Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 574/72
af 21. marts 1972
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger
på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for
Fællesskabet
(Konsolideret udgave — EFT nr. L 28 af 30. 1. 1997, s. 1 ( *))
(EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EF) nr. 1290/97 af 27. juni 1997 L 176 1 4.7.1997
(*) Jf. tillæg.1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 574/72
af 21. marts 1972
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om
anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for
Fællesskabet
(Konsolideret udgave — EFT nr. L 28 af 30. 1. 1997, s. 1 ( *))
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
særlig artikel 51 og 235,
under henvisning til forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de
sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende ogderes familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet, særlig artikel 98,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:
Der skal fastsættes regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71
på grundlag af de nye principielle bestemmelser og de erfaringer, der er
indvundet i løbet af de år, disse forordninger har været gældende;
der er navnlig behov for en nøje angivelse af de kompetente myndigheder og
institutioner i hver medlemsstat, samt de kontaktorganer, som har beføjelsertil at kommunikere direkte indbyrdes;
der er ligeledes behov for en nøje angivelse af de dokumenter, der skal
fremlægges, og af formaliteter, der skal opfyldes af de pågældende for at opnåydelser;
det er nødvendigt detaljeret at præcisere reglerne til gennemførelse af
bestemmelser i forordning (EØF) nr. 1408/71 om bestemmelse af, hvilken
lovgivning der skal finde anvendelse, samt bestemmelserne om de forskellige
kategorier af ydelser;
der er ligeledes behov for en nøje angivelse af betingelserne for refusion af
ydelser, der er udredt af en medlemsstats institution til udgift for en institutioni en anden medlemsstat, samt af de opgaver, der skal henlægges til
Revisionsudvalget;
der bør fastsættes regler for anvendelsen af den fremgangsmåde, der skal
følges ved valutaomregningen inden for Det Europæiske Monetære System;
for at fremme kommunikationen mellem medlemsstaternes myndigheder og
institutioner er det nødvendigt at fastsætte mulighed for elektronisk
databehandling inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 1408/71;
der bør gives mulighed for at ændre bilag, 1, 4, 5, 6, 7 og 8 til forordning
(EØF) nr. 574/72 ved en forordning udstedt af Kommissionen på begæring afden eller de pågældende medlemsstater eller deres kompetente myndigheder
efter udtalelse fra Den Administrative Kommission, idet det eneste formål
med ændringen af ovennævnte bilag er at indføje beslutninger truffet af depågældende medlemsstater eller disses kompetente myndigheder i en afFællesskabets retsakter —!B
(*) Jf. tillæg.1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 2
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning:
a) betyder udtrykket »forordning« forordning (EØF) nr. 1408/71b) betyder udtrykket »gennemførelsesforordning« nærværende forordningc) har de i forordningens artikel 1 fastlagte udtryk den betydning, der er
tillagt dem i den nævnte artikel.
Artikel 2
Blanketter — meddelelser vedrørende lovgivning — vejledninger
1. Blanketterne til de attester, bevidnelser, erklæringer, begæringer og
øvrige dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen af forordningen oggennemførelsesforordningen, udarbejdes af Den Administrative Kommission.
To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan efter udtalelse fra
Den Administrative Kommission aftale at gøre brug af forenklede blanketter i
deres indbyrdes forhold.
Disse attester, bevidnelser, erklæringer, begæringer og øvrige dokumenter kan
overføres mellem institutionerne enten ved hjælp af papirblanketter eller viatelematiktjenester som standardiserede elektroniske meddelelser i henhold til
bestemmelserne i afsnit VIa. Dataudveksling ved hjælp af telematiktjenester
er betinget af en aftale mellem de kompetente myndigheder i afsender- ogmodtagerstat.
2. Den administrative Kommission kan til brug for de kompetente
myndigheder i hver medlemsstat indsamle oplysninger om de nationale
lovbestemmelser, hvorpå forordningen finder anvendelse.
3. Den administrative Kommission udarbejder vejledninger, der tager sigte
på at underrette de pågældende om deres rettigheder samt om deadministrative formaliteter, de skal iagttage for at gøre disse rettighedergældende.
Disse vejledninger skal fastlægges efter forhandling med Det Rådgivende
Udvalg.
Artikel 3 (7)
Kontaktorganer — Forbindelse mellem institutionerne indbyrdes samt mellem
institutionerne og de berettigede
1. De kompetente myndigheder kan udpege kontaktorganer, der er berettiget
til at træde i direkte forbindelse med hinanden.
2. Enhver institution i en medlemsstat samt enhver person, der er bosat eller
opholder sig på en medlemsstats område, kan — enten direkte eller gennem
kontaktorganerne — rette henvendelse til en anden medlemsstats institution.
3. Afgørelser og andre dokumenter fra en medlemsstats institution, som
vedrører en person, der er bosat eller opholder sig på en anden medlemsstats
område, kan meddeles vedkommende direkte pr. anbefalet brev.
Artikel 4 (9)
Bilag
1. Bilag 1 angiver den eller de kompetente myndigheder i de enkelte
medlemsstater.
2. Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i de enkelte medlemsstater.!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 3
3. Bilag 3 angiver bopælsstedets og opholdsstedets institutioner i de enkelte
medlemsstater.
4. Bilag 4 angiver de kontaktorganer, der er udpeget i medfør af
gennemførelsesforordningens artikel 3, stk. 1.
5. Bilag 5 angiver de bestemmelser, som omhandles i gennemførelsesfor-
ordningens artikel 5, artikel 53, stk. 3, artikel 104, artikel 105, stk. 2, artikel
116 og artikel 121.
6. Bilag 6 angiver den fremgangsmåde ved betaling af ydelser, der i medfør
af gennemførelsesforordningens artikel 53, stk. 1, er valgt af de forpligtedeinstitutioner i de enkelte medlemsstater.
7. Bilag 7 angiver navn og hjemsted for de i gennemførelsesforordningens
artikel 55, stk. 1, nævnte banker.
8. Bilag 8 angiver de medlemsstater, på hvis gensidige forhold gennem-
førelsesforordningens artikel 10a, stk. 1, litra d), finder anvendelse.
9. Bilag 9 angiver de ordninger, der skal tages i betragtning ved beregningen
af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser i medfør af gennem-førelsesforordningens artikel 94, stk. 3, litra a), og artikel 95, stk. 3, litra a).
10. Bilag 10 angiver de institutioner eller organer, der er udpeget af de
kompetente myndigheder, navnlig i medfør af følgende bestemmelser:
a) forordningen: artikel 14c, artikel 14d, stk. 3, og artikel 17b) gennemførelsesforordningen: artikel 6, stk. 1, artikel 8, artikel 10b,
artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 12a, artikel 13, stk. 2 og 3,
artikel 14, stk. 1, 2 og 3, artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 80, stk.2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, artikel 85, stk. 2, artikel 86, stk. 2, artikel89, stk. 1, artikel 91, stk. 2, artikel 102, stk. 2, artikel 109, artikel 110 og
artikel 113, stk. 2.
11. Bilag 11 angiver den eller de ordninger, der er omhandlet i forordningens
artikel 35, stk. 2.
AFSNIT II
GENNEMFØRELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BE-
STEMMELSER
Gennemførelse af forordningens artikel 6 og 7
Artikel 5
Anvendelse af gennemførelsesforordningen i stedet for administrative aftaler om
gennemførelse af overenskomster
Gennemførelsesforordningens bestemmelser træder i stedet for bestemmel-
serne i de administrative aftaler om gennemførelse af de overenskomster, der
er nævnt i forordningens artikel 6; de træder ligeledes i stedet for
bestemmelserne om gennemførelse af de overenskomster, der er nævnt iforordningens artikel 7, stk. 2, litra c), for så vidt disse gennemførelses-bestemmelser ikke er anført i bilag 5.
Gennemførelse af forordningens artikel 9
Artikel 6
Adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring
1. Såfremt den pågældende under hensyntagen til forordningens artikel 9 og
artikel 15, stk. 3, opfylder betingelserne for adgang til frivillig forsikring ellerfrivillig fortsat forsikring i tilfælde af invaliditet, alderdom og dødsfald(pensioner) inden for flere ordninger i medfør af en medlemsstats lovgivning,
og såfremt han ikke i medfør af sin seneste lønnede eller selvstændige
beskæftigelse har været omfattet af den tvungne forsikring inden for en afdisse ordninger, har han på grundlag af de nævnte bestemmelser adgang til
frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring inden for den ordning, der er
fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat eller, såfremt der ikke er fastsatnogen ordning, inden for en af ham selv valgt ordning.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 4
2. For at opnå ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 9, stk. 2,
skal den pågældende for vedkommende medlemsstats institution fremlæggeattest for de forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efterlovgivningen i enhver anden medlemsstat. Denne attest udstedes efter den
pågældendes anmodning af den eller de institutioner, der anvender de
lovgivninger, hvorefter han har tilbagelagt disse perioder.
Gennemførelse af forordningens artikel 12
Artikel 7 (11)
Almindelige regler om gennemførelse af bestemmelserne om undgåelse af
dobbeltydelse
1. Når de ydelser, der kan kræves udbetalt efter lovgivningen i to eller flere
medlemsstater, samtidig vil kunne nedsættes, stilles i bero eller bortfalde,
divideres de ydelsesbeløb, som ikke udbetales ved en streng anvendelse af den
i berørte medlemsstaters lovgivning fastsatte bestemmelser om nedsættelse,midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser, med det antal ydelser, som
skal nedsættes, stilles i bero eller bortfalde.
2. Ved anvendelsen af forordningens artikel 12, stk. 2, 3 og 4, artikel 46a,
46b og 46c, meddeler de kompetente institutioner på begæring hinanden alle
nødvendige oplysninger.
Artikel 8 (5)
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved sygdom eller
moderskab efter lovgivningen i flere medlemsstater
1. Dersom en arbejdstager, en selvstændig erhvervsdrivende eller et af hans
familiemedlemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i to eller
flere medlemsstater, tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen i denmedlemsstat, på hvis område fødslen har fundet sted, eller — såfremt fødslenikke har fundet sted på en af disse medlemsstaters område — alene efter
lovgivningen i den medlemsstat, hvoraf den pågældende arbejdstager eller
selvstændige erhvervsdrivende senest har været omfattet.
2. Dersom en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende har ret til
ydelser ved sygdom efter lovgivningen i Irland og i Det Forenede Kongerigefor den samme uarbejdsdygtighedsperiode, tilkendes disse ydelser alene efterlovgivningen i den medlemsstat, hvoraf den pågældende senest har været
omfattet.
3. Dersom en person eller et af hans familiemedlemmer i de i forordningens
artikel 14c, litra b), omhandlede tilfælde har ret til naturalydelser ved sygdom
eller moderskab efter to af de pågældende lovgivninger, gælder følgenderegler:
a) hvis mindst én af disse lovgivninger indeholder bestemmelser om, at
ydelserne tilkendes i form af refusion til ydelsesmodtageren, afholdesydelserne udelukkende af institutionen i den medlemsstat, på hvis
område de er blevet udredt
b) hvis ydelserne er blevet udredt på en anden end de to implicerede
medlemsstaters område, afholdes de udelukkende af institutionen i den
medlemsstat, af hvis lovgivning den pågældende er omfattet i kraft af sinlønnede beskæftigelse.
Artikel 8a
Regler, der gælder i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved sygdom, arbejdsulykker
eller erhvervssygdomme efter den græske lovgivning og efter lovgivningen i en
eller flere andre medlemsstater
Såfremt en arbejdstager, en selvstændig erhvervsdrivende eller et af hans
familiemedlemmer for samme periode har ret til ydelser ved sygdom,
arbejdsulykker eller erhvervssygdomme efter den græske lovgivning og efter
lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater, tilkendes disse ydelseralene efter den lovgivning, som den pågældende senest har været omfattet af.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 5
Artikel 9 (5)
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved dødsfald efter
lovgivningen i flere medlemsstater
1. Indtræder et dødsfald på en medlemsstats område, er det alene den efter
denne medlemsstats lovgivning erhvervede ret til begravelseshjælp, der
bevares, medens den ret, der er erhvervet efter lovgivningen i enhver anden
medlemsstat, bortfalder.
2. Indtræder et dødsfald på en medlemsstats område, medens retten til
begravelseshjælp er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andremedlemsstater, eller indtræder et dødsfald uden for medlemsstaternes område,medens retten er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater, er
det alene den ret, der er erhvervet i den medlemsstat, af hvis lovgivning
afdøde senest har været omfattet, der bevares, medens den efter lovgivningen ienhver anden medlemsstat erhvervede ret bortfalder.
3. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2 bevares retten til begravelseshjælp,
der er erhvervet efter lovgivningen i begge de i bilag VII omhandledemedlemsstater, i de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfælde.
Artikel 9a
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til ydelser ved arbejdsløshed
Såfremt en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, der har ret til
ydelser ved arbejdsløshed efter den medlemsstats lovgivning, som han ihenhold til forordningens artikel 69 var omfattet af under sin seneste lønnede
eller selvstændige beskæftigelse, vender tilbage til Grækenland, hvor han
ligeledes har ret til arbejdsløshedsydelser i medfør af en tidligere tilbagelagtforsikrings- eller beskæftigelsesperiode eller periode med selvstændigvirksomhed under græsk lovgivning, stilles ydelserne efter den græske
lovgivning i bero i den i forordningens artikel 69, stk. 1, litra c), omhandlede
periode.
Artikel 10 (12) (13)
Regler, der anvendes i tilfælde af samtidig ret til familieydelser eller børnetilskud
til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende
1. a) Retten til familieydelser eller børnetilskud i henhold til en
medlemsstats lovgivning, hvorefter erhvervelse af ret til disseydelser eller tilskud ikke er betinget af forsikring eller af lønneteller selvstændig beskæftigelse, suspenderes, når der i den samme
periode og for det samme familiemedlem består ret til ydelser enten i
henhold til en anden medlemsstats nationale lovgivning alene eller ihenhold til forordningens artikel 73, 74, 77 eller 78, med indtil etbeløb svarende til disse ydelser
b) Hvis der imidlertid udøves erhvervsmæssig beskæftigelse på den
første medlemsstats område
i) af den person, der har ret til familieydelser, eller af den person,
som ydelserne udbetales til, for så vidt angår de ydelser, der
består ret til enten i henhold til en anden medlemsstats nationale
lovgivning alene eller i henhold til forordningens artikel 73 eller74, suspenderes dog retten til de familieydelser, der ydes enten i
henhold til denne anden medlemsstats nationale lovgivning
alene eller i henhold til disse artikler, med indtil et beløbsvarende til de familieydelser, der er fastsat i lovgivningen i denmedlemsstat, på hvis område familiemedlemmet er bosat.
Ydelser, som udbetales af den medlemsstat, på hvis område
familiemedlemmet er bosat, afholdes af denne stat
ii) af den person, der har ret til disse ydelser, eller af den person,
som disse ydelser udbetales til, for så vidt angår de ydelser, derbestår ret til enten i henhold til en anden medlemsstats nationalelovgivning alene eller i henhold til forordningens artikel 77 eller
78, suspenderes dog retten til de familieydelser eller børne-
tilskud, der ydes enten i henhold til denne anden medlemsstatsnationale lovgivning alene eller i henhold til disse artikler; i såfald modtager den pågældende familieydelser eller børnetilskud
fra den medlemsstat, på hvis område børnene er bosat, idet
udgiften afholdes af denne medlemsstat, samt i givet fald andre!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 6
ydelser efter forordningens artikel 77 eller 78 end børnetilskud,
idet udgiften afholdes af den stat, der er kompetent efter disseartikler.
2. Hvis en arbejdstager, der er omfattet af en medlemsstats lovgivning, har
ret til familieydelser på grundlag af forsikrings- eller beskæftigelsesperioder,
der tidligere er tilbagelagt efter græsk lovgivning, suspenderes denne ret, nårder for den samme periode og for det samme familiemedlem består ret tilfamilieydelser efter lovgivningen i førstnævnte medlemsstat i medfør af
forordningens artikel 73 og 74, med indtil et beløb svarende til disse ydelser.
3. Hvis der for samme periode og for samme familiemedlem kan kræves
udbetalt familieydelser af to medlemsstater i henhold til forordningens artikel73 og/eller 74, udbetaler den kompetente institution i den medlemsstat, i hvis
lovgivning det højeste ydelsesbeløb er fastsat, det fulde ydelsesbeløb med
forpligtelse for den kompetente institution i den anden medlemsstat til atrefundere halvdelen af det nævnte beløb, idet det refunderede beløb dog ikkekan overstige det beløb, der er fastsat i sidstnævnte medlemsstats lovgivning.
Artikel 10a (8)
Regler, der anvendes, når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende
successivt har været omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i sammeperiode eller del af en periode
Dersom en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende successivt har
været omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i løbet af en udbetalings-
periode, således som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser i denene eller begge de pågældende stater, gælder følgende regler:
a) de familieydelser, som den pågældende kan gøre krav på efter
lovgivningen i hver af disse stater, svarer til antallet af de daglige
ydelser, der udbetales efter den pågældende lovgivning. Dersomlovgivningen i de pågældende stater ikke indeholder bestemmelser om
udbetaling af daglige ydelser, tilkendes familieydelserne efter forholdet
mellem det tidsrum, i hvilket den pågældende har været omfattet aflovgivningen i hver af disse medlemsstater, og det i den pågældendelovgivning fastsatte tidsrum
b) når familieydelserne er udbetalt af en institution for et tidsrum, hvor de
skulle have været udbetalt af en anden institution, skal der foretages enafregning mellem disse institutioner
c) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte beskæftigelses-
perioder eller perioder med selvstændig virksomhed udtrykkes i andre
enheder end dem, der anvendes ved beregningen af familieydelser imedfør af den lovgivning i en anden medlemsstat, hvoraf den pågældendetillige har været omfattet i det samme tidsrum, sker omregningen, for så
vidt angår anvendelsen af litra a) og b), efter gennemførelsesfor-
ordningens artikel 15, stk. 3
d) uanset bestemmelserne i litra a) skal i forholdet mellem de i bilag 8 til
gennemførelsesforordningen nævnte medlemsstater den institution, der
afholder udgifterne ved familieydelser på grundlag af den første lønnede
eller selvstændige beskæftigelse i det pågældende tidsrum, afholde disseudgifter i hele udbetalingsperioden.
AFSNIT III
GENNEMFØRELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM,
HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES
Gennemførelse af forordningens artikel 13 til 17
Artikel 10b (9)
Formaliteter i medfør af forordningens artikel 13, stk. 2, litra f)
Datoen og betingelserne for, hvornår en i forordningens artikel 13, stk. 2, litra
f), omhandlet person ikke længere er omfattet af en medlemsstats lovgivning,
afgøres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne lovgivning. Den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat,!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 7
af hvis lovgivning den pågældende bliver omfattet, retter henvendelse til den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i førstnævntemedlemsstat for at få oplyst denne dato.
Artikel 11
Formaliteter ved udstationering af en arbejdstager i henhold til forordningens
artikel 14, stk. 1, og artikel 14b, stk. 1, og ved aftaler indgået i henhold til
forordningens artikel 17
1. Den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, hvis lovgivning fortsat finder anvendelse, skal
a) på arbejdstagerens eller dennes arbejdsgivers anmodning i de i
forordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 14b, stk. 1, omhandlede
tilfælde
b) i tilfælde, hvor forordningens artikel 17 finder anvendelse
udlevere arbejdstageren en attest, der bekræfter, at han fortsat er omfattet af
denne lovgivning indtil et nærmere angivet tidspunkt.
2. Samtykke i de tilfælde, der er omhandlet i forordningens artikel 14, stk.
1, litra b), og artikel 14b, stk. 1, skal indhentes af arbejdsgiveren.
Artikel 11a
Formaliteter i henhold til forordningens artikel 14a, stk. 1, og 14b, stk. 2, og ved
aftaler indgået i henhold til forordningens artikel 17 ved udøvelse af virksomhed ien anden medlemsstat end den, hvor den pågældende normalt udøver selvstændig
virksomhed
1. Den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, hvis lovgivning fortsat finder anvendelse, skal
a) på den selvstændige erhvervsdrivendes anmodning i de i forordningens
artikel 14a, stk. 1, og artikel 14b, stk. 2, omhandlede tilfælde
b) i tilfælde, hvor forordningens artikel 17 finder anvendelseudlevere den selvstændige erhvervsdrivende en attest, der bekræfter, at han
fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil en nærmere angivet tidspunkt.
2. Samtykke i de tilfælde, der er omhandlet i forordningens artikel 14a, stk.
1, litra b), og artikel 14b, stk. 2, skal indhentes af den selvstændigeerhvervsdrivende.
Artikel 12
Særlige bestemmelser om arbejdstageres medlemskab af den tyske ordning for
social sikring
Såfremt tysk lovgivning i medfør af forordningens artikel 13, stk. 2, litra a),
artikel 14, stk. 1 og 2, eller artikel 14b, stk. 1, eller i medfør af en aftale
indgået i henhold til forordningens artikel 17 finder anvendelse på enarbejdstager, der er beskæftiget af en virksomhed eller en arbejdsgiver, hvishjemsted eller bopæl ikke er beliggende på Tysklands område, og arbejds-
tageren ikke har noget fast arbejdssted på tysk område, finder denne
lovgivning anvendelse, som om arbejdstageren var beskæftiget på sitbopælssted på tysk område.
Hvis arbejdstageren ikke har bopæl på tysk område, finder den tyske
lovgivning anvendelse, som om han var beskæftiget på et sted, for hvilketAllgemeine Ortskrankenkasse Bonn (den almindelige stedlige sygekasse for
Bonn), er kompetent.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 8
Artikel 12a (5)
Bestemmelser for de i forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), artikel 14, stk. 3,
artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c omhandlede personer, som normalt har
lønnet og/eller selvstændig beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område
Ved anvendelsen af forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), artikel 14, stk. 3,
artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c gælder følgende regler:
1. a) En person, som normalt udfører sit arbejde på to eller flere
medlemsstaters område eller i en virksomhed, som har sit hjemstedeller forretningssted på en medlemsstats område, og hvor tomedlemsstaters fælles grænse går igennem virksomheden, eller
som samtidig har lønnet beskæftigelse på en medlemsstats område
og selvstændig beskæftigelse på en anden medlemsstats område, ihenhold til bestemmelserne i denne artikel skal underrette den
institution herom, der er udpeget af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, på hvis område han er bosat.
b) Såfremt lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område den
pågældende er bosat, ikke finder anvendelse på ham, skal den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i dennemedlemsstat, underrette den institution herom, der er udpeget af denkompetente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning finder
anvendelse.
2. a) Såfremt en person, som normalt har lønnet eller selvstændig
beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område, og som
udfører en del af sit arbejde i den medlemsstat, på hvis område han er
bosat, i henhold til forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), nr. i),eller artikel 14a, stk. 2, første punktum, er omfattet af lovgivningen idenne medlemsstat, udleverer den institution, der er udpeget af den
kompetente myndighed i denne medlemsstat, den pågældende en
attest, der bekræfter, at han er omfattet af denne medlemsstatslovgivning, og sender en kopi af denne attest til den institution, der er
udpeget af den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat
i) på hvis område den pågældende person udfører en del af sit
arbejde, og/eller
ii) på hvis område en virksomhed eller en arbejdsgiver, hvortil han
er knyttet, har sit hjemsted eller sit forretningssted, for så vidtdet drejer sig om en arbejdstager.
b) Sidstnævnte institution skal i fornødent omfang til den institution,
der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvislovgivning finder anvendelse, fremsende de nødvendige oplysninger
til fastsættelse af bidrag, som arbejdsgiveren eller arbejdsgiverne
og/eller den pågældende er pligtig til at indbetale i henhold til dennelovgivning.
3. a) Såfremt en person, der har lønnet beskæftigelse på en medlemsstats
område i en virksomhed, som har sit hjemsted eller forretningsstedpå en anden medlemsstats område, og hvor de to medlemsstaters
fælles grænse går igennem virksomheden, eller som er selvstændig
erhvervsdrivende i en sådan virksomhed, i henhold til forordningensartikel 14, stk. 3, eller artikel 14a, stk. 3, er omfattet af lovgivningen iden medlemsstat, på hvis område den pågældende virksomhed har sit
hjemsted eller forretningssted, udleverer den institution, der er
udpeget af den kompetente myndighed i sidstnævnte medlemsstat,den pågældende en attest, der bekræfter, at han er omfattet af dennemedlemsstats lovgivning, og sender en kopi af denne attest til den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i enhver
anden medlemsstat
i) på hvis område den pågældende har lønnet eller selvstændig
beskæftigelse
ii) på hvis område den pågældende er bosat.
b) Stk. 2, litra b), ovenfor finder tilsvarende anvendelse.
4. a) Såfremt en arbejdstager, som ikke er bosat på en af de medlems-
staters områder, hvor han udfører sit arbejde, i henhold til
forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), nr. ii), er omfattet aflovgivningen i den medlemsstat, på hvis område den virksomhed!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 9
eller arbejdsgiver, som beskæftiger ham, har sit hjemsted eller
forretningssted, udleverer den institution, der er udpeget af denkompetente myndighed i sidstnævnte medlemsstat, arbejdstageren enattest, der bekræfter, at han er omfattet af denne medlemsstats
lovgivning, og sender en kopi af denne attest til den institution, der er
udpeget af den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat
i) på hvis område arbejdstageren udfører en del af sit arbejdeii) på hvis område arbejdstageren er bosat.
b) Stk. 2, litra b), ovenfor finder tilsvarende anvendelse.
5. a) Såfremt en person, der normalt har selvstændig beskæftigelse på to
eller flere medlemsstaters område, men som ikke udøver virksomhedpå den medlemsstats område, hvor han er bosat, i henhold til
forordningens artikel 14a, stk. 2, andet punktum, er omfattet af
lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område han har sinhovedbeskæftigelse, underretter den institution, der er udpeget af denkompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område han er
bosat, de institutioner herom, der er udpeget af de kompetente
myndigheder i de andre berørte medlemsstater.
b) De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater eller de
institutioner, der er udpeget af disse kompetente myndigheder,
fastsætter ved fælles aftale og under hensyn til bestemmelserne i litra
d) og i forordningens artikel 14a, stk. 4, hvilken lovgivning der skalfinde anvendelse på den pågældende, inden for en periode på højstseks måneder regnet fra det tidspunkt, hvor en af de berørte
institutioner blev underrettet om den pågældende situation.
c) Den institution, som administrerer den lovgivning, som skal finde
anvendelse på den pågældende, skal udlevere den pågældende enattest, der bekræfter, at han er omfattet af denne lovgivning, og sendeen kopi af denne attest til de andre berørte institutioner.
d) Ved bestemmelse af den pågældende persons hovedbeskæftigelse i
henhold til forordningens artikel 14a, stk. 2, tredje punktum, skal der
først og fremmest tages hensyn til det sted, hvorfra den pågældendeperson udøver sin virksomhed. Såfremt dette ikke er muligt, skal dertages hensyn til kriterier såsom den sædvanlige karakter eller
varigheden af virksomheden, antallet af udførte tjenesteydelser og
indtægter i forbindelse med denne virksomhed.
e) De berørte institutioner udveksler alle oplysninger, der er påkrævet
for fastsættelse af både den pågældendes hovedbeskæftigelse og debidrag, der skal indbetales efter den lovgivning, som er blevet fastsat
som værende gældende for ham.
6. a) Hvis den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i
den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse i henhold tilforordningens artikel 14a, stk. 2 eller 3, fastslår, at nævnte artikels
stk. 4 finder anvendelse på den pågældende, skal denne institution,
med forbehold af nærværende forordnings stk. 5 og navnlig stk. 5,litra b), underrette de kompetente myndigheder i de andre berørtemedlemsstater eller de institutioner, der er udpeget af disse
myndigheder, herom; den lovgivning, der skal finde anvendelse på
den pågældende, fastsættes om fornødent efter fælles aftale.
b) De i stk. 2, litra b), omhandlede oplysninger sendes af de andre
berørte institutioner til den institution, der er udpeget af denkompetente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning skal finde
anvendelse.
7. a) Såfremt en person, som samtidig har lønnet beskæftigelse på en
medlemsstats område og selvstændig beskæftigelse på en andenmedlemsstats område, i henhold til forordningens artikel 14c, litra a),er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område han
har lønnet beskæftigelse, udleverer den institution, der er udpeget af
den kompetente myndighed i sidstnævnte medlemsstat, den pågæl-dende en attest, der bekræfter, at han er omfattet af denne
medlemsstats lovgivning, og sender en kopi af denne attest til den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i enhveranden medlemsstat:
i) på hvis område den pågældende har selvstændig beskæftigelseii) på hvis område den pågældende er bosat.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 10
b) Stk. 2, litra b), ovenfor finder tilsvarende anvendelse.
8. Såfremt en person, som samtidig har lønnet beskæftigelse og selvstændig
beskæftigelse på forskellige medlemsstaters område i henhold til
forordningens artikel 14c, litra b), er omfattet af lovgivningen i tomedlemsstater, finder bestemmelserne i stk. 1, 2, 3 og 4, for så vidt angår
den lønnede beskæftigelse, og i stk. 1, 2, 3, 5 og 6, for så vidt angår den
selvstændige beskæftigelse, tilsvarende anvendelse.
De institutioner, der er udpeget af de kompetente myndigheder i de to
medlemsstater, hvis lovgivning endeligt finder anvendelse, underrettergensidigt hinanden herom.
Artikel 13
Udøvelse af retten til at vælge for personale, der gør tjeneste ved diplomatiske
missioner og konsulater
1. Den i forordningens artikel 16, stk. 2, fastsatte ret til at vælge skal udøves
første gang inden tre måneder efter det tidspunkt, da arbejdstageren blev ansat
ved den pågældende diplomatiske mission eller det pågældende konsulat ellertrådte i privat tjeneste hos embedsmænd i denne mission eller dette konsulat.Valget får virkning fra datoen for tiltrædelsen af den pågældende stilling.
Dersom arbejdstageren ved udgangen af et kalenderår påny gør brug af sin ret
til at vælge, har valget virkning fra den første dag i det følgende kalenderår.
2. En arbejdstager, som gør brug af sin ret til at vælge, underretter den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat,
af hvis lovgivning, han har valgt at være omfattet, og underretter samtidig sinarbejdsgiver. Den nævnte institution underretter om fornødent alle de øvrigeinstitutioner i den samme medlemsstat i overensstemmelse med de af den
kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat udstedte forskrifter.
3. Den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, af hvis lovgivning arbejdstageren har valgt at være omfattet,skal forsyne ham med en attest, der bekræfter, at han er omfattet af dennemedlemsstats lovgivning, så længe han er beskæftiget ved den pågældende
diplomatiske mission eller det pågældende konsulat eller er i privat tjeneste
hos embedsmænd ved denne mission eller dette konsulat.
4. Har arbejdstageren valgt at være omfattet af tysk lovgivning, finder denne
lovgivnings bestemmelser anvendelse, som om arbejdstageren var beskæftigetpå det sted, hvor den tyske regering har sit sæde. Den kompetente myndighed
udpeger den kompetente institution for sygeforsikring.
Artikel 14
Udøvelse af retten til at vælge, for så vidt angår De Europæiske Fællesskabers
hjælpeansatte
1. Den i forordningens artikel 16, stk. 3, fastsatte ret til at vælge skal
benyttes ved ansættelseskontraktens oprettelse. Den myndighed, der er beføjettil at afslutte denne kontrakt, underretter den institution, der er udpeget af denkompetente myndighed i den medlemsstat, af hvis lovgivning den
hjælpeansatte har valgt at være omfattet. Den nævnte institution underretter,
om fornødent, alle de øvrige institutioner i den samme medlemsstat.
2. Den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den
medlemsstat, af hvis lovgivning den hjælpeansatte har valgt at være omfattet,skal forsyne ham med en attest, der bekræfter, at han er omfattet af denne stats
lovgivning, så længe han er ansat ved De Europæiske Fællesskaber.
3. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger om fornødent de
institutioner, hvorunder De Europæiske Fællesskabers hjælpeansatte skalhenhøre.
4. Dersom en hjælpeansat, der er beskæftiget i en anden medlemsstat end
Tyskland, har valgt at være omfattet af tysk lovgivning, finder denne
lovgivnings bestemmelser anvendelse, som om den pågældende var
beskæftiget på det sted, hvor den tyske regering har sit sæde. Den kompetentemyndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 11
AFSNIT IV
GENNEMFØRELSE AF FORORDNINGENS SÆRLIGE BESTEM-
MELSER PÅ DE ENKELTE ARTER AF YDELSER
KAPITEL 1
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLÆGNING AF PERIODER
Artikel 15 (A) (5) (11)
1. I de i forordningens artikel 18, stk. 1, artikel 38, artikel 45, stk. 1, 2 og 3,
artikel 64 og artikel 67, stk. 1og 2, omhandlede tilfælde sker sammen-lægningen af perioder efter følgende regler:
a) til forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en medlems-
stats lovgivning, lægges forsikrings- eller bopælsperioder tilbagelagt efter
enhver anden medlemsstats lovgivning, for så vidt det er nødvendigt atmedregne dem for at supplere de efter den førstnævnte medlemsstatslovgivning tilbagelagte forsikrings- eller bopælsperioder med henblik på
erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser, forudsat at
disse forsikrings- eller bopælsperioder ikke helt eller delvis faldersammen. Hvor det drejer sig om ydelser ved invaliditet, alderdom ellerdødsfald (pensioner), der skal fastsættes af to eller flere medlemsstaters
institutioner efter bestemmelserne i forordningens artikel 46, stk. 2,
foretager de enkelte berørte institutioner hver for sig denne sammen-lægning ved medregning af samtlige forsikrings- eller bopælsperioder,
der er tilbagelagt af arbejdstageren eller den selvstændige erhvervs-
drivende efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater, af hvislovgivning han har været omfattet, såfremt ikke andet følger afbestemmelserne i forordningens artikel 45, stk. 2 og 3, og artikel 47,
stk. 1, litra a).
I de i forordningens artikel 14c, litra b), omhandlede tilfælde medregner
de pågældende institutioner imidlertid ligeledes forsikrings- eller
bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en tvungen forsikringsordning ihenhold til lovgivningen i to medlemsstater, og som falder sammen
b) når en forsikrings- eller bopælsperiode, der er tilbagelagt efter en
medlemsstats lovgivning om en tvungen forsikring, falder sammen med
en forsikringsperiode, der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats
lovgivning om en frivillig eller frivillig fortsat forsikring, medregnesalene den periode, som er tilbagelagt efter den tvungne forsikring
c) når en efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagt forsikrings- eller
bopælsperiode, der ikke er en ligestillet periode, falder sammen med en
efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode, medregnes
alene den periode, som ikke er en ligestillet periode
d) enhver efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater ligestillet periode
skal alene medregnes af institutionen i den medlemsstat, af hvislovgivning den forsikrede senest har været tvungent forsikret forud for
den nævnte periode; har den forsikrede ikke været tvungent forsikret efter
lovgivningen i en medlemsstat forud for den nævnte periode, medregnesdenne af institutionen i den medlemsstat, i hvilken han første gang efterden nævnte periode har været tvungent forsikret
e) dersom det tidsrum, i hvilket visse forsikrings- eller bopælsperioder er
tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning, ikke kan fastslås med
bestemthed, antages det, at disse perioder ikke falder sammen medforsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en andenmedlemsstats lovgivning, og de skal medregnes ved sammenlægning af
perioder, for så vidt de kan komme i betragtning i dette øjemed
f) dersom visse forsikrings- eller bopælsperioder efter en medlemsstats
lovgivning kun medregnes, hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt
tidsfrist, skal den institution, som anvender denne lovgivning:
i) kun medregne forsikrings- eller bopælsperioder tilbagelagt efter en
anden medlemsstats lovgivning, hvis de er tilbagelagt inden fordenne tidsfrist, eller
ii) forlænge denne tidsfrist med længden af de forsikrings- eller
bopælsperioder, der efter en anden medlemsstats lovgivning helt
eller delvis er tilbagelagt inden for de nævnte tidsfrist, når det drejersig om forsikrings- eller bopælsperioder, der efter den anden!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 12
medlemsstats lovgivning alene medfører suspension af den frist,
inden for hvilken forsikrings- eller bopælsperioder skal væretilbagelagt.
2. Forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt i en medlemsstat
efter en af forordningen ikke omfattet lovgivning, men som medregnes ihenhold til en anden lovgivning i denne medlemsstat, som er omfattet at
forordningen, anses for forsikrings- eller bopælsperioder, der skal medregnes
med henblik på sammenlægning.
3. Hvor forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter en medlemsstats
lovgivning, udtrykkes i andre tidsenheder end dem, der anvendes i en andenmedlemsstats lovgivning, sker den for sammenlægningen nødvendigeomregning efter følgende regler:
a) hvis det drejer sig om en arbejdstager, der har været omfattet af en
ordning, der anvender en seksdagesuge, eller en selvstændig erhvervs-
drivende:
i) er en dag lig med otte timer og omvendt
ii) er seks dage lig med en uge og omvendtiii) er 26 dage lig med en måned og omvendt
iv) er tre måneder eller 13 uger eller 78 dage lig med et kvartal og
omvendt
v) skal ved omregning af uger til måneder og omvendt uger og måneder
omregnes til dage
vi) kan anvendelsen af foranstående regler ikke medføre, at der for
samtlige de i et kalenderår tilbagelagte forsikringsperioder medreg-
nes et tidsrum, der i alt overstiger 312 dage eller 52 uger eller tolvmåneder eller fire kvartaler
b) hvis det drejer sig om en arbejdstager, der har været omfattet af en
ordning, der anvender en femdagesuge:
i) er en dag lig med ni timer og omvendt
ii) er fem dage lig med en uge og omvendt
iii) er 22 dage lig med en måned og omvendtiv) er tre måneder eller 13 uger eller 66 dage lig med et kvartal og
omvendt
v) skal ved omregning af uger til måneder og omvendt uger og måneder
omregnes til dage
vi) kan anvendelsen af foranstående regler ikke medføre, at der for
samtlige de i et kalenderår tilbagelagte forsikringsperioder medreg-nes et tidsrum, der i alt overstiger 264 dage eller 52 uger eller tolvmåneder eller fire kvartaler
c) hvis det drejer sig om en arbejdstager, der har været omfattet af en
ordning, der anvender en syvdagesuge:
i) er en dag lig med seks timer og omvendtii) er syv dage lig med en uge og omvendt
iii) er 30 dage lig med en måned og omvendt
iv) er tre måneder eller 13 uger eller 90 dage lig med et kvartal og
omvendt
v) skal ved omregning af uger til måneder og omvendt uger og måneder
omregnes til dage
vi) kan anvendelsen af foranstående regler ikke medføre, at der for
samtlige de i et kalenderår tilbagelagte forsikringsperioder, medreg-
nes et tidsrum, der i alt overstiger 360 dage eller 52 uger eller tolv
måneder eller fire kvartaler.
Hvis forsikringsperioder, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning,
udtrykkes i måneder, anses de dage, der i henhold til de i dette stykke anførteomregningsregler svarer til en brøkdel af en måned, for en hel måned.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 13
KAPITEL 2
SYGDOM OG MODERSKAB
Gennemførelse af forordningens artikel 18
Artikel 16
Attestation af forsikringsperioder
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 18 er betinget af,
at arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende for den kompetente
institution fremlægger attest for de forsikringsperioder, der er tilbagelagt efterden lovgivning, hvoraf han tidligere senest har været omfattet.
2. Denne attest udstedes efter arbejdstagerens eller den selvstændige
erhvervsdrivendes anmodning af institutionen eller institutionerne i den
medlemsstat, af hvis lovgivning han tidligere senest har været omfattet.Dersom han ikke fremlægger den nævnte attest, retter den kompetenteinstitution henvendelse til den eller de pågældende institutioner for at
fremskaffe den.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse, hvis det er
nødvendigt at tage hensyn til forsikringsperioder, der tidligere er tilbagelagt
efter enhver anden medlemsstats lovgivning, for at de i den kompetente stats
lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes.
Gennemførelse af forordningens artikel 19
Artikel 17 (14)
Naturalydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 19 skal
arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende lade sig selv og sine
familiemedlemmer registrere ved bopælsstedets institution og herved forevisedokumentation for, at han har ret til disse naturalydelser for sig selv og sinefamiliemedlemmer. Denne attest udstedes af den kompetente institution
eventuelt på grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte oplysninger. Dersom
arbejdstageren, den selvstændige erhvervsdrivende eller hans familiemed-lemmer ikke foreviser den nævnte attest, retter bopælsstedets institutionhenvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den.
2. Denne attest er gældende, så længe bopælsstedets institution ikke har
modtaget meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. Når denne attestudstedes af en tysk, italiensk eller portugisisk institution, er den dog kungyldig i ét år, regnet fra datoen for dens udstedelse, og skal fornyes hvert år.
3. Såfremt den pågældende er sæsonarbejder, er den i stk. 1 nævnte attest
gyldig, så længe sæsonarbejdet vedvarer, medmindre den kompetenteinstitution i mellemtiden har underrettet bopælsstedets institution om, at
den ikke længere er gyldig.
4. Bopælsstedets institution underretter den kompetente institution om
enhver registrering, der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk. 1.
5. Ved enhver begæring om naturalydelser skal den pågældende fremlægge
de bevisligheder, der i medfør af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis
område han er bosat, kræves for tilkendelse af naturalydelser.
6. I tilfælde af hospitalsindlæggelse underretter bopælsstedets institution
den kompetente institution om indlæggelsesdatoen, den forventede varighed
af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen senest tre dage efter, at den erblevet bekendt hermed. En sådan underretning er dog ikke fornøden, hvisudgifterne ved naturalydelser refunderes bopælsstedets institution med et
fiskeret beløb.
7. Bopælsstedets institution underretter på forhånd den kompetente
institution om enhver afgørelse vedrørende tilkendelse af naturalydelser, nårde forventede eller faktiske omkostninger overstiger et fast beløb, som
fastsættes og revideres med jævne mellemrum af Den administrative
Kommission. Den kompetente institution har en frist på 15 dage regnet frafremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt at fremsætte en begrundet
indsigelse; dersom bopælsstedets institution ikke har modtaget nogen
indsigelse inden udløbet af denne frist, tilkender den naturalydelserne. Itilfælde, hvor det er tvingende nødvendigt at udrede naturalydelserne straks,!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 14
underretter bopælsstedets institution øjeblikkeligt den kompetente institution
herom. Underretning om en begrundet indsigelse er dog ikke fornøden, nårudgifterne ved naturalydelser refunderes bopælsstedets institution med etfiskeret beløb.
