Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BRÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende refleksanordninger på
motordrevne køretøjes og på påhængskøretøjer dertil
(76/757/EØF)
(EFT L 262 af 27.9.1976, s. 32)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"A1 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
"A2 Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.19851976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrøren-
de refleksanordninger på motordrevne køretøjes og på påhængs-
køretøjer dertil
(76/757/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om opprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:
De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, omfatter blandt andet
refleksanordninger;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor påkrævet, at ensartede forskrifter vedtages af samtlige medlems-
stater enten som tillæg til eller i stedet for deres nugældende
bestemmelser særlig med henblik på, at fremgangsmåden for EØF-
standardtypegodkendelse, i henhold til Rådets direktiv 70/156/EØF af 6.
februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (3)
kan anvendes for alle køretøjstyper;
fælles forskrifter for montering af lygter og lyssignalapparater på
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil er fastsat ved direktiv
76/756/EØF (4);
gennem en harmoniseret fremgangsmåde ved typegodkendelse for
refleksanordninger kan den enkelte medlemsstat kontrollere, om de
fælles forskrifter for fremstilling og afprøvninger er overholdt, og
underrette de øvrige medlemsstater herom ved fremsendelse af en kopi af
det typegodkendelsesskema, der udstedes for hver type refleksanordning;
anbringelse af et EØF-godkendelsesmærke på alle refleksanordninger,
der er fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type,
overtlødiggør en teknisk kontrol med disse refleksanordninger i de
øvrige medlemsstater;
det er vigtigt, at der tages hensyn til visse tekniske forskrifter, der er
vedtaget af FN-organet Den økonomiske kommission for Europa i dets
regulativ nr. 3 (Uniform provisions for the approval of reflex reflecting
devices for motor vehicles) (5), der er knyttet som bilag til agreement of
March 20, 1958 concerning the adoption of uniform conditions for
approval and reciprocal recognition of approval for motor vehicle
equipement and parts;
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne
køretøjer indebærer en gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellem
af den kontrol, som hver af dem gennemfører på grundlag af de fælles
forskrifter —!B
(1) EFT nr. C 55 af 13. 5. 1974, s. 14.
(2) EFT nr. C 109 af 19. 9. 1974, s. 26.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) Se side 1 i denne Tidende.
(5) Dokument fra Den økonomiske kommission for Europa
E/ECE/324o
Add.2.E/ECE/TRANS/5051976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 2
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-typegodkendelse for enhver
type refleksanordning, der er i overensstemmelse med fremstillings- og
afprøvningsforskrifterne i bilag O, I, III, V , VI, VII, VIII, IX, X XI og
XII.
2. Den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodkendelse, træffer —
om fornødent i samarbejde med de kompetente myndigheder i de øvrige
medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger til i påkrævet omfang
at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte
type. Kontrollen udøves ved stikprøver.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes befuldmægtigede et
EØF-typegodkendelsesmærke som vist i bilag III for hver type
refleksanordning, som de godkender i medfør af artikel 1.
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at
hindre, at der anvendes mærker, der kan medføre, at refleksanordninger,
for hvilke der er meddelt typegodkendelse i medfør af artikel 1,
forveksles med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører refleksanord-
ningers udførelse eller funktion forbyde salg af disse, når de er forsynet
med EØF-godkendelsesmærke.
2. En medlemsstat kan dog forbyde salg af refleksanordninger, som er
forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke, men som systematisk
afviger fra den godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlems-
stater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder
samtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat tilsender inden
en måned de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater kopier
af godkendelsesskemaer, hvoraf en model er vist i bilag II, for hver type
refleksanordning, for hvilke de meddeler eller nægter typegodkendelse.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-typegodken-
delse, at flere med samme EØF-typegodkendelsesmærke forsynede
refleksanordninger ikke svarer til den type, som den har typegodkendt,
træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre overensstemmelse
mellem produktionen og den godkendte type. De kompetente myndig-
heder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetente
myndigheder i de andre medlemsstater om de trufne foranstaltninger,
der, hvis uoverensstemmelser er systematisk, vil kunne medføre
inddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse myndigheder træffer de
samme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i en anden
medlemsstat underrettes om sådan manglende overensstemmelse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne underretter inden en
måned hinanden om inddragelse af en meddelt EØF-typegodkendelse og
om grundene hertil.!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 3
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægtes
eller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller brug,
skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de pågældende
med oplysning om de i henhold til medlemsstaternes lovgivninger
foreliggende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse for er køretøj af grunde, som vedrører refleksan-
ordninger, dersom disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke
og monteret som foreskrevet i direktiv 75/756/EØF.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagen eller brug af køretøjer af grunde, som vedrører refleksanor-
dinger, dersom disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke og
monteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EØF.
Artikel 9
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer med eller
uden karosseri, som er bestemt til færdsel på vej, og som har mindst 4
hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 25 km/t samt
påhængskøretøjer til sådanne køretøjer med undtagelse af skinnekøre-
tøjer, landbrugstraktorer og -maskiner samt entreprenørmateriel.
