1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. juli 1969
om kapitaltilførselsafgifter
(69/335/EØF)
(EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv af 9. april 1973 (73/79/EØF) L 103 13 18.4.1973
►M2 Rådets direktiv af 7. november 1974 (74/553/EØF) L 303 9 13.11.1974
►M3 Rådets direktiv af 10. juni 1985 (85/303/EØF) L 156 23 15.6.1985
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Stor-
britannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3 Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. juli 1969
om kapitaltilførselsafgifter
(69/335/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (
1).
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:
Traktatens mål er tilvejebringelse af en økonomisk union med lignende
egenskaber som et internt marked:en af de væsentlige forudsætningerfor opnåelsen af dette mål er fremme af de frie kapitalbevægelser;
de afgifter, der i øjeblikket består i medlemsstaterne på kapitaltilførsel,
d. v. s. afgifterne på kapitaltilførsel til selskaber og stempelafgiften på
værdipapirer, er årsag til forskelsbehandling, dobbeltbeskatning og
uligheder, der hæmmer de frie kapitalbevægelser og derfor bør afskaffesved en harmonisering;
harmoniseringen af disse afgifter på kapitaltilførsel må udformes
således, at de budgetmæssige følger for medlemsstaterne begrænses til
et minimum;
en medlemsstats opkrævning af en stempelafgift på værdipapirer fra de
andre medlemsstater, der indføres til dens område eller udstedes der, er imodstrid med tanken om et fælles marked med samme egenskaber som
et internt marked; det har desuden vist sig, at opretholdelse af en
stempelafgift på udstedelsen af indenlandske værdipapirer ved optagelseaf lån samt på indførelse eller udstedelse af udenlandske værdipapirer påmarkedet i en medlemsstat ikke er ønskelig fra et økonomisk synspunktog også fjerner sig fra den retning, der på dette område har udviklet sig imedlemsstaternes skattelovgivning;
det vil derfor være rigtigt at ophæve stempelafgiften på værdipapirer
uden hensyn til værdipapirernes oprindelse og uden hensyn til, om derepræsenterer selskabernes egenkapital eller lånekapital;
tanken om et fælles marked med et internt markeds egenskaber
forudsætter, at afgiften på kapitaltilførsler vedrørende kapital, der ersamlet inden for et selskab, kun kan opkræves én gang inden for detfælles marked, og at denne beskatning, når den ikke skal forstyrre de friekapitalbevægelser, må være lige høj i samtlige medlemsstater;
det vil som følge heraf være rigtigt at foretage en harmonisering af
denne afgift, både med hensyn til dens struktur og med hensyn til denssatser;
opretholdelse af andre afgifter med samme kendetegn som afgiften på
kapitaltilførsler eller stempelafgiften på værdipapirer strider mod de
mål, der forfølges med de i dette direktiv indeholdte forholdsregler; somfølge deraf er det påkrævet at ophæve disse afgifter —1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. 119 af 3. 7. 1965, s. 2057.
(2) EFT nr. 134 af 23. 7. 1965, s. 2227.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Medlemsstaterne opkræver en i overensstemmelse med bestemmelserne
i artikel 2-9 harmoniseret afgift på kapitaltilførsel til kapitalselskaber,der i det følgende betegnes som kapitaltilførselsafgift.
Artikel 2
1. De dispositioner, der er undergivet kapitaltilførselsafgiften, er
alene afgiftspligtig i den medlemsstat, hvor kapitalselskabets virkelige
ledelse har sit sæde på det tidspunkt, hvor disse dispositioner finder sted.
2. Har et kapitalselskabs egentlige ledelse sit sæde i et tredjeland, og
er dets vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat, er de dispositionerafgiftspligtige, der er undergivet kapitaltilførselsafgiften, i den medlems-stat, hvor det vedtægtsmæssige hjemsted befinder sig.
3. Befinder et kapitalselskabs vedtægtsmæssige hjemsted og sædet
for den virkelige ledelse sig i et tredjeland, kan tilførsel af anlægs- eller
driftskapital til en filial, der er beliggende i en medlemsstat, pålægges
afgift i den medlemsstat, hvor filialen er beliggende.
