1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M2 RÅDETS DIREKTIV
af 22. juli 1974
om sæder, sædeforankringer og nakkestøtter i motorkøretøjer
(74/408/EØF) ◄
(EFT L 221 af 12.8.1974, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirekti v 81/577/EØFaf20.juli1981 L2093429.7.1981 
►M2Kommissionens direktiv 96/37/EF af 17. juni 1996 L 186 28 25.7.1996
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 214 af 23.8.1996, s. 27 (96/37/EF)
►C2Berigtigelse, EFT L 221 af 31.8.1996, s. 71 (96/37/EF)
RÅDETS DIREKTIV
af 22. juli 1974
om sæder, sædeforankringer og nakkestøtter i motorkøretøjer
(74/408/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1)
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg,
og
ud fra følgende betragninger:De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer i henhold til natio-
nale lovgivninger skal opfylde, vedrører blandt andet den indvendigeindretning med hensyn til sædernes modstandsdygtighed og forankring;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at ensartede forskrifter vedtages af samtlige
medlemsstater, enten som tillæg til eller som erstatning for deres
nugældende bestemmelser særlig med henblikpå at den procedure forEØF-standardtypegodkendelse, som omhandles i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaterneslovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøre-tøjer dertil(
2), kan anvendes for alle køretøjstyper;
De fælles forskrifter vedrørende de indvendige dele af kabinen, betje-
ningsindretningernes udformning, tag, ryglæn og sædebagside er
indeholdt i Rådets direktiv 74/60/EØF af 17. december 1973(3);
forskrifterne vedrørende den indvendige indretning med hensyn tilstyreapparatets opførsel i tilfælde af sammenstød er indeholdt i Rådetsdirektiv 74/297/EØF af 4. juni 1974(
4); de øvrige forskrifter om den
indvendige indretning, navnlig med hensyn til nakkestøtte, forankring
af sikkerhedsseler og mærkning af betjeningsindretningerne udstedes
senere; det er hensigtsmæssigt at gentage navnlig visse af de tekniskeforskrifter, der er vedtaget af FN-organet Den økonomiske kommissionforEuropaibestemmelsenr.17(
Fællesforskrifterforgodkendelseaf
køretøjerforsåvidtangårsædernesmodstandsdygtighedogforank-
ring
)(5),dererknyttetsombilagtilaftalenaf20.marts1958om
vedtagelse af ensartede betingelser for godkendelse og gensidig aner-kendelse af godkendelse af tilbehør og dele til motordrevne køretøjer;
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne køretøjer
medfører, at medlemsstaterne indbyrdes anerkender den kontrol, somhver af dem gennemfører på grundlag af de fælles forskrifter; for at etsådant system kan virke tilfredsstillende, må disse forskrifter gennem-
føres af alle medlemsstater fra samme dato —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Ved køretøjer forstås i dette direktiv ethvert motordrevet køretøj
med eller uden karrosseri, der er bestemt til færdsel på vej, og somhar mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 108 af 10. 12. 1973, s. 75.
(2) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(3) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.
(4) EFT nr. L 165 af 20. 6. 1974, s. 16.
(5) Dok. CEE Geneve.▼M2
▼BB▼
▼B
mere end 25 km/t, ►M2med undtagelse af skinnekøretøjer, landbrugs-
og skovbrugstraktorer samt alle mobile maskiner. ◄
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på klapsæder og side- eller
bagudvendte sæder.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse ellernationalgodkendelseafetkøretøj►
M2af grunde, der vedrører
sædernes modstandsdygtighed og forankring, eller EØF-typegodken-delse eller national typegodkendelse af et sæde af grunde, dervedrører dets modstandsdygtighed og evne til at beskytte brugeren,
såfremt de for så vidt angår køretøjer i klasse M med seler, opfylder
kravene i henholdsvis bilag II eller III eller, for så vidt angår køretøjeri klasse M
2eller M3uden seler eller klasse N, opfylder kravene i bilag
IV. Køretøjsklasserne er defineret i direktiv 70/156/EØF, bilag II, delA.◄
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, indregistrering,ibrugtagning eller brug af køretøjer ►
M2af grunde, der vedrører
sædernes modstandsdygtighed og forankring, eller forbyde salg, ibrug-tagning eller brug af et sæde af grunde, der vedrører detsmodstandsdygtighed og evne til at beskytte brugeren, såfremt deopfylder kravene i de pågældende bilag, alt efter køretøjets klasse somangivet i artikel 2. ◄
Artikel 4
Den medlemsstat, som har meddelt godkendelsen, træffer de nødven-dige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver ændring af
de komponenter eller specifikationer, der er anført i ►
M2henholdsvis
bilag II, punkt 2.2, bilag III, punkt 2.3, og bilag III, punkt 2.4 ◄.D e
kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat afgør, om den
ændrede køretøjstype skal gennemgå en ny afprøvning og om en nyafprøvningsrapport skal udarbejdes. Såfremt afprøvningen viser, atdette direktivs forskrifter ikke er overholdt, kan der ikke gives bemyn-
digelse til ændringer.
Artikel 5
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i ►
M2
bilagene ◄til den tekniske udvikling, vedtages i overensstemmelse
med den fremgangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i direktiv 70/156/
EØF.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. marts1975debestemmelser,derernødvendigeforatefterkommedettedirektiv og giver straks Kommissionen underretning herom.
De gennemfører disse bestemmelser fra og med den 1. oktober 1975.2. Efter meddelelsen af dette direktiv underretter medlemsstaterne
desuden Kommissionen om alle forslag til vigtige administrativt eller
ved lov fastsatte bestemmelser, som de påtænker at udstede på det af
dette direktiv omfattende område, i så god tid, at Kommissionen kanfremsætte sine bemærkninger hertil.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 3
▼M1
▼B
▼M2
BILAGSFORTEGNELSE
BILAG I: Administrative bestemmelser om EØF-typegodkendelse
Tillæg 1: Oplysningsskema (for køretøj)
Tillæg 2: EØF-typegodkendelsesattest (for køretøj)
Tillæg 3: Oplysningsskema (for komponent)
Tillæg 4: EØF-typegodkendelsesattest (for komponent)
Tillæg 5: Model for EØF-typegodkendelsesmærke
BILAG II: Anvendelsesområde, definitioner og krav til køretøjer i
klasseM1
Tillæg 1: Prøver og brugsvejledning
Tillæg 2: Metode til prøve til kontrol af energioptagelse
Tillæg 3: Metode til afprøvning af sæders forankring
BILAG III: Anvendelsesområde, definitioner og krav til visse køre-
tøjer i klasse M2og M3
Tillæg 1: Metoder til prøvning af sæder og/eller forank-
ringer
Tillæg 2: Metode til prøvning af forankringer i et køretøj
Tillæg 3: Målinger, som skal foretages
Tillæg 4: Bestemmelse af belastningsindeks
Tillæg 5: Krav til statiskprøvning
Tillæg 6: Krav til energioptagelse
BILAG IV: Generelle forskrifter for køretøjer, der ikke er omfattet af
bilag II og III1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 4
▼M2
BILAG I
ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER OM EØF-TYPEGODKENDELSE
1.Ansøgning om EØF-typegodkendelse af køretøj
1.1. Ansøgning om EØF-typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv
70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, for så vidt angår sæderne, disses forank-
ringer og nakkestøtterne for køretøjer i klasse M og N, og for så vidt
angår forankringerne for køretøjer i klasse M2og M3, skal indgives af
køretøjets fabrikant.
1.2. Tillæg 1 indeholder en model for oplysningsskemaet.1.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen,
indleveres:
1.3.1. et køretøj, der er repræsentativt for den køretøjstype, der søges
godkendt, og, om nødvendigt, den relevante del af køretøjets konstruk-
tion
1.3.2. et ekstra sæt sæder af en type, køretøjet er udstyret med, samt forank-
ringer dertil for køretøjer, der er omfattet af bilag II eller III
1.3.3. for køretøjer i klasse M
1, i klasse M2med tilladt totalmasse på højst
3 500 kg og i klasse N1, som har sæder, der er eller kan være udstyret
med nakkestøtter, indsendes ud over det i punkt 1.3.1 og 1.3.2 fore-
skrevne:
1.3.3.1. for aftagelige nakkestøtter: et ekstra sæt sæder — med nakkestøtter —
af den type, køretøjet er udstyret med, samt forankringer dertil
1.3.3.2. for separate nakkestøtter: et ekstra sæt sæder af den type, køretøjet er
udstyret med, samt forankringer dertil, et ekstra sæt af de tilsvarende
nakkestøtter og den del af køretøjets konstruktion, hvorpå nakkestøt-
terne er monteret, eller den komplette konstruktion.
2.Ansøgning om EØF-komponenttypegodkendelse af et sæde
2.1. Ansøgning om EØF-komponenttypegodkendelse af et sæde i henhold til
direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, skal indgives af køretøjets fabri-
kant.
2.2. ►C2Tillæg 3 ◄indeholder en model for oplysningsskemaet.
2.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen,
indleveres:
2.3.1. tre eksemplarer af sædet af den type, der søges godkendt. Hvert sæde
skal være mærket tydeligt og uudsletteligt med fabrikantens handels-
navn og typebetegnelse.
3.Meddelelse af EØF-typegodkendelse
3.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EØF-typegodken-
delse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3 eller 4.
3.2. En model af EØF-typegodkendelsesattesten findes i:
3.2.1. ►C2tillæg 2 ◄for de i punkt 1 omhandlede ansøgninger
3.2.2. tillæg 4 for de i punkt 2 omhandlede ansøgninger.3.3. Hver godkendt køretøjstype eller sædetype tildeles et godkendelses-
nummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII. En
medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjs-
eller sædetyper.
4.Ændring af type og typegodkendelse
4.1. Ved ændring af en type, der er godkendt i henhold til dette direktiv,
finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.
5.Produktionens overensstemmelse
5.1. Produktionens overensstemmelse sikres som hovedregel ved de foran-
staltninger, der er fastlagt i direktiv 70/156/EØF, artikel 10.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 5
▼M2
6.Mærkning
6.1. Hvert sæde, der er i overensstemmelse med den type, der er godkendt
som komponent efter dette direktiv, skal være påført EØF-typegodken-
delsesmærke.
6.2. Dette mærke består af følgende:6.2.1. et rektangel, som omslutter bogstavet »e« efterfulgt af kodenummer
eller -bogstaver på den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse:
1 for Tyskland
2 for Frankrig3 for Italien
4 for Nederlandene
5 for Sverige6 for Belgien
9 for Spanien
11 for Det Forenede Kongerige12 for Østrig13 for Luxembourg
17 for Finland
18 for Danmark21 for Portugal23 for Grækenland
IRL for Irland
6.2.2. i nærheden af rektanglet, »basisgodkendelsens nummer« som udgør del
4 af typegodkendelsesnummeret omhandlet i direktiv 70/156/EØF, bilag
VII med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på den seneste
væsentlige tekniske ændring af direktiv 74/408/EØF på dagen for
meddelelse af EØF-typegodkendelse. I nærværende direktiv er dette
løbenummer 00
6.2.3. samt symbolet »D«, placeret over rektanglet, der angiver, at der er fore-
taget dynamisk(e) prøve(r) i henhold til bilag III, tillæg 1, som led i
godkendelsen af sædet.
