillelse i disse aktiver).
(
48) Disse fortegnelser offentliggøres og ajourføres hver uge på ECBs websted (www.ec-
b.int). I forbindelse med ikkeomsættelige liste »2«-papirer og gældsinstrumenter medbegrænset likviditet og særlige karakteristika kan de nationale centralbanker vedtage
ikke at oplyse om individuelle udstedelser, udstedere/debitorer eller garanter, når de
offentliggør de nationale fortegnelser over liste »2«-papirer. De skal i så fald givealternative oplysninger, så modparterne i euroområdet let kan afgøre, om et bestemtaktiv er brugbart.
(
49) Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med
værdipapirer.
▼B
Kriterier Liste »1« Liste »2«
Afviklingsprocedurer Instrumenterne skal være
centralt deponeret i elek-
tronisk form hos en
national centralbank eller
et værdipapirafviklingssy-
stem, der opfylder ECBs
minimumsstandarder.Aktiverne skalvære l et
tilgængelige form hos for
den nationale centralbank,
der har medtaget dem i sin
fortegnelse over liste »2«-
papirer
Udsteder — Eurosystemet
— Den offentlige sektor— Den private sektor (
2)
— Internationale og
overnationale instituti-
oner— Den offentlige sektor
— Den private sektor (3)
Kreditstandard Udsteder (garant) skal
efter ECBs skøn være
økonomisk velfunderetUdsteder/debitor (garant)
skalvære skønnet økono-
misk velfunderet af den
nationale centralbank, der
har medtaget aktivet i sin
fortegnelse over liste »2«-
papirer
Udsteders (eller garants)
hjemstedEØS (4) Euroområdet
Aktivets placering Euroområdet (5) Euroområdet (5)
Valuta Euro (6) Euro (6)
Memo : Kan benyttes på
tværs af grænserneJa Ja
(1) Gældsinstrumenter, der kan konverteres til aktier, (eller som har lignende karakteristika) og
gældsinstrumenter, som er efterstillet i forhold til andre af udstederens gældsforpligtelser, er ikkeomfattet af liste 1.
(
2) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i artikel 22,
stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), accepteres kun som liste »1«-papirer på følgende tre betingelser: For det første skal envurdering af hver enkelt udstedelse (foretaget af et kreditvurderingsbureau) vise, at det pågældendegældsinstrument efter Eurosystemets opfattelse har en høj kreditkvalitet. For det andet skal
gældsinstrumenterne være noteret på et reguleret marked som defineret i investeringsservice-
direktivet (direktiv 93/22/EØF). For det tredje skal gældsinstrumenterne opfylde kravene iprospektdirektivet (direktiv 89/298/EØF).
(
3) Aktier udstedt af kreditinstitutter og gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde
opfylder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter, er normalt ikkebrugbare som liste »2«-papirer. ECB kan dog give de nationale centralbanker tilladelse til at
medtage sådanne aktiver i deres fortegnelse over liste »2«-papirer på visse betingelser og med visse
begrænsninger.
(
4) Kravet om, at udstederen skal være beliggende i EØS, gælder ikke internationale og overnationale
institutioner.
(5) Så realisering sker i henhold til lovgivningen i en medlemsstat i euroområdet.
(6) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.
— De skal være gældsforpligtelser over for eller aktier i (eller være
garanteret af) enheder, der skønnes økonomisk velfunderede af den
nationale centralbank, der har medtaget aktiverne i sin fortegnelse
over liste »2«-papirer.
— De skal være lettilgængelige for den nationale centralbank, som har
medtaget aktiverne i sin fortegnelse over liste »2«-papirer.
— De skal være opbevaret i euroområdet (så realisering sker i henhold
til lovgivningen i en medlemsstat i euroområdet).
— De skalvære denomineret i euro (50).
— De skal være udstedt (eller garanteret) af enheder etableret i
euroområdet.
Gældsforpligtelser over for eller aktier udstedt af modparten eller andre
enheder, som modparten har en snæver forbindelse til som defineret i
artikel1, punkt 26, i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 37
(50) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.
▼B
udøve virksomhed som kreditinstitut, accepteres ikke som underlig-
gende aktiver af de nationale centralbanker, selv om de er opført i
fortegnelsen over liste »2«-papirer (51)(52).
De nationale centralbanker kan beslutte ikke at acceptere følgende
instrumenter som underliggende aktiver, selv om de er opført i
fortegnelsen over liste »2«-papirer:
— Gældsinstrumenter med indfrielsesdato inden udløbet af den penge-
politiske operati on, hvori de anvendes som underliggende
aktiver (53).
— Gældsinstrumenter, hvor en betaling (fx en rentebetaling) finder sted
i perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation, hvori de
anvendes som underliggende aktiver.
— Aktier med en hvilken som helst betaling (herunder i mønt) eller
med en hvilken som helst anden rettighed, der kan påvirke deres
egnethed som underliggende aktiv i perioden indtil udløbet af den
pengepolitiske operation, hvori de anvendes som underliggende
aktiver.
Liste »2«-papirer, der er brugbare tilEurosystemets pengepol itiske
operationer, kan benyttes på tværs af grænserne, dvs. en mod part kan
opnå likviditet fra den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor
den er beliggende, ved hjælp af aktiver, som opbevares i en anden
medlemsstat (se afsnit 6.6).
Liste »2«-papirer er brugbare tilmarkedsoperationer, der gennemføres
som tilbageførselsforretninger, og til den marginale udlånsfacilitet. Liste
2-papirer anvendes normalt ikke i Eurosystemets egentlige købs eller
salgsforretninger.
6.4.Risikostyring
Risikostyringen i forbindelse med de underliggende aktiver i Euro-
systemets pengepolitiske operationer har til formål at beskytte
Eurosystemet mod økonomiske tab i tilfælde af, at de underliggende
aktiver skal realiseres på grund af misligholdelse fra en modparts side.
Eurosystemet kan benytte sig af de risikostyringsinstrumenter, som er
beskrevet i boks 7.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 38
(51) Se fodnote 44.
(52) Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på i) snævre forbindelser mellem modparten
og EØS-landenes offentlige myndigheder, ii) handelsveksler, hvor mindst én enhed(foruden et kreditinstitut) hæfter over for modparten, iii) gældsinstrumenter, der til fulde
overholder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv
88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), og iv) tilfælde, hvor gældsinstru-menter er beskyttet af særlige juridiske sikkerhedsbestemmelser svarende til iii).
(
53) Hvis de nationale centralbanker vil tillade anvendelse af instrumenter med kortere
løbetid end de pengepolitiske operationer, hvori de benyttes som underliggende aktiver,
vil modparterne blive pålagt at ombytte disse aktiver senest ved deres udløb.
▼B
6.4.1.Initialmarginer
Eurosystemet anvender initialmarginer, der svarer til en vis procentdel
af det pågældende likviditetsbeløb, og som lægges til ved beregning af
de underliggende aktivers påkrævede værdi. Der anvendes to forskellige
initialmarginer, idet der tages højde for Eurosystemets eksponering:
— En margin på 1 pct. for intradag og dag tildag-transaktioner, og
— en margin på 2 pct. for transaktioner med en oprindelig løbetid på
mere end en bankdag.
Der anvendes ingen marginer i forbindelse med likviditetsopsugende
operationer.
6.4.2.Risikostyring i forbindelse med liste »1«-papirer
Foruden de initialmarginer, der anvendes i forbindelse med den tilførte
likviditet, anvender Eurosystemet særlige risikostyringsinstrumenter, alt
efter hvilken type underliggende aktiver modparten leverer. ECB afgør,
hvilke risikostyringsinstrumenter der skal anvendes i forbindelse med
liste »1«-papirer, idet der tages hensyn til medlemsstaternes forskellige
retssystemer. Risikostyringsinstrumenterne i forbindelse med liste »1«-
papirer er stort set harmoniserede i hele euroområdet (54). Rammerne for
risikostyring i forbindelse med liste 1-papirer omfatter følgende:
— De enkelte gældsinstrumenter er underlagt særlige »haircuts«. Ved
haircuts trækkes en vis procentdelfra det underl iggen de aktivs2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 39
(54) På grund af operationelle forskelle mellem medlemsstaternes procedurer for levering af
underliggende aktiver til de nationale centralbanker (i form af en sikkerhedspuljedeponeret hos den nationale centralbank eller som genkøbsforretninger baseret påindividuelle aktiver angivet for hver enkelt transaktion) kan der forekomme mindreforskelle med hensyn til tidspunktet for værdiansættelse og andre operationelle
karakteristika i forbindelse med marginsystemet.
▼B
kursværdi. Der anvendes forskellige haircuts alt efter gældsinstru-
menternes restløbetid og kuponstruktur som beskrevet i boks 8.
— Der anvendes ikke haircuts i forbindelse med likviditetsopsugende
operationer.
— Alt efter retssystem og nationalt operationelt system kan de
nationale centralban-ker tillade pooling af underliggende aktiver
og/eller kræve øremærkning af de aktiver, der anvendes i den
enkelte transaktion. Ved pooling samler modparten en pulje af
tilstrækkelige underliggende aktiver, som den stiller til rådighed for
centralbanken som sikkerhed for de relevante lån hos centralbanken.
De individuelle aktiver er således ikke knyttet til bestemte kredit-
operationer. Ved øremærkning er hver kreditoperation derimod
knyttet tilbestemte, identificerbare aktiver.
— Aktiverne værdiansættes dagligt. De nationale centralbanker
beregner dagligt de underliggende aktivers påkrævede værdi under
hensyntagen til ændringer i størrelsen af udestående lån, princip-
perne for værdiansættelse ifølge afsnit 6.5 og de krævede
initialmarginer og haircuts.
— Hvis de underliggende aktiver efter værdiansættelsen ikke opfylder
kravene for den pågældende dag, udføres symmetriske margin calls.
For at nedbringe frekvensen af margin calls kan de nationale
centralbanker anvende en tærskelværdi, der i så fald skal være 1 pct.
af den mængde likviditet, der tilføres. Alt efter jurisdiktion kan de
nationale centralbanker kræve, at margin calls gennemføres som
levering af yderligere aktiver eller som kontantbetalinger. Det
indebærer, at modparterne skal levere yderligere aktiver (ellerkontanter), hvis de underliggende aktivers kursværdi falder under
den nedre tærskelværdi. Tilsvarende returnerer den nationale
centralbank overskydende aktiver (eller kontanter) til modparten,
hvis de underliggende aktivers kursværdi efter en genberegning
ligger over den øvre tærskelværdi (se boks 9).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 40
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 41
▼B
— I systemer med pooling kan modparterne pr. definition ombytte
underliggende aktiver dagligt.
— I systemer med øremærkning kan de nationale centralbanker tillade
ombytning af underliggende aktiver.
ECB kan til enhver tid beslutte at fjerne individuelle gældsinstrumenter
fra fortegnelsen over brugbare liste 1-papirer (55).
6.4.3.Risikostyring i forbindelse med liste »2«-papirer
De relevante risikostyringsinstrumenter for liste »2«papirer fastsættes af
den nationale centralbank, som har medtaget aktivet i sin fortegnelse
over liste »2«papirer. De nationale centralbankers anvendelse af
risikostyringsinstrumenter skalgodkendes af ECB. Eurosystemet
tilstræber ved udarbejdelse af de relevante risikostyringsinstrumenter
at sikre ensartede betingelser for liste »2«-papirer i hele euroområdet.
Inden for disse rammer afspejler de haircuts, der anvendes i forbindelse
med liste »2«-papirer, de særlige risici ved disse aktiver, og de er mindst
lige så store som de haircuts, der anvendes i forbindelse med liste »1«-
papirer. Liste »2«-papirer er inddelt i fire forskellige haircutgrupper
efter forskellene i karakteristika og likviditet (se boks 10). Risiko-
styringsinstrumenterne er baseret på rentevolatilitet, renteniveauet, en
antaget realiseringsperiode og aktivets relevante løbetid.
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 42
(55) Hvis et gældsinstrument anvendes i en af Eurosystemets kreditoperationer på det
tidspunkt, hvor det slettes i fortegnelsen over liste 1-papirer, skal det fjernes inden 20
bankdage efter sletningsdatoen.
▼B
1. Aktier.
2. Omsættelige gældsinstrumenter med begrænset likvi-
ditet.
Størstedelen af liste »2«-papirerne falder inden for denne kategori.
Selv om der kan være forskelle i likviditetsgrad, ligner aktiverne i
princippet hinanden ved, at de har et lille sekundært marked, at
kurserne ikke altid noteres dagligt, og at handler af normal størrelse
kan give en kurseffekt.
3. Gældsinstrumenter med begrænset likviditet og særlige
karakteristika.
Selv om disse aktiver til en vis grad er omsættelige, tager
realiseringen i markedet længere tid. Dette er tilfældet med aktiver,
der i princippet ikke er omsættelige, men som har særlige
karakteristika, der tilen vis grad gør dem omsættel ige, herunder
markedsauktioner (hvis der er behov for realisering af aktiverne) og
en daglig kursvurdering.
4. Ikke-omsættelige gældsinstrumenter.
Disse instrumenter er i praksis ikke omsættelige og er derfor ikke
eller næsten ikke likvide.
Medtagelse af liste »2«-papirer i en af ovennævnte grupper foreslås
af de nationale centralbanker og skal godkendes af ECB.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 43
▼B
For liste »2«-papirer med mulighed for rentetilpasning, hvor
tilpasningen sker på en klar og utvetydig måde efter markedets
standarder og med forbehold af ECBs godkendelse, er den relevante
løbetid restløbetiden frem til næste rentetilpasning, uanset hvilken
likviditetsgruppe aktivet tilhører.