Artikel 3
1. Ved kapitalselskaber forstås i dette direktiv:
a) de selskaber i henhold til belgisk, dansk, tysk, ►
A3spansk,◄
fransk,►A2græsk,◄italiensk, luxembourgsk, nederlandsk
►A3, portugisisk ◄og Det forenede Kongeriges ret med følgende
benævnelser:
— société anonyme/naamloze vennootschap, aktieselskab, Aktien-
gesellschaft, ►A3sociedad anónima, ◄société anonyme,
►A2Ανώνυµος Εταιρία, ◄companies incorporated with
limited liability, società per azioni, société anonyme, naamlozevennootschap, ►
A3sociedade anónima, ◄companies incorpo-
rated with limited liability;
— société en commandite par actions/commanditaire vennootschap
op aandelen, kommandit-aktieselskab, Kommanditgesellschaft
auf Aktien, ►A3sociedad comanditaria por acciones, ◄société
en commandite par actions, ►A2Ετερόρρυθµος κατά µετοχάς
Εταιρία, ◄società in accomandita per azioni, société en
commandite par actions, commanditaire vennootschap opaandelen ►
A3, sociedade em comandita por acções ◄;
— société de personnes à responsabilité limitée/ personenvennoot-
schap met beperkte aansprakelijkheid, Gesellschaft mit
beschränkter Haf- tung, ►A3sociedad de responsabilidad
limitada, ◄société à responsabilité limitée, ►A2Εταιρία
Περιωρισµένης Ευθύνης, ◄società a responsabilità limitata,
société à responsabilité limitée ►A3, sociedade por quotas ◄;
Selskaber i henhold til østrigsk ret:
— »Aktiengesellschaft«
— »Gesellschaft mit beschränkter Haftung«
Selskaber i henhold til finsk ret:
— »osakeyhtiö — aktiebolag«, »osuuskunta — andelslag«,
»säästöpankki — sparbank« og »vakuutusyhtiö — försäkrings-bolag«
Selskaber i henhold til svensk ret:
— »aktiebolag«
— »bankaktiebolag«
— »försäkringsaktiebolag«.1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 3
▼A1
▼A4
▼B
b) ethvert selskab, enhver personsammenslutning eller juridisk person,
hvis kapital- eller formueandele er omsættelige på børsen i en afmedlemsstaterne;
c) ethvert selskab, enhver personsammenslutning eller juridisk person
med erhvervsformål, hvis medlemmer er berettigede til udenforudgående godkendelse at afhænde deres andele til tredjemand,og hvis medlemmer kun hæfter for selskabets, personsammen-slutningens eller den juridiske persons gæld med deres andel.
2. Ved anvendelsen af dette direktiv er alle andre selskaber,
personsammenslutninger eller juridiske personer, der har et erhvervs-
formål, ligestillet med kapitalselskaber. En medlemsstat kan dogundlade at betragte dem som kapitalselskaber med hensyn til opkræv-ning af kapitaltilførselsskatten.
Artikel 4
1. Følgende dispositioner er undergivet kapitaltilførselsafgiften:
a) stiftelse af et kapitalselskab;
b) omdannelse af et selskab, en personsammenslutning eller en juridisk
person, der ikke er noget kapitalselskab, til et kapitalselskab;
c) udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved indskud af enhver art;
d) udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved indskud af
enhver art, for hvilke der ikke indrømmeselskabsrettigheder, der
repræsenterer nogen andel i kapitalen eller i selskabsformuen, mensådanne rettigheder, som indrømmes deltagere, som f. eks.stemmeret, ret til andel i overskuddet eller til likvidationsprovenu;
e) forlæggelse fra et tredjeland til en medlemsstat af sædet for den
egentlige ledelse for et selskab, en personsammenslutning eller en
juridisk person, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i et tredjeland,når vedkommende selskab, personsammenslutning eller juridiskperson med hensyn til opkrævning af kapitaltilførselsafgiften i denpågældende medlemsstat anses som et kapitalselskab;
f) forlæggelse fra et tredjeland til en medlemsstat af det vedtægts-
mæssige hjemsted for et selskab, en personsammenslutning eller enjuridisk person, hvis sæde for den egentlige ledelse befinder sig i ettredjeland, når vedkommende selskab, personsammenslutning ellerjuridiske person med hensyn til opkrævning af kapitaltilførselsaf-giften anses som et kapitalselskab i den pågældende medlemsstat;
g) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden medlemsstat af sædet for
den egentlige ledelse for et selskab, en personsammenslutning elleren juridisk person, når vedkommende selskab, personsammenslut-ning eller juridiske person med hensyn til opkrævning afkapitaltilførselsafgift i sidstnævnte stat anses som et kapitalselskab,
men derimod ikke anses som et kapitalselskab i førstnævnte
medlemsstat;
h) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden medlemsstat af det
vedtægtsmæssige hjemsted for et selskab, en personsammenslutningeller en juridisk person, hvis sæde for den egentlige ledelse befinder
sig i et tredjeland, når vedkommende selskab, personsammenslutning
eller juridiske person med hensyn til opkrævning af kapitaltilførsels-afgift i sidstnævnte stat anses som et kapitalselskab, men derimodikke anses som et kapitalselskab i førstnævnte medlemsstat.