6.3. EØF-komponenttypegodkendelsesmærket skal være påført sædet eller
sæderne, så det er uudsletteligt og let læseligt.
6.4. I tillæg 5 er vist et eksempel på et EØF-typegodkendelsesmærke.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 6
▼M2
Tillæg 1
Oplysningsskemanr.…
ihenholdtilbilagItildirektiv70/156/EØF(1)
om EØF-typegodkendelse af motordrevnekøretøjerforsåvidtangårsæder,fo-
(direktiv74/408/EØF,senestændretveddirektiv96/37/EF)
Nedennævnteoplysningerskal,idetomfangdeerrelevante,indsendesitre
eksemplarerogomfatteenindholdsfortegnelse.Eventuelletegningerskalfore-
læggesipassendemålestokpåA4-papirellerfoldettildennestørrelseogværetilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detalje-
rede.
Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk
styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer.
0. Generelt
0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):
0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet (
b):
0.3.1. Mærkets anbringelsessted:0.4. Køretøjets klasse (
c):
0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.8. Adresse på samlefabrik(ker):
1. Køretøjets almindelige specifikationer
1.1. Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj:9. Karrosseri
9.1. Karrosseriets art:
9.2. Materialer og konstruktion:9.10. Indvendigt udstyr9.10.3. Sæder9.10.3.1. Antal:
9.10.3.2. Placering og arrangement:
9.10.3.3. Masse:9.10.3.4. Karakteristik: for sæder, der ikke er typegodkendt som kompo-
nenter, beskrivelse og tegninger af:
9.10.3.4.1. sæderne og deres forankring:9.10.3.4.2. indstillingssystem:9.10.3.4.3. system for justering i længderetningen og låsesystem:9.10.3.4.4. sikkerhedsselernes forankringer, hvis de er indbygget i sædets
ramme:
9.10.3.4.5. de dele af køretøjet, der benyttes som forankring:9.10.3.5. Koordinater eller tegning af R-punktet (x)9.10.3.5.1. Førersædet:
9.10.3.5.2. Alle andre siddepladser:
9.10.3.6. Ryglænets vinkel9.10.3.6.1. Førersædet:9.10.3.6.2. Alle andre siddepladser:9.10.3.7. Sædeindstillingsmuligheder1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 7
(1)PunkterogfodnoteridetteoplysningsskemaernummereretsomibilagItildirektiv
70/156/EØF. Ikke relevante punkter er udeladt.rankringer og nakkestøtter
▼M2
9.10.3.7.1. Førersædet:
9.10.3.7.2. Alle andre siddepladser:
9.10.4. Nakkestøtter9.10.4.1. Nakkestøttetype(r): indbygget/aftagelig/separat (
1)
9.10.4.2. Eventuelle typegodkendelsesnumre:
9.10.4.3. For endnu ikke godkendte nakkestøtter9.10.4.3.1. detaljeret beskrivelse af nakkestøtten med angivelse af bl.a. pols-
tringsmaterialer og, i givet fald, placering og udformning af bøjler
og fastgøringsdele til de(n) sædetype(r), der søges godkendt:
9.10.4.3.2. For »separate« nakkestøtter
9.10.4.3.2.1. detaljeret beskrivelse af den del af sædets ramme, som nakke-
støtten agtes fastgjort til:
9.10.4.3.2.2. tegninger af de karakteristiske dele af rammen og nakkestøtten
med målangivelser:
Dato, indgivelse
Ansøgninger vedrørende sæder, disses forankringer, og, i givet fald, nakkestøtte,
skal indeholde alle ovennævnte punkter undtagen punkt 9.10.3.4.5.
Ansøgninger vedrørende forankringer til sæder i køretøjer i klasse M
2og M3skal indeholde punkt 0-0.8, 1, 1.1, 9-9.2, 9.10.3.4 og 9.10.3.4.5.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 8
▼M2
Tillæg 2
MODEL
(største format: A4 (210 × 297 mm))
EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESATTEST
Meddelelse om:
— typegodkendelse(1)
— udvidelse af typegodkendelse (1)
— nægtelse af typegodkendelse (1)
— inddragelse af typegodkendelse (1)
af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (1) i henhold til direktiv 74/
408/EØF, som ændret ved direktiv 96/37/EF.
Typegodkendelse nr.:Begrundelse for udvidelse:
Del I
0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):
0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den
separate tekniske enhed (
1)(2):
0.3.1. Mærkets anbringelsessted:
0.4. Køretøjets klasse(3):
0.5. Fabrikantens navn og adresse:0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-godkendelsesmær-
kets anbringelsessted og -måde:
0.8. Adresse på samlefabrik(ker):
Del II
1. Eventuelle supplerende oplysninger (se tillæg)
2. Teknisk tjeneste, som forestår prøvernes udførelse:3. Prøverapportens dato:
4. Prøverapportens nummer:
5. Eventuelle bemærkninger (se tillæg)6. Sted:
7. Dato:
8. Underskrift:9. Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den
godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er
vedlagt.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 9
(1) Det ikke gældende overstreges.
(2) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen
af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet afdette oplysningsskema/denne typegodkendelsesattest, skal disse tegn i følgedokumen-terne markeres med symbolet »?« (f.eks. ABC??123??).
(
3) Som defineret i direktiv 70/156/EØF, bilag II, del A.
▼M2
Tillæg til EØF-typegodkendelsesattest nr. …
vedrørende typegodkendelse af køretøj i henhold til direktiv 74/408/EØF, senest
ændret ved direktiv 96/37/EF
1. Supplerende oplysninger
1.1. Fabrikat og type på eventuelle EØF-komponenttypegodkendte sæder:
1.2. For hver række sæder: enkelt/udelt sæde, fast/indstilleligt, fast/indstilleligt
ryglæn, vipperyglæn/nedfældbart ryglæn(1)
1.3. Sædernes placering og arrangement (EØF-godkendte sæder og andre
sæder):
1.4. Eventuelle sæder med forankring til sikkerhedsseler:
1.5. For hvert sæde: type af eventuelle nakkestøtter: indbygget/aftagelig/
separat (1):
1.6. Kortfattet beskrivelse af køretøjstypen hvad angår dens forankringer til
sikkerhedsseler og mindsteafstand mellem forankringerne (for godkendelser
af sædeforankringer i køretøjer M2og M3):
5. Bemærkninger:1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 10
(1) Det ikke gældende overstreges.
▼M2
Tillæg 3
Oplysningsskema nr. …
vedrørende EØF-komponenttypegodkendelse af sæder
(direktiv 74/408/EØF, senest ændret ved direktiv 96/37/EF)
Nedennævnte oplysninger skal, i det omfang de er relevante, indsendes i tre
eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal fore-
lægges i en passende målestokpå A4-papir eller foldet til denne størrelse og
være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkeligdetaljerede.
Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk
styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer.
0.Generelt
0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):
0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):0.5. Fabrikantens navn og adresse:
0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-godkendelsesmær-
kets anbringelsessted og -måde:
0.8. Adresse på samlefabrik(ker):
1.Beskrivelse af anordningen
1.1. Karakteristik: beskrivelse og tegninger af1.1.1. Sæderne og deres forankring:
1.1.2. Indstillingssystem:
1.1.3. System for justering i længderetningen og låsesystem:1.1.4. Sikkerhedsselernes forankringer, hvis de er indbygget i sædets ramme:
1.1.5. Mindste afstand mellem forankringspunkterne:
1.1.6. Nakkestøtter, hvis sådanne forefindes1.2. Koordinater eller tegning af R-punktet (x):
1.3. Sædeindstillingsmuligheder:
Dato, indgivelse1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 11
▼M2
Tillæg 4
MODEL
(største format: A4 (210 × 297 mm))
EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESATTEST
Meddelelse om:
— typegodkendelse(1)
— udvidelse af typegodkendelse (1)
— nægtelse af typegodkendelse (1)
— inddragelse af typegodkendelse (1)
af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed (1) i henhold til direktiv 74/
408/EØF, senest ændret ved direktiv 96/37/EF.
Typegodkendelse nr.:
Begrundelse for udvidelse:
Del I
0.1. Fabriksmærke (firmabetegnelse):
0.2. Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r):
0.3. Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den
separate tekniske enhed (1)(2):
0.3.1. Mærkets anbringelsessted:
0.4. Køretøjets klasse(1)(3):
0.7. For komponenter og separate tekniske enheder, EØF-godkendelsesmær-
kets anbringelsessted og -måde:
0.8. Adresse på samlefabrik(ker):
Del II
1. Eventuelle supplerende oplysninger (se tillæg)
2. Teknisk tjeneste, som forestår prøvernes udførelse:3. Prøverapportens dato:
4. Prøverapportens nummer:
5. Eventuelle bemærkninger (se tillæg)6. Sted:
7. Dato:
8. Underskrift:9. Indholdsfortegnelsen til den informationspakke, der er indgivet til den
godkendende myndighed, og som kan udleveres på forlangende, er
vedlagt.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 12
(1) Det ikke gældende overstreges.
(2) Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen
af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet afdette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet»?« (f.eks. ABC??123??).
(
3) Som defineret i direktiv 70/156/EØF, bilag II, del A.
▼M2
Tillæg til EØF-typegodkendelsesattest nr. …
vedrørende komponentgodkendelse i henhold til direktiv 74/408/EØF, senest
ændret ved direktiv 96/37/EF
1. Supplerende oplysninger
1.1. Kortfattet beskrivelse af sædetypen, sædets fastgøringsbeslag og systemer
til indstilling, justering og låsning, herunder mindsteafstanden mellem
forankringspunkterne:
1.3. Sædernes placering og arrangement:1.4. Eventuelle sæder med forankring til sikkerhedssele:
1.5. Type af eventuelle nakkestøtter: indbygget/aftagelig/separat(
1)
5. Bemærkninger5.1. Ryglænets bagside prøvet for energioptagelse: ja/nej (
1)
5.1.2. Tegninger, der viser den del af ryglænets bagside, der er prøvet for ener-
gioptagelse:
5.2. Sædet godkendt efter bilag III, punkt 3.2.1 (dynamisk prøve): ja/nej (1)
5.2.1. Prøve 1: ja/nej (1)
5.2.2. Prøve 2: ja/nej (1)
5.2.3. Beskrivelse af de sikkerhedsseler og forankringer, der er anvendt ved
prøve 2:
5.2.4. Type ekstrasæde anvendt ved prøve 2 (hvis det er anderledes end den
godkendte sædetype):
5.3. Sædet godkendt efter bilag III, punkt 3.2.2 (statisk prøve): ja/nej (1)
5.3.1. Prøve efter tillæg 5: ja/nej (1)
5.3.2. Prøve efter tillæg 6: ja/nej (1)1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 13
(1) Det ikke gældende overstreges.