De nationale centralbanker anvender samme tærskelprocent (hvis en
sådan anvendes) i margin calls for liste »2«-papirer som i margin
calls for liste »1«-papirer. Desuden kan de nationale centralbanker
fastsætte rammer (limits) for modtagelse af liste »2«-papirer, kræve
yderligere garantier og til enhver tid beslutte at slette enkelte aktiver i
deres fortegnelse over liste »2«-papirer.
6.5.Værdiansættelsesprincipper i forbindelse med underliggende
aktiver
Ved værdiansættelse af de underliggende aktiver i tilbageførselsfor-
retninger anvender Eurosystemet følgende principper:
— For hvert omsætteligt aktiv, der er brugbart som liste »1«- eller liste
»2«-papir, angiver Eurosystemet et enkelt referencemarked, hvorfra
kursinformation hentes. For aktiver, der noteres eller handles på
flere markeder, indebærer dette, at kun kursinformation fra ét af
disse markeder benyttes for det relevante aktiv.
— For hvert referencemarked definerer Eurosystemet den mest
repræsentative kurs, der skalanvendes tilberegning af kursværdier.
Hvis flere kurser noteres, anvendes den laveste (normalt budkursen).
— Værdien af omsættelige aktiver beregnes på grundlag af den mest
repræsentative kurs på den sidste bankdag inden værdiansættelses-
dagen.
— I mangelaf en repræsentativ kurs for et bestemt aktiv på den sidste
bankdag inden værdiansættelsesdagen anvendes den seneste
handelskurs. Hvis der ikke foreligger en handelskurs, definerer den
nationale centralbank en kurs på grundlag af aktivets seneste kurs i
referencemarkedet.
— Et gældsinstruments kursværdi beregnes inkl. vedhængende renter.
— På grund af forskelle i de nationale retssystemer og den operationelle
praksis kan behandlingen af betalingsstrømmene i forbindelse med
aktiver (fx rentebetalinger), der modtages i en tilbageførselsforret-
nings løbetid, variere mellem de nationale centralbanker. Hvis
betalingsstrømmen overføres til modparten, sikrer de nationale
centralbanker, at de relevante operationer stadig er helt dækket af
tilstrækkelige underliggende aktiver, indtil overførslen finder sted.
De nationale centralbanker tilstræber, at den økonomiske effekt af
behandlingen af betalingsstrømme svarer til, at betalingen overføres
tilmodparten på betal ingsdagen (56).
— For ikke-omsættelige liste »2«-papirer angiver den nationale
centralbank, som har medtaget aktiverne i sin fortegnelse over liste
»2«-papirer, særlige værdiansættelsesprincipper.
6.6.Grænseoverskridendeanvendelseafbrugbareaktiver
Eurosystemets modparter kan anvende brugbare aktiver på tværs af
grænserne, dvs. de kan opnå likviditet fra den nationale centralbank i
den medlemsstat, hvor de er etableret, ved hjælp af aktiver, som befinder
sig i en anden medlemsstat. Underliggende aktiver kan benyttes på tværs
af grænserne til afvikling af alle typer operationer, hvor Eurosystemet
tilfører likviditet mod sikkerhedsstillelse i brugbare aktiver. De
nationale centralbanker (og ECB) har udviklet en mekanisme, der
sikrer, at alle brugbare aktiver kan anvendes på tværs af grænserne. Det
drejer sig om korrespondentcentralbankmodellen (CCBM), hvor de
nationale centralbanker over for hinanden (og ECB) fungerer som
depotinstitutioner (»korrespondentbanker«) af de aktiver, de modtager i
deres lokale registreringsinstitution eller afviklingssystem. Alle brug-
bare aktiver kan benyttes i CCBM. Særlige løsninger kan anvendes i
forbindelse med ikke-omsættelige aktiver eller liste »2«-papirer med2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 44
(56) De nationale centralbanker kan beslutte, at de som underliggende aktiver i
tilbageførselsforretninger ikke vil acceptere gældsinstrumenter med betalingsstrømme(fx rentebetalinger) eller aktier med en hvilken som helst form for udbetaling (eller meden hvilken som helst anden rettighed, der kan påvirke deres egnethed som underliggendeaktiv), der forfalder i perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation (se afsnit
6.2 og 6.3).
▼B
begrænset likviditet og særlige karakteristika, der ikke kan overføres
gennem et værdipapirafviklingssystem (57). CCBM kan bruges til
sikkerhedsstillelse i forbindelse med alle former for kreditoperationer i
Eurosystemet (58). Foruden CCBM kan kvalificerede links mellem
værdipapirafviklingssystemer benyttes til grænseoverskridende over-
førselaf værdipapirer (59).
6.6.1.Korrespondentcentralbankmodellen
Korrespondentcentralbankmodellen (CCBM) er illustreret i figur 3
nedenfor.
FIGUR 3
Korrespondentcentralbankmodellen
Alle nationale centralbanker har depotkonti hos hinanden med henblik
på grænseoverskridende anvendelse af brugbare aktiver. CCBMs
nøjagtige procedure afhænger af, om de brugbare aktiver er øremærket
til bestemte transaktioner, eller om de indgår i en pulje af underliggende
aktiver (60).
— I et system med øremærkning er proceduren følgende: Så snart
modpartens bud på kredit er accepteret af den nationale centralbank i
den medlemsstat, hvor modparten er etableret (dvs. »hjemmecentral-
banken«), instruerer modparten (evt. via sin egen depotinstitution)
værdipapirafviklingssystemet i det land, hvor værdipapirerne er
opbevaret, om at overføre disse tilhjemmecentral bankens konto hos
centralbanken i det pågældende land. Når hjemmecentralbanken af
korrespondentcentralbanken er blevet underrettet om, at sikkerheden
er modtaget, overføres midlerne til modparten. Centralbankerne
sender ikke midler, før de er sikre på, at modparternes sikkerhed er
modtaget af korrespondentcentralbanken. Hvis afviklingsfristerne
kræver det, kan modparterne forhåndsdeponere aktiver på hjemme
centralbankens konto hos korrespondentcentralbankerne ved hjælp
af CCBM-procedurerne.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 45
(57) Nærmere oplysninger herom findes i brochuren om CCBM på ECBs websted
(www.ecb.int).
(58) ECB kan give de nationale centralbanker tilladelse til at yde intradag kredit mod visse
typer »udenlandske« gældsinstrumenter, se fodnote 47. Inden for euroområdet måsådanne gældsinstrumenter dog ikke anvendes på tværs af grænserne.
(
59) Brugbare aktiver kan anvendes gennem en centralbanks konto i et værdipapirafvik-
lingssystem i et andet land end det, hvor den pågældende centralbank ligger, hvis
Eurosystemet har godkendt brugen af denne konto. Pr. august 2000 er den irskecentralbank godkendt til at åbne en sådan konto i Euroclear. Denne konto kan benyttestil alle brugbare aktiver i Euroclear, dvs. inkl. brugbare aktiver overført til Eurocleargennem kvalificerede links.
(
60) Se afsnit 6.4.1 og brochuren om CCBM for at få nærmere oplysninger.
▼B
— I et system med pooling er proceduren følgende: Modparten kan til
enhver tid levere værdipapirer til hjemmecentralbankens konto hos
korrespondentcentralbanken. Når hjemmecentralbanken af korre-
spondentcentralbanken er blevet under rettet om, at værdipapirerne
er indgået, indsættes værdipapirerne på modpartens puljekonto.
CCBM er åben fra kl. 9.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid) på alle
Eurosystemets bankdage. En modpart, der ønsker at benytte CCBM,
skal underrette den nationale centralbank, hvorfra den ønsker at modtage
kredit — modpartens hjemmecentralbank — herom inden kl. 16.00
ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Endvidere skal modparten sikre, at
den pågældende sikkerhed indsættes på korrespondentcentralbankens
konto senest kl. 16.45 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Instrukser
eller deponering efter disse tidsfristers udløb behandles først med
henblik på kredit den følgende bankdag. Når modparterne forventer at
have behov for at anvende CCBM sent på dagen, bør de så vidt muligt
levere (deponere) aktiverne på forhånd. Under særlige omstændigheder,
eller hvis det er påkrævet af pengepolitiske årsager, kan ECB beslutte at
forlænge CCBMs åbningstid til TARGETs lukketid.
6.6.2.Grænseoverskridende links
Foruden gennem CCBM kan grænseoverskridende overførselaf
værdipapirer også ske gennem kvalificerede links mellem EUs værdi-
papirafviklingssystemer.
FIGUR 4
Linksmellemværdipapirafviklingssystemer
Et link mellem to værdipapirafviklingssystemer giver en deltager i det
ene værdipapirafviklingssystem mulighed for at være i besiddelse af
værdipapirer udstedt i et andet værdipapirafviklingssystem uden at være
deltager i dette værdipapirafviklingssystem. Før disse links kan benyttes
tiloverførselaf sikkerhed i forbindel se med Eurosystemets kredit-
operationer, skalde vurderes og godkendes på grundl ag af standarderne
for anvendelse af EUs værdipapirafviklingssystemer (61)(62).
Hvad angår Eurosystemet, varetager CCBM og de grænseoverskridende
links mellem EUs værdipapirafviklingssystemer samme funktion, idet
begge giver modparterne mulighed for at anvende sikkerhed på tværs af
grænserne. Begge systemer sætter med andre ord modparterne i stand til
at stille sikkerhed i form af aktiver for at opnå kredit fra deres
hjemmecentralbank, også selv om disse aktiver er udstedt i et
værdipapirafviklingssystem i et andet land. CCBM og de grænse-
overskridende links varetager denne funktion på forskellig måde. I
CCBM er der tale om grænseoverskridende forbindelser mellem de
nationale centralbanker, der fungerer som depotinstitutioner for
hinanden. Anvendes links, er der tale om grænseoverskridende
forbindelser mellem værdipapirafviklingssystemerne, som åbner samle-2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 46
(61) En ajourført liste over kvalificerede links findes på ECBs websted (www.ecb.int).
(62) Se »Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit
operations«, januar 1998.
▼B
konti hos hinanden. Aktiver, der er deponeret hos en korrespondentcen-
tralbank, kan kun anvendes som sikkerhed for Eurosystemets
kreditoperationer. Aktiver, som modparterne har gennem et link, kan
anvendes tilEurosystemets kreditoperationer og tilet hvil ket som hel st
andet formål, som modparten måtte ønske. Gennem græn seoverskri-
dende links ejer modparterne aktiverne på deres konto i deres hjemlands
værdipapirafviklingssystem, så der ikke er brug for en depotinstitution.
KAPITEL 7
7.RESERVEKRAV (63)
7.1.Generellebetragtninger
ECB pålægger kreditinstitutterne at holde mindstereserver på konti hos
de nationale centralbanker inden for rammerne af Eurosystemets
reservekravssystem. Den retlige ramme for Eurosystemets reservekravs-
system er fastsat i artikel19 i statutten for ESCB, Rådets forordning
(EF) om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver
og ECBs forordning om anvendelse af mindstereserver. Med ECBs
forordning om anvendelse af mindstereserver sikres det, at betingelserne
for Eurosystemets reservekravssystem er ensartede i hele euroområdet.
Størrelsen af det enkelte instituts mindstereserver fastsættes i forhold til
dets reservekravsgrundlag. Eurosystemets reservekravssystem giver
modparterne mulighed for at benytte sig af en gennemsnitsfacilitet.
Det indebærer, at opfyldelse af reservekravene vurderes på grundlag af
de gennemsnitlige indeståender ultimo dagen på modparternes reserve-
kravskonti målt over en reservekravs periode på en måned. Institutternes
reservekravsindeståender forrentes med renten på Eurosystemets
primære markedsoperationer.
Eurosystemets reservekravssystem har følgende pengepolitiske hoved-
funktioner:
—Stabilisering af pengemarkedsrenten
Gennemsnitsfaciliteten i Eurosystemets reservekravssystem skal
tjene tilat stabil isere pengemarkedsrenten ved at give institutterne
et incitament til at udjævne virkningerne af midlertidige likviditets-
udsving.
—Skabelse eller forøgelse af et strukturelt likviditetsunderskud
Eurosystemets reservekravssystem bidrager til at skabe eller forøge
et strukturelt likviditetsunderskud. Det kan sætte Eurosystemet i
stand tilat operere mere smidigt som udbyder af l ikviditet.
I forbindelse med anvendelse af mindstereserver skal ECB handle i
overensstemmelse med målsætningerne for Eurosystemet som beskrevet
i artikel105, stk. 1, i traktaten og artikel2 i statutten for ESCB,
herunder bl.a. princippet om ikke at give anledning til nævneværdig
uønsket flytning af indskud til institutter inden for eller uden for
euroområdet, som ikke er underlagt reservekrav.
7.2.Institutter,dererunderlagtreservekrav
I henhold til artikel 19.1 i statutten for ESCB pålægger ECB
kreditinstitutter, der er beliggende i medlemsstater, at holde mindster-
eserver. Det indebærer, at filialer i euroområdet af institutter, der ikkehar hjemsted i euroområdet, også er underlagt Eurosystemets reserve-
krav. Omvendt er filialer uden for euroområdet af kreditinstitutter
etableret i euroområdet ikke underlagt Eurosystemets reservekrav.
ECB kan fritage institutter, der er under afvikling eller reorganisering,
fra deres forpligtelser i medfør af Eurosystemets reservekravssystem. I
henhold til Rådets forordning om Den Europæiske Centralbanks
anvendelse af mindstereserver og ECBs forordning om anvendelse af
mindstereserver kan ECB også på et ikke-diskriminerende grundlag
fritage kategorier af andre institutter fra deres forpligtelser i medfør af
Eurosystemets reservekravssystem, hvis formålet med Eurosystemets
reservekravssystem ikke opfyldes ved at pålægge dem reservekrav. Når
ECB træffer beslutning om en sådan fritagelse, sker det under
hensyntagen til et eller flere af følgende kriterier:
— Instituttet varetager særlige funktioner.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 47
(63) Den relevante juridiske retlige ramme for ECBs anvendelse af mindstereserver findes i
Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 og ECBs forordning (EF) nr.2819/98 af 1. december 1998 om anvendelse af mindstereserver (ECB/1998/15). Dette
kapiteltjener kun tilorientering.
