1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 94/62/EF
af 20. december 1994
om emballage og emballageaffald
(EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 94/62/EF
af 20. december 1994
om emballage og emballageaffald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:Det er nødvendigt at harmonisere medlemsstaternes foranstaltninger i
forbindelse med håndtering af emballage og emballageaffald, for på
den ene side at forebygge og mindske miljøbelastningen, og derved
sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau, og for at garantere det indremarkeds funktion og undgå handelshindringer og forvridning ogbegrænsning af konkurrencen i Fællesskabet;
den bedste måde at undgå emballageaffald på er at reducere den
samlede mængde emballage;
det er som et generelt princip i forhold til direktivets mål vigtigt at
påse, at foranstaltninger, som en medlemsstat træffer for at beskyttemiljøet, ikke forringer andre medlemsstaters mulighed for at opfyldedirektivets mål;
reduktionen af affaldsmængden er en nødvendig forudsætning for den
bæredygtige vækst, som udtrykkelig omtales i traktaten om Den Euro-pæiske Union;
Fællesskabets politik skal omfatte alle former for emballage på
markedet og alle former for emballageaffald; Rådets direktiv 85/339/
EØF af 27. juni 1985 om emballager til flydende levnedsmidler (
4) bør
derfor ophæves;
emballage har en grundlæggende samfundsmæssig og økonomisk funk-
tion, og foranstaltningerne i dette direktiv må derfor ikke indskrænkeandre relevante krav i lovgivningen til kvaliteten og transporten af
emballage eller emballerede produkter;
i overensstemmelse med Fællesskabets strategi for håndtering af affald
som udformet i Rådets resolution af 7. maj 1990 om affaldspolitik (
5)
og i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (6) skal
håndteringen af emballage og emballageaffald først og fremmest tage
sigte på, at produktion af emballageaffald forebygges, og dernæst, at
emballage skal kunne genbruges og emballageaffald genvindes ellerpå anden måde genanvendes, således at omfanget af den endelige bort-skaffelse kan nedbringes;
indtil der foreligger videnskabelige og teknologiske resultater vedrø-
rende genanvendelsesprocesser, betragtes genbrug og genindvinding1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 263 af 12. 10. 1992, s. 1 og EFT nr. C 285 af 21. 10. 1993, s. 1.
(2) EFT nr. C 129 af 10. 5. 1993, s. 18.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 23. juni 1993 (EFT nr. C 194 af 19. 7.
1993, s. 177), Rådets fælles holdning af 4. marts 1994 (EFT nr. C 137 af
19. 5. 1994, s. 65) og Europa-Parlamentets afgørelse af 4. maj 1994 (EFT
nr. C 205 af 25. 7. 1994, s. 163). Bekræftet den 2. december 1993 (EFT
nr. C 342 af 20. 12. 1993, s. 15). Forligsudvalgets fælles udkast af 8.
november 1994.
(4) EFT nr. L 176 af 6. 7. 1985, s. 18. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).
(5) EFT nr. C 122 af 18. 5. 1990, s. 2.
(6) EFT nr. L 194 af 29. 7. 1975, s. 47. Direktivet er ændret ved direktiv 91/
156/EØF (EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 32).
▼B
som de foretrukne processer med hensyn til miljøbelastning; dette inde-
bærer, at medlemsstaterne skal indføre ordninger, der sikrer returneringaf brugt emballage og/eller emballageaffald; der bør hurtigst muligt
fuldføres livscyklusanalyser med henblik på at begrunde en klar priori-
teringsrækkefølge mellem genbrugsemballage, genvindelig oggenanvendelig emballage;
hensigtsmæssige foranstaltninger skal tages i brug for at forebygge
produktion af emballageaffald, herunder initiativer i medlemsstaterne ioverensstemmelse med målsætningerne i dette direktiv;
medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktaten fremme
genbrugssystemer for emballage, der kan genbruges på en for miljøet
fornuftig måde, idet denne metode kan bidrage til at beskytte miljøet;
fra en miljømæssig betragtning må genvinding udgøre et væsentligt led
i genanvendelsen med det primære sigte at nedbringe forbruget af
energi og basisråvarer samt begrænse den endelige bortskaffelse afaffald;
energigenvinding er et effektivt middel til genanvendelse af emballa-
geaffald;
de mål, som medlemsstaterne fastsætter for genanvendelse og genvin-
ding af emballageaffald, bør ligge inden for visse intervaller, såledesat de forskellige forhold i medlemsstaterne kan tages i betragtning, og
det kan undgås, at der skabes hindringer for handelen, og at der opstår
konkurrenceforvridning;
hvis der skal opnås resultater på mellemlang sigt, og hvis erhvervsdri-
vende, forbrugere og offentlige myndigheder skal kunne gøre sig det
nødvendige langsigtede perspektiv klart, bør der fastsættes en frist påmellemlang sigt til opfyldelsen af ovennævnte mål og en frist på langsigt for de mål, som bør fastsættes på et senere stadium med henblik påat udbygge disse mål væsentligt;
Europa-Parlamentet og Rådet bør på grundlag af rapporter fra Kommis-
sionen vurdere den praktiske erfaring, medlemsstaterne har høstet iforbindelse med de nævnte måls gennemførelse og resultaterne fraforskning og evalueringsteknikker, som f. eks. økobalancer;
medlemsstater, der har udarbejdet eller vil udarbejde programmer, som