▼M2
Tillæg 5
Model for EØF-typegodkendelsesmærke
Sædet, der er påført ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke, er godkendt i
Spanien (e9) med basisgodkendelsesnummeret 0148 i henhold til nærværende
direktiv (00). De angivne talstørrelser er kun vejledende.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 14
▼M2
BILAG II
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG KRAV TIL KØRE-
TØJER I KLASSE M1
1.Anvendelsesområde
1.0. Dette bilags bestemmelser finder anvendelse på køretøjer i klasse M1.
1.1. Dette bilags bestemmelser finder ikke anvendelse på klapsæder, sæder
som vender sidelæns eller bagud, eller nakkestøtter monteret på sådanne
sæder.
1.2. Nakkestøtter, der er godkendt efter kravene i direktiv 78/932/EØF,
anses at opfylde kravene i nærværende direktiv.
1.3. Hvis sæder i område 1 eller nakkestøtter har bagsider, som opfylder
kravene i direktiv 74/60/EØF, bilag I, punkt 5.7 (som vedrører den
indre indretning), anses disse at opfylde de tilsvarende krav i nærvæ-
rende direktiv.
2.Definitioner
I dette bilag forstås ved:
2.1. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype hvad angår
styrken af sæderne og disses forankringer, udformningen af ryglænets
bageste del, og nakkestøtternes egenskaber.
2.2. »Køretøjstype«: motordrevne køretøjer, som ikke afviger fra hinanden
på væsentlige punkter, herunder:
2.2.1. opbygning, form, mål, materialer og masse af sæderne, som dog kan
være forskellige med hensyn til betræk og farve; forskelle på ikke
over 5 % af massen af den godkendte sædetype anses for at være uden
betydning
2.2.2. type og mål af systemer til justering, forskydning og spærring af
ryglæn, sæder og dele heraf
2.2.3. sædeforankringernes type og mål2.2.4. nakkestøtternes mål, ramme, materialer og polstring, idet farve og
betrækk an afvige
2.2.5. type og mål på nakkestøtternes fastgøringer, og, for separate nakke-
støtter, egenskaberne af den del af køretøjet, hvorpå nakkestøtten er
fastgjort.
2.3. »Sæde«: en anordning, som enten er sammenbygget med køretøjets
konstruktion eller ikke, som er komplet med beklædning, og som giver
siddeplads til én voksen. Udtrykket dækker både et enkelt sæde og en
del af et bænkesæde med plads til én person.
2.4. »Bænkesæde«: en anordning, komplet med beklædning, som giver
siddeplads til flere end én voksen.
2.5. »Forankring«: det system, hvormed sædet er fastgjort til køretøjets
konstruktion, herunder de berørte dele af køretøjets konstruktion.
2.6. »Indstillingsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele heraf
kan indstilles, således at det tilpasses kropsbygningen af den person,
der bruger det.
Denne anordning kan navnlig give, mulighed for:
2.6.1. længdeindstilling2.6.2. højdeindstilling2.6.3. vinkelindstilling.2.7. »Forskydningsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele
deraf kan forskydes eller drejes uden faste mellemstillinger, med det
formål at lette adgangen til området bag det pågældende sæde.
2.8. »Spærreanordning«: en anordning, der sikrer, at sædet eller dele deraf
fastholdes i brugsstillingen.
2.9. »Klapsæde«: ekstra sæde, der er til lejlighedsvis brug og normalt
sammenklappet.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 15
▼M2
2.10. »Tværplan«: et lodret plan, som er vinkelret på køretøjets langsgående
midterplan.
2.11. »Langsgående plan«: et plan, der er parallelt med køretøjets langs-
gående midterplan.
2.12. »Nakkestøtte«: en anordning, hvis formål er, for voksne, at begrænse
den bagudrettede forskydning af hovedet i forhold til kroppen for at
nedsætte risikoen for skade på personens halshvirvler i tilfælde af et
uheld.
2.12.1. »Indbygget nakkestøtte«: en nakkestøtte, der udgøres af den øverste del
af sædets ryglæn. Nakkestøtter, der svarer til definitionerne i punkt
2.12.2 og 2.12.3 nedenfor, men som ikke kan aftages af sædet eller af
køretøjets konstruktion uden brug af værktøj eller uden hel eller delvis
aftagning af sædets beklædning, svarer til denne definition.
2.12.2. »Aftagelig nakkestøtte«: en nakkestøtte bestående af en komponent, der
kan adskilles fra sædet og er konstrueret til indføring og/eller tvangslås-
ning i ryglænets stel.
2.12.3. »Separat nakkestøtte«: en nakkestøtte, der er separat i forhold til sædet
og konstrueret til indføring og/eller tvangslåsning i køretøjets konstruk-
tion.
2.13. »R-punkt«: siddepladsens referencepunkt som defineret i direktiv 77/
649/EØF, bilag III.
2.14. »Referencelinje«: linjen på den i figur 1 gengivne dukke.
3.Krav
3.1. På køretøjer af klasse M1skal de yderste forsædepladser være forsynet
med nakkestøtte. (Sæder, der er monteret med nakkestøtter og beregnet
til placering ved andre siddepladser eller i andre køretøjsklasser, kan
ligeledes godkendes efter bestemmelserne i dette bilag).
3.2. Fælles krav til alle sæder3.2.1. Alle indstillings-/ og forskydningssystemer skal have automatisk
virkende spærreanordning. Til armlæn og andet komfortudstyr kræves
ikke spærreanordning, medmindre sådant udstyr medfører øget skadesri-
siko for personerne i køretøjet i tilfælde af en kollision.
3.2.2. Betjeningsgreb til udløsning af den i punkt 2.7 nævnte anordning skal
være placeret på sædets yderside nær døren. Det skal være let tilgænge-
ligt, også for personen på sædet umiddelbart bag det pågældende sæde.
3.2.3. Den del af sædets bagside, der er beliggende i det i tillæg 1, punkt 8.1.1
definerede område 1, skal holde energiabsorptionsprøven efter kravene i
tillæg 2(
1).
3.2.3.1. Dette krav anses for opfyldt, såfremt decelerationen af hovedformen
ved de i tillæg 2 beskrevne prøver ikke overstiger 80 g uafbrudt
længere end 3 ms. Herudover må farlige kanter hverken opstå under
prøven eller være til stede, når denne er udført.
3.2.3.2. Kravene i punkt 3.2.3 gælder ikke bageste sæder eller sæder placeret
med ryglænene mod hinanden.
3.2.4. Overfladen af sædernes bagside må ikke frembyde farlig ujævnhed eller
skarpe kanter, der kan medføre øget skadesrisiko for personerne i køre-
tøjet (1). Dette krav anses for opfyldt, når mindste krumningsradius af
overfladen af bagsiden af sæder, der er afprøvet som foreskrevet i tillæg
1, er følgende:
— 2,5 mm i område 1
— 5,0 mm i område 2
— 3,2 mm i område 3.
Disse områder er defineret i tillæg 1, punkt 8.1.
3.2.4.1. Dette krav gælder ikke:
— de dele af de forskellige områder, hvor alle fremspring rager mindre
end 3,2 mm frem for den omgivende overflade og har stumpe
kanter, forudsat at fremspringets højde ikke er over det halve af
dets bredde
— bageste sæder samt sæder placeret med ryglænet mod hinanden1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 16
(1) Køretøjer i klasse M1anses for at opfylde kravene i dette bilags punkt 3.2.3 og 3.2.4,
når de opfylder kravene i direktiv 74/60/EØF.
▼M2
— bageste del af sæder, som er placeret under et vandret plan gennem
det laveste R-punkt i hver sæderække. (Er sæderækkernes højde
forskellige, begyndende bagfra, skal planet forskydes op- eller
nedefter, således at der fremkommer et lodret knæk gennem R-
punktet af den umiddelbart foranstående sæderække)
— dele såsom »fleksibelt trådvæv«.
3.2.4.2. I det i punkt 8.1.2 definerede område 2 kan overfladerne have krum-
ningsradius under 5 mm, dog ikke under 2,5 mm, forudsat at de holder
den i tillæg 2 beskrevne energioptagelsesprøve. Herudover skal disse
overflader være polstret, således at direkte kontakt mellem sædets stel-
konstruktion og hovedet undgås.
3.2.4.3. Såfremt ovenstående områder indeholder dele beklædt med materiale
blødere end hårdhed Shore 50, gælder ovenstående krav — bortset fra
kravene i forbindelse med energioptagelsesprøven efter forskrifterne i
tillæg 2 — kun de stive dele.
3.2.5. Under og efter den i tillæg 1, punkt 2 og 3 beskrevne prøve må ikke
forekomme svigt af sædets stel eller dets systemer til forankring, juste-
ring og forskydning eller disses spærreanordning. Blivende deformation,
herunder brud, kan godkendes, forudsat at dette ikke medfører øget
skadesrisiko i tilfælde af en kollision, og at de foreskrevne belastninger
er opretholdt.
3.2.6. Der må ikke forekomme udløsning af spærreanordningerne under
prøverne beskrevet i tillæg 1, punkt 3.
3.2.7. Efter prøverne skal forskydningsanordninger, der tillader eller letter
adgang for passagererne, være funktionsdygtige; de skal kunne udløses
mindst én gang og skal tillade forskydning af sædet eller en del heraf,
således som de er beregnet til.
3.2.8. Det kræves ikke, at nogen anden forskydningsanordning, indstillingsan-
ordning eller dennes spærreanordning fungerer.
3.2.9. For sæder med nakkestøtter anses styrken af ryglænet og dettes spærre-
anordning for at opfylde kravene i punkt 2, såfremt der efter afprøvning
svarende til punkt 4.3.6 ikke forekommer brud på sæder eller ryglæn; i
modsat fald skal det være godtgjort, at sædet opfylder kravene i punkt
2.
3.2.10. For sæder (bænke) med flere siddepladser end nakkestøtter skal den i
punkt 2 beskrevne prøve udføres.
3.3. Særlige krav til sæder, hvorpå nakkestøtter er monteret eller kan
monteres
3.3.1. Nakkestøttens tilstedeværelse må ikke udsætte personerne i køretøjet for
øget fare. Navnlig må nakkestøtten ikke i nogen brugsstilling frembyde
farlig ujævnhed eller skarpe kanter, som kan øge skadesrisiko eller -
omfang for personerne i køretøjet.
3.3.2. De dele af nakkestøtternes for- og bagside, der ligger i det i tillæg 1,
punkt 8.1.1.3 definerede område, skal holde energioptagelsesprøven.
3.3.2.1. Dette krav anses for opfyldt, såfremt hovedformens deceleration under
de efter metoden i tillæg 2 udførte prøver ikke overstiger 80 g uafbrudt
længere end 3 ms. Endvidere må skarpe kanter ikke opstå under prøven
eller være tilstede efter denne.
3.3.3. De dele af nakkestøttens for- og bagside, der er beliggende i det i tillæg
1, punkt 8.1.2 definerede område 2, skal være polstret således, at
direkte kontakt mellem hovedet og konstruktionens dele undgås, og
skal opfylde kravene i punkt 3.2.4 for den del af sædets bagside, der
er beliggende i område 2.
3.3.4. Kravene i punkt 3.3.2 og 3.3.3 gælder ikke bagsiden af nakkestøtter
beregnet for sæder, bag hvilke der ikke er andre sæder.