▼B
— Instituttet driver ikke aktiv bankvirksomhed i konkurrence med
andre kreditinstitutter.
— Instituttets indskud er udelukkende beregnet til regional og/eller
internationaludvikl ingsstøtte.
ECB offentliggør en liste over institutter, der er underlagt Eurosystemets
reservekrav. ECB offentliggør ligeledes en liste over institutter, som er
fritaget for reservekravet af andre årsager, end at instituttet er under
reorganisering (64). Institutterne kan ved hjælp af disse lister fastslå, om
deres gældsforpligtelser er over for andre institutter, som selv er
underlagt reservekrav. Listerne, som gøres offentligt tilgængelige på
Eurosystemets sidste bankdag i hver kalendermåned, anvendes ved
opgørelsen af reservekravsgrundlaget for den efterfølgende reserve-
kravsperiode.
7.3.Beregningafmindstereserver
a) Reservekravsgrundlag og reservekravskoefficienter
Et instituts reservekravsgrundlag defineres i forhold til passivposter
på dets balance. Balancedata rapporteres til de nationale central-
banker inden for de overordnede rammer af ECBs penge og
bankstatistik (se afsnit 7.5) (65). For institutter, der er fuldt
rapporteringspligtige, anvendes balancedata for slutningen af en
given kalendermåned til opgørelse af reservekravsgrundlaget for den
reservekravsperiode, der starter i den følgende kalendermåned.
Rapporteringsgrundlaget for ECBs penge og bankstatistik giver
mulighed for at fritage små institutter for en del af rapporterings-
byrden. Institutter, for hvilke denne bestemmelse gælder, behøver
kun at rapportere et begrænset sæt balancedata én gang hvert kvartal
(ultimo kvartalsdata) og med en længere rapporteringsfrist end for
større institutter. For disse institutter anvendes de rapporterede
balancedata for et specifikt kvartal til, med en måneds forskydning,
at fastsætte reserve kravsgrundlaget for de efterfølgende tre
reservekravsperioder på 1 måned.
Ifølge Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Centralbanks
anvendelse af mindstereserver kan ECB medtage passiver som følge
af accept af midler samt passiver, der hidrører fra ikkebalanceførte
poster, i institutternes reservekravsgrundlag. I Eurosystemets reser-
vekravssystem er dog kun passivkategorierne »indlån«, »udstedte
gældsinstrumenter« og »pengemarkedspapirer« medtaget i reserve-
kravsgrundlaget (se boks 11).
Passiver over for andre institutter, der er opført på listen over
institutter, som er underlagt Eurosystemets reservekrav, og passiver
over for ECB og de nationale centralbanker medtages ikke i
reservekravsgrundlaget. I den forbindelse skal udstederne af
passivkategorierne »udstedte gældsinstrumenter« og »pengemarkeds-
papirer« kunne dokumentere den faktiske størrelse af passiver holdt
af andre institutter, der er underlagt Eurosystemets reservekrav, for at
de kan udelades af reservekravsgrundlaget. Hvis der ikke kan føres
en sådan dokumentation, kan der foretages et fradrag i reservekravs-
grundlaget på en fastsat procentsats (66) for hver af disse
balanceposter.
Reservekravskoefficienterne fastsættes af ECB inden for den
maksimumgrænse, der er angivet i Rådets forordning (EF) om Den
Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver. ECB
anvender den samme reservekravskoefficient, der er større end 0
pct., for de fleste poster i reservekravsgrundlaget. Denne reserve-
kravskoefficient er angivet i ECBs forordning om anvendelse af
mindstereserver. ECB anvender en reservekravskoefficient på 0 pct.
for følgende passivkategorier: »Tidsindskud med løbetid på over 2
år«, »indlån med opsigelsesvarsel på over 2 år«, »genkøbsforret-
ninger« og »udstedte gældsinstrumenter med løbetid på over 2 år«
(se boks 11). ECB kan tilenhver tid ændre reservekravskoefficien-
terne. Ændringer i reservekravskoefficienterne annonceres af ECB
forud for den reservekravsperiode, hvor ændringerne træder i kraft.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 48
(64) Listerne er offentligt tilgængelige på ECBs websted (www.ecb.int).
(65) Rapporteringsgrundlaget for ECBs penge og bankstatistik er beskrevet i bilag 4.
(66) Se ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/15) om anvendelse af mindster-
eserver. Yderligere oplysninger om fradrag i reservekravsgrundlaget findes på ECBswebsted (www.ecb.int). Oplysninger herom findes også på de nationale centralbankers
websteder (se bilag 5).
▼B
b) Beregning af reservekrav
Reservekravet for det enkelte institut beregnes ved at anvende
reservekravskoefficienterne for de enkelte passivposter på størrelsen
af de respektive passiver.
Hvert enkelt institut indrømmes det samme standardfradrag, som
fratrækkes reservekravet i hver medlemsstat, hvor det er beliggen de.
Størrelsen af fradraget er fastsat i ECBs forordning om anvendelse af
mindstereserver. Indrømmelsen af dette fradrag berører ikke de
juridiske forpligtelser for institutter, der er underlagt Eurosystemets
reservekravssystem (67).
Reservekravet for hver reservekravsperiode afrundes tilnærmeste
euro.
7.4.Reservekravsindeståender
a) Reservekravsperioden
Reservekravsperioden er en måned, fra og med den 24. i en måned til
og med den 23. i den følgende måned.
b) Indeståender på reservekravskonti
Et institut skal holde sine mindstereserver på en eller flere
reservekravskonti hos den nationale centralbank i den medlemsstat,2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 49
(67) Institutter, der har tilladelse til at rapportere statistiske data som en gruppe på et
konsolideret grundlag i overensstemmelse med bestemmelserne om rapportering til
ECBs penge og bankstatistik (se bilag 4), indrømmes kun ét standardfradrag for gruppensom helhed, medmindre institutterne oplyser om reservekravsgrundlaget og reserve-kravsindeståender i tilstrækkelig detaljeret grad til, at Eurosystemet kan verificereoplysningernes nøjagtighed og kvalitet og fastslå størrelsen af de enkelte institutters
respektive reservekrav.
▼B
hvor instituttet er etableret. Hvis et institut har mere end en enhed i
en medlemsstat, er instituttets hovedkontor ansvarligt for over-
holdelse af det samlede reservekrav for alle instituttets indenlandske
enheder (68). Hvis et institut har enheder i mere end en medlemsstat,
skal det holde mindstereserver på konti hos den nationale central-
bank i hver medlemsstat, hvor det har en enhed, i forhold til sit
reservekravsgrundlag i den pågældende medlemsstat.
Institutternes afviklingskonti hos de nationale centralbanker kan
anvendes som reservekravskonti. Reservekravsindeståender på afvik-
lingskonti kan anvendes til intradag afvikling. Et instituts daglige
reservekravsindestående beregnes som saldoen ultimo dagen på dets
reservekravskonto.
Et institut kan ansøge den nationale centralbank i den medlemsstat,
hvor instituttet er beliggende, om tilladelse til at holde alle sine
mindstereserver indirekte gennem tredjemand. Muligheden for at
holde mindstereserver gennem en tredjemand er som regel begrænset
til tilfælde, hvor tredjemanden sædvanligvis varetager administra-
tionsopgaver (fx likviditetsstyring) for det pågældende institut (fx
kan et net af sparekasser og andelsbanker samle deres reserve-
kravsindeståender). Opfyldelse af reservekravsforpligtelser gennem
tredjemand er underlagt bestemmelserne i ECBs forordning om
anvendelse af mindstereserver.
c) Afkast af reservekravsindeståender
De obligatoriske reservekravsindeståender forrentes med den
gennemsnitlige rentesats på ECBs primære markedsoperationer i
reservekravsperioden (vægtet efter antallet af kalenderdage) beregnes
efter formlen i boks 12. Reservekravsindeståender ud over de
obligatoriske reserver forrentes ikke. Rentebetalingen forfalder på
den anden NCB-bankdag efter udløbet af den reservekravsperiode,
hvor renten er optjent.
7.5.Rapporteringogverifikationafreservekravsgrundlaget
Balanceposterne, der indgår i reservekravsgrundlaget, opgøres af
institutterne selv og rapporteres til de nationale centralbanker inden
for rammerne af ECBs penge og bankstatistik (se bilag 4). I artikel 5 i
ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/15) fastlægges procedu-
rerne for bekræftelse og, i særlige tilfælde, revision af instituttets
reservekravsgrundlag og reservekrav.
For institutter, der har tilladelse til at holde indirekte reservekravsindes-
tåender på vegne af andre (fungere som tredjepart), er der fastlagt2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 50
(68) Hvis et institut ikke har hovedkontor i en medlemsstat, hvor det har en enhed, skal det
anføre, hvilken filial der er ansvarlig for overholdelse af det samlede reservekrav for alle
instituttets enheder i den pågældende medlemsstat.
▼B
særlige rapporteringskrav i ECBs forordning om anvendelse af
mindstereserver. Institutter, der holder mindstereserver gennem tredje-
part, er ikke fritaget fra deres forpligtelser til selv at indberette
statistiske oplysninger.
ECB og de nationale centralbanker er berettiget til at verificere
nøjagtigheden og kvaliteten af de indsamlede data inden for rammerne
af Rådets forordning (EF) om anvendelse af mindstereserver.
7.6.Manglendeopfyldelseafreservekrav
Manglende opfyldelse af reservekravene foreligger, hvis et instituts
gennemsnitlige indestående ultimo dagen på dets reservekravskonti målt
over hele reservekravsperioden er mindre end reservekravet for den
pågældende reservekravsperiode.
Hvis et institut helt eller delvis ikke opfylder reservekravet, kan ECB i
overensstemmelse med Rådets forordning (EF) om ECBs anvendelse af
mindstereserver pålægge en af følgende sanktioner:
— betaling af op til 5 procentpoint over renten på den marginale
udlånsfacilitet i forhold til det beløb af mindstereserverne, som det
pågældende institut undlod at stille, eller
— betaling af op til to gange renten på den marginale udlånsfacilitet i
forhold til det beløb af mindstereserverne, som det pågældende
institut undlod at stille, eller
— krav om, at det pågældende institut skal indsætte et ikke-rente-
bærende indskud hos ECB eller de nationale centralbanker på op til
tre gange det beløb af mindstereserverne, som det pågældende
institut har undladt at levere. Indskuddets løbetid må ikke overstige
den periode, som instituttet undlod at holde mindstereserverne.
Hvis et institut undlader at opfylde andre forpligtelser i henhold til
ECBs forordninger og afgørelser vedrørende Eurosystemets reserve-
kravssystem (hvis relevante data fx ikke fremsendes rettidigt eller ikke
er nøjagtige), har ECB beføjelser til at pålægge sanktioner i overens-
stemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november
1998 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge
sanktioner og (EF) nr. 2157/1999 om ECBs beføjelser til at pålægge
sanktioner (ECB/1999/4). ECBs direktion kan fastsætte og offentliggøre
kriterier for pålæggelse af sanktioner ifølge artikel 7, stk. 1, i Rådets
forordning (EF) nr. 2531/98 om ECBs anvendelse af mindstere-
server (69).
Desuden kan Eurosystemet ved alvorlige overtrædelser af reservekra-
vene suspendere modparter fra at deltage i markedsoperationer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 51
(69) Disse kriterier blev offentliggjort i en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers
Tidende den 11. februar 2000 med titlen »Meddelelse fra Den Europæiske Centralbankom pålæggelse af sanktioner i tilfælde af misligholdelse af pligten til at holde
mindstereserver«.
▼B
BILAG
Bilag 1
Eksemplerpåpengepolitiskeoperationerogprocedurer
Oversigt over eksempler
1. Likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som auktion til fast rente
2. Likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som auktion til variabel
rente
3. Udstedelse af ECB-gældsbeviser udført som auktion til variabel rente4. Likviditetsopsugende valutaswap udført som auktion til variable swappoint
5. Likviditetstilførende valutaswap udført som auktion til variable swappoint
6. Risikostyringsinstrumenter
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 52
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 53
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 54
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 55
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 56
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 57
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 58
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 59
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 60
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 61
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 62
▼B
Bilag 2
Ordliste
Afviklingsdag (settlement date): Den dag, hvor en transaktion afvikles. Afvikling
kan ske på handelsdagen (afvikling samme dag) eller en eller flere dage efter
handelsdagen (afviklingsdagen angives som handelsdag (H) + afviklingsfor-
skydning).
Afviklingskonto (settlements account): En konto, som en direkte deltager i det
nationale RTGS-system har hos centralbanken med henblik på afvikling af
betalinger.
Aktiekursrisiko (equity price risk): Risikoen for tab som følge af bevægelser i
aktiekurserne. Eurosystemet er udsat for kursrisici i forbindelse med sine
pengepolitiske operationer, i det omfang aktier er brugbare som liste 2-papirer.
Amerikansk auktion (American auction): Se auktion med flere rentesatser.
Auktion (tender procedure): En procedure, hvor centralbanken tilfører markedet
likviditet eller opsuger likviditet fra markedet på grundlag af konkurrerende bud
afgivet af modparter. De for Eurosystemet mest fordelagtige bud accepteres førstog så fremdeles, indtil hele det beløb, der skal tilføres eller opsuges, er nået.
Auktion med en enkelt rentesats (hollandsk auktion) (single rate auction (Dutch
auction)): En auktion, hvor tildelingsrenten (eller tildelingskursen eller antal
swappoint ved tildelingen), der anvendes på alle accepterede bud, er lig med den
marginale rente (eller den marginale kurs eller det marginale antal swappoint).