►
M32. Følgende dispositioner kan, for så vidt de den l. juli 1984
var pålagt 1 %-satsen, fortsat pålægges kapitaltilførselsafgift: ◄
a) udvidelse af kapitalen i et kapitalselskab ved omdannelse af
overskud, reserver eller henlæggelser;
b) udvidelse af selskabsformuen i et kapitalselskab ved ydelser fra en
deltager, der ikke medfører nogen udvidelse af kapitalen, men
modsvares af en ændring af selskabsrettighederne eller er egnet til atøge selskabsandelenes værdi;
c) et kapitalselskabs optagelse af lån. når långiveren har krav på andel i
selskabsoverskuddene;1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 4
▼B
d) et kapitalselskabs optagelse af lån hos en andelshaver, hos en
deltagers ægtefælle eller barn samt optagelse af lån hos tredjemand,når en deltager stiller sikkerhed for et sådant lån, det er en
forudsætning, at sådanne lån har samme funktion som en udvidelse af
kapitalen.
Den hellenske Republik træffer dog selv afgørelse om, hvilke af
ovennævnte dispositioner, der skal pålægges kapitaltilførselsafgift iGrækenland.
3. Som stiftelse i henseende til stk. 1, litra a), anses ikke enhver
ændring i et kapitalselskabs stiftelsesoverenskomst eller vedtægter ogisær ikke:
a) et kapitalselskabs omdannelse til et kapitalselskab af anden karakter;
b) forlæggelse fra en medlemsstat til en anden af sædet for den
egentlige ledelse eller det vedtægtsmæssige hjemsted for et selskab,
en personsammenslutning eller en juridisk person, når det pågæl-
dende selskab, personsammenslutningen eller den juridiske personmed hensyn til opkrævning af kapitaltilførselsafgift anses forkapitalselskab i begge stater;
c) ændring af et kapitalselskabs formål;
d) forlængelse af et kapitalselskabs beståen.
Artikel 5
1. Afgiften opkræves:
a) ved stiftelse af et kapitalselskab udvidelse af kapitalen eller af
selskabsformuen i henhold til artikel 4, stk. 1. litra a), c) og d) af den
faktiske værdi af de indskud af enhver art, der er ydet eller skal ydesaf deltagerne. med fradrag af den gæld og de forpligtelser. derpålægges selskabet i forbindelse med ind- skuddet:medlemsstaterneer berettigede til først at opkræve kapitaltilførselsskatten når
indskuddene faktisk præsteres;
b) ved omdannelse til et kapitalselskab eller forlæggelse af sædet for et
kapitalselskabs egentlige ledelse eller af dets vedtægtsmæssige
hjemsted i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), e), i), g) og h):af
den faktiske værdi af de genstande af enhver art, der tilhørerselskabet på tidspunktet for omdannelsen eller forlæggelsen, medfradrag af den gæld og de forpligtelser, som påhviler selskabet pådette tidspunkt;
c) ved udvidelse af kapitalen gennem omdannelse af overskud reserver
eller henlæggelser i henhold til artikel 4, stk. 2, litra a):af denneudvidelses nominelle værdi;
d) ved udvidelse af selskabsformuen i henhold til artikel 4, stk. 2, litra
b):af den faktiske værdi af de indbragte ydelser med fradrag af den
gæld og de forpligtelser, der pålægges selskabet i forbindelse med
disse ydelser;
e) ved en optagelse af lån i henhold til artikel 4, stk. 2, litra c) og d):af
de optagne låns pålydende værdi.