går videre end disse mål, bør ud fra et hensyn til et højt niveau afmiljøbeskyttelse kunne forfølge sådanne mål på betingelse af, at disseforanstaltninger ikke griber forstyrrende ind i det indre marked og ikke
hindrer andre medlemsstater i at overholde direktivet; Kommissionen
bør godkende disse foranstaltninger på grundlag af en passende under-søgelse;
visse medlemsstater kan på grund af deres særlige forhold få tilladelse
til at fastsætte lavere mål på betingelse af, at de når et mindstemål for
genanvendelse inden for den normale frist og de generelle mål indenfor en længere frist;
håndteringen af emballage og emballageaffald gør det nødvendigt, at
der i medlemsstaterne indføres retur-, indsamlings- og genanvendelses-systemer: sådanne systemer skal være åbne for deltagelse af alleinteresserede kredse og skal være udformet på en sådan måde, at der ioverensstemmelse med traktaten undgås forskelsbehandling af importe-rede produkter samt handelshindringer og konkurrenceforvridning og
sikres den størst mulige returnering af emballage og emballageaffald;
spørgsmålet om mærkning af emballage på fællesskabsplan skal under-
søges nærmere, men bør afgøres af Fællesskabet i nær fremtid;
for at formindske emballagens og emballageaffaldets miljøbelastning
mest muligt og for at undgå handelshindringer og konkurrenceforvrid-ning er det også nødvendigt at definere de væsentlige krav tilsammensætningen af og egenskaberne ved genbrugsemballage og
genanvendelig, herunder genvindelig, emballage;
indholdet af skadelige metaller og andre stoffer i emballage skal
begrænses af hensyn til deres miljøbelastning (særlig af hensyn til stof-fernes formodede tilstedeværelse i emissionerne eller asken, når1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
emballagen forbrændes, eller i perkolatet, når emballagen deponeres);
som et første skridt til at mindske emballageaffalds toksicitet bør dethindres, at der bruges skadelige tungmetaller i emballage eller kontrol-
leres, at der ikke sker migration af sådanne elementer i miljøet; dog
skal Kommissionen efter en udvalgsprocedure kunne fastsætte passendeundtagelser i særlige tilfælde;
sortering af affald ved kilden er afgørende for opnåelse af et højt
genvindingsniveau og for at hindre sundheds- og sikkerhedsproblemerfor de personer, som skal indsamle og bearbejde emballageaffaldet;
krav til emballagefremstilling bør ikke finde anvendelse på emballage
anvendt til et bestemt produkt forud for datoen for dette direktivs
vedtagelse; der er tillige behov for en overgangsperiode for markedsfø-ring af emballage;
gennemførelsen af bestemmelsen om, at emballage, som markedsføres,
skal opfylde alle væsentlige krav, bør ske under hensyn til, at den
kompetente standardiseringsmyndighed er ved at opstille europæiskestandarder; dog bør bestemmelserne om godtgørelse af de nationalestandarders overensstemmelse gælde straks;
udarbejdelsen af europæiske standarder i forbindelse med de væsentlige
krav og andre tilknyttede spørgsmål skal fremmes;
de i dette direktiv omhandlede foranstaltninger forudsætter, at der
udvikles genanvendelses- og genvindingskapacitet samt afsætningsmu-
ligheder for genvundet emballagemateriale;
indarbejdelse af genvundet materiale i emballage må ikke være i strid
med relevante bestemmelser om hygiejne, sundhed og forbrugersik-
kerhed;
der er behov for information på fællesskabsplan om mængden af
emballage og emballageaffald for at bidrage til at gøre det muligt atkontrollere, at dette direktivs mål gennemføres;
det er væsentligt, at alle, der tager del i fremstillingen, brugen,
importen og distributionen af emballage og emballerede produkter ihøjere grad gør sig klart, i hvilket omfang emballage bliver til affald,og at de i henhold til princippet om, at forureneren betaler, påtager sig
ansvar for sådant affald; udformningen og gennemførelsen af de i dette
direktiv omhandlede foranstaltninger vil i givet fald indebære og forud-sætte et nært samarbejde mellem alle parter som led i et fælles ansvar;
forbrugerne spiller en afgørende rolle i håndteringen af emballage og
emballageaffald, og forbrugeroplysningen bør derfor tage sigte på at
tilpasse forbrugernes adfærd og holdning;
medtagelsen i de planer for håndtering af affald, der kræves i henhold
til direktiv 75/442/EØF, af et særligt kapitel om emballage- og embal-
lageaffaldshåndtering vil bidrage til, at dette direktiv kan blive
gennemført effektivt;
for lettere at nå de i dette direktiv fastsatte mål kan det være nødven-
digt, at Fællesskabet og medlemsstaterne anvender økonomiske
instrumenter i overensstemmelse med traktatens bestemmelser for atundgå nye former for protektionisme;
uanset direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationspro-
cedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (
1) bør
medlemsstaterne anmelde udkastene til de foranstaltninger, de agter atvedtage, til Kommissionen, således at den kan fastslå, om de er i over-ensstemmelse med direktivet;
tilpasningen til den videnskabelige og tekniske udvikling af identifika-
tionssystemet for emballage og af skemaerne med oplysninger fradatabaserne varetages af Kommissionen efter en udvalgsprocedure;1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/400/EØF (EFT nr. L 221 af 6. 8. 1992, s. 55).