Artikel 10
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til
den tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse med frem-
gangsmåden i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. juli 1977 de
bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv og
underretter straks Kommissionen herom. De sætter disse bestemmelser i
kraft senest den 1. oktober 1977.
2. Efter meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne desuden
omsorg for at Kommissionen underrettes i så god tid, at den kan
fremsætte sine eventuelle bemærkninger om ethvert udkast til bestem-
melser af administrativ eller lovmæssig karakter, som medlemsstaterne
har til hensigt at udstede på det af dette direktiv omfattede område.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 4
Bilagsfortegnelse
Bilag 0 (*) — Definitioner, produktionens overensstemmelse, alminde-
lige forskrifter, særlige forskrifter
Bilag I — Definitioner af teknisk terminologi
— Tillæg 1: Symboler og enheder— Tillæg 2: Symboler
Bilag II — Model for EØF-typegodkendelsesskema
Bilag III — Forskrifter for EØF-typegodkendelse og mærkning
— Tillæg: Eksempel på EØF-typegodkendelsesmærke
(Bilag IV)
Bilag V (*) — Fremgangsmåder ved afprøvning
Bilag VI (*) — Forskrifter for form og dimensioner
— Tillæg: Refleksanordninger for påhængskøretøjer —
Klasse III
Bilag VII (*) — Kolorimetriske forskrifter
Bilag VIII (*) — Fotometriske forskrifter
Bilag IX (*) — Modstandsdygtighed over for ydre påvirkninger
Bilag X (*) — Tidsmæssig bestandighed af optiske egenskaber
Bilag XI (*) — Varmebestandighed
Bilag XII (*) — Farvebestandighed
Tillæg til bilagene: Afprøvningernes tidsmæssige rækkefølge!
B
(*) De tekniske krav i dette bilag, er de samme som kravene i regulativ nr. 3, fra
Den økonomiske kommission for Europa; især er opdelingen i punkter densamme. Dette er grunden til, at hvis et punkt i regulativ nr. 3, ikke ermedtaget i dette direktiv, er dets nummer angivet i parentes til orientering.1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 5
BILAG 0
DEFINITIONER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE,
ALMINDELIGE FORSKRIFTER, SÆRLIGE FORSKRIFTER
(1.)
2. DEFINITIONER
2.1. Definitioner svarende til de tekniske udtryk, der anvendes i dette direktiv,
er anført i bilag I.
2.2. En type »refleksanordning« kendetegnes ved de prøver og beskrivelser, der
indsendes sammen med begæringen om EØF-typegodkendelse. Refleksan-
ordninger kan anses som værende af samme type, når de har samme
»refleksionsoptik« som standardtypen, og når de dele, der indgår i dem,kun udviser sådanne afvigelser fra standardtypen, som ikke har nogenindflydelse på de egenskaber, der omhandles i dette bilag.
2.3. Refleksanordningerne opdeles efter deres fotometriske kendetegn i to
kategorier, som benævnes »klasse I« og »klasse III«, se punkt 4.3 i bilag
III.
(3.)
(4.)5. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
5.1. Enhver refleksanordning, som er forsynet med et EØF-typegodkendelses-
mærke, skal svare til den type, som er godkendt under dette mærke. Den
kompetente myndighed, som har udstedt EØF-typegodkendelsesmærket,opbevarer to prøve-eksemplarer, som sammen med typegodkendelseske-maet tjener til konstatering af, om de refleksanordninger med EØF-
typegodkendelsesmærke, som bringes på markedet, opfylder dette krav.
(5.2.)
(5.3.)
6. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
6.1. Refleksanordningerne skal være udført således, at de ved normal brug
forbliver funktionssikre. Desuden må de ikke udvise nogen fejl ikonstruktion eller udførelse, som er skadelig for deres tilfredsstillende
funktion eller for deres holdbarhed.
6.2. De forskellige dele, af hvilke de består, må ikke kunne demonteres med
simple hjælpemidler.
6.3. Refleksoptikken må ikke være udskiftelig.
6.4. Refleksanordningens udvendige overflade skal være let at rengøre. Den må
følgelig ikke være ru; eventuelle fremspringende dele må ikke hindre ennem rengøring.
7. SÆRLIGE FORSKRIFTER (AFPRØVNINGER)
7.1. Refleksanordningerne skal yderlige opfylde kravene med hensyn til
dimensioner og form, såvel som kolorimetriske, fotometriske, fysiske og
mekaniske krav, således som disse er beskrevet i bilag VI til XII.
7.2. Efter arten af de materialer, som refleksanordningerne og specielt
refleksoptikken er fremstillet af, kan de kompetente myndigheder
bemyndige laboratorierne til at undlade at udføre visse unødvendige
afprøvninger, med det udtrykkelige forbehold, at der gøres bemærkningherom på typegodkendelseskemaet i rubrikken »Bemærkninger«.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 6
BILAG I
DEFINITIONER AF TEKNISK TERMINOLOGI
I.1. REFLEKS-REFLEKSION
Ved »refleks-refleksion« forstås en refleksion, som kendetegnes ved
tilbagekastning af lyset i retninger, som ligger nær dem, det kommer fra.