Auktion med flere rentesatser (amerikansk auktion) (multiple rate auction
(American auction)): En auktion, hvor tildelingsrenten (eller tildelingskursen
eller antal swappoint ved tildelingen ) er lig med renten (eller kursen eller antal
swappoint) i de enkelte bud.
Auktion til fast rente (fixed rate tender): En auktion, hvor renten er fastsat af
centralbanken på forhånd, og de deltagende modparter afgiver bud på det ønskede
beløb til den faste rente.
Auktion til variabel rente (variable rate tender): En auktionsprocedure, hvor
modparterne afgiver bud både på det beløb, de ønsker at handle med
centralbanken, og den rentesats, til hvilken de ønsker at indgå transaktionen.
Bilateral procedure (bilateral procedure): En procedure, hvor centralbanken
handler direkte med en eller kun få modparter uden brug af auktionsprocedurer.
Bilaterale procedurer omfatter operationer udført via børser eller mæglere.
Dematerialisering (dematerialisation): Eliminering af fysiske beviser eller
adkomstdokumenter, der giver ejendomsret til finansielle aktiver, så de finansielle
aktiver kun eksisterer i elektronisk form.
Depotinstitution (custodian): En institution, der opbevarer og varetager
administrationen af værdipapirer og andre finansielle aktiver på andres vegne.
Depotkonto (safe custody account): En værdipapirkonto hos centralbanken, hvor
kreditinstitutter kan anbringe værdipapirer, som vurderes egnede tilsikker-
hedsstillelse i centralbankoperationer.
ECB-tid (ECB time): Tiden i det land, hvor ECB ligger.
Egentlig købs- eller salgsforretning (outright transaction): En forretning, hvor
centralbanken køber eller sælger aktiver i markedet (spot eller termin).
Ekstraordinær auktion (quick tender): Den auktionsprocedure, som Eurosystemet
benytter i forbindelse med finjusterende operationer, når der ønskes en hurtig
påvirkning af likviditetsforholdene i markedet. Ekstraordinære auktioner udføres
med en tidsramme på 1 time og retter sig mod en begrænset kreds af modparter.
Elektronisk bogføringssystem (book-entry system): Et regnskabssystem, der giver
mulighed for overførsel af fordringer (fx værdipapirer og andre finansielle
aktiver), uden at papirerne eller beviserne flyttes fysisk. Se også dematerialise-
ring.
Endelig overførsel (final transfer): En uigenkaldelig og betingelsesløs overførsel
med frigørende virkning fra forpligtelsen til at foretage overførslen.
Euroområdet (euro area): Det område, som omfatter de EU-medlemsstater, der
har indført euroen som fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.
Europæiske System af Centralbanker, Det (European System of CentralBanks
(ESCB)): ESCB består af Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale
centralbanker i EUs medlemsstater. (Det bemærkes, at de nationale centralbanker
i medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta i overensstemmelse med
traktaten, bevarer deres pengepolitiske beføjelser i henhold til national lovgivning
og således ikke deltager i gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitik).
Eurosystemet (Eurosystem): De nationale centralbanker i de medlemsstater, der
har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten, og ECB.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 63
▼B
Eurosystemets bankdage (Eurosystem business day): De dage, hvor ECB og
mindst én national centralbank er åbne for udførelse af Eurosystemets penge-
politiske operationer.
EØS-lande (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) (EEA (European
Economic Area)): EU-medlemsstaterne og Island, Liechtenstein og Norge.
Faktisk antal dage/360 (actual/360): Den rentekonvention, der anvendes ved
beregning af rente på et lån. Renten beregnes ud fra det faktiske antal
kalenderdage, som lånet løber over, i forhold til et år på 360 dage. Denne
rentekonvention anvendes i Eurosystemets pengepolitiske operationer.
Fast forrentet instrument (fixed rate instrument): Et finansielt instrument, hvor
kuponrenten er fast i hele instrumentets løbetid.
Finjusterende operation (fine tuning operation): En markedsoperation, der
udføres på ad hocbasis af Eurosystemet med det primære formålat imødegå
uventede likviditetsudsving i markedet.
Fradrag i reservekravsgrundlaget (standardised deduction): Den faste procentdel
af udestående gældsinstrumenter med en aftalt løbetid på over 2 år og af
pengemarkedspapirer, som udstedere, der ikke kan dokumentere størrelsen af sine
passiver af denne type over for andre institutter underlagt Eurosystemets
reservekravssystem, over for ECB eller over for en national centralbank, kan
udelade af deres reservekravsgrundlag.
Genkøbsforretning (repurchase agreement): En forretning, hvor et aktiv sælges,
og sælger samtidig berettiges og forpligtes til at købe det tilbage til en bestemt
pris på et givet tidspunkt i fremtiden eller på anfordring. En sådan forretning
svarer til lån mod sikkerhed, bortset fra, at sælger ikke beholder ejendomsretten
tilværdipapirerne. Eurosystemet anvender genkøbsforretninger med fast l øbetid i
sine tilbageførselsforretninger.
Genkøbspris (repurchase price): Den pris, til hvilken køber er forpligtet til at
sælge aktiverne tilbage til sælger i en genkøbsforretning. Genkøbsprisen svarer til
summen af salgsprisen og renten på den tilførte likviditet i operationens løbetid.
Gennemsnitsfacilitet (averaging provision): En facilitet, der giver modparterne
mulighed for at opfylde deres reservekrav på grundlag af deres gennemsnitlige
reservekravsindeståender i løbet af reservekravsperioden. Gennemsnitsfaciliteten
bidrager tilat stabil isere pengemarkedsrenten ved at give institutterne et
incitament til at udjævne virkningerne af midlertidige likviditetsudsving.
Eurosystemets reservekravssystem indeholder en gennemsnitsfacilitet.
Haircut (valuation haircut): Et risikostyringsinstrument, der anvendes i
forbindelse med underliggende aktiver i tilbageførselsforretninger . Det
indebærer, at centralbanken beregner værdien af de underliggende aktiver som
aktivets kursværdi minus en vis procentdel(haircut). Eurosystemet anvender
haircuts, der afspejler karakteristika ved de pågældende aktiver, fx restløbetid.
Handelsdag (H) (trade day (T)): Den dag, hvor en handel(dvs. en aftal e om en
finansiel transaktion mellem to modparter) indgås. Handelsdagen kan falde
sammen med transaktionens afviklingsdag (afvikling samme dag) eller gå forud
for afviklingsdagen med et bestemt antal bankdage (afviklingsdagen angives som
H + afviklingsforskydning).
Hollandsk auktion (Dutch auction): Se auktion med en enkelt rentesats.
Højeste budbeløb (maximum bid limit): Den øvre grænse for de bud, der
accepteres fra modparterne i en auktion. Eurosystemet kan fastsætte et højeste
budbeløb for at hindre uforholdsmæssigt høje bud fra modparterne.
Højeste budrente (maximum bid rate): Den øvre grænse for den rente, tilhvil ken
modparterne kan afgive bud i auktioner tilvariabelrente. Bud tilen rente, der
ligger over den højeste budrente fastsat af ECB, afvises.
Indlånsfaciliteten (deposit facility): En stående facilitet i Eurosystemet, som
modparterne kan anvende tilat foretage dag tildag-indskud, der forrentes med en
på forhånd fastsat rentesats.
Initialmargin (initialmargin): Et risikostyringsinstrument, der anvendes i
tilbageførselsforretninger . Værdien af de aktiver, der stilles som sikkerhed i
forbindelse med en transaktion skal svare til den kredit, der ydes modparten, plus
initialmarginen. Eurosystemet anvender differentierede initialmarginer alt efter
længden af perioden for Eurosystemets risikoeksponering over for modparten i en
given transaktion.
Instrument med variabel rente (floating rate instrument): Et finansielt instrument,
hvor kuponrenten jævnligt tilpasses efter et referenceindeks, så den afspejler
ændringer i de korte eller mellemlange markedsrenter. Instrumenter med variabel
rente har enten kuponrente, der fastsættes på forhånd eller kuponrente, der
fastsættes ved forfald.
Intradag-kredit (intraday credit): Kredit, der ydes og tilbagebetales inden for en
enkelt bankdag. ESCB yder intradag-kredit (med sikkerhed i underliggende
aktiver) til modparter i forbindelse med betalingssystemer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 64
▼B
Inverse instrument med variabel rente (inverse floating rate instrument): En
struktureret fordring, hvor den rente, der udbetales til indehaveren, varierer i
omvendt forhold til ændringerne i en bestemt referencerente.
ISIN (InternationalSecurities Identification Number): En internationalidentifika-
tionskode, der tildeles værdipapirer udstedt i de finansielle markeder.
Korrespondentbankvirksomhed (correspondent banking): En ordning, hvor en
bank udfører betalinger og andre ydelser for en anden bank. Betalinger mellem
korrespondentbanker udføres ofte gennem gensidige konti (såkaldte nostro- og
loro-konti), til hvilke der kan være knyttet stående kreditfaciliteter. Korrespon-
dentbankydelser foregår hovedsagelig på tværs af landegrænser.
Korrespondentcentralbankmodellen (correspondent centralbanking model
(CCBM)): En modeloprettet af ESCB for at give modparterne mul ighed for at
anvende aktiver som sikkerhed på tværs af grænserne. I CCBM fungerer de
nationale centralbanker som depotinstitutioner for hinanden. Det medfører, at
hver nationalcentral bank administrerer en værdipapirkonto for hver af de andre
nationale centralbanker (og for ECB). Eurosystemet kan benytte særlige løsninger
i forbindelse med grænseoverskridende anvendelse af ikke-omsættelige aktiver.
Kreditinstitut (credit institution): Herved forstås i dette dokument en institution,
der er omfattet af definitionen i artikel1, stk. 1, i Europa-Parl amentets og Rådetsdirektiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut, dvs. »et foretagende, hvis virksomhed består i fra
offentligheden at modtage indlån eller andre midler, der skal tilbagebetales, samt
i at yde lån for egen regning«.
Kuponrente fastsat påforhå nd (pre-fixed coupon): Kuponrenten for instrumenter
med variabelrente, der bestemmes på grundl ag af værdier i referenceindekset på
en eller flere bestemte dage inden perioden, hvor kuponrenten optjenes.
Kuponrente fastsat ved forfald (post-fixed coupon): Kuponrenten for instrumenter
med variabelrente, der bestemmes på grundl ag af værdier i referenceindekset på
en eller flere bestemte dage i perioden, hvor kuponrenten optjenes.
Langfristet markedsoperation (longer-term refinancing operation): En regel-
mæssig markedsoperation, der udføres af Eurosystemet som
tilbageførselsforretning. Langfristede markedsoperationer udføres i form af
månedlige standardauktioner med en løbetid på tre måneder.
Laveste budrente (minimum bid rate): Den nedre grænse for den rente, tilhvil ken
modparterne kan afgive bud i auktioner tilvariabelrente. Bud tilen rente, der
ligger under den laveste budrente fastsat af ECB, afvises.
Laveste tildelingsbeløb (minimum allotment amount): Den nedre grænse for det
beløb, der tildeles de enkelte modparter i en auktion. Eurosystemet kan beslutte at
tildele hver modpart i en auktion et mindstebeløb.
Laveste tildelingsprocent (minimum allotment ratio): Den nedre grænse, udtrykt
som procent, for kvotienten ved tildeling af budbeløb til den marginale rente i en
auktion. Eurosystemet kan beslutte at anvende en laveste tildelingsprocent i sineauktioner.
Levering mod betaling (delivery versus payment (DVP) system): En mekanisme i
et betalingsafviklingssystem, som sikrer, at endelig overførsel af et aktiv finder
sted, hvis, og kun hvis, den endelige overførsel af den tilhørende betaling også
finder sted.
Link: Et link består af alle procedurer og aftaler mellem to værdipapirafviklings-
systemer vedrørende elektronisk overførsel af værdipapirer mellem de to
systemer.
Liste »1«-papir (tier one asset): Et omsætteligt aktiv, der opfylder visse
brugbarhedskriterier, der er ensartede i hele euroområdet og fastsat af ECB.
Disse kriterier er bl.a., at aktivet skal være denomineret i euro, udstedt (eller
garanteret) af enheder i EØS-lande og befinde sig i en national centralbank eller
værdipapircentrali euroområdet.
Liste »2«-papir (tier two asset): Et omsætteligt eller ikkeomsætteligt aktiv, for
hvilket de nationale centralbanker fastsætter specifikke brugbarhedskriterier, der
skalgodkendes af ECB.
Margin call : En procedure i forbindelse med anvendelse af variationsmarginer.
Centralbankerne kan pålægge modparterne at levere yderligere aktiver (eller
kontanter), hvis de underliggende aktivers værdi, målt regelmæssigt, falder under
et bestemt niveau. Tilsvarende returnerer centralbanken overskydende aktiver
(eller kontanter) til modparterne, hvis de underliggende aktivers værdi efter en
revaluering ligger over det beløb, som modparterne skylder, plus variations-
marginen.
Marginal rente (marginal lending rate): Den rentesats, ved hvilken hele
tildelingsbeløbet i en auktion er nået.
Marginale udlånsfacilitet, den (marginal interest facility): En stående facilitet i
Eurosystemet, som modparterne kan anvende tilat opnå dag tildag-kredit tilen
på forhånd fastsat rentesats.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 65
▼B
Marginale antal swappoint, det (marginalswap point quotation): Det antal
swappoint, ved hvilket hele tildelingsbeløbet i en auktion er nået.
Markedsoperation (open market operation): En operation, der udføres på initiativ
af centralbanken i de finansielle markeder og indebærer en af følgende
transaktioner: 1) egentlige købs- eller salgsforretninger (spot eller termin), 2)
køb eller salg af aktiver i form af en genkøbsforretning , 3) udlån eller låntagning
mod sikkerhed i underliggende aktiver, 4) udstedelse af gældsbeviser fra
centralbanken eller 5) modtagelse af indskud fra modparter.