2. I de tilfælde, som er nævnt i stk. 1, litra a) og b), kan
medlemsstaterne fastsætte det beløb, af hvilket der skal svares
kapitaltilførselsafgift, på grundlag af den faktiske værdi af deselskabsandele, der er tillagt eller tilhører den enkelte deltager; detanførte gælder ikke i tilfælde, hvor der alene skal tilføres kontanter. Detafgiftspligtige beløb kan aldrig være mindre end den nominelle værdi af
de selskabsandele, som er tillagt eller tilhører den enkelte deltager.
3. Det beløb, hvoraf afgiften opkræves ved udvidelse af kapitalen,
omfatter ikke:
— beløb. der ved kapitaludvidelsen udgøres af kapitalselskabets egne
midler, der allerede har været undergivet kapitaltilførselsafgift;1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 5
▼M3
▼B
▼M2
▼B
▼B
— beløb, der hidrører fra de af kapitalselskabet optagne lån der er
omdannet til selskabsandele og allerede har været undergivetkapitaltilførselsafgift.
Artikel 6
1. Hver medlemsstat kan fra afgiftsgrundlaget i henhold til artikel 5
undtage beløb, der er ydet som indskud af en andelshaver, der hæfterubegrænset for et kapitalselskabs forpligtelser, samt en sådan deltagersandel i selskabslormuen.
2. Anvender en medlemsstat den i stk. l fastsatte ordning, er følgende
forhold underkastet kapitaltilførsefsbeskatningen:
— forlæggelse af sædet for det pågældende kapitalselskabs egentlige
ledelse til en anden medlemsstat, der ikke anvender denne ordning;
— forlæggelse af det vedtægtsmæssige hjemsted for det pågældende
kapitalselskab, hvis sæde for den egentlige ledelse befinder sig i et
tredjeland, til en anden medlemsstat, der ikke anvender denneordning;
— enhver foranstaltning, hvorved en deltagers ansvar begrænses til hans
andel i kapitalen, især når ansvarets begrænsning indtræder somfølge af omdannelse af det pågældende kapitalselskab til etkapitalselskab af anden art.
Kapitaltilførselsafgiften opkræves i disse tilfælde af værdien af den
andel, som de deltagere, der hæfter ubegrænset for kapitalselskabetsforpligtelser, har i selskabsformuen.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne indrømmer fritagelse for kapitaltilførselsafgift for
andre end de i artikel 9 omhandlede dispositioner, som den 1. juli 1984var fritaget for afgift eller pålagt en afgift på 0,50 % eller derunder.
Fritagelsen er undergivet de betingelser, der på nævnte dato gjaldt for
fritagelsen eller i givet fald for pålæggelsen af en afgift på 0,50 % ellerderunder.
Den hellenske Republik fastlægger, hvilke dispositioner der i Græken-
land skal fritages for kapitaltilførselsafgift.
2. Medlemsstaterne kan for alle andre dispositioner end de i stk. 1
nævnte enten indrømme fritagelse for kapitaltilførselsafgift elleranvende denne afgift med en enhedssats på højst 1 %.
3. I tilfælde af en udvidelse af kapitalen i henhold til artikel 4, stk. l,
litra c), efter at der er foretaget en nedskrivning af kapitalen til dækningaf stedfundne tab, kan der indrømmes fritagelse for så vidt angår den delaf udvidelsen, der modsvarer kapitalnedskrivningen, såfremt udvidelsensker inden fire år efter kapitalnedskrivningen.