3.3.5. Nakkestøtten skal være fastgjort til sædets eller køretøjets konstruktion
på sådan måde, at der ikke springer stive og farlige dele frem fra
nakkestøttens polstring eller fra dens fastgøring til ryglænet som følge
af det af hovedet under prøven udøvede tryk.
3.3.6. For sæder med nakkestøtte kan bestemmelserne i punkt 3.2.3 med den
tekniske tjenestes godkendelse anses for opfyldt, såfremt sædet,
monteret med nakkestøtte, opfylder kravene i punkt 3.3.2.
3.4. Nakkestøtters højde3.4.1. Nakkestøtters højde skal måles som beskrevet i tillæg 1, punkt 5.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 17
▼M2
3.4.2. For nakkestøtter, der ikke kan indstilles i højde, må højden ikke være
under800mm(1)forforsæderogikkeunder750mm(2)forandre
sæder.
3.4.3. For nakkestøtter, der kan indstilles i højde, gælder:
3.4.3.1. højden må ikke være under 800 mm (1) for forsæder og ikke under
750mm(2)forandresæder;denneværdiskalopnåsienstilling
mellem den højeste og laveste position, hvori nakkestøtten kan stilles
3.4.3.2. der må ikke være nogen brugstilling, som medfører en højde på under
750mm(2)
3.4.3.3. for andre sæder end forsæder kan det godkendes, at nakkestøtter kan
indstillestilenhøjdepåunder750mm(2),forudsatatdetforbrugeren
tydeligt fremgår, at denne højde ikke er en brugsstilling
3.4.3.4. nakkestøtter til forsæder kan være forsynet med en anordning, der auto-
matiskforskyderdemtilenhøjdepåunder750mm(2)nårsædetikke
benyttes, forudsat at de automatiskreturnerer i brugsstilling, når sædet
tages i brug.
3.4.4. De i punkt 3.4.2 og 3.4.3.1 ovenfor nævnte mål kan nedsættes for at
tillade tilstrækkeligt spillerum mellem nakkestøtte og loft, ruder ellerandre dele af køretøjets opbygning, uden at dette spillerum dog må
overstige 25 mm. For sæder med systemer til automatiskforsk ydning
og/eller indstilling gælder dette i alle sædets stillinger. Herudover må
ingen brugsstilling medføre mindre højde end 700 mm, uanset bestem-
melserne i punkt 3.4.3.2.
3.4.5. Uanset de i punkt 3.4.2, 3.4.3.1 og 3.4.3.2 anførte højdeforskrifter skal
højden af nakkestøtter til brug på de bageste midtersæder eller -pladservære mindst 700 mm.
3.5. For sæder hvorpå der kan monteres nakkestøtter, skal bestemmelserne i
punkt 3.2.3 og 3.3.2 være opfyldt.
3.5.1. For nakkestøtter med højdeindstilling må højden af den anordning, mod
hvilken hovedet hviler, ikke være under 100 mm, målt som beskrevet i
tillæg 1, punkt 5.
3.6. For nakkestøtter uden højdeindstilling må mellemrummet mellem
ryglæn og nakkestøtte ikke være større end 60 mm. Nakkestøtter medhøjdeindstilling må i laveste stilling ikke være over 25 mm fra ryglæ-
nets overside. For sæder eller bænkesæder, som kan indstilles i højde
og har separate nakkestøtter, skal overensstemmelsen med dette krav
kontrolleres i alle sædets eller bænkesædets stillinger.
3.7. På nakkestøtter der er indbygget i ryglænet skal det betragtede område
være følgende:
— over et plan vinkelret på referencelinjen 540 mm fra R-punktet
— mellem to lodrette langsgående planer i en afstand af 85 mm fra
referencelinjen på hver side af denne. I dette område tillades en
eller flere åbninger, som uanset deres form frembyder en afstand
»a« større end 60 mm, målt som beskrevet i tillæg 1, punkt 7,
forudsat at kravene i punkt 3.10 stadig er opfyldt efter udførelse af
den supplerende prøve omhandlet i tillæg 1, punkt 4.3.3.2.
3.8.Forhøjdeindstilleligenakkestøttertilladesidenanordning,derfungerer
somnakkestøtteenellerflereåbninger,somuansetderesformfrem-
byderenafstand»a«størreend60mm,måltsombeskrevetitillæg1,
punkt7,forudsatatkraveneipunkt3.10stadigeropfyldtefter
udførelseafdensupplerendeprøveomhandletibilag1,punkt4.3.3.2.
3.9.Nakkestøttensbreddeskalgivetilstrækkeligstøtteforhovedetafen
personinormalsiddestilling.Måltpådenitillæg1,punkt6beskrevnemådeskalnakkestøttendækkeetområde,somstrækkersigmindst
85mmpåhversideafdetlodrettemidterplanafdetsæde,hvorpå
nakkestøttenagtesmonteret.
3.10.Nakkestøttenogdennesfastgøringskalværesåledes,atdenafnakke-
støttentilladteforskydningXbagudafhovedetermindreend102mm,måltmeddenstatiskemetodebeskrevetitillæg1,punkt4.3.
3.11.Nakkestøttenogdennesfastgøringskaludensvigtkunnebæredeni
tillæg1,punkt4.3.6foreskrevnebelastning.Fornakkestøtterindbyggetiryglænetgælderkraveneidettepunktdedeleafryglænetskonstruk-1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 18
(1) Værdien 750 mm anvendes indtil 1. oktober 1999 for nye køretøjstyper og indtil 1.
oktober 2001 for alle køretøjer.
(2)Værdien700mmanvendesindtil1.oktober1999fornyekøretøjstyperogindtil1.
oktober 2001 for alle køretøjer.
▼M2
tion, der er over et plan vinkelret på referencelinjen 540 mm fra R-
punktet.
3.12. På indstillelige nakkestøtter må den foreskrevne maksimale brugshøjde
ikke kunne overskrides, medmindre brugeren bevidst bestræber sig
derpå som et selvstændigt indgreb ud over justeringen.
3.13. Styrken af ryglænet og dettes spærreanordning anses for at opfylde
kravene i tillæg 1, punkt 2, såfremt der efter udførelse af prøven
beskrevet i tillæg 1, punkt 4.3.6 ikke er indtrådt brud på ryglænet; i
modsat fald skal det være godtgjort, at sædet opfylder prøvningskravene
i tillæg 1, punkt 2.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 19
▼M2
Tillæg 1
Prøver og brugsvejledning
1.Almindelige forskrifter for alle de omhandlede prøver
1.1. Kan ryglænets hældning indstilles, spærres dette i en stilling, hvori
torsoreferencelinjen af den (jf. figur 1) beskrevne dukke hælder bagud
i en vinkel så nær 25º men så lodret som muligt, medmindre andet
angives af producenten.
1.2. Er et sæde, dets spærreanordning og montering identiskmed eller
symmetrisk med et andet af køretøjets sæder, kan den tekniske tjeneste
indskrænke prøven til kun at omfatte ét sådant sæde.
1.3. For sæder med indstillelige nakkestøtter skal prøverne udføres med
nakkestøtterne i den mest ugunstige stilling (sædvanligvis den højeste),
som indstillingsanordningen tillader.
2.Afprøvning af styrken af ryglænet og dets indstillingsanordninger
2.1. Der påføres en langsgående bagudrettet kraft på overdelen af ryglænets
stel gennem det element, der udgør ryggen af prøvedukken; kraften skal
frembringe et moment på 530 Nm omkring R-punktet. For bænkesæder,
hvis bærende stel (herunder nakkestøttens) er helt eller delvis fælles for
flere end én siddeplads, udføres prøven samtidig for alle de pågældende
siddepladser.
3.Afprøvning af styrken af sædets forankring og af indstillings-,
spærre- og forskydningsanordninger
3.1. Hele køretøjets stel eller en repræsentativ del heraf påføres en frem-
adrettet vandret deceleration på mindst 20 g i 30 millisekunder efter
kravene i tillæg 3, punkt 1.
3.2. Der påføres en langsgående bagudrettet deceleration efter kravene i
punkt 3.1.
3.3. Kravene i punkt 3.1 og 3.2 skal efterprøves ved alle sædets positioner.
Har sædet indstillelig nakkestøtte, skal prøven udføres med nakkestøtten
i den mest ugunstige (sædvanligvis den højeste) position, som indstil-
lingsanordningen tillader. Under prøven skal sædet være anbragtsåledes, at ingen ydre faktorer forhindrer udløsning af spærreanordnin-
gerne.
Ovennævnte prøvebetingelser anses for opfyldt, når sædet afprøves i
hver af følgende positioner:
— sædet fastgøres i sin længderetning ét hakeller 10 mm bag den
forreste normale køre- eller brugsstilling angivet af producenten
(for sæder med uafhængig højdeindstilling skal sædehynden være i
højeste stilling)
— sædet fastgøres i længderetningen ét hakeller 10 mm foran den
bageste normale køre- eller brugsstilling angivet af producenten
(for sæder med uafhængig højdeindstilling skal sædet være i laveste
stilling), og, i påkommende tilfælde, efter forskrifterne i punkt 3.4.
3.4. I tilfælde, hvor spærreanordningerne er således arrangeret, at forde-
lingen af kræfterne på spærreanordninger og sædeforankringer vil være
mindre gunstig i en anden position af sædet end de i punkt 3.3 fastlagte,
skal prøverne gennemføres i den pågældende mindre gunstige position.
3.5. Prøvningsbetingelserne i punkt 3.1 anses for overholdt, såfremt det
komplette driftsklare køretøj på producentens begæring i stedet under-
kastes en kollisionsprøve mod en faststående barriere som foreskrevet i
dette bilags tillæg 3, punkt 2. I så fald skal sædet indstilles således, at
spændingernes fordeling i forankringssystemet er den mindst gunstige,
således som det er anvist i punkt 1.1, 3.3 og 3.4.
4.Funktionsprøve på nakkestøtte
4.1. Er nakkestøtten indstillelig, skal den anbringes i den ugunstigste
(sædvanligvis den højeste) stilling, som indstillingsanordningen tillader.
4.2. For bænkesæder, hvis bærende stel (herunder nakkestøttens) er helt eller
delvis fælles for flere end én siddeplads, skal prøven udføres samtidig
for alle de pågældende siddepladser.
4.3. Prøve1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 20
▼M2
4.3.1. Alle linjer, herunder referencelinjens projektioner, afsættes i det lodrette
midterplan af vedkommende sæde eller siddeplads (jf. figur 2).
4.3.2. Den forskudte referencelinje bestemmes ved, at der på ryggen af den
(jf. figur 2) omtalte dukke påføres en initial kraft, som frembringer et
bagudrettet moment på 373 Nm omkring R-punktet.
4.3.3. Ved hjælp af et kugleformet hoved med diameter 165 mm påføres en
initial kraft, som frembringer et moment på 373 Nm omkring R-
punktet, idet kraften angriber vinkelret på den forskudte referencelinje
i en afstand af 65 mm under nakkestøttens overside, og idet reference-
linjen fastholdes i sin forskudte position, bestemt efter forskrifterne i
punkt 4.3.2.