Medlemsstat (Member State): Herved forstås i dette dokument en EU-medlems-
stat, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.
Modpart (counterparty): Den anden part i en finansieltransaktion (fx i en
transaktion med centralbanken).
Modtagelse af tidsindskud fra modparter (collection of fixed-term deposits): Et
pengepolitisk instrument, der kan benyttes af Eurosystemet, til finjustering med
henblik på at opsuge likviditet fra markedet. Eurosystemet forrenter modparternes
tidsindskud på konti hos de nationale centralbanker.
Monetær finansiel institution (Monetary FinancialInstitution (MFI)): Et kredit-
institut eller en anden finansiel institution, hvis formål er at modtage indskud og/
eller nære substitutter for indskud fra offentligheden, og som for egen regning (i
hvert fald økonomisk) yder kredit og/eller investerer i værdipapirer.
National centralbank (nationalcentralbank (NCB)): Herved forstås i dette
dokument en centralbank i en EU-medlemsstat, der har indført den fælles valuta i
overensstemmelse med traktaten.
NCB-bankdage (NCB business days): De dage, hvor den nationale centralbank i
en bestemt medlemsstat er åben for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske
operationer. I nogle medlemsstater kan filialer af den nationale centralbank være
lukket på NCB-bankdage på grund af lokale eller regionale helligdage. I sådanne
tilfælde skal den relevante nationale centralbank på forhånd oplyse modparterne
om procedurerne for transaktioner med deltagelse af disse filialer.
Nulkuponobligation (zero coupon bond): Et værdipapir, der kun medfører
udbetaling én gang i sin løbetid. I dette dokument kan nulkuponobligationer
omfatte både værdipapirer udstedt tilunderkurs og værdipapirer, der udl øser en
enkelt rentebetaling ved forfald. En strip er en særlig type nulkuponobligation.
Pooling, system med (pooling system): Et system til centralbankernes
administration af de sikkerhedsstillede aktiver, hvor modparterne leverer en
pulje af aktiver, der tjener som sikkerhed i deres transaktioner med centralbanken.
I modsætning tilet system med øremærkning er de underl iggende aktiver ikke
øremærket tilde enkel te transaktioner.
Primær markedsoperation (main refinancing operation): En regelmæssig
markedsoperation, der udføres af Eurosystemet som en tilbageførselsforretning
. De primære markedsoperationer udføres i form af ugentlige standardauktioner
med en løbetid på to uger.
Registreringsinstitution (depository): En institution, hvis hovedfunktion er at
registrere værdipapirer enten fysisk eller elektronisk og føre lister over, hvem der
ejer værdipapirerne.
Rentekonvention (day-count convention): Konventionen for det antaldage, der
indgår i beregningen af renter på lån. Eurosystemet anvender rentekonventionen
»faktisk antaldage/360« i sine pengepol itiske operationer.
Repo-operation : En likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som en
genkøbsforretning
Reservekravsgrundlag (reserve base): Summen af balanceposter (passivposter),
der udgør grundlaget for beregning af et instituts reservekrav.
Reservekravsindeståender (reserve holdings): Modparternes indeståender på deres
reservekravskonti, hvis formåler at opfyl de reservekravene.
Reservekravskoefficient (reserve ratio): Den koefficient, som centralbanken har
defineret for hver enkelt kategori af balanceposter i reservekravsgrundlaget.
Koefficienterne bruges tilberegning af reservekravene.
Reservekrav (reserve requirement): Kravet om, at institutter skalhol de
mindstereserver på konti hos centralbanken. I Eurosystemets reservekravssystem
beregnes et instituts reservekrav ved at multiplicere reservekravskoefficienten for
hver kategori af balanceposter i reservekravsgrundlaget med beløbet for de
tilsvarende balanceposter på instituttets balance. Desuden indrømmes institutterne
et standardfradrag, der fratrækkes deres reservekrav.
Reservekravskonto (reserve account): En konto hos den nationale centralbank,
hvor en modpart holder sit reservekravsindestående . Modparternes afviklings-
konti hos de nationale centralbanker kan benyttes som reservekravskonti.
Reservekravsperiode (maintenance period): Den periode, for hvilken overholdelse
af reservekravene beregnes. Reservekravsperioden i Eurosystemets reservekravs-
system er en måned, og den starter en bestemt dag i hver måned2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 66
▼B
(reservekravsperioden kan fx starte den 24. kalenderdag i hver måned og slutte
den 23. kalenderdag i den følgende måned).
RTGS-system (realtidsbruttoafviklingssystem) (real-time gross settlement (RTGS)
system): Et afviklingssystem, hvor betalingsinstrukser behandles, efterhånden
som de opstår (uden netting), og afvikles i realtid (kontinuerligt). Se også
TARGET.
Salgsdato (purchase date): Den dato, hvor ejendomsretten tilde pågæl dende
aktiver overgår fra sælger til køber.
Salgspris (purchase price): Den pris, til hvilken de pågældende aktiver sælges
eller skal sælges.
Snævre forbindelser (close links): I artikel 1, punkt 26, i Europa-Parlamentets og
Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut hedder det: »snævre forbindelser: en situation, hvor
to eller flere fysiske eller juridiske personer er knyttet til hinanden gennem: a)
kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20 pct. af stemmerettig-
hederne eller af kapitalen i en virksomhed, enten direkte eller gennem kontrol,
eller b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et
moderselskab og et datterselskab, i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2, i direktiv 83/
349/EØF (EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1) nævnte tilfælde, eller en forbindelse af
samme art mellem en fysisk eller juridisk person og en virksomhed; et
datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledes som datterselskab af det
moderselskab, der står i spidsen for disse virksomheder. En situation, hvor to eller
flere fysiske eller juridiske personer er varigt knyttet til den samme person
gennem kontrol, betragtes ligeledes som en snæver forbindelse«.
Solvensrisiko (solvency risk): Risikoen for tab som følge af, at en udsteder af et
finansielt aktiv går konkurs, eller som følge af modpartens insolvens.
Standardauktion (standard tender): En auktionsprocedure, der anvendes af
Eurosystemet i dets regelmæssige markedsoperationer. Standardauktioner udføres
inden for en tidsramme på 24 timer. Alle modparter, der opfylder de overordnede
adgangskriterier, er berettigede tilat afgive bud i standardauktioner.
Standardfradrag (lump-sum allowance): Et fast beløb, som et institut fratrækker
ved beregningen af sit reservekrav i henhold til Eurosystemets reservekravs-
system.
Startdato (start date): Den dato, hvor første delaf en pengepol itisk operation
afvikles. Startdatoen svarer til salgsdatoen for operationer, der udføres som
genkøbsforretninger og valutaswaps.
Strip (separate trading of interest and principal): En nulkuponobligation, der er
konstrueret med henbl ik på separat handelaf hovedstolog øvrige betal ings-strømme ved værdipapiret.
Strukturel operation (structuraloperation): En markedsoperation, der udføres af
Eurosystemet med det hovedformål at justere den finansielle sektors strukturelle
nettostilling over for Eurosystemet.
Størrelsesauktion (volume tender): Se auktion til fast rente.
Stående facilitet (standing facility): En centralbankfacilitet, som modparterne har
adgang til på eget initiativ. Eurosystemet tilbyder to dag til dag-faciliteter: Den
marginale udlånsfacilitet og indlånsfaciliteten.
Swappoint : Forskellen mellem valutakursen for terminsforretningen og valuta-
kursen for spotforretningen i en valutaswap.
TARGET (Trans-European Automated Realtime Gross settlement Express
Transfer): Et betalingssystem bestående af et RTGS-system (realtidsbruttoafvik-
lingssystem) i hvert af medlemsstaterne i euroområdet ved indledningen til tredje
fase i Den Økonomiske og Monetære Union. De nationale RTGS-systemer er
forbundet indbyrdes gennem interlinking-mekanismen, der giver mulighed for
grænseoverskridende overførselsamme dag i hel e euroområdet. RTGS-systemer i
EU-medlemsstater, der ikke er omfattet af euroområdet, kan også tilkobles
TARGET under forudsætning af, at de kan håndtere betalinger i euro.
Tilbageførselsforretning (reverse transaction): En operation, hvor den nationale
centralbank køber eller sælger aktiver i form af en genkøbsforretning eller
foretager udlån mod sikkerhed.
Tilbagekøbsdag (repurchase date): Den dag, hvor køber er forpligtet til at sælge
aktiverne tilbage til sælger i en transaktion som led i en genkøbsforretning.
Tilpasning til markedsværdi (marking to market): Se variationsmargin.
Traktaten (Treaty): Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (eller
EF-traktaten). Den omfatter den oprindelige EØF-traktat (Rom-traktaten) med
ændringer.
Tærskelværdi (trigger point): En på forhånd fastsat værdi for den tilførte
likviditet, ved hvilken der udføres et margin call.
Udløbsdato (maturity date): Den dato, hvor en pengepolitisk operation udløber.
Ved genkøbsforretninger eller swaps er udløbsdatoen lig med tilbagekøbsdatoen.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 67
▼B
Udsteder (issuer): Den enhed, som forpligtes af et værdipapir eller andet
finansielt instrument.
Ultimo dagen (end-of-day): Det tidspunkt på bankdagen (efter TARGETs
lukketid), hvor behandlingen af betalinger i TARGET afsluttes.
Valutaswap (foreign exchange swap): En samtidig spot og terminsforretning, hvor
én valuta handles mod en anden. Eurosystemet udfører pengepolitiske markeds-
operationer i form af valutaswaps, hvor de nationale centralbanker (eller ECB)
køber (eller sælger) euro spot mod en udenlandsk valuta og samtidig forpligter sig
til at sælge (eller købe) dem tilbage på et givet tidspunkt i fremtiden.
Variationsmargin (eller tilpasning til markedsværdi) (variation margin (or
marking to market)): Eurosystemet kræver, at værdien af de underliggende
aktiver i likviditetstilførende tilbageførselsforretninger ligger inden for en bestemt
margin. Det indebærer, at modparterne pålægges at levere yderligere aktiver (eller
kontanter), hvis de underliggende aktivers værdi, målt regelmæssigt, falder under
et bestemt niveau. Tilsvarende returnerer centralbanken overskydende aktiver
(eller kontanter) til modparterne, hvis de underliggende aktivers markedsværdi
efter en revaluering ligger over det beløb, som modparterne skylder, plus
variationsmarginen.
Værdiansættelsesdag (valuation date): Den dag, hvor de underliggende aktiver i
kreditoperationer værdiansættes.
Værdipapircentral (centralsecurities depository (CSD)): En enhed, der hol der
værdipapirer, og som muliggør gennemførelse af værdipapirhandler i elektronisk
form. Fysiske værdipapirer kan transformeres tildematerial iserede værdipapirer
(dvs. så de kun eksisterer som elektroniske registreringer). Ud over depotfunk-
tionen kan en værdipapircentral også have sammenlignings-, clearing- og
afviklingsfunktioner.
Øremærkning, system med (earmarking system): Et system tilcentral bankernes
administration af de sikkerhedsstillede aktiver, hvor der tilføres likviditet mod
aktiver, der er øremærket tilden enkel te transaktion.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 68
▼B
Bilag 3
Udvælgelse af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der
udføresipengepolitiskøjemed
Udvælgelsen af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der udføres af
pengepolitiske årsager, vil følge samme fremgangsmåde, uanset det valgte
organisatoriske set-up for Eurosystemets eksterne operationer. Denne politik vil
ikke afvige betydeligt fra de eksisterende standarder i markedet, da den vil blive
fastlagt ved harmonisering af de nationale centralbankers gældende bedstepraksis. Udvælgelsen af modparter til Eurosystemets valutainterventioner vil
hovedsagelig blive baseret på to sæt kriterier.
Det første sæt kriterier bygger på forsigtighedshensyn. Et vigtigt kriterium er
kreditværdighed. Kreditværdighed bedømmes ved hjælp af en kombination af
forskellige metoder (fx anvendelse af vurderinger fra kreditvurderingsbureauer og
interne analyser af kapitalforhold og andre nøgletal). Som et andet kriterium
kræver Eurosystemet, at alle potentielle modparter i valutainterventioner skal
være under tilsyn af en anerkendt tilsynsførende instans. Et tredje kriterium er, at
modparter i Eurosystemets valutainterventioner skal overholde høje etiske
standarder og have et godt omdømme.
Når disse grundlæggende kriterier er opfyldt, anvendes det andet sæt kriterier, der
bygger på hensynet tileffektivitet. Et vigtigt kriterium i den forbindel se vedrører
konkurrencedygtig prisadfærd og modpartens evne tilat indgå store transaktioner,
også under turbulente markedsforhold. Andre effektivitetskriterier vedrører
kvaliteten og indholdet af modparternes oplysninger.
Kredsen af potentielle modparter i valutainterventioner skal være tilstrækkelig
stor og forskelligartet til at sikre den nødvendige fleksibilitet, når der udføres
interventioner. Det vil give Eurosystemet mulighed for at vælge blandt forskellige
interventionskanaler. For at kunne intervenere effektivt i forskellige geografiske
områder og tidszoner skal Eurosystemet kunne benytte sig af modparter i alle
internationale finanscentre. I praksis er det dog sandsynligt, at en betydelig del af
modparterne vil være beliggende i euroområdet. I forbindelse med valutaswaps,
der gennemføres af pengepolitiske årsager, anvendes kun modparter i euro-
området.