8. Arbejdstageren, den selvstændige erhvervsdrivende eller hans familie-
medlemmer er forpligtet til at underrette bopælsstedets institution om enhverforandring i deres forhold, der kan berøre deres ret til naturalydelser, navnlig
om ethvert arbejdsophør eller overgang til anden lønnet eller selvstændig
beskæftigelse for den pågældendes vedkommende eller om enhver forandringaf bopæls- eller opholdssted, for så vidt angår arbejdstageren, den selv-stændige erhvervsdrivende eller et af hans familiemedlemmer. Den
kompetente institution underretter ligeledes bopælsstedets institution om
ophør af arbejdstagerens eller den selvstændige erhvervsdrivendes tilknytningtil forsikringen eller om bortfald af hans ret til naturalydelser. Bopælsstedetsinstitution kan når som helst afkræve den kompetente institution oplysning
om arbejdstagerens eller den selvstændige erhvervsdrivendes tilknytning til
forsikringen eller hans ret til naturalydelser.
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre
gennemførelsesregler.
Artikel 18
Kontantydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1. For at opnå kontantydelser i medfør af forordningens artikel 19, stk. 1,
litra b), skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende inden tre
dage efter uarbejdsdygtighedens indtræden rette henvendelse til bopælsstedets
institution og herved fremlægge en meddelelse om arbejdsophør eller —dersom dette er foreskrevet i den lovgivning, som gælder for den kompetenteinstitution eller bopælsstedets institution — en erklæring om uarbejds-
dygtighed udstedt af den behandlende læge.
2. Hvor de behandlende læger i bopælslandet ikke udsteder erklæringer om
uarbejdsdygtighed, retter den pågældende direkte henvendelse til bopæls-stedets institution inden for den frist, der er foreskrevet i den lovgivning, der
gælder for dem.
Denne institution foranlediger straks den pågældende undersøgt af en læge til
konstatering af hans uarbejdsdygtighed, hvorefter den i stk. 1 omhandlede
erklæring udstedes. Denne erklæring, som skal angive den forventede
varighed af uarbejdsdygtigheden, sendes straks til den kompetente institution.
3. I de tilfælde, hvor stk. 2 ikke finder anvendelse, skal bopælsstedets
institution snarest muligt, og i hvert fald inden tre dage efter, at arbejdstageren
eller den selvstændige erhvervsdrivende har rettet henvendelse til den, lade
foretage en lægelig kontrolundersøgelse af den pågældende, som om detdrejede sig om en af dens egne forsikrede. Den erklæring, der udstedes af denkontrollerende læge, og som navnlig skal angive den forventede varighed af
uarbejdsdygtigheden, sendes af bopælsstedets institution til den kompetente
institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersøgelsen.
4. Bopælsstedets institution skal senere, om fornødent, underkaste arbejds-
tageren eller den selvstændige erhvervsdrivende en administrativ eller lægelig
kontrol, som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede. Så snart denkonstaterer, at arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende påny erarbejdsdygtig, underretter den straks den pågældende samt den kompetente
institution herom med angivelse af datoen for ophøret af uarbejdsdygtigheden.
Meddelelsen til den pågældende anses for en afgørelse truffet på denkompetente institutions vegne, jf. dog bestemmelserne i stk. 6.
5. Den kompetente institution bevarer under alle omstændigheder retten til
at lade den pågældende undersøge af en af den selv udpeget læge.
6. Beslutter den kompetente institution af afslå udbetaling af kontantydelser,
fordi arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende ikke har opfyldt
de i bopælsstedets lovgivning foreskrevne formaliteter, eller konstaterer den,
at den pågældende påny er arbejdsdygtig, underretter den ham om sinafgørelse og sender samtidig en genpart heraf til bopælsstedets institution.
7. Når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende genoptager
sit arbejde, underretter han den kompetente institution herom, hvis dette erforeskrevet i den lovgivning, som gælder for denne institution.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 15
8. Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne på enhver egnet
måde, fortrinsvis ved international postanvisning, og underretter bopæls-stedets institution og arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivendeherom. Dersom kontantydelserne udbetales af bopælsstedets institution for
den kompetente institutions regning, underretter den sidstnævnte institution
den pågældende om hans rettigheder, samtidig med at den underretterbopælsstedets institution om størrelsen af kontantydelserne, tidspunkterne forderes udbetaling, samt for hvor lang tid de højst kan ydes, i overensstemmelse
med reglerne i den kompetente stats lovgivning.
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre
gennemførelsesregler.
Gennemførelse af forordningens artikel 20
Artikel 19
Særlige bestemmelser for grænsearbejdere og deres familiemedlemmer
Når det drejer sig om grænsearbejdere eller deres familiemedlemmer, kan
lægemidler, bandager, briller, mindre proteser samt laboratorieundersøgelserkun udleveres eller foretages på den medlemsstats område, hvor de er
ordineret, efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning, medmindre
den lovgivning, der gælder for den kompetente institution, eller enoverenskomst indgået mellem de pågældende medlemsstater eller dissemedlemsstaters kompetente myndigheder indeholder mere gunstige regler.
Gennemførelse af forordningens artikel 21, stk. 2, andet afsnit
Artikel 19a (15)
Naturalydelser under ophold i den kompetente stat — Familiemedlemmer, som har
bopæl i en anden medlemsstat end arbejdstageren eller den selvstændige
erhvervsdrivende
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 21 skal
familiemedlemmerne for opholdsstedets institution fremlægge en attest om, atde har ret til disse ydelser. Denne attest, som udstedes af institutionen på
familiemedlemmernes bopælssted, om muligt før de forlader den medlems-
stat, hvor de er bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang tidnaturalydelserne højst kan tilkendes efter denne medlemsstats lovgivning.Såfremt familiemedlemmerne ikke fremlægger denne attest, retter opholds-
stedets institution henvendelse til institutionen på bopælsstedet for at
fremskaffe den.
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse. I så fald anses institutionen på familiemed-
lemmernes bopælssted for at være den kompetente institution.
Gennemførelse af forordningens artikel 22
Artikel 20
Naturalydelser i tilfælde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente
stat — Særtilfælde vedrørende arbejdstagere beskæftiget ved international
transport samt deres familiemedlemmer
1. For at opnå naturalydelser — for sig selv eller for de familiemedlemmer,
der ledsager ham — skal den i forordningens artikel 14, stk. 2, litra a),omhandlede arbejdstager, der er beskæftiget ved international transport, ogsom under udøvelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end
den kompetente stat, snarest muligt for opholdsstedets institution fremlægge
en særlig attest, der er udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortræder isamme kalendermåned eller inden for de to forudgående kalendermåneder.Denne attest skal især angive, hvornår arbejdstageren har tiltrådt sin
beskæftigelse hos den nævnte arbejdsgiver, samt den kompetente institutions
benævnelse og adresse; dersom den kompetente institution ikke efter denkompetente stats lovgivning forudsættes at være arbejdsgiveren bekendt, skalarbejdstageren dog skriftligt angive denne institutions benævnelse og adresse
ved sin indgivelse af begæring til opholdsstedets institution. Når arbejds-
tageren har fremlagt denne attest, formodes han at opfylde betingelserne for!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 16
ret til naturalydelser. Dersom det ikke er muligt for arbejdstageren at
henvende sig til opholdsstedets institution før lægebehandlingen, har hanalligevel ret til denne behandling ved fremlæggelse af den nævnte attest, somom han var forsikret i denne institution.
2. Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den
kompetente institution for at få oplyst, om den pågældende opfylder
betingelserne for ret til naturalydelser. Den er forpligtet til at udredenaturalydelserne, indtil den modtager svar fra den kompetente institution, oghøjst for et tidsrum af 30 dage.
3. Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden ti
dage efter modtagelsen af dens forespørgsel. Dersom svaret er bekræftende,
angiver den kompetente institution i givet fald, for hvor lang tid naturaly-delserne højst kan tilkendes efter den for denne institution gældendelovgivning, og opholdsstedets institution udreder fortsat de nævnte ydelser.
4. I stedet for den i stk. 1 omhandlede attest kan de i den nævnte
bestemmelse omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institution frem-
lægge attest for, at betingelserne for ret til naturalydelserne er opfyldt. Denneattest, der udstedes af den kompetente institution, skal i givet fald navnlig
angive, for hvor lang tid naturalydelserne højst kan tilkendes efter den
kompetente stats lovgivning. I dette tilfælde finder bestemmelserne i stk. 1, 2og 3 ikke anvendelse.
5. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
6. De naturalydelser, der udredes på grundlag af den i stk. 1 nævnte
formodning, er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36,
stk. 1.
Artikel 21
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat —
Andre arbejdstagere end de i gennemførelsesforordningens artikel 20 omhandlede
eller selvstændige erhvervsdrivende
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 22, stk. 1,
litra a), nr. i) — bortset fra det i gennemførelsesforordningens artikel 20
omhandlede tilfælde — skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervs-drivende for opholdsstedets institution fremlægge attest om, at han har ret til
naturalydelser. Denne attest, der udstedes af den kompetente institution efter
den pågældendes anmodning, om muligt før han forlader den medlemsstat,hvor han er bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang tidnaturalydelserne højst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning.
Fremlægger den pågældende ikke denne attest, retter opholdsstedets
institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den.
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 22
Naturalydelser til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, som flytter
eller som vender tilbage til bopælslandet, samt til arbejdstagere eller selvstændigeerhvervsdrivende, der har fået tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat med
henblik på behandling
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 22, stk. 1,
litra b), nr. i), skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende for
bopælsstedets institution fremlægge attest om, at han fortsat har ret til disse
ydelser. Denne attest, der udstedes af den kompetente institution, skal i givetfald navnlig angive, for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes ihenhold til den kompetente stats lovgivning. Attesten kan også udstedes efter
arbejdstagerens eller den selvstændige erhvervsdrivendes afrejse og efter
dennes anmodning, dersom den på grund af force majeure ikke har kunnetudfærdiges tidligere.
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse på
udredelse af naturalydelser i det i forordningens artikel 22, stk. 1, litra c),
nr. i), omhandlede tilfælde.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 17
Artikel 23
Naturalydelser til familiemedlemmer
Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 21 eller 22 finder
tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens
artikel 22, stk. 3, omhandlede familiemedlemmer.
I de i forordningens artikel 22, stk. 3, andet afsnit, omhandlede tilfælde
betragtes imidlertid institutionen på familiemedlemmernes bopælssted oglovgivningen i familiemedlemmernes bopælsland som henholdsvis den
kompetente institution og den kompetente stats lovgivning ved anvendelse
af gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9, og artikel 21 og 22.
Artikel 24
Kontantydelser til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende ved ophold i
en anden medlemsstat end den kompetente stat
For opnåelse af kontantydelser i medfør af forordningens artikel 22, stk. 1,
litra a), nr. ii), finder bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel18 tilsvarende anvendelse. En arbejdstager eller en selvstændig erhvervs-drivende, der opholder sig på en medlemsstats område uden at være
erhvervsmæssigt beskæftiget der, er dog ikke forpligtet til at fremlægge den i
gennemførelsesforordningens artikel 18, stk. 1, omhandlede meddelelse omarbejdsophør; dette berører ikke forpligtelsen til at fremlægge en erklæringom uarbejdsdygtighed.
Gennemførelse af forordningens artikel 23, stk. 3
Artikel 25
Attestation vedrørende familiemedlemmer, der skal tages i betragtning ved
beregning af kontantydelser
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 23, stk. 3, er
betinget af, at arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende for den
kompetente institution fremlægger attest vedrørende de af hans familiemed-
lemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor den nævnteinstitution er beliggende.
2. Denne attest udstedes af institutionen på familiemedlemmernes bopæls-
sted.
Den er gyldig i tolv måneder regnet fra datoen for dens udstedelse. Den kan
fornyes; i så fald gælder den fra datoen for dens fornyelse.
Den pågældende skal straks underrette den kompetente institution om ethvert
forhold, der nødvendiggør en ændring af den nævnte attest. En sådan ændringfår virkning fra den dato, da dette forhold er opstået.
3. I stedet for den i stk. 1 foreskrevne attest kan den kompetente institution
afkræve den pågældende dokumenter, der indeholder personlige oplysninger
af nyere dato om de af hans familiemedlemmer, der er bosat i en andenmedlemsstat end den, hvor den nævnte institution er beliggende.
Gennemførelse af forordningens artikel 25, stk. 1
Artikel 26
Ydelser til arbejdsløse, der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente
stat for at søge arbejde
1. For at opnå de i forordningens artikel 25, stk. 1, omhandlede natural- og
kontantydelser for sig selv og sine familiemedlemmer skal den arbejdsløse forsygeforsikringsinstitutionen på det sted, hvortil han er rejst, fremlægge enattest, som skal indhentes fra den kompetente sygeforsikringsinstitution før
hans afrejse. Fremlægger den arbejdsløse ikke den nævnte attest, retter
institutionen på det sted, hvortil han er rejst, henvendelse til den kompetenteinstitution for at fremskaffe den.
Denne attest skal bekræfte, at han har ret til de nævnte ydelser på de i
forordningens artikel 69, stk. 1, litra a), angivne betingelser, anføre, for hvor
lang tid han er berettiget til ydelserne under hensyntagen til bestemmelserne iforordningens artikel 69, stk. 1, litra c), og nærmere angive størrelsen af de!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 18
kontantydelser, der i det nævnte tidsrum eventuelt skal udbetales som
sygeforsikringsydelser i tilfælde af uarbejdsdygtighed eller hospitalsindlæg-gelse.
2. Arbejdsløshedsforsikringsinstitutionen på det sted, hvortil den arbejds-
løse er rejst, bekræfter på en genpart af den i gennemførelsesforordningensartikel 83 omhandlede attest, der skal tilstilles sygeforsikringsinstitutionen på
det samme sted, at de i forordningens artikel 69, stk. 1, litra b), angivne
betingelser er til stede med angivelse af det tidspunkt, fra hvilket de eropfyldt, samt det tidspunkt, fra hvilket den arbejdsløse modtager ydelser fra
arbejdsløshedsforsikringen for den kompetente institutions regning.
Denne attest er gældende i det i forordningens artikel 69, stk. 1, litra c),
fastsatte tidsrum, så længe betingelserne er opfyldt. Arbejdsløshedsforsik-
ringsinstitutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst, skal inden tredage underrette den nævnte sygeforsikringsinstitution, dersom betingelserneikke længere er opfyldt.
3. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
4. For at opnå kontantydelser i medfør af den kompetente stats lovgivning
skal den arbejdsløse inden tre dage for sygeforsikringsinstitutionen på det
sted, hvortil han er rejst, fremlægge en af den behandlende læge udstedt
erklæring om, at han er uarbejdsdygtig. Den pågældende skal oplyse, indtilhvilken dato han har modtaget ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen, samt
sin adresse i opholdslandet.
5. Sygeforsikringsinstitutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst,
skal inden tre dage underrette den kompetente sygeforsikringsinstitution, den
kompetente institution for arbejdsløshedsforsikring samt den institution, somden arbejdsløse er tilmeldt som arbejdssøgende, om tidspunktet foruarbejdsdygtighedens indtræden og ophør.
6. I de i forordningens artikel 25, stk. 4, nævnte tilfælde skal syge-
forsikringsinstitutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst, meddele
den kompetente sygeforsikringsinstitution samt den kompetente institution for
arbejdsløshedsforsikring, at institutionen anser betingelserne for fortsatudredelse af kontant- og naturalydelser for opfyldt med angivelse afbegrundelsen herfor; meddelelsen til den kompetente sygeforsikringsinstitu-
tion skal ledsages af en udførlig erklæring fra den læge, der har foretaget
kontrolundersøgelsen, om den syges tilstand med angivelse af, hvor længebetingelserne for anvendelse af artikel 25, stk. 4, skønnes at være til stede.
Afgørelsen af, hvorvidt der fortsat kan udredes ydelser til den arbejdsløse i
anledning af hans sygdom, træffes af den kompetente sygeforsikrings-institution.
7. Gennemførelsesforordningens artikel 18, stk. 2 til 6 og stk. 8 og 9, finder
tilsvarende anvendelse.
Gennemførelse af forordningens artikel 25, stk. 3
Artikel 27
Naturalydelser til arbejdsløses familiemedlemmer, der er bosat i en anden
medlemsstat end den kompetente stat
Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17 finder tilsvarende
anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til arbejdsløses familiemedlem-mer, der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat. Ved
registrering af familiemedlemmer til arbejdsløse, der modtager ydelser efter
bestemmelserne i forordningens artikel 69, stk. 1, skal den i gennemførelses-forordningens artikel 26, stk. 1, omhandlede attest fremlægges. Denne attestgælder, så længe der udredes ydelser efter forordningens artikel 69, stk. 1.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 19
Gennemførelse af forordningens artikel 26
Artikel 28
Naturalydelser til pensions- eller renteansøgere og deres familiemedlemmer
1. En pensions- eller renteansøger skal for at opnå naturalydelser i den
medlemsstat, hvor han er bosat, i medfør af forordningens artikel 26, stk. 1,lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopælsstedets
institution under fremlæggelse af attest om, at han har ret til de nævnte
ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i medfør af en andenmedlemsstats lovgivning. Denne attest udstedes af den institution i denneanden medlemsstat, som det påhviler at udrede naturalydelser.
2. Bopælsstedets institution underretter den institution, der har udstedt
attesten, om enhver registrering, der har fundet sted i henhold til
bestemmelserne i stk. 1.
Gennemførelse af forordningens artikel 28 og 28a
Artikel 29
Naturalydelser til pensions- eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der
ikke er bosat i en medlemsstat, efter hvis lovgivning de modtager pension ellerrente og har ret til ydelser
1. En pensions- eller rentemodtager skal for at opnå naturalydelser på den
medlemsstats område, hvor han er bosat, i medfør af forordningens artikel 28,stk. 1, og 28a, lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved
bopælsstedets institution under fremlæggelse af attest om, at han har ret til
disse ydelser for sig selv og sine familiemedlemmer i medfør af denlovgivning eller en af de lovgivninger, hvorefter han modtager pension ellerrente.
2. Denne attest udstedes efter pensions- eller rentemodtagerens anmodning
af den institution eller en af de institutioner, som det påhviler at udbetale
pension eller rente, eller eventuelt af den institution, der er beføjet til at træffeafgørelse vedrørende ret til naturalydelser, så snart den pågældende opfylder
betingelserne for opnåelse af ret til disse ydelser. Fremlægger den pågældende
ikke denne attest, fremskaffes den af bopælsstedets institution ved henven-delse til den eller de institutioner, som det påhviler at udbetale pension ellerrente, eller eventuelt til den institution, der er beføjet til at udstede attesten.
Medens bopælsstedets institution afventer modtagelsen af denne attest, kan
den foretage en foreløbig registrering af pensions- eller rentemodtageren oghans familiemedlemmer på grundlag af bevisligheder, den har godkendt.Denne registrering er kun bindende for den institution, som det påhviler at
udrede naturalydelser, når den har udstedt den i stk. 1 foreskrevne attest.
3. Bopælsstedets institution underretter den institution, som har udstedt den
i stk. 1 foreskrevne attest, om enhver registrering, den har foretaget i medføraf den nævnte bestemmelse.
4. Ved enhver begæring om naturalydelser skal det godtgøres over for
bopælsstedets institution, at modtageren fortsat er berettiget til pension eller
rente, ved forelæggelse af en kvittering eller anvisningstalon for den senesteudbetaling af pensionen eller renten.
5. Modtageren eller hans familiemedlemmer har pligt til at underrette
bopælsstedets institution om enhver forandring i deres forhold, der kan berøre
deres ret til naturalydelser, navnlig midlertidig inddragelse eller bortfald af
pensionen eller renten samt enhver bopælsforandring. De institutioner, somdet påhviler at udbetale pension eller rente, underretter ligeledes institutionenpå modtagerens bopælssted om enhver sådan forandring.
6. Den administrative Kommission fastsætter, om fornødent, de nærmere
regler for afgørelse af, hvilken institution der skal udrede naturalydelser i det i
forordningens artikel 28, stk. 2, litra b), omhandlede tilfælde.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 20
Gennemførelse af forordningens artikel 29
Artikel 30 (14)
Naturalydelser til familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den,
hvor pensions- eller rentemodtageren er bosat
1. Familiemedlemmerne skal for at opnå naturalydelser på den medlems-
stats område, hvor de er bosat, i medfør af forordningens artikel 29, stk. 1,
lade sig registrere ved institutionen på deres bopælssted og herved fremlægge
de bevisligheder, der efter den lovgivning, som gælder for denne institution,kræves, for at sådanne ydelser kan tilkendes en pensions- eller rentemodtagersfamiliemedlemmer, samt en attest, der bekræfter, at pensions- eller rente-
modtageren har ret til naturalydelser for sig selv og sine familiemedlemmer.
Denne attest, der udstedes af institutionen på modtagerens bopælssted,gælder, så længe institutionen på familiemedlemmernes bopælssted ikke har
modtaget meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. Når denne attest
udstedes af en tysk, italiensk eller portugisisk institution, er den dog kungyldig i ét år, regnet fra datoen for dens udstedelse, og skal fornyes hvert år.
2. Ved enhver begæring om naturalydelser skal familiemedlemmerne for
institutionen på deres bopælssted fremlægge den i stk. 1 nævnte attest, dersom
det er foreskrevet i den lovgivning, som gælder for denne institution, at ensådan begæring skal være ledsaget af dokumentation for modtagelse afpension eller rente.
3. Institutionen på modtagerens bopælssted underretter institutionen på
familiemedlemmernes bopælssted, dersom pensionen eller renten stilles i beroeller bortfalder, eller modtageren skifter bopæl. Institutionen på familiemed-
lemmernes bopælssted kan når som helst anmode institutionen på mod-
tagerens bopælssted om enhver oplysning om ret til naturalydelser.
4. Familiemedlemmerne har pligt til at underrette institutionen på deres
bopælssted om enhver forandring i deres forhold, der kan antages at berøre
deres ret til naturalydelser, navnlig om enhver bopælsforandring.
Gennemførelse af forordningens artikel 31
Artikel 31
Naturalydelser til pensions- eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer ved
ophold i en anden medlemsstat end den, hvor de er bosat
1. En pensions- eller rentemodtager skal for at opnå naturalydelser i medfør
af forordningens artikel 31 for opholdsstedets institution fremlægge attest om,at han har ret til disse ydelser. Denne attest, der udstedes af institutionen påmodtagerens bopælssted, såvidt muligt før han forlader den medlemsstats
område, hvor han er bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang tid
naturalydelserne højst kan udredes efter denne medlemsstats lovgivning.Fremlægger modtageren ikke den nævnte attest, retter opholdsstedets
institution henvendelse til bopælsstedets institution for at fremskaffe den.
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 6, 7 og 9,
finder tilsvarende anvendelse. I så fald anses institutionen på pensions- ellerrentemodtagerens bopælssted for den kompetente institution.
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse, for så vidt
angår tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 31omhandlede familiemedlemmer.
Gennemførelse af forordningens artikel 35, stk. 1
Artikel 32
De institutioner, hvortil arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende virk-
somheder samt deres familiemedlemmer kan rette henvendelse i tilfælde af ophold
eller bopæl i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1. I de i forordningens artikel 35, stk. 1, omhandlede tilfælde kan
arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende virksomheder samt deres
familiemedlemmer rette henvendelse til den nærmeste institution på denmedlemsstats område, hvor de opholder sig eller er bosat, og som er angivet ibilag 3 til gennemførelsesforordningen, selv om denne er en institution, der
administrerer ordningen for arbejdere i stålindustrien, forudsat at de ydelser,
der i opholds- eller bopælslandet udredes i henhold til den ordning vedrørende!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 21
syge- og moderskabsforsikring, der gælder for arbejdere i stålindustrien,
svarer til de ydelser, der udredes efter den særlige ordning for arbejdstagerebeskæftiget i miner og lignende virksomheder. Denne institution er i så faldforpligtet til at udrede ydelserne.
2. Når ydelserne i henhold til den særlige ordning for arbejdstagere
beskæftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige, er disse
arbejdstagere eller deres familiemedlemmer berettiget til at henvende sigenten til den institution, som det påhviler at administrere denne ordning, eller
til den nærmeste institution på den medlemsstats område, hvor de opholder
sig eller er bosat, og som administrerer ordningen for arbejdere istålindustrien. I sidstnævnte tilfælde skal denne institution gøre denpågældende opmærksom på, at han vil opnå mere gunstige ydelser ved at
henvende sig til den institution, som det påhviler at administrere den
førnævnte særlige ordning; den skal endvidere underrette ham om denneinstitutions benævnelse og adresse.
Gennemførelse af forordningens artikel 35, stk. 2
Artikel 32a
Særordninger for visse selvstændige erhvervsdrivende
Bilag 11 angiver den eller de ordninger, som omhandles i forordningens
artikel 35, stk. 2.
Gennemførelse af forordningens artikel 35, stk. 4
Artikel 33
Medregning af den periode, hvori der allerede er udredet ydelser af en anden
medlemsstats institution
Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 35, stk. 4, kan den
institution i en medlemsstat, som skal udrede ydelserne, afkræve en andenmedlemsstats institution oplysninger om, i hvilken periode den sidstnævnteinstitution allerede har udredet ydelser for det samme sygdoms- eller
moderskabstilfælde.
Refusion fra den kompetente institution i en medlemsstat af udgifter, der
er udlagt under ophold i en anden medlemsstat
Artikel 34 (12)
1. Dersom de i gennemførelsesforordningens artikel 20, stk. 1 og 4, samt
artikel 21, 23 og 31 foreskrevene formaliteter ikke har kunnet opfyldes under
ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat, refunderes deudlagte beløb efter arbejdstagerens eller den selvstændige erhvervsdrivendesanmodning af den kompetente institution efter de satser, der anvendes af
opholdsstedets institution.
2. Opholdsstedets institution skal efter anmodning underrette den kompe-
tente institution om disse satser.
Dersom opholdsstedets institution og den kompetente institution er omfattet
af en overenskomst, der enten foreskriver afkald på enhver refusion eller
refusion med et fikseret beløb af ydelser udredet i medfør af forordningens
artikel 22, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 31, er opholdsstedets institutionendvidere forpligtet til at overføre det beløb, som i medfør af stk. 1 skalrefunderes den pågældende, til den kompetente institution.
3. Hvor det drejer sig om større udgifter kan den kompetente institution yde
den pågældende et passende forskud, når han til nævnte institution harindgivet begæring om refusion.
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 kan den kompetente institution
foretage refusion af de afholdte udgifter efter de satser, denne institution
anvender, når der kan foretages refusion efter disse satser, når udgifterne ikke
overstiger et af Den administrative Kommission fastsat beløb, og nårarbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende eller pensions- ellerrentemodtageren har givet sit samtykke til, at denne bestemmelse anvendes.
Refusionsbeløbet kan under ingen omstændigheder overstige størrelsen af de
faktisk afholdte udgifter.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 22
5. Hvis der i opholdsstatens lovgivning ikke er fastsat refusionssatser, kan
den kompetente institution foretage refusion i henhold til bestemmelserne istk. 4, uden at den pågældendes samtykke er nødvendigt.
KAPITEL 3
INV ALIDITET, ALDERDOM OG DØDSFALD (PENSIONER)
Indgivelse og behandling af begæring om ydelser
Artikel 35 (11)
Begæring om ydelser ved invaliditet i tilfælde, hvor arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende udelukkende har varet omfattet af de i bilag IV ,
afsnit A, til forordningen anførte lovgivninger, samt i det i forordningens artikel 40,
stk. 2, omhandlede tilfælde
1. For at opnå ydelser i medfør af forordningens artikel 37, 38 og 39 samt i
de i forordningens artikel 40, stk. 2, artikel 41, stk. 1, og artikel 42, stk. 2,
omhandlede tilfælde skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervs-drivende indgive begæring enten til institutionen i den medlemsstat, af hvislovgivning han var omfattet, da uarbejdsdygtigheden med efterfølgende
invaliditet eller en forværring af denne invaliditet indtrådte, eller til
bopælsstedets institution, som da sender begæringen til den førstnævnteinstitution med angivelse af datoen for dens indgivelse; denne dato anses for
datoen for begæringens indgivelse til den førstnævnte institution. Har der
været tilkendt kontantydelser efter reglerne om sygeforsikring, skal den dag,da udbetalingen af disse kontantydelser ophører, i givet fald anses for datoenfor indgivelse af begæring om pension.
2. I det i forordningens artikel 41, stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde
underretter den institution, som arbejdstageren eller den selvstændige
erhvervsdrivende senest har været tilsluttet, den institution, som detoprindeligt påhvilede at udrede ydelserne, om størrelsen af de ydelser, der
skal udredes efter den lovgivning, som gælder for institutionen, samt om, fra
hvilket tidspunkt ydelserne skal udredes. Fra dette tidspunkt bortfalder deydelser, der blev udredet før forværringen indtrådte, eller de nedsættes indtildet i forordningens artikel 41, stk. 1, litra c), omhandlede tillæg.
3. I det i forordningens artikel 41, stk. 1, litra d), omhandlede tilfælde finder
bestemmelserne i stk. 2 ikke anvendelse. I dette tilfælde retter den institution,
som arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende senest har værettilsluttet, henvendelse til den nederlandske institution for at få oplyststørrelsen af det beløb, som skal udbetales af denne institution.
Artikel 36
Begæringer om ydelser ved alderdom, ydelser til efterladte (med undtagelse af
ydelser til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem) samt ydelser ved
invaliditet i tilfælde, der ikke er omfattet af gennemførelsesforordningens artikel35
1. For at opnå ydelser i medfør af forordningens artikel 40 til 51 bortset fra
de i gennemførelsesforordningens artikel 35 omhandlede tilfælde, skalansøgeren indgive begæring til bopælsstedets institution efter reglerne i denlovgivning, som gælder for denne institution. Dersom arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende ikke har været omfattet af denne lovgivning,
sender bopælsstedets institution begæringen til institutionen i den medlems-stat, af hvis lovgivning den pågældende senest har været omfattet, med
angivelse af datoen for begæringens indgivelse. Denne dato anses for datoen
for begæringens indgivelse til den sidstnævnte institution.
2. Er ansøgeren bosat i en medlemsstat, af hvis lovgivning arbejdstageren
eller den selvstændige erhvervsdrivende ikke har været omfattet, kan denpågældende indgive begæringen til institutionen i den medlemsstat, af hvis
lovgivning arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende senest har
været omfattet.
3. Er ansøgeren bosat i en ikke-medlemsstat, skal han indgive sin begæring
til den kompetente institution i den af medlemsstaterne, af hvis lovgivninghan senest har været omfattet.
Dersom ansøgeren indgiver sin begæring til institutionen i den medlemsstat,
hvor han er statsborger, sender denne institution begæringen til denkompetente institution.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 23
4. En begæring om ydelser, der indgives til en medlemsstats institution,
medfører automatisk samtidig fastsættelse af ydelser efter lovgivningen isamtlige de medlemsstater, hvis betingelser ansøgeren opfylder, medmindrehan i medfør af forordningens artikel 44, stk. 2, fremsætter ønske om, at
fastsættelsen af de ydelser ved alderdom, der måtte være erhvervet ret til i
medfør af lovgivningen i en eller flere medlemsstater, udsættes.
Artikel 37
Bevisligheder og oplysninger, der skal vedlægges de i gennemførelsesforordningens
artikel 36 omhandlede begæringer om ydelser
For indgivelse af de i gennemførelsesforordningens artikel 36 omhandlede
begæringer gælder følgende regler:
a) begæringen skal ledsages af de fornødne bevisligheder og skal
udfærdiges på den blanket, der er foreskrevet i lovgivningen:
i) i den medlemsstat, på hvis område ansøgeren er bosat, i det artikel
36, stk. 1, omhandlede tilfælde
ii) i den medlemsstat, af hvis lovgivning arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende senest har været omfattet, i de iartikel 36, stk. 2 og 3, omhandlede tilfælde
b) rigtigheden af de af ansøgeren meddelte oplysninger skal godtgøres ved
officielle dokumenter, der vedlægges begæringen, eller bekræftes af dekompetente organer i den medlemsstat, på hvis område han er bosat
c) ansøgeren skal såvidt muligt anføre den eller de institutioner for
forsikring i tilfælde af invaliditet, alderdom eller dødsfald (pensioner) ide enkelte medlemsstater, som arbejdstageren eller den selvstændigeerhvervsdrivende har været tilsluttet, eller, hvis det drejer sig om en
arbejdstager, de arbejdsgivere, hos hvem han har været beskæftiget på de
enkelte medlemsstaters område, under vedlæggelse af de arbejdsattester,som han måtte være i besiddelse af
d) dersom ansøgeren i medfør af forordningens artikel 44, stk. 2, fremsætter
ønske om, at fastsættelsen af de alderspensioner, der måtte væreerhvervet efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater, udsættes,skal han anføre, efter hvilken stats lovgivning han begærer ydelserne.
Artikel 38
Attestation vedrørende familiemedlemmer, der skal tages i betragtning ved
fastsættelsen af ydelsens størrelse
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 39, stk. 4, eller
artikel 47, stk. 3, er betinget af, at ansøgeren fremlægger attest vedrørende de
af hans familiemedlemmer (bortset fra hans børn), der er bosat i en anden
medlemsstat end den, hvor den institution, som det påhviler at fastsætteydelserne, er beliggende.
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen på familiemedlemmer-
nes bopælssted eller af en anden institution udpeget af den kompetentemyndighed i den medlemsstat, på hvis område familiemedlemmerne er bosat.Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 25, stk. 2, andet og
tredje afsnit, finder tilsvarende anvendelse.
I stedet for den i første afsnit foreskrevne attest kan den institution, som det
påhviler at fastsætte ydelserne, afkræve ansøgeren dokumenter, der
indeholder personlige oplysninger af nyere dato om de af hans familiemed-
lemmer (bortset fra hans børn), der er bosat i en anden medlemsstat end den,hvor den nævnte institution er beliggende.
2. Dersom det efter den lovgivning, som gælder for den pågældende
institution, i det i stk. 1 omhandlede tilfælde kræves, at familiemedlemmernebor hos pensions- eller rentemodtageren, skal den omstændighed, at dissefamiliemedlemmer, når de ikke opfylder nævnte betingelse, dog i overvejende
grad forsørges af ansøgeren, godtgøres ved bevisligheder, hvoraf det fremgår,
at ansøgeren regelmæssigt sender dem en del af sin indtjening.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 24
Artikel 39 (11)
Behandling af begæringer om ydelser ved invaliditet i tilfælde, hvor arbejdstageren
eller den selvstændige erhvervsdrivende udelukkende har været omfattet af de ibilag IV , afsnit A, til forordningen anførte lovgivninger
1. Dersom arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har
indgivet begæring om ydelser ved invaliditet, og institutionen har konstateret,
at bestemmelserne i forordningens artikel 37, stk. 1, skal anvendes, retter den,
om fornødent, henvendelse til den institution, som den pågældende senest harværet tilsluttet, for at fremskaffe attest om de forsikringsperioder, han hartilbagelagt efter den lovgivning, som gælder for sidstnævnte institution.
2. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse, dersom det er
nødvendigt at medregne forsikringsperioder, der tidligere er tilbagelagt efter
lovgivningen i enhver anden medlemsstat, for at de i den kompetente statslovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes.
3. I det i forordningens artikel 39, stk. 3, omhandlede tilfælde sender den
institution, som har behandlet arbejdstagerens eller den selvstændige
erhvervsdrivendes begæring, denne til den institution, som den pågældendesenest har været tilsluttet.
4. Gennemførelsesforordningens artikel 41 til 50 finder ikke anvendelse ved
behandlingen af de i denne artikel omhandlede begæringer.
Artikel 40
Fastsættelse af invaliditetsgraden
En medlemsstats institution skal ved fastsættelse af invaliditetsgraden tage
sådanne lægelige dokumenter og erklæringer samt administrative oplysninger
i betragtning, som institutionen har indhentet fra enhver anden medlemsstat.
Bortset fra det tilfælde, hvor bestemmelserne i forordningens artikel 40, stk.4, finder anvendelse, bevarer enhver institution dog retten til at lade ansøgerenundersøge af en af den selv udpeget læge.
Behandling af begæringer om ydelser ved invaliditet og alderdom samt til
efterladte i de i gennemførelsesforordningens artikel 36 omhandlede
tilfælde
Artikel 41
Bestemmelse af, hvilken institution der er behandlende institution
1. Begæringer om ydelser behandles af den institution, hvortil de er indgivet
eller sendt i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemførelsesfor-
ordningens artikel 36. Denne institution betegnes »den behandlendeinstitution«.
2. Den behandlende institution skal straks ved anvendelse af en blanket, der
er udfærdiget i dette øjemed, underrette alle de berørte institutioner om
indkomne begæringer om ydelser, for at disse kan blive behandlet samtidig oguden forsinkelse i alle disse institutioner.
Artikel 42
Blanketter, der skal benyttes til behandling af begæringer om ydelser
1. Ved behandling af begæringer om ydelser skal den behandlende
institution anvende en blanket, der specielt indeholder en opgørelse ogoversigt over de forsikrings- eller bopælsperioder, som arbejdstageren ellerden selvstændige erhvervsdrivende har tilbagelagt efter lovgivningen i
samtlige berørte medlemsstater.
2. Oversendelse af disse blanketter til enhver anden medlemsstats institution
træder i stedet for oversendelse af bevisligheder.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 25
Artikel 43
Den fremgangsmåden, der skal følges af de berørte institutioner ved begæringens
behandling
1. Den behandlende institution anfører på den i gennemførelsesforord-
ningens artikel 42, stk. 1, foreskrevne blanket de forsikrings- eller bopæls-perioder, der er tilbagelagt efter den lovgivning, som gælder for institutionen,
og fremsender et eksemplar af blanketten til enhver medlemsstats institution
for ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (pensioner), som arbejds-tageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har været tilsluttet, i givet
fald bilagt de af ansøgeren fremlagte arbejdsattester.
2. Dersom kun en yderligere institution er berørt, supplerer denne institution
den omhandlede blanket med angivelse af:
a) de forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter den
lovgivning, som gælder for institutionen
b) størrelsen af den ydelse, som ansøgeren ville kunne gøre krav på alene på
grundlag af disse forsikrings- eller bopælsperioder
c) ydelsernes teoretiske og faktiske beløb beregnet efter bestemmelserne i
forordningens artikel 46, stk. 2.
Den således supplerede blanket tilbagesendes til den behandlende institution.
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene på grundlag af de forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter den lovgivning, der gælder for
institutionen i den anden medlemsstat, og dersom størrelsen af den ydelse, dersvarer til disse perioder, kan fastsættes straks, medens de under litra c)
omhandlede beregninger kræver betydeligt længere tid, tilbagesendes
blanketten til den behandlende institution med de i litra a) og b) omhandledeoplysninger; de i litra c) omhandlede oplysninger fremsendes snarest muligttil den behandlende institution.
3. Såfremt to eller flere andre institutioner er berørt, skal hver af
institutionerne supplere den nævnte blanket med angivelse af de forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter den lovgivning, der gælder for
den pågældende institution, og tilbagesende den til den behandlendeinstitution.
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene på grundlag af de forsikrings-
eller bopælsperioder tilbagelagt efter den lovgivning, der gælder for en ellerflere af disse institutioner, og dersom størrelsen af den ydelse, der svarer til
disse perioder, kan fastsættes straks, underrettes den behandlende institution
om dette beløb samtidig med underretning om forsikrings- eller bopæls-perioderne; kræver fastsættelsen af de nævnte beløb en vis tid, underrettes denbehandlende institution om beløbet, så snart det er fastsat.
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplysning om forsikrings- eller
bopælsperioderne og i givet fald om det eller de beløb, der skal udbetales efter
lovgivningen i en eller flere af de berørte medlemsstater, sender den
behandlende institution et eksemplar af de således udfyldte blanketter til hveraf de berørte institutioner, som deri anfører ydelsernes teoretiske og faktiskebeløb, beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46, stk. 2, og
tilbagesender blanketten til den behandlende institution.
4. Så snart den behandlende institution efter modtagelsen af de i stk. 2 eller
3 omhandlede oplysninger har konstateret, at bestemmelserne i forordningens
artikel 40, stk. 2, eller artikel 48, stk. 2 eller 3, skal anvendes, underretter dende øvrige berørte institutioner herom.
5. I det i gennemførelsesforordningens artikel 37, litra d), omhandlede
tilfælde angiver institutionerne i de medlemsstater, af hvis lovgivningansøgeren har været omfattet, men som han har anmodet om at udsætte
fastsættelsen af ydelserne, på den i gennemførelsesforordningens artikel 42,
stk. 1, foreskrevne blanket kun de forsikrings- eller bopælsperioder, der ertilbagelagt af ansøgeren efter den lovgivning, der gælder for dem.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 26
Artikel 44
Den institution, der er beføjet til at træffe afgørelse om invaliditetsgraden
1. Alene den behandlende institution er beføjet til at træffe den i
forordningens artikel 40, stk. 4, omhandlede afgørelse med hensyn tilansøgerens invaliditet, jf. dog bestemmelserne i stk. 2 og 3. Den træffer denne
afgørelse, så snart den er i stand til at fastslå, om de betingelser for ret til
ydelser, der er fastsat i den lovgivning, som gælder for den, er opfyldt, i givetfald under iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45. Denunderretter straks de øvrige berørte institutioner om denne afgørelse.
2. Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til ydelser — bortset fra
betingelsen vedrørende invaliditet — der er fastsat i den lovgivning, som
gælder for den behandlende institution, ikke er opfyldt under iagttagelse afbestemmelserne i forordningens artikel 45, underretter den straks deninstitution, der er kompetent vedrørende invaliditet i den af de øvrige berørte
medlemsstater, af hvis lovgivning arbejdstageren eller den selvstændige
erhvervsdrivende senest har været omfattet. Den sidstnævnte institution erbeføjet til at træffe afgørelse om ansøgerens invaliditet, såfremt de betingelserfor ret til ydelser, der er fastsat i den lovgivning, som gælder for den, er
opfyldt; den underretter straks de øvrige berørte institutioner om denne
afgørelse.