Denne egenskab bevares ved betydelige ændringer af indfaldsvinklen.
I.2. REFLEKSOPTIK
Ved »refleksoptik« forstås en kombination af optiske komponenter, som
gør det møligt at opnå refleks.
I.3. REFLEKSANORDNING
Ved »refleksanordning« forstås en anordning, der har til formål at angive
et køretøjs tilstedeværelse ved tilbagekastning af lys, der udgår fra enlyskilde, som ikke er monteret på det pågældende køretøj, når en iagttager
befinder sig i nærheden af denne lyskilde.
I henhold til dette direktiv anses følgende ikke for at være refleksan-
ordninger:
— refleksnummerplader;
— de refleksskilte, der er nævnt i ADR;— andre refleksplader og -skilte, som skal anvendes i overensstemmelse
med den enkelte medlemsstats brugsformer for så vidt angår visse
kategorier af køretøjer eller visse anvendelsesformer;
I.4. EN REFLEKSANORDNINGS REFLEKTERENDE FLADE
Ved en »refleksanordnings reflekterende flade« forstås den reflekterende
flade i et på referenceaksen vinkelret plan begrænset af de planer, der
berører reflektoroptikens ydre kanter og som er parallelle med denne akse;til fastlæggelse af reflektorens under-, over- og sidekanter tages kunlodrette eller vandrette planer i betragtning.
I.5. REFERENCEAKSE
Ved »referenceakse« forstås et lyssignals karakteristiske akse, der
fastlægges af fabrikanten for at tjene som udgangsretning (H = 0°,V = 0°) for synsfelterne ved fotometriske målinger og ved montering på
køretøjet.
I.6. REFERENCECENTRUM
Ved »referencecentrum« forstås det af fabrikanten af refleksanordningen
angivne skæringspunkt mellem referenceaksen og lysåbningens flade.
I.7. OBSERV ATIONSVINKEL
Ved »observationsvinkel« forstås vinklen imellem de rette linjer, som
forbinder referencecentret med modtagerens centrum og lyskildenscentrum.
I.8. INDFALDSVINKEL
Ved »indfaldsvinkel« forstås vinklen imellem referenceaksen og den rette
linje, som forbinder referencecentret med lyskildens centrum.
I.9. DREJNINGSVINKEL
Ved »drejningsvinkel« forstås den vinkel refleksanordningen er drejet
omkring referenceaksen, ud fra en bestemt stilling.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 7
I.10. REFLEKSANORDNINGENS ÅBNINGSVINKEL
Ved »refleksanordningens åbningsvinkel« forstås den vinkel, hvorunder
den største dimension af den synlige overflade af den reflekterende flade
ses, hvad enten det er ud fra lyskilden eller ud fra modtagerens centrum.
I.11. BEL YSNING AF REFLEKSANORDNINGEN
Ved »belysning af refleksanordningen« forstås den lysstyrke, som måles på
et plan, der er vinkelret på de indfaldende stråler, og som går gennemreferencecentret.
I.12. REFLEKSIONSKOEFFICIENT (CIL) (Coefficient d’intensité lumineuse)
Ved »refleksionskoefficient« forstås kvotienten af lysstyrken af tilbage-
kastet lys i den fastsatte retning og belysningen af refleksanordningen vedgivne indfalds-, observations- og drejningsvinkler.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 8
Tillæg 1
Symboler og enheder
A = Overflade af den reflekterende flade på refleksanordningen (i cm2)
C = ReferencecentrumNC = Referenceakse
Rr = Modtager, observatør eller måleinstrument
Cr = Modtagerens centrumØr = Diameter af modtageren Rr, hvis denne er cirkulær (i cm)Se = Lyskilde
Cs = Lyskildens centrum
Øs = Lyskildens diameter (i cm)De = Afstand fra centrum Cs til centrum C (i m)D’e = Afstand fra centrum Cr til centrum C (i m)
Anmærkning: I almindelighed afviger De meget lidt fra D ’e, og under normale
observationsforhold kan De sættes lig D ’e.
D = Den observationsafstand til den reflekterende flade, i hvilken denne ser
kontinuerlig ud.
α= Observationsvinkel
/betatwo= Indfaldsvinkel, Denne vinkel angives med − (venstre), + (højre), − (ned)
eller + (op), i forhold til linjen CsC, som altid forudsættes vandret,
afhængig af placeringen af lyskilden Se i forhold til aksen NC, nårrefleksanordningen betragtes. For enhver retning, der defineres ved tovinkler, lodret og vandret, nævnes den lodrette vinkel altid først.
γ= Måleinstrumentets åbningsvinkel Rr set fra punkt C.
δ= Åbningsvinkel for lyskilden Se set fra punkt C.
ε= Drejningsvinkel. Denne vinkel er positiv i omdrejningsretningen for
viserne på et ur, når den reflekterende flade betragtes. Hvis refleksan-
ordningen er forsynet med påskriften »TOP«, tages den dertil svarende
stilling som udgangsstilling.