4.3.3.1. Såfremt der er åbninger, som forhindrer, at den i punkt 4.3.3 beskrevne
kraft påføres 65 mm fra oversiden af nakkestøtten, kan afstanden
nedsættes, således at kraftens akse går gennem midtlinjen af den del af
stellet, der er nærmest åbningen.
4.3.3.2. I det i bilag II, punkt 3.7 og 3.8 beskrevne tilfælde gentages prøven,
idet der i hver åbning ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm
påføres en kraft:
— gennem tyngdepunktet af åbningens mindste tværsnit, langs tvær-
planer parallele med referencelinjen, og
— således at der frembringes et moment på 373 Nm omkring »R« -
punktet.
4.3.4. Man bestemmer tangenten Y til det kugleformede hoved, parallel med
den forskudte referencelinje.
4.3.5. Den i bilag II, punkt 3.10 angivne afstand X mellem tangenten Y og
den forskudte referencelinje måles.
4.3.6. For at afprøve nakkestøttens funktion øges den i punkt 4.3.3 og 4.3.3.2
angivne initialkraft til 890 N, medmindre der forinden opstår brud på
sæde eller ryglæn.
5.Bestemmelse af nakkestøttens højde
5.1. Alle linjer, herunder projektionen af referencelinjen, trækkes i symme-
triplanet af vedkommende sæde eller siddeplads, idet dette plans
skæring med sædet bestemmer konturen af nakkestøtte og ryglæn (jf.
figur 1a).
5.2. Den i direktiv 77/649/EØF, bilag III beskrevne dukke anbringes i
normal stilling i sædet.
5.3. Projektionen af dukkens referencelinje afsættes derefter i det i punkt
4.3.1 angivne plan for det pågældende sæde.
Tangenten »S« til oversiden af nakkestøtten afsættes vinkelret på refe-
rencelinjen.
5.4. Afstanden »h« fra R-punktet til tangenten S er den højde, der skal tages
i betragtning ved anvendelse af bestemmelserne i bilag II, punkt 3.4.
6.Bestemmelse af nakkestøttens bredde (jf. figur 1b)
6.1. Planet S1, der er vinkelret på referencelinjen og 65 mm under den i
punkt 5.3 definerede tangent »S«, skærer nakkestøtten i et snit med
konturen C.
6.2. Nakkestøttens bredde, der skal tages i betragtning ved anvendelse af
bestemmelserne i bilag II, punkt 3.9, er afstanden »L«, målt i planet S1mellem de lodrette langsgående planer p og p ′.
6.3. Bredden af nakkestøtten skal om nødvendigt også bestemmes i planet
vinkelret på referencelinjen 635 mm over sædets R-punkt, idet denne
afstand måles langs referencelinjen.
7.Bestemmelse af afstanden »a« for nakkestøttens åbninger (jf. figur
3)
7.1. Afstanden »a« bestemmes for hver åbning ved nakkestøttens forside
ved hjælp af en kugle med diameter 165 mm.
7.2. Kuglen placeres således i åbningen, at den kommer længst muligt ind i
denne uden at påføres nogen belastning.
7.3. Afstanden mellem kuglens to berøringspunkter i åbningen udgør
afstanden »a«, der tages i betragtning ved bedømmelse efter kravene i
bilag II, punkt 3.7 og 3.8.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 21
▼M2
8.Prøver for energioptagelse på ryglæn og nakkestøtte
8.1. De overflader på sædets bagside, som skal kontrolleres, er dem, der er
beliggende i nedennævnte områder og kan berøres af en kugle med
diameter 165 mm, når sædet er monteret i køretøjet.
8.1.1. Område 18.1.1.1. For separate sæder uden nakkestøtter omfatter dette område den del af
ryglænets bagside, som er mellem de to lodrette langsgående planer
beliggende 100 mm på hver side af det langsgående midterplan for
hver af producenten fastlagt yderste siddeplads, og over et plan
vinkelret på referencelinjen 100 mm under ryglænets overside.
8.1.1.2. For bænkesæder uden nakkestøtter: området mellem de to lodrette
langsgående planer, som er beliggende 100 mm på hver side af et
langsgående midterplan for hver af producenten fastlagt yderste sidde-
plads, og over et plan vinkelret på referencelinjen 100 mm under
oversiden af ryglænet.
8.1.1.3. For enkelt- eller bænkesæder med nakkestøtter: området mellem de to
lodrette langsgående planer på hver side af og 70 mm fra det langs-
gående midterplan af det (den) pågældende sæde eller siddeplads, og
over planet vinkelret på referencelinjen 635 mm fra R-punktet. Er
nakkestøtten indstillelig, skal den under prøven være anbragt i den
mest ugunstige position (sædvanligvis den højeste), som indstillingsan-
ordningen tillader.
8.1.2. Område 2
8.1.2.1. For enkelt- eller bænkesæder uden nakkestøtte og enkelt- eller bænke-
sæder med aftagelig eller separat nakkestøtte er område 2 området over
et plan vinkelret på referencelinjen 100 mm fra overkanten af ryglænet,
bortset fra den del, der hører til område 1.
8.1.2.2. For enkelt- eller bænkesæder med indbygget nakkestøtte er område 2
området over et plan vinkelret på referencelinjen i en afstand af
440 mm fra R-punktet af vedkommende sæde eller siddeplads, bortset
fra de dele, der tilhører område 1.
8.1.3. Område 3
8.1.3.1. Område 3 er den del af ryglænet af enkelt- eller bænkesæde, der ligger
over de i dette bilags punkt 3.2.4.1 definerede vandrette planer, bortset
fra de afsnit, der tilhører område 1 og område 2.
9.Ækvivalente prøvningsmetoder
Anvendes andre metoder end dem, der foreskrives i punkt 2, 3 og 4 og
tillæg 2, skal deres ækvivalens være godtgjort.
BRUGSVEJLEDNING
For sæder med indstillelig nakkestøtte skal fabrikanten give anvisninger for
betjening, indstilling, spærring og, i givet fald, aftagning af nakkestøtten.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 22
▼M2
Tillæg 2
Metode til prøvning for energioptagelse
1.Opstilling, prøveapparatur, måleinstrumenter og fremgangsmåde
1.1. Opstilling
1.1.1. Sædet, der svarer til det i køretøjet monterede, skal være solidt fastgjort
til prøvebænken ved hjælp af de af producenten leverede forankrings-
dele, således det forbliver stationært, når stødet påføres.
1.1.2. Såfremt sædets ryglæn er indstilleligt, skal det være spærret i den i
tillæg 1, punkt 1.1 angivne position.
1.1.3. Er sædet monteret med nakkestøtte, skal denne være således monteret
på sædets ryglæn, som den er i køretøjet. Er nakkestøtten af separat
type, skal den være fastgjort til den del af køretøjets konstruktion,
hvortil den normalt er fastgjort.
1.1.4. Er nakkestøtten indstillelig, skal den stilles i den mest ugunstige posi-
tion, som indstillingsanordningen tillader.
1.2. Prøveapparat
1.2.1. Prøveapparatet består af et pendul, der er ophængt i kuglelejer, og hvis
reducerede masse(1) i anslagscentrum er 6,8 kg. Pendulets nederste
ende består af en stiv hovedform med diameter 165 mm og centrum i
pendulets anslagscentrum.
1.2.2. Hovedformen skal være monteret med to accelerometre og en hastig-
hedsmåler, der alle skal kunne måle i stødretningen.
1.3. Måleinstrumenter
De anvendte måleinstrumenter skal gøre det muligt at foretage målin-
gerne med følgende nøjagtighed:
1.3.1. For acceleration
nøjagtighed = ± 5 % af den faktiske værdimålekædens kanalfrekvens: klasse 600 svarende til specifikationerne i
ISO-standard 6487 (1987)
følsomhed i tværretningen: ≤5 % af skalaens laveste punkt.
1.3.2. For hastighed
nøjagtighed = ± 2,5 % af faktisk værdi
følsomhed = 0,5 km/h
1.3.3. Tidsmåling
Instrumenterne skal muliggøre registrering af begivenhederne gennem
hele prøvens forløb med en målenøjagtighed på en tusindedel sekund.
Begyndelsen af anslaget ved første kontakt mellem hovedformen og
prøveemnet skal detekteres og indgå i de registrerede data.
1.4. Prøvernes udførelse1.4.1. Prøvning af ryglænet
Med sædet monteret og indstillet som angivet i dette bilags punkt 1.1
skal anslag finde sted bagfra-fremad i et langsgående plan i en vinkel
på 45º med lodret.
Anslagspunkterne vælges af laboratoriet inden for det i tillæg 1, punkt
8.1.1 definerede område 1, eller, på overflader med krumningsradius
mindre end 5 mm, om nødvendigt inden for det i tillæg 1, punkt 8.1.2
definerede område 2.
1.4.2. Prøvning af nakkestøtten
Nakkestøtten skal være monteret og indstillet som angivet i dette bilags
punkt 1.1. Anslagspunkterne vælges af laboratoriet inden for det i tillæg1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 23
(1) Forholdet mellem pendulets reducerede masse »mr«, og totale masse »m« er givet ved
mr= m· l/a, hvor »a« er afstanden mellem anslagscentrum og rotationsakse, og »l« er
afstanden mellem tyngdepunkt og rotationsakse.
▼M2
1, punkt 8.1.1, definerede område 1, eller på overflader med krumnings-
radius mindre end 5 mm eventuelt inden for det i tillæg 1, punkt 8.1.2,
definerede område 2.
1.4.2.1. På bagsiden skal anslagsretningen være bagfra-fremad i et langsgående
plan i en vinkel på 45º med lodret.
1.4.2.2. På forsiden skal anslagsretningen være forfra-bagud i et langsgående
plan og vandret.
1.4.2.3. De forreste og bageste zoner er afgrænset af det vandrette plan, der
tangerer oversiden af nakkestøtten, som angivet i tillæg 1, punkt 5.
1.4.3. Hovedformen skal anslå mod prøveemnet med en hastighed på 24,1 km/
h; denne hastighed skal enten opnås ved selve fremdriftsenergien eller
ved en ekstra fremdriftsanordning.
2.Resultater
Decelerationshastigheden måles som gennemsnittet af aflæsningen på
de to decelerometre.
3.Ækvivalente metoder
(se punkt 9 i tillæg 1 til dette bilag).1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 24
▼M2
Tillæg 3
Metode til afprøvning af styrken af sædernes forankringer og anordninger
til indstilling, spærring og forskydning
1.Prøve for modstandsdygtighed mod inertikræfter
1.1. De afprøvede sæder skal være monteret på karrosseriet af det køretøj,
hvortil de er beregnet. Dette karrosseri skal være solidt fastgjort til en
prøvevogn som beskrevet i nedenstående punkter.
1.2. Metoden, hvormed køretøjets karrosseri er fastgjort til prøvevognen, må
ikke medføre, at sædets forankringer styrkes.
1.3. Sæderne og deres enkelte dele skal være indstillet og spærret som
beskrevet i punkt 1.1 og anbragt i en af positionerne beskrevet i dette
bilags tillæg 1, punkt 3.3 eller 3.4.
1.4. Udviser sæderne i en gruppe sæder ikke væsentlige indbyrdes forskelle i
den i dette bilags punkt 2.2 angivne forstand, kan prøverne beskrevet i
dette direktivs tillæg 1, punkt 3.1 og 3.2 udføres med det ene sæde stillet
længst muligt frem, og det andet længst muligt tilbage.