3. I givet fald kan det under de samme betingelser være nødvendigt at gå
tilbage til den institution, der er kompetent vedrørende invaliditet i denmedlemsstat, af hvis lovgivning arbejdstageren eller den selvstændige
erhvervsdrivende først har været omfattet.
Artikel 45
Udbetaling af foreløbige ydelser samt forskud på ydelser
1. Dersom den behandlende institution konstaterer, at ansøgeren har ret til
ydelser efter den lovgivning, der gælder for institutionen, uden at det er
nødvendigt at medregne forsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt
efter andre medlemsstaters lovgivning, udbetaler institutionen straks disseydelser som foreløbige ydelser.
2. Dersom ansøgeren ikke har ret til ydelser i medfør af stk. 1, men hvor det
fremgår af de oplysninger, der er tilgået den behandlende institution i henhold
til gennemførelsesforordningens artikel 43, stk. 2 eller 3, at han har ret til
ydelser efter lovgivningen i en anden medlemsstat, alene på grundlag af deforsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter nævnte lovgivning,gælder ydelserne som foreløbige ydelser, så snart institutionen har modtaget
underretning fra den behandlende institution om, at den er forpligtet hertil.
3. Dersom ansøgeren i det i stk. 2 omhandlede tilfælde hat ret til ydelser
efter lovgivningen i flere medlemsstater, alene på grundlag af de forsikrings-
eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter lovgivningen i hver af dissestater, påhviler udbetalingen af foreløbige ydelser den institution, som førsthar underrettet den behandlende institution om, at der består en sådan ret; det
påhviler den behandlende institution at underrette de øvrige berørte
institutioner.
4. Den institution, som det påhviler at udbetale ydelser i medfør af stk. 1, 2
eller 3, underretter straks ansøgeren herom og gør ham samtidig udtrykkeligtopmærksom på, at afgørelsen er af foreløbig karakter og ikke kan påklages.
5. Dersom der ikke kan udbetales ansøgeren en foreløbig ydelse i medfør af
stk. 1, 2 eller 3, men hvor det fremgår af de modtagne oplysninger, at der er
erhvervet ret til ydelser i medfør af forordningens artikel 46, stk. 2, udbetaler
den behandlende institution ham et passende forskud, der kan krævestilbagebetalt, og hvis størrelse så vidt muligt svarer til det beløb, der måantages at blive fastsat i henhold til forordningens artikel 46, stk. 2.
6. To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan aftale andre
regler for udbetaling af foreløbige ydelser i tilfælde, hvor alene institutionerne
i disse medlemsstater er berørt. Den administrative Kommission skal
underrettes om de aftaler, der træffes herom.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 27
Artikel 46 (11)
Ydelser, der svarer til forsikringsperioder i henhold til en frivillig eller frivillig
fortsat ordning, og som ikke skal medregnes i henhold til gennemførelsesfor-ordningens artikel 15, stk. 1, litra b)
Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske beløb efter forordningens
artikel 46, stk. 2, litra a) og b), finder reglerne i gennemførelsesforordningensartikel 15, stk. 1, litra b), c) og d), anvendelse.
Det faktiske beløb, der er beregnet i henhold til forordningens artikel 46, stk.
2, forhøjes med det beløb, der svarer til forsikringsperioderne i henhold til en
frivillig eller frivillig fortsat ordning, som ikke er blevet medregnet i henholdtil gennemførelsesforordningens artikel 15, stk. 1, litra b). Dette tillægberegnes ifølge bestemmelserne i den medlemsstats lovgivning, hvorefter
forsikringsperioderne for en frivillig eller frivillig fortsat ordning er
tilbagelagt.
Den i forordningens artikel 46, stk. 3, omhandlede sammenligning foretages
under hensyntagen til det nævnte tillæg.
Artikel 47 (11)
Beregning af de ydelsesbeløb, der svarer til forsikringsperioder tilbagelagt efter en
frivillig eller frivillig fortsat ordning
Institutionen i hver medlemsstat beregner i henhold til den for denne
institution gældende lovgivning det beløb, der svarer til forsikringsperiodertilbagelagt efter en frivillig eller frivillig fortsat ordning, som i henhold tilforordningens artikel 46a, stk. 3, litra c), ikke er undergivet reglerne om
nedsættelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser i en anden
medlemsstat.
Artikel 48 (11)
Meddelelse til ansøgeren om institutionernes afgørelser
1. De endelige afgørelser, der er truffet af de enkelte berørte institutioner,
meddeles til den behandlende institution. Hver af disse afgørelser skal angive
den i den pågældende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for
klage. Efter modtagelsen af alle disse afgørelser underretter den behandlendeinstitution ansøgeren herom på hans eget sprog ved en sammenfattendemeddelelse, ledsaget af de nævnte afgørelser. Klagefristerne løber først fra
tidspunktet for ansøgernes modtagelse af den sammenfattende meddelelse.
2. Samtidig med at den behandlende institution sender ansøgeren den i stk.
1 omhandlede sammenfattende meddelelse, sender den en genpart heraf tilhver af de berørte institutioner, vedlagt en genpart af de øvrige institutioners
afgørelser.
Artikel 49 (11)
Fornyet beregning af ydelser
1. Ved anvendelsen af forordningens artikel 43, stk. 3 og 4, artikel 49, stk. 2
og 3, samt artikel 51, stk. 2, finder gennemførelsesforordningens artikel 45tilsvarende anvendelse.
2. I tilfælde af, at ydelsen nyberegnes, bortfalder eller stilles i bero,
underretter den institution, som har truffet afgørelse herom, straks den
pågældende samt hver af de institutioner, hvorfra den pågældende har ret til
ydelser, eventuelt gennem den behandlende institution. Afgørelsen skalangive den i den pågældende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne
for klage. Disse frister begynder først at løbe fra den pågældendes modtagelse
af afgørelsen.
Artikel 50
Foranstaltninger med henblik på at fremskynde fastsættelsen af ydelser
1. a) i) Når en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, der er
statsborger i en medlemsstat, bliver omfattet af en anden
medlemsstats lovgivning, skal den institution, der er kompetent
med hensyn til pensioner i den sidstnævnte stat på det tidspunkt,da arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende bliver!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 28
registreret, til det organ, der er udpeget af den kompetente
myndighed i den samme medlemsstat ved anvendelse af ethverttil institutionens rådighed stående middel sende alle denpågældendes personlige data samt den nævnte kompetente
institutions benævnelse og den pågældendes forsikringsnummer
i institutionen
ii) Endvidere sender den under nr. i) nævnte kompetente institution
så vidt muligt alle andre oplysninger, som er egnet til at lette ogfremskynde den senere fastsættelse af pensionerne, til det organ,
der er udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i nr. i).
iii) Disse oplysninger sendes til det organ, der er udpeget af den
kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat, efter de
af Den administrative Kommission fastsatte retningslinjer.
iv) Ved anvendelsen af bestemmelserne i nr. i), ii) og iii) anses
statsløse og flygtninge for at være statsborgere i den medlems-stat, af hvis lovgivning de først har været omfattet.
b) Efter anmodning af den pågældende eller af den institution, som han
på det pågældende tidspunkt er tilsluttet, foretager de berørteinstitutioner en opgørelse over hans forsikringsforhold, senest et år
før det tidspunkt, da han opnår alderen for ret til pension.
2. De nærmere regler for gennemførelsen af bestemmelserne i stk. 1
fastsættes af Den administrative Kommission.
Administrativ og lægelig kontrol
Artikel 51
1. Når en person, der modtager ydelser, navnlig:
a) ydelser ved invaliditetb) ydelser ved alderdom, der tilkendes på grund af uarbejdsdygtighedc) ydelser ved alderdom, der tilkendes ældre arbejdsløsed) ydelser ved alderdom, der tilkendes ved opgivelse af erhvervsmæssig
virksomhed
e) ydelser til efterladte, der tilkendes på grund af invaliditet eller
uarbejdsdygtighed
f) ydelser, der tilkendes under forudsætning af, at modtagerens midler ikke
overstiger en bestemt grænse
opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor den
forpligtede institution er beliggende, foretages den administrative og lægeligekontrol efter denne institutions anmodning af institutionen på modtagerens
opholds- eller bopælssted efter reglerne i den lovgivning, som gælder for den
sidstnævnte institution. Den forpligtede institution bevarer dog retten til atlade modtageren undersøge af en af den selv udpeget læge.
2. Dersom det konstateres, at modtageren af ydelser efter stk. 1 har
beskæftigelse, udøver selvstændig virksomhed eller er i besiddelse af midler,der overstiger den foreskrevne grænse, samtidig med at han modtager disse
ydelser, skal opholds- eller bopælsstedets institution indberette dette til den
forpligtede institution, som har anmodet om, at der foretages kontrol. Denneindberetning skal især angive arten af beskæftigelsen eller den selvstændigevirksomhed, indtjeningens størrelse eller størrelsen af de midler, som den
pågældende har haft rådighed over i det senest forløbne kvartal, endvidere den
normale indtjening for en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende påsamme egn og samme niveau inden for det fag, hvori den pågældende var
beskæftiget, før han blev uarbejdsdygtig, i løbet af en periode, der skal
fastsættes af den forpligtede institution, samt eventuelt en erklæring afgivet afen lægelig sagkyndig om den pågældendes helbredstilstand.
Artikel 52
Når den pågældende, efter at de ydelser, han har modtaget, har været stillet i
bero, generhverver sin ret til ydelser, medens han er bosat i en andenmedlemsstat end den kompetente stat, udveksler de berørte institutioner alle
fornødne oplysninger med henblik på fornyet udbetaling af de omhandlede
ydelser.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 29
Ydelsernes udbetaling
Artikel 53
Betalingsmåde
1. Dersom den forpligtede institution i en medlemsstat ikke udbetaler
ydelserne direkte til modtagere, der er bosat på en anden medlemsstatsområde, sker udbetalingen af disse ydelser efter den forpligtede institutionsanmodning gennem kontaktorganet i den sidstnævnte stat eller gennem
institutionen på de pågældende modtageres bopælssted efter reglerne i
gennemførelsesforordningens artikel 54 til 58; udbetaler den forpligtedeinstitution ydelserne direkte til disse modtagere, skal den underrette
bopælsstedets institution herom. Den betalingsmåde, der anvendes af
medlemsstaternes institutioner, er anført i bilag 6.
2. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
aftale andre regler for udbetaling af ydelser i tilfælde, hvor alene de
kompetente institutioner i disse medlemsstater er berørt. Den administrativeKommission skal underrettes om de aftaler, der træffes herom.
3. De overenskomstmæssige bestemmelser vedrørende udbetaling af
ydelser, der er gældende dagen før forordningens ikrafttræden, forbliver ikraft, for så vidt de er anført i bilag 5.
Artikel 54
Fremsendelse af opgørelse over forfaldne beløb til det udbetalende organ
Den forpligtede institution sender en opgørelse over forfaldne beløb i to
eksemplarer til kontaktorganet i den medlemsstat, på hvis område modtageren
er bosat, eller til bopælsstedets institution, hvilke organer benævnes »detudbetalende organ«; opgørelsen skal være det nævnte organ i hænde senest 20
dage, før ydelserne forfalder til udbetaling.
Artikel 55
Indbetaling af forfaldne beløb på det udbetalende organs konto
1. Ti dage før ydelserne forfalder til udbetaling, indbetaler den forpligtede
institution i den medlemsstats valuta, på hvis område den er beliggendes dennødvendige sum til dækning af de forfaldne beløb, der er anført på den igennemførelsesforordningens artikel 54 omhandlede opgørelse. Indbetalingen
sker til nationalbanken eller en anden bank i den medlemsstat, på hvis område
den forpligtede institution er beliggende på en konto, der er åbnet inationalbankens eller en anden banks navn i den medlemsstat, på hvis område
det udbetalende organ er beliggende, til ordre for dette organ. Denne
indbetaling har frigørende virkning. Den forpligtede institution sendersamtidig meddelelse om indbetalingen til det udbetalende organ.
2. Den bank, på hvis konto indbetalingen er foretaget, krediterer det
udbetalende organ for modværdien af indbetalingen i den medlemsstatsvaluta, på hvis område dette organ er beliggende.
3. Navn og hjemsted for de stk. 1 omhandlede banker er anført i bilag 7.
Artikel 56
Det udbetalende organs betaling af forfaldne beløb til modtageren
1. De forfaldne beløb, der er anført på den i gennemførelsesforordningens
artikel 54 omhandlede opgørelse, udbetales den berettigede af detudbetalende organ til udgift for den forpligtede institution. Disse udbetalinger
foretages efter reglerne i den lovgivning, som gælder for det udbetalende
organ.
2. Så snart det udbetalende organ eller ethvert andet af dette udpeget organ
bliver bekendt med et forhold, der medfører, at ydelserne stilles i bero ellerbortfalder, standser det enhver udbetaling. Det samme gælder, når modtagerenflytter til en anden stats område.
3. Det udbetalende organ underretter den forpligtede institution om årsagen
eller årsagerne til indstillingen af udbetalingen. I tilfælde af, at modtageren
eller hans ægtefælle afgår ved døden, eller en enke eller enkemand indgår nyt
ægteskab, underretter det udbetalende organ den nævnte institution om datoenherfor.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 30
Artikel 57
Endelig afregning vedrørende de i gennemførelsesforordningens artikel 56
omhandlede udbetalinger
1. Kontiene for de i gennemførelsesforordningens artikel 56 omhandlede
udbetalinger er genstand for endelig afregning ved udløbet af enhverbetalingsperiode med henblik på udarbejdelse af en opgørelse over de beløb,
der faktisk er udbetalt til modtagerne eller til de personer, der efter
lovgivningen eller ifølge fuldmagt repræsenterer dem, samt over ikke-udbetalte beløb.
2. Det skal attesteres, at det samlede beløb, der er angivet i bogstaver og tal i
den medlemsstats valuta, på hvis område den forpligtede institution erbeliggende, stemmer med de udbetalinger, der er foretaget af det udbetalendeorgan, og denne bekræftelse skal underskrives af repræsentanten for dette
organ.
3. Det udbetalende organ garanterer for rigtigheden af de foretagne
udbetalinger.
4. Forskellen mellem de af den forpligtede institution udbetalte beløb,
udtrykt i den medlemsstats valuta, på hvis område den er beliggende, og
værdien — udtrykt i den samme valuta — af de udbetalinger, der er godkendt
af det udbetalende organ, fradrages i de beløb, der senere på samme grundlagskal udbetales af den forpligtede institution.
Artikel 58
Godtgørelse af udgifterne ved ydelsernes udbetaling
Det udbetalende organ kan i udbetalingerne til modtagerne fradrage de med
ydelsernes udbetaling forbundne udgifter, navnlig portoudgifter og bank-
gebyrer, på de betingelser, der er foreskrevet i den lovgivning, som gælder for
dette organ.
Artikel 59
Meddelelse om bopælsforandring
Når en person, der modtager ydelser efter lovgivningen i en eller flere
medlemsstater, flytter fra én stat til en anden, skal han underrette den eller deinstitutioner, der er forpligtet til at udrede disse ydelser, samt det udbetalende
organ.
KAPITEL 4
ARBEJDSUL YKKER OG ERHVERVSSYGDOMME
Gennemførelse af forordningens artikel 52 og 53
Artikel 60
Naturalydelser i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 52, litra a),
skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende for bopælsstedets
institution fremlægge attest om, at han har ret til disse naturalydelser. Denneattest udstedes af den kompetente institution, eventuelt på grundlag af
oplysninger fra arbejdsgiveren. Dersom lovgivningen i den kompetente stat
kræver det, skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivendeendvidere for bopælsstedets institution fremlægge et bevis fra den kompetenteinstitution for modtagelse af anmeldelsen af ulykkestilfældet eller erhvervs-
sygdommen. Fremlægger han ikke disse bevisligheder, retter bopælsstedets
institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe dem,og i mellemtiden tilkender den ham naturalydelser som sygeforsikrings-ydelser, for så vidt han opfylder de nødvendige betingelser for ret til sådanne
ydelser.
2. Denne attest bevarer sin gyldighed, så længe bopælsstedets institution
ikke har modtaget meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. Når den
nævnte attest er udstedt af en fransk institution, er den dog kun gyldig i ettidsrum af et år regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornyes hvert år.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 31
3. Dersom den pågældende er sæsonarbejder, er den i stk. 1 omhandlede
attest gyldig, så længe sæsonarbejdet vedvarer, medmindre den kompetenteinstitution i mellemtiden har meddelt bopælsstedets institution, at den ikkelængere er gyldig.
4. Ved enhver begæring om naturalydelser skal arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende fremlægge de bevisligheder, der kræves for
tilkendelse af naturalydelser efter lovgivningen i den medlemsstat, på hvisområde han er bosat.
5. I tilfælde af hospitalsindlæggelse underretter bopælsstedets institution —
inden tre dage efter at den er bekendt hermed — den kompetente institution
om datoen for hospitalsindlæggelsen, hospitalsopholdets forventede varighed
samt udskrivningsdatoen.
6. Bopælsstedets institution underretter på forhånd den kompetente
institution om enhver afgørelse vedrørende tilkendelse af naturalydelser, nårde forventede eller faktiske omkostninger overstiger er fast beløb, som
fastsættes og revideres med jævne mellemrum af Den administrative
Kommission.
Den kompetente institution kan, inden 15 dage efter afsendelsen af denne
meddelelse, fremsende en begrundet indsigelse; har bopælsstedets institutionikke modtaget nogen indsigelse ved udløbet af denne frist, tilkender den
naturalydelserne. Dersom det er tvingende nødvendigt at udrede sådanne
naturalydelser straks, underretter bopælsstedets institution øjeblikkeligt denkompetente institution herom.
7. Arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har pligt til at
underrette bopælsstedets institution om enhver forandring i sine forhold, der
må antages at berøre hans ret til naturalydelser, navnlig om ethvert
arbejdsophør eller overgang til ny beskæftigelse eller selvstændig virksomhedeller enhver forandring af bopæls- eller opholdssted. Den kompetenteinstitution underretter ligeledes bopælsstedets institution, dersom den
pågældende ikke længere er forsikret eller hans ret til naturalydelser er
bortfaldet. Bopælsstedets institution kan når som helst afkræve denkompetente institution alle oplysninger vedrørende den pågældendes forsik-ringsforhold eller ret til naturalydelser.
8. Hvor det drejer sig om grænsearbejdere, kan lægemidler, bandager,
briller, mindre proteser samt laboratorieundersøgelser kun udleveres eller
foretages i den medlemsstat, hvor de er ordineret efter bestemmelserne idenne medlemsstats lovgivning.
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennem-
førelsesregler.
Artikel 61
Kontantydelser, bortset fra renter, i tilfælde af bopæl i en anden medlemsstat end
den kompetente stat
1. For at opnå kontantydelser (bortset fra renter) i medfør af forordningens
artikel 52, litra b), skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervs-drivende inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtræden rette henven-
delse til bopælsstedets institution med en meddelelse om, at han er ophørt
med at arbejde, eller — såfremt dette er foreskrevet i den lovgivning somgælder for den kompetente institution eller bopælsstedets institution — en
erklæring om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende læge.
2. Dersom de behandlende læger i bopælslandet ikke udsteder attest om
uarbejdsdygtighed, henvender den pågældende sig direkte til bopælsstedets
institution inden for den frist, der er foreskrevet i den lovgivning, der gælderfor den.
Denne institution foranlediger straks den pågældende lægeundersøgt med
henblik på konstatering af hans uarbejdsdygtighed samt udfærdigelse af den i
stk. 1 omhandlede erklæring. Denne erklæring, som skal angive den
forventede varighed af uarbejdsdygtigheden, sendes straks til den kompetenteinstitution.
3. I de tilfælde, hvor stk. 2 ikke finder anvendelse, skal bopælsstedets
institution snarest muligt og under alle omstændigheder inden tre dage efter,
at arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har henvendt sig til
den, lade ham kontrolundersøge af en læge, som om det drejede sig om en af!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 32
dens egne forsikrede. Den kontrollerende læges erklæring, der navnlig skal
indeholde oplysning om den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden,sendes af bopælsstedets institution til den kompetente institution inden tredage efter datoen for kontrolundersøgelsen.
4. Bopælsstedets institution iværksætter senere om fornødent en admini-
strativ eller lægelig kontrol af den pågældende, som om det drejede sig om enaf dens egne forsikrede. Så snart den har konstateret, at arbejdstageren eller
den selvstændige erhvervsdrivende på ny er arbejdsdygtig, underretter den
straks den pågældende samt den kompetente institution herom med angivelseaf datoen for uarbejdsdygtighedens ophør. Meddelelsen til arbejdstageren
eller den selvstændige erhvervsdrivende anses for en afgørelse, der er truffet
på den kompetente institutions vegne, jf. dog bestemmelserne i stk. 6.
5. Den kompetente institution bevarer under alle omstændigheder retten til
at lade den pågældende undersøge af en af den selv udpeget læge.
6. Dersom den kompetente institution beslutter at afslå begæringen om
kontantydelser, fordi arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende
ikke har overholdt den fremgangsmåde, der er foreskrevet i bopælsstedets
lovgivning, eller den konstaterer, at arbejdstageren eller den selvstændigeerhvervsdrivende på ny er arbejdsdygtig, underretter den arbejdstageren eller
den selvstændige erhvervsdrivende om denne afgørelse og sender samtidig en
genpart heraf til bopælsstedets institution.
7. Når den pågældende genoptager sit arbejde, underretter han den
kompetente institution herom, såfremt dette er foreskrevet i den lovgivning,
som gælder for denne institution.
8. Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne på enhver egnet
måde, fortrinsvis ved international postanvisning, og underretter bopæls-stedets institution samt den pågældende herom. Dersom kontantydelserneudbetales af bopælsstedets institution til udgift for den kompetente institution,
underretter den kompetente institution arbejdstageren eller en selvstændige
erhvervsdrivende om hans rettigheder samtidig med, at den underretterbopælsstedets institution om kontantydelsernes størrelse, hvornår de forfaldertil udbetaling, samt for hvor lang tid de højst kan tilkendes efter lovgivningen
i den kompetente stat.
9. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre
gennemførelsesregler.
Gennemførelse af forordningens artikel 55
Artikel 62
Naturalydelser i tilfælde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente
stat
1. For at opnå naturalydelser skal den i forordningens artikel 14, stk. 2, litra
a), omhandlede arbejdstager, der er beskæftiget ved international transport, ogsom under udførelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat endden kompetente stat, snarest muligt for opholdsstedets institution fremlægge
en særlig attest udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortræder i samme
kalendermåned eller inden for de to forudgående kalendermåneder. Denneattest skal især angive, hvornår arbejdstageren har tiltrådt sin beskæftigelsehos den nævnte arbejdsgiver, samt den kompetente institutions benævnelse og
adresse. Når arbejdstageren har fremlagt denne attest, formodes han at
opfylde betingelserne for ret til naturalydelser. Dersom det ikke er muligt forarbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution før lægebehand-lingen, har han alligevel ret til denne behandling ved fremlæggelse af den
nævnte attest, som om han var forsikret i denne institution.
2. Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den
kompetente institution for at få oplyst, om den i stk. 1 omhandlede
arbejdstager opfylder betingelserne for ret til naturalydelser. Den er forpligtettil at udrede naturalydelserne, indtil den modtager svar fra den kompetenteinstitution, dog højst for et tidsrum af 30 dage.
3. Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden ti
dage efter modtagelsen af dens forespørgsel. Dersom svaret er bekræftende,
angiver den kompetente institution i givet fald, for hvor lang tid naturalydelser
højst kan tilkendes efter den for denne institution gældende lovgivning, ogopholdsstedets institution udreder fortsat de nævnte ydelser.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 33
4. De naturalydelser, der udredes på grundlag af den i stk. 1 nævnte
formodning, er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36,stk. 1.
5. I stedet for den i stk. 1 omhandlede attest kan i nævnte stk. omhandlede
arbejdstager for opholdsstedets institution fremlægge den i stk. 6 omhandledeattest.
6. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 55, stk. 1,
litra a), nr. i) — bortset fra de tilfælde, hvor ydelserne tilkendes på grundlag
af den i stk. 1 nævnte formodning — skal arbejdstageren eller denselvstændige erhvervsdrivende for opholdsstedets institution fremlægge enattest, der bekræfter, at han har ret til naturalydelser. Denne attest, der
udstedes af den kompetente institution, om muligt før arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende forlader den medlemsstats område, hvor haner bosat, skal i givet fald navnlig angive, for hvor lang tid naturalydelsernehøjst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning. Fremlægger den
pågældende ikke denne attest, retter opholdsstedets institution henvendelse til
den kompetente institution for at fremskaffe den.
7. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 60, stk. 5, 6 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 63
Naturalydelser til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, som flytter,
eller som vender tilbage til bopælslandet, samt til arbejdstagere eller selvstændigeerhvervsdrivende, der har fået tilladelse til at rejse til en anden medlemsstat medhenblik på behandling
1. For at opnå naturalydelser i medfør af forordningens artikel 55, stk. 1,
litra b), nr. i), skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende forbopælsstedets institution fremlægge attest for, at han fortsat har ret til disseydelser. Denne attest, der udstedes af den kompetente institution, skal i givet
fald navnlig angive, for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes efter
den kompetente stats lovgivning. Attesten kan udstedes efter arbejdstagerenseller den selvstændige erhvervsdrivendes afrejse og på dennes anmodning,
hvid den på grund af force majeure ikke har kunnet udfærdiges tidligere.
2. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 60, stk. 5, 6 og 9,
finder tilsvarende anvendelse.
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse ved
udredelse af naturalydelser i de i forordningens artikel 55, stk. 1, litra c),
nr. i) omhandlede tilfælde.
Artikel 64
Kontantydelser, bortset fra renter, ved ophold i en anden medlemsstat end den
kompetente stat
Med hensyn til opnåelse af kontantydelser (bortset fra renter) i medfør af
forordningens artikel 55, stk. 1, litra a), nr. ii), finder bestemmelserne i
gennemførelsesforordningens artikel 61 tilsvarende anvendelse. En arbejds-
tager eller en selvstændig erhvervsdrivende, der opholder sig på en
medlemsstats område, uden at være erhvervsmæssigt beskæftiget der, erdog ikke forpligtet til at fremlægge den i gennemførelsesforordningens artikel
61, stk. 1, omhandlede anmeldelse om arbejdsophør. Dette berører ikke
pligten til at fremlægge en erklæring om uarbejdsdygtighed.
Gennemførelse af forordningens artikel 52 til 56
Artikel 65
Anmeldelser, undersøgelser og udveksling af oplysninger mellem institutionerne
vedrørende en arbejdsulykke eller erhvervssygdom, der er indtruffet i en anden
medlemsstat end den kompetente stat
1. Når en arbejdsulykke indtræffer eller en erhvervssygdom første gang
lægeligt konstateres i en anden medlemsstat end den kompetente stat, skal
anmeldelsen af ulykkestilfældet eller erhvervssygdommen foretages efter
bestemmelserne i den kompetente stats lovgivning, uden at dette berørerlovbestemmelser, der måtte gælde i den medlemsstater, hvor arbejdsulykken!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 34
er indtruffet eller erhvervssygdommen første gang er lægeligt konstateret, og
som fortsat finder anvendelse i et sådant tilfælde. Nævnte anmeldelseindgives til den kompetente institution samtidig med, at en genpart af densendes til bopæls- eller opholdsstedets institution.
2. Institutionen i den medlemsstat, på hvis område arbejdsulykken er
indtruffet, eller erhvervssygdommen første gang er lægeligt konstateret,
tilsender den kompetente institution i to eksemplarer de lægeerklæringer, der
er udfærdiget i denne stat, samt alle relevante oplysninger, som densidstnævnte institution måtte ønske at modtage.
3. Såfremt det, hvor det drejer sig om et ulykkestilfælde indtruffet på vej til
eller fra arbejdet i en anden medlemsstats end den kompetente stat, erpåkrævet at foretage en undersøgelse på den førstnævnte medlemsstats
område, kan den kompetente institution udpege en person til at forestå denne
undersøgelse, og den skal i så fald underrette myndighederne i denpågældende medlemsstat herom. Disse myndigheder yder den pågældendebistand, navnlig ved at stille en medhjælp til rådighed for ham med henblik på
at gennemgå rapporten og alle øvrige dokumenter vedrørende ulykkes-
tilfældet.
4. Efter behandlingens afslutning sendes en udførlig rapport med lægeer-
klæringer om de varige følger af ulykkestilfældet eller sygdommen, navnligom den pågældendes øjeblikkelige tilstand samt om, hvorvidt læsionerne erhelbredt eller konsolideret, til den kompetente institution. De hermed
forbundne honorarer betales, alt efter omstændighederne, af bopælslandets
institution eller af opholdsstedets institution efter den af den pågældendeinstitution anvendte takst og til udgift for den kompetente institution.
5. Den kompetente institution skal efter anmodning underrette bopæls- eller
opholdsstedets institution, alt efter omstændighederne, om afgørelsen af,hvornår læsionerne er helbredt eller konsolideret samt — i givet fald — om
afgørelsen vedrørende tilkendelse af rente.
Artikel 66
Bestridelse af, at ulykkestilfældet eller sygdommen er arbejdsbetinget
1. Når den kompetente institution i de i forordningens artikel 52 eller artikel
55, stk. 1, omhandlede tilfælde bestrider, at ulykkestilfældet eller sygdommener omfattet af lovgivningen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme, skal
den straks underrette bopælsstedets institution eller opholdsstedets institution,
der har udredet naturalydelserne; disse ydelser betragtes derefter somsygeforsikringsydelser og udredes fortsat som sådanne på grundlag af de igennemførelsesforordningens artikel 20 og 21 omhandlede attester.
2. Når der er truffet endelig afgørelse om dette spørgsmål, underretter den
kompetente institution straks bopælsstedets institution eller opholdsstedets
institution, der har udredet naturalydelserne. Dersom der ikke er tale om en
arbejdsulykke eller erhvervssygdom, skal denne institution fortsat udrededisse naturalydelser som sygeforsikringsydelser, såfremt arbejdstageren ellerden selvstændige erhvervsdrivende i øvrigt er berettiget hertil. I modsat fald
betragtes de naturalydelser, som den pågældende har modtaget i henhold til
sygeforsikringen, som ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme.
Gennemførelse af forordningens artikel 57
Artikel 67 (7)
Fremgangsmåden i tilfælde af, at den pågældende i flere medlemsstater har været
udsat for at pådrage sig en erhvervssygdom
1. I det i forordningens artikel 57, stk. 1, omhandlede tilfælde indgives
anmeldelsen af en erhvervssygdom enten til den institution, der er kompetentvedrørende erhvervssygdomme i den medlemsstat, hvor en person senest har
været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage den pågældende sygdom,
eller til bopælsstedets institution, som sender anmeldelsen til den nævntekompetente institution.
2. Dersom den i stk. 1 omhandlede kompetente institution konstaterer, at en
person senest har været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage denpågældende erhvervssygdom, under lovgivningen i en anden medlemsstat,
sender den anmeldelsen med bilag til den tilsvarende institution i denne
medlemsstat.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 35
3. Når institutionen i den medlemsstat, under hvis lovgivning en person
senest har været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage den pågældendeerhvervssygdom, konstaterer, at den pågældende eller hans efterladte ikkeopfylder betingelserne i denne medlemsstats lovgivning under hensyntagen til
bestemmelserne i forordningens artikel 57, stk. 2, 3 og 4, skal den nævnte
institution:
a) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag, herunder resultaterne af de
lægelige observationer og undersøgelser, som den førstnævnte institution
har ladet foretage, samt en genpart af den i litra b) nævnte afgørelse, til
institutionen i den medlemsstat, under hvis lovgivning den pågældendetidligere har været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage denpågældende erhvervssygdom
b) samtidig underrette den pågældende om sin afgørelse, navnlig med
angivelse af begrundelsen for afslag og med angivelse af klageadgangen
og fristerne for indgivelse af klage samt datoen for sagens oversendelse tilden i litra a) nævnte institution.
4. Det kan i givet fald være nødvendigt efter samme fremgangsmåde at gå
tilbage til den tilsvarende institution i den medlemsstat, hvor den pågældende
først har været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage den pågældende
erhvervssygdom.
Artikel 68 (7)
Udveksling af oplysninger mellem institutioner i tilfælde af klage over afslag på
begæring om ydelser. Ydelse af forskud i tilfælde af en sådan klage
1. I tilfælde af klage over en afgørelse, hvorved der gives afslag på begæring
om ydelser, truffet af institutionen i en af de medlemsstater, hvor en personhar været beskæftiget ved et arbejde, der kan forårsage den pågældendeerhvervssygdom, skal denne institution underrette den institution, hvortil
anmeldelsen efter den i gennemførelsesforordningens artikel 67, stk. 3,
fastsatte fremgangsmåde er sendt, og skal senere underrette den om denendelige afgørelse i sagen.
2. Såfremt der under hensyntagen til bestemmelserne i forordningens artikel
57, stk. 2, 3 og 4, er erhvervet ret til ydelser efter den for den sidstnævnte
institution gældende lovgivning, udbetaler denne institution forskud med etbeløb, der i givet fald fastsættes efter høring af den institution, hvis afgørelseer påklaget. Den sidstnævnte institution refunderer det ydede forskudsbeløb,
hvis den som følge af klageinstansens afgørelse er forpligtet til at udbetale
ydelserne. Dette beløb indeholdes derefter i de ydelser, der tilkommer denpågældende.
Artikel 69 (7)
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af scierogen pneumoconiose
For så vidt angår anvendelsen af forordningens artikel 57, stk. 5, gælder
følgende regler:
a) den kompetente institution i den medlemsstat, efter hvis lovgivning
kontantydelserne tilkendes i medfør af forordningens artikel 57, stk. 1 —
i det følgende betegnet som »den for udbetaling af kontantydelseransvarlige institution« — anvender en blanket, der navnlig indeholder enopgørelse og oversigt over samtlige de forsikringsperioder (alderdoms-
forsikring) eller bopælsperioder, som den pågældende har tilbagelagt
efter lovgivningen i hver af de berørte medlemsstater
b) den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution sender denne
blanket til samtlige de institutioner for alderdomsforsikring i disse
medlemsstater, som den pågældende har været tilsluttet; hver af disse
institutioner anfører på blanketten de forsikringsperioder (alderdoms-forsikring) eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter den lovgivning,der gælder for institutionen, og tilbagesender blanketten til den for
udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution
c) den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution foretager
derefter en fordeling af udgifterne mellem sig selv og de øvrige berørteinstitutioner; den sender dem til deres godkendelse en opgørelse overdenne fordeling med dertil hørende bilag, der navnlig udviser størrelsen
af de kontantydelser, der er tilkendt, og beregningen af fordelings-
procenterne!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 36
d) ved udløbet af hvert kalenderår sender den for udbetaling af kontanty-
delser ansvarlige institution de øvrige berørte institutioner en opgørelseover de kontantydelser, der er udbetalt i løbet af det pågældenderegnskabsår, med angivelse af det beløb, der skal afholdes af hver af disse
ifølge den i litra c) omhandlede fordeling; hver af de pågældende
institutioner refunderer den for udbetaling af kontantydelser ansvarligeinstitution det pågældende beløb snarest muligt, og senest inden tremåneder.
Gennemførelse af forordningens artikel 58, stk. 3
Artikel 70
Attestation vedrørende de familiemedlemmer, der skal tages i betragtning ved
beregningen af kontantydelser herunder renter
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 58, stk. 3, er
betinget af, at ansøgeren fremlægger attest vedrørende de af hans
familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor
institutionen, som det påhviler at fastsætte kontantydelser, er beliggende.
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen på familiemedlemmer-
nes bopælssted eller af en anden institution, på hvis område familiemedlem-
merne er bosat. Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 25,stk. 2, andet og tredje afsnit, finder tilsvarende anvendelse.
I stedet for den i første afsnit omhandlede attest kan institutionen, som det
påhviler at fastsætte kontantydelser, afkræve ansøgeren dokumenter, der
indeholder personlige oplysninger af nyere dato om de af hans familiemed-lemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den, hvor den nævnteinstitution er beliggende.
2. Dersom det efter den lovgivning, som gælder for den pågældende
institution, i det i stk. 1 omhandlede tilfælde kræves, at familiemedlemmernebor hos ansøgeren, skal den omstændighed, at disse familiemedlemmer, når de
ikke opfylder nævnte betingelse, dog i overvejende grad forsørges af
ansøgeren, godtgøres ved dokumenter, hvoraf det fremgår, at ansøgerenregelmæssigt sender dem en del af sin indtjening.
Gennemførelse af forordningens artikel 60
Artikel 71
Forværring af en erhvervssygdom
1. I de i forordningens artikel 60, stk. 1, omhandlede tilfælde skal
arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende meddele den
institution i en medlemsstat, over for hvilken han gør krav på ydelser, alleoplysninger vedrørende tidligere tilkendte ydelser i anledning af den
pågældende erhvervssygdom.
Denne institution kan rette henvendelse til enhver anden institution, der
tidligere har været kompetent, for at fremskaffe de oplysninger, som den anserfor nødvendige.
2. I det i forordningens artikel 60, stk. 1, litra c), omhandlede tilfælde
underretter den kompetente institution, som det påhviler at udbetalekontantydelserne, under vedlæggelse af fornøden dokumentation den andenberørte institution om det beløb, som den sidstnævnte institution skal afholde
som følge af den indtrådte forværring, med henblik på godkendelse. Ved
udløbet af hvert kalenderår sender den førstnævnte institution den andeninstitution en opgørelse over de kontantydelser, der er udbetalt i løbet af det
pågældende regnskabsår, med angivelse af det beløb, som skal afholdes af den
sidstnævnte institution, der refunderer beløbet snarest muligt og senest indentre måneder.
3. I det i forordningens artikel 60, stk. 2, litra b), første punktum,
omhandlede tilfælde underretter den for udbetaling af kontantydelser
ansvarlige institution under vedlæggelse af fornøden dokumentation deberørte institutioner om de ændringer, der er foretaget i den tidligere fordelingaf udgifterne, med henblik på godkendelse.
4. I det i forordningens artikel 60, stk. 2, litra b), andet punktum,
omhandlede tilfælde finder bestemmelserne i stk. 2 tilsvarende anvendelse.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 37
Gennemførelse af forordningens artikel 61, stk. 5 og 6
Artikel 72
Fastsættelse af invaliditetsgraden i tilfælde af en tidligere eller senere indtruffet
arbejdsulykke eller erhvervssygdom
1. Med henblik på fastsættelse af invaliditetsgraden, af retten til ydelser
eller af disses størrelse i de i forordningens artikel 61, stk. 5 og 6, omhandlede
tilfælde skal arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende meddeleden kompetente institution i den medlemsstat, af hvis lovgivning han varomfattet, da arbejdsulykken indtraf, eller erhvervssygdommen først blev
konstateret, alle oplysninger vedrørende arbejdsulykker eller erhvervssyg-
domme, som tidligere eller senere måtte være overgået ham, medens han varomfattet af lovgivningen i enhver anden medlemsstat, uanset hvilken
invaliditetsgrad disse tidligere eller senere tilfælde har medført.
2. Med henblik på erhvervelse af ret til ydelser og fastsættelse af disses
størrelse tager den kompetente institution i overensstemmelse med bestem-melserne i den for institutionen gældende lovgivning, hensyn til deninvaliditetsgrad, som disse tidligere eller senere tilfælde har medført.
3. Den kompetente institution kan rette henvendelse til enhver anden
institution, der tidligere eller senere har været kompetent, for at fremskaffe deoplysninger, som den anser for nødvendige.
Når den tidligere eller senere uarbejdsdygtighed er forårsaget af det
ulykkestilfælde, der er indtruffet, medens den pågældende var omfattet af
lovgivningen i en medlemsstat, der ikke foretager nogen sondring efter
uarbejdsdygtighedens årsag, skal den institution, der er kompetent vedrørendeden tidligere eller senere uarbejdsdygtighed, eller det organ, der er udpeget af
den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat, efter anmodning
af den kompetente institution i en anden medlemsstat tilvejebringe oplys-ninger om, om den tidligere eller senere uarbejdsdygtighed var en følge af etulykkestilfælde efter den lovgivning, der gjaldt for institutionen i den anden
medlemsstat. Er dette tilfældet, finder bestemmelserne i stk. 2 tilsvarende
anvendelse.
Gennemførelse af forordningens artikel 62, stk. 1
Artikel 73
De institutioner, hvortil arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende virksomhed
kan rette henvendelse i tilfælde af ophold eller bopæl i en anden medlemsstat endden kompetente stat
1. I de i forordningens artikel 62, stk. 1, omhandlede tilfælde kan
arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende virksomheder henvende sig
til den nærmeste institution på den medlemsstats område, hvor de pågældende
opholder sig eller er bosat, og som er anført i bilag 3 til gennemførelses-forordningen, selv om nævnte institution hører under ordningen for arbejderei stålindustrien, under forudsætning af, at de ydelser, der i opholds- eller
bopælslandet er fastsat i den for arbejdere i stålindustrien etablerede ordning
vedrørende arbejdsulykker og erhvervssygdomme, svarer til ydelserne eftersærordningen for arbejdstagere beskæftiget i miner og lignende virksomheder.Den pågældende institution er i så fald pligtig at udrede ydelserne.
2. Når ydelserne efter særordningen for arbejdstagere beskæftiget i miner og
lignende virksomheder er mere gunstige, kan de pågældende arbejdstagerehenvende sig enten til den institution, som det påhviler at administrere denneordning, eller til den nærmeste institution på den medlemsstats område, hvor
de opholder sig eller er bosat, og som administrerer ordningen for arbejdere i
stålindustrien. I sidstnævnte tilfælde skal den pågældende institution gøre denpågældende opmærksom på, at han kan opnå mere gunstige ydelser ved athenvende sig til den institution, som det påhviler at administrere den nævnte
særordning, og skal endvidere oplyse ham om denne institutions betegnelse og
adresse.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 38
Gennemførelse af forordningens artikel 62, stk. 2
Artikel 74
Medregning af den periode, hvori der allerede er udredet ydelser af institutionen i
en anden medlemsstat
For så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 62,
stk. 2, kan institutionen i en medlemsstat, der skal udrede ydelser, afkræveinstitutionen i en anden medlemsstat oplysninger om den periode, hvori densidstnævnte institution allerede har udredet ydelser for det samme ulykkes-
tilfælde eller den samme erhvervssygdom.