▼B
der skal være mulighed for at træffe særlige foranstaltninger for at
afhjælpe de vanskeligheder, der måtte opstå med hensyn til gennem-førelsen af nærværende direktiv, om fornødent efter den samme
udvalgsprocedure —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
1. Formålet med dette direktiv er at harmonisere medlemsstaternes
foranstaltninger i forbindelse med håndtering af emballage og emballa-geaffald for på den ene side at forebygge og mindske miljøbelastningen
herfra i samtlige medlemsstater samt i tredjelande og derved sikre et
højt miljøbeskyttelsesniveau, og for på den anden side at garantere detindre markeds funktion og undgå handelshindringer og forvridning ogbegrænsning af konkurrencen i Fællesskabet.
2. I den forbindelse fastsætter direktivet foranstaltninger rettet mod,
som første prioritet, at forebygge produktion af emballageaffald, og
som andre grundlæggende principper, genbrug af emballage samt
genvinding og andre former for genanvendelse af emballageaffaldsamt, som følge heraf, reduktion af den endelige bortskaffelse afaffaldet.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på al emballage, der markeds-
føres i Fællesskabet, og alt emballageaffald, uanset om det anvendes i,
eller stammer fra industri-, handels-, kontor-, værksteds-, service-,husholdnings- eller andre sektorer, og uanset hvilke materialer der eranvendt.
2. Dette direktiv indskrænker ikke de bestående kvalitetskrav til
emballage, herunder kravene til sikkerhed, beskyttelse af sundhed og
hygiejne i forbindelse med de emballerede produkter eller de eksister-
ende krav vedrørende transport, eller bestemmelserne i Rådets direktiv91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (
1).
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »emballage«: alle produkter af hvilken som helst art og materiale,
som anvendes til pakning, beskyttelse, håndtering, levering fra
producenten til brugeren eller forbrugeren og præsentation af varer,det være sig råvarer eller forarbejdede varer. Alle engangsartikler,der anvendes til samme formål, skal tilsvarende betragtes somemballage.
Emballage omfatter kun:
a) »salgsemballage eller primæremballage«, dvs. emballage
udformet på en sådan måde, at den på salgsstedet udgør ensalgsenhed for den endelige bruger eller forbruger
b) »multipak eller sekundær emballage«, dvs. emballage udformet
på en sådan måde, at den på salgsstedet udgør en samling af etvist antal salgsenheder, uanset om den sælges som sådan til denendelige bruger eller forbruger, eller om den kun bruges til at
fylde hylderne på salgsstedet; den kan fjernes fra varen, uden
at dette ændrer varens egenskaber
c) »transportemballage eller tertiær emballage«, dvs. emballage
udformet på en sådan måde, at håndtering og transport af et1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20.