De nationale centralbanker kan anvende limits for at kontrollere kreditekspone-
ringen over for de enkelte modparter i valutaswaps, der udføres i pengepolitisk
øjemed.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 69
▼B
Bilag 4
RapporteringsgrundlagforDenEuropæiskeCentralbankspenge-ogbank-
statistik (1)
1.Indledning
I Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den
Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information fastsættes (EFT
L 318 af 27.11.1998, s. 8), hvilke fysiske og juridiske personer der er
undergivet rapporteringskrav (den såkaldte referencerapporteringspopulation),
forskrifter om tavshedspligt og passende regler for håndhævelse i overens-
stemmelse med artikel 5.4 i statutten for Det Europæiske System af
Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (»statutten«). Desuden
bemyndiger forordningen ECB til at anvende sin regeludstedende beføjelse
tilat:
— bestemme den faktiske rapporteringspopulation,
— definere og pålægge ECBs statistiske rapporteringskrav over for den
faktiske rapporteringspopulation i de deltagende medlemsstater,
— angive betingelserne for ECBs og de nationale centralbankers (NCBers)
udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen
indsamling af statistisk information.
2.Generelle betragtninger
Formålet med Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2819/98 af 1.
december 1998 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære
finansielle institutioner) (ECB/1998/16) er at sætte ECB og, i overens-
stemmelse med artikel 5.2 i statutten, NCBer — der i videst muligt omfang
udfører opgaverne — i stand tilat indsaml e den statistiske information, som er
nødvendig for at udføre Det Europæiske System af Centralbankers (ESCBs)
opgaver, herunder især at formulere og gennemføre Fællesskabets penge-
politik i overensstemmelse med artikel 105, stk. 2, første led, i traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (»traktaten«). Den statistiske
information, der indsamles i henhold til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16), anvendes til at udarbejde den konsoliderede balance for MFI-
sektoren, hvis hovedformåler at forsyne ECB med et omfattende statistisk
billede af den monetære udvikling, der omfatter de aggregerede finansielle
aktiver og passiver i MFIerne i de deltagende medlemsstater, som opfattes som
et økonomisk område.
For så vidt angår de statistiske formål, er ECBs rapporteringskrav i forbindelse
med MFI-sektorens konsoliderede balance baseret på tre overordnede hensyn.
For det første skal ECB modtage sammenlignelig, pålidelig og aktuel statistisk
information, der er indsamlet under sammenlignelige forhold og vilkår i hele
euroområdet. Selv om data indsamles decentralt af NCBerne i overens-
stemmelse med artikel 5.1 og 5.2 i statutten og om nødvendigt under
iagttagelse af yderligere statistiske fællesskabskrav eller nationale hensyn,
kræves en tilstrækkelig grad af harmonisering og opfyldelse af minimums-
standarderne for rapportering til, at der kan udarbejdes et pålideligt
statistikgrundlag for formuleringen og gennemførelsen af den fælles penge-
politik.
For det andet skalrapporteringskravene i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16) opfylde principperne om gennemsigtighed og retssikkerhed.
Årsagen er, at ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 er bindende i sin helhed og
umiddelbart anvendelig i hele euroområdet. Forordningen pålægger direkte
fysiske og juridiske personer forpligtelser, og ECB kan pålægge disse personer
sanktioner, når ECBs rapporteringskrav ikke opfyldes (se artikel 7 i Rådets
forordning (EF) nr. 2533/98). Rapporteringskravene er derfor klart defineret,
og ECBs tiltag under udøvelse af verifikationsretten eller retten til at
foranstalte tvungen indsamling af statistisk information følger også identifi-
cerbare principper.
For det tredje skalECB mindske rapporteringsbyrden mest mul igt (se artikel3,
litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98). Det statistiske materiale, der
indsamles af NCBerne i medfør af forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/
16), benyttes derfor også tilberegning af reservekravsgrundl aget i overens-2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 70
(1) Dette bilag tjener kun til orientering. De relevante retsakter vedrørende rapportering af
penge- og bankstatistik er Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 omDen Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information og Den EuropæiskeCentralbanks forordning (EF) nr. 2819/98 af 1. december 1998 om den konsoliderede
balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/1998/16).
▼B
stemmelse med Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2818/98 af
1. december 1998 om anvendelse af mindstereserver (ECB/1998/15).
Artiklerne i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) indeholder kun
en genereldefinition af den faktiske rapporteringspopul ation, dens rapporte-
ringsforpligtelser og de principper, som ECB og NCBerne normalt følger
under udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen
indsamling af statistisk information. Nærmere oplysninger om den statistiske
information, der skalrapporteres for at opfyl de ECBs statistiske rapporte-
ringskrav, og de gældende minimumsstandarder findes i bilag I-IV til ECBs
forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16).
3.Faktisk rapporteringspopulation og liste over MFIer til statistiske formål
Monetære finansielle institutioner omfatter residente kreditinstitutter som
defineret i fællesskabslovgivningen samt alle andre residente finansielle
institutioner, som modtager indlån og/eller indlånslignende indskud fra
enheder, undtagen MFIer, og som for egen regning (i det mindste i økonomisk
henseende) yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer. ECB
opretter og vedligeholder en liste over institutioner i overensstemmelse med
denne definition og klassifikationsprincipperne i bilag I til ECBs forordning
(EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16). Kompetencen til at oprette og vedligeholde
denne MFI-liste ligger hos ECBs direktion. De MFIer, som er residenter i
euroområdet, udgør den faktiske rapporteringspopulation.
NCBerne kan fritage små MFIer (dvs. benytte sig af det såkaldte haleprincip),
hvis de MFIer, som bidrager til den samlede månedlige konsoliderede balance,
tegner sig for mindst 95 pct. af balancen for samtlige MFIer i det pågældende
medlemsland.
4.Statistiske rapporteringskrav
For at udarbejde en konsolideret balance skal den faktiske residente
rapporteringspopulation rapportere statistisk information vedrørende deres
balance hver måned. Yderligere information rapporteres hvert kvartal. Den
statistiske information, der skalrapporteres, er angivet nærmere i bil ag I til
ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16).
De relevante statistiske data indsamles af NCBerne, der skal definere de
rapporteringsprocedurer, som skalføl ges. ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16) hindrer ikke NCBerne i at indsamle den statistiske information
fra den faktiske rapporteringspopulation, der er nødvendig for at opfylde ECBs
statistiske krav inden for rammerne af en bredere statistisk rapportering, som
de nationale centralbanker etablerer under eget ansvar i overensstemmelse
med fællesskabsretten, national ret eller etableret praksis, og som tjener andre
statistiske formål. Dette skal dog ske, uden at opfyldelsen af de statistiske krav
i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) berøres deraf. I særlige
tilfælde kan ECB til opfyldelse af sine krav benytte sig af statistisk
information, der er indsamlet med disse formål for øje.
Følgerne af en fritagelse som defineret ovenfor er, at de små MFIer er
underlagt reducerede rapporteringskrav (bl.a. kun kvartalsrapportering), der er
obligatoriske af hensyn til opgørelsen af reservekrav og er angivet i bilag II til
ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16). Kravene tilsmå MFIer, der
ikke er kreditinstitutter, er fastsat i bilag III til ECBs forordning (EF) nr. 2819/
98 (ECB/1998/16). MFIer, der er fritaget, kan dog vælge at opfylde
rapporteringskravene fuldt ud.
5.Brug af den statistiske information i henhold til ECBs forordning om
anvendelse af mindstereserver
For at mindske rapporteringsbyrden og undgå dobbelt indsamling af statistisk
information anvendes den statistiske information vedrørende balancen, som
MFIerne rapporterer i henhold til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/
1998/16), også til opgørelse af reservekravsgrundlaget i henhold til ECBs
forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/15).
Rapporteringsenhederne skalmed henbl ik på statistik rapportere data tilderes
respektive NCBer i overensstemmelse med rammerne i tabel 1 nedenfor, der
indgår i bilag I til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16). Felter
markeret med »*« i tabel1 anvendes af de rapporterende institutioner til
beregning af deres reservekravsgrundlag (se boks 11 i kapitel 7 i nærværende
dokumentationsgrundlag).
Med henblik på korrekt beregning af reservekravsgrundlaget, som en positiv
reservekravskoefficient anvendes på, kræves en detaljeret opdeling af
tidsindskud med en løbetid på over 2 år, indlån med opsigelsesvarsel på
over 2 år samt genkøbsforretninger indgået af kreditinstitutter med »inden-
landske« MFIer og MFIer i »andre medlemsstater«, »kreditinstitutter (KI), der2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 71
▼B
er underlagt reservekrav (RK), ECB og NCBer«, »statslig forvaltning og
service« og »resten af verden (RV)«.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 72
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 73
▼B
2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 74
▼B
Afhængigt af det nationale indsamlingssystem, og hvis det ikke går ud over
den fulde overensstemmelse med de i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16) anførte definitioner og klassifikationsprincipper for MFIba-
lancen, kan kreditinstitutter, der er underlagt reservekrav, alternativt rapportere
de data, der er nødvendige for at beregne reservekravsgrundlaget, dog med
undtagelse af data vedrørende omsættelige instrumenter, i overensstemmelse
med nedenstående tabel, forudsat at ingen af de med fed optrykte positioner
berøres.
Bilag II til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) indeholdersærlige bestemmelser, overgangsbestemmelser og bestemmelser om fusioner
mellem kreditinstitutter i forbindelse med anvendelsen af reservekravssy-
stemet.
Bilag II til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) omfatter en
rapporteringsordning for kreditinstitutter i halen. Haleinstitutter skal som
minimum hvert kvartalrapportere de data, der er nødvendige for at beregne
reservekravsgrundlaget i overensstemmelse med tabel 1A nedenfor. Disse
institutter sikrer, at rapporteringen i henhold til tabel 1A er fuldt ud i
overensstemmelse med de definitioner og klassifikationer, der finder
anvendelse i tabel 1. Data for haleinstitutternes reservekravsgrundlag for tre
reservekravsperioder (på hver én måned) er baseret på data fra ultimo kvartalet
indsamlet af NCBerne inden for 28 arbejdsdage efter udgangen af det kvartal,
som de vedrører.
Bilag II til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) indeholder også
bestemmelser om konsolideret rapportering. Efter godkendelse fra Den
Europæiske Centralbank (ECB) kan kreditinstitutter, som er underlagt
reservekrav, gennemføre en konsolideret statistisk rapportering for en gruppe
af kreditinstitutter, der er underlagt reservekrav på et enkelt lands område,
forudsat at alle de pågældende institutter har afstået retten til at foretage
standardfradrag i reservekravet. Retten tilstandardfradraget bevares, men kun
for gruppen som helhed. Alle de pågældende institutter er medtaget enkeltvis
på ECBs liste over MFIer (monetære finansielle institutioner).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 75
▼B
Bilag II til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16) indeholder også
bestemmelser om fusioner mellem kreditinstitutter. I dette bilag har
begreberne »fusion«, »fusionerende institutter« og »overtagende institut«
den betydning, der er fastlagt i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/
15). For den reservekravsperiode, hvori en fusion får virkning, beregnes de
reservekrav, som det overtagende institut er underlagt, og som skal opfyldes
som fastsat i artikel13 i ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/15).
For de efterfølgende reservekravsperioder beregnes det reservekrav, som det
overtagende institut er underlagt, på basis af et reservekravsgrundlag og om
fornødent yderligere statistisk information, der rapporteres i henhold til særlige
regler (se tabellen i tillægget til bilag II til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16). I modsat fald finder de almindelige bestemmelser om
rapportering af statistisk information og beregning af reservekrav anvendelse
som fastsat i artikel3 i ECBs forordning (EF) nr. 2818/98 (ECB/1998/15).
Endvidere kan den relevante NCB give det overtagende institut tilladelse til at
opfylde sin forpligtelse til at rapportere statistisk information efter midlertidige
procedurer. Denne undtagelse fra de almindelige rapporteringsprocedurer skal
begrænses tilden kortest mul ige periode og bør ikke overstige 6 måneder,
efter at fusionen har fået virkning. Denne undtagelse berører ikke det
overtagende instituts forpligtelse til at opfylde rapporteringskravene i henhold
tilECBs forordning (EF) nr. 2818/98 (ECB/1998/16) og om fornødent
instituttets forpligtelse til at påtage sig de fusionerende institutters rapporte-ringsforpligtelser. Det overtagende institut er forpligtet til, så snart
fusionsplanen er offentliggjort, og i god tid inden fusionen får virkning, at
underrette den relevante NCB om de procedurer, der er planlagt med henblik
på fastsættelsen af reservekrav.
6.Verifikation og tvungen indsamling
Både ECB og NCBerne udøver normalt verifikationsretten og retten til at
foranstalte tvungen indsamling af statistisk information, når minimums-2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 76
▼B
standarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig harmonisering og
revisioner ikke overholdes. Disse minimumsstandarder er beskrevet i bilag IV
tilECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/16).
7.Ikke-deltagende medlemsstater
Da en forordning udstedt i henhold til artikel 34.1 i statutten ikke medfører
rettigheder eller forpligtelser for medlemsstater med dispensation (artikel 43.1
i statutten) og Danmark (artikel2 i protokolom visse bestemmel ser
vedrørende Danmark) og ikke finder anvendelse på Storbritannien (artikel 8
i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige
Storbritannien og Nordirland), gælder ECBs forordning (EF) nr. 2819/98
(ECB/1998/16) kun i de deltagende medlemsstater.