1.5. Prøvevognens deceleration måles med datakanaler i frekvensklasse (CFC)
60, svarende til specifikationerne i den internationale standard ISO 6487
(1980).
2.Kollisionsprøvning af komplet køretøj mod stiv barriere
2.1. Barrieren består af en blokarmeret beton med en bredde af mindst 3 m,
en højde af mindst 1,5 m og en tykkelse af mindst 0,6 m. Forsiden skal
være vinkelret på den afsluttende del af tilløbsbanen og beklædt med
krydsfiner af tykkelse 19 ± 1 mm. Bag betonblokken skal være mindst
90 tons komprimeret jord. Barrieren af armeret beton og jord kan erstattes
af forhindringer med samme forside, forudsat at de giver tilsvarende
resultater.
2.2. I kollisionsøjeblikket skal køretøjet være fritløbende. Det skal ramme
barrieren i en retning vinkelret på kollisionsvæggen; den maksimale
tilladte sideværts skævhed mellem den lodrette midtlinje af køretøjets
forparti og kollisionsvæggens lodrette midterlinje er ± 30 cm; i kollisions-
øjeblikket må køretøjet ikke være under påvirkning af nogen ekstra styre-
eller fremdriftsanordning. Kollisionshastigheden skal være mellem
48,3 km/h og 53,1 km/h.
2.3. Brændstoftilførselssystemet skal være påfyldt vand med en masse
svarende til mindst 90 % af systemets kapacitet, som angives af fabri-
kanten.
2.3.1. Alle øvrige systemer (bremse- og kølesystem etc.) kan være tomme; i så
tilfælde skal der kompenseres for væskernes masse.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 25
▼M2
Figur 1a
1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 26
▼M2
Figur 1b
1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 27
▼M2
Figur 2
1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 28
▼M2
Figur 3
Bestemmelse af målet »a« for nakkestøtters mellemrum
Eksempel på vandrette mellemrum
Bemærkning: Snit A-A lægges således i et punkt af området med åbninger, at der bliver størst
mulighed for indtrængen af kuglen, uden at denne påføres nogen belastning.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 29
▼M2
Eksempel på lodrette mellemrum
Bemærkning: Snit A-A lægges således i et punkt af området med åbninger, at der bliver størst
mulighed for indtrængen af kuglen, uden at denne påføres nogen belastning.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 30
▼M2
BILAG III
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG KRAV TIL VISSE
KØRETØJER I KLASSE M2og M3
1.Anvendelsesområde
1.1. Bestemmelserne i dette bilag gælder køretøjer i klasse M2og M3,
bortset fra køretøjer af disse klasser, som er særligt indrettet til kørsel
i byområder med stående passagerer; bestemmelserne gælder følgende:
1.1.1. passagersæder beregnet til fremadvendt montering
1.1.2. køretøjets sædeforankringer, beregnet til montering af de i punkt 1.1
omhandlede sæder eller enhver anden sædetype, der kan monteres ved
hjælp af disse forankringer.
1.2. Køretøjer i klasse M2kan godkendes efter bilag II i stedet for efter
nærværende bilag.
1.3. Køretøjer, i hvilke nogle sæder er omfattet af den i direktiv 76/115/EØF
bilag I, punkt 5.5.4 omhandlede undtagelse, skal godkendes efter
nærværende bilag.
1.4. Prøverne beskrevet i nærværende bilag kan også finde anvendelse på
andre køretøjsdele (herunder bagudvendende sæder) som nævnt i
direktiv 77/541/EØF, bilag I, punkt 3.1.10 og direktiv 76/115/EØF,
bilag I, punkt 4.3.7.
2.Definitioner
I dette bilag forstås ved:
2.1. »Godkendelse af et sæde«: komponenttypegodkendelse af et sæde hvad
angår beskyttelse af brugerne af fremadvendte sæder gennem ryglænets
styrke og udformning.
2.2. »Godkendelse af et køretøj«: godkendelse af en køretøjstype hvad angår
styrken af de dele af køretøjets konstruktion, hvortil sæderne skal fast-
gøres, og hvad angår sædernes montering.
2.3. »Sædetype«: sæder, som ikke afviger fra hinanden på følgende væsent-
lige punkter, der kan have betydning for sædets styrke og
skadevoldende egenskaber:
2.3.1. opbygning, form, mål og materialer af de bærende dele
2.3.2. type og mål af systemer til justering og spærring af ryglænet2.3.3. mål, konstruktion og materialer af befæstelser og støtter (f.eks. ben).
2.4. »Køretøjstype«: køretøjer, der ikke afviger væsentligt fra hinanden med
hensyn til:
— konstruktionsmæssige egenskaber, der er af betydning i forbindelse
med dette direktiv, og
— type(r) af eventuelle EØF-komponenttypegodkendte sæder, som er
monteret i køretøjet.
2.5. »Sæde«: en anordning, som kan forankres til køretøjets konstruktion, er
komplet med beklædning og fastgøringsbeslag, er beregnet til anven-
delse i et køretøj og giver siddeplads til én eller flere voksne.
2.6. »Enkeltsæde«: et sæde, der er konstrueret og bygget til én siddende
passager.
2.7. »Dobbeltsæde«: et sæde, der er konstrueret og bygget til to passagerer,
der sidder side om side; to sæder som er placeret side om side uden
indbyrdes forbindelse, anses for to enkeltsæder.
2.8. »Sæderække«: et sæde, der er konstrueret og bygget til tre eller flere
passagerer, der sidder side om side; flere enkelt- eller dobbeltsæder,
der er placeret ved siden af hinanden, anses ikke for en sæderække.
2.9. »Sædehynde«: den del af sædet, som er næsten vandret og hvorpå
passageren sidder.
2.10. »Ryglæn«: den del af sædet, som er næsten lodret og er beregnet til at
støtte passagerens, ryg, skuldre og eventuelt hoved.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 31
▼M2
2.11. »Indstillingsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele heraf
kan indstilles, således at det tilpasses kropsbygningen af den person,
der bruger det.
2.12. »Forskydningsanordning«: en anordning, hvormed sædet eller dele
deraf kan forskydes i side- eller længderetningen uden faste mellemstil-
linger, med det formål at lette adgangen for passagererne.
2.13. »Spærreanordning«: en anordning, der sikrer, at sædets og dets dele
fastholdes i brugsstillingen.
2.14. »Forankring«: den del af køretøjets gulv eller karrosseri, hvortil et sæde
kan fastgøres.
2.15. »Fastgøringsdele«: bolte eller andre dele, der anvendes til at fastgøre
sædet til køretøjet.
2.16. »Løbevogn«: et stykke prøveudstyr, der er fremstillet og anvendes til
dynamisk simulering af trafikuheld med frontalkollision.
2.17. »Ekstrasæde«: et sæde, der er beregnet til anbringelse af en dukke og er
monteret på løbevognen bag det afprøvede sæde. Dette sæde skal være
repræsentativt for det sæde, som i køretøjet agtes monteret bag det
afprøvede sæde.
2.18. »Referenceplan«: et plan, der går gennem berøringspunkterne af
dukkens hæle og anvendes til bestemmelse af H-punkt og faktisk torso-
vinkel for siddepladser i motordrevne køretøjer.
2.19. »Referencehøjde«: højden af sædets overside over referenceplanet.
2.20. »Dukke«: en dukke, der svarer til specifikationerne for hybrid II eller
III(1).
2.21. »Referenceområde«: området mellem to lodrette langsgående planer,
der har en indbyrdes afstand på 400 mm, er symmetriske om H-punktet
og er bestemt ved drejning fra lodret til vandret af apparatet beskrevet i
direktiv 74/60/EØF, bilag II. Apparatet skal anbringes som beskrevet i
nævnte bilag og indstilles til en maksimal længde på 840 mm.
2.22. Ved »3-punktssele« forstås i dette direktiv også seler med flere end tre
forankringspunkter.
2.23. »Sædeafstand«: den vandrette afstand mellem på hinanden følgende
sæder, målt fra forsiden af ryglænet på det ene sæde til bagsiden af
ryglænet på det foranliggende sæde i en højde af 620 mm over gulvet.
3.Krav til sæder
3.1. Hver sædetype skal efter fabrikantens valg opfylde prøvningskravene i
enten tillæg 1 (dynamiskprøve) eller tillæg 5 og 6 (statiskprøve).
3.2. De prøver, sædetypen har bestået, anføres i tillægget til godkendelsesat-
testen (bilag 1, tillæg 4).
3.3. Alle foreliggende systemer til indstilling og forskydning skal være
forsynet med automatiskvirk ende spærreanordning.
3.4. Det kræves ikke, at indstillings- og spærreanordninger skal være fuldt
funktionsdygtige efter prøvens udførelse.
3.5. I alle køretøjer i klasse M2med en største tilladt totalmasse på højst
3 500 kg skal der på hvert af forsæderne ved siderne være monteret en
nakkestøtte; nakkestøtter i sådanne køretøjer skal opfylde kravene i
nærværende bilag eller i direktiv 78/932/EØF.
4.Krav til sæders forankring på køretøjstypen
4.1. Sædernes forankringer på køretøjet skal kunne bestå
4.1.1. enten den i tillæg 2 beskrevne prøve
4.1.2. eller, hvis sædet er monteret på den del af køretøjets konstruktion, der
afprøves, de i tillæg 1 foreskrevne prøver. Sædet behøver ikke være
godkendt, forudsat det opfylder kravene i punkt 3.2.1.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 32
(1) Tekniske specifikationer og detailtegninger af Hybrid II og III, der repræsenterer
hovedmålene på 50 % fraktilen af amerikanske mænd, samt specifikationerne for densindstilling ved denne prøve beror hos De Forenede Nationers generalsekretær og kan påanmodning forevises i sekretariatet for Den Økonomiske Kommission for Europa,
Palais des Nations, Genève Schweiz.
▼M2
4.2. Det kan godtages, at der opstår permanent deformation, herunder brud,
på en forankring eller det omgivende område, forudsat at den fore-
skrevne kraft har været opretholdt i hele den foreskrevne periode.
4.3. Har køretøjet flere end én type forankringer, skal hver variant afprøves
for at køretøjet kan godkendes.
4.4. Der kan anvendes én prøve til samtidig godkendelse af et sæde og et
køretøj.
4.5. For køretøjer i klasse M3anses sædeforankringer for at opfylde kravene
i punkt 4.1 og 4.2, hvis forankringerne for sikkerhedsseler ved disse
siddepladser er fastgjort direkte til de sæder, der agtes monteret, og
opfylder forskrifterne i direktiv 76/115/EØF under eventuel anvendelse
af fravigelsen i punkt 5.5.4 i bilag I dertil.
5.Krav til sæders montering i køretøjstypen
5.1. Alle monterede fremadvendte sæder skal være godkendt efter kravene i
dette bilags punkt 3 og skal opfylde følgende krav:
5.1.1. sædets referencehøjde skal være mindst 1 m, og5.1.2. H-punktet af det umiddelbart bagvedliggende sæde skal være mindre
end 72 mm højere end H-punktet af det pågældende sæde, medmindre
sædet afprøves og godkendes til montering i denne position.