▼B
antal salgsenheder eller multipak-emballager gøres lettere, så
skader forårsaget af fysisk håndtering eller transport kanundgås. Transportemballage omfatter ikke vej-, jernbane-,
skibs- og luftfragtcontainere
2) »emballageaffald«: enhver emballage eller ethvert emballagemate-
riale, der er omfattet af definitionen på affald i direktiv 75/442/
EØF, bortset fra spildprodukter fra produktionen
3) »emballageaffaldshåndtering«: håndtering af affald som defineret i
direktiv 75/442/EØF
4) »forebyggelse«: reduktion af mængden og miljøskadeligheden
— af materialer og stoffer i emballage og emballageaffald
— af emballage og emballageaffald på produktions-, markedsfør-
ings-, distributions-, anvendelses- og bortskaffelsesstadiet
navnlig gennem udvikling af renere produkter og teknologier
5) »genbrug«: enhver bortskaffelsesform, hvor emballage, som er
udformet med henblik på i sin levetid at kunne genbruges mindst
et bestemt antal gange, genpåfyldes eller genbruges til samme
formål, som den er udformet til, med eller uden støtte af hjælpe-produkter, som findes på markedet, og som muliggørgenpåfyldning af emballagen; genbrugt emballage bliver til embal-lageaffald, når det ikke længere kan genbruges
6) »genanvendelse«: enhver af de bortskaffelsesformer, der er anført i
bilag II B til direktiv 75/442/EØF
7) »genvinding«: oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmate-
rialerne til deres oprindelige formål eller til andre formål, herunderogså organisk genvinding, men ikke energiudnyttelse
8) »energiudnyttelse«: anvendelse af brændbart emballageaffald til
energifremstilling direkte ved forbrænding sammen med elleruden andet affald, men med anvendelse af varmen
9) »organisk genvinding«: aerob behandling (kompostering) eller
anaerob behandling (biogasudvinding) via mikroorganismer ogunder kontrollerede former af emballageaffaldets bionedbrydeligedele, hvorved der produceres stabiliserede organiske jordforbe-dringsmidler eller metan. Nedgravning af affaldet betragtes ikke
som organisk genvinding
10) »bortskaffelse«: enhver af de bortskaffelsesformer, der er anført i
bilag II A til direktiv 75/442/EØF
11) »økonomiske beslutningstagere«: i forbindelse med emballage,
leverandører af emballagematerialer, emballageproducenter og -omdannelsesvirksomheder, påfyldningsvirksomheder og emballage-
brugere, -importører, -forhandlere og -distributører, offentlige
myndigheder og offentligretlige organisationer
12) »frivillig aftale«: formel aftale mellem medlemsstatens kompetente
myndigheder og de berørte erhvervssektorer; den skal stå åben for
alle de parter, der ønsker at underkaste sig aftalens betingelser med
henblik på at få gennemført direktivets mål.
Artikel 4
Forebyggelse
1. Ud over de forebyggende foranstaltninger mod produktion af
emballageaffald, som iværksættes i henhold til artikel 9, sørger
medlemsstaterne for, at der bliver iværksat andre forebyggende foran-staltninger. Disse kan bestå af nationale programmer eller tilsvarendeforanstaltninger, der eventuelt iværksættes i samråd med samtligeøkonomiske beslutningstagere, og som tager sigte på at samle ogudnytte de forskellige forebyggelsesrelevante initiativer, der træffes i
medlemsstaterne. De skal respektere formålet med dette direktiv, jf.
artikel 1, stk. 1.
2. Kommissionen bidrager til at fremme forebyggelsen ved at
tilskynde til udarbejdelsen af egnede europæiske standarder, jf. artikel10.1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 5
Genbrug
Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktaten fremme
genbrugssystemer for emballage, der kan genbruges på en miljømæssigtfornuftig måde.
Artikel 6
Genanvendelse og genvinding
1. For at opfylde formålet med dette direktiv træffer medlemssta-
terne de nødvendige foranstaltninger til på hele deres område at nå
følgende mål:
a) senest fem år efter datoen for dette direktivs gennemførelse i nati-
onal ret skal mellem 50 vægtprocent som et minimum og 65vægtprocent som et maksimum af emballageaffaldet genanvendes
b) inden for rammerne af dette generelle mål skal, inden for samme
tidsfrist, mellem 25 vægtprocent som et minimum og 45 vægtpro-
cent som et maksimum af samtlige de materialer, der indgår i
emballageaffaldet, genvindes med et minimum på 15 vægtprocentfor hvert emballagemateriale
c) senest ti år efter datoen for dette direktivs gennemførelse i national
ret, skal der genanvendes og genvindes en procentdel, som Rådetfastsætter i overensstemmelse med stk. 3, litra b), med henblik påen kraftig stigning i måltallene i litra a) og b).
2. Medlemsstaterne tilskynder industrien til ved fremstilling af
emballage og andre produkter, at bruge materialer, der stammer fragenvundet emballageaffald, hvis dette er hensigtsmæssigt.
3. a) Europa-Parlamentet og Rådet vurderer på grundlag af en inte-
rimsrapport fra Kommissionen og, fire år efter den i stk. 1, litra
a), omhandlede dato, på grundlag af en endelig rapport, de erfa-ringer, som medlemsstaterne har gjort ved gennemførelsen af demål, der er fastsat i stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, samt resulta-terne af forskning og vurderingsteknikker, f. eks. økobalancer
b) senest seks måneder inden afslutningen af den første femårspe-
riode, jf. stk. 1, litra a), opstiller Rådet med kvalificeret flertal,på forslag af Kommissionen, de konkrete mål for den anden
femårsperiode, jf. stk. 1, litra c). Denne proces gentages hvert
femte år.