Indgivelse og behandling af begæringer om renter, bortset fra renter i
anledning af de i forordningens artikel 57 omhandlede erhvervssyg-
domme
Artikel 75
1. For at få rente eller tillæg til en rente efter lovgivningen i en medlemsstat
skal arbejdstageren, den selvstændige erhvervsdrivende eller hans efterladte,
der er bosat på en anden medlemsstats område, indgive begæringen enten til
den kompetente institution eller til bopælsstedets institution, der sender den tilden kompetente institution. For begæringens indgivelse gælder følgenderegler:
a) begæringen skal være ledsaget af de foreskrevne bevisligheder og
indgives på den blanket, der er foreskrevet i den lovgivning, som gælder
for den kompetente institution
b) rigtigheden af de af ansøgeren givne oplysninger skal godtgøres ved
officielle dokumenter, der vedlægges ansøgningsblanketten, eller be-kræftes af de kompetente organer i den medlemsstat, på hvis områdeansøgeren er bosat.
2. Den kompetente institution underretter ansøgeren om sin afgørelse enten
direkte eller gennem den kompetente stats kontaktorgan; samtidig sender den
en genpart af afgørelsen til kontaktorganet i den medlemsstat, på hvis områdeansøgeren er bosat.
Administrativ og lægelig kontrol
Artikel 76
1. Den administrative og lægelige kontrol samt de lægeundersøgelser, der er
foreskrevet i tilfælde af en ændring af renterne, foretages på den kompetenteinstitutions anmodning af institutionen i den medlemsstat, på hvis område
modtageren befinder sig, efter reglerne i den lovgivning, som gælder for den
sidstnævnte institution.
Den kompetente institution bevarer dog retten til at lade modtageren
undersøge af en af den udpeget læge.
2. Enhver, der modtager rente — til sig selv eller til et barn, der har mistet
begge forældre eller en af dem — skal underrette den forpligtede institutionom enhver forandring i sine eller barnets forhold, som kan berøre retten til
rente.
Udbetaling af renter
Artikel 77
Renter, som en medlemsstats institution skal udrede til personer, der er bosat
på en anden medlemsstats område, udbetales efter reglerne i gennemførelses-forordningens artikel 53 til 58.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 39
KAPITEL 5
YDELSER VED DØDSFALD
Gennemførelse af forordningens artikel 64, 65 og 66
Artikel 78
Indgivelse af begæring om ydelser
For at opnå en ydelse ved dødsfald i medfør af lovgivningen i en anden
medlemsstat end den, på hvis område han er bosat, skal ansøgeren indgive sin
begæring enten til den kompetente institution eller til bopælsstedetsinstitution.
Begæringen skal være ledsaget af de bevisligheder, der er foreskrevet i den
lovgivning, som gælder for den kompetente institution.
Rigtigheden af de af ansøgeren givne oplysninger skal godtgøres ved
officielle dokumenter, der vedlægges begæringen eller bekræftes af de
kompetente organer i den medlemsstat, på hvis område ansøgeren er bosat.
Artikel 79
Attestation af perioder
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 64 er betinget af,
at ansøgeren for den kompetente institution fremlægger attest om deforsikrings- eller bopælsperioder, der er tilbagelagt af arbejdstageren eller
den selvstændige erhvervsdrivende efter den lovgivning, hvoraf han senest har
været omfattet.
2. Denne attest udstedes efter ansøgerens anmodning af henholdsvis den
sygeforsikringsinstitution eller den alderdomsforsikringsinstitution, som
arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende senest har værettilsluttet. Dersom ansøgeren ikke fremlægger den nævnte attest, retter denkompetente institution henvendelse til den pågældende institution for at
fremskaffe den.
3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse, dersom det er
nødvendigt at medregne forsikrings- eller bopælsperioder, der tidligere er
tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat, for at de i den
kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes.
KAPITEL 6
YDELSER VED ARBEJDSLØSHED
Gennemførelse af forordningens artikel 67
Artikel 80
Attestation af forsikrings- eller beskæftigelsesperioder
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 67, stk. 1, 2 eller
4, er betinget af, at den pågældende for den kompetente institution
fremlægger attest om de forsikrings- eller beskæftigelsesperioder, han hartilbagelagt som arbejder efter den lovgivning, hvoraf han tidligere senest harværet omfattet, samt alle sådanne supplerende oplysninger, som måtte være
foreskrevet i den lovgivning, som gælder for denne institution.
2. Denne attest udstedes efter den pågældendes anmodning enten af
vedkommende arbejdsløshedsinstitution i den medlemsstat, af hvis lovgivning
han tidligere senest har været omfattet, eller af en anden institution udpeget af
den kompetente myndighed i den nævnte medlemsstat. Dersom denpågældende ikke fremlægger den nævnte attest, retter den kompetenteinstitution henvendelse til den pågældende institution for at fremskaffe den.
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse, dersom det
er nødvendigt at medregne forsikrings- eller beskæftigelsesperioder, han
tidligere som arbejdstager har tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden
medlemsstat, for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevnebetingelser kan opfyldes.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 40
Gennemførelse af forordningens artikel 68
Artikel 81
Attestation med henblik på beregning af ydelser
Med henblik på beregning af ydelser, der påhviler en i forordningens artikel
68, stk. 1, omhandlet institution i tilfælde, hvor den pågældendes seneste
beskæftigelse på den medlemsstats område, hvor denne institution er
beliggende, ikke har været af mindst fire ugers varighed, skal han for denneinstitution fremlægge en attest, der angiver arten af den senest udøvede
beskæftigelse af mindst fire ugers varighed på en anden medlemsstats
område, samt det faglige område, inden for hvilket denne beskæftigelse harværet udøvet. Dersom den pågældende ikke fremlægger denne attest, retterden nævnte institution henvendelse enten til vedkommende arbejdsløsheds-
institution i den sidstnævnte medlemsstat, som han senest har været tilsluttet,
eller til en anden af den kompetente myndighed i denne medlemsstat udpegetinstitution.
Artikel 82
Attestation vedrørende familiemedlemmer, der skal tages i betragtning ved
beregning af ydelser
1. Anvendelse af bestemmelserne i forordningens artikel 68, stk. 2, er
betinget af, at den pågældende for den kompetente institution fremlægger
attest vedrørende de af hans familiemedlemmer, der er bosat i en anden
medlemsstat end den, hvor den nævnte institution er beliggende.
2. Denne attest udstedes af den institution, der er udpeget hertil af den
kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område de pågældende
familiemedlemmer er bosat. Attesten skal bekræfte, at disse familiemedlem-
mer ikke tages i betragtning ved beregning af ydelser ved arbejdsløshed til enanden person i henhold til den nævnte stats lovgivning.
Attesten er gyldig i 12 måneder fra datoen for dens udstedelse. Den kan
fornyes; i så fald er den gyldig fra datoen for dens fornyelse. Den pågældende
skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold, dernødvendiggør en ændring af den nævnte attest. En sådan ændring får virkningfra den dag, da forholdet er opstået.
3. Dersom den institution, der udsteder den i stk. 1 omhandlede attest, ikke
er i stand til at bekræfte, at familiemedlemmerne ikke tages i betragtning ved
beregning af ydelser ved arbejdsløshed til en anden person i henhold tillovgivningen i den medlemsstat, på hvis område de pågældende familiemed-
lemmer er bosat, skal den pågældende supplere attesten med en erklæring
herom, når han fremlægger attesten for den kompetente institution.
Bestemmelserne i stk. 2, andet afsnit, finder tilsvarende anvendelse på denne
erklæring.
Gennemførelse af forordningens artikel 69
Artikel 83
Betingelser og grænser for bevarelse af ret til ydelser, når den arbejdsløse rejser til
en anden medlemsstat
1. For at bevare sin ret til ydelser skal den i forordningens artikel 69, stk. 1,
omhandlede arbejdsløse for institutionen på det sted, hvortil han er rejst,
fremlægge en attest, hvorved den kompetente institution bekræfter, at denpågældende fortsat har ret til ydelser på de i stk. 1, litra b), i den nævnteartikel fastsatte vilkår. Den kompetente institution skal i denne attest navnlig
angive:
a) størrelsen af den ydelse, der efter den kompetente stats lovgivning skal
udbetales den arbejdsløse
b) det tidspunkt, hvorfra den arbejdsløse er ophørt med at stå til rådighed for
arbejdsformidlingen i den kompetente stat
c) den frist, der er indrømmet efter forordningens artikel 69, stk. 1, litra b),
for tilmelding som arbejdssøgende i den medlemsstat, hvortil denarbejdsløse er rejst!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 41
d) det længste tidsrum, hvori retten til ydelser kan bevares efter
forordningens artikel 69, stk. 1, litra c)
e) forhold, der kan ændre retten til ydelser.
2. En arbejdsløs, der agter at rejse til en anden medlemsstat for at søge
beskæftigelse der, skal før sin afrejse anmode om at få udstedt den i stk. 1
omhandlede attest. Fremlægger den arbejdsløse ikke nævnte attest, retterinstitutionen på det sted, hvortil han er rejst, henvendelse til den kompetenteinstitution for at fremskaffe den. Arbejdsformidlingen i den kompetente stat
skal sikre sig, at den arbejdsløse er underrettet om de forpligtelser, der
påhviler ham i medfør af forordningens artikel 69 og denne artikel.
3. Institutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst, underretter den
kompetente institution om datoen for den arbejdsløses tilmelding samt omdatoen for den første udbetaling af ydelser og udbetaler den kompetente stats
ydelser efter de nærmere regler i lovgivningen i den medlemsstat, hvortil den
arbejdsløse er rejst.
Institutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst, foretager eller
foranlediger foretaget den foreskrevne kontrol, som om det drejede sig om enarbejdsløs, der modtager ydelser i medfør af den lovgivning, som gælder forinstitutionen. Den underretter den kompetente institution om ethvert forhold,
der omfattes af stk. 1, litra e), så snart den er blevet bekendt hermed, og
standser straks udbetaling af ydelsen i tilfælde af, at denne skal stilles i beroeller bortfalde. Den kompetente institution skal straks underrette den om, i
hvilket omfang og fra hvilket tidspunkt den arbejdsløses rettigheder ændres af
dette forhold. Først efter at denne underretning er modtaget, kan udbetaling afydelserne i givet fald genoptages. I tilfælde af, at ydelsen skal nedsættes,udbetaler institutionen på det sted, hvortil den arbejdsløse er rejst, fortsat en
nedsat ydelse til ham under forbehold af afregning efter modtagelsen af den
kompetente institutions svar.
4. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan
efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennem-førelsesregler.
Gennemførelse af forordningens artikel 71
Artikel 84
Arbejdsløse arbejdstagere, som under deres seneste beskæftigelse var bosat i en
anden medlemsstat end den kompetente stat
1. I de i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a), nr. ii) og b), nr. ii), første
punktum, omhandlede tilfælde anses bopælsstedets institution for denkompetente institution, for så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i
gennemførelsesforordningens artikel 80.
2. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 71, stk. 1, litra b),
nr. ii), er betinget af, at den arbejdsløse arbejdstager — foruden den i
gennemførelsesforordningens artikel 80 omhandlede attest — for institutio-nen på sit bopælssted fremlægger attest fra institutionen i den medlemsstat, afhvis lovgivning han senest har været omfattet, om, at han ikke har ret til
ydelser efter forordningens artikel 69.
3. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel
71, stk. 2, afkræver bopælsstedets institution den kompetente institution alle
oplysninger vedrørende den arbejdsløse arbejdstagers rettigheder over for densidstnævnte institution.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 42
KAPITEL 7 (8)
FAMILIEYDELSER
Gennemførelse af forordningens artikel 72
Artikel 85 (A)
Attestation af beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig virksomhed
1. Anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 72 er betinget af,
at den pågældende for den kompetente institution fremlægger attest om de
forsikringsperioder, beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig
virksomhed, der er tilbagelagt efter den lovgivning, hvoraf han tidligere senesthar været omfattet.
2. Nævnte attest udstedes efter den pågældendes anmodning enten af den i
en medlemsstat kompetente institution for familieydelser, som han tidligeresenest har været tilsluttet, eller af en anden institution udpeget af den
kompetente myndighed i denne medlemsstat. Fremlægger den pågældende
ikke den nævnte attest, retter den kompetente institution henvendelse til denovennævnte institution for at fremskaffe den, medmindre sygeforsikrings-
institutionen er i stand til at sende den en genpart af den i gennemførelses-
forordningens artikel 16, stk. 1, nævnte attest.
3. Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse, dersom det
er nødvendigt at medregne forsikringsperioder, beskæftigelsesperioder eller
perioder med selvstændig virksomhed, der tidligere er tilbagelagt efterlovgivningen i enhver anden medlemsstat, for at de i den kompetente stats
lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes.
Gennemførelse af forordningens artikel 73 og artikel 75, stk. 1 og 2
Artikel 86 (8)
1. For at opnå familieydelser i medfør af forordningens artikel 73 skal
arbejdstageren indgive begæring til den kompetente institution, eventueltgennem sin arbejdsgiver.
2. Til støtte for sin begæring skal arbejdstageren fremlægge en attest om de
familiemedlemmer, der har deres bopæl på en anden medlemsstats område
end den, hvor den kompetente institution er beliggende. Denne attest udstedes
enten af vedkommende folkeregister i de pågældende familiemedlemmersbopælsland, eller af den kompetente institution for sygeforsikring på depågældende familiemedlemmers bopælssted, eller af en anden institution, der
er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område
de pågældende familiemedlemmer har deres bopæl. Denne attest fornyes engang om året.
3. Dersom familieydelserne efter den kompetente stats lovgivning kan eller
skal udbetales til en anden person end arbejdstageren, skal arbejdstagerenligeledes, til støtte for sin begæring, tilvejebringe de fornødne oplysninger,
der gør det muligt at identificere den person, til hvem familieydelserne skal
udbetales i bopælslandet (efternavn, fornavn, fuldstændig adresse).
4. De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale
særlige regler for udbetaling af familieydelser, navnlig med henblik på at letteanvendelsen af forordningens artikel 75, stk. 1 og 2. Sådanne aftaler skalsendes til Den administrative Kommission.
5. Arbejdstageren skal, eventuelt gennem sin arbejdsgiver, underrette den
kompetente institution om:
— enhver forandring i familiemedlemmernes forhold, der kan medføre
ændring af retten til familieydelser
— enhver ændring af antallet af familiemedlemmer, for hvem der udbetales
familieydelser
— enhver ændring i familiemedlemmernes bopæls- eller opholdssted
— enhver form for erhvervsmæssig virksomhed, i kraft af hvilken der tillige
kan kræves udbetalt familieydelser efter lovgivningen i den medlemsstat,
på hvis område familiemedlemmerne er bosat.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 43
Artikel 87 (8)
…
Gennemførelse af forordningens artikel 74
Artikel 88 (8)
Bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 86 finder tilsvarende
anvendelse på de i forordningens artikel 74 omhandlede arbejdsløse
arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende.
Artikel 89 (8)
…
KAPITEL 8
YDELSER TIL BØRN AF PENSIONS- ELLER RENTEMODTAGERE
OG TIL BØRN, DER HAR MISTET BEGGE FORÆLDRE ELLER EN
AF DEM
Gennemførelse af forordningens artikel 77 til 79
Artikel 90
1. For at opnå ydelser i medfør af forordningens artikel 77 eller 78 skal
ansøgeren indgive begæring til institutionen på sit bopælssted efter reglerne i
den lovgivning, som gælder for denne institution.
2. Dersom ansøgeren ikke er bosat på den medlemsstats område, hvor den
kompetente institution er beliggende, kan han indgive begæringen enten til
den kompetente institution eller til institutionen på sit bopælssted, der i så fald
sender begæringen til den kompetente institution med angivelse af datoen fordens indgivelse. Denne dato anses for datoen for begæringens indgivelse tilden kompetente institution.
3. Dersom den i stk. 2 omhandlede kompetente institution konstaterer, at
ansøgeren ikke har ret til ydelser efter den lovgivning, der gælder forinstitutionen, sender den straks begæringen, ledsaget af alle fornødne
dokumenter og oplysninger, til institutionen i den medlemsstat, af hvis
lovgivning arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende har væretomfattet længst.
I givet fald kan det under de samme betingelser være nødvendigt at gå tilbage
til institutionen i den medlemsstat, efter hvis lovgivning den pågældende hartilbagelagt den korteste af sine forsikrings- eller bopælsperioder.
4. Den administrative Kommission fastsætter, om fornødent, de nødvendige
supplerende regler for indgivelse af begæring om ydelser.
Artikel 91
1. Udbetaling af ydelser i medfør af forordningens artikel 77 eller 78 sker i
overensstemmelse med bestemmelserne i gennemførelsesforordningens
artikel 53 til 58.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger, om fornødent,
den institution der er kompetent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfør
af forordningens artikel 77 eller 78.
Artikel 92
Enhver, der modtager ydelser i medfør af forordningens artikel 77 eller 78 for
børn af en pensions- eller rentemodtager eller for børn, der har mistet beggeforældre eller en af dem, skal underrette den institution, der udbetaler disseydelser:
— om enhver forandring i børnenes forhold, der kan medføre ændring af
retten til ydelserne
— om enhver ændring i antallet af børn, for hvem der udbetales ydelser
— om enhver bopælsforandring for børnene!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 44
— om enhver enhvervsudøvelse, der begrunder ret til familieydelser eller
børnetilskud for disse børn.
AFSNIT V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 93
Refusion af ydelser i henhold til syge- og moderskabsforsikringen, bortset fra de i
gennemførelsesforordningens artikel 94 og 95 omhandlede ydelser
1. Naturalydelser der i medfør af forordningens artikel 19, stk. 1 og 2, er
udredt til arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og til medlemmer af
deres familie, der er bosat på den samme medlemsstats område, samt
naturalydelser, der er udbredt i medfør af forordningens artikel 21, stk. 2,artikel 22-22c, artikel 25, stk. 1, 3 og 4, artikel 26, artikel 29, stk. 1, ellerartikel 31, skal af den kompetente institution refunderes den institution, der
har udredt de nævnte ydelser, med de faktiske udgifter, således som disse
fremgår af den sidstnævnte institutions regnskaber.
2. I de i forordningens artikel 21, stk. 2, andet afsnit, artikel 22, stk. 3, andet
afsnit, artikel 29, stk. 1, og artikel 31 omhandlede tilfælde og med henblik på
anvendelse af stk. 1 anses institutionen på henholdsvis familiemedlemmets,pensionistens eller rentemodtagerens bopælssted for den kompetenteinstitution.
3. Når den faktiske størrelse af de i stk. 1 nævnte ydelser ikke fremgår af
regnskaberne for den institution, der har udredet dem, og der ikke er truffetnogen aftale i medfør af stk. 6, skal refusionsbeløbet fastsættes til et fikseretbeløb på grundlag af alle relevante oplysninger, der kan udledes af de
foreliggende data. Den administrative Kommission afgør, hvilket grundlag
der skal anvendes ved beregningen af de fikserede beløb, og fastsætter dissesstørrelse.
4. Der kan ikke til grund for refusionen lægges højere takster end dem, der
finder anvendelse på naturalydelser til arbejdstagere eller selvstændigeerhvervsdrivende, der er omfattet af den lovgivning, der gælder for deninstitution, som har udredet de i stk. 1 omhandlede ydelser.
5. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse på refusion af
kontantydelser, der er udbetalt i henhold til bestemmelserne i gennem-førelsesforordningens artikel 18, stk. 8, andet punktum.
6. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan,
efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission, aftale andre
regler for opgørelse af refusionsbeløbene, navnlig på grundlag af fikseredebeløb.
Artikel 94
Refusion af naturalydelser i henhold til syge- og moderskabsforsikringen til en
arbejdstagers eller selvstændig erhvervsdrivendes familiemedlemmer, der ikke erbosat i samme medlemsstat som arbejdstageren
1. Udgifterne ved naturalydelser, der i medfør af forordningens artikel 19,
stk. 2, er udredet til familiemedlemmer, der ikke er bosat på samme
medlemsstats område, som arbejdstageren eller den selvstændige erhvervs-
drivende, skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner, derhar udredet disse ydelser, på grundlag af et fikseret beløb, som fastsættes forhvert kalenderår, og som i videst muligt omfang skal svare til de faktiske
udgifter.
2. Det fikserede beløb fås ved at multiplicere den gennemsnitlige årlige
udgift pr. familie med det gennemsnitlige antal familier, der årligt kommer ibetragtning, og nedsætte det herved fremkomne beløb med 20 %.
3. De nødvendige faktorer for ansættelsen af dette fikserede beløb
fastlægges efter følgende regler:
a) den gennemsnitlige årlige udgift pr. familie udregnes for hver medlems-
stat ved at dividere de årlige udgifter til samtlige de naturalydelser, der af
institutionerne i denne medlemsstat er udredet til samtlige familiemed-lemmer til arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, der er!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 45
omfattet af den pågældende medlemsstats lovgivning, i henhold til de
sociale sikringsordninger, der skal tages i betragtning, med det gennem-snitlige årlige antal arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende,der har familiemedlemmer; de sociale sikringsordninger, der skal tages i
betragtning i denne forbindelse, er anført i gennemførelsesforordningens
bilag 9
b) i forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige
antal familier, der årligt kommer i betragtning, lig med det gennemsnit-
lige antal arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, der årligt er
omfattet af lovgivninger i en af disse medlemsstater, og hvisfamiliemedlemmer har ret til naturalydelser fra en institution i denanden medlemsstat.
4. Antallet af familier, der skal tages i betragtning i medfør af
bestemmelserne i stk. 3, litra b), opgøres ved hjælp af en fortegnelse, der idette øjemed føres af bopælsstedets institution, på grundlag af de af denkompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de pågældendes ret til
ydelser. I tilfælde af uenighed forelægges de pågældende institutioners
bemærkninger for det i gennemførelsesforordningens artikel 101, stk. 3,omhandlede revisionsudvalg.
5. Den administrative Kommission fastsætter de metoder og regler, der skal
anvendes ved fastlæggelsen af de i stk. 3 og 4 nævnte faktorer.
6. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan,
efter udtalelse fra Den administrative Kommission, aftale andre regler for
fastsættelse af refusionsbeløbene.
Artikel 95 (
1)
Refusion af naturalydelser i henhold til syge- og moderskabsforsikringen til
pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der ikke er bosat ien medlemsstat, efter hvis lovgivning de modtager pension eller rente og har ret tilydelser
1. Udgifterne ved naturalydelser, der er udredet i medfør af forordningens
artikel 28, stk. 1, og artikel 28a, skal af de kompetente institutioner refunderes
de institutioner, der har udredet disse ydelser, på grundlag af et fikseret beløb,
der i videst muligt omfang svarer til de faktiske udgifter.
2. Det fikserede beløb fås ved at multiplicere den gennemsnitlige årlige
udgift pr. pensions- eller rentemodtager med det gennemsnitlige antal
pensions- eller rentemodtagere, der årligt kommer i betragtning, og nedsætte
det herved fremkomne beløb med 20 %.
3. De nødvendige faktorer for ansættelsen af dette fikserede beløb,
fastlægges efter følgende regler:
a) den gennemsnitlige årlige udgift pr. pensions- eller rentemodtager
udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de årlige udgifter tilsamtlige naturalydelser, der af institutionerne i denne medlemsstat erudredet til samtlige personer, der efter den pågældende medlemsstats
lovgivning modtager pension eller rente i henhold til de sociale
sikringsordninger, der skal tages i betragtning, samt til deres familie-medlemmer, med det gennemsnitlige årlige antal pensions- eller rente-
modtagere; de sociale sikringsordninger, der kommer i betragtning i
denne forbindelse, er anført i bilag 9
b) i forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige
antal pensions- eller rentemodtagere, der årligt skal tages i betragtning,
lig med det gennemsnitlige årlige antal af de i forordningens artikel 28,
stk. 2, omhandlede pensions- eller rentemodtagere, der er bosat i den eneaf de to medlemsstater, men har ret til naturalydelser til udgift for eninstitution i den anden medlemsstat.
4. Antallet af pensions- eller rentemodtagere, der skal tages i betragtning i
medfør af bestemmelserne i stk. 3, litra b), opgøres ved hjælp af enfortegnelse, der i dette øjemed føres af bopælsstedets institution på grundlagaf de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de
pågældendes ret til ydelser. I tilfælde af uenighed forelægges de pågældende
institutioners bemærkninger for det i gennemførelsesforordningens artikel101, stk. 3, omhandlede revisionsudvalg.!B
(1) Denne artikel anvendes indtil den 1. januar 1998. I forbindelserne med Den
Franske Republik anvendes den dog indtil den 1. januar 2002. Se tillæg.1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 46
5. Den administrative Kommission fastsætter de metoder og regler, der skal
anvendes ved fastlæggelsen af de i stk. 3 og 4 nævnte faktorer.
6. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan,
efter udtalelse fra Den administrative Kommission, aftale andre regler for
fastsættelse af refusionsbeløbene.
Gennemførelse af forordningens artikel 63, stk. 2
Artikel 96
Refusion af naturalydelser i henhold til forsikringen mod arbejdsulykker og
erhvervssygdomme, der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en
anden medlemsstats institution
For så vidt angår anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 63,
stk. 2, finder bestemmelserne i gennemførelsesforordningens artikel 93tilsvarende anvendelse.
Gennemførelse af forordningens artikel 70, stk. 2
Artikel 97
Refusion af arbejdsløshedsydelser til arbejdsløse, der rejser til en anden
medlemsstat for at søge arbejde der
1. Ydelser, der er udbetalt i henhold til forordningens artikel 69, skal af den
kompetente institution refunderes den institution, der har udbetalt de nævnte
ydelser, med det beløb, der fremgår af den sidstnævnte institutionsregnskaber.
2. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan:
— efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre regler for
fastsættelse af refusionsbeløbene, navnlig på grundlag af fikserede beløb,eller andre betalingsmåder, eller
— give afkald på enhver refusion mellem institutionerne.
Artikel 98 (8)
…
Fælles refusionsregler
Artikel 99
Administrationsudgifter
To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan i
overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 84, stk. 2,
tredje punktum, aftale, at de i gennemførelsesforordningens artikel 93 til 98
omhandlede ydelser forhøjes med en bestemt procentsats til dækning afadministrationsomkostninger. Denne procentsats kan variere efter de forskel-
lige ydelser.
Artikel 100
Ikke-afregnede krav
1. Ved afregningen mellem medlemsstaternes institutioner behøver den
forpligtede institution ikke at imødekomme refusionskrav vedrørende ydelser,der er udredet i et kalenderår, der ligger mere end tre år forud for tidspunktet
for fremsættelsen af disse krav, enten over for et kontaktorgan eller over for
den forpligtede institution i den kompetente stat.
2. For så vidt angår refusionskrav, der er udregnet på et fikseret grundlag,
løber treårsfristen fra datoen for offentliggørelsen i De Europæiske Fælles-
skabers Tidende af de årlige gennemsnitlige udgifter for naturalydelser fastsat
i overensstemmelse med gennemførelsesforordningens artikel 94 og 95.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 47
Artikel 101 (8)
Opgørelse over refusionskrav
1. Den administrative Kommission udarbejder i henhold til forordningens
artikel 36, 63 og 70 en opgørelse over refusionskrav for hvert kalenderår.
2. Den administrative Kommission kan lade foretage enhver revision, der
kan tjene til kontrol af det statistiske og regnskabsmæssige materiale, der
ligger til grund for den i stk. 1 nævnte opgørelse over refusionskrav, for atsikre navnlig, at dette materiale er i overensstemmelse med de i dette afsnitfastsatte regler.
3. Den administrative Kommission træffer de i denne artikel omhandlede
afgørelser efter indstilling af et revisionsudvalg, der afgiver en begrundet
udtalelse til Den administrative Kommission. Denne fastsætter det nævnte
revisionsudvalgs forretningsorden og sammensætning.
Artikel 102 (8)
Revisionsudvalgets opgaver — Refusionsregler
1. Det påhviler Revisionsudvalget:
a) at indsamle det nødvendige materiale og foretage de fornødne
beregninger med henblik på anvendelsen af dette afsnit
b) at afgive periodiske indberetninger til Den administrative Kommission
om, hvorledes gennemførelsen af forordningerne virker, navnlig på detfinansielle plan
c) at fremsætte hensigtsmæssige forslag vedrørende litra a) og b) for Den
administrative Kommission
d) at afgive forslag til Den administrative Kommission med hensyn til de
bemærkninger, der er forelagt udvalget i henhold til gennemførelsesfor-
ordningens artikel 94, stk. 4, og artikel 95, stk. 4
e) at forelægge Den administrative Kommission forslag vedrørende anven-
delsen af gennemførelsesforordningens artikel 101
f) at udføre alle arbejder, undersøgelser eller andre opgaver i forbindelse
med spørgsmål, der forelægges udvalget af Den administrative Kommis-
sion.
2. De i forordningens artikel 36, 63 og 70 omhandlede refusioner til de
refusionsberettigede institutioner i en anden medlemsstat sker, for så vidt
angår samtlige kompetente institutioner i en medlemsstat, gennem organerudpeget af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. De organer,
hvorigennem refusionerne sker, underretter Den administrative Kommission
om størrelsen af de refunderede beløb under iagttagelse af de tidsfrister ogregler, der er fastsat af nævnte kommission.
3. Når refusionerne fastsættes på grundlag af de faktiske udgifter ved de
udredede ydelser, således som disse fremgår af institutionernes regnskaber,
afregnes de for hvert kalenderhalvår i løbet af det følgende kalenderhalvår.
4. Når refusionerne fastsættes på grundlag af fikserede beløb, afregnes de
for hvert kalenderår, i så fald yder de kompetente institutioner de refusions-
berettigede institutioner forskud den første dag i hvert kalenderhalvår efter deaf Den administrative Kommission fastsatte regler.
5. De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale
andre refusionsfrister eller andre regler for ydelse af forskud.
Artikel 103
Indsamling af statistiske og regnskabsmæssige oplysninger
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne træffer de nødvendige
foranstaltninger med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i dette
afsnit, navnlig hvad angår de bestemmelser, der forudsætter indsamling afstatistiske og regnskabsmæssige oplysninger.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 48
Artikel 104 (8)
Optagelse i bilag 5 af overenskomster om refusioner indgået mellem medlemsstater
eller medlemsstaternes kompetente myndigheder
1. Bestemmelser svarende til de i forordningens artikel 36, stk. 3, artikel 63,
stk. 3, og artikel 70, stk. 3, samt i gennemførelsesforordningens artikel 93, stk.
6, artikel 94, stk. 6, og artikel 95, stk. 6, indeholdte bestemmelser, som er ikraft dagen før forordningens ikrafttræden, bevarer deres gyldighed, for såvidt de er optaget i bilag 5 til gennemførelsesforordningen.
2. Bestemmelser svarende til de i stk. 1 nævnte, der efter forordningens
ikrafttræden måtte komme til anvendelse i forholdet mellem to eller fleremedlemsstater, skal optages i bilag 5 til gennemførelsesforordningen. Det
samme gælder bestemmelser, der måtte blive aftalt i medfør af gennem-
førelsesforordningens artikel 97, stk. 2.
Udgifter ved administrativ og lægelig kontrol
Artikel 105
1. Udgifterne ved den administrative kontrol samt ved de lægeundersøgel-
ser, indlæggelser til observation, lægerejser og kontrolundersøgelser af enhver
art, der er nødvendige for tilkendelse, udredelse eller ændring af ydelser, skalaf den institution, for hvis regning de er foretaget, refunderes den institution,
som det har påhvilet at foretage dem, på grundlag af de af sidstnævnte
institution anvendte takster.
2. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan dog
aftale andre refusionsregler, navnlig på grundlag af fikserede beløb, eller give
afkald på enhver refusion mellem institutionerne.
Sådanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemførelsesforordningen. De
aftaler, der er i kraft dagen før forordningens ikrafttræden, bevarer deres
gyldighed, for så vidt de er opført i det nævnte bilag.
Fælles bestemmelser om udbetaling af kontantydelser
Artikel 106
De kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater underretter Den
administrative Kommission, under iagttagelse af de af denne kommission
fastsatte tidsfrister og regler, om størrelsen af de kontantydelser, der af de
under disse myndigheder hørende institutioner er udbetalt til personer, der erbosat eller opholder sig på enhver anden medlemsstats område.
Artikel 107 (9) (11) (12) (14)
Omregning af valuta
1. Ved anvendelse af følgende bestemmelser:
a) forordningens artikel 12, stk. 2, 3 og 4, artikel 14d, stk. 1, artikel 19, stk.
1, litra b), sidste punktum, artikel 22, stk. 1, nr. ii), sidste punktum, artikel
25, stk. 1, litra b), næstsidste punktum, artikel 41, stk. 1, litra c og d),
artikel 46, stk. 4, artikel 46a, stk. 3, artikel 50, artikel 52, litra b), sidstepunktum, artikel 55, stk. 1, nr. ii), sidste punktum, artikel 70, stk. 1, første
afsnit, artikel 71, stk. 1, litra a), nr. ii), og litra b), nr. ii), næstsidste
punktum
b) gennemførelsesforordningens artikel 34, stk. 1, 4 og 5
sker omregningen til en given national valuta af beløb udtrykt i en anden
national valuta til den kurs, der i løbet af den i stk. 2 fastlagtereferenceperiode beregnes af Kommissionen på grundlag af det måned-lige gennemsnit af de valutakurser, som for vedkommende valutaer
meddeles denne med henblik på anvendelsen af Det Europæiske
Monetære System.
2. Referenceperioden er:
— januar måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende
1. april!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 49
— april måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1.
juli
— juli måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende 1.
oktober
— oktober måned for omregningskurser, der skal anvendes fra den følgende
1. januar.
3. De valutakurser, der skal lægges til grund ved anvendelsen af stk. 1, er de
kurser, som centralbankerne på et og samme tidspunkt meddeler Kommis-sionen med henblik på beregningen af ecu’en inden for Det EuropæiskeMonetære System.
4. Den administrative Kommission fastsætter på forslag af Revisions-
udvalget den dato, som skal benyttes ved fastsættelsen af de omregnings-
kurser, der skal anvendes i de i stk. 1 nævnte tilfælde.
5. De omregningskurser, der skal anvendes i de i stk. 1 nævnte tilfælde
offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende i løbet af den
næstsidste måned forud for den måned, fra hvis første dag kurserne skalanvendes.
6. I andre end de i stk. 1 nævnte tilfælde sker omregningen til den officielle
valutakurs på betalingsdagen, såvel ved udbetaling af ydelser som vedrefusion.
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 108
Godtgørelse af, at en arbejdstager er sæsonarbejder
Den i forordningens artikel 1, litra c), omhandlede arbejdstager skal, for at
godtgøre sin egenskab af sæsonarbejder, fremlægge sin arbejdskontraktforsynet med påtegning af arbejdsformidlingen i den medlemsstat, på hvis
område han skal udføre eller har udført sit arbejde. Såfremt der i denne
medlemsstat ikke anvendes arbejdskontrakter ved sæsonarbejde, skalbeskæftigelseslandets institution, i givet fald ved begæring om ydelser,udstede en attest, hvori det på grundlag af de af arbejdstageren meddelte
oplysninger bekræftes, at arbejdstageren er eller har været beskæftiget ved et
arbejde af sæsonmæssig art.
Artikel 109
Aftale om betaling af bidrag
En arbejdsgiver, der ikke har nogen virksomhed i den medlemsstat, på hvis
område arbejdstageren er beskæftiget, kan aftale med arbejdstageren, at denne
opfylder de forpligtelser, der påhviler arbejdsgiveren med hensyn til betalingaf bidrag.
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente institution eller i givet fald
den af den kompetente myndighed i den førstnævnte medlemsstat udpegedeinstitution om en sådan aftale.
Artikel 110
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesøgning af uberettiget
modtagne ydelser
Agter en medlemsstats institution, der har udredet ydelser, at gøre
erstatningskrav gældende mod en person, der uberettiget har modtaget disse
ydelser, yder institutionen på den pågældendes bopælssted eller den
institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat,på hvis område den pågældende er bosat, den førstnævnte institution bistand.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 50
Artikel 111
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesøgning af uberettiget modtagne beløb samt
regreskrav fremsat af sociale forsorgsmyndigheder
1. Dersom en medlemsstats institution ved fastsættelse eller fornyet
fastsættelse af ydelser ved invaliditet, alderdom eller dødsfald (pensioner) i
henhold til forordningens afsnit III, kapitel 3, har udbetalt modtageren af en
ydelse et større beløb, end han er berettiget til, kan denne institution over forenhver anden medlemsstats institution, som det påhviler at udrede tilsvarendeydelser til den pågældende modtager, kræve det for meget udbetalte beløb
tilbageholdt i de endnu ikke erlagte ydelser, der af den sidstnævnte institution
skal udbetales den nævnte modtager. Den sidstnævnte institution overfører dettilbageholdte beløb til kreditorinstitutionen. For så vidt det for meget
udbetalte beløb ikke kan tilbageholdes i de nævnte ydelser, finder
bestemmelserne i stk. 2, anvendelse.
2. Når en medlemsstats institution har udbetalt en modtager et større beløb,
end han er berettiget til, kan denne institution, under iagttagelse af de
betingelser og grænser, der er fastsat i den for institutionen gældende
lovgivning, over for enhver anden medlemsstats institution, som det påhvilerat udrede ydelser til den pågældende modtager, kræve det for meget udbetaltebeløb tilbageholdt i de ydelser, der af sidstnævnte institution udbetales
modtageren. Den sidstnævnte institution foretager tilbageholdelsen under
iagttagelse af de betingelser og grænser, der er fastsat for en sådanmodregning i den lovgivning, der gælder for institutionen, som om det
drejede sig om beløb, den selv havde udbetalt for meget, og overfører det
tilbageholdte beløb til kreditorinstitutionen.
3. Har en af forordningen omfattet person modtaget forsorgshjælp på en
medlemsstats område i et tidsrum, hvor den pågældende havde ret til ydelser
efter en anden medlemsstats lovgivning, kan det organ, som har ydet
forsorgshjælpen, for så vidt det efter lovgivningen har regreskrav på deydelser, der tilkommer den pågældende, over for enhver anden medlemsstatsinstitution, som det påhviler at udrede ydelser til den pågældende, kræve det
beløb, der er udbetalt i forsorgshjælp, tilbageholdt i de beløb, den sidstnævnte
institution udbetaler den pågældende.
Når et familiemedlem til en af forordningen omfattet person har modtaget
forsorgshjælp på en medlemsstats område i et tidsrum, for hvilket den nævnte
person havde ret til ydelser for det pågældende familiemedlem efterlovgivningen i en anden medlemsstat, kan det organ, som har ydetforsorgshjælpen, for så vidt det efter lovgivningen har regreskrav på de
ydelser, der tilkommer den nævnte person for det pågældende familiemedlem,
over for enhver anden medlemsstats institution, som det påhviler at udredesådanne ydelser til denne person, kræve det beløb, der er udbetalt iforsorgshjælp, tilbageholdt i de beløb, som af sidstnævnte institution
udbetales til den nævnte person for det pågældende familiemedlem.
Den forpligtede institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de
betingelser og grænser, der er fastsat for en sådan modregning i den forinstitutionen gældende lovgivning, og overfører det tilbageholdte beløb til
kreditororganet.
Artikel 112
Dersom en institution enten direkte eller gennem en anden institution, har
foretaget udbetalinger med urette, og tilbagesøgning af de udbetalte beløbikke er mulig, skal de pågældende beløb afholdes endeligt af den førstnævnteinstitution, undtagen hvor udbetalingen af det urigtigt udbetalte beløb er
fremkaldt ved svigagtig adfærd.
Artikel 113
Tilbagesøgning af naturalydelser, der med urette er udredet til arbejdstagere
beskæftiget ved international transport
1. I tilfælde, hvor ret til naturalydelser ikke anerkendes af den kompetente
institution, skal naturalydelser, der af opholdsstedets institution er udredt tilen arbejdstager, der er beskæftiget ved international transport, på grundlag af
den i gennemførelsesforordningens artikel 20, stk. 1, eller artikel 62, stk. 1,
nævnte formodning, refunderes af den kompetente institution.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 51
2. De udgifter, der af opholdsstedets institution er afholdt for enhver
arbejdstager, der er beskæftiget ved international transport, og som harmodtaget naturalydelser ved fremlæggelse af den i gennemførelsesforord-ningens artikel 20, stk. 1, eller artikel 62, stk. 1, omhandlede attest, refunderes
af den institution, der i den nævnte attest er anført som kompetent, eller af
enhver anden institution, der i dette øjemed er udpeget af den kompetentemyndighed i den pågældende medlemsstat, selv om den pågældendearbejdstager ikke i forvejen har henvendt sig til opholdsstedets institution
og ikke har ret til naturalydelser.
3. Den kompetente institution eller, i det i stk. 2 omhandlede tilfælde, den
som sådan anførte eller den i dette øjemed udpegede institution bevarer over
for modtageren et krav, svarende til størrelsen af de med urette udrededenaturalydelser. De nævnte institutioner skal underrette det i gennemførelses-forordningens artikel 101, stk. 3, nævnte revisionsudvalg om sådanne krav,
hvorefter udvalget foretager en opgørelse herover.
Artikel 114
Foreløbig udbetaling af ydelser i tilfælde af uenighed om, hvilken lovgivning der
skal finde anvendelse, eller hvilken institution der skal udrede ydelserne
I tilfælde af uenighed mellem de kompetente institutioner eller myndigheder i
to eller flere medlemsstater med hensyn til, hvilken lovgivning der skal findeanvendelse i medfør af forordningens afsnit II, eller med hensyn til, hvilkeninstitution der skal udrede ydelserne, modtager den pågældende, som ville
kunne gøre krav på ydelser, hvis en sådan uenighed ikke forelå, foreløbige
ydelser efter den for bopælsstedet gældende lovgivning, eller — dersom denpågældende ikke er bosat på en af de berørte medlemsstaters område — efter
den lovgivning, der gælder for den institution, hvortil begæringen først er
indgivet.