E = Belysning af refleksanordningen (i lux)CIL = Reflekskoefficient (i millicandelas/lux.) Vinkler udtrykkes i grader og
minutter.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 9
Tillæg 2
SYMBOLER
LODRET PROJEKTION
!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 10
BILAG II
MODEL FOR EØF-TYPEGODKENDELSESSKEMA
(Maksimalt: format A 4 (210 × 297 mm))
!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 11
BILAG III
FORSKRIFTER FOR EØF-TYPEGODKENDELSE OG MÆRKNING
1. BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE
1.1. Begæring om EØF-typegodkendelse indgives af indehaveren af fabriks-
mærket eller firmamærket eller af dennes befuldmægtigede.
1.2. For hver type refleksanordning skal begæringen ledsages af:1.2.1. en kortfattet beskrivelse med tekniske specifikationer over de materialer,
som refleksoptikken består af;
1.2.2. tegninger i 3 eksemplarer, tilstrækkeligt detaljerede til at typen kan
identificeres og med angivelse af montageforskrifter for refleksanord-
ningens montering på køretøjet; tegningerne skal vise den påtænkteplacering af godkendelsesnummeret og af ekstrasymbolet i forhold tilrektanglet med EØF-typegodkendelsesmærket;
1.2.3. prøveeksemplarer af refleksanordningstypen i rød farve. Det antal
eksemplarer, der skal indgives, fremgår af bilag V;
1.2.4. eventuelt to prøveeksemplarer i gul farve og/eller to farveløse prøveek-
semplarer for det tilfælde, at typegodkendelsen samtidig eller senere
udvides til at omfatte gule og/eller farveløse refleksanordninger.
2. PÅSKRIFTER
2.1. Anordninger for hvilke der begæres EØF-typegodkendelse, skal være
forsynet med:
— ansøgerens fabriks- eller firmamærke; dette mærke skal være let
læseligt og må ikke kunne udslettes;
— en eller flere angivelser af ordet »TOP«, anbragt vandret øverst på den
reflekterende flade, når sådanne angivelser er nødvendige for entydigtat bestemme den eller de drejningsvinkler, som er foreskrevet affabrikanten.
2.2. På hver refleksanordning skal der findes en plads af tilstrækkelig størrelse
til EØF-typegodkendelsesmærket; denne plads skal være angivet på de
under punkt 1.2.2 nævnte tegninger.
3. EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Såfremt alle prøveeksemplarerne, som er indgivet i overensstemmelse med
bestemmelserne i punkt 1, opfylder de i punkterne 6 og 7 i bilag 0
indeholdte bestemmelser, meddeles EØF-typegodkendelse, og der tildeleset typegodkendelsesnummer.
3.2. Dette nummer tildeles ikke nogen anden refleksanordningstype, medmin-
dre EØF-typegodkendelsen udvides til at gælde for en anden refleksan-ordningstype, der kun afviger fra den godkendte type for så vidt angårfarven.
3.3. Når EØF-typegodkendelse begæres for en lygte og lyssignalenhed, som
omfatter en rekleksanordning og andre lygter eller lyssignaler, kan etfælles EØF-godkendelsesmærke tildeles under den forudsætning, at
refleksanordningen svarer til forskrifterne i dette direktiv, og at hver enkel
af de andre lygter eller lyssignaler, som indgår i den lygte- oglyssignalenhed, for hvilken EØF-typegodkendelse er begæret, svarer tildet særdirektiv, der gælder for dem.
4. MÆRKNING
4.1. Enhver refleksanordning, der er i overensstemmelse med en i medfør af
nærværende direktiv godkendt type, skal være forsynet med et EØF-
typegodkendelsesmærke.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 12
4.2. Dette mærke består:
af et rektangel inden i hvilket der er anbragt et »e«, efterfulgt af
kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, som hat
meddelt godkendelsen:
1 for Tyskland,
2 for Frankrig,
3 for Italien,4 for Nederlandene,6 for Belgien,
9 for Spanien,
11 for Det forenede Kongerige,13 for Luxembourg,DK for Danmark,
GR for Grækenland,
IRL for Irland,P for Portugal,
samt et EØF-godkendelsesnummer, der svarer til nummeret på det
EØF-godkendelsesskema, som er udfærdiget for refleksanordningstypen.
4.3. EØF-godkendelsesmærket suppleres med et ekstra symbol, der består af
romertal I eller III, hvilket angiver den klasse, refleksanordningen har fået
tildelt ved EØF-typegodkendelsen.
4.4. EØF-godkendelsesnummeret skal være anbragt i nærheden af rektanglet,
der omgiver bogstavet »e«, i en hvilker, som helst position i forhold tildette.
4.5. EØF-godkendelsesmærket samt ekstrasymbolet skal være anbragt på
glasset eller et af glassene, således at de ikke kan udslettes og er letlæselige, også efter at refleksanordningerne er monteret på køretøjet.
4.6. I tillægget gives et eksempel på et EØF-godkendelsesmærke suppleret med
symbol.