4. De foranstaltninger og mål, der er nævnt i stk. 1, litra a) og b),
offentliggøres af medlemsstaterne og gøres til genstand for en oplys-
ningskampagne, der er rettet mod såvel offentligheden som de
økonomiske beslutningstagere.
5. Grækenland, Irland og Portugal kan på grund af deres specifikke
situation, dvs. henholdsvis det store antal småøer, den udbredte fore-komst af landdistrikter og bjergområder samt det nuværende lave
emballageforbrug, beslutte
a) senest fem år fra datoen for direktivets gennemførelse at nå lavere
mål end dem, der er fastsat i stk. 1, litra a) og b), ovenfor, menskal mindst nå op på 25 % genanvendelse
b) samtidig at forlænge fristen for at nå målene i stk. 1, litra a) og b),
dog højst indtil den 31. december 2005.
6. Medlemsstater, som allerede har vedtaget eller planlægger at
vedtage programmer, som rækker ud over målene i stk. 1, litra a) ogb), og som har tilstrækkelig kapacitet til genanvendelse og genvinding,kan forfølge disse mål med henblik på et højt miljøbeskyttelsesniveau,
såfremt de pågældende foranstaltninger hverken giver anledning til
forvridning på det indre marked eller er til hinder for, at andremedlemsstater kan opfylde direktivet. Medlemsstaterne underretterKommissionen herom. Kommissionen bekræfter disse foranstaltningerefter sammen med medlemsstaterne at have forvisset sig om, at de erforenelige med ovenstående betragtninger, og at de ikke udgør et1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
vilkårligt middel til diskrimination eller en skjult handelshindring
mellem medlemsstaterne.
Artikel 7
Retur-, indsamlings- og genanvendelsessystemer
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at der
indføres systemer til sikring af:
a) tilbagetagelse og/eller indsamling af brugt emballage og/eller
emballageaffald fra forbrugeren, fra enhver anden endelig brugereller fra affaldsstrømmen, med henblik på håndtering af den brugteemballage eller emballageaffaldet på den mest hensigtsmæssige
måde
b) genbrug eller genanvendelse, herunder genvinding af indsamlet
emballage og/eller emballageaffald
for at opfylde målene i dette direktiv.
Sådanne systemer skal være åbne for deltagelse fra erhvervsdrivende i
de berørte sektorer og for deltagelse fra de kompetente offentlige
myndigheders side. De skal også gælde for importerede varer på ikke-
diskriminerende betingelser, herunder med hensyn til reglerne foradgang til systemerne og eventuelle afgifter; systemerne skal udformespå en sådan måde, at handelshindringer eller konkurrenceforvridningundgås i overensstemmelse med traktaten.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger indgår i en politik, der
omfatter al emballage og alt emballageaffald, navnlig under hensyn-tagen til forbruger- og miljøbeskyttelse, beskyttelse af sundhed,sikkerhed og hygiejne, beskyttelse af de emballerede varers og deanvendte materialers kvalitet, ægthed og tekniske egenskaber såvel
som beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.
Artikel 8
Mærknings- og identifikationsordning
1. Rådet træffer, på traktatens betingelser senest to år efter dette
direktivs ikrafttræden, afgørelse om mærkning af emballage.
2. For at fremme indsamling, genbrug og genanvendelse, herunder
genvinding, angives det på emballagen, til brug for den berørte indu-stri, hvad emballagematerialet/-materialerne består af, med henblik på
identifikation eller klassificering.
Med henblik herpå fastlægger Kommissionen senest tolv måneder efter
datoen for dette direktivs ikrafttræden på grundlag af bilag I og efterproceduren i artikel 21, de tal og forkortelser, som identifikationssy-stemet er baseret på; Kommissionen skal ligeledes efter samme
procedure fastlægge, hvilke materialer identifikationssystemet skal
omfatte.
3. Mærkningen påføres selve emballagen eller etiketten. Den skal
være umiddelbart synlig og let læselig. Mærkningen skal have en
passende varighed og holdbarhed, også efter emballagens åbning.
Artikel 9
Væsentlige krav
1. Tre år efter datoen for dette direktivs ikrafttræden sørger
medlemsstaterne for, at emballage kun markedsføres, hvis den opfylder
alle væsentlige krav i dette direktiv, herunder bilag II.