Artikel 115
Regler for lægeundersøgelser foretaget i en anden medlemsstat end den
kompetente stat
Opholds- eller bopælsstedets institution, som i medfør af forordningens artikel
87 skal lade foretage en lægeundersøgelse, følger reglerne i den forinstitutionen gældende lovgivning.
I mangel af sådanne regler retter institutionen henvendelse til den kompetente
institution for at få oplyst, hvorledes den skal forholde sig.
Artikel 116
Aftaler om inddrivelse af bidrag
1. De i medfør af forordningens artikel 92, stk. 2, indgående aftaler skal
optages i bilag 5 til gennemførelsesforordningen.
2. De aftaler, der er indgået med henblik på anvendelsen af artikel 51 i
forordning nr. 3, forbliver i kraft, for så vidt de er anført i bilag 5 tilgennemførelsesforordningen.
AFSNIT VIa
BESTEMMELSER OM ELEKTRONISK DATABEHANDLING
Artikel 117
Databehandling
1. På grundlag af undersøgelser og forslag fra Det Tekniske Udvalg, der er
omhandlet i artikel 117c i gennemførelsesforordningen, tilpasser DenAdministrative Kommission de blanketter til bevidnelser, attester, erklærin-
ger, begæringer og andre dokumenter samt de kredsløb og procedurer for
overførsel af data, der er nødvendige for forordningens og gennemførelses-forordningens anvendelse, til de nye databehandlingsteknikker.!B
!M11972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 52
2. Den Administrative Kommission træffer de fornødne foranstaltninger
med henblik på en generel anvendelse af disse blanketter, kredsløb ogprocedurer under hensyntagen til udviklingen inden for databehandling i deenkelte medlemsstater.
Artikel 117a
Telematiktjenester
1. Medlemsstaterne vil gradvist anvende telematiktjenester til udveksling af
de data mellem de sociale sikringsinstitutioner, der er nødvendige for
forordningens og gennemførelsesforordningens anvendelse.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vil støtte aktiviteter af fælles
interesse fra det tidspunkt, hvor medlemsstaterne etablerer disse telematik-tjenester.
2. På grundlag af forslag fra Det Tekniske Udvalg, der er omhandlet i artikel
117c i gennemførelsesforordningen, fastsætter Den Administrative Kommis-
sion de fælles arkitekturregler for telematiktjenesterne, især med hensyn tilsikkerhed og anvendelse af normer.
Artikel 117b
Telematiktjenesternes funktion
1. Hver medlemsstat er ansvarlig for sin egen del af telematiktjenesterne
under iagttagelse af fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af fysiskepersoner i forbindelse med behandling af personoplysninger.
2. Den Administrative Kommission fastsætter bestemmelser om funktion af
den fælles del af telematiktjenesterne
Artikel 117c
Det Tekniske Udvalg for Databehandling
1. Den Administrative Kommission nedsætter et teknisk udvalg, der skal
aflægge beretninger og forelægge en begrundet udtalelse, før der træffes de i
artikel 117, 117a og 117b nævnte afgørelser. Den Administrative Kommission
fastsætter reglerne for Det Tekniske Udvalgs virksomhed og sammensætning.
2. Det Tekniske Udvalg skala) indsamle den relevante tekniske dokumentation og foretage de nødven-
dige undersøgelser og arbejder for anvendelsen af dette afsnit
b) forelægge Den Administrative Kommission de beretninger og begrunde-
de udtalelser, der er nævnt i stk. 1
c) udføre alle opgaver og undersøgelser i spørgsmål, der forelægges af Den
Administrative Kommission.
AFSNIT VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM-
MELSER
Artikel 118 (6) (12)
Overgangsbestemmelser vedrørende pensioner og renter for arbejdstagere
1. Når tidspunktet for sikringsbegivenhedens indtræden ligger forud for den
1. oktober 1972 eller for datoen for gennemførelsesforordningens anvendelsepå den pågældende medlemsstats område, og når fastsættelsen af ydelsen pågrundlag af pensions- eller rentebegæringen endnu ikke er sket inden denne
dato, skal der foretages en dobbelt fastsættelse af ydelsen, for så vidt der på
grundlag af sikringsbegivenheden skal tilkendes ydelser for et tidsrum, derligger forud for den sidstnævnte dato:
a) for så vidt angår tiden forud for den 1. oktober 1972 eller for datoen for
gennemførelsesforordningens anvendelse på den pågældende medlems-
stats område i overensstemmelse med forordning nr. 3 eller medoverenskomster, der er i kraft mellem de pågældende medlemsstater!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 53
b) for så vidt angår tiden efter den 1. oktober 1972 eller efter datoen for
gennemførelsesforordningens anvendelse på den pågældende medlems-stats område i overensstemmelse med forordningen.
Såfremt det beløb, der fremkommer ved beregningen efter litra a), er højere
end det, der fremkommer ved beregningen efter litra b), skal den pågældende
dog fortsat modtage det i henhold til litra a) beregnede beløb.
2. Indgivelse efter den 1. oktober 1972 eller efter datoen for gennem-
førelsesforordningens anvendelse på den pågældende medlemsstats område
eller en del heraf til en institution i en medlemsstat af en begæring om ydelserved invaliditet eller alderdom eller til efterladte medfører automatisk, atydelser, der af institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat før dette
tidspunkt for det samme tilfælde, omberegnes på grundlag af forordningen,
idet omberegningen dog ikke kan medføre, at der udbetales et lavereydelsesbeløb.
Artikel 119 (6) (12)
Overgangsbestemmelser vedrørende pensioner og renter for selvstændige er-
hvervsdrivende
1. Når tidspunktet for sikringsbegivenhedens indtræden ligger forud for den
1. juli 1982 eller for datoen for gennemførelsesforordningens anvendelse påden pågældende medlemsstats område, og når fastsættelse af ydelsen pågrundlag af pensions- eller rentebegæringen endnu ikke er sket inden denne
dato, skal der foretages en dobbelt fastsættelse af ydelsen, for så vidt der på
grundlag af sikringsbegivenheden skal tilkendes ydelser for et tidsrum, derligger forud for den sidstnævnte dato:
a) for så vidt angår tiden forud for den 1. juli 1982 eller forud for datoen for
gennemførelsesforordningens anvendelse på den pågældende medlems-
stats område i overensstemmelse med forordningen eller med over-enskomster, der inden nævnte dato er i kraft mellem de pågældende
medlemsstater
b) for så vidt angår tiden efter den 1. juli 1982 eller efter datoen for
gennemførelsesforordningens anvendelse på den pågældende medlems-stats område i overensstemmelse med forordningen.
Såfremt det beløb, der fremkommer ved beregningen efter litra a), er højere
end det, der fremkommer ved beregningen efter litra b), skal den pågældendedog fortsat modtage det i henhold til litra a) beregnede beløb.
2. Indgivelse efter den 1. juli 1982 eller efter datoen for gennemførelses-
forordningens anvendelse på den pågældende medlemsstats område eller en
del heraf af en begæring om ydelser ved invaliditet, alderdom eller tilefterladte medfører automatisk, at ydelser, der af institutionen eller
institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat før dette tidspunkt,
for det samme tilfælde, omberegnes på grundlag af forordningen, idetomberegningen dog ikke kan medføre, at der udbetales et lavere ydelsesbeløb.
Artikel 119a (5)
Overgangsbestemmelser vedrørende pensioner og renter i forbindelse med
anvendelse af artikel 15, stk. 1, litra a), in fine, i gennemførelsesforordningen
1. Ligger tidspunktet for sikringsbegivenhedens indtræden forud for den 1.
januar 1987, og er fastsættelse af ydelsen på grundlag af pensions- eller
rentebegæringen endnu ikke sket inden denne dato, skal der foretages endobbelt fastsættelse af ydelsen, for så vidt der på grundlag af sikrings-
begivenheden skal tilkendes ydelser for et tidsrum, der ligger forud for denne
dato:
a) for så vidt angår tiden forud for den 1. januar 1987, i overensstemmelse
med reglerne i forordningen eller i overenskomster, der er i kraft mellem
de pågældende medlemsstater
b) for så vidt angår tiden efter den 1. januar 1987, i overensstemmelse med
reglerne i forordningen.
Såfremt det beløb, der fremkommer ved beregningen efter litra a), er højere
end det, som fremkommer ved beregningen efter litra b), skal den pågældende
dog fortsat modtage det i henhold til litra a) beregnede beløb.!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 54
2. Indgivelse efter den 1. januar 1987 til en institution i en medlemsstat af
en begæring om ydelser ved invaliditet, alderdom eller til efterladte medførerautomatisk, at ydelser, der af institutionen eller af institutionerne i en ellerflere andre medlemsstater allerede er fastsat før dette tidspunkt, for det
samme tilfælde, omberegnes på grundlag af bestemmelserne i forordningen,
dog med forbehold af bestemmelserne i artikel 3.
3. De rettigheder, der tilkommer personer, som inden den 1. januar 1987 i
den pågældende medlemsstat har fået tillagt en pension eller rente, kan efterden pågældende anmodning tages op til revision under hensyn til
bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 (
1).
4. Fremsættes den i stk. 3 omhandlede anmodning inden for en frist på et år
fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfør af forordning (EØF) nr.
3811/86 med virkning fra den 1. januar 1987, eller fra datoen for erhvervelseaf ret til pension eller rente, såfremt retten til disse ydelser er erhvervet senereend den 1. januar 1987, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om
bortfald eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for den
pågældende.
5. Fremsættes den i stk. 3 omhandlede anmodning efter udløbet af en frist
på et år fra den 1. januar 1987, erhverves rettigheder i medfør af forordning(EØF) nr. 3811/86 som ikke er bortfaldet eller forældet, fra datoen foranmodningens fremsættelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning
gælder gunstigere regler.
Artikel 120 (8)
…
Artikel 121
Supplerende gennemførelsesaftaler
1. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan, om
fornødent, træffe aftaler, der tager sigte på at supplere de administrative regler
om forordningens gennemførelse. Sådanne aftaler skal optages i bilag 5 til
gennemførelsesforordningen.
2. Aftaler, der svarer til de i stk. 1 nævnte, og som er gældende dagen før
den 1. oktober 1972, forbliver i kraft, for så vidt de er anført i bilag 5 tilgennemførelsesforordningen.
Artikel 122
Særlige bestemmelser vedrørende ændring af visse bilag
Efter anmodning fra den eller de pågældende medlemsstater eller fra deres
kompetente myndigheder, kan bilag 1, 4, 5, 6, 7 og 8 til gennemførelsesfor-ordningen ændres ved en forordning udstedt af Kommissionen efter udtalelse
fra Den Administrative Kommission.!B
(1) EFT nr. L 355 af 16. 12. 1986, s. 5.1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 55
BILAG 1 (A) (B) (3) (4) (9) (13) (15)
KOMPETENTE MYNDIGHEDER
[Forordningens artikel 1, litra l), og gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 1 og
artikel 122]
A. BELGIEN: 1. Ministre des affaires sociales, Bruxelles — Minister
van Sociale Zaken, Brussel (socialministeren)
2. Ministre de l’agriculture et des petites et moyennes
entreprises, Bruxelles — Minister van Landbouw en
de Kleine en Middelgrote Ondernemingen, Brussel
(ministeren for landbrug samt små og mellemstorevirksomheder).
B. DANMARK: 1. Socialministeren, København
2. Arbejdsministeren, København
3. Sundhedsministeren, København…
C. TYSKLAND: Bundesminister für Arbeit und Sozialordnung (arbejds- og
socialministeren), Bonn
D. SPANIEN: Ministro de Trabajo y Asuntos Sociales (arbejds- og
socialministeren), Madrid
E. FRANKRIG: 1. Ministre des affaires sociales et de la solidarité
nationale (ministeren for sociale anliggender ognational solidaritet), Paris
2. Ministre de l’agriculture (landbrugsministeren), Paris
F . GRÆKENLAND: "
M11. Arbejds- og socialministeren, Athen 3
"M12. Ministeren for sundhed og social forsorg, Athen.
3
3.ΥπΒomikronυργΒomikronacuteς ΕµπΒomikronρικής Ναυτιλίας, Πειραιάς ( mini-
steren for handelsflåden), Piræus
G. IRLAND: 1. Minister for Social Welfare (ministeren for social
forsorg), Dublin
2. Minister for Health (sundhedsministeren), Dublin
H. ITALIEN: 1. Ministro del Lavoro e della Previdenza sociale
(arbejds- og socialministeren), Roma
2. Ministro della Sanità (sundhedsministeren), Roma3. Ministro di Grazia e Giustizia (justitsministeren),
Roma
4. Ministro delle Finanze (finansministeren), Roma
I. LUXEMBOURG: 1. Ministre du travail et de la sécurité sociale (arbejds- og
socialministeren), Luxembourg
2. Ministre de la famille (familieministeren), Luxem-
bourg
J.
NEDERLANDENE:1. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
(arbejds- og socialministeren), Den Haag
"
M12. Minister van V olksgezondheid, Welzijn en Sport
(ministeren for folkesundhed, velfærd og sport),Rijswijk. 3!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 56
K. ØSTRIG: 1. Bundesminister für Arbeit und Soziales (forbunds-
ministeren for arbejds- og socialanliggender), Wien
2. Bundesminister für Jugend und Familie (forbunds-
ministeren for ungdoms- og familie-spørgsmål), Wien
L. PORTUGAL: "M11. Ministro da Solidariedade e Segurança Social
(ministeren for solidaritet og social sikring),Lisboa3
2. Ministro da Saúde (sundhedsministeren), Lisboa
"
M13. Secretário Regional da Saúde e Segurança Social
da Região Autónoma dos Açores (regionalsek-retæren for sundhed og social sikring i denautonome region Azorerne), Angra do Heroís-
mo.3
4. Secretário Regional dos Assuntos Sociais da Região
Autónoma dos Açores (regionalsekretæren for socialeanliggender i den autonome region Acorerne), Angrado Heroismo
M. FINLAND: Sosiaali- ja terveysministeriö — Social- och hälsovårdsmini-
steriet (Social- og Sundhedsministeriet), Helsinki.
N. SVERIGE: Regeringen (Socialdepartementet) (Regeringen (Sundheds- og
Socialministeriet)), Stockholm.
O. DET FORENEDE
KONGERIGE:1. Secretary of State for Social Security (socialministe-
ren), London
1a. Secretary of State for Health (sundhedsministeren),
London
2. Secretary of State for Scotland (ministeren for
Skotland), Edinburgh
3. Secretary of State for Wales (ministeren for Wales),
Cardiff
4. Departement of Health and Social Services for Nort-
hern Ireland (ministeriet for sundhed og socialeanliggender for Nordirland), Belfast
5. Director of the Departement of Labour and Social
Security(direktøren for ministeriet for arbejde ogsocial sikring), Gibraltar
6. Director of the Gibraltar Health Authority (direktøren
for sundhedsmyndighederne), Gibraltar!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 57
BILAG 2 (A) (B) (2) (3) (7) (8) (9) (13) (14) (15)
KOMPETENTE INSTITUTIONER
(Forordningens artikel 1, litra o), og gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 2)
A. BELGIEN
1.Sygdom og moderskab:
a) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 16-29:
i) almindelighed: Den forsikringsins titution, som arbejdstageren eller den
selvstændige erhvervsdrivende er tilsluttet
ii) for søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og for-sorgs-kassen for søfolk), Antwerpen
iii) for personer, der er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iv) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
afsnit V:Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring), til udgift forforsikringsinstitutionerne eller for hjælpe- og forsorgskassenfor søfolk
2.Invaliditet:
a) almindelig invaliditet (arbejdere, funktionærer og
minearbejdere) og invaliditet hos selvstændigeerhvervsdrivende:Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring), i forbindelsemed den forsikringsinstitution, som arbejdstageren eller denselvstændige erhvervsdrivende er eller har været tilsluttet
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles —
Nationaal pensioenfonds voor mijnwerkers, Brussel (denstatslige pensionsfond for minearbejdere)
c) invaliditet hos søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgs-
kassen for søfolk)
d) invaliditet hos personer, der er omfattet af den
oversøiske sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
e) invalidetet hos tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
3.Alderdom og dødsfald (pensioner):
a) almindelig ordning (arbejdere, funktionærer, mine-
arbejdere og søfolk):Office nationale des pensions Bruxelles — Rijksdienst voor
pensioenen, Brussel (Pensionsdirektoratet)
b) ordningen for selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de socialeverzekeringen der zelfstandigen, Brussel (Direktoratet forSocial Sikring af Selvstændige Erhvervsdrivende)
c) den oversøiske sociale sikringsordning: Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
d) ordningen for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 58
4.Arbejdsulykker:
a) indtil udløbet af den i lov af 10. april 1971 (artikel
72) fastsatte ændringsfrist:
i) naturalydelser:
— udskiftning og vedligeholdelse af proteser: Fond des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-
ulykker)
— andre ydelser end de ovenfor nævnte: Den forsikringsinstitution, som arbejdsgiveren er tilsluttet
ii) kontantydelser:
— tildeling: Den forsikringsinstitution, som arbejdsgiveren er tilsluttet
— supplerende ydelser i henhold til kongelig
anordning af 21. december 1971:Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-ulykker)
b) efter udløbet af den i lov af 10. april 1971 (artikel
72) fastsatte ændringsfrist
i) naturalydelser: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-ulykker)
ii) kontantydelser:
— rente: Det for udbetaling af rente godkendte organ— supplerende ydelser: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-ulykker)
c) ordning for søfolk: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-ulykker)
d) tilfælde, hvor der ikke foreligger forsikring: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-
ulykker)
e) ordningen for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
5.Erhvervssygdomme:
a) i almindelighed: Fonds des maladies professionelles, Bruxelles — Fonds voor
beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden)
b) ordningen for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
6.Ydelser ved dødsfald:
a) syge- og invalideforsikring:
i) i almindelighed: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring), i forbindelsemed den forsikringsinstitution, som arbejdstageren var til-sluttet
ii) for søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur de marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgs-kassen for søfolk), Antwerpen
iii) for personer, der er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iv) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 59
b) arbejdsulykker:
i) i almindelighed: Forsikringsorganet
ii) for søfolk: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbeidsongevallen, Brussel (forsikringskassen for arbejds-ulykker)
iii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
c) erhvervssygdomme:
i) i almindelighed: Fonds des maladies professionelles, Bruxelles — Fonds voor
beroepsziekten, Brussel (Erhvervssygdomsfonden)
ii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
7.Arbejdsløshed:
i) i almindelighed: Office national de l’emploi, Bruxelles — Rijksdienst voor
arbeidsvoorziening, Brussel (arbejdsdirektoraret)
ii) for søfolk: Pool des marins de la marine marchande — Pool van de
zeelieden ter koopvardij (forhyringscentralen for søfolk i
handelsflåden), Antwerpen
8.Familieydelser:
a) ordningen for arbejdstagere: Office national des allocations familiales pour travailleurs
salariés, Bruxelles — Rijksdienst voor kinderbijslag voorwerknemers, Brussel (Direktoratet for Familieydelser til
Arbejdstagere)
b) ordningen for selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurance sociales pour travailleurs indé-
pendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de sociale verze-keringen der zelfstandigen, Brussel (Direktoratet for SocialSikring af Selvstændige Erhvervsdrivende)
c) ordningen for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
B. DANMARK
1.Sygdom og moderskab:
a) naturalydelser: Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune:
Magistraten; i Frederiksberg kommune: Kommunalbestyrel-sen. Ved sygehusbehandling i disse to kommuner: Hoved-
stadens Sygehusfællesskab
b) kontantydelser: Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen: I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
2.Invaliditet:
a) ydelser efter den sociale pensionslovgivning: Direktoratet for Social Sikring og Bistand, Københavnb) ydelser ved revalidering: Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
3.Alderdom og dødsfald (pensioner):
a) pensioner efter den sociale pensionslovgivning: Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København!
B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 60
b) pensioner efter loven om arbejdsmarkedets tillægs-
pension:Arbejdsmarkedets Tillægspension, Hillerød
4.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
a) naturalydelser og renter: Arbejdsskadestyrelsen, København
b) dagpenge: Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
5. Ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp): Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
6. Arbejdsløshed: Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen, København
7. Familieydelser (børnetilskud): Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
C. TYSKLAND
De tyske institutioners kompetence retter sig efter tysk lovgivning, medmindre andet er bestemt i det følgende
1.Sygeforsikring:
Ved anvendelse af forordningens artikel 13, stk. 2, litra
e):
a) dersom den pågældende har bopæl på Forbunds-
republikken Tysklands område:"M1Den sygekasse på bopælsstedet, som den pågældende
har valgt 3
b) dersom den pågældende har bopæel på en medlems-
stats område:"M1Den sygekasse i området Bonn, som den pågældende
har valgt 3
c) hvis den pågældendes familiemedlemmer inden hans
indkaldelse eller genindkaldelse til militærtjeneste
eller inden hans indkaldelse til civilt arbejde vartilsluttet en tysk institution i overensstemmelse medgennemførelsesforordningens artikel 17, stk. 1:Den sygeforsikringsinstitution, som hans familiemedlemmer
er tilsluttet
Ved anvendelse af forordningens artikel 25, stk. 1: Den sygeforsikringsins titution, som den arbejdsløse var
tilsluttet på det tidspunkt, da han forlod Forbundsrepublikken
Tyskland
Ved sygeforsikring for pensions- eller renteansøgere og
-modtagere samt deres familiemedlemmer i henhold tilbestemmelserne i forordningens afsnit III, kapitel 1,afdelingerne 4 og 5:"
M1Den sygekasse på bopælsstedet, som den pågældende
har valgt. Hvis herefter Allgemeine Ortskrankenkasse (denalmindelige stedlige sygekasse) er kompetent, er denpågældende tilsluttet AOK Rheinland, Regionaldirektion
Bonn (den almindelige stedlige sygekasse i Rheinland,
regionaldirektoratet for Bonn) 3
2.Renteforsikring for arbejdere, for funktionærer og for
minearbejdere:
For så vidt angår adgang til den frivillige forsikring, samt
afgørelse vedrørende begæring om ydelser og tilkendelseaf ydelser i medfør af forordningens bestemmelser:
a) for personer, der har været eller anses for at have
været forsikret enten udelukkende efter tysk lovgiv-
ning eller efter tysk og en eller flere andremedlemsstaters lovgivning, samt for deres efterladte,såfremt den pågældende:!
B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 61
— er bosat på den anden medlemsstats område
eller
— er statsborger i en anden medlemsstat og bosat
på en ikke-medlemsstats område:
i) når det seneste bidrag er indbetalt til rente-
forsikring for arbejdere:
— hvis den pågældende er bosat i Nederlan-
dene eller som nederlandsk statsborger erbosat på en ikke-medlemsstats område:Landesversicherungsanstalt Westfalen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Westfalen), Münster
— hvis den pågældende er bosat i Belgien
eller Spanien eller som belgisk eller spanskstatsborger er bosat på en ikke-medlems-stats områdeLandesversicherungsanstalt Rheinprovinz (den regionale for-
sikringsinstitution for Rhinprovinsen), Düsseldorf
— hvis den pågældende er bosat i Italien eller
som italiensk statsborger er bosat på enikke-medlemsstats områdeLandesversicherungsanstalt Schwaben (den regionale forsik-
ringsinstitution for Schwaben), Augsburg
— hvis den pågældende er bosat i Frankrig
eller Luxembourg eller som fransk ellerluxembourgsk statsborger er bosat på en
ikke-medlemsstats områdeLandesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rheinland-Pfalz), Speyer
— hvis den pågældende er bosat i Danmark,
Finland eller Sverige eller som dansk, finskeller svensk statsborger er bosat på en
ikke-medlemsstats område:Landesversicherungsanstalt Schleswig-Holstein (den regiona-
le forsikringsinstitution for Slesvig-Holsten), Lübeck
— hvis den pågældende er bosat i Irland eller i
Det Forenede Kongerige eller som irskstatsborger eller statsborger i Det ForenedeKongerige er bosat på en ikke-medlems-
stats områdeLandesversicherungsanstalt Freie und Hansestadt Hamburg
(den regionale forsikringsinstitution for Fri- og HansestadenHamborg), Hamburg
— hvis den pågældende er bosat i Grækenland
eller som græsk statsborger er bosat på enikke-medlemsstats områdeLandesversicherungsanstalt Württemberg(den regionale for-
sikringsinstitution for Würtemberg), Stuttgart
— hvis den pågældende er bosat i Portugal
eller som portugisisk statsborger er bosatpå en ikke-medlemsstats områdeLandesversicherungsanstalt Unterfranken (den regionale for-
sikringsinstitution for Nedre-Franken), Würzburg
— hvis den pågældende er bosat i Østrig eller
som østrigsk statsborger er bosat på en
ikke-medlemsstats område:Landesversicherungsanstalt Oberbayern (den regionale for-
sikringsinstitution for Oberbayern), München
når derimod det seneste bidrag er indbetalt:
— til Landesversicherungsanstalt für das Sa-
arland (den regionale forsikringsinstitution
for Land Saar) Saarbrücken, eller tilBahnversicherungsanstalt (forsikringsinsti-tutionen for jernbanerne), Frankfurt amMain:Den institution, hvortil det seneste bidrag er indbetalt
— til Seekasse (sømændenes forsikringskas-
se) Hamburg, eller hvis der er indbetaltbidrag i mindst 60 måneder til Seekasse(Rentenversicherung der Arbeiter oder derAngestellten) (sømændenes forsikringskas-se (renteforsikringen for arbejdere ogfunktionærer)), Hamburg:Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg
ii) når det seneste bidrag er indbetalt til rente-
forsikringen for funktionærer:!
B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 62
— hvis der ikke er indbetalt noget bidrag til
Seekasse (sømændenes forsikringskasse),Hamburg, eller senest til Bundesbahnversi-
cherungsanstalt (forsikringsinstitutionen
for forbundsjernbanerne), Frankfurt amMain:Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
— hvis der er indbetalt et bidrag til Seekasse
(Rentenversicherung der Arbeiter oder der
Angestellten), sømændenes forsikringskas-
se (renteforsikringen for arbejdere ogfunktionærer)), Hamburg:Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg
— hvis det seneste bidrag er indbetalt til
Bahnversicherungsanstalt (forsikringsinsti-tutionen for jernbanerne), Frankfurt am
Main:Bahnversicherungsanstalt (forsikringsinstitutionen for jern-
banerne), Frankfurt am Main
iii) når det seneste bidrag er indbetalt til rente-
forsikringen for minearbejdere, eller når denforeskrevne ventetid for opnåelse af mine-arbejderrenten ved nedsat erhvervsevne som
minearbejder (Bergmannsrente) er tilbagelagt
eller anses for at være tilbagelagt:Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for minearbej-
der), Bochum
b) for personer, der har været eller anses for at have
været forsikret efter tysk lovgivning og efterlovgivningen i en eller flere andre medlemsstater,samt for deres efterladte, såfremt den pågældende:
— er bosat på Tysklands område med undtagelse
af Land Saar
eller
— som tysk statsborger er bosat på en ikke-
medlemsstats område:
i) når det seneste bidrag efter tysk lovgivning er
indbetalt til renteforsikringen for arbejdere:
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til ennederlandsk renteforsikringsinstitution:Landesversicherungsanstalt Westfalen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Westfalen), Münster
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til en
belgisk eller spansk renteforsikringsinstitu-
tion:Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz (den regionale for-
sikringsinstitution for Rhinprovinsen), Düsseldorf
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til enitaliensk renteforsikringsinstitution:Landesversicherungsanstalt Schwaben (den regionale forsik-
ringsinstitution for Schwaben), Augsburg
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til enfransk eller luxembourgsk renteforsikrings-institution:Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rheinland-Pfalz), Speyer
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til endansk, finsk eller svensk renteforsikrings-institution:Landesversicherungsanstalt Schleswig-Holstein (den regiona-
le forsikringsinstitution for Slesvig-Holsten), Lübeck
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til enirsk renteforsikringsinstitution eller til enrenteforsikringsinstitution i Det ForenedeKongerige:Landesversicherungsanstalt Freie und Hansestadt, Hamburg
(den regionale forsikringsinstitution for Fri- og HansestadenHamborg), Hamburg
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til en
græsk renteforsikringsinstitution:Landesversicherungsanstalt Württemberg(den regionale for-
sikringsinstitution for Würtemberg), Stuttgart!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 63
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til enportugisisk renteforsikringsinstitution:Landesversicherungsanstalt Unterfranken (den regionale for-
sikringsinstitution for Nedre-Fraken), Würzburg
— hvis det seneste bidrag efter en anden
medlemsstats lovgivning er indbetalt til enøstrigsk renteforsikringsinstitution:Landesversicherungsanstalt Oberbayern (den regionale for-
sikringsinstitution for Oberbayern), München
dog, såfremt den pågældende er bosat på
Tysklands område i Land Saar eller som tyskstatsborger er bosat på en ikke-medlemsstatsområde, og såfremt det seneste bidrag efter tysklovgivning er indbetalt til en renteforsikrings-institution beliggende i Land Saar:Landesversicherungsanstalt für das Saarland (den regionale
forsikringsinstitution for Land Saar), Saarbrücken
dog, hvis det seneste bidrag efter tysk lovgiv-
ning er indbetalt:
— til Seekasse (sømændenes forsikringskas-
se), Hamburg, eller der er indbetalt bidrag
som følge af beskæftigelse i den tyske eller
et andet lands flåde i en periode på mindst60 måneder:Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg
— til Bahnversicherungsanstalt (forsikrings-
institutionen for jernbanerne), Frankfurtam Main:Bahnversicherungsanstalt (forsikringsinstitutionen for jern-
banerne) Frankfurt am Main
ii) når det seneste bidrag er indbetalt til rente-
forsikringen for funktionærer:
— hvis der ikke er indbetalt noget bidrag til
Seekasse (sømændenes forsikringskasse),
Hamburg, eller senest til Bundesversiche-
rungsanstalt(forsikringsinstitutionen forforbundsjernbanerne), Frankfurt am Main:Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
— hvis der er indbetalt et bidrag til Seekasse
(Rentenversicherung der Arbeiter oder
Angestellten)(sømændenes forsikringskas-
se (renteforsikring for arbejdere og funk-tionærer)), Hamburg:Seekasse (sømændenes forsikringskasse), Hamburg
— hvis det seneste bidrag er indbetalt til
Bahnversicherungsanstalt (forsikringsinsti-tutionen for jernbanerne), Frankfurt am
Main:Bahnversicherungsanstalt (forsikringsinstitutionen for jern-
banerne), Frankfurt am Main
iii) når det seneste bidrag efter tysk lovgivning er
indbetalt til renteforsikringen for minearbejde-re, eller når den foreskrevne ventetid foropnåelse af minearbejderrenten ved nedsat
erhvervsevne som minearbejder (Bergmanns-
rente) er tilbagelagt eller anses for at væretilbagelagt:Bundesknappschaft (forbundsforsikringskasse for minearbej-
dere), Bochum
c) såfremt der sker ændring af bopælsland efter
udbetaling af ydelsen i de tilfælde, der er omtalt ilitra a) i) og b) i), skifter den kompetente institution
tilsvarende:
3. Alderdomsforsikring for landbrugere: Landwirtschaftliche Alterskasse (alderdomsforsikringskassen
for landbrugere), Rheinland-Pfalz, Speyer
4. Tillægsforsikring for arbejdere i jern- og stålindu-
strien (Hüttenknappschaftliche Zusatzversicherung):Landesversicherungsanstalt für das Saarland (den regionale
forsikringsinstitution for Land Saar), Saarbrücken
5. Ulykkesforsikring (arbejdsulykker og erhvervssyg-
domme):Den kompetente ulykkesforsikringsinstitution i hvert enkelt
tilfælde
6. Ydelser ved arbejdsløshed og familieydelser: Bundesanstalt für Arbeit (arbejdsdirektoratet), Nürnberg!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 64
D. SPANIEN
1.Samtlige ordninger med undtagelse af ordningen for
sømænd:
a) i alle tilfælde undtagen ved arbejdsløshed: Direcciones Provinciales del Instituto Nacional de la Seguri-
dad Social (Provinsdirektoraterne under det nationale institutfor social sikring)
b) ved arbejdsløshed: Direcciones Provinciales del Instituto Nacional de Empleo
(Provinsdirektoraterne under det nationale institut for be-skæftigelse)
2. Ordningen for sømænd: Instituto Social de la Marina (Søfartens institut for sociale
anliggenheder), Madrid
3. Med hensyn til ikke-bidragsfinansierede alders og
invaliditetspensioner:Instituto Nacional de Servicios Sociales (det nationale institut
for sociale ydelser), Madrid
E. FRANKRIG
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
93, stk. 1, og artikel 94 og 95:
A. Ordning for arbejdstagere:
a) almindelig ordning: Caisse nationale de l’assurance maladie (den centrale syge-
forsikringskasse), Paris
b) ordning for landbruget: Caisse centrale de secours mutuels agricoles(den centrale
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris
c) ordning for minearbejdere: Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-arbejdere), Paris
d) ordning for søfolk: Établissement national des invalides de la marine (central-
institution for invalide søfolk), Paris
B. Ordning for selvstændige erhvervsdrivende:
a) ordning for selvstændige ehrvervsdrivende, der
ikke er beskæftiget inden for landbrug:Caisse nationale d’assurance maladie et maternité des
travailleurs non-salariés des professions non-agricoles (dencentrale syge- og moderskabsforsikringskasse for selvstændi-ge erhvervsdrivende inden for ikke- landbrugsmæssigeerhverv), Saint-Denis
b) ordning for landbruget: Caisse centrale de secours mutuels agricoles (den centrale
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris
Caisse centrale des mutuelles agricoles(den centrale syge-
forsikringskasse for landbruget)
Fédération française des sociétés d’assurances (RAMEX og
GAMEX) (den franske forening af forsikringsselskaber)
Fédération nationale de la mutualité française (landsfor-
eningen af franske sygekasser)
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
96:
a) almindelig ordning: Caisse nationale de l’assurance maladie (den centrale syge-
forsikringskasse), Paris
b) ordning for landbruget: Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
c) ordning for minearbejdere: Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-arbejdere), Paris
d) ordning for søfolk: Établissement national des invalides de la marine (central-
institution for invalide søfolk), Paris
3. De øvrige kompetente institutioner er de institutioner, der
er angivet i fransk lovgivning, nemlig:!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 65
I. MODERLANDET
A. Ordning for arbejdstagere
a) almindelig ordning:
i) sygdom, moderskab, dødsfald (begra-
velseshjælp):Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
ii) invaliditet:
aa) i almindelighed, bortset fra Paris
og hovedstadsområdet:Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
for Paris og hovedstadsområdet: Caisse régionale d’assurance maladie(regionalsygekasse),
Paris
bb) særlig ordning i henhold til
artikel L 365 til L 382 i lov omsocial sikring:Caisse regionale d’assurance maladie (regionalsygekassen),
Strasbourg
iii) alderdom:
aa) i almindelighed, bortset fra Paris
og hovedstadsområdet:Caisse regionale d’assurance maladie (brance vieillesse)
(regionalkassen (afdelingen for alderdomsforsikring))
for Paris og hovedstadsområdet: Caisse nationale d’assurance vieillesse de travailleurs salariés
(centralkassen for alderdomsforsikring for arbejdstagere),
Paris
bb) særlig ordning i henhold til
artikel L 365 til L 382 i lov omsocial sikring:Caisse regionale d’assurance vieillesse ou Caisse régionale
d’assurance maladie (regionalkassen for alderdomsforsikringeller regionalsygekassen), Strasbourg
iv) arbejdsulykker:
aa) midlertidig uarbejdsdygtighed: Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
bb) vedvarende uarbejdsdygtighed:
— renter:
— ulykkestilfælde indtruffet ef-
ter den 31. december 1946:Caisse primaire d’assruance maladie (den stedlige sygekasse)
— ulykkestilfælde indtruffet
før den 1. januar 1947:Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab
— tillæg til renter:
— ulykkestilfælde indtruffet ef-
ter den 31. december 1946:Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
— ulykkestilfælde indtruffet
før den 1. januar 1947:Caisse des dépôts et consignations (den offentlige deposito-
kasse)
v) familieydelser: Caisse d’allocations familiales (børnetilskudskassen)vi) arbejdsløshed:
— optagelse som arbejdssøgende: Det lokale kontor for arbejdsformidling på den pågældendes
bopælssted
— udlevering af formular E 301, E
302 og E 303:Groupement des ASSEDIC de la Région Parisienne (GARP),
(sammenslutningen af ASSEDIC i Parisområdet (GARP), 90,rue Baudin, 92537 Levallois-Perret
b) ordning for landbruget:
i) sygdom, moderskab, dødsfald (kapita-
lydelse), familieydelser:Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
ii) invalide- og aldersdomsforsikring
samt ydelser til efterlevende ægtefæl-
le:Caisse centrale de secours mutuels agricoles(den centrale
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris
iii) arbejdsulykker:!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 66
aa) almindelighed: Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab, for ulykker, der
er indtruffet inden den 1. juli 1973
Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget), for ulykker, der er indtruffetefter den 30. juni 1973
bb) ved tillæg til retter: Caisse des dépôts et consignations (den offentlige deposito-
kasse), Arceuil (94), for ulykker, der er indtruffet inden den 1.juli 1973
Caisse de mutualité sociale agricole (den gensidige social-
sikringskasse for landbruget), for ulykker, der er indtruffetefter den 30. juni 1973
iv) arbejdsløshed:
— optagelse som arbejdssøgende: Det lokale kontor for arbejdsformidling på den pågældendes
bopælssted
— udlevering af formular E 301, E
302 og E 303:Groupement des ASSEDIC de la Région Parisienne (GARP)
(sammenslutningen af ASSEDIC i Parisområdet (GARP)), 90,rue Baudin, 92537 Levallois-Perret
c) ordning for minearbejdere:
i) sygdom, moderskab, dødsfald (begra-
velseshjælp):Société de secours minière (hjælpeforeningen for minie-
arbejdere)
ii) invaliditet, alderdom, dødsfald (pen-
sioner):Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-
arbejdere), Paris
iii) arbejdsulykker:
aa) midlertidig uarbejdsdygtighed: Société de secours minière (hjælpeforeningen for mine-
arbejdere)
bb) vedvarende uarbejdsdygtighed:
— renter:
— ulykkestilfælde indtruffet ef-
ter den 31. december 1946:Union regionale des sociétés des secours minières (den
regionale sammenslutning af hjælpeforeninger for mine-arbejdere)
— ulykkestilfælde indtruffet
før den 1. januar 1947:Arbejdsgiveren eller hans forsikringsselskab
— tillæg til renter:
— ulykkestilfælde indtruffet ef-
ter den 31. december 1946:Union régionale des sociétés des secours minières (den
regionale sammenslutning af hjælpeforeninger for mine-arbejdere)
— ulykkestilfælde indtruffet
før den 1. januar 1947:Caisses dépôts et consignations(den offentlige depositokasse)
iv) familieydelser: Union régionale des sociétés des secours minières (den
regionale sammenslutning af hjælpeforeninger for mine-arbejdere)
v) arbejdsløshed:
— optagelse som arbejdssøgende: Det lokale kontor for arbejdsformidling på den pågældendes
bopælssted
— udlevering af formular E 301, E
302 og E 303:Agence nationale pour l’emploi (service spécialisé pour la
sécurité sociale des travailleurs migrants) (det statslige
arbejdformidlingskontor) (speciel afdeling for vandrendearbejdstageres sociale sikring), 98, rue Sextius Michel, 75015Paris
d) ordning for søfolk:
i) sygdom, moderskab, invaliditet, ar-
bejdsulykker, dødsfald (ydelser veddødsfald) og efterladte pensioner vedinvaliditet eller arbejdsulykker:Section »Caisse générale de prévoyance des marins« du
quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeligeforsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 67
ii) alderdom, dødsfald (pensioner): Section »Caisse de retraite des marins« du quartier des
affaires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk,under søfartsdirektoratet)
iii) familieydelser: Caisse nationale d’allocations familiales des marins du
commerce eller Caisse nationale d’allocations familiales dela pêche maritime (centralkassen for børnetilskud til søfolk ihandelsflåden eller centralkassen for børnetilskud til havfi-skere), alt efter omstændighederne
iv) arbejdsløshed:
— optagelse som arbejdssøgende: Det lokale kontor for arbejdsformidling på bopælsstedet eller
i den sædvanlige forhyringshavn eller Bureau central de lamain-d’œuvre maritime (det centrale arbejdsanvisningskontorfor søfarende)
— udlevering af formular E 301, E
302 og E 303:Groupement des ASSEDIC de la Région Parisienne (GARP)
sammenslutningen af ASSEDIC i Paris-området (GARP), 90,rue Baudin, 92537 Levallois-Perret
B. Ordning for selvstændige erhvervsdrivende
a) ordning for selvstændige erhvervsdrivende,
der ikke er beskæftiget inden for landbrug:
i) sygdom, moderskab: Caisse mutuelle régionale (regionalsygekassen)
ii) alderdom:
aa) håndværk: Caisse nationale de l’organisation autonime d’assurance
vieillesse des travailleurs non salaries des professionsartisanales (CANCA V A), (den selvstyrende centralkasse foralderdomsforsikring for selvstændige erhvervsdrivende indenfor håndværk), Paris
Caisse de base professionelles ou interprofessionelles (de
lokale faglige eller fællesfaglige kasser)
bb) industri og handel: Caisse nationale de l’organisation autonome d’assurance
vieillesse des travailleurs non salariés des professionsindustrielles et commerciales (ORGANIC) (den selvstyrendecentralkasse for alderdomsforsikring for selvstændige er-hvervsdrivende inden for industri og handel)
Caisse de base professionelles ou interprofessionelles (de
lokale faglige eller fællesfaglige kasser)
cc) liberale erhverv: Caisse nationale d’assurance vie illesse des professions
libérales (CNA VPL) — Sections professionnelles (centralkas-
sen for alderdomsforsikring for liberale erhverv — afdelin-gerne for liberale erhverv)
dd) ordning for advokater: Caisse nationale des barreaux français (CNBF) (centralkassen
for franske advokater)
b) ordning for landbruget:
i) sygdom, moderskab, invaliditet: Det fosikringsselskab som den selvstændige erhvervsdrivende
er tilsluttet
ii) invalide- og alderdomsforsikring samt
ydelser til efterlevende ægtefælle:Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
iii) ulykkestilfælde, arbejdsulykker og er-
hvervssygdomme:Det forsikringsselskab som den selvstændige erhvervsdriven-
de inden for landbruget er tilknyttet
For departementerne Moselle, Bas-Rhin, Haut-Rhin: Caisse
d’assurance accidents agricoles (ulykkesforsikringskassen forlandbruget)
II. OVERSØISKE DEP ARTEMENTER
A. Ordning for arbejdstagere (samtlige ordnin-
ger med undtagelse af ordningen for søfolkog samtlige forsikringstilfælde undtagenfamilieydelser):
i) i almindelighed: Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse for
social sikring)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 68
ii) for så vidt angår tillæg til renter vedrørende
ulykkestilfælde indtruffet i de oversøiskedepartementer før den 1. januar 1952:Direction départementale de l’enregistrement (departements-
direktoratet for registrering)
B. Ordning for selvstændige erhvervsdrivende:
i) sygdom, moderskab: Caisse mutuelle régionale (regionalsygekassen)ii) alderdom:
— ordning for håndværk: Caisse nationale de l’organisation autonome d’assurance
vieillesse des travailleurs non salariés des professionsartisanales (CANCA V A) (den selvstyrende centralkasse foralderdomsforsikring for selvstændige erhvervsdrivende indenfor håndværk)
— ordning for handel og industri: Caisse interprofessionnelle d’assurance vieillesse des indu-
striels et et commercants d’Algérie et d’outre-Mer (CA VI-CORG) (den fællesfaglige alderdomsforsikringskasse forhandel og industri i Algeriet og i de oversøiske departementer)
— ordning for liberale erhverv Caisse nationale d’assurance vie illesse des professions
libérales (CNA VPL), Sections professionelles (centralkassen
for alderdomsforsikring for liberale erhverv, afdelingerne forliberale erhverv)
— ordning for advokater: Caisse nationale des barreaux français (CNBF) (centralkassen
for franske advokater)
C. Familieydelser:
D. Ordning for søfolk:
i) samtlige tilfælde med undtagelse af ydelser
ved alderdom og familieydelser:Section »Caisse générale de prévoyance des marins« du
quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeligeforsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet)
ii) alderdom: Section »Caisse de retraite des marins« du quartier des
affaires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk,under søfartsdirektoratet)
iii) familieydelser: Caisse d’allocations familiales (børnetilskudskassen)
F . GRÆKENLAND
1.Sygdom, moderskab:
i) almindelighed Ίδρυµα ΚΒomikronινωνικών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα ( insti-
tuttet for social forsikring) eller den forsikring, som arbejds-tageren er eller var tilsluttet, Athen
ii) ordning for søfolk ΒOmikronίκΒomikronςΝαύτΒomikronυ,Πειραιάς ( søfolkenes hus) Piræus
iii) ordning for landbruget ΒOmikronργανισµΒomikronacuteςΓεωργικώνΑσφαλίσεων(ΒOmikronΓΑ),Αθήνα( det
nationale institut for landbrugsforsikring) Athen
2.Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner):
i) i almindelighed Ίδρυµα ΚΒomikronινωνικών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα ( insti-
tuttet for social forsikring) eller den forsikring, som arbejds-
tageren er eller var tilsluttet, Athen
ii) ordning for søfolk ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk) Piræus
iii) ordning for landbruget ΒOmikronργανισµΒomikronacuteςΓεωργικώνΑσφαλίσεων(ΒOmikronΓΑ),Αθήνα( det
nationale institut for landbrugsforsikring) Athen
3.Arbejdsulykker, erhvervssygdomme:
i) i almindelighed Ίδρυµα ΚΒomikronινωνικών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα ( insti-
tuttet for social forsikring) eller den forsikring, som arbejds-tageren er eller var tilsluttet, Athen
ii) ordning for søfolk ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk, Piræus)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 69
iii) ordning for landbruget ΒOmikronργανισµΒomikronacuteςΓεωργικώνΑσφαλίσεων(ΒOmikronΓΑ),Αθήνα( det
nationale institut for landbrugsforsikring) Athen
4.Tilskud ved dødsfald (begravelsesudgifter):
i) i almindelighed Ίδρυµα ΚΒomikronινωνικών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα ( insti-
tuttet for social forsikring) eller den forsikring, som arbejds-tageren er eller var tilsluttet, Athen
ii) ordning for søfolk ΒOmikronίκΒomikronςΝαύτΒomikronυ,Πειραιάς ( søfolkenes hus) Piræus
iii) ordning for landbruget ΒOmikronργανισµΒomikronacuteςΓεωργικώνΑσφαλίσεων(ΒOmikronΓΑ),Αθήνα( det
nationale institut for landbrugsforsikring) Athen
5.Børnetilskud:
i) ordninger for lønmodtagere, herunder virksomheds-
ordningerΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronλήσεως ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Αθήνα( arbejdsformidlingskontoret) Athen
ii) ordning for landbruget ΒOmikronργανισµΒomikronacuteςΓεωργικώνΑσφαλίσεων(ΒOmikronΓΑ),Αθήνα( det
nationale institut for landbrugsforsikring) Athen
iii) ordning for søfolk ΕστίαΝαυτικών( søfolkenes hus), Piræus
6.Arbejdsløshed:
i) i almindelighed ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronλήσεως ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Αθήνα( arbejdsformidlingskontoret) Athen
ii) ordning for søfolk ΒOmikronίκΒomikronςΝαύτΒomikronυ,Πειραιάς ( søfolkenes hus) Piræus
iii) ordning for beskræftigede ved pressen, forvaltet af 1. Ταµεί/omikronν Ασφαλίσεως Εργατών Τύπ/omikronυ, Αθήνα
(forsikringskassen for beskræftigede ved pressen)
Athen
2.Ταµεί/omikronν Συντά/ksiεως Πρ/omikronσωπικ/omikronύ Εφηµερίδων
Αθηνών — Θεσσαλ/omikronνίκης, Αθήνα ( pensionskassen
for personalet ved pressen i Athen og Saloniki) Athen
G. IRLAND
1. Naturalydelser: The Eastern Health Board, Dublin 8
The Midland Health Board, Tullamore, Co. Offaly
The Mid Western Health Board, Limerick
The North Eastern Health Board, Ceannanus Mor, Co. MeathThe North Western Health Board, Manorhamilton, Co.