Artikel 8
Med forbehold af artikel 7, stk. 1, kan medlemsstaterne for følgende
selskaber indrømme fritagelse for kapitaltilførselsafgift for de i artikel 4,
stk. 1 og 2, nævnte dispositioner:
— kapitalselskaber, der er offentlige service-virksombeder, såsom
offentlige trafikselskaber eller havne, vand- gas- eller elværker, nårderes kapital for mindst halvdelens vedkommende ejes af staten ellerlokale offentlige organer:
— kapitalselskaber, der i henhold til deres vedtægter og deres faktiske
forvaltning udelukkende og umiddelhart tjener kulturelle, almen-nyttige eller velgørende formål eller folkeoplysningen.1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 6
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
Artikel 9
For bestemte arter af dispositioner eller kapitalselskaber kan der ske
fritagelser, nedsættelser eller forhøjelser af satserne enten for at skabeskattemæssig rimelighed eller af sociale grunde eller for at gøre detmuligt for en medlemsstat at tage hensyn til en særlig situation. En
medlemsstat, der overvejer en sådan forholdsregel skal tidligst muligt
henvende sig til Kommissionen med henblik på anvendelse af traktatensartikel 102.
Artikel 10
Bortset fra kapitaltilførselsafgiften opkræver medlemsstaterne af
selskaber, personsammenslutninger eller juridiske personer mederhvervsformål ingen andre skatter eller afgifter af nogen art på:
a) de i artikel 4 nævnte dispositioner;
b) indskud, lån eller ydelser i forbindelse med de i artikel 4 nævnte
dispositioner;
c) indregistrering eller andre formaliteter, der går forud for udøvelse af
en virksomhed, og som et selskab, en personsammenslutning eller en
juridisk person mederhvervsformål kan underkastes på grund af deres
juridiske karakter.
Artikel 11
Medlemsstaterne opkræver ikke skatter af nogensomhelst art:
a) på udfærdigelse udstedelse optagelse til børsnotering tilførsel til
markedet af eller handel med aktier, andelsbeviser eller andreværdipapirer af lignende art samt certifikater for sådanne værdipa-
pirer uanset hvem emittenten måtte være;
b) på lån herunder renter der uanset hvem emittenten måtte være
optages ved udstedelse af obligationer eller andre omsætteligeværdipapirer på alle dermed sammenhængende formaliteter samt påudfærdigelse, udstedelse eller optagelse til børsnotering tilførsel til
markedet af eller handel med sådanne obligationer eller andre
omsættelige værdipapirer.
Artikel 12
Uanset artiklerne 10 og 11 kan medlemsstaterne opkræve følgende:
a) børsomsætningsskatter opkrævet efter fast eller variabel takst;
b) ejerskifteafgifter, derunder tinglysningsafgifter vedrørende indsky-
delse af fast ejendom eller en samlet forretningsvirksomhed (»fonds
de commerce«) beliggende inden for deres område, i et selskab, en
personsammenslutning eller en juridisk person med erhvervsformål;
c) ejerskifteafgifter på indskud af enhver art i et selskab, en person-
sammenslutning eller en juridisk person med erhvervsformål, hvisder for overdragelsen af disse indskud ydes andre værdier end
selskabsandele;
d) afgifter på stiftelse, tinglysning eller aflysning af pant og andre
rettigheder i fast ejendom;
e) afgifter, der har karakter af vederlag;
f) merværdiafgift.
2. De i stk. 1, litra b), c), d) og e), nævnte skatter og andre afgifter er de
samme uanset, om sædet for den egentlige ledelse eller det vedtægts-
mæssige hjemsted for selskabet, personsammenslutningen eller den
juridiske person med erhvervsformål befinder sig på den medlemsstatsområde, der opkræver skatten, eller dette ikke er tilfældet. Endvidere mådisse skatter og andre afgifter ikke være højere end dem, der i denopkrævende medlemsstat opkræves i forbindelse med lignende disposi-tioner.1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 7
▼B
Artikel 13
Medlemsstaterne skal den 1. januar 1972 sætte de nødvendige love og
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv og
skal straks underrette Kommissionen herom.
Artikel 14
Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen ordlyden
af de vigtigste nationale bestemmelser, de udsteder på det område. som
falder ind under dette direktiv.
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1969L0335 — DA — 01.01.1995 — 002.001 — 8