2. Medlemsstaterne formoder fra datoen i artikel 22, stk. 1, at alle
væsentlige krav i dette direktiv, herunder bilag II, er opfyldt for embal-
lage, som er i overensstemmelse med
a) de relevante harmoniserede standarder, hvis referencenumre er
offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende . Medlemssta-
terne offentliggør referencenumrene på de nationale standarder, dergennemfører de harmoniserede standarder1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
b) de nedenfor i stk. 3 omhandlede relevante nationale standarder, hvis
der ikke findes harmoniserede standarder på de områder, der eromfattet af disse standarder.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
standarder, jf. stk. 2, litra b), som de anser for at være i overensstem-melse med de væsentlige krav, denne artikel henviser til.Kommissionen sender straks teksten til disse standarder til de øvrigemedlemsstater.
Medlemsstaterne offentliggør referencerne for disse standarder.
Kommissionen sørger for, at de offentliggøres i De Europæiske Fælles-
skabers Tidende .
4. Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at de i stk. 2
omhandlede standarder ikke fuldt ud opfylder de i stk. 1 omhandledevæsentlige krav, indbringer Kommissionen eller den pågældendemedlemsstat sagen for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 83/189/
EØF med angivelse af grundene hertil. Udvalget afgiver udtalelse
herom hurtigst muligt.
På grundlag af udtalelsen meddeler Kommissionen medlemsstaterne,
om det er nødvendigt at trække de pågældende standarder tilbage frade i stk. 2 og 3 nævnte offentliggørelser.
Artikel 10
Standardisering
Kommissionen fremmer i fornødent omfang udarbejdelsen af europæ-
iske standarder i forbindelse med de væsentlige krav, som er
omhandlet i bilag II.
Kommissionen fremmer især udarbejdelsen af europæiske standarder i
forbindelse med:
— kriterier og metodologier for livscyklusanalyser af emballager
— metoder til måling og kontrol af indholdet af tungmetaller og andre
farlige stoffer i emballagen og udslippet heraf til miljøet fra embal-
lager og emballageaffald
— kriterier for et minimumsindhold af genbrugsmaterialer i embal-
lagen for passende typer af emballage
— kriterier for genvindingsmetoder
— kriterier for komposteringsmetoder og produceret kompost
— kriterier for mærkning af emballager.
Artikel 11
Koncentrationerne af tungmetaller i emballage
1. Medlemsstaterne sørger for, at summen af koncentrationerne af
bly, cadmium, kviksølv og hexavalent chrom i emballage eller embal-
lagekomponenter ikke overskrider
— 600 ppm på vægtbasis to år efter datoen i artikel 22, stk. 1
— 250 ppm på vægtbasis tre år efter datoen i artikel 22, stk. 1— 100 ppm på vægtbasis fem år efter datoen i artikel 22, stk. 1.
2. Disse koncentrationsniveauer gælder ikke for emballager, der
udelukkende er fremstillet af blykrystalglas som defineret i direktiv69/493/EØF (
1).1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 9
(1) EFT nr. L 326 af 29. 12. 1969, s. 36.
▼B
3. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 21:
— under hvilke betingelser de ovennævnte koncentrationsniveauer ikke
finder anvendelse på genvundne materialer eller på produktcy-klusser inden for en lukket og kontrolleret kæde
— hvilke typer emballage der er undtaget fra kravet i stk. 1, tredje led.
Artikel 12
Informationssystemer
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at der
oprettes harmoniserede databaser om emballage og emballageaffald,
hvis dette ikke allerede er sket, som et bidrag til, at medlemsstaterne
og Kommissionen kan overvåge gennemførelsen af dette direktivs mål.
2. Med henblik herpå skal databaserne især tilvejebringe oplysninger
om de enkelte medlemsstaters emballage- og emballageaffalds-strømmes omfang, karakteristika og udvikling (herunder oplysninger
om indholdet af giftige eller farlige stoffer i emballagematerialet og
de komponenter, som er anvendt til fremstillingen heraf).
3. For at harmonisere dataenes karakteristika og præsentation og for
at gøre medlemsstaternes data indbyrdes kompatible leverer medlems-staterne deres disponible data til Kommissionen ved hjælp af skemaer,som Kommissionen vedtager et år efter datoen for dette direktivs
vedtagelse efter proceduren i artikel 21, på grundlag af bilag III.
4. Medlemsstaterne tager hensyn til små og mellemstore virksomhe-
ders særlige problemer med at tilvejebringe detaljerede data.
5. De indhentede data leveres sammen med de nationale rapporter,
jf. artikel 17, og ajourføres i de efterfølgende rapporter.
6. Medlemsstaterne kræver af alle berørte erhvervsdrivende, at de
forsyner de kompetente myndigheder med pålidelige data om deres
sektor som krævet i denne artikel.
Artikel 13
Oplysninger til emballagebrugerne
Medlemsstaterne træffer senest to år efter datoen i artikel 22, stk. 1,
foranstaltninger til at sikre, at alle emballagebrugere, herunder isærforbrugerne, får de nødvendige oplysninger om:
— de eksisterende retur-, indsamlings- og genanvendelsesordninger
— det bidrag, de selv kan yde til genbrug, genanvendelse og genvin-
ding af emballage og af emballageaffald
— betydningen af de emballagemærkninger, der findes på markedet— de relevante elementer i håndteringsplanerne for emballage og
emballageaffald som omhandlet i artikel 14.