Leitrim
The South Eastern Health Board, Kilkenny
The Southern Health Board, Cork
The Western Health Board, Galway
2.Kontantydelser:
a) ydelser ved arbejdsløshed: Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin, herunder de provinsmyndigheder, hvorunder ydelserved arbejdsløshed henhører
b) alderdom og dødsfald (pensioner): Department of Social Welfare, Pensions Services Office
(ministeriet for social forsorg, kontoret for pensionsanliggen-
der), Sligo
c) familieydelser: Department of Social Welfare, Child Benefit Section,
(ministeriet for social forsorg, afdelingen for børnetilskud),St. Oliver Plunkett Road, Letterkenny, Co. Donegal
d) andre kontantydelser: Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 70
H. ITALIEN
1.Sygdom (herunder tuberkulose), moderskab:
A. Arbejdstagere:
a) naturalydelser:
i) i almindelighed: Unità sanitaria locale (den lokale afdeling under sundheds-
væsenet, som den pågældende er tilsluttet)
ii) for visse kategorier af offentligt ansatte,
arbejdstagere inden for den private sektorog dermed ligestillede, samt pensionisterog deres familiemedlemmer:Ministera delle sanità (sundhedsministeriet), Roma
iii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Ministero della sanità (sundhedsministeriet), den lokale
sygekasse for flåden eller for flyvetjenesten
b) kontantydelser:
i) i almindelighed: Istituto nazionale delle previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjendeste:Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
c) attestationer vedrørende forsikringsperioder:
i) i almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinkontorer
ii) for søfolk og personale i den civile flyve-
tjeneste:Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
B. Selvstændige erhvervsdrivende:
naturalydelser: Unità sanitaria locale (den lokale afdeling under sundheds-
væsenet, som den pågældende er tilsluttet)
2.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
A. Arbejdstagere:
a) naturalydelser:
i) i almindelighed: Unità sanitaria locale (den lokale afdeling under sundheds-
væsenet, som den pågældende er tilknyttet)
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Ministero della sanità (sundhedsministeriet), den lokale
sygekasse for flåden eller for flyvetjenesten
b) proteser og større proteseudstyr, retsmedicini-
ske ydelser samt undersøgelser og attester i
forbindelse med sådanne:
i) i almindelighed: Insituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
c) kontantydelser:
i) i almindelighed: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkeforsikring), provinskontoter
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
iii) for faglærte arbejdstagere inden for land-
og skovbrug, eventuelt også:Ente nazionale di previdenza e assistenza per gli impiegate
agricoli (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for arbejds-
tagere i landbruget)
B. Selvstændige erhvervsdrivende (i forbindelse med
radiologi)
a) naturalydelser: Unità sanitaria locale (den lokale afdeling under sundheds-
væsenet, som den pågældende er tilsluttet)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 71
b) proteser og større bandager, retsmedicinske
ydelser samt undersøgelser og attester i forbin-delse med sådanne:Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring) provinskontorer
c) kontantydelser: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring) provinskontorer
3.Invaliditet, alderdom, efterladte (pensioner):
A. Arbejdstagere:
a) i almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
b) for scenefunktionærer: Ente nazionale di previdenza e assistenza per i lavoratori dello
spettacolo (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for
scenefunktionærer), Roma
c) for ledende funktionærer i industrien: Istituto nazionale di previdenza per i dirigenti di aziende
industriali (den statslige forsorgsinstitution for arbejdsledere iindustrien), Roma
d) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i gionalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. Amendola«for italienske journalister), Roma
B. Selvstændige erhvervsdrivende:
a) for læger Ente nazionale di previdenza ed assistenza medici (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for læger)
b) for apotekere Ente nazionale di previdenza ed assistenza farmacisti (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for apotekere)
c) for veterinærer Ente nazionale di previdenza ed assistenza veterinari (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for veterinærer)
d) for jordemødre Ente nazionale di previdenza ed assistenza ostetriche (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for obstetrikere)
e) for ingeniører og arkitekter Cassa nazionale di previdenza per gli ingegneri ed architetti
(den statslige forsorgskasse for ingeniører og arkitekter)
f) for landinspektører Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
geometri (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for land-inspektører)
g) for advokater og sagførere Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli
avvocati e dei procuratori (den statslige forsorgs- og
hjælpekasse for advokater og sagførere)
h) for økonomer Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
dottori commercialisti (den statslige forsorgs- og hjælpekassefor økonomer)
i) for revisorer og økonomiske rådgivere Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
ragioneieri e periti commerciali (den statslige forsorgs- oghjælpekasse for revisorer og økonomiske rådgivere)
j) for arbejdskonsulenter Ente nazionale di previdenza ed assistenza per i consulenti del
lavoro (den nationale forsorgs- og hjælpekasse for arbejds-
konsulenter)
k) for notarer Cassa nazionale notariato (statskassen for notarer)l) for speditører Fondo di previdenza a favore degli spedizionieri doganali
(forsorgskassen for speditører)
4. Ydelser ved dødsfald: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
5.Arbejdsløshed:
a) i almindelighed: Istituto nazionale delle previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 72
b) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i gionalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. Amendola«for italienske journalister), Roma
6.Børnetilskud:
a) i almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
b) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i gionalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. Amendola«for italienske journalister), Roma
I. LUXEMBOURG
1.Sygdom og moderskab:
a) Naturalydelser Den kompetente sygekasse og/eller Union des caisses de
maladie (Sygekassernes Landsforening)
b) Kontantydelser Den kompetente sygekasse
2.Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner):
a) for arbejdere: E’tablissement d’assurance contre la vieillesse et l’invalidité
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg
b) for funktionærer og udøvere af liberale erhverv: Caisse de pension des employés privés (privatfunktionærernes
pensionskasse), Luxembourg
c) for selvstændige erhvervsdrivende inden for hånd-
værk, handel og industri:Caisse de pension des artisans, des commerçants et industriels
(pensionskassen for erhvervsdrivende inden for håndværk,handel og industri), Luxembourg
d) for selvstændige erhvervsdrivende inden for land-
brug:Caisse de pension agricole (pensionskassen for landbruget),
Luxembourg
3.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
a) for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende
inden for land- og skovbrug:Association d’assurance contre les accidents, section agricole
et forestière (ulykkesforsikringsforbundet, afdeling for land-og skovbrug), Luxembourg
b) i de øvrige tilfælde med tvungen eller frivillig
forsikring:Association d’assurance contre les accidents, section indu-
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen),Luxembourg
4. Arbejdsløshed: Administration de l’emploi (arbejdsdirektoratet), Luxem-
bourg
5. Familieydelser: Caisse nationale des prestations familiales(centralkassen for
familieydelser), Luxembourg
6.Ydelser ved dødsfald:
Ved anvendelse af forordningens artikel 66: Union des caisses de maladie (Sygekassernes Landsforening),
Luxembourg
J. NEDERLANDENE
1.Sygdom, moderskab:
a) naturalydelser: Den Ziekenf onds (sygekasse), som den pågældende er
tilsluttet
b) kontantydelser: Den Bedrijfsverenigung (faglige forsikringsanstalt), som den
forsikredes arbejdsgiver er tilsluttet
2.Invaliditet:
a) når den pågældende har ret til ydelser, også uden
anvendelse af forordningen og alene efter neder-landsk lovgivning:!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 73
— for arbejdstagere: Den Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsanstalt), som den
forsikredes arbejdsgiver er tilsluttet
— for selvstændige erhvervsdrivende: Den Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsanstalt), som den
forsikrede ville være tilsluttet, hvis han beskæftigede andre
b) i de øvrige tilfælde:
— for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdri-
vende:Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (Nye almindelige
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam
3.Alderdom, dødsfald (pensioner):
a) i almindelighed: Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Postbus
1100, 1180 BH Amstelveen
b) for minearbejdere: Algemeen Mijnwerkersfonds (almindelige fond for mine-
arbejdere), Heerlen
4. Arbejdsløshed: Den Bedrijfsvereniging (faglige forsikringsanstalt), som den
forsikredes arbejdsgiver er tilsluttet
5.Familieydelser:
a) når modtageren er bosat i Nederlandene: Districtskantoor van de Sociale Verzekeringsbank (Social-
forsikringsbankens regionalkontor) i det distrikt, hvor han erbosat
b) når modtageren er bosat uden for Nederlandene,
men hans arbejdsgiver er bosat eller driver virk-somheden i NederlandeneDistrictskantoor van de Sociale Verzekeringsbank (Social-
forsikringsbankens regionalkontor), inden for hvis distriktarbejdsgiveren er bosat eller driver virksomhed
c) i de øvrige tilfælde: Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Postbus
1100, 1180 BH Amstelveen
6.Erhvervssygdomme, på hvilke bestemmelserne i for-
ordningens artikel 57, stk. 5, finder anvendelse:
Ved anvendelse af forordningens artikel 57, stk. 5:a) når ydelsen er tilkendt fra et tidligere tidspunkt end
den 1. juli 1967:Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Postbus
1100, 1180 BH Amstelveen
b) når ydelsen er tilkendt fra et senere tidspunkt end
den 30. juni 1967:Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige fag-
lige forsikringsanstalt), Amsterdam
K. ØSTRIG
De østrigske institutioners kompetence udøves i henhold til
bestemmelserne i østrigsk lovgivning, medmindre der i det
følgende angives andet:
1.Sygeforsikring
a) såfremt den pågældende person er bosat på en anden
medlemsstats område, og en Gebietskrankenkasse
(regional sygekasse) har kompetence vedrørende enforsikring, og der ikke kan foretages en placering afden lokale kompetence i henhold til østrigsklovgivning, placeres den lokale kompetence hos:— den Gebietskrankenkasse (regionale sygekasse), der har
kompetence med hensyn til den sidste beskæftigelse i
Østrig, eller
— den Gebietskrankenkasse (regionale sygekasse), der har
kompetence med hensyn til den sidste bopæl i Østrig,
eller
— Wiener Gebietskrankenkasse (Wiens Regionale Syge-
kasse) i Wien, hvis der aldrig har været tale om nogen
beskæftigelse, hvor en Gebietskrankenkasse (regionalsygekasse) var kompetent, eller der aldrig har været taleom nogen bopæl i Østrig
b) ved anvendelse af afdeling 5 i kapitel 1 i forord-
ningens afsnit III i forbindelse med artikel 95 i
gennemførelsesforordningen for så vidt angår refu-
sion af udgifter vedrørende ydelser til personer, derhar ret til pension under forbundsloven af 9.september 1955 om almindelige sociale forsikringer(ASVG):Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-
tutioner) i Wien, idet refusion af udgifterne sker via
sygeforsikringsbidrag, der er blevet indbetalt til den nævntehovedsammenslutning af pensionsmodtagere!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 74
2.Pensionsforsikring:
a) ved fastlæggelsen af, hvilken institution der har
ansvar for udbetaling af en ydelse, er det kun
forsikringsperioder under den østrigske lovgivning,der tages i betragtning
b) ved anvendelse af forordningens artikel 45, stk. 6,
hvis der ikke er tilbagelagt nogen forsikringsperiode
under østrigsk lovgivning:Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten(institution
d’assurance pension pour les salariés) (Lønmodtagernes
Pensionsforsikringsanstalt), Wien
3.Arbejdsløshedsforsikring:
a) registrering af arbejdsløse Det Regionale Geschäftsstelle des Arbeitsmarktservice (Re-
gionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), der har kompe-tence på den pågældende persons bopæls- eller opholdssted
b) udstedelse af blanket nr. E 301, E 302 eller E 303 Det Regionale Geschäftsstelle des Arbeitsmarktservice (Re-
gionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), der har kompe-tence på den pågældende persons bopæls- eller arbejdssted
4.Familieydelser:
a) familieydelser med undtagelse af Karenzurlaubsgeld
(særlig moderskabsydelse):Finanzamt (Økonomikontoret)
b) Karensurlaubsgeld (særlig moderskabsydelse): Det Regionale Geschäftsstelle des Arbeitsmarktservice (Re-
gionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), der har kompe-
tence på den pågældende persons bopæls- eller opholdssted
L. PORTUGAL
I.Kontinentet
1. Sygdom, moderskab og familieydelser: Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring), som den pågældende er tilsluttet
2. Invaliditet, alderdom og dødsfald: Centro Nacional de Pensões (det nationale center for
pensioner), Lisboa og Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for social sikring), som den pågældendeer tilsluttet
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "
M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring moderhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.
beskæftigelse af arbejdsperioderne, klassifice-ring af ledigheden, overvågning af situationen):Centro de Emprego (centret for beskæftigelse) på den
pågældendes bopælssted
b) tilkendelse og udbetaling af arbejdsløsheds-
ydelser (f.eks. undersøgelse af betingelserne
for at blive berettiget til ydelser, fastsættelse af
beløbet og tidsrummet, overvågning af situatio-nen med henblik på fortsættelse, suspensioneller standsning af udbetalingerne):Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring), som den pågældende er tilsluttet
5. Ydelser under den ikke bidragsfinansierede ordning
for social sikring:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring) på den pågældendes bopælssted
II. Den autonome region Madeira
1. Sygdom, moderskab og familieydelser: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
2. a) invaliditet, alderdom og dødsfald: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
b) invaliditet, alderdom og dødsfald under den
særlige ordning for social sikring af arbejds-tagere inden for landbruget:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 75
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring moderhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.bekræftelse af arbejdsperioderne, klassificering
af ledigheden, overvågning af situationen):Direcção Regional de Emprego(det regionale direktorat for
beskæftigelse), Funchal
b) tilkendelse og udbetaling af arbejdsløsheds-
ydelser (f.eks. undersøgelse af betingelsernefor at blive berettiget til ydelser, fastsættelse afbeløbet og tidsrummet, overvågning af situatio-nen med henblik på fortsættelse, suspension
eller standsning af udbetalingerne:Direcção regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
5. Ydelser under den ikke bidrangsfinansierede ord-
ning for social sikring:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
III. Den autonome region Azorerne
1. Sygdom, moderskab og familieydelser: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
2. a) invaliditet, alderdom og dødsfald: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Andra do Heroísmo
b) invaliditet, alderdom og dødsfald under den
særlige ordning for social sikring af arbejds-tagere inden for landbruget:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "
M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring mod
erhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.
bekræftelse af arbejdsperioderne, klassificering
af ledigheden, overvågning af situationen):Centro de Emprego (centret for beskæftigelse) på den
pågældendes bopælssted
b) tilkendelse og udbetaling af arbejdsløsheds-
ydelser (f.eks. undersøgelse af betingelsernefor at blive berettiget til ydelser, fastsættelse afbeløbet og tidsrummet, overvågning af situatio-
nen med henblik på fortsættelse, suspension
eller standsning af udbetalingerne:Centro de Prestações Pecuniárias da Segurança Social (centret
for kontantydelser inden for social sikring), som denpågældende er tilsluttet
5. Ydelser under den ikke bidragsfinansierede ordning
for social sikring:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo.
M. FINLAND
1.Sygdom og moderskab:
a) kontantydelser: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki, eller
Den erhvervsfond, i hvilken den pågældende person er
forsikret
b) naturalydelser:
i) refusion under sygeforsikring: Kansaneläkelaitos — Folkepensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki, eller
Den erhvervsfond, i hvilken den pågældende person er
forsikret
ii) folkesundhed og hospitaler: De lokale enheder, der yder service under ordningen
2.Alderdom, invaliditet, dødsfald (pensioner):
a) nationale pensioner: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 76
b) erhvervspensioner: Den erhvervspensionsinstitution, som tilkender og udbetaler
pensionerne
3. Arbejdsulykker, erhvervssygdomme: Den institution, hvori den pågældende person er ulykkes-
forsikret
4. Ydelser ved dødsfald: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki, eller
Den institution, der tilkender og udbetaler ydelserne i
forbindelse med ulykkesforsikringer
5.Arbejdsløshed:
a) basisordning: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
b) indkomstbestemt ordning: Den kompetente arbejdsløshedskasse
6. Familieydelser: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
N. SVERIGE
1.Alle forsikringsbegivenheder med undtagelse af ar-
bejdsløshedsydelser:
a) generelt: Det sociale forsikrings kontor, hvor den pågældende er
forsikret
b) for søfolk, der ikke er bosat i Sverige: Göteborgs allmänna försäkringskasse, Sjöfartskontoret (Gø-
teborgs Almindelige Forsikringskasse, Søfartskontoret)
c) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 35-59 for personer, der ikke er bosat iSverige:Stockholm läns allmänna försäkringskassa, utlandsavdelnin-
gen (Stockholms Almindelige Forsikringskasse, Udlands-afdelingen)
d) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 60-77 for personer, med undtagelse af søfolk,der ikke er bosat i Sverige:— det sociale forsikringskontor på ulykkesstedet eller der,
hvor erhvervssygdommen opstod, eller
— Stockholms läns allmänna försäkringskassa, utlands-
avdelningen (Stockholms Almindelige Forsikringskasse,Udlandsafdelingen)
2. Arbejdsløshedsydelser: Arbetsmarknadsstyrelsen (Arbejdsmarkedsstyrelsen)
O. DET FORENEDE KONGERIGE
1.Naturalydelser
— Storbritannien og Nordirland: Myndigheder, der bevilger ydelserne fra den nationale
sundhedstjeneste
— Gibraltar: Gibraltar Health Authority (sundhedsmyndighederne), Gi-
braltar
2.Kontantydelser:
— Storbritannien: Department of Social Security (Socialministeriet), London
— Nordirland: Department of Health and Social Services for Northern
Ireland (ministeriet for sundhed og sociale anliggender forNordirland), Belfast
— Gibraltar: Departement of Labour and Social Security (ministeriet for
arbejde og social sikring), Gibraltar!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 77
BILAG 3 (A)(B) (2) (3) (7) (9) (12) (13) (14) (15)
BOPÆLSSTEDETS INSTITUTIONER OG OPHOLDSSTEDETS INSTITUTIONER
(Forordningens artikel 1, litra p), og gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 3)
A. BELGIEN
I. BOPÆLSSTEDETS INSTITUTIONER
1.Sygdom, moderskab:
a) ved anvendelse af gennemførelsesordningens
artikel 17, 18, 22, 25, 28, 29, 30 og 32:
i) i almindelighed: Forsikringsorganerne
ii) for personer, som er omfattet af den
oversøiske sociale sikringsordningOffice de sécurité d’outre-mer — Dienst vor de Overzeese
Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Oversøiske SocialeSikringsordning), Bruxelles
iii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité d’outre-mer — Dienst voor de Overzeese
Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Oversøiske Sociale
Sikringsordning), Bruxelles
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 31:
i) i almindelighed: Forsikringsorganerne
ii) for søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden(hjælpe- og forsorgs-kassen for søfolk), Antwerpen,
ellerforsikringsinstitutionerne
iii) for personer, som er omfattet af den
oversøiske sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direkoratet for Den OversøiskeSociale Sikringsordning), Bruxelles
iv) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
2.Invaliditet:
a) almindelig invaliditet (arbejdere, funktionærer,
minerabejdere) og invaliditet hos selvstændige
erhvervsdrivende:Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstitut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring), i forening medforsikringsinstitutionerne
ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 105Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstitut voor ziekte- en invaliditetsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring)
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles —
Nationaal pensioenfonds voor mijnverkers, Brussel (denstatslige pensionsfond for minearbejdere)
c) invaliditet hos søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgs-
kassen for søfolk), Antwerpen
d) invaliditet hos personer, som er omfattet af den
oversøiske sociale sikringsordning:Office de sécurité d’outre-mer — Dienst voor de Overzeese
Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Oversøiske SocialeSikringsordning), Bruxelles
e) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
3.Alderdom/dødsfald (pensioner):
a) almindelig ordning (arbejdere, funktionære,
minearbejdere og søfolk):Office nation des pension, Bruxelles — Rijksdienst voor
pensioenen, Brussel (Pensionsdirektoratet)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 78
b) ordningen for selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants — Rijksinstituut voor de sociale verzekeringender zelfstandigen, Brussel (Direktoratet for Socialsikring af
Selvstændige Erhvervsdrivende), Bruxelles
c) den oversøiske sociale sikringsordning: Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
d) ordningen for tidligere ansatte i Belgisk Congo
og Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Buxelles
4. Arbejdsulykker (naturalydelser): Forsikringsorganerne
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
5. Erhvervssygdomme: Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds voor
beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden)
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzesse Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
6.Ydelser ved dødsfald:
i) i almindelighed: Forsikringsorganerne i forening med Institut national d’as-
surance maladie-invalidité, Bruxelles — Rijksinstituut voor
ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel (Direktoratet for
Syge- og Invalideforsikring)
ii) for personer, som er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
7.Arbejdsløshed:
a) almindelighed: Office national de l’emploi, Bruxelles — Rijksdienst voor
arbeidsvooriening, Brussel (arbejdsdirektoratet)
b) for søfolk: Pool de marins de la marine marchande — Pool van de
zeelieden ter koopvaardij (forhyringscentralen for søfolk ihandelsflåden), Antwerpen
8.Familieydeler
a) Arbejdstagere: Office national des allocations familiales pour travailleurs
salariés, Bruxelles — Rijksdienst voor kinderbijslag voorwerknemers, Brussel (Direktoratet for Familieydelser til
Arbejdstagere)
b) Selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de socialeverzekeringen, der zelfstandingen, Brussel (Direktoratet forSocialsikring af Selvstændige Erhvervsdrivende)
c) Tidligere ansatte i Belgisk Congo og Rwanda-
Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
II. OPHOLDSSTEDETS INSTITUTIONER
1. Sygdom, moderskab: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstitut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring), gennem forsik-ringsinstitutionerne
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 79
2. Arbejdsulykker: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstitut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring), gennem forsik-
ringsinstitutionerne
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
3. Erhvervssygdomme: Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds voor
beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden)
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
B. DANMARK
I. BOPÆLSSTEDETS INSTITUTIONER
a)sygdom og moderskab:
i) ved anvendelse af artikel 17, 22, 28, 29 og 30 i
gennemførelsesforordningen:Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune:
Magistraten. I Frederiksberg kommune: Kommunalbestyrel-
sen
ii) ved anvendelse af artikel 18 og 25 i gennem-
førelsesforordningen:Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
b) invaliditet (pensioner): Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
c)alderdom og dødsfald (pensioner):
i) pensioner efter den sociale pensionslovgivning: Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
ii) pensioner i henhold til loven om arbejds-
markedets tillægspension:Arbejdsmarkedets Tillægspension, Hillerød
d)arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
i) ved anvendelse af afsnit IV , kapitel 4, bortset fra
artikel 61, i gennemførelsesforordningen:Arbejdsskadestyrelsen, København
ii) ved anvendelse af artikel 61 i gennemførelses-
forordningen:Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
e)ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp):
Ved anvendelse af artikel 78 i gennemførelsesforord-
ningen:Sundhedsministeriet, København
II. OPHOLDSSTEDETS INSTITUTIONER:
a)sygdom og moderskab:
i) ved anvendelse af artikel 19a, 20, 21 og 31 i
gennemførelsesforordningen:Vedkommende amtskommune. I Københavns kommune:
Magistraten; i Frederiksberg kommune: Kommunalbestyrel-
sen. Ved sygehusbehandling i disse to kommuner: Hoved-stadens Sygehusfællesskab!
B
!M1
!B
!M1
!B
!M11972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 80
ii) ved anvendelse af artikel 24 i gennemførelses-
forordningen:Kommunalbestyrelsen i opholdskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
b)arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
i) ved anvendelse af afsnit IV , kapitel 4, med
undtagelse af artikel 64, i gennemførelsesfor-
ordningen:Arbejdsskadestyrelsen, København
ii) ved anvendelse af artikel 64 i gennemførelses-
forordningen:Kommunalbestyrelsen i opholdskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten
c)arbejdsløshed:
i) ved anvendelse af afsnit IV , kapitel 6, bortset fra
artikel 83, i gennemførelsesforordningen:Vedkommende anerkendte arbejdsløshedskasse
ii) ved anvendelse af artikel 83 i gennemførelses-
forordningen:Det stedlige arbejdsformidlingskontor
C. TYSKLAND
1. I alle tilfælde: Den sygekasse på bopæls- eller opholdsstedet, som den
pågældende har valgt
2.Ulykkesforsikring:
I alle tilfælde: Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften
(Centralforbundet af Ulykkesforsikringsanstalter), St. Augu-
stin
3.Renteforsikring
a) RENTEFORSIKRING FOR ARBEJDERE:
i) i forhold til Belgien og Spanien: Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz (den regionale for-
sikringsinstitution for Rhinprovinsen), Düsseldorf
ii) i forhold til Frankrig: Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rheinland-Pfalz), Speyer, eller indenfor den i bilag 2 fastsatte kompetente Landesversicherungs-
anstalt Saarland (den regionale forsikringsinstitution for Land
Saar), Saarbrücken
iii) i forhold til Italien: Landesversicherungsanstalt Schwaben (den regionale forsik-
ringsinstitution for Schwaben), Augsburg
iv) i forhold til Luxembourg: Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rheinland-Pfalz), Speyer
v) i forhold til Nederlandene: Landesversicherungsanstalt Westfalen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Westfalen), Münster
vi) i forhold til Danmark, Finland og Sverige: Landesversicherungsanstalt Schleswig-Holstein (den regiona-
le forsikringsinstitution for Slesvig-Holsten), Lübeck
vii) i forhold til Irland og Det Forenede Kongerige: Landesversicherungsanstalt Freie und Hansestadt Hamburg
(den regionale forsikringsinstitution for Fri- og Hansestaden
Hamborg), Hamburg
viii) i forhold til Grækenland: Landesversicherungsanstalt Württemberg(den regionale for-
sikringsinstitution for Württemberg), Stuttgart!
M1
!B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 81
ix) i forhold til Portugal: Landesversicherungsanstalt Unterfranken (den regionale for-
sikringsinstitution for Nedre-Franken), Würzburg
x) i forhold til Østrig: Landesversicherungsanstalt Oberbayen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Oberbayern), München
b) RENTEFORSIKRING FOR FUNKTIONÆRER: Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
c) RENTEFORSIKRING FOR MINEARBEJDERE: Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for minearbej-
dere), Bochum
4. Alderdomsforsikring for landbrugere: Landwirtschaftliche Alterskasse (alderdomsforsikringskassen
for landbrugere) Rheinland-Pfalz, Speyer
5. Ydelser ved arbejdsløshed samt familieydelser: Det på den pågældende bopæls- eller opholdssted kompetente
arbejdsformidlingskontor
D. SPANIEN
1.Naturalydelser:
a) samtlige ordninger med undtagelse af ordningen for
sømænd:Direcciones Provinciales del Instituto Nacional de la Salud
(provinsdirektoraterne under det nationale insitut for sund-hedsanliggender)
b) ordningen for sømænd: Direcciones Provinciales des Instituto Social de la Marina
(provinsdirektoraterne under søfartens institut for sociale
anliggender)
2.Kontantydelser:
a) samtlige ordninger med undtagelse af ordningen for
sømænd og samtlige tilfælde med undtagelse af
arbejdsløshed:Direcciones Provinciales del Instituto National de la Seguri-
dad Social (provinsdirektoraterne under det nationale institut
for social sikring)
b) ordningen for sømænd, for alle tilfælde: Direcciones Provinciales del Instituto Social de la Marina
(provinsdirektoraterne under søfartens institut for socialeanliggender)
c) arbejdsløshed, undtagen for sømænd: Direcciones Provinciales del Instituto National de Empleo
(provinsdirektoraterne under det nationale institut for be-skæftigelse)
E. FRANKRIG
1. MODERLANDET
A. Ordning for arbejdstagere
1. Andre sikringstilfælde end ydelser ved arbejds-
løshed og familieydelser
a) i almindelighed: Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
på bopæls- eller opholdsstedet
b) ved anvendelse af forordningens artikel 19,
stk. 1 og 2, i forbindelse med artikel 35,stk. 1, for så vidt angår, naturalydelserunder syge-, moderskabs-, invalide- og
dødfaldsforsikringen (ydelser) under ord-
ningen for minearbejdere:Société de secours minière (hjælpeforeningen for mine-
arbejdere) på den pågældendes bopælssted
c) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 35:
i) almindelig ordning:
aa) i almindelighed, undtagen for
Paris og hovedstadsområdet:Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 82
for Paris og hovedstadsområdet: Caisse régionale d’assurance maladie(regionalsygekassen),
Paris
bb) særlig ordning i henhold til lov
om social sikring, artikel L 365til L 382:Caisse régionale d’assurance maladie(regionalsygekassen),
Strasbourg
ii) ordning for landbruget: Caisse de mutualité sociale (den gensidige socialsikringskasse
for landbruget)
iii) ordning for minearbejdere: Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-arbejdere), Paris
d) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 36, for så vidt angår
invalidepensioner:
i) i almindelighed, undtagen for Paris og
hovedstadsområdet:Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
for Paris og hovedstadsområde: Caisse régionale d’assurance maladie(regionalsygekassen),
Paris
ii) særlig ordning i henhold til lov om
social sikring, artikel L 365 til L 382:Caisse régional d’assurance maladie(regionalsygekassen),
Strasbourg
e) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 36 for så vidt angår alders-
pensioner:
i) almindelige ordning:
aa) i almindelighed, undtagen for
Paris og hovedstadsområdet:Caisse régionale d’assurance maladie (branche vieillesse) —
(regionalsygekassen) (afdelingen for alderdomsforsikring)
for Paris og hovedstadsområdet: Caisse nationale d’assurance vieillesse des travailleurs
salariés (centralkassen for alderdomsforsikring for arbejds-tagere), Paris
bb) særlig ordning i henhold til lov
om social sikring, artikel L 365
til L 382:Caisse régionale d’assurance (regionalkassen for alderdoms-
forsikring), Strasbourg
ii) ordning for landbruget: Caisse central de secours mutuels agricoles(den centrale
gensidige hjælpekasse for landbruget), Paris
iii) ordning for minearbejdere: Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-
arbejdere), Paris
f) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 75:Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
2. Arbejdsløshed:
a) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 80, 81 og artikel 82, stk. 2:Direction départementale du travail et de la main-d’œuvre
(departementsdirektoratet for arbejds- og arbejdskraftspørgs-mål) på det arbejdssted hvor attesten begæres
La section locale de l’agence nationale pour l’emploi (den
stedlige afdeling af arbejdsformidling)
Den kommunale administration på familiemedlemmeres
bopælssted
b) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 83, stk. 1 og 2, og artikel
97:Association pour l’emploi dans l’industrie et le commerce
(ASSEDIC) (forbundet for beskæftigelse for industri og
handel på den pågældendes bopælssted)
c) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 84:
i) fuld arbejdsløshed: Association pour l’emploi dans l’industrie et le commerce
(ASSEDIC) (forbundet for beskæftigelse for industri og
handel) på den pågældenes bopælssted
ii) partiel arbejdsløshed: Direction départementale du travail et de la main-d’œuvre
(departementsdirektoratet for arbejds- og arbejdskraftsspørgs-mål) på den pågældendes arbejdssted!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 83
d) ved anvendelse af gennemførelsesforord-
ningens artikel 89:Direction départementale du travail et de la main-d’œuvre
(departementsdirektoratet for arbejds- og arbejdskraftsspørgs-mål)
B. Ordning for selvstændige erhvervsdrivende
1. sygdom, moderskab: Caisse primaire d’assurance maladie du lieu de rédidence ou
de séjour (sygekasse på bopæls- eller opholdsstedet)
2. ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 36 for så vidt angår ordningen forlandbruget:Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget) eller et andet forsikringsselskab
3. ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 35 for så vidt angår alderspensioner:
a) ordning for håndværk: Caisse nationale de l’organisation autonome d’assurance
vieillesse des travailleurs non salariés des professionsartisanales (CANCA V A) (den selvstyrende centralkasse foralderdomsforsikring for selvstændige erhvervsdrivende indenfor håndværk)
Caisse de base professionnelles (de lokale faglige kasser)
b) ordning for handel og industri: Caisse nationale de l’organisation autonome d’assurance
vieillesse des travailleurs non salariés des professions
industrielles et commerciales (ORGANIC) (den selvstyrende
centralkasse for alderdomsforsikring for selvstændige er-hvervsdrivende inden for handel og industri)
Caisse de base professionnelle ou interprofessionnelles (de
lokale faglige eller fællesfaglige kasser)
c) ordning for liberale erhverv: Caisse nationale d’assurance vie illesse des professions
liberales (CNA VPL) — Sections professionnelles (centralkas-sen for alderdomsforsikring for liberale erhverv — afdelin-
gerne for liberale erhverv)
d) ordning for advokater: Caisse nationale des barreaux français(centralkassen for
franske advokater)
e) ordning for landbruget: Caisse nationale d’assurance-vieillesse mutuelle agricole (den
nationale alderdomsforsikringskasse for landbruget)
C. Ordning for søfolk:
a) ved anvendelse af forordningens artikel 27 for
så vidt angår ordningen for søfolk:Le section »Caisse générale de prévoyance des marins« du
quartier des affaires maritimes(afdelingen den almindeligeforsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet)
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 35:La section »Caisse générale de prévoyance des marins« du
quartier des affaires maritimes(afdelingen den almindeligeforsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet)
D. Familieydelser: Caisse d’allocations familiales (børnetilskudskassen) på den
pågældendes bopælssted
II. DE OVERSØISKE DEP ARTEMENTER
A. Ordning for arbejdstagere:
Andre forsikringstilfælde end familieydelser:
— i almindelighed: Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse for
social sikring)
B. Ordning for selvstændige erhvervsdrivende:
a) sygdom, moderskab: Caisse générale de sécurité sociale du lieu de résidence ou de
séjour (den almindelige kasse for social sikring på bopæls-eller opholdsstedet)
b) alderspension:)
— ordning for håndværk: Caisse nationale de l’organisation autonome d’assurance
vieillesse des travailleurs non salariés des professionsartisanales (CANCA V A) (den selvstyrende centralkasse foralderdomsforsikring for selvsændige erhvervsdrivende indenfor håndværk)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 84
— ordning inden for handel og industri: Caisse interprofessionnelle d’assurance vieillesse des indu-
striels et commerçants d’Algérie et d’Outre-Mer (CA VI-CORG) (den fællesfaglige alderdomsforsikringskasse for
handel og industri i Algeriet og i de oversøiske departementer)
— ordning for liberale erhverv: Sections professionnelles (afdelingerne for liberale erhverv)— ordning for advokater: Caisse nationale des barreaux français(Centralkassen for
franske advokater)
C. Søfolk:
i) invalidepensioner: Section »Caisse générale de prévoyance des marins« du
quartier des affaires maritimes (afdelingen den almindeligeforsorgskasse for søfolk, under søfartsdirektoratet)
ii) alderspensioner: Section »Caisse de retraite des marins« du quartier des
affaires maritimes (afdelingen pensionskassen for søfolk,under søfartsdirektoratet)
D. Familieydelser: Caisse d’allocations familiales (børnetilskudskassen) på den
pågældendes bopælssted
F . GRÆKENLAND
1. Arbejdsløshed, børnetilskud: ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς, ΑπασΒkhiΒomikronλήσεως ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Αθήνα( arbejdsformidlingskontoret), Athen
2. Andre ydelser: Ίδρυµα ΚΒomikronινωνικών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα ( insti-
tutter for social forsikring), Athen
G. IRLAND
1. Naturalydelser: The Eastern Health Board, Dublin 8
The Midland Health Board, Tullamore, Co.Offaly
The Mid Western Health Board, Limerick
The North Eastern Health Board, Ceannanus Mor, Co. MeathThe North Western Health Board, Manorhamilton, Co.