4.7. I tilfælde af tildeling af et fælles EØF-godkendelsesnummer som nævnt
under punkt 3.3 for en lygte- og lyssignalenhed, der omfarter en
refleksanordning og andre lygter og/eller lyssignaler, kan der anbringes
et fælles EØF-godkendelsesmærke omfattende:
— et rektangel, inden i hvilket er anbragt bogstavet »e« efterfulgt af
kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, somhar meddelt godkendelsen,
— et EØF-godkendelsesnummer,— de yderligere symboler, der er foreskrevet i de forskellige direktiver i
medfør af hvilke EØF-typegodkendelse er meddelt.
4.8. Dimensionerne af de forskellige enkeltheder i dette mærke må ikke være
mindre end den største minimumsdimension for de individuelle mærker,som er foreskrevet i de direktiver, i medfør af hvilke der er meddeltEØF-typegodkendelse.!
B
!A2
!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 13
Tillæg
EKSEMPEL PÅ EØF-TYPEGODKENDELSESMÆRKE
Den refleksanordning, som er forsynet med det ovenfor viste EØF-typegodkendelsesmærke, er en refleksanordning, der er
EØF-typegodkendt i Nederlandene i klasse I under nr. 216.!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 14
(BILAG IV)
BILAG V
FREMGANGSMÅDER VED AFPRØVNING
V .1. Ansøgeren skal til EØF-typegodkendelse indgive 10 prøveeksemplarer.
V .2. Efter kontrol ifølge de almindelige forskrifter (pkt. 6 i bilag 0) og
forskrifter med hensyn til former og dimensioner (Bilag VI) underkastesde 10 prøveeksemplarer kontrol af kolorimetriske forskrifter (Bilag VII)og af CIL (Bilag VIII) ved en observationsvinkel på 20 ’og en
indfaldsvinkel V = H = O° eller, dersom det er nødvendigt, i den stilling,
der er foreskrevet i punkterne VIII.4 og VIII.4.1. De to refleksan-ordninger med henholdsvis den mindste og den største værdi afprøvesderpå fuldstændigt efter forskrifterne i pkt. VIII.3. I overensstemmelse
med pkt. 5.1 i bilag 0 opbevares disse 2 prøveeksemplarer af den
tekniske tjeneste, som varetager afprøvningen med henblik på enhversenere kontrol, som det eventuelt vil kunne blive nødvendigt at foretage.De 8 andre prøveeksemplarer fordeles i 4 grupper på 2 prøveeksem-
plarer:
Gruppe 1 — De 2 prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
modstandsdygtighed over for vand (punkt IX.1),
derefter, hvis denne prøve er tilfredsstillende, afprøv-
ning for modstandsdygtighed over for brændstoffer ogsmøreolier (pkt. IX.3 og IX.4).
Gruppe 2 — De prøveeksemplarer underkastes, dersom det er
nødvendigt, afprøvning for korrosionsbestandighed(pkt. IX.2), derefter afprøves modstandsdygtighedenaf refleksanordningens bagside (pkt. IX.5). De to
samme prøveeksemplarer underkastes derefter afprøv-
ning for varmebestandighed (bilag XI).
Gruppe 3 — De to prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
tidsmæssig bestandighed af refleksanordningernes op-
tiske egenskaber (bilag X).
Gruppe 4 — De to prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
farvebestandighed (bilag XII).
V .3. Refleksanordningerne i de forskellige grupper skal, efter at have været
underkastet de i pkt. V .2 angivne prøver:
3.1. have en farve, som tilfredsstiller kravene i bilag VII. Kontrollen udføres
ved en kvalitativ metode, og dersom der er tvivl, bekræftes resultatet veden kvantitativ metode.
3.2. have en CIL, som opfylder kravene i bilag VIII, og samtidig efter
afprøvningen desuden opnår mindst 60 % af den oprindelige værdi fordet pågældende prøveeksemplar. Kontrollen gennemføres, udelukkendeved en observationsvinkel på 20 ’og en indfaldsvinkel V = H = 0°, eller
dersom det er nødvendigt, i den stilling, der er foreskrevet i pkt. VIII.4
og VIII.4.1.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 15
BILAG VI
FORSKRIFTERFOR FORM OG DIMENSIONER
VI.1. FORM OG DIMENSIONER FOR REFLEKSANORDNINGER I
KLASSE I
1.1. De reflekterende flader på refleksanordninger i klasse I skal kunne
indskrives i en cirkel med en diameter på 200 mm.
1.2. Formen af de reflekterende flader skal være enkel og må ikke på
normal observationsafstand kunne forveksles med et bogstav, et tal
eller en trekant.
1.3. Uanset bestemmelsen i punkt 1.2. er en form, der ligner bogstaver og
tal med simple former som 0, I, U og 8 tilladt.
IV .2. FORM OG DIMENSIONER FOR REFLEKSANORDNINGER I
KLASSE III
2.1. De reflekterende flader på refleksanordninger i klasse III skal have
form som en ligesidet trekant. Hvis de i en vinkel bærer påskriften
»TOP«, angiver dette, at spidsen af denne vinkel skal anbringes opad.
2.2. Den reflekterende flade kan i midten have et trekantet parti, som ikke
er reflekterende, og hvis sider er parallelle med den ydre trekants sider.
