2002R0997 — DA — 15.06.2002 — 000.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Berigtiget ved:

▼B

KOMMISSIONENS ►C1 FORORDNING (EF) Nr. 997/2002 ◄

af 11. juni 2002

om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 for så vidt angår supplerende støtte til oksekød på de mindre øer i Det Ægæiske Hav

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav ( 1 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 442/2002 ( 2 ), særlig artikel 6, stk. 4, og ud fra følgende betragtninger: (1) Forordning (EØF) nr. 2019/93, der bl.a. indeholder særlige foranstaltninger for kvægopdræt på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, blev ændret væsentligt ved forordning (EF) nr. 442/2002. Som følge af denne ændring bør der for den juridiske klarheds skyld vedtages nye gennemførelsesbestemmelser til nævnte forordning vedrørende supplerende støtte til oksekødsproducenter, og Kommissionens forordning (EØF) nr. 2889/93 af 21. oktober 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2019/93 for så vidt angår tillæggene til den særlige præmie til oksekødsproducenter og præmien for opretholdelse af ammekobesætninger ( 3 ) bør ophæves. (2) Efter artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2019/93 ydes der oksekødsproducenter en støtte til opfedning af handyr som tillæg til den særlige præmie, der er fastsat i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød ( 4 ), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2345/2001 ( 5 ). Efter artikel 6, stk. 2, andet afsnit, skal det fastsættes, at tillægget kan ydes for højst 12 000 handyr hvert år inden for det regionale loft, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999. (3) For ikke at komplicere den administrative forvaltning bør det fastsættes, at en enkelt ansøgning skal indgives for den supplerende støtte efter forordning (EØF) nr. 2019/93 og præmierne efter forordning (EF) nr. 1254/1999. (4) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Det tillæg til den særlige præmie til opfedning af handyr, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2019/93, ydes i forbindelse med de bestemmelser i forordning (EF) nr. 1254/1999, der gælder for ansøgninger om særpræmien for handyr.

Tillægget ydes for højst 12 000 handyr hvert år inden for det regionale loft, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 4, i forordning (EF) nr. 1254/1999. Inden for denne grænse gælder den forholdsmæssige nedsættelse, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, i nævnte forordning, ikke.

2. Det tillæg til præmien for opretholdelse af ammekohold, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2019/93, ydes i forbindelse med de bestemmelser i forordning (EF) nr. 1254/1999, der gælder for ansøgninger om præmie for opretholdelse af ammekohold.

Artikel 2

Producenten indgiver en enkelt ansøgning om den supplerende støtte, der er fastsat i artikel 1, stk. 1 og 2, samt særpræmien på den ene side og præmien for opretholdelse af ammekohold, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1254/1999, på den anden side efter bestemmelserne i nævnte forordning.

Artikel 3

1. De græske myndigheder meddeler straks Kommissionen, hvilke foranstaltninger de eventuelt vedtager for at yde den i artikel 1 omhandlede supplerende støtte.

2. De græske myndigheder meddeler hvert år Kommissionen senest den 31. juli for det foregående kalenderår det antal dyr, som den i artikel 1, stk. 1 og 2, omhandlede supplerende støtte er ansøgt og ydet for.

Artikel 4

Forordning (EØF) nr. 2889/93 ophæves.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den anvendes fra ikrafttrædelsesdatoen. Artikel 2 anvendes dog fra den 1. januar 2003.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

( 1 ) EFT L 184 af 27.7.1993, s. 1.

( 2 ) EFT L 68 af 12.3.2002, s. 4.

( 3 ) EFT L 263 af 22.10.1993, s. 8.

( 4 ) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.

( 5 ) EFT L 315 af 1.12.2001, s. 29.