Leitrim
The South Eastern Health Board, KilkennyThe Southern Health Board, Cork
The Western Health Board, Galway
2.Kontantydelser:
a) arbejdsløshedsydelser: Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin, herunder de provinsmyndigheder, hvorunder ydelserved arbejdsløshed henhører
b) alderdom og dødsfald (pensioner): Department of Social Welfare, Pensions Services Office,
(ministeriet for social forsorg, kontoret for pensionsanliggen-der), Sligo
c) familieydelser: Department of Social Welfare, Child Benefit Section,
(ministeriet for social forsorg, afdelingen for børnetilskud),St. Oliver Plunkett Road, Letterkenny, Co. Donegal
d) andre kontantydelser: Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin
H. ITALIEN
1.Sygdom (herunder tuberkulose), moderskab:
A. Arbejdstagere:
a) naturalydelser:
i) i almindelighed: Den lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som den
pågældende er tilsluttet!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 85
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Ministero della sanità (sundhedsministeriet), den lokale
sygekasse for flåden eller for flyvetjenesten
b) kontantydelser:
i) almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende der
tilsluttet)
B. Selvstændige erhvervsdrivende:
naturalydelser: Den kompetente lokale afdeling under sundhedsvæsenet
2.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
A. Arbejdstagere:
a) naturalydelser:
i) i almindelighed: Den kompetente lokale afdeling under sundhedsvæsenet, som
den pågældende er tilknyttet
ii) for søfolk og flyvende personale i den
civile flyvetjeneste:Ministero della sanita (sundhedsministriet), den lokale
sygekasse for flåden eller for flyvetjenesten
b) proteser og større proteseudstyr, retsmedicinske
ydelser, samt undersøgelser og attester i forbin-
delse med sådanne og kontantydelser:Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
B. Selvstændige erhvervsdrivende (i forbindelse med
radiologi):
a) naturalydelser: Den kompetente lokale afdeling under sundhedsvæsenet
b) proteser og større bandager, retsmedicinske
ydelser samt undersøgelser og attester i forbin-delse med sådanne:Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
c) kontantydelser: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sur
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
3.Invaliditet, alderdom, efterladte (pensioner):
A. Arbejdstagere:
a) i almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
b) for scenefunktionærer: Ente nazionale die previdenza e assitenza per i lavoratori dello
spettacolo (den statslige forsorgs- og hjælpekasse forscenefunktionærer), Roma
c) for ledende funktionærer i industrien: Istituto nazionale di previdenza per i dirigenti di anziende
industriali (den statslige forsorgsinstitution for arbejdsledere iindustrien), Roma
d) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgeinsitution »G. Amendola«
for italienske journalister), Roma
B. Selvstændige erhvervsdrivende:
a) for læger: Ente nazionale di previdenza ed assistenza medici (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for læger)
b) for apotekere: Ente nazionale di previdenza ed assistenza farmacisti (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for apotekere)
c) for veterinærer: Ente nazionale di previdenza ed assistenza veterinari (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for veterinærer)
d) for jordemødre: Ente nazionale di previdenza ed assistenza oestetriche (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for obstetrikere)
e) for ingeniører og arkitekter: Cassa nazionale di previdenza per gli ingegneri ed architetti
(den statslige forsorgkasse for ingeniører og arkitekter)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 86
f) for landinspektører: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
geometri (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for land-inspektører)
g) for advokater og sagførere: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli
avvocati e dei procuratori (den statslige forsorgs- oghjælpekasse for advokater og sagførere)
h) for økonomer: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
dottori commercialisti (den statslige forsorgs- og hjælpekasse
for økonomer)
i) for revisorer og økonomiske rådgivere: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
ragioneieri e periti commerciali (den statslige forsorgs- oghjælpekasse for revisorer og økonomiske rådgivere)
j) for arbejdskonsulenter: Ente nazionale di previdenza ed assistenza per i consulenti del
lavoro (den nationale forsorgs- og hjælpekasse for arbejds-konsulenter)
k) for notarer: Cassa nazionale notariato (statskassen for notarer)
l) for speditører: Fondo di previdenza a favore degli spedizionieri doganali
(forsorgskassen for speditører)
4. Ydelser ved dødsfald: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), provinskontorer
Cassa marittima (den sømandskasse, som den pågældende er
tilsluttet)
5.Arbejdsløshed (for arbejdstagere):
a) i almindelighed: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
b) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G Amendola«for italienske journalister), Roma
6.Børnetilskud (for arbejdstagere):
a) i almindelighed: Istituto delle previdenza sociale (statsanstalten for social
forsorg), provinskontorer
b) for journalister: Istituto nazionale di previdenza per i giornalisti italiani »G.
Amendola« (den statslige forsorgsinstitution »G. Amendola«
for italienske journalister), Roma
I. LUXEMBOURG
1.Sygdom, moderskab:
a) ved anvendelse af forordningens artikel 19, 22,
artikel 28, stk. 1, artikel 29, stk. 1, og artikel 31 samtgennemførelsesforordningens artikel 17, 18, 20 til22, 24, 29, 30 og 31:Caisse de maladie des ouvrier (Sygekasse for arbejdere)
og/eller Union des caisses de maladie (Sygekassernes Lands-forening)
b) ved anvendelse af forordningens artikel 27: Den kompetente sygekasse i henhold til luxembourgsk
lovgivning, for så vidt angår den luxenbourgske delpension
og/eller Union des caisses de maladie (Sygekassernes Lands-forening)
2.Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner):
a) for abejdere: Établissement d’assurance contre la vieillesse et l’invalidité
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg
b) for funkionærer og udøvere af liberale erhverv: Caisse de pension des employés privés (privatfunktionærernes
pensionskasse), Luxembourg
c) for selvstændige erhvervsdrivende inden for hånd-
værk, handel og industri:Caisse de pension des artisants, des commerçants et
industriels (pensionskassen for erhvervsdrivende inden for
håndværk, handel og industri), Luxembourg!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 87
d) for selvstændige erhvervsdrivende inden for land-
brug:Caisse de pension agricole (pensionskassen for landbruget),
Luxembourg
3.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
a) for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende
inden for land- og skovbrug:Association d’assurance conte les accidents, section agricole
et forestière (ulykkesforsikringsforbundet, afdelingen forland- og skovbrug), Luxembourg
b) i de øvrige tilfælde med tvungen eller frivillig
forsikring:Association d’assurance contre les accidents, section indu-
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen),Luxembourg
4. Arbejdsløshed: Administration de l’emploi (arbejdsdirektoratet), Luxem-
bourg
5. Familieydelser: Caisse nationale des prestations framiliales(centralkassen for
familieydelser), Luxembourg
J. NEDERLANDENE
1.Sygdom, moderskab, arbejdulykker, erhvervssygdom-
me:
a) naturalydelser:
i) bopælsstedets institutioner: En af de kompetente sygekasser på bopælsstedet efter den
pågældendes valg
ii) opholdsstedets institutioner: Algemeen Nederlands Onderling, Ziekenfonds(Nederlande-
nes almindelige, gensidige sygekasse), Utrecht
b) kontantydelser: Nieuwe Algemeene Bedrifjsvereniging (nye almindelige
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam
2.Invaliditet:
a) når der består ret til ydelser selv uden anvendelse af
forordningen og alene efter nederlandsk lovgivning:Den kompetente Bedrijfsvereniging (faglige forsikrings-
anstalt)
b) i alle andre tilfælde: Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige fag-
lige forsikringsanstalt), Amsterdam
3.Alderdom og dødsfald (pensioner):
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningsens artikel
36:
a) i almindelighed: Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Postbus
1100, 1180 BH Amstelveen
b) i forhold til Belgien: Bureau voor Belgiske Zaken de sociale verzekering betref-
fende (kontoret for sociale forsikringsanliggender medBelgien), Breda
c) i forhold til Tyskland: Bureau voor Duitse Zaken (kontoret for tyske anliggender),
Nijmegen
4. Arbejdsløshed: Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige fag-
lige forsikringsanstalt), Amsterdam
5.Børnetilskud:
Ved anvendelse af forordningens artikel 73 og 74: Districtskantoor van de Sociale Verzekeringsbank (Social-
forsikringsbankens regionalkontor), inden for hvis distriktfamiliemedlemmerne er bosat!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 88
K. ØSTRIG
1.Sygeforsikring:
a) i alle tilfælde, bortset fra ved anvendelsen af
forordningens artikel 27 og 29 og gennemførelses-forordningens artikel 30 og 31, i forbindelse medinstitutionen på pensionsmodtagerens bopælssted,
som omhandles i forordningens artikel 27:Den Gebietskrankenkasse (regionale sygekasse), som er
kompetent på den pågældende persons bopæls- eller hjemsted
b) ved anvendelse af forordningens artikel 27 og 29 og
gennemførelsesforordningens artikel 30 og 31, iforbindelse med institutionen på pensionsmodtage-rens bopælssted, som omhandles i forordningensartikel 27:Den kompetente institution
2.Pensionsforsikring:
a) hvis den pågældende person har været omfattet af
den østrigske lovgivning med undtagelse af anven-delsen af gennemførelsesforordningens artikel 53:Den kompetente institution
b) i alle andre tilfælde med undtagelse af anvendelsen
af gennemførelsesforordningens artikel 53:Pensionsversicherungsanstalt der angestellten(Arbejdstager-
nes Pensionsforsikringsanstalt), Wien
c) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 53:Hauptverband der östereichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-tutioner), Wien
3.Ulykkesforsikring
a) naturalydelser: — Den Gebietskrankenkasse (regionale sygekasse), der er
kompetent på den pågældende persons bopæls- elleropholdssted, eller
— Allgemeine Unfallversicherungsanstalt (Anstalten for
Almindelig Ulykkesforsikring), Wien
kan tilkende ydelser
b) kontantydelser:
i) I alle tilfælde med undtagelse af anvendelsen af
artikel 53 i forbindelse med gennemførelsesfor-ordningens artikel 77:Allgemeine Versicherungsanstalt (Anstalten for Almindelig
Ulykkesforsikring), Wien
ii) Ved anvendelse af artikel 53 i forbindelse med
gennemførelsesforordningens artikel 77:Hauptverband der östereichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-
tutioner), Wien
4. Arbejdsløshedsforsikring: Det Regionale Geschäftsstellen des Arbeitsmarktservice
(Regionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), der er kom-petent på den pågældende persons bopæls- eller opholdssted
5.Familieydelser:
a) familieydelser med undtagelse af Karenzurlaubsgeld
(særlig moderskabsydelse):Det Finanzamt (økonomikontor), der er kompetent på den
pågældende persons bopæls- eller opholdssted
b) Karenzurlaubsgeld (særlig moderskabsydelse): Det Regionale Geschäftsstellen des Arbeitsmarktservice
(Regionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), der er kom-
petent på den pågældende persons bopæls- eller opholdssted
L. PORTUGAL
I.Kontinentet
1. Sygdom, moderskab og familieydelser (for så vidt
angår naturalydelser ved sygdom og moderskab, se
også bilag 10):Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring) på den pågældende bopæls- eller opholdssted
2. Invaliditet, alderdom og dødsfald: Centro Nacional de Pensões (det nationale center for
pensioner), Lisboa og Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for social sikring) på den pågældende
bopæls- eller opholdssted!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 89
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring moderhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.bekræftelse af arbejdsperioderne, klassificering
af ledigheden, overvågning af situationen):Centro de Emprego (centret for beskæftigelse) på den
pågældendes bopælssted
b) tilkendelse og udbetaling af arbejdsløsheds-
ydelser (f.eks. undersøgelse af betingelsernefor at blive berettiget til ydelser, fastsættelse afbeløbet og tidsrummet, overvågning af situatio-nen med henblik på fortsættelse, suspension
eller standsning af udbetalingerne:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring) på den pågældendes bopælssted
5. Ydelser under den ikke bidragsfinansierede ordning
for social sikring:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring) på den pågældendes bopælssted
II. Den autonome region Madeira
1. Sygdom, moderskab og familieydelser (for så vidt
angår naturalydelser ved sygdom og moderskab, seogså bilag 10):Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
2. a) invaliditet, alderdom og dødsfald: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
b) invaliditet, alderdom og dødsfald under den
særlige ordning for social sikring af arbejds-tagere inden for landbruget:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "
M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring mod
erhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.
beskæftelse af arbejdsperioderne, klassificeringaf ledigheden, overvågning af situationen);Direcção Regional de Emprego(det regionale direktorat for
beskæftigelse), Funchal
b) tilkendelse og udbetaling af arbjdsløshedsydel-
ser (f. eks. undersøgelse af betingelserne for atblive terettiget til ydelser, fastsættelse af beløbet
og tidsrummet, overvågning af situationen med
henblik på fortsættelse, suspension eller stands-ning af udbetalingerne:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
5. Ydelser under den ikke bidragsfinansierede ordning
for social sikring:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
III. Den autonome region Azorerne
1. Sygdom, moderskab og familieydelser (for så vidt
angår naturalydelser ved sygdom og moderskab, seogså bilag 10):Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
2. a) invaliditet, alderdom og dødsfald: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
b) invaliditet, alderdom og dødsfald under den
særlige ordning for social sikring af arbejds-tagere inden for landbruget:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
3. Arbejdsulykker og erhvervssygdomme: "
M1 Centro Nacional de Protecção contra os Riscos
Profissionais (det nationale center for forsikring moderhvervsrisici) 3
4. Ydelser ved arbejdsløshed:
a) modtagelse af ansøgningen og undersøgelse af
den pågældendes beskæftigelsessituation (f.eks.bekræftigelse af arbejdsperioderne, klassifice-ring af ledigheden, overvågning af situationen):Centro de Emprego (centret for beskæftigelse) på den
pågældendes bopælssted!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 90
b) tilkendelse og udbetaling af arbejdsløsheds-
ydelser (f.eks. undersøgelse af betingelsernefor at blive berettiget til ydelser, fastsættelse af
beløbet og tidsrummet, overvågning af situatio-
nen med henblik på fortsættelse, suspensioneller standsning af udbetalingerne):Centro de Prestações Pecuniárias de Segurança Social (centret
for kontantydelser under social sikring) på den pågældendesbopælssted
5. Ydelser under den ikke bidragsfinansierede ordning
for social sikring:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
M. FINLAND
1.Sygdom og moderskab:
a) kontantydelser: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
b) naturalydelser:
i) refusion under sygeforsikring: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
ii) folkesundhed og hospitalsservice: De lokale enheder, der yder service under ordningen
2.Alderdom, invaliditet og dødsfald (pensioner):
a) nationale pensioner: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
b) arbejdstagerpensioner: Eläketurvakeskus — Pensionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki
3.Ydelser ved dødsfald:
Almindelige ydelser ved dødsfald: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
4.Arbejdsløshedsforsikring:
a) basisordning: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
b) indkomstbestemt ordning:
i) for så vidt angår artikel 69: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
ii) i andre tilfælde: Den kompetente arbejdsløshedskasse
5. Familieydelser: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
N. SVERIGE
1. Alle forsikringsbegivenheder bortset fra arbejdløs-
hed:Socialforsikringskontoret på bopæls- eller opholdsstedet
2. Arbejdsløshedsydelser: Amtsarbejdsnævnet på bopæls- eller opholdsstedet
L. DET FORENEDE KONGERIGE
1.Naturalydelser:
Storbritannien og Nordirland: Myndigheder, der bevilger ydelserne fra den nationale
sundhedstjeneste
Gibraltar: Gibraltar Health Authority (Sundhedsmyndighederne), Gi-
braltar!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 91
2.Kontantydelser (bortset fra familieydelser):
Storbritannien: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (ydelsesdirektoratet), Overseas Branch (oversøisk
afdeling), Newcastle-upon-Tyne, NE98 1YX
Nordirland: Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland SocialSecurity Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),
Overseas Branch (oversøisk afdeling), Belfast BT1 1DX
Gibraltar: Department of Labour and Social Seccurity (ministeriet for
arbejde og social sikring), Gibraltar
3.Familieydelser:
Ved anvendelse af forordningens artikel 73 og 74:
Storbritannien: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (ydelsesdirektoratet), Child Benefit Agency (ydel-sesdirektoratet), Child Benefit Centre (kontoret for børne-tilskud), Newcastle-upon-Tyne NE88 1AA
Nordirland: Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland SocialSecurity Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),Cild Benefit Office(kontoret for børnetilskud), Belfast BT11SA
Gibraltar: Department of Labour and Social Security (ministeriet for
arbejde og social sikring), Gibraltar!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 92
BILAG 4 (A) (B) (2) (3) (7) (9) (12) (13) (14) (15)
KONTAKTORGANER
(Gennemførelsesforordningens artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 4, og artikel 122)
A. BELGIEN
1.Sygdom, moderskab:
a) i almindelighed: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel(direktoratet for syge- og invalideforsikring)
b) for søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgs-
kassen for søfolk), Antwerpen
c) for personer, som er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
d) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og Rwanda-
Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
2.Invaliditet:
a) almindelig invaliditet: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring)
b) særlig invaliditet hos minearbejdere: Fonds national de retraite des ouvriers-mineurs, Bruxelles —
National pensioenfonds voor mijnwerkers, Brussel (denstatslige pensionsfond for minearbejdere)
c) invaliditet hos søfolk: Caisse de secours et de prévoyance des marins — Hulp- en
voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgskassen forsøfolk), Antwerpen
d) invaliditet hos personer, som er omfattet af den
oversøiske sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
e) invaliditet hos tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
3.Alderdom, dødsfald (pensioner):
a) ved anvendelse af artikel 41-43 og artikel 45-50 i
gennemførelsesforordningen:
i) for arbejdere, funktionærer, minearbejdere og
søfolk:Office national des pensions, Bruxelles — Rijksdienst voor
pensioenen, Brussel (Pensionsdirektoratet)
ii) for selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de socialeverzekeringen der zelfstandigen, Brussel (Direktoratet forSocial Sikring af Selvstændige Erhvervsdrivende)
iii) for personer, som er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iv) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-
søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
b) ved anvendelse af artikel 45 (udbetalende institutio-
ner), artikel 53, stk. 1, artikel 110 og artikel 111, stk.1 og 2, i gennemførelsesforordningen:
i) for arbejdere, funktionærer, minearbejdere,
søfolk og selvstændige erhvervsdrivende:Office national des pensions, Bruxelles — Rijksdienst voor
pensioenen, Brussel (Pensionsdirektoratet)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 93
ii) for personer, som er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
4.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
a) arbejdsulykker: Fonds des accidents du travail, Bruxelles — Fonds voor
arbejdsongevallen, Brussel (sikringskassen for arbejdsulyk-ker)
Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
b) erhvervssygdomme: "
M1Ministère des affaires sociales, de la santé publique et
de l’environnement, Bruxelles (ministeriet for sociale anlig-
gender, folkesundhed og miljø) 3
5.Ydelser ved dødsfald:
a) i almindelighed: Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring)
b) for søfolk: Caisse de secours et de prévoyance en faveur de marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarenden (hjælpe- og forsorgs-kassen for søfolk), Antwerpen
c) for personer, som er omfattet af den oversøiske
sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst vor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
d) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og Rwanda-
Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
6.Arbejdsløshed:
a) i almindelighed: Office national de l’emploi, Bruxelles — Rijksdienst voor
arbejdsvoorziening, Brussel (arbejdsdirektoratet)
b) for søfolk: Pool des marins de la marine marchande — Pool van de
zeelieden der koopvardij (forhyringscentralen for søfolk ihandelsflåden), Antwerpen
7.Familieydelser:
a) for arbejdstagere: Office national des allocations familiales pour travailleurs
salariés, Bruxelles — Rijksdienst voor kinderbijslag voorwerknemers, Brussel (Direktoratet for Familieydelser tilArbejdstagere)
b) for selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de sociale
verzekeringen der zelfstandigen, Brussel (Direktoratet for
Social Sikring af selvstændige Erhvervsdrivende)
c) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og Rwanda-
Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
B. DANMARK
1. a) Naturalydelser ved sygdom samt ved svangerskab
og fødsel:Sundhedsministeriet, København
b) Kontantydelser ved sygdom samt ved svanger-
skab og fødsel:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
2. Pensioner samt ydelser efter den sociale pensions-
lovgivning:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
3. Ydelser ved revalidering: Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 94
4. Ydelser i anledning af arbejdsulykker og erhvervs-
sygdomme:Arbejdsskadestyrelsen, København
5. Familieydelser (børnetilskud): Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
6. Ydelser ved dødsfald (begravelseshjælp): Sundhedsministeriet, København
7. Pension efter loven om arbejdsmarkets tillægspen-
sion:"M1Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
3
8. Ydelser i anledning af arbejdsløshed: Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen, København
C. TYSKLAND
1. Sygeforsikring: Deutsche Verbindungsstelle Krankenversicherung — Ausland
(tysk sygekasseforbindelseskontor — udland), Bonn
2. Ulykkesforsikring: Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften
(centralforbundet af ulykkesforsikringsanstalter), St Augustin
3.Renteforsikring for arbejdere:
a) ved anvendelse af gennemførelsensforordningens
artikel 3, stk. 2:Verband Deutscher Rentenversicherungsträger (sammenslut-
ningen af tyske renteforsikringsinstitutioner), Frankfurt am
Main
b) ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 51 og artikel 53, stk. 1, og som »udbetalendeorgan« i henhold til gennemførelsesforordningens
artikel 55:
i) i forhold til Belgien og Spanien: Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz (den regionale for-
sikringsinstitution for Rheinprovinsen), Düsseldorf
ii) i forhold til Danmark, Finland og Sverige: Landesversicherungsanstalt Schleswig-Holstein (den regiona-
le forsikringsinstitution for Slesvig-Holsten), Lübeck
iii) i forhold til Frankrig: Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rhinland-Pfalz), Speyer, eller, indenfor den i bilag 2 fastsatte kompetence, Landesversicherungs-
anstalt Saarland (den regionale forsikringsinstitution for Land
Saar), Saarbrücken
iv) i forhold til Grækenland: Landesversicherungsanstalt Württemberg(den regionale for-
sikringsinstitution for Württemberg), Stuttgart
v) i forhold til Italien: Landesversicherungsanstalt Schwaben (den regionale forsik-
ringsinstitution for Schwaben), Augsburg
vi) i forhold til Luxembourg: Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz(den regionale
forsikringsinstitution for Rhinland-Pfalz), Speyer
vii) i forhold til Nederlandene: Landesversicherungsanstalt Westfalen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Westfalen), Münster
viii) i forhold til Irland og Det Forenede Kongerige: Landesversicherungsanstalt Freie und Hansestadt Hamburg
(den regionale forsikringsinstitution for Fri- og HansestadenHamborg), Hamburg
ix) i forhold til Portugal: Landesversicherungsanstalt Unterfranken (den regionale for-
sikringsinstitution for Nedre-Franken), Würzburg
x) i forhold til Østrig: Landesversicherungsanstalt Oberbayen (den regionale forsik-
ringsinstitution for Oberbayern), München
4. Renteforsikring for funktionærer: Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
5. Renteforsikring for minearbejdere: Bundesknappschaft (forbundsforsikringskassen for minearbej-
dere), Bochum!
B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 95
6. Renteforsikring for landbrugere: Landwirtschaftliche Alterskasse Rheinland-Pfalz, Speyer
(alderdomsforsikringskasse for landbrugere), Rheinland-Pfalz, Speyer
7. Tillægsforsikring for arbejdere i jern- og stålindu-
strien:Landesversicherungsanstalt Saarland, Abteilung Hütten-
knappschaftliche Pensionsversicherung (den regionale forsik-ringsinstitution for Land Saar, afdelingen for renteforsikringfor arbejdere i jern- og stålindurstrien), Saarbrücken
8. Ydelser ved arbejdsløshed og familieydelser: Hauptstelle der Bundesanstalt für Arbeit(centralkontoret for
forbundsanstalten for arbejdsforhold), Nürnberg
D. SPANIEN
1. Samtlige ordninger, der indgår i den sociale sikrings-
ordning, med undtagelse af ordningen for sømænd, ialle tilfælde undtagen ved arbejdsløshed:Instituto Nacional de Seguridad Social (det nationale institut
for social sikring), Madrid
2. Ordningen for sømænd, i alle tilfælde: Instituto Social de la Marina (søfartens institut for sociale
anliggender), Madrid
3. V ed arbejdsløshed, undtagen for sømænd: Instituto Nacional de Empleo (det nationale institut for
beskæftigelse), Madrid
4. Med hensyn til ikke-bidragsfinansierede alders- og
invaliditetspensioner:Instituto Nacional de Servocios Sociales (det nationale institut
for sociale ydelser), Madrid
E. FRANKRIG
1. I almindelighed: Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants (central-
institutionen for social sikring af vandrende arbejdstagere),Paris
2. For så vidt angår ordningen for minearbejdere
(invaliditet, alderdom og dødsfald (pensioner):Caisse autonome nationale de sécurité sociale dans les mines
(den selvstyrende centralkasse for social sikring af mine-arbejdere), Paris
F . GRÆKENLAND
1. I almindelighed: Ίδρυµα ΚΒomikronινωνκών Ασφαλίσεων (ΙΚΑ), Αθήνα —
(instituttet for social forsikring), Athen
2. Arbejdsløshed, børnetilskud: ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronλήσεως ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Αθήνα,( arbejdsformidlingskontoret), Athen
3. For søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ)Πειραιάς,( pensions-
kassen for søfolk), Piræus
G. IRLAND
1. Naturalydelser: Department of Health (sundhedsministeriet), Dublin
2.Kontantydelser:
a) alderdom og dødsfald (pensioner): Department of Social Welfare, Pensions Service Office,
(ministeriet for social forsorg, kontoret for pensionsanliggen-der), Sligo
b) familieydelser: Department of Social Welfare, Child Benefit Section,
(ministeriet for social forsorg, afdelingen for børnetilskud),St. Oliver Plunkett Road, Letterkenny, Co. Donegal
c) Andre kontantydelser: Department of Social Welfare, (ministeriet for social forsorg),
Dublin!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 96
H. ITALIEN
1.Sygdom (herunder tuberkulose) moderskab:
A. Arbejdstagere
a) naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Rom
b) kontantydelser: Istituto nazionale della previdenza sociale, direzione generale
(statsanstalten for social forsorg), Rom
B. Selvstændige erhvervsdrivende:
naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Rom
2.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
A. Arbejdstagere
a) naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Rom
b) proteser og større bandager, retsmedicinske
ydelser, herunder undersøgelser og attestationersamt kontantydelser:Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro, direzione generale (statsanstalten for ulykkesforsik-ring), Rom
B. Selvstændige erhvervsdrivende (i forbindelse med
radiologi):
a) naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Rom
b) proteser og større bandager, retsmedicinske
ydelser samt undersøgelser og attester i forbin-delse med sådanne:Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Rom
c) kontantydelser: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Rom
3. Invaliditet, alderdom, efterladte, arbejdsløshed, bør-
netilskud:Istituto nazionale della previdenza sociale, direzione generale
(statsanstalten for social forsorg), Rom
I. LUXEMBOURG
I. VED BEVILLING AF YDELSER
1. Sygdom og moderskab: Union des caisses de maladie (Sygekassernes Landsforening),
Luxembourg
2.Invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner):
a) for arbejdere: Établissement d’assurance contre la vieillesse et l’invalidité
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg
b) for funktionærer og udøvere af liberale erhverv: Caisse de pension des employés privés (privatfunktionærernes
pensionskasse), Luxembourg
c) for selvstændige erhvervsdrivende inden for
håndværk, handel og industri:Caisse de pension des artisans, des commerçants et industriels
(pensionskassen for erhvervsdrivende inden for håndværk,handel og industri), Luxembourg
d) for selvstændige erhvervsdrivende inden for
landbrug:Caisse de pension agricole (pensionskassen for landbruget),
Luxembourg
3.Arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
a) for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdri-
vende inden for land- og skovbrug:Association d’assurance contre les accidents, section agricole
et forestière (ulykkesforsikringsforbundet, afdelingen forland- og skovbrug), Luxembourg
b) i de øvrige tilfælde med tvungen eller frivillig
forsikring:Association d’assurance contre les accidents, section indur-
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen),Luxembourg
4. Arbejdsløshed: Administration de l’emploi (direktoratet for beskæftigelse),
Luxembourg
5. Familieydelser: Caisse nationale des prestations familiales(centralkassen for
familieydelser), Luxembourg!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 97
6.Ydelser ved dødsfald:
a) ved anvendelse af forordningens artikel 66: Union des caisses de maladie (Sygekassernes Landsforening),
Luxembourg
b) i de øvrige tilfælde: Afhængigt af den forsikringsgren, der udreder ydelserne, de
institutioner, der er omhandlet i punkt 1 eller 3
II. I DE ØVRIGE TILFÆLDE: Inspection générale de la sécurité sociale (overinspektionen
for social sikring), Luxembourg
J. NEDERLANDENE
1.Sygdom, moderskab, invaliditet, arbejdsulykker, er-
hvervssygdomme og arbejdsløshed:
a) naturalydelser: Ziekenfondsraad (sygekasserådet), Amstelveenb) kontantydelser: Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging (nye almindelige fag-
lige forsikringsanstalt), Amsterdam
2.Alderdom, dødsfald (pensioner), familieydelser:
a) i almindelighed: Sociale Verzekeringsbank (Socialforsikringsbanken), Postbus
1100, 1180 BH Amstelveen
b) i forhold til Belgien: Bureau voor Belgische Zaken de sociale verzekering
betreffende (kontoret for socialforsikringsanliggender med
Belgien), Breda
c) i forhold til Tyskland: Bureau voor Duitse Zaken (Kontoret for Tyske Anliggender),
Nijmegen
K. ØSTRIG
1. Sygdoms-, ulykkes- og pensionsforsikring: Hauptverband der östereischischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-tutioner), Wien
2.Arbejdsløshedsforsikring:
a) for så vidt angår Tyskland: Landesgeschäftsstelle Salzburg des Arbeitsmarktservice (Pro-
vinskontoret for Arbejdsmarkedsforhold for Salzburg),Salzburg
b) Karenzurlaubsgeld (særlig moderskabsydelse): Landesgeschäftsstelle Wien des Arbeitsmarktservice (Pro-
vinskontoret for Arbjdsmarkedsforhold for Wien), Wien
3.Familieydelser:
a) familieydelser med undtagelse af Karenzurlaubsgeld
(særlig moderskabsydelse):Bundesministerium für Jugend und Familie(Forbundsministe-
riet for Ungdoms- og Familiespørgsmål)
b) Karenzurlaubsgeld (særlig moderskabsydelse):
i) forbindelserne med Tyskland: Landesgeschäftsstelle Salzburg des Arbeitsmarktservice (Pro-
vinskontoret for Arbejdsmarkedsforhold for Salzburg),Salzburg
ii) i alle andre tilfælde: Landesgeschäftsstelle Wien des Arbeitsmarktservice (Pro-
vinskontoret for Arbjdsmarkedsforhold for Wien), Wien
L. PORTUGAL
I forhold til alle de lovgivninger, ordninger og grene inden for
social sikring, der er omhandlet i forordningens artikel 4:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 98
M. FINLAND
1. Syge- og moderskabsforsikring, nationale pensioner,
familieydelser, arbejdsløshedsydelser og ydelser veddødsfald:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
2. Arbejdstagerpensioner: Eläketurvakeskus — Penionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki
3. Arbejdsulykker, erhvervssygdomme: Tapaturmavakuutuslaitosten Liitto — Olycksfallsförsäkrings-
anstalternas Förbund (Ulykkesforsikringsanstalternes For-bund), Helsinki
N. SVERIGE
1. Alle forsikringsbegivenheder med undtagelse af ar-
bejdsløshedsydelser:Riksförsäkringsverket (Den Nationale Styrelse for Social
Forsikring)
2. Arbejdsløshedsydelser: Arbtsmarknadsstyrelsen (Arbejdsmarkedsstyrelsen)
O. DET FORENEDE KONGERIGE
Storbritannien:
a) bidrag og naturalydelser til udsendte arbejdstagere: Department of Social Security (socialministeriet), Contribu-
tions Agency (bidragskontoret), Overseas Contributions(oversøiske bidrag), Newcastle-upon-Tyne NE98 1YX
b) andre tilfælde: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (kontoret for kontantydelser), Overseas Branch
(oversøisk afdeling), Newcastle-upon-Tyne NE98 1YX
Nordirland: Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland SocialSecurity Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),Overseas Branch (oversøisk afdeling), Belfast BT1 1DX
Gibraltar: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (kontoret for kontantydelser), Overseas Branch(oversøisk afdeling), Newcastle-upon-Tyne NE98 1YX!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 99
BILAG 5 (A) (B) (4) (7) (9) (12) (13) (14) (15)
TIL TOSIDEDE OVERENSKOMSTER KNYTTEDE GENNEMFØRELSES-
BESTEMMELSER, DER FORBLIVER I KRAFT
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 5, artikel 5, artikel 53, stk. 3, artikel 104,
artikel 105, stk. 2, artikel 116, artikel 121 og artikel 122)
Almindelige bemærkninger
I. Overalt, hvor de i dette bilag nævnte bestemmelser henviser til bestemmelser i
overenskomster eller i forordningerne nr. 3, 4 eller 36/63/EØF , skal dissehenvisninger erstattes af henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i
forordningen eller gennemførelsesforordningen, medmindre de nævnte over-
enskomstbestemmelser forbliver i kraft ved optagelse i forordningens bilag II.
II. Opsigelsesbestemmelser i en overenskomst, hvoraf visse bestemmelser er anført
i dette bilag, opretholdes, for så vidt angår de nævnte bestemmelser.
1. BELGIEN-DANMARK
Aftale af 23. november 1978 om gensidigt afkald på refusion i henhold til
forordningens artikel 36, stk. 3 (naturalydelser ved sygdom og moderskab) oggennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (udgifter til lægelig og
administrativ kontrol).
2. BELGIEN-TYSKLAND
a) Administrativ aftale nr. 2 af 20. juli 1965 om gennemførelsen af den tredje
tillægsaftale til den almindelige overenskomst af 7. december 1957(udbetaling af pensioner for tiden forud for overenskomstens ikrafttræden).
b) Artikel 9, stk. 1, i aftalen af 20. juli 1965 om gennemførelse af Det
Europæiske Økonomiske Fællesskabs rådsforordninger nr. 3 og 4 om
social sikring af vandrende arbejdstagere.
c) Overenskomst af 6. oktober 1964 om refusion af naturalydelser udredt til
pensionister, der har været grænsearbejdere, i henhold til artikel 14, stk. 3,
i forordning nr. 36/63/EØF og artikel 73, stk. 4, i Det Europæiske
Økonomiske Fællesskabs rådsforordning nr. 4.
d) Overenskomst af 29. januar 1969 om inddrivelse af bilag til social sikring.
e) Overenskomst af 4. december 1975 om afkald på refusion af ydelser til
arbejdsløse.
3. BELGIEN-SP ANIEN
Ingen.
4. BELGIEN-FRANKRIG
a) Aftale af 22. december 1951 om gennemførelse af artikel 23 i tillægsaftale
af 17. januar 1948 (arbejdstagere i miner og dermed ligestilledevirksomheder).
b) Administrativ aftale af 21. december 1959 til supplement af administrativ
aftale af 22. december 1951 truffet til gennemførelse af artikel 23 itillægsaftale af 17. januar 1948 (arbejdstagere i miner og dermedligestillede virksomheder).
c) Overenskomst af 8. juli 1964 om refusion af naturalydelser udredet til
pensionister, der har været grænsearbejdere, i henhold til artikel 14, stk. 3,i forordning nr. 36/63/EØF og artikel 73, stk. 4, i Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskabs rådsforordning nr. 4.
d) Overenskomst af 4. juli 1984 mellem Frankrig og Belgien om lægelig
kontrol af grænsearbejdere, der er bosiddende i det ene land og beskæftigeti det andet.
e) Overenskomst af 14. maj 1976 om afkald på refusion af udgifter ved
administrativ og lægelig kontrol i henhold til gennemførelsesforordningens
artikel 105, stk. 2.
f) Overenskomst af 3. oktober 1977 om gennemførelse af artikel 92 i
forordning (EØF) nr. 1408/71 (inddrivelse af bidrag til socialsikring).
g) Overenskomst af 29. juni 1979 om gensidigt afkald på refusion i henhold
til forordningens artikel 70, stk. 3 (ydelser ved arbejdsløshed).
h) Administrativ aftale af 6. marts 1979 om gennemførelse af tillægsaftalen af
12. oktober 1978 om social sikring mellem Belgien og Frankrig for så vidtangår bestemmelserne om selvstændige erhvervsdrivende.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 100
i) Brevveksling af 21. november 1994 og 8. februar 1995 om reglerne for
afregning af gensidige refusionskrav i henhold til gennemførelsesfor-ordningens artikel 93, 94, 95 og 96.
5. BELGIEN-GRÆKENLAND
Ingen.
6. BELGIEN-IRLAND
Brevveksling af 19. maj 1981 og 28. juli 1981 vedrørende forordningens artikel
36, stk. 3, og artikel 70, stk. 3 (gensidigt afkald på refusion af udgifter tilnaturalydelser og ydelser ved arbejdsløshed i henhold til forordningens afsnitIII, kapitel 1 og 6) og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (gensidigtafkald på refusion af udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
7. BELGIEN-ITALIEN
a) Artikel 7 til 10, 12, 13 til 15, 17 til 19 og artikel 24, andet og tredje afsnit,
samt artikel 28, stk. 4, i den administrative aftale af 20. oktober 1950, somændret ved berigtigelse nr. 1 af 10. april 1952, berigtigelse nr. 2 af 9.december 1957 og berigtigelse nr. 3 af 21. februar 1963.
b) Artikel 6 til 9 i aftale af 21. februar 1963 inden for rammerne af
anvendelsen af Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs rådsforordningernr. 3 og 4 om social sikring af vandrende arbejdstagere.
c) Overenskomst af 12. januar 1974 indgået i medfør af gennemførelsesfor-
ordningens artikel 105, stk. 2.
d) Overenskomst af 31. oktober 1979 i henhold til gennemførelsesfor-
ordningens artikel 18, stk. 9.
e) Brevveksling af 10. december 1991 og 10. februar 1992 om refusion af
gensidige refusionskrav i henhold til gennemførelsesforordningens artikel93.
8. BELGIEN-LUXEMBOURG
a) …
b) …c) Overenskomst af 28. januar 1961 om inddrivelse af bidrag til social
sikring.
d) Overenskomst af 1. august 1975 om afkald på refusion i henhold til artikel
36, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971, fornaturalydelser under sygdoms- og moderskabsforsikringen ydet til enarbejdstagers familiemedlemmer, der ikke er bosiddende i samme landsom denne.
e) Overenskomst af 16. april 1976 om afkald på refusion af udgifter ved
administrativ kontrol og lægeundersøgelser i henhold til gennemførelses-forordningens artikel 105, stk. 2.
f) …
9. BELGIEN-NEDERLANDENE
a) Artikel 9 til 15 og artikel 17, fjerde afsnit, i overenskomst af 7. februar
1964 om børnetilskud og ydelser i anledning af fødsel.
b) Overenskomst af 22. marts 1968 om opkrævning og inddrivelse af bidrag
til social samt administrativ aftale af 25. november 1970 til gennemførelse
af denne overenskomst.
c) Overenskomst af 24. december 1980 på området forsikring — sygebe-
handling, som ændret.
d) Overenskomst af 12. august 1982 om forsikring vedrørende sygdom,
moderskab og invaliditet.
10. BELGIEN-ØSTRIG
Ingen.
11. BELGIEN-PORTUGAL
Ingen.
12. BELGIEN-FINLAND
Brevveksling af 18. august og 15. september 1994 vedrørende artikel 36, stk. 3
og artikel 63, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 (refusion eller afkald på
refusion af udgifter til naturalydelser), samt artikel 105, stk. 2, i forordning
(EØF) nr. 574/72 (afkald på refusion af udgifter til administrativ og lægeligkontrol).!
B
!M11972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 101
!B
13. BELGIEN-SVERIGE
Ingen overenskomst.
14. BELGIEN-DET FORENEDE KONGERIGE
a) Brevveksling af 4. maj 1976 og 14. juni 1976 vedrørende gennemførelses-
forordningens artikel 105, stk. 2 (afkald på refusion af udgifter ved lægeligog administrativ kontrol).
b) Brevveksling af 18. januar 1977 og 14. marts 1977 vedrørende
forordningens artikel 36, stk. 3 (ordning vedrørende refusion eller afkaldpå refusion af udgifter til naturalydelser udredet i henhold til forordningensafsnit III, kapitel 1), som ændret ved brevveksling af 4. maj og 23. juli1982 (aftale om refusion af udgifter i henhold til forordningens artikel 22,
stk. 1, litra a)).
15. DANMARK-TYSKLAND
a) Artikel 8 til 14 i aftale 4. juni 1954 om gennemførelse af overenskomsten
af 14. august 1953.
b) Aftale af 27. april 1979 om:
i) Delvis afkald på refusion i henhold til forordningens artikel 36, stk. 3,
og artikel 63, stk. 3, og gensidigt afkald på refusion i henhold til
forordningens artikel 70, stk. 3, og gennemførelsesforordningens
artikel 105, stk. 2 (delvis afkald på refusion af udgifter tilnaturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker og erhvervs-sygdomme og afkald på refusion af udgifter til ydelser vedarbejdsløshed og udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
ii) Gennemførelsesforordningens artikel 93, stk. 6 (regler for refusion af
udgifter til naturalydelser ved sygdom og moderskab).
16. DANMARK-SPANIEN
Aftale af 1. juli 1990 om delvist afkald på refusion i henhold til forordningens
artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3, og gensidigt afkald på refusion i henholdtil gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2. (Delvist afkald på refusionaf udgifter til naturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker ogerhvervssygdomme og afkald på refusion af udgifter til administrativ og lægelig
kontrol).
17. DANMARK-FRANKRIG
Aftale af 29. juni 1979, samt tillægsaftale af 2. juni 1993 om delvist afkald på
refusion i henhold til forordningens artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3, oggensidigt afkald på refusion i henhold til gennemførelsesforordningens artikel
105, stk. 2 (delvist afkald på refusion af udgifter til naturalydelser ved sygdom,
moderskab, arbejdsulykker og erhvervssygdomme og afkald på refusion afudgifter til administrativ og lægelig kontrol).
18. DANMARK-GRÆKENLAND
Aftale af 8. maj 1986 om delvist afkald på refusion i henhold til forordningens
artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3, og gensidigt afkald på refusion i henhold
til gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2. (Delvist afkald på refusionaf udgifter til naturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker ogerhvervssygdomme og afkald på refusion af udgifter til administrativ og lægeligkontrol).
19. DANMARK-IRLAND
Brevveksling af 22. december 1980 og 11. februar 1981 om gensidigt afkald på
refusion af naturalydelser til ydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker,erhvervssygdomme, udgifter til ydelser ved arbejdsløshed og udgifter tiladministrativ og lægelig kontrol (forordningens artikel 36, stk. 3, artikel 63, stk.
3, og artikel 70, stk. 3, samt gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2).