Artikel 14
Håndteringsplaner
I overensstemmelse med de i dette direktiv omhandlede mål og foran-
staltninger indføjer medlemsstaterne i de affaldshåndteringsplaner, derkræves i artikel 7 i direktiv 75/442/EØF et særligt kapitel om håndte-ring af emballage og emballageaffald, som omfatter de foranstaltninger,der skal træffes i henhold til artikel 4 og 5.
Artikel 15
Økonomiske instrumenter
Rådet, som træffer afgørelse på grundlag af de relevante artikler i trak-
taten, vedtager økonomiske instrumenter for at fremme realiseringen afdette direktivs mål. Så længe der ikke findes sådanne foranstaltninger,kan medlemsstaterne i overensstemmelse med de principper, der gælderfor Fællesskabets politik på miljøområdet, bl. a. princippet om atforureneren betaler, og under overholdelse af de forpligtelser, som1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 10
▼B
følger af traktaten, vedtage foranstaltninger med henblik på realise-
ringen af disse mål.
Artikel 16
Anmeldelse
1. Uden at dette indskrænker bestemmelserne i direktiv 83/189/EØF,
skal medlemsstaterne meddele Kommissionen udkastene til de foran-staltninger, de agter at træffe inden for rammerne af dette direktiv,bortset fra foranstaltninger af fiskal karakter, men inklusive tekniske
specifikationer i forbindelse med fiskale foranstaltninger, som skal
tilskynde til at opfylde sådanne tekniske specifikationer, så Kommis-sionen kan gennemgå dem i lyset af de gældende bestemmelser; isådanne tilfælde følger Kommissionen proceduren i ovennævntedirektiv.
2. Hvis den foreslåede foranstaltning også vedrører et teknisk
spørgsmål som omhandlet i direktiv 83/189/EØF, kan den pågældendemedlemsstat i forbindelse med den i nærværende direktiv fastsatteanmeldelsesprocedure angive, at anmeldelsen også gælder for direktiv
83/189/EØF.
Artikel 17
Rapporteringspligt
Medlemsstaterne forelægger i overensstemmelse med artikel 5 i
direktiv 91/692/EØF (
1) Kommissionen en rapport om gennemførelsen
af nærværende direktiv. Den første rapport skal omfatte perioden 1995
til 1997.
Artikel 18
Markedsføring
Medlemsstaterne må ikke forhindre, at emballage, der opfylder bestem-
melserne i dette direktiv, markedsføres på deres område.
Artikel 19
Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling
De ændringer, der er nødvendige for at tilpasse identifikationssystemet
— jf. artikel 8, stk. 2, bilag I, og artikel 10, sidste led — og skemaerne
med oplysninger fra databaserne — jf. artikel 12, stk. 3, og bilag III —
til den videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages efter procedureni artikel 21.
Artikel 20
Specifikke foranstaltninger
1. Kommissionen skal efter proceduren i artikel 21 fastsætte, hvilke
tekniske foranstaltninger der er nødvendige for at løse eventuelle
vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af dette direktivsbestemmelser på navnlig primæremballager til medicinske anordningerog lægemidler, små emballager og luksusemballager.
2. Kommissionen forelægger ligeledes Europa-Parlamentet og Rådet
en rapport om enhver anden foranstaltning, der skal træffes, eventueltledsaget af et forslag.
Artikel 21
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg.1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 11
(1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48.▼M1
▼M1
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (1), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 22
Gennemførelse i national ret
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30.juni 1996. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative
bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, ellerde skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De
nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne underretter derudover Kommissionen om alle
love og administrative bestemmelser, som de udsteder på områder, derer omfattet af dette direktiv.
4. Kravene til emballagefremstilling gælder under ingen omstændig-
heder for emballage, der anvendes til et givet produkt inden datoen fordette direktivs ikrafttræden.
5. Medlemsstaterne tillader i en periode på højst fem år fra tids-
punktet for dette direktivs ikrafttræden, markedsføring af emballage,
der er fremstillet før dette tidspunkt, og som opfylder bestemmelserne
i den nationale lovgivning.
Artikel 23
Direktiv 85/339/EØF ophæves fra datoen i artikel 22, stk. 1.
Artikel 24
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 25
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 12
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼B
▼B
BILAG I
IDENTIFIKATIONSSYSTEM
For plast anvendes nummerering fra 1 til 19; for papir og pap fra 20 til 39; for
metal fra 40 til 49; for træ fra 50 til 59; for tekstiler fra 60 til 69 og for glas fra
70 til 79.