5.2. Ved godkendelse efter tillæg 1 anvendes prøve 1 og 2 med følgende
undtagelser:
5.2.1. prøve 1 finder ikke anvendelse, når en passager uden sele ikke kan
støde mod sædets bagside (altså når intet fremadvendt sæde befinder
sig direkte bag det afprøvede).
5.2.2. Prøve 2 kræves ikke udført
5.2.2.1. hvis en passager med sele ikke kan støde mod sædets bagside, eller5.2.2.2. hvis det bagvedliggende sæde er monteret med 3-punktssele med
forankringer, der er fuldstændig i overensstemmelse med direktiv 76/
115/EØF (uden brug af undtagelsesbestemmelsen), eller
5.2.2.3. hvis sædet opfylder kravene i dette bilags tillæg 6.
5.3. Finder godkendelse sted efter tillæg 5 og 6, skal samtlige prøver være
bestået med følgende undtagelser:
5.3.1. prøven i tillæg 5 kræves ikke, hvis en passager uden sele ikke vil kunne
støde mod sædets bagside (altså når der ikke er noget fremadvendte
sæde umiddelbart bag det afprøvede sæde).
5.3.2. Prøven i tillæg 6 kræves ikke bestået
5.3.2.1. hvis en ikke fastholdt passager kan støde mod sædets bagside, eller
5.3.2.2. hvis det bagvedliggende sæde er monteret med 3-punktssele med
forankringer, der er fuldstændig i overensstemmelse med direktiv 76/
115/EØF (uden brug af undtagelsesbestemmelsen).1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 33
▼C1
▼M2
▼M2
Tillæg 1
Metode til prøvning af sæder i henhold til punkt 3 og/eller forankringer i
henhold til punkt 4.1.2.
1. Krav
1.1. Disse prøver tjener til at fastlægge:1.1.1. at sædets bruger(e) bliver tilstrækkeligt sikkert fastholdt af de(t)
foranstående sæde(r) og/eller ved brug af sikkerhedssele.
1.1.1.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis ingen del af dukkens torso og hoved
som følge af den fremadrettede bevægelse kommer foran det lodrette
tværplan beliggende i en afstand af 1,6 m fra ekstrasædets R-punkt.
1.1.2. At sædets bruger(e) ikke bliver alvorligt kvæstet.
1.1.2.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende grænser er overholdt for
de biomekaniske belastningsindekser for den instrumenterede dukke,
bestemt som angivet i tillæg 4, d.v.s.:
1.1.2.1.1. belastningsindeks for hovedet (HAC) er mindre end 5001.1.2.1.2. belastningsindeks for brystkassen (ThAC) er mindre end 30 g bortset
fra perioder med samlet varighed under 3 ms (g = 9,81 m/s
2)
1.1.2.1.3. belastningsindeks for lårbenet (FAC) er mindre end 10 kN og over-
stiger ikke 8 kN i perioder med samlet varighed over 20 ms.
1.1.3. At sædet og dettes monteringsbeslag har den nødvendige styrke: dette
krav anses for opfyldt, såfremt:
1.1.3.1. ingen del af sædet, dets monteringsbeslag eller tilbehørsdele bliver
fuldstændig revet løs under prøven
1.1.3.2. sædet forbliver sikkert fastholdt — uanset at en eller flere af dets
forankringer delvis rives løs — og alle spærresystemer forbliver
spærret i hele prøvens varighed
1.1.3.3. ingen del af sædets konstruktion eller dets tilbehør efter prøven har
brud eller skarpe eller spidse kanter, der kan forårsage kvæstelser.
1.2. Alle dele, der udgør sædets bagside eller tilbehør dertil, skal være
således udformet, at det er usandsynligt, at de kan forvolde kvæstelser
af en passager ved en kollision. Dette krav anses for opfyldt, hvis alle
dele, der kan komme i berøring med en kugle ∅165 mm, har en
mindste krumningsradius på 5 mm.
1.2.1. Hvis nogen del af ovennævnte beslag og tilbehør er udført i materiale
med mindre hårdhed end shore A 50 på stift underlag, gælder kravene
i punkt 3.3. alene det stive underlag.
1.2.2. For ryglænets dele, såsom justeranordninger for sæde og tilbehør,
gælder kravene i punkt 3.3 ikke, hvis de i hvilestilling er beliggende
under et vandret plan 400 mm over referenceplanet, uanset om sædets
bruger kan komme i berøring med dem.
2. Klargøring af sædet til prøvning
2.1. Det sæde, der skal prøves, monteres:2.1.1. enten på en prøveplatform, der er repræsentativ for et køretøjs karros-
seri
2.1.2. eller på en stiv prøvebænk.2.2. Prøveplatformens eller -bænkens forankring til montering af de(t)
afprøvede sæde(r) skal være identisk med eller have samme specifika-
tioner som den, der anvendes i de(t) køretøj(er), hvor sædet agtes
anvendt.
2.3. Det afprøvede sæde skal være komplet med alt indtræk og tilbehør. Er
sædet monteret med bord, skal dette være i sammenklappet tilstand.
2.4. Kan sædets position reguleres i sideretningen, skal det være anbragt i
den position, der svarer til størst mulig forskydning.
2.5. Er sædets ryglæn indstilleligt, skal det være stillet således, at dukkens
resulterende torsohældning, som anvendes til bestemmelse af H-punkt
og faktisk torsovinkel for siddepladser i motordrevne køretøjer, er
nærmest muligt 25º bagud fra lodret.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 34
▼M2
2.6. Har ryglænet højdeindstillelig nakkestøtte, skal denne være i sin
laveste stilling.
2.7. Såvel ekstrasædet som det afprøvede sæde skal være monteret med
sikkerhedsseler der er af godkendt type i overensstemmelse med
bestemmelserne i direktiv 77/541/EØF og er monteret på forank-
ringer, der er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 76/
115/EØF (herunder undtagelsesbestemmelsen i samme direktiv bilag
I, punkt 5.5.4).
3. Dynamiske prøver
3.0. Prøve 1
3.1. Prøveplatform eller -bænksk al være monteret på en løbevogn.3.2. Ekstrasæde
Ekstrasædet kan være af samme type som det afprøvede sæde og skal
være anbragt parallelt med og direkte bag det afprøvede sæde, således
at de to sæder er i samme i højde, er indstillet på samme måde og har
en afstand på 750 mm.
3.2.1. Anvendes et ekstra sæde af anden type, skal dette angives i tillægget
til typegodkendelsesattesten (bilag I, tillæg 4).
3.3. Dukke
Bag hver siddeplads på det afprøvede sæde skal anbringes en dukke
som følger:
3.3.1. Dukken placeres utilbageholdt på ekstrasædet, således at dens symme-
triplan falder sammen med symmetriplanet for den pågældende
siddeplads.
3.3.2. Dukkens hænder skal hvile på lårene, og albuerne skal røre ryglænet;
benene skal være helt strakt og om muligt parallelle; hælene skal røre
gulvet.
3.3.3. Hver af de krævede dukker skal være anbragt på et sæde ved hjælp af
følgende fremgangsmåde:
3.3.3.1. dukken anbringes på sædet så tæt som muligt på den ønskede position
3.3.3.2. en stiv plade, 76 mm × 76 mm, anbringes så lavt som muligt på
forsiden af dukkens torso
3.3.3.3. den stive plade trykkes vandret ind mod dukkens torso med en kraft
på mellem 25 og 35 daN
3.3.3.3.1. torsoen trækkes frem i skuldrene til lodret og føres derefter tilbage
mod ryglænet. Dette gøres to gange
3.3.3.3.2. uden at torsoen bevæges, anbringes hovedet i en sådan stilling, at den
platform, der bærer måleinstrumenterne inde i hovedet, er vandret, og
således at hovedets symmetriplan (midtsagittalplan) er parallel med
køretøjets
3.3.3.4. den stive plade fjernes forsigtigt
3.3.3.5. dukken føres fremad på sædet, og den ovenfor beskrevne anbringel-
sesprocedure gentages
3.3.3.6. om nødvendigt korrigeres positionen af dukkens underekstremiteter
3.3.3.7. de monterede måleinstrumenter må ikke på nogen måde påvirke
dukkens bevægelse under kollisionen
3.3.3.8. temperaturen af målesystemerne skal være stabiliseret inden prøven
og så vidt muligt holdes mellem 19 og 26 ºC.
3.4. Simulering af kollision
3.4.1. Løbevognens anslagshastighed skal være mellem 30 og 32 km/h.
3.4.2. Løbevognens deceleration under kollisionsprøven skal være i overens-
stemmelse med bestemmelserne i figur 1 nedenfor. Bortset fra et
samlet tidsrum på mindre end 3 ms, skal det tidsmæsssige forløb af
løbevognens deceleration være inden for grænsekurverne i figur 1.
3.4.3. Derudover skal decelerationens gennemsnitsværdi være mellem 6,5 og
8,5 g.
3.5. Prøve 21974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 35
▼M2
3.5.1. Prøve 1 gentages med en dukke anbragt siddende i ekstrasædet;
dukken skal være fastholdt af en sikkerhedssele, der er monteret og
justeret efter fabrikantens anvisninger. Antal forankringspunkter for
sikkerhedssele ved gennemførelse af prøve 2 skal være anført i
tillægget til typegodkendelsesattesten for sædet (jf. bilag I, tillæg 4).
3.5.2. Ekstrasædet skal enten være af samme type som det afprøvede eller af
en type, som er nærmere beskrevet i tillægget til typegodkendelsesat-
testen (bilag I, tillæg 4).
3.5.3. Prøve 2 kan desuden finde anvendelse på andre af køretøjets dele end
et sæde, jf. direktiv 77/541/EØF, punkt 3.1.10 og direktiv 76/115/
EØF, punkt 4.3.7.
3.5.4. I tilfælde, hvor prøve 2 udføres med dukken fastholdt af en 3-punkts-
sele og belastningsindekset ikke overskrides, skal sædet godkendes og
kravene i direktiv 76/115/EØF til statiske prøvebelastninger og bevæ-
gelse af den øverste forankring under prøven skal anses for opfyldt.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 36
▼M2
Figur 1
1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 37
▼M2
Tillæg 2
Metode til prøvning af forankringerne i et køretøj i henhold til punkt 4.1.1
1.Prøveapparatur
1.1. En stiv konstruktion, der er tilstrækkelig repræsentativ for sædet, som
agtes anvendt i køretøjet, fastgøres ved hjælp af de af fabrikanten fore-
lagte fastgøringsdele (bolte, skruer m.v.) til de dele af konstruktionen,
der underkastes prøverne.
1.2. Kan der på samme forankring monteres flere sædetyper, der er indbyrdes
forskellige, hvad angår afstanden mellem benenes for- og bagende, skalprøven udføres med den korteste benafstand. I typegodkendelsesattesten
skal der være redegjort for denne benafstand.