2.3. Den reflekterende flade kan eventuelt være kontinuerlig. I alle tilfælde
må den korteste afstand imellem to optiske naboelementer ikke
overstige 15 mm.
2.4. Den reflekterende flade på en refleksanordning anses for kontinuerlig,
når kanterne af uafhængige, ved siden af hinanden placeredereflekterende flader af en refleksoptik er parallelle, og når de nævnteoptiske elementer er fordelt ensartet over hele den ikke udsparede del
af trekanten.
2.5. Når den reflekterende flade ikke er kontinuerlig, kan antallet af
uafhængige refleksoptiske elementer ikke være mindre end fire for
hver side af trekanten, heri indbefattet refleksoptiske elementer ivinklerne.
2.5.1. De uafhængige refleksoptiske elementer må ikke være udskiftelige,
medmindre det drejer sig om refleksanordninger, som er typegodkendti klasse I.
2.6. Længden af ydersiderne for reflekterende flader på trekantede
refleksanordninger i klasse III skal ligge mellem 150 og 200 mm.
For anordninger af type med udsparing, skal bredden af de
reflekterende trekantsider målt vinkelret på disse være mindst 20 %af deres effektive længde, målt mellem de yderste punkter af dereflekterende flader.
VI.3. Konstatering af, at de ovenanførte krav er opfyldt, sker hovedsageligt
ved visuel kontrol.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 16
Tillæg
REFLEKSANORDNINGER FOR PÅHÆNGSKØRETØJER — KLASSE III
Anmærkning: De viste skitser tjener kun som eksempler!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 17
BILAG VII
KOLORIMETRISKE FORSKRIFTER
VII.1. Disse forskrifter gælder kun for farveløse, røde eller gule refleksan-
ordninger.
1.1. filter og skal være således udført, at de ikke kan adskilles under
normale brugsforhold.
1.2. Farvning af refleksoptik og filtre ved hjælp af maling eller lak er ikke
tilladt.
VII.2. Ved belysning af refleksanordningen med en lyskilde af CIE
standardlystype A skal ved en observationsvinkel på 20 ’og en
indfaldsvinkel V = H = 0°, eller når der er tale om farveløs refleks, vedV = ±5°, H = 0°, de trikromatiske koordinater for det reflekterende lysligge indenfor nedennævnte grænser:
RØDT: Grænse imod gult: y 40,335
Grænse imod purpur: z 40,008
GULT: Grænse imod gult: y 40,429
Grænse imod rødt: y 50,398
Grænse imod hvidt: z 40,007
2.1. For farverne rødt og gult sikres det ved sammenlignende visuel
afprøvning, at de kolorimetriske forskrifter er overholdt.
2.2. Hvis der ved denne afprøvning opstår tvivl, skal de trikomatiske
koordinater for det prøveeksemplar, som har givet mest anledning til
tvivl, bestemmes til sikring af overensstemmelse med de kolorime-
triske forskrifter.
VII.3. Farveløse refleksanordninger må ikke reflektere selektivt; det vil sige,
at de trikromatiske koordinater »x« og »y« for standardlystypen A,som anvendes til belysning af refleksanordningen, ikke må vise størreforskydning end 0,01 efter refleksion fra refleksanordningen.
3.1. Dette skal afprøves ved en visuel sammenligning som angivet i pkt.
2.1, idet sammenligningsfeltet belyses med lyskilder, hvis trikromati-
ske koordinater afviger 0,01 i forhold til de tilsvarende koordinater fra
en standardlystype A.
3.2. Hvis der ved denne afprøvning opstår tvivl, bestemmes de trikroma-
tiske koordinater for det prøveeksemplar, som reflekterer mest
selektivt.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 18
BILAG VIII
FOTOMETRISKE FORSKRIFTER
VIII.1. Sammen med begæring om EØF-typegodkendelse giver ansøgeren
oplysning om referenceaksen. Den svarer til indfaldsvinkel V = H = 0°i skemaet over refleksionskoefficienter (CIL).
VIII.2. Ved fotometriske målinger tages for klasse I kun den del af den
reflekterende overflade i betragtning, som ligger inden for en cirkel
med 120 mm diameter, og den nævnte flade begrænses til følgende:
klasse I = 100 cm
2, uden at overfladen af reflektionselementerne
nødvendigvis skal nå dette fladeareal; fabrikanten angiver omkredsenaf den flade, der skal anvendes. For klasse III anvendes de samlede
reflekterende flader uden nogen størrelsesbegrænsning.