Identifikationssystemet kan også baseres på forkortelser for det eller de anvendte
materialer (f. eks. HDPE: High Density Polyethylene). Tal eller forkortelser eller
begge dele kan anvendes til at identificere materialer. De omtalte identifikati-
onsmetoder skal anbringes i midten af eller under den grafiske genanvendelses-
eller genbrugsmærkning.1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 13
▼B
BILAG II
VÆSENTLIGE KRAV TIL EMBALLAGES SAMMENSÆTNING OG
MULIGHEDERNE FOR GENBRUG OG GENANVENDELSE,
HERUNDER GENVINDING, AF EMBALLAGE
1.Krav til emballages fremstilling og sammensætning
— Emballage skal fremstilles på en sådan måde, at emballagens rumfang og
vægt mindskes til det minimum, der behøves til at bevare det for det
emballerede produkt og for forbrugeren nødvendige sikkerheds-, hygi-
ejne- og acceptniveau.
— Emballage skal udformes, fremstilles og markedsføres på en sådan måde,
at den kan genbruges eller genanvendes, herunder genvindes, og således
at miljøbelastningen herfra mindskes mest muligt i forbindelse med bort-
skaffelse af emballageaffald eller restprodukter fra
emballageaffaldshåndtering.
— Emballage skal fremstilles på en sådan måde, at indholdet af skadelige og
andre farlige stoffer og materialer som bestanddele af emballagemate-
rialet eller af emballagekomponenterne, minimeres for så vidt angår
deres tilstedeværelse i emissioner, aske eller perkolat, når emballager
eller restprodukter fra håndtering af emballageaffald forbrændes eller
deponeres.
2.Krav i forbindelse med emballagens genbrugelighed
Følgende krav skal være opfyldt samtidig:
— emballagens fysiske egenskaber skal være af en sådan art, at emballagen
kan genbruges et antal gange under normalt forudsigelige anvendelsesbe-
tingelser,
— det skal være muligt at behandle den brugte emballage i overensstem-
melse med sundheds- og sikkerhedskravene for arbejdstagerne,
— emballagen skal opfylde kravene til genanvendelig emballage, når embal-
lagen ikke længere genbruges og dermed bliver til affald.
3.Krav i forbindelse med emballagens genanvendelighed
a) Genanvendelse i form af materialegenvinding
Emballage skal fremstilles på en sådan måde, at det er muligt at genvinde en
vis vægtprocent af de anvendte materialer til fremstilling af salgbare
produkter under hensyn til de gældende standarder i Fællesskabet. Fastsæt-
telsen af denne procentdel kan variere afhængigt af, hvilken type materiale
emballagen består af.
b) Genanvendelse i form af energiudnyttelse
Emballageaffald, der forarbejdes med henblik på energiudnyttelse, skal have
en mindste nedre brændværdi for at give en optimal energiudnyttelse.
c) Genanvendelse i form af kompostering
Emballageaffald, der forarbejdes med henblik på kompostering, skal være
bionedbrydeligt i en sådan grad, at det ikke hindrer separat indsamling og
den komposteringsproces eller -aktivitet, som affaldet underkastes.
d) Bionedbrydelig emballage
Bionedbrydeligt emballageaffald skal kunne nedbrydes fysisk, kemisk,
termisk eller biologisk på en sådan måde, at det meste af komposten til slut
nedbrydes til kuldioxid, biomasse og vand.1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 14
▼B
BILAG III
MEDLEMSSTATERNES DATABASE VEDRØRENDE EMBALLAGE OG
EMBALLAGEAFFALD SKAL INDEHOLDE FØLGENDE DATA
(UDFORMES SOM SKEMA 1 TIL 4 I DET FØLGENDE)
1. Med hensyn til både primær, sekundær og tertiær emballage angives:
a) mængden af emballageforbruget på nationalt område fordelt på hver større
materialekategori (produktion + import − eksport) (skema 1)
b) mængden af genbrugt emballage (skema 2).
2. Med hensyn til emballageaffald fra både husholdninger og fra andre kilder
angives:
a) mængden for hver større materialekategori af genanvendt og bortskaffet
affald på nationalt område (produktion + import − eksport) (skema 3)
b) mængden af genvundet og genanvendt affald for hver større materialeka-
tegori (skema 4).1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 15
▼B
SKEMA 1
Forbruget af primær, sekundær og tertiær emballage på det nationale område
1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 16
▼B
SKEMA 2
Mængden af primær, sekundær og tertiær emballage, der er genbrugt på det nationale område
1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 17
▼B
SKEMA 3
Mængden af genanvendt og bortskaffet emballageaffald på det nationale område
1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 18
▼B
SKEMA 4
Mængden af genvundet og genanvendt emballageaffald på det nationale område
1994L0062 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 19