2.Fremgangsmåde
2.1. Der påføres en kraft F:
2.1.1. i en højde af 750 mm over referenceplanet og på den lodrette linje, der
indeholder det geometiske centrum af den polygon, hvis hjørner udgøres
af de forskellige forankringspunkter, eller i givet fald af sædets yderste
forankringer, gennem den stive konstruktion omhandlet i punkt 1.1
2.1.2. i vandret plan og rettet mod køretøjets forende
2.1.3. med kortest mulig tidsforsinkelse og med en varighed af mindst 0,2 s.2.2. kraften F bestemmes:
2.2.1. enten ved følgende formel: F = (5 000 ± 50) × i
hvor F er indeholdt i N, og »i« repræsenterer antal siddepladser på det
sæde, som de afprøvede forankringer søges godkendt til
eller, hvis fabrikanten anmoder herom
2.2.2. i overensstemmelse med de repræsentative belastninger, der er målt ved
de dynamiske prøver beskrevet i tillæg 1.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 38
▼M2
Tillæg 3
Målinger, som skal foretages
1. Til alle nødvendige målinger skal anvendes målesystemer, der er i over-
ensstemmelse med den internationale standard ISO 6487 med betegnelsen
»Technique of measurement in impact tests: Instrumentation«, udgivet i
1987.
2.Dynamisk prøve
2.1. Målinger, som skal udføres på løbevognen
Løbevognens decelerationskarakteristik bestemmes ved hjælp af målesy-
stemer med kanalfrekvensklasse 60 på grundlag af de accelerationer, der
er målt på løbevognens stive stel.
2.2. Målinger, som skal foretages på dukkerne
Måleanordningernes målinger registreres gennem uafhængige datakanaler
med følgende kanalfrekvensklasse:
2.2.1. Målinger på dukkens hoved
Den resulterende triaksiale acceleration, henført til tyngdepunktet γr(1),
måles med en kanalfrekvensklasse på 600.
2.2.2. Målinger i dukkens brystkasse
Den resulterende acceleration i tyngdepunktet måles med en kanalfre-
kvensklasse på 180.
2.2.3. Målinger i dukkens lårben
Den aksiale kompressionskraft måles med en kanalfrekvensklasse på 600.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 39
(1) Udtrykt i g (= 9,81 m/s2), idet skalaværdien beregnes af følgende formel:
γr2=γl2+γv2+γt2
hvor γl= størrelsen af den øjeblikkelige longitudinale acceleration
γv= størrelsen af den øjeblikkelige vertikale acceleration
γt= størrelsen af den øjeblikkelige transversale acceleration.
▼M2
Tillæg4
Bestemmelse afbelastningsindeks
1.Belastningsindeks forhovedet(HAC)
1.1.Dettebelastningsindeks (HAC)beregnes pågrundlag afdenresulterende
triaksiale acceleration, måltsomangivetitillæg3,punkt2.2.1,ved
følgendeudtryk:
HAC ¼t2/C0t1 ðÞ1
t2/C0t1∫t1
t2γrdt/C20 /C212;5
hvor t1og t2er vilkårlige tidspunkter under prøven, for hvilke størrelsen af
HAC er maksimal i intervallet t1,t2. Som enhed for t1og t2anvendes
sekunder.
2.Belastningsindeks for brystkassen (ThAC)
2.1. Dette belastningsindeks bestemmes af den absolutte værdi af den resulte-
rende acceleration, udtrykt i g og målt, som angivet i tillæg 3, punkt
2.2.2, samt af accelerationsperioden, udtrykt i ms.
3.Belastningsindeks for lårbenet (FAC)
Dette belastningsindeks bestemmes af kompressionsbelastningen (i kN),
som aksialt påføres hver af dukkens lårbensknogler, målt som angivet i
tillæg 3, punkt 2.2.3, samt af kompressionsbelastningens varighed (i ms).1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 40
▼M2
Tillæg 5
Metode og krav til statisk prøvning
1.Krav
1.1. Kravene til afprøvning af sæder, afprøvet efter dette tillæg, tager sigte
på at fastslå:
1.1.1. at sædets brugere bliver korrekt tilbageholdt af de foranstående sæder
1.1.2. at sædets brugere ikke bliver alvorligt kvæstet, og1.1.3. at sædet og dets forankringer har den nødvendige styrke.
1.2. Kravene i punkt 1.1.1 anses for opfyldt, hvis den maksimale forskyd-
ning af angrebspunktet for hvert af de i punkt 2.2.1 foreskrevne
kræfter ikke overstiger 400 mm, målt i det vandrette plan og i det
langsgående midterplan for den pågældende siddeplads.
1.3. Kravene i punkt 1.1.2 anses for opfyldt, hvis følgende specifikationer er
overholdt:
1.3.1. den maksimale forskydning af midtpunktet for påføring af hver af de i
punkt 2.2.1, målt som beskrevet i punkt 1.2, ikke er under 100 mm
1.3.2. den maksimale forskydning af angrebspunktet for hver af de i punkt
2.2.2 foreskrevne kræfter, ikke er under 50 mm, målt som beskrevet ipunkt 1.2.
1.3.3. De komponenter, der indgår i ryglænet eller dettes tilbehør, må ikke
som følge af deres egenskaber kunne påføre passagererne kvæstelserved en kollision. Dette krav anses for opfyldt, hvis ingen dele, som
kan berøres af en kugle med diameter 165 mm, har mindre krumnings-
radius end 5 mm.
1.3.4. Hvis nogen del af ovennævnte komponenter eller tilbehør er fremstillet
af et materiale med shore A hårdhed mindre end 50 på stift underlag,
gælder kravene i punkt 1.3.3 kun det stive underlag.
1.3.5. Sædets dele såsom justeranordninger for sæde og tilbehør behøver ikke
opfylde noget af kravene i punkt 1.3.3, hvis de i hvilestilling befinder
sig under et vandret plan 400 mm over referenceplanet, uanset om
brugeren kan komme i berøring med dem.
1.4. Kravene i punkt 1.1.3 anses for opfyldt hvis:
1.4.1. ingen af sædets dele, sædets forankringer eller tilbehør bliver fuld-
stændig revet løs under prøven
1.4.2. uanset om en eller flere forankringer delvis løsner sig, forbliver sædet
forsvarligt fastholdt og spærresystemerne spærret under hele prøvens
forløb.
1.4.3. Efter prøven må ingen del af sædets konstruktion eller tilbehør have
brud eller skarpe eller spidse kanter eller hjørner, der kan forventes atville forvolde kvæstelser.
2.Statiske prøver
2.1.Prøvningsanordning
2.1.1. Dennebestår afcylindriske flader med enkrumningsradius på82 ±3mm
og en bredde:
2.1.1.1.mindstligbreddenafryglænetafhversiddeplads,derafprøvesmed
den øvre skabelon
2.1.1.2.
320mm-0+10mmfornedreskabelonsomvistidettetillægsfigur
1.
2.1.2. Den overflade, som ligger an mod sædets dele, skal være udført i mate-
riale med Shore I hårdhed ikke under 80.
2.1.3. Hver cylindrisk overflade skal være forsynet med mindst én krafttrans-
ducer, der er i stand til at måle de kræfter, der påføres i den i punkt2.2.1.1 fastlagte retning.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 41
▼M2
2.2.Prøvningsmetode
2.2.1. Med en anordning som den i punkt 2.1 beskrevne påføres en prøvekraft
på:
1000
H1±5 0N
på sædets bageste del svarende til hver af sædets siddepladser.
2.2.1.1. Kraftens angrebsretning skal være i det lodrette midterplan af den
pågældende siddeplads; den skal være vandret og være rettet bagframod sædets forside.
2.2.1.2. Kraftens angrebspunkt skal være beliggende i en højde H
1mellem 700
og 800 mm over referenceplanet. Den nøjagtige højde fastsættes af
fabrikanten.
2.2.2. Hver af sædets siddepladser påføres samtidig og i samme retning en
prøvekraft på:
2000
H2± 100 N
mod bagsiden af sædet i en højde H2mellem 0,45 og 0,55 m over refe-
renceplanet, ved hjælp af en anordning svarende til punkt 2.1. Den
nøjagtige højde fastlægges af fabrikanten.
2.2.3. Prøveskabelonerne holdes så vidt muligt i berøring med sædets bagsæde
under påføring af de i punkt 2.2.1 og 2.2.2 angivne kræfter. De skal
kunne dreje i det vandrette plan.
2.2.4. Når et sæde omfatter flere end én siddeplads, skal kræfterne svarende
til hver siddeplads påføres samtidig, og der skal være lige så mange
øvre og nedre skabeloner som der er siddepladser.
2.2.5. Udgangsstillingen af hver skabelon for hver siddeplads bestemmes ved,
at prøveanordningerne trykkes mod sædet med en kraft på mindst 20 N.
2.2.6. De i punkt 2.2.1 og 2.2.2 angivne kræfter påføres så hurtigt som muligt
og skal alle, uanset deformationen, holdes på den foreskrevne størrelse i
mindst 0,2 sekund.
2.2.7. Er prøven udført med en eller flere, men ikke alle kræfter større end det
i punkt 2.2.1 og 2.2.2 angivne, og sædet opfylder kravene, anses prøven
for bestået.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 42
▼M2
Figur 1
1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 43
▼M2
Tillæg 6
Energioptagende egenskaber af ryglænets bagside på køretøjer af klasse M2og M3
1. På fabrikantens anmodning skal de dele af ryglænets bagside, der er belig-
gende i det i dette bilags ►C2punkt 2.21 ◄angivne referenceområde,
afprøves efter kravene til energioptagelse i direktiv 74/60/EØF, bilag III. I
så fald skal alt ekstraudstyr prøves i alle brugsstillinger, undtagen borde, der
prøves i bortklappet stilling.
2. Der skal henvises til denne prøve i tillægget til godkendelsesattesten for
sædet (bilag I, tillæg 4). Der skal vedlægges en tegning, der viser det område
af ryglænet, der er afprøvet ved energioptagelsesprøven.
3. Denne prøve kan også udføres på andre af køretøjets dele end et sæde (jf.
tillæg 1, punkt 3.5.3).1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 44
▼M2
BILAG IV
GENERELLE FORSKRIFTER FOR KØRETØJER, DER IKKE ER
OMFATTET AF BILAG II OG III
1.Generelt
1.1. Kravene i dette bilag finder anvendelse på køretøjer i klasse N1,N2og N3samt de køretøjer i klasse M2og M3, som ikke er omfattet af bilag III.
2.Almindelige specifikationer
2.1. Sæder og bænkesæder skal være forsvarligt fastgjort til køretøjet.
2.2. Forskydelige sæder og bænkesæder skal kunne spærres automatisk i alle
stillinger, de kan anbringes i.
2.3. Indstillelige ryglæn skal kunne spærres i alle stillinger, de kan anbringes i.
2.4. Alle sæder, der kan vippes eller har nedfældelige ryglæn, skal automatisk
spærres i normalstillingen.
2.5. I alle køretøjer af klasse M2med en største tilladt totalmasse på op til
3 500 kg skal der på hvert af forsæderne ved siderne være monteret en
nakkestøtte; nakkestøtter i sådanne køretøjer skal opfylde kravene i bilag
II eller i direktiv 78/932/EØF.1974L0408 — DA — 14.08.1996 — 002.001 — 45