VIII.3. CIL-værdierne for røde reflektionsanordninger skal være mindst lig
med de i nedenstående skema anførte, udtrykt i millicandélas pr. lux
for de angivne observations- og indfaldsvinkler:
KlasseObservations-
vinkel αIndfaldsvinkel /betatwo
lodret V
vandret H0°
0°+ og −10°
0°+o g−5 °
+ og − 20°
I2 0 ’ 100 50 50
1° 30’ 5 2,5 2,5
(II)
III 20 ’ 150 75 75
1° 30’ 7,5 3,75 3,75
Lavere CIL-værdier end de i de to sidste kolonner i ovenstående skema
anførte kan ikke accepteres inden for en rumvinkel, der har denreflekterende flades referencecentrum som spids og begrænses af deplaner, som skærer hinanden i følgende linjer:
V = + og − 10°, H = 0°V = + og − 5°, H = + og − 20°
VIII.4. Når CIL for en refleksanordning måles for /betatwolig med V = H = 0°,
kontrolleres det, om der fremkommer en spejleffekt ved en mindre
drejning af anordningen. Dersom dette fænomen optræder, udføresmålingen for /betatwolig med V = + eller − 5°, H = 0°. Den valgte stilling skal
være den, som svarer til den mindste refleksionskoefficient (CIL) for
en af de førnævnte stillinger.
4.1. Refleksanordninger, som ikke er forsynet med angivelsen »TOP«, skal
ved en indfaldsvinkel /betatwolig med V = H = 0° eller ved den vinkel der er
defineret i pkt. VIII.4 ovenfor, og ved en observationsvinkel på 20 ’
drejes om deres referenceakse, indtil laveste refleksionsværdi (CIL)opnås, der mindst skal svare til den i pkt. VIII.3 angivne værdi. Når
CIL måles ved andre indfalds- og observationsvinkler, placeres
refleksanordningen i den stilling, som svarer til den således bestemteværdi af drejningsvinklen ε.Hvis de krævede værdier ikke opnås i
denne stilling, kan man dreje refleksanordningen ± 5° om reference-
aksen fra denne stilling.
4.2. Refleksanordninger, som er forsynet med påskriften »TOP«, drejes ved
indfaldsvinklen /betatwolig med V = H = 0° eller ved den indfaldsvinkel, som
er beskrevet i pkt. VIII.4, og ved en observationsvinkel på 20 ’, ± 5° om
referenceaksen. I ingen af de stillinger, som refleksanordningen
indtager under denne drejning, må CIL være under den krævede værdi.
4.3. Dersom CIL for retningen V = H = 0° og ved ε=0 ° overskrider den
krævede værdi med mindst 50 %, skal alle målinger gennemføres for
samtlige indfalds- og observationsvinkler for ε= 0°.
VIII.5. Ved gennemførelse af målingerne følges den metode, som anbefales af
CIE for fotometri vedrørende refleksanordninger.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 19
BILAG IX
MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR YDRE PÅVIRKNINGER
IX.1. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR V AND
Efter afmontering af eventuelle aftagelige dele nedsænkes refleksan-
ordninger, uanset om de er indbygget eller sammenbygget med lygter
eller lyssignaler eller ikke, i 10 minutter i vand med temperaturen
25° ± 5°, således at det højeste punkt på øverste del af denreflekterende flade befinder sig ca. 20 mm under vandoverfladen.Denne afprøvning gentages, efter at refleksanordningen er drejet 180°,
således at den reflekterende flade er underst, og således at bagsiden
befinder sig ca. 20 mm under vandoverfladen.
1.1. Efter denne afprøvning må intet vand være trængt ind til refleksop-
tikken. Hvis der ved en visuel kontrol, uden at der foreligger tvivl,
påvises, forekomst af vand, har refleksanordningen ikke bestået
prøven.
1.2. Dersom der ved den visuelle undersøgelse ikke påvises forekomst af
vand, eller hvis der hersker tvivl, måles CIL efter den metode, som er
beskrevet i pkt. V .3.2, efter at refleksanordningen er blevet rystet let forat fjerne overskydende vand på ydersiden.
IX.2. KORROSIONSBESTANDIGHED
Refleksanordningerne skal være således udført, at de under de
fugtigheds- og korrosionsforhold, som de normalt udsættes for, bevarer
de krævede fotometriske og kolorimetriske kendetegn. Den forresteflades modstandsdygtighed over for at blive mat og holdbarheden afbagsidens beskyttelseslag imod nedbrydning skal afprøves, dersom der
er fare for korrosion af en væsentlig, metallisk bestanddel.
Refleksanordningen, eller den lygte eller det lyssignal, i hvilken
refleksanordningen er indbygget, eller med hvilken den er sammen-
bygget, udsættes, efter at alle aftagelige dele er fjernet, forsalttågepåvirkning i 50 timer. Prøvetiden udgøres af to 24 timersperioder med et interval på 2 timer, i hvilket man lader prøveeksem-
plaret tørre.
Salttågen frembringes ved forstøvning af en saltopløsning ved en
temperatur af 35 ± 2 °C; saltopløsningen dannes ved opløsning af
20 ± 2 vægtdele natriumklorid i 80 dele destilleret vand, som højst måindeholde 0,02 % urenheder.
Umiddelbart efter afslutning af prøvningen må prøveeksemplaret ikke
vise tegn på stærk korrosion, som vil kunne indvirke på refleksan-ordningens rette funktion.
IX.3. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR BRÆNDSTOFFER
Refleksanordningens udvendige overflade og specielt den reflekreren-
de flade gnides let med en bomuldsklud gennemvædet med en
blanding af benzin og benzol (forhold 90:10). Efter ca. 5 minutterundersøges den nævnte overflade visuelt. Den må ikke udvise nogensynlig forandring.