Artikel5 i statutten om ECBs og NCBernes kompetence på statistikområdet
og Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 gælder dog for alle medlemsstater. Det
indebærer også, sammen med artikel10 (tidl igere artikel5) i traktaten, en
forpligtelse for de ikkedeltagende medlemsstater til på nationalt plan at
udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, de anser for nødvendige for at
gennemføre indsamlingen af den statistiske information, der er nødvendig for
at opfylde ECBs statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på
statistikområdet med henblik på at blive deltagende medlemsstater. Denne
forpligtelse fremgår udtrykkeligt af artikel 4 og punkt 17 i Rådets forordning
(EF) nr. 2533/98. Af hensyn tilgennemsigtigheden gentages denne særl ige
forpligtelse i indledningen til ECBs forordning (EF) nr. 2819/98 (ECB/1998/
16).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 77
▼B
Bilag 5
Eurosystemetswebsteder
Centralbank Websted
Den Europæiske Centralbank www.ecb.int
Nationale Bank van België/Banque Nationale de
Belgiquewww.bnb.be
Deutsche Bundesbank www.bundesbank.de
Bank of Greece (1) www.bankofgreece.gr
Banco de España www.bde.esBanque de France www.banque-france.frCentral Bank of Ireland www.centralbank.ie
Banca d'Italia www.bancaditalia.it
Banque centrale du Luxembourg www.bcl.luDe Nederlandsche Bank www.dnb.nlOesterreichische Nationalbank www.oenb.co.atBanco de Portugalwww.bportugal .pt
Suomen Pankki www.bof.fi
(1) Fra 1. januar 2001.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 78
▼B
Bilag 6
Procedurer og sanktioner ved modpartens manglende opfyldelse af sine
forpligtelser
1.Gebyrer
Hvis en modpart overtræder reglerne for auktioner (1), bilaterale transakti-
oner (2), anvendelse af underliggende aktiver (3) eller procedurer ultimo dagen
og betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet (4), pålægger
Eurosystemet gebyrer efter følgende retningslinjer:
i) I forbindelse med overtrædelse af reglerne for auktioner, bilaterale
transaktioner og anvendelse af underliggende aktiver pålægges et gebyr
for henholdsvis første og anden overtrædelse inden for 12 måneder.
Gebyrerne beregnes som renten på den marginale udlånsfacilitet plus 2,5
procentpoint.
— I forbindelse med overtrædelse af reglerne for auktioner og bilaterale
transaktioner beregnes gebyrerne ud fra værdien af den sikkerhed eller
størrelsen af det kontantbeløb, som modparten ikke kunne levere,
multipliceret med koefficienten 7/360.
— I forbindelse med overtrædelse af reglerne for anvendelse af
underliggende aktiver beregnes gebyrerne ud fra værdien af de
ikkebrugbare aktiver, som modparten har leveret til en national
centralbank eller ECB, eller som mod parten ikke har fjernet inden
for en henstandsperiode på 20 arbejdsdage efter den hændelse, der
medførte, at de brugbare aktiver ophørte med at være brugbare,
multipliceret med koefficienten 1/360.
ii) Første gang reglerne for procedurer ultimo dagen eller for adgang til den
marginale udlånsfacilitet overtrædes, beregnes gebyrerne ved 5 procent-
point. Ved gentagne overtrædelser stiger bødesatsen med yderligere 2,5
procentpoint for hver overtrædelse inden for 12 måneder beregnet ud fra
omfanget af den uretmæssige adgang til den marginale udlånsfacilitet (5).
2.Andre sanktioner
Ved overtrædelse af reglerne for auktioner, bilaterale transaktioner eller
anvendelse af underliggende aktiver suspenderer Eurosystemet modparter fra
deltagelse efter følgende retningslinjer:
a) Suspension ved overtrædelse af reglerne for auktioner eller
bilaterale transaktioner
Ved tredje overtrædelse af samme type inden for 12 måneder suspenderes
modparten fra deltagelse i en eller flere efterfølgende markedsoperationer
af samme type, der udføres efter samme procedurer og indledes inden for
en bestemt periode. Desuden pålægges et gebyr beregnet efter reglerne i
punkt 1. Suspensionen sker i en periode beregnet efter følgende skala:
i) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende
kontantbeløb ved tredje overtrædelse er op til 40 pct. af den samlede
sikkerhed eller det samlede kontantbeløb, der skal leveres, suspenderes
modparten i en måned.
ii) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende
kontantbeløb ved tredje overtrædelse er mellem 40 pct. og 80 pct. af
den samlede sikkerhed eller det samlede kontantbeløb, der skal leveres,
suspenderes modparten i to måneder.
iii) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende
kontantbeløb ved tredje overtrædelse er mellem 80 pct. og 100 pct.
af den samlede sikkerhed eller det samlede kontantbeløb, der skal
leveres, suspenderes modparten i tre måneder.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 79
(1) Dette gælder, hvis en modpart ikke kan overføre tilstrækkelig sikkerhed til afvikling af
det likviditetsbeløb, den er blevet tildelt i en likviditetstilførende operation, eller hvis denikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb, den er blevet
tildelt i en likviditetsopsugende operation.
(
2) Dette gælder, hvis en modpart ikke kan levere tilstrækkelig sikkerhed, eller hvis den ikke
kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb, som er aftalt i enbilateral transaktion.
(
3) Dette gælder, hvis en modpart anvender aktiver, der ikke længere er brugbare som
sikkerhed for et udestående lån.
(4) Dette gælder, hvis en modpart har en negativ saldo ultimo dagen på afviklingskontoen og
ikke opfylder betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet.
(5) Gebyrer ved manglende overholdelse af reglerne for anvendelse af aktiver, der kun er
brugbare tilintradag kreditoperationer, benyttes kun i forbindel se med TARGET. Disse
tilfælde af manglende overholdelse er ikke omfattet af denne retningslinje.
▼B
Med forbehold af punkt c) nedenfor finder disse gebyrer og suspensions-
foranstaltninger tilsvarende anvendelse på efterfølgende overtrædelser
inden for samme 12-måneders periode.
b) Suspension efter overtrædelse af reglerne for underliggende
aktiver
Ved tredje overtrædelse inden for 12 måneder suspenderes modparten fra
deltagelse i den efterfølgende markedsoperation. Desuden pålægges et
gebyr beregnet efter reglerne i punkt 1 ovenfor.
Med forbehold af punkt c) nedenfor finder disse gebyrer og suspensions-
foranstaltninger tilsvarende anvendelse på efterfølgende overtrædelser
inden for samme 12-måneders periode.
c) Udelukkelse fra deltagelse i alle fremtidige pengepolitiske
operationer inden for et bestemt tidsrum
I særlige tilfælde, hvor det er påkrævet på grund af overtrædelsens
karakter, idet der især tages hensyn til de involverede beløb og
overtrædelsernes hyppighed eller varighed, kan det overvejes at suspendere
den pågældende modpart fra deltagelse i alle fremtidige pengepolitiske
operationer i et tidsrum på tre måneder. Desuden pålægges et gebyr
beregnet efter reglerne i punkt 1 ovenfor.
d) Institutter i andre medlemsstater
Eurosystemet kan også beslutte, hvorvidt en suspensionsforanstaltning over
for en overtrædende modpart skal udvides til at omfatte filialer af samme
institut i andre medlemsstater.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 80
▼B
BILAG II
SUPPLERENDEFÆLLESMINIMUMSKARAKTERISTIKA
I.Supplerendefællesminimumskarakteristikagældendeforalleaftalerog
bestemmelservedrørendepengepolitiskeoperationer
1. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at dennes standardvilkår eller -
betingelser er gældende for pengepolitiske operationer.
2. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalsikre, at NCB'erne er i stand tiluden
unødig forsinkelse at implementere alle ændringer af den pengepolitiske
ramme. Der skaltræffes foranstal tninger for, at sådanne ændringer
meddeles modparterne med en klar angivelse af ikrafttrædelsestids-
punktet.
3. Det skal fremgå af de relevante kontraktmæssige eller lovgivnings-
mæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en, at alle betalinger med
relation til pengepolitiske operationer (ud over betalinger i udenlandsk
valuta i forbindelse med valutaswap-aftaler) skal udføres i euro.
4. Hvis det er nødvendigt at betragte alle transaktioner under en aftale som
en enkelt kontraktlig aftale og/eller betragte en aftale som en overordnet
aftale for at give mulighed for effektiv netting i forbindelse med
afvikling, skal der eksistere en bestemmelse herom.
5. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at der i forholdet mellem NCB'en
og modparterne er opstillet passende og entydige regler vedrørende
anvendelsen af formularer (herunder bekræftelsen af transaktionsvilkår),
datamedia samt kommunikationsmidler og -detaljer.
6. De relevante kontraktmæssige og lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalforeskrive, at der som et minimum er tal e
om misligholdelse i tilfælde, som ikke afviger væsentligt fra følgende:
a) Der træffes af en kompetent retslig eller anden myndighed beslutning
om over for modparten at iværksætte en likvidationsprocedure eller
udnævne en kurator eller en tilsvarende person eller iværksætte en
anden tilsvarende procedure.
b) Der træffes af en kompetent retslig eller anden myndighed beslutning
om over for modparten at iværksætte en reorganiseringsforanstalt-
ning eller en anden tilsvarende procedure med det formål at beskytte
eller rette op på modpartens finansielle situation og undgå, at der
træffes en beslutning som den i litra a) omtalte.
c) En skriftlig erklæring fra modparten om dennes manglende evne til
at betale hele eller en hvilken som helst del af sin gæld eller til at
opfylde sine forpligtelser i forbindelse med pengepolitiske trans-
aktioner, en frivillig rammeaftale eller anden ordning indgået af
modparten med dennes kreditorer, eller hvis modparten er, eller
skønnes at være, insolvent eller skønnes at være ude af stand til at
betale sin gæld.
d) Der træffes proceduremæssige foranstaltninger forud for en beslut-
ning i henhold til litra a) eller b).
e) En tilsikring eller anden erklæring, som forud for indgåelsen af en
kontrakt er fremsat af modparten eller ud fra gældende lovbestem-
melser forudsættes at være fremsat af modparten, er ukorrekt eller
usand.
f) Modpartens tilladelse til at udøve aktiviteter i henhold til direktiv
2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve virksomhed som
kreditinstitut (med efterfølgende ændringer) eller i henhold til
direktiv 93/22/EØF om investeringsservice i forbindelse med
værdipapirer (med efterfølgende ændringer), som de er gennemført
i den pågældende af Eurosystemets medlemsstater, suspenderes eller
tilbagekaldes.
g) Modparten suspenderes eller ekskluderes fra medlemskab af et
betalingssystem eller en ordning, hvorigennem betalinger under
pengepolitiske transaktioner foretages, eller suspenderes eller
ekskluderes (undtagen i forbindelse med valutaswap-transaktioner)
fra medlemskab af et værdipapirafviklingssystem, som anvendes til
afvikling af Eurosystemets pengepolitiske transaktioner.
h) Der træffes foranstaltninger over for modparten som omtalt i artikel
22 i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut (med efterfølgende ændringer).2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 81
▼B
i) Modparten undlader (i forbindelse med tilbageførselsforretninger) at
overholde bestemmelser vedrørende risikokontrolforanstaltninger.
j) Modparten undlader (i forbindelse med genkøbsforretninger) at
betale købsprisen eller genkøbsprisen eller undlader at levere købte
eller genkøbte aktiver; eller modparten undlader (i forbindelse med
lån mod sikkerhedsstillelse) at levere aktiver eller tilbagebetale
tilgodehavendet på de respektive gældende datoer for disse
betalinger og leveringer.
k) Modparten undlader (i forbindelse med valutaswap-transaktioner og
tidsindskud) at betale eurobeløbet eller undlader (i forbindelse med
valutaswap-transaktioner) at betale beløb i udenlandsk valuta på de
gældende datoer for disse betalinger.
l) I tilfælde af misligholdelse (som ikke afviger væsentligt fra de
tilfælde, som er defineret i dette punkt) for modpartens vedkom-
mende under en aftale, der er indgået med henblik på forvaltningenaf et af Eurosystemets medlemmers valutareserver eller egenkapital.
m) Modparten undlader at stille relevante oplysninger til rådighed, med
alvorlige konsekvenser for den pågældende NCB til følge.
n) Modparten undlader at opfylde en hvilken som helst anden af sine
forpligtelser under aftaler og bestemmelser vedrørende tilbagefør-
selstransaktioner og valutaswap-transaktioner og undlader (hvis en
udbedring er mulig) at udbedre denne mangel inden for højst 30
dage, hvis der er tale om transaktioner mod sikkerhedsstillelse, og
inden for højst 10 dage, hvis der er tale om valutaswap-transaktioner,
efter at NCB'en har fremsendt meddelelse om dette krav.
o) I tilfælde af modpartens misligholdelse af en aftale med et andet
medlem af Eurosystemet, som er indgået med det formål at
gennemføre pengepolitiske operationer, og dette andet medlem af
Eurosystemet i denne forbindelse har gjort brug af sin ret til at
afvikle alle transaktioner under en sådan aftale på grund af
misligholdelsen.
Litra a) skal føre til automatisk konstatering af misligholdelse; litra b) og
c) kan føre til automatisk konstatering af misligholdelse; litra d) til o)
kan ikke føre til automatisk konstatering af misligholdelse, men skal bero
på et skøn (således at der kun konstateres misligholdelse som følge af en
påkravsmeddelelse). En sådan påkravsmeddelelse kan give en
»henstand« på maksimalt tre bankdage til at rette op på den pågældende
situation. Ved misligholdelser, der beror på et skøn, skal bestemmelsernevedrørende anvendelsen af et sådant skøn foreskrive sikkerhed med
hensyn tilvirkningen heraf.
7. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at den pågældende NCB i tilfælde
af misligholdelse har ret til at gøre brug af følgende midler: suspension
af modparten fra adgang til markedsoperationer; afvikling af alle
igangværende forretninger og transaktioner; krav om førindfrielse af
endnu ikke forfaldne eller betingede fordringer. Herudover kan NCB'en
være berettiget til at gøre brug af følgende midler: anvende modpartens
indskud i NCB'en tilat modregne fordringer hos den pågæl dende
modpart; indstille opfyldelsen af forpligtelser over for modparten, indtil
fordringen hos modparten er opfyldt; gøre krav på morarenter eller gøre
krav på erstatning for tab, der er lidt som følge af modpartens
misligholdelse. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige
bestemmelser, som anvendes af NCB'en, skal desuden sikre, at den
pågældende NCB i tilfælde af misligholdelse har ret til uden unødig
forsinkelse at realisere alle aktiver, der er stillet som sikkerhed, og har ret
tilat real isere værdien af den ydede kredit, hvis modparten ikke
omgående udligner sin negative saldo.
8. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
der anvendes af NCB'en, skal sikre, at NCB'er kan indhente alle
relevante oplysninger fra modparterne i forbindelse med Eurosystemets
pengepolitiske operationer.
9. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
der anvendes af NCB'en, skal kræve, at alle varsler og andre meddelelser
er i skriftlig og/eller elektronisk form. De relevante kontraktmæssige
eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en, skal
kræve sikkerhed med hensyn til, hvordan varsler og andre meddelelser
fremsendes, og hvornår de træder i kraft. Det tidsrum, hvorefter de er
trådt i kraft, skal i intet tilfælde være så langt, at det ændrer den
økonomiske virkning af de dispositioner, der er truffet som helhed. Især
skal en bekræftelse afleveres og kontrolleres omgående.
10. I henhold til de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige
bestemmelser, som anvendes af NCB'en, skal modpartens rettigheder og2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 82
▼B
forpligtelser ikke overdrages, belånes eller på anden måde handles med
af modparten uden NCB'ens forudgående skriftlige samtykke.
11. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalsikre, at kun NCB'en og den anførte
modpart har rettigheder og forpligtelser i forbindelse med gennem-
førelsen af transaktionen (men muliggør forbindelser mellem NCB'erne
(og/eller ECB) i forbindelse med den grænseoverskridende anvendelse af
brugbare aktiver og betragter dem ligeledes som nødvendige for
operationer gennemført med modparter, der handler via en netværks-
institution).
12. Det skal i henhold til de relevante kontraktlige aftaler, som anvendes af
NCB'en, fremgå, at gældende lov for de relevante kontraktmæssige eller
lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en, og for alle
transaktioner, der gennemføres under disse aftaler og bestemmelser
(undtagen i tilfælde, hvor den grænseoverskridende anvendelse af
brugbare aktiver stiller andre krav), skal være loven i den medlemsstat,
hvor NCB'en er beliggende, og tvistbilæggelser skal uden at berøre De
Europæiske Fællesskabers Domstols kompetence finde sted ved den
pågældende medlemsstats officielle domstole.
13. Bestemmelser vedrørende indskud skal præcisere, at afviklingen (både
indbetaling og udbetaling) af tidsindskud finder sted på de dage, der er
angivet i ECB's meddelelse af indskudsoperationen.
II.Supplerende fælles minimumskarakteristika for tilbageførselstransakti-
oner
Karakteristika fælles for alle tilbageførselstransaktioner
14. Datoen for transaktionens genkøbsdelfastsættes tildet tidspunkt, hvor
transaktionen indledes.
15. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skaldefinere »bankdag« i forbindel se med en
forpligtelse til at foretage en betaling som en hvilken som helst dag, hvor
alle relevante dele af TARGET er åbne og i stand til at gennemføre en
sådan betaling, og i forbindelse med en forpligtelse til at levere aktiver
som en hvilken som helst dag, hvor de værdipapirafviklingssystemer,
hvorigennem leveringen skal foretages, er åbne for forretninger på det
sted, hvor leveringen af de relevante værdipapirer skal gennemføres.
16. Mekanismerne for omveksling af ikke-eurobeløb til euro skal specificere,
at den anvendte kurs er ECB's daglige euroreferencekurs for omveksling
af udenlandsk valuta eller, hvis denne ikke er til rådighed, spotkursen
angivet af ECB på bankdagen forud for den dag, hvor omregningen skal
finde sted med henblik på salg af euro mod køb af den anden valuta.
Specielle karakteristika for genkøbsforretninger
17. Der skalvære et sal g af brugbare aktiver mod eurokontanter med en
samtidig aftale om på et nærmere angivet tidspunkt at sælge tilsvarende
aktiver tilbage mod euro.
18. Forpligtelsen til tilbagesalg af tilsvarende aktiver skal definere den
tilsvarende værdi som aktiver fra den samme udsteder, som indgår i
samme emission (uden hensyn tiludstedel sesdatoen) og er af samme
type, nominelle værdi, beløb og beskrivelse som de aktiver, der
sammenlignes med. Hvis de aktiver, hvormed der sammenlignes, er
omregnet eller redenomineret, eller der gennemføres en option, ændres
definitionen, så den i tilfælde af omregning gælder for de aktiver, hvortil
aktiverne er omregnet, i tilfælde af en option gælder for aktiver af
samme værdi som de betalte aktiver, såfremt sælgeren har betalt køberen
et beløb, der svarer til optionens værdi, og i tilfælde af redenominerede
aktiver gælder for aktiver af samme værdi som de aktiver, hvortil de
oprindelige aktiver er blevet redenomineret, om nødvendigt sammen
med et pengebeløb svarende til en eventuel differens i aktivernes værdi
før og efter deres redenominering.
19. De tilfælde af misligholdelse, som giver NCB'en ret til at afvikle alle
igangværende transaktioner, skal ikke afvige væsentligt fra bestemmel-
serne indeholdt i punkt 6.
20. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser vedrørende
netting, som har tilformålat opnå økonomiske virkninger svarende til
nedenstående.
a) I tilfælde af misligholdelse skal genkøbsdatoen for hver enkelt
transaktion anses for at indtræffe øjeblikkeligt derefter, og i henhold
til følgende bestemmelser skal alle tilsvarende aktiver leveres2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 83
▼B
øjeblikkeligt (og således at opfyldelsen af parternes respektive
forpligtelser med hensyn til levering af aktiver og betaling af
genkøbsprisen for alle genkøbte aktiver finder sted udelukkende i
overensstemmelse med bestemmelsen i nedenstående litra b)); i
modsat fald vil genkøbsforretningen blive ophævet.
b) i) Markedsværdien af de misligholdte genkøbte aktiver og alle
tilsvarende aktiver, som skal overføres, samt den genkøbspris,
som skal betales af de enkelte parter, fastsættes af NCB'en for alle
transaktioner på genkøbsdatoen.
ii) På grundlag af de beløb, som herved fastsættes, foretages af
NCB'en (på genkøbsdatoen) en beregning af, hvad den enkelte
part skylder den anden, og de beløb, som den ene part skylder,
modregnes de beløb, som den anden har til gode, og kun
nettosaldoen betales af den part, hvis fordring herved er vurderet
til det laveste beløb. Denne nettosaldo forfalder og skal betales
den næstfølgende dag, hvoralle relevante dele af TARGET er
åbne og i stand til at gennemføre en betaling. I forbindelse med
denne beregning omregnes alle beløb, som ikke er i euro, til euro
på den relevante dato og til kursen beregnet i henhold til punkt 16.
c) »Markedsværdien af de misligholdte aktiver« betyder med hensyn til
alle former for aktiver på en hvilken som helst dato:
i) markedsværdien af de pågældende aktiver vurderet på tidspunktet
for misligholdelsen beregnet på grundlag af den mest repræsen-
tative pris på bankdagen forud for værdiansættelsesdatoen, eller
ii) såfremt der ikke eksisterer en repræsentativ pris for et bestemt
aktiv på bankdagen forud for værdiansættelsesdatoen, anvendes
den seneste handelspris. Hvis der ikke forefindes en handelspris,
vilNCB'en fastsætte en pris under hensyntagen tilden senest
anførte pris for dette aktiv på referencemarkedet, eller
iii) hvad angår aktiver, for hvilke der ikke eksisterer en markeds-
værdi, anvendes en hvilken som helst anden rimelig
værdiansættelsesmetode, eller
iv) hvis NCB'en har solgt aktiverne eller tilsvarende aktiver til
markedspris inden værdiansættelsestidspunktet for mislighol-
delsen, anvendes nettoindtægterne ved salget, efter at alle
rimelige omkostninger, gebyrer og udgifter i forbindelse med et
sådant salg er fratrukket; NCB'en foretager denne beregning og
fastsætter beløbene.
21. Hvis de relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestem-
melser, som anvendes af NCB'en, omfatter bestemmelser om substitution
af sikkerhed, skal disse sikre overholdelsen af de påkrævede risiko-
kontrolforanstaltninger.
22. Hvis de relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestem-
melser, som anvendes af NCB'en, indeholder bestemmelser om
marginbeløb, som skal betales (eller returneres) i kontanter, skal der
træffes foranstaltninger for at sikre, at enhver yderligere forpligtelse til at
returnere (eller tilvejebringe) marginbeløb først opfyldes ved brug af
kontanter op til det samme beløb (sammen med eventuelle tilskrevne
renter).
Specielle karakteristika for aftaler og bestemmelser vedrørende lån mod
sikkerhedsstillelse
23. De aktiver, som stilles til rådighed i forbindelse med lån mod
sikkerhedsstillelse (f.eks. et pant), skal være juridisk realiserbare, uden
at der eksisterer tidligere fordringer på de pågældende aktiver. Det skal
ikke være muligt for tredjemand (herunder den afviklende myndighed i
konkurstilfælde) at intervenere og få opfyldt et krav på de pantsatte
aktiver (såfremt der ikke er tale om svig) eller opnå rettigheder knyttet til
disse.
24. NCB'en skal have en retsstilling, der berettiger den til at realisere den
økonomiske værdi af aktiver, som er pantsat i forbindelse med en
operation, der har til formål at tilvejebringe likviditet, under forud
angivne omstændigheder, som ikke afviger væsentligt fra omstændighe-
derne beskrevet i punkt 6, og disse skalogså afspejl e de
omstændigheder, under hvilke NCB'en kan betragte modparten som
værende i misligholdelse i forbindelse med genkøbsforretninger.
25. Aftaler og bestemmelser vedrørende lån mod sikkerhedsstillelse skal
give mulighed for, at operationer, som er indledt som intradag-
operationer, kan udvides tildag tildag-operationer.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 84
▼B
III.Supplerendefællesminimumskarakteristikaforaftalerogbestemmelser
vedrørendevalutaswap
26. Hver enkelt transaktion skal udgøre et samtidigt spotsalg og terminssalg
og -køb af euro mod en enkelt udenlandsk valuta.
27. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde en bestemmelse vedrørende
valg af tidspunkt og teknik i forbindelse med betalingsoverførsler.
Datoen for terminssalget/-købet skal fastsættes til det tidspunkt, hvor
transaktionen indledes.
28. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal definere udenlandsk valuta, spotkurs,
terminskurs, overførselsdato og tilbageførselsdato i overensstemmelse
med følgende:
a) »udenlandsk valuta«: enhver lovlig valuta, undtagen euro
b) »spotkurs«: i forbindelse med en specifik transaktion den kurs
(beregnet i henhol d tilpunkt 16), som anvendes tilat omregne
eurobeløbet til det beløb i den for den pågældende transaktion
relevante udenlandske valuta, som den ene part er forpligtet til på
overførselsdatoen at overføre til den anden mod betaling af
eurobeløbet; denne kurs anføres i bekræftelsen
c) »terminskurs«: den kurs, der beregnes i henhold til punkt 16 og
anvendes til at omregne eurobeløbet til det beløb i den udenlandske
valuta, som den ene part er forpligtet til på tilbageførselsdatoen at
overføre til den anden mod betaling af eurobeløbet; denne kurs skal
anføres i bekræftelsen og defineres i de relevante kontraktsmæssige
eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en
d) »tilbageførselsbeløbet i udenlandsk valuta«: det beløb i udenlandsk
valuta, som kræves for at købe eurobeløbet på tilbageførselsdatoen
e) »overførselsdatoen«: i forbindelse med alle transaktioner den dato (og
eventuelt tidspunktet på denne dato), hvor overførslen af eurobeløbet
fra den ene part tilden anden skalfinde sted, og som for at undgå
tvivlskalvære den dato (og eventuel t tidspunktet på denne dato),
hvor parterne har vedtaget, at afviklingen af en overførsel af
eurobeløbet skal finde sted
f) »tilbageførselsdato«: i forbindelse med alle transaktioner den dato (og
eventuelt tidspunktet på denne dato), hvor den ene part skal
tilbageføre eurobeløbet til den anden.
29. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser om, at visse
situationer (jf. punkt 30) skal føre til closing-out af alle igangværende
transaktioner, og skal angive, på hvilken måde en sådan closing-out
(herunder netting i forbindelse med afvikling) i givet fald vil finde sted.
30. De tilfælde af misligholdelse, som giver NCB'en ret til at afvikle alle
igangværende transaktioner, skal ikke afvige væsentligt fra bestemmel-
serne indeholdt i punkt 6.
31. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser vedrørende
netting, som har tilformålat opnå økonomiske virkninger svarende til
nedenstående.
a) I tilfælde af misligholdelse skal hver enkelt transaktion betragtes som
værende afviklet, og erstatningsværdien af eurobeløbet og tilbage-
førselsbeløbet i udenlandsk valuta skal fastsættes af NCB'en på det
grundlag, at disse erstatningsværdier er de beløb, som ville være
nødvendige, for at NCB'en kan opretholde den økonomiske
tilsvarende værdi til de betalinger, som ellers havde været påkrævet.
b) På grundlag af de beløb, som herved fastsættes, foretages af NCB'en
(på tilbageførselsdatoen) en beregning af, hvad den enkelte part
skylder den anden, og de beløb, som den ene part skal betale, skal i
henhold til punkt 16 omregnes til euro, hvor dette er nødvendigt, og
modregnes de beløb, som den anden har til gode, og kun nettosaldoen
betales af den part, hvis fordring herved er vurderet til det laveste
beløb, og denne nettosaldo forfalder og skal betales den næstfølgende
dag, hvor alle relevante dele af TARGET er åbne og er i stand til at
gennemføre en sådan betaling.2000X0776 — DA — 01.01.2001 — 000.001 — 85