IX.4. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR SMØREOLIER
Refleksanordningens udvendige overflade og specielt den reflekteren-
de flade gnides let med en bomuldsklud gennemvædet med en
rensende smøreolie. Efter ca. 5 minutter aftørres overfladen.
Derpå måles CIL (se pkt. V .3.2).
IX.5. MODSTANDSDYGTIGHED AF DEN TILGÆNGELIGE BAGSIDE
PÅ REFLEKSANORDNINGER MED SPEJLBELÆGNING PÅ
BAGSIDEN
Efter afbørstning af refleksanordningens bagside med en hård nylon-
børste dækkes denne flade med eller fugtes grundigt med en
benzinbenzolblanding (forhold 90:10) i et minut. Blandingen fjernes,og man lader refleksanordningen tørre. Efter at fordampningen er!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 20
afsluttet, foretages en slibeprøve ved, at bagsiden børstes med den
samme nylonbørste.
Derpå måles CIL (se pkt. V .3.2), efter at hele spejlbagsiden er dækket
med sort tusch.!B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 21
BILAG X
DE OPTISKE EGENSKABERS TIDSMÆSSIGE BESTANDIGHED
X.1. Den myndighed, som har meddelt EØF-typegodkendelse, kan kontrollere
den tidsmæssige bestandighed af de optiske egenskaber hos enrefleksanordningstype, der er i brug.
X.2. De kompetente myndigheder i andre medlemsstater end den, hvis
kompetente myndighed har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan på
deres områder foretage tilsvarende kontrol. Når der hos en type
refleksanordning, som er i brug, konstateres systematisk uoverens-stemmelse, sender disse myndigheder i påkommende tilfælde dele, somer udtaget til undersøgelse, til den myndighed, der har meddelt
EØF-typegodkendelsen, med anmodning om en udtalelse.
X.3. I mangel af andet kriterium skal begrebet »systematisk uoverensstem-
melse« fortolkes i overensstemmelse med pkt. 6.1 i bilag 0.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 22
BILAG XI
V ARMEBESTANDIGHED
XI.1. Refleksanordningen anbringes i 12 timer uafbrudt i tør luft med en
temperatur på 65° ± 2 °C.
XI.2. Efter prøvningen må der ikke visuelt kunne konstateres nogen mærkbar
deformering eller revne i refleksanordningen og specielt ikke i de optiskedele.
XI.3. De kolorimetriske og fotometriske egenskaber kontrolleres (pkt. V .3.1 og
V .3.2).!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 23
BILAG XII
FARVEBESTANDIGHED
XII.1. Den myndighed, som har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan kon-
trollere farvebestandigheden hos en refleksanordningstype, der er i brug.
XII.2. De kompetente myndigheder i andre medlemsstater end den, hvis
kompetente myndigheder har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan påderes områder foretage tilsvarende kontrol. Når der hos en refleksan-
ordningstype, som er i brug, konstateres systematisk uoverensstemmelse,
sender disse myndigheder i påkommende tilfælde dele, som er udtaget tilundersøgelse, til den myndighed, som har meddelt EØF-typegodkendel-sen, med anmodning om en udtalelse.
XII.3. I mangel af andet kriterium skal begrebet »systematisk uoverensstem-
melse« fortolkes i overensstemmelse med pkt. 6.1 i bilag 0.!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 24
Tillæg til bilagene
AFPRØVNINGERNES TIDSMÆSSIGE RÆKKEFØLGE
Punkt PrøvePrøveeksempler
abcdefghi j
0.6 Almindelige forskrifter: visuel kontrol × × × × ××××× ×
VI. Former og dimensioner, visuel kontrol × × × × ××××× ×
VII. Kolorimetri: visuel kontrol;
ved tvivl: trikromatiske koordinater××××××××× ×
VIII. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °××××××××× ×
VIII.3. fuldstændig × ×
IX.1. Vand: 10 min. i normal stilling × ×
10 min. i omvendt stilling × ×visuel kontrol × ×
V .3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V .3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °××
IX.3. Brændstof: 5 minutter × ×
visuel kontrol × ×
IX.4. Smøreolie: 5 minutter × ×
visuel kontrol × ×
V .3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V .3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °××
IX.2. Korrosion: 24 timer × ×
2 timers interval × ×24 timer × ×visuel kontrol × ×
IX.5. Bagside: 1 min. × ×
visuel kontrol × ×
XI. Varme: 12 timer ved 65 ± 2 °C × ×
visuel kontrol for deformering × ×
V .3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V .3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °××
X. Tidsmæssig bestandighed
V .3.1. Kolorimetri: visuel kontrol eller
trikromatiske koordinater
V .3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °
XII. FarvebestandighedV .3.1. Kolorimetri: visuel kontrol eller
trikromatiske koordinater
V .3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ’og
V=H=0 °
0.5.1. Opbevaring hos kompetent myndighed × ×!
B1976L0757 — DA — 01.01.1986 — 002.001 — 25