20. DANMARK-ITALIEN
Brevveksling af 12. november 1982 og 12. januar 1983 vedrørende forord-
ningens artikel 36, stk. 3 (gensidigt afkald på refusion af udgifter til
naturalydelser ved sygdom og moderskab udredt i henhold til forordningensafsnit III, kapitel 1, med undtagelse af forordningens artikel 22, stk. 1, litra c)).
21. DANMARK-LUXEMBOURG
Overenskomst af 19. juni 1978 om gensidig afkald på refusion i henhold til
forordningens artikel 36, stk. 3, artikel 63, stk. 3, og artikel 70, stk. 3, oggennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (udgifter til naturalydelser ved!
M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 102
sygdom, moderskab, arbejdsulykker og erhvervssygdomme, udgifter til ydelser
ved arbejdsløshed og udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
22. DANMARK-NEDERLANDENE
a) Brevveksling af 30. marts 1979 og 25. april 1979 vedrørende forord-
ningens artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3 (delvis afkald på refusion afudgifter til naturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker ogerhvervssygdomme).
b) Brevveksling af 30. marts og 25. april 1979 vedrørende forordningens
artikel 70, stk. 3, og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2(afkald på refusion af udgifter til ydelser, der er udredt i henhold tilforordningens artikel 69, og udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
23. DANMARK-ØSTRIG
Overenskomst af 13. februar 1995 om refusion af udgifter inden for det sociale
sikringsområde.
24. DANMARK-PORTUGAL
Ingen overenskomst.
25. DANMARK-FINLAND
Artikel 23 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992: Aftale
om gensidigt afkald på refusion af udgifter efter forordningens artikel 36, stk. 3,
artikel 63, stk. 3, og artikel 70, stk. 3 (naturalydelser ved sygdom, moderskab,arbejdsulykker og erhvervssygdomme og ydelser ved arbejdsløshed) oggennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (udgifter til administrativ oglægelig kontrol).
26. DANMARK-SVERIGE
Artikel 23 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992: Aftale
om gensidigt afkald på refusion af udgifter efter forordningens artikel 36, stk. 3,artikel 63, stk. 3, og artikel 70, stk. 3 (naturalydelser ved sygdom, moderskab,arbejdsulykker og erhvervssygdomme og ydelser ved arbejdsløshed) oggennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (udgifter til administrativ oglægelig kontrol).
27. DANMARK-DET FORENEDE KONGERIGE
1. Brevveksling af 30. marts 1977 og 19. april 1977, som ændret ved
brevveksling af 8. november 1989 og af 10. januar 1990, vedrørendeforordningens artikel 36, stk. 3, artikel 63, stk. 3, og artikel 70, stk. 3, og
gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2, afkald på refusion af:
a) udgifter til naturalydelser udredet i henhold til forordningens afsnit
III, kapital 1 eller 4,
b) …
c) udgifter til lægelig og administrativ kontrol, som omhandlet i
gennemførelsesforordningens artikel 105.
2. Brevveksling af 5. marts og 10. september 1984 om ikke-anvendelse på
selvstændige erhvervsdrivende af aftaler om afkald på refusion af ydelser
ved arbejdsløshed, der er udredt i henhold til forordningens artikel 69, iforholdet til Gibraltar.
28. TYSKLAND-SPANIEN
Aftale af 25. juni 1990 om refusion af udgifter til naturalydelser ved sygdom.
29. TYSKLAND-FRANKRIG
a) Artikel 2 til 4 og artikel 22 til 28 i administrativ aftale nr. 2 af 31. januar
1952 om gennemførelse af den almindelige overenskomst af 10. juli 1950.
b) Artikel 1 i overenskomst af 27. juni 1963 om gennemførelse af artikel 74,
stk. 5, i forordning nr. 4 (refusion af naturalydelser til de forsikredesfamiliemedlemmer).
c) Overenskomst af 14. oktober 1977 om afkald på refusion i henhold til
forordningens artikel 70, stk. 3 (ydelser ved arbejdsløshed).
d) Aftale af 26. maj 1981 om forordningens artikel 36, stk. 3 (gensidigt afkald
på refusion af udgifter til naturalydelser ved sygdom, der i henhold til
forordningens artikel 32 udredes til pensionister, der er tidligere grænse-
arbejdere, samt til deres familiemedlemmer eller efterladte).
e) Aftale af 26. maj 1981 om gennemførelse af forordningens artikel 92
(opkrævning og inddrivelse af bidrag til social sikring).
f) Aftale af 26. maj 1981 om gennemførelse af gennemførelsesforordningens
artikel 105, stk. 2 (gensidigt afkald på refusion af udgifter til administrativog lægelig kontrol).!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 103
30. TYSKLAND-GRÆKENLAND
a) Artikel 1 og artikel 3 til 6 i den administrative aftale af 19. oktober 1962 og
den anden administrative aftale af 23. oktober 1972 om overenskomsten
om arbejdsløshedsforsikring af 31. maj 1961.
b) Overenskomst af 11. maj 1981 om refusion af børnetilskud.
c) Aftale af 11. marts 1982 om refusion af udgifter til naturalydelser i
anledning af sygdom.
31. TYSKLAND-IRLAND
Aftale af 20. marts 1981 vedrørende forordningens artikel 36, stk. 3, artikel 63,
stk. 3, og artikel 70, stk. 3 (gensidigt afkald på refusion af udgifter tilnaturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker og erhvervssygdommeog ydelser ved arbejdsløshed) og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk.2 (gensidigt afkald på refusion af udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
32. TYSKLAND-ITALIEN
a) Artikel 14, artikel 17, stk. 1, artikel 18 og 42, artikel 45, stk. 1, og artikel
46 i administrativ aftale af 6. december 1953 om gennemførelse afoverenskomst af 5. maj 1953 (udbetaling af pensioner og renter).
b) Artikel 1 og 2 i overenskomst af 27. juni 1963 om gennemførelse af artikel
73, stk. 4, og artikel 74, stk. 5, i forordning nr. 4 (refusion af naturalydelserudredt til de forsikredes familiemedlemmer).
c) Overenskomst af 5. november 1968 om de kompetente tyske institutioners
refusion af udgifter ved naturalydelser udredet i Italien af italienske
sygeforsikringsinstitutioner til familiemedlemmer til italienske arbejds-tagere, der er forsikret i Forbundsrepublikken Tyskland.
33. TYSKLAND-LUXEMBOURG
a) Artikel 1 og 2 i overenskomst af 27. juni 1963 om gennemførelse af artikel
73, stk. 4, og artikel 74, stk. 5, i forordning nr. 4 (refusion af naturalydelser
udredet til de forsikredes familiemedlemmer).
b) Overenskomst af 9. december 1969 om afkald på refusion til artikel 14,
stk. 2, forordning nr. 36/63/EØF for naturalydelser udredt i sygdoms-tilfælde til pensions- eller rentemodtagere, der er tidligere grænsearbejdere
eller er efterladte efter en grænsearbejder, samt til deres familiemedlem-
mer.
c) Overenskomst af 14. oktober 1975 om afkald på refusion af udgifter ved
administrativ og lægelig kontrol i henhold til gennemførelsesforordningens
artikel 105, stk. 2.
d) Overenskomst af 14. oktober 1975 om opkrævning og inddrivelse af bidrag
til social sikring.
e) Aftale af 25. januar 1990 om anvendelse af forordningens artikel 20 og
artikel 22, stk. 1, litra b) og c).
34. TYSKLAND-NEDERLANDENE
a) Artikel 9, artikel 10, stk. 2 til 5, artikel 17 til 19 og 21 i administrativ aftale
nr. 1 af 18. juni 1954 i tilknytning til overenskomst af 29. marts 1951
(sygeforsikring og udbetaling af pensioner og renter).
b) Overenskomst af 27. maj 1964 om afkald på refusion af udgifter til lægelig
og administrativ kontrol for så vidt angår invalide-, alders- og efterladte-
forsikringer (pensionsforsikring).
c) Overenskomst af 21. januar 1969 om inddrivelse af bidrag til social
sikring.
d) Overenskomst af 3. september 1969 om afkald på refusion i henhold til
artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 36/63/EØF af udgifter ved naturalydelserudredt i sygdomstilfælde til pensions- eller rentemodtagere, der er tidligere
grænsearbejdere eller er efterladte efter en grænsearbejder samt til deres
familiemedlemmer.
e) Overenskomst af 22. juli 1976 om afkald på refusion af ydelser ved
arbejdsløshed.
f) Overenskomst af 11. oktober 1979 vedrørende forordningens artikel 92
(minimumsbeløb ved inddrivelse af bidrag til social sikring).
g) Overenskomst af 1. oktober 1981 om refusion af udgifter til de i
gennemførelsesforordningens artikel 93, 94 og 95 omhandlede naturaly-delser.
h) Overenskomst af 15. februar 1982 om anvendelse af forordningens artikel
20 på grænsearbejderes familiemedlemmer.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 104
35. TYSKLAND-ØSTRIG
Afdeling II, nr. 1, og afdeling III i aftalen af 2. august 1979 om gennemførelse
af overenskomsten om arbejdsløshedsforsikring af 19. juli 1978.
36. TYSKLAND-PORTUGAL
Ingen.
37. TYSKLAND-FINLAND
Ingen.
38. TYSKLAND-SVERIGE
Ingen.
39. TYSKLAND — DET FORENEDE KONGERIGE
a) Artikel 8, 9, 25 til 27 og 29 til 32 i aftale af 10. december 1964 om
gennemførelse af overenskomsten af 20. april 1960.
b) Overenskomst af 29. april 1977 om afkald på refusion af udgifter til
naturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejdsulykker og erhvervssyg-domme, udgifter til ydelser ved arbejdsløshed og udgifter til administrativ
og lægelig kontrol.
c) Brevveksling af 18. juli og 28. september 1983 om ikke-anvendelse på
selvstændige erhvervsdrivende af aftaler om afkald på refusion af ydelser
ved arbejdsløshed, der er udredt i henhold til forordningens artikel 69, iforholdet til Gibraltar.
40. SPANIEN-FRANKRIG
Ingen.
41. SPANIEN-GRÆKENLAND
Ingen overenskomst.
42. SPANIEN-IRLAND
Ingen overenskomst.
43. SPANIEN-ITALIEN
Ingen.
44. SPANIEN-LUXEMBOURG
Ingen.
45. SPANIEN-NEDERLANDENE
Ingen.
46. SPANIEN-ØSTRIG
Ingen.
47. SPANIEN-PORTUGAL
Artikel 42, 43 og 44 i den administrative aftale af 22. maj 1970.
48. SPANIEN-FINLAND
Ingen.
49. SPANIEN-SVERIGE
Ingen.
50. SPANIEN-DET FORENEDE KONGERIGE
Ingen.
51. FRANKRIG-GRÆKENLAND
Ingen.
52. FRANKRIG-IRLAND
Brevveksling af 30. juli og 26. september 1980 om gensidigt afkald på refusion
af udgifter til ydelser ved arbejdsløshed (forordningens artikel 70, stk. 3).
53. FRANKRIG-ITALIEN
a) Artikel 2 til 4 i administrativ aftale af 12. april 1950 om gennemførelse af
den almindelige overenskomst af 31. marts 1948 (tillæg til franske renter i
anledning af arbejdsulykker).
b) Brevveksling af 14. maj og 2. august 1991 om reglerne for afregning af
gensidige refusionskrav i henhold til gennemførelsesforordningens artikel93.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 105
c) Supplerende brevveksling af 22. marts og 15. april 1994 om reglerne for
afregning af gensidige refusionskrav i henhold til gennemførelsesfor-ordningens artikel 93, 94, 95 og 96.
54. FRANKRIG-LUXEMBOURG
a) Overenskomst af 24. februar 1962 indgået i henhold til artikel 51 i
forordning nr. 3 og administrativ aftale af samme dato i henhold til nævnteoverenskomst.
b) Overenskomst af 2. juli 1976 om afkald på refusion i henhold til artikel 36,
stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 vedrørende
udgifter til naturalydelser i forbindelse med sygdoms- og moderskabs-
forsikring udredt til en arbejdstagers familiemedlemmer, som ikke er bosati samme land som denne.
c) Overenskomst af 2. juli 1976 om afkald på refusion i henhold til artikel 36,
stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 vedrørendeudgifter til naturalydelser i forbindelse med sygdoms- og moderskabs-forsikring udredt til tidligere grænsearbejdere, til deres familiemedlemmereller deres efterladte.
d) Overenskomst af 2. juli 1976 om afkald på refusion af udgifter ved
administrativ og lægelig kontrol i henhold til artikel 105, stk. 2, i Rådets
forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972.
e) Brevveksling af 17. juli og 20. september 1995 om reglerne for afregning
af gensidige refusionskrav i henhold til gennemførelsesforordningens
artikel 93, 95 og 96.
55. FRANKRIG-NEDERLANDENE
…
b) Overenskomst af 28. april 1977 om afkald på refusion af udgifter til
lægehjælp ydet til pensions- eller renteansøgere og deres familiemedlem-mer samt til pensionisters eller rentemodtageres familiemedlemmer indenfor forordningernes ramme.
c) Overenskomst af 28. april 1977 om afkald på refusion af udgifter til
administrativ kontrol og lægelig kontrol i medfør af gennemførelsesfor-
ordningens artikel 105.
56. FRANKRIG-ØSTRIG
Ingen.
57. FRANKRIG-PORTUGAL
Ingen.
58. FRANKRIG-DET FORENEDE KONGERIGE
a) Brevveksling af 25. marts 1977 og 28. april 1977 vedrørende forord-
ningens artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3 (ordning vedrørende refusionefter afkald på refusion af naturalydelser udredt i henhold til forordningens
afsnit III, kapitel 1 eller 4).
…
c) Brevveksling af 25. marts 1977 og 28. april 1977 vedrørende gennem-
førelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (afkald på refusion af udgifter tiladministrativ og lægelig kontrol).
58a. FRANKRIG-FINLAND
Ingen overenskomst.
58b. FRANKRIG-SVERIGE
Ingen.
59. GRÆKENLAND-IRLAND
Ingen overenskomst.
60. GRÆKENLAND-ITALIEN
Ingen overenskomst.
61. GRÆKENLAND-LUXEMBOURG
Ingen overenskomst.!
B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 106
62. GRÆKENLAND-NEDERLANDENE
Brevveksling af 8. september 1992 og 30. juni 1993 om regler for refusion
institutionerne imellem.
63. GRÆKENLAND-ØSTRIG
Ingen.
64. GRÆKENLAND-PORTUGAL
Ingen overenskomst.
65. GRÆKENLAND-FINLAND
Ingen.
66. GRÆKENLAND-SVERIGE
Ingen.
67. GRÆKENLAND-DET FORENEDE KONGERIGE
Ingen overenskomst.
68. IRLAND-ITALIEN
Ingen overenskomst.
69. IRLAND-LUXEMBOURG
Brevveksling af 26. september 1975 og 5. august 1976 vedrørende forord-
ningens artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3, samt gennemførelsesfor-
ordningens artikel 105, stk. 2 (afkald på refusion af naturalydelser, udredt i
henhold til forordningens afsnit III, kapitel 1 eller 4, samt de i gennemførelses-forordningens artikel 105 omhandlede udgifter til administrativ og lægeligkontrol).
70. IRLAND-NEDERLANDENE
a) Brevveksling af 28. juli 1978 og 10. oktober 1978 vedrørende forord-
ningens artikel 36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3 (delvist gensidigt afkald pårefusion af udgifter til naturalydelser ved sygdom, moderskab, arbejds-ulykker og erhvervssygdomme).
b) Brevveksling af 22. april og 27. juli 1987 om forordningens artikel 70, stk.
3 (afkald på refusion af ydelser, udredt i henhold til forordningens artikel69) og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (afkald på refusion
af de i gennemførelsesforordningens artikel 105 omhandlede udgifter til
administrativ og lægelig kontrol).
71. IRLAND-ØSTRIG
Ingen.
72. IRLAND-PORTUGAL
Ingen overenskomst.
73. IRLAND-FINLAND
Ingen overenskomst.
74. IRLAND-SVERIGE
Ingen overenskomst.
75. IRLAND-DET FORENEDE KONGERIGE
Brevveksling af 9. juli 1975 vedrørende forordningens artikel 36, stk. 3, og
artikel 63, stk. 3 (ordning vedrørende refusion eller afkald på refusion afudgifter ved naturalydelser, udredt i henhold til forordningens afsnit III, kapitel
1 eller 4) og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (afkald på refusion
af udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
76. ITALIEN-LUXEMBOURG
Artikel 4, stk. 5 og 6, i administrativ aftale af 19. januar 1955 om de nærmere
regler om gennemførelse af den almindelige overenskomst om social sikring(sygeforsikring af arbejdere i landbruget).
77. ITALIEN-NEDERLANDENE
a) Artikel 9, stk. 3, artikel 11, stk. 3, i administrativ aftale af 11. februar 1955
om gennemførelse af den almindelige overenskomst af 28. oktober 1952(sygeforsikring).
b) Overenskomst af 27. juni 1963 om gennemførelse af artikel 75, stk. 3, i
forordning nr. 4 (refusion af naturalydelser udredt til pensions- og
rentemodtagere samt deres familiemedlemmer).
78. ITALIEN-ØSTRIG
Ingen.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 107
79. ITALIEN-PORTUGAL
Ingen overenskomst.
80. ITALIEN-FINLAND
Ingen overenskomst.
81. ITALIEN-SVERIGE
Ingen overenskomst.
82. ITALIEN-DET FORENEDE KONGERIGE
Brevveksling af 1. februar og 16. februar 1995 vedrørende forordningens artikel
36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3 (refusion eller afkald på refusion af udgifter tilnaturalydelser) og gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (afkald pårefusion af udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
83. LUXEMBOURG-NEDERLANDENE
a) Overenskomst af 1. november 1976 om afkald på refusion af udgifter ved
administrativ og lægelig kontrol i henhold til gennemførelsesforordningens
artikel 105, stk. 2.
b) Overenskomst af 3. februar 1977 om afkald på refusion af naturalydelser i
forbindelse med syge- og moderskabsforsikring udredt i henhold til artikel
19, stk. 2, og artikel 26, 28 og 29, stk. 1, i Rådets forordning (EØF)nr. 1408/71 af 14. juni 1971.
c) Overenskomst af 20. december 1978 om opkrævning og inddrivelse af
bidrag til social sikring.
84. LUXEMBOURG-ØSTRIG
Aftale af 22. juni 1995 om refusion af udgifter inden for den sociale sikring.
85. LUXEMBOURG-PORTUGAL
Overenskomst af 22. juni 1995 om refusion af udgifter inden for det sociale
sikringsområde.
86. LUXEMBOURG-FINLAND
Aftale af 24. februar 1994 om refusion i henhold til forordningens artikel 36,
stk. 3, og artikel 63, stk. 3.
87. LUXEMBOURG-SVERIGE
Ingen.
88. LUXEMBOURG-DET FORENEDE KONGERIGE
a) Brevveksling af 28. november 1975 og 18. december 1975 vedrørende
artikel 70, stk. 3, i forordningen (afkald på refusion af ydelser tilkendt ihenhold til artikel 69 i forordningen).
b) Brevveksling af 18. december 1975 og 20. januar 1976 vedrørende artikel
36, stk. 3, og artikel 63, stk. 3 i forordningen samt artikel 105, stk. 2, igennemførelsesforordningen (afkald på refusion af naturalydelser tilkendt ihenhold til kapitel 1 eller 4 i afsnit III i forordningen samt afkald pårefusion af de i artikel 105 i gennemførelsesforordningen omhandledeudgifter ved administrativ kontrol og lægekontrol).
c) Brevveksling af 18. juli og 27. oktober 1983 om ikke-anvendelse af den i
litra a) nævnte aftale på selvstændige erhvervsdrivende, som flytter fraLuxembourg til Gibraltar eller omvendt.
89. NEDERLANDENE-ØSTRIG
Aftale af 17. november 1993 om refusion af omkostninger ved social sikring.
90. NEDERLANDENE-PORTUGAL
a) Artikel 33 og 34 i administrativ aftale af 9. maj 1980.
b) Aftale af 11. december 1987 om refusion af naturalydelser i anledning af
sygdom og moderskab.
91. NEDERLANDENE-FINLAND
Aftale af 26. januar 1994 om refusion i henhold til forordningens artikel 36, stk.
3, og artikel 63, stk. 3.
92. NEDERLANDENE-SVERIGE
Ingen.
93. NEDERLANDENE-DET FORENEDE KONGERIGE
a) Artikel 3, andet punktum, i administrativ aftale af 12. juni 1956 om
gennemførelse af overenskomsten af 11. august 1954.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 108
b) Brevveksling af 8. januar 1976 og 28. januar 1976 vedrørende
forordningens artikel 70, stk. 3 (afkald på refusion af naturalydelser,udredt i henhold til forordningens artikel 69).
c) Brevveksling af 18. juli og 18. oktober 1983 om ikke-anvendelse af den i
litra b) nævnte aftale på selvstændige erhvervsdrivende, der flytter fraNederlandene til Gibraltar eller omvendt.
d) Brevveksling af 25. april og 26. maj 1986 om forordningens artikel 36, stk.
3 (refusion eller afkald på refusion af udgifter til naturalydelser), somændret.
94. ØSTRIG-PORTUGAL
Ingen.
95. ØSTRIG-FINLAND
Overenskomst af 23. juni 1994 om refusion af udgifter inden for det sociale
sikringsområde.
96. ØSTRIG-SVERIGE
Arrangement af 22. december 1993 om refusion af socialsikringsudgifter.
97. ØSTRIG-DET FORENEDE KONGERIGE
a) Artikel 18, stk. 1 og 2, i aftale af 10. november 1980 om gennemførelse af
overenskomst om social sikring af 22. juli 1980, som ændret vedtillægsoverenskomst nr. 1 af 26. marts 1986 og nr. 2 af 4. juni 1993 forså vidt angår personer, der ikke har krav på behandling i henhold tilforordningens afsnit III, kapitel 1.
b) Artikel 18, stk. 1, i nævnte aftale for så vidt angår personer, der har krav på
behandling i henhold til forordningens afsnit III, kapitel 1, idet detrelevante pas skal erstatte blanket E 111 for østrigske statsborgere med
bopæl på Østrigs område og for britiske statsborgere med bopæl på Det
Forenede Kongeriges område (undtagen Gibraltar) med hensyn til alleydelser omfattet af nævnte blanket.
c) Overenskomst af 30. november 1994 om refusion af udgifter til sociale
sikringsydelser.
98. PORTUGAL-FINLAND
Ingen overenskomst.
99. PORTUGAL-SVERIGE
Ingen.
100. PORTUGAL-DET FORENEDE KONGERIGE
Artikel 3 og 4 i bilaget til administrativ aftale af 31. december 1981 om
gennemførelse af protokollen om medicinsk behandling af 15. november 1978.
101. FINLAND-SVERIGE
Artikel 23 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992: Aftale
om gensidigt afkald på refusion af udgifter efter forordningens artikel 36, stk. 3,artikel 63, stk. 3, og artikel 70, stk. 3 (naturalydelser ved sygdom, moderskab,
arbejdsulykker og erhvervssygdomme og ydelser ved arbejdsløshed) og
gennemførelsesforordningens artikel 105, stk. 2 (udgifter til administrativ oglægelig kontrol).
102. FINLAND-DET FORENEDE KONGERIGE
Brevveksling af 1. og 20. juni 1995 vedrørende artikel 36, stk. 3, og artikel 63,
stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 (refusion eller afkald på refusion afudgifter til naturalydelser), samt artikel 105, stk. 2, i forordning (EØF)nr. 574/72 (afkald på refusion af udgifter til administrativ og lægelig kontrol).
103. SVERIGE-DET FORENEDE KONGERIGE
Ingen.!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 109
BILAG 6 (A) (B) (4) (7) (9) (13)
FREMGANGSMÅDEN VED UDBETALING AF YDELSER
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 6, artikel 53, stk. 1, og artikel 122)
Almindelige bemærkninger
Efterbetalinger og andre engangsbetalinger sker principielt gennem kontaktorganerne.
De løbende og andre betalinger er foretaget efter de i dette bilag givne fremgangsmåder.
A. BELGIEN
Direkte betaling.
B. DANMARK
Direkte betaling.
C. TYSKLAND
1. Renteforsikring for arbejdere (invaliditet, alderdom, dødsfald):
a) i forhold til Belgien, Danmark, Grækenland, Spanien, Frankrig,
Irland, Italien, Luxembourg, Portugal, Det Forenede Kongerige,
Østrig, Finland og Sverige: direkte betaling.
b) i forhold til Nederlandene: betaling gennem kontaktorganerne
(anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel 53 til 58 iforbindelse med de i bilag 5 anførte bestemmelser)
2. Renteforsikring for funktionærer og for minearbejdere (invaliditet,
alderdom, dødsfald):
a) i forhold til Belgien, Danmark, Grækenland, Spanien, Frankrig,
Irland, Italien, Luxembourg, Portugal, Det Forenede Kongerige,Østrig, Finland og Sverige: direkte betaling.
b) i forhold til Nederlandene: betaling gennem kontaktorganerne
(efter gennemførelsesforordningens artikel 53 til 58 i forbindelse
med de i bilag 5 anførte bestemmelser)
3. Alderdomsforsikring for landbrugere: direkte betaling:
4. Ulykkesforsikring:
a) i forhold til Spanien, Grækenland, Italien, Nederlandene og
Portugal: betaling gennem kontaktorganerne i den kompetentestat og i bopælsstaten (efter gennemførelsesforordningens artikel53-58 i forbindelse med de i bilag 5 anførte bestemmelser)
b) i forhold til Belgien, Frankrig og Østrig: betaling gennem
kontaktorganerne i den kompetente stat
c) i forhold til Danmark, Finland, Irland, Luxembourg, Det Forenede
Kongerige og Sverige: direkte betaling, medmindre der er fastsatandre regler i særlige tilfælde.
D. SPANIEN
Direkte betaling.
E. FRANKRIG
1. Samtlige ordninger med undtagelse af ordningen for søfolk: direkte
betaling.
2. Ordningen for søfolk: betaling gennem det hertil udpegede organ i den
medlemsstat, hvor modtageren er bosat.
F . GRÆKENLAND
Direkte betaling.
G. IRLAND
Direkte betaling.!
B
!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 110
H. ITALIEN
a) Arbejdstagere
1. Invalide-, alders- og efterladtepensioner:
a) i forhold til Belgien, Danmark, Spanien, Frankrig (med
undtagelse af de franske kasser for minearbejdere), Grækenland,Irland, Luxembourg, Nederlandene, Portugal og Det ForenedeKongerige: direkte betaling
b) i forhold til Tyskland og de franske kasser for minearbejdere:
betaling gennem kontaktorganerne.
2. Renter i anledning af arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
direkte betaling.
b) Selvstændige erhvervsdrivende: direkte betaling.
I. LUXEMBOURG
Direkte betaling.
J. NEDERLANDENE
1. I forhold til Belgien, Danmark, Spanien, Frankrig, Grækenland, Irland,
Italien, Luxembourg, Portugal og Det Forenede Kongerige: direktebetaling
2. I forhold til Tyskland: betaling gennem kontaktorganerne (anvendelse
af de i bilag 5 anførte bestemmelser).
K. ØSTRIG
Direkte betaling.
L. PORTUGAL
Direkte betaling.
M. FINLAND
Direkte betaling.
N. SVERIGE
Direkte betaling.
O. DET FORENEDE KONGERIGE
Direkte betaling.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 111
BILAG 7 (A) (B)
BANKER
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 7, artikel 55, stk. 3, og artikel 122)
A. BELGIEN: Ingen
B. DANMARK: Danmarks Nationalbank, KøbenhavnC. TYSKLAND: Deutsche Bundesbank (den tyske forbundsbank), Frankfurt am MainD. SP ANIEN: Banco Exterior de España (Spaniens udenrigsbank), Madrid
E. FRANKRIG: Banque de France (Frankrigs nationalbank), Paris
F . GRÆKENLAND: ΤράπεΒdzetaατης Ελλάδας,Αθήνα—( Grækenlands nationalbank), Athen
G. IRLAND: Central Bank of Ireland (Irlands centralbank), Dublin
H. ITALIEN: Banca Nazionale del Lavoro (den italienske arbejdsbank), Roma
I. LUXEMBOURG: Caisse d’épargne (sparekassen), LuxembourgJ. NEDERLANDENE: Ingen
K. ØSTRIG: Östereichische Nationalbank (Østrigs Nationalbank), Wien
L. PORTUGAL: Banco de Portugal (Portugals nationalbank), LisboaM. FINLAND: Postipankki Oy, Helsinki — Postbanken Ab, Helsingfors (Girobanken A/S, Helsinki)
N. SVERIGE: Ingen
O. DET FORENEDE KONGERIGE: Storbritannien: Bank of England (Englands nationalbank), Lon-
don
Nordirland: Northern Bank Limited (Nordbanken Ltd), Bel-
fast
Gibraltar: Barclays Bank, Gibraltar!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 112
BILAG 8 (B) (12) (13)
TILKENDELSE AF FAMILIEYDELSER
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 87, artikel 10a, litra d), og artikel 122)
Gennemførelsesforordningens artikel 10a, litra d), anvendes:
A. Arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende
a) med en referenceperiode på en kalendermåned i forholdet:
— mellem Belgien og Tyskland— mellem Belgien og Spanien
— mellem Belgien og Frankrig
— mellem Belgien og Grækenland— mellem Belgien og Irland
— mellem Belgien og Luxembourg
— mellem Belgien og Østrig— mellem Belgien og Portugal
— mellem Belgien og Finland
— mellem Belgien og Sverige— mellem Belgien og Det Forenede Kongerige
— mellem Tyskland og Spanien
— mellem Tyskland og Frankrig— mellem Tyskland og Grækenland
— mellem Tyskland og Irland
— mellem Tyskland og Luxembourg— mellem Tyskland og Østrig
— mellem Tyskland og Portugal
— mellem Tyskland og Finland— mellem Tyskland og Sverige
— mellem Tyskland og Det Forenede Kongerige
— mellem Spanien og Østrig— mellem Spanien og Finland
— mellem Spanien og Sverige
— mellem Frankrig og Luxembourg— mellem Frankrig og Østrig
— mellem Frankrig og Finland
— mellem Frankrig og Sverige— mellem Irland og Østrig
— mellem Irland og Sverige
— mellem Luxembourg og Østrig— mellem Luxembourg og Finland
— mellem Luxembourg og Sverige
— mellem Nederlandene og Østrig— mellem Nederlandene og Finland
— mellem Nederlandene og Sverige
— mellem Østrig og Portugal— mellem Østrig og Finland
— mellem Østrig og Sverige
— mellem Østrig og Det Forenede Kongerige!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 113
— mellem Portugal og Frankrig
— mellem Portugal og Irland
— mellem Portugal og Luxembourg— mellem Portugal og Finland
— mellem Portugal og Sverige
— mellem Portugal og Det Forenede Kongerige— mellem Finland og Sverige
— mellem Finland og Det Forenede Kongerige
— mellem Sverige og Det Forenede Kongerige
b) med en referenceperiode på et kalenderkvartal i forholdet:
— mellem Danmark og Tyskland
— mellem Nederlandene og Tyskland, Danmark, Frankrig, Luxembourg og
Portugal.
B. Selvstændige erhvervsdrivende
med en referenceperiode på et kalenderkvartal i forholdet:
— mellem Belgien og Nederlandene.
C. Arbejdstagere
med en referenceperiode på en kalendermåned i forholdet:
— mellem Belgien og Nederlandene.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 114
BILAG 9 (A) (B) (2) (12) (14)
BEREGNING AF DE GENNEMSNITLIGE ÅRLIGE UDGIFTER TIL NATU-
RAL YDELSER
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 9, artikel 94, stk. 3, litra a), og artikel 95,
stk. 3, litra a))
A. BELGIEN
Ved beregningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages
den almindelige sociale sikringsordning i betragtning.
Ved anvendelsen af gennemførelsesforordningens artikel 94 og 95 i det tilfælde,
hvor forordningens artikel 35, stk. 2 finder anvendelse, tages den tvungnesygeforsikringsordning for selvstændige erhvervsdrivende dog i betragtning vedberegningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser.
B. DANMARK
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de ordninger, der er fastlagt i lov om offentlig sygesikring, i lov omsygehusvæsenet og for så vidt angår udgifter til revalidering i lov om social
bistand.
C. TYSKLAND
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til den almindelige ordning.
D. SPANIEN
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de ydelser, der tilkendes af det spanske sundhedsvæsen.
E. FRANKRIG
Ved de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages den almindelige
sociale sikringsordning i betragtning.
F . GRÆKENLAND
De årlige gennemsnitsomkostninger til naturalydelser beregnes under hensyn-
tagen til den almindelige ordning for social sikring forvaltet af Ιδρυµα
ΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ)( instituttet for social forsikring).
G. IRLAND
Ved beregningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages de
naturalydelser (health services) i betragtning, som tilkendes af de i bilag 2
nævnte sygesikringsforvaltninger i overensstemmelse med bestemmelserne i
Health Acts (sygesikringslovene) af 1947-1970.
H. ITALIEN
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de ydelser, der tilkendes af det italienske sundhedsvæsen.
I. LUXEMBOURG
Ved beregningen af den gennemsnitlige årlige udgift til naturalydelser tages
samtlige sygekasser og Sygekassernes Landsforening i betragtning.
J. NEDERLANDENE
Ved beregningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages
den almindelige sociale sikringsordning i betragtning.
Dog sker der en reduktion for at tilgodese virkningerne af:
1. Arbeidsongeschiktheidsverzekering, WAO (invalideforsikring)2. Verzekering tegen bijzondere ziektekosten, AWBZ (forsikring for særlige
udgifter i anledning af sygdom).
K. ØSTRIG
Ved beregningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages der
hensyn til ydelserne fra Gebietskrankenkassen (regionale sygekasser).
L. PORTUGAL
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de ydelser, der tilkendes af det offentlige sundhedsvæsen.
M. FINLAND
De gennemsnitlige årlige ydelser til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de offentlige sundheds- og hospitalsordninger, refusioner under syge-!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 115
forsikringen og revalideringsydelser fra Kansaneläkelaitos — Folkpensions-
anstalten (Folkepensionsanstalten), Helsinki.
N. SVERIGE
De gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser beregnes under hensyntagen
til de ydelser, der tilkendes under den nationale ordning for social forsikring.
O. DET FORENEDE KONGERIGE
Ved beregningen af de gennemsnitlige årlige udgifter til naturalydelser tages de
ydelse i betragtning, der tilkendes af den statslige sygesikringsordning i DetForenede Kongerige.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 116
BILAG 10 (A) (B) (2) (3) (7) (8) (9) (12) (13) (14) (15)
INSTITUTIONER OG ORGANER UDPEGET AF DE KOMPETENTE MYNDIGHEDER
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 10)
A. BELGIEN
0. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 10b:
Arbejdstagere: Den forsikringsinstitution, som den forsikrede er tilsluttet.
Selvstændige erhvervsdrivende: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de SocialeVerzekeringen der Zelfstandigen, Brussel (Direktoratet for
Socialforsikring af Selvstændige Erhvervsdrivende)
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 14 og
gennemførelsesforordningens artikel 11, stk. 1, litraa), og stk. 2, samt artikel 12a, 13 og 14:Office national de sécurité, sociale, Bruxelles — Rijksdienst
voor maatschappelijke zekerheid, Brussel (Sikringsstyrelsen)
2. Ved anvendelse af forordningens artikel 14b, stk. 2, og
gennemførelsesforordningens artikel 11:Caisse de secours et de prévoyance en faveur des marins —
Hulp- en voorzorgskas voor zeevarender (hjælpe- og forsorgs-
kassen for søfolk), Antwerpen
3. Ved anvendelse af forordningens artikel 14a og
gennemførelsesforordningens artikel 11a, stk. 1, litraa), og artikel 12a:Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendents, Bruxelles — Rijksinstituut voor de socialeverzekeringen der zelfstandigen, Brussel (Direktoratet for
socialforsikring af selvstændige erhvervsdrivende)
3a. Ved anvendelse af forordningens artikel 14c og
gennemførelsesforordningens artikel 12a:
Lønnet beskæftigelse: Office national de sécurité sociale, Bruxelles — Rijksdienst
voor Maatschappelijke zekerheid, Brussel (Sikringsstyrelsen)
Selvstændig virksomhed: Institut national d’assurances sociales pour travailleurs
indépendants, Bruxelles — Rijksinstituut voor de sozialeVerzekeringen der Zelfstandigen, Brussel (direktoratet forsocialforsikring af selvstændige erhvervsdrivende)
4. Ved anvendelse af forordningens artikel 17 og:
— gennemførelsesforordningens artikel 11, stk. 1,
litra b):"
M1Ministère des affaires sociales, de la santé publique et
de l’environnement; administration de la sécurité sociale,service des relations internationales, Bruxelles (ministeriet forsociale anliggender, folkesundhed og miljø; administrationen
for social sikring, afdelingen for internationale forbindelser)
3
— gennemførelsesforordningens artikel 11a, stk. 1,
litra b):"
M1 Ministère des classes moyennes et de l’agriculture;
administration du statut social des indépendants, Bruxelles(ministeriet for middelstanden og landbrug; administrationenfor social sikring af selvstændige erhvervsdrivende). 3
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 80, stk. 2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, artikel 85,stk. 2, og artikel 88:
a) i almindelighed: Office national de l’emploi, Bruxelles — Rijksdienst voor
arbeidsvoorziening, Brussel (arbejdsdirektoratet)
b) for søfolk: Pool des marins de la marine marchande — Pool van de
zeelieden ter koopvardij (forhyringscentralen for søfolk ihandelsflåden), Antwerpen
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 102, stk. 2:
a) sygdom, moderskab og arbejdsulykker:
i) i almindelighed: Institut national d’assurances maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 117
ii) for personer, som er omfattet af den over-
søiske sociale sikringsordning:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
iii) for tidligere ansatte i Belgisk Congo og
Rwanda-Urundi:Office de sécurité sociale d’outre-mer — Dienst voor de
Overzeese Sociale Zekerheid (Direktoratet for Den Over-søiske Sociale Sikringsordning), Bruxelles
b) erhvervssygdomme: Fonds des maladies professionnelles, Bruxelles — Fonds voor
beroepsziekten, Brussel (erhvervssygdomsfonden)
c) arbejdsløshed:
i) i almindelighed: Office national de l’emploi, Bruxelles — Rijksdienst voor
arbeidsvoorziening, Brussel (arbejdsdirektoratet)
ii) for søfolk: Pool des marins de la marine marchande — Pool van de
zeeliden ter koopvardij (forhyringscentralen for søfolk ihandelsflåden), Antwerpen
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 113, stk. 2:Institut national d’assurance maladie-invalidité, Bruxelles —
Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering, Brussel
(direktoratet for syge- og invalideforsikring)
B. DANMARK
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 12a, artikel 13, stk. 2og 3, og artikel 14, stk. 1, 2 og 3:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:Sundhedsministeriet, København
2. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra
b), artikel 14 a, stk. 1, litra b), og artikel 14b, stk. 1 og 2:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
3. Ved anvendelse af forordningens artikel 17 og gennem-
førelsesforordningens artikel 10b:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
4. Ved anvendelse af artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk. 1, og
artikel 82, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:Kommunalbestyrelsen i bopælskommunen. I Københavns,
Odense, Ålborg og Århus kommuner: Magistraten.
5. Ved anvendelse af artikel 80, stk. 2, artikel 81 og artikel
85, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen, København
6. Ved anvendelse af artikel 102, stk. 2 i gennemførelses-
forordningen:
a) de i artikel 36 og artikel 63 i forordningen
omhandlede refusioner:Sundhedsministeriet, København
b) de i artikel 70, stk. 2 i forordningen omhandlede
refusioner:Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen, København
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
110:
a) ydelser i medfør af forordningens afsnit III, kapitel 1
og 5:Sundhedsministeriet, København
b) kontantydelser i henhold til forordningens afsnit III,
kapitel 1, og ydelser i henhold til forordningensafsnit III, kapitel 2, 3, 7 og 8:Direktoratet for Social Sikring og Bistand, København
c) ydelser i henhold til afsnit III, kapitel 4, i
forordningen:Arbejdsskadestyrelsen, København
d) ydelser i henhold til afsnit III, kapital 6, i
forordningen:Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikringen, København!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 118
C. TYSKLAND
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
6, stk. 1:
a) alt efter arten af den senest udøvede virksomhed: De i bilag 2 i forholdet til de enkelte medlemsstater angivne
renteforsikringsinstitutioner for arbejdere og funktionærer
b) dersom det ikke er muligt at fastslå arten af den
seneste udøvede virksomhed:De i bilag 2 i forholdet til de enkelte medlemsstater angivne
renteforsikringsinstitutioner for arbejdere
c) for så vidt angår personer, der har været forsikret
efter nederlandsk lovgivning om almindelig alder-domsforsikring (Algemene Ouderdomswert), me-dens de udøvede en virksomhed, der ikke efter tysklovgivning er undergivet tvungen forsikring:Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
2. Ved anvendelse af:
a) forordningens artikel 14, stk. 1, litra a), artikel 14b,
stk. 1, og ved aftaler efter forordningens artikel 17 iforbindelse med gennemførelsesforordningens arti-kel 11,
b) forordningens artikel 14a, stk. 1, litra a), og artikel
14b, stk. 2, samt ved aftaler efter forordningens
artikel 17 i forbindelse med gennemførelsesfor-ordningens artikel 11a,
c) forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), artikel 14,
stk. 3, artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c, litraa), samt ved aftaler efter forordningens artikel 17 iforbindelse med gennemførelsesforordningens arti-kel 12a:
i) sygeforsikret person: Den institution, hvori den pågældende er sygeforsikretii) ikke-sygeforsikrede personer:
— funktionærer: Bundesversicherungsanstalt für Angestellte (forbundsforsik-
ringsinstitutionen for funktionærer), Berlin
— arbejdere: den kompetente pensionsforsikringsinstitution for arbejdere
3. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra
b), artikel 14a, stk. 1, litra b), og artikel 14b, stk. 1 (iforbindelse med artikel 14, stk. 1, litra b)), artikel 14b,stk. 2 (i forbindelse med forordningens artikel 14a, stk. 1,litra b)), og artikel 17:Deutsche Verbindungsstelle Krankenversicherung — Ausland
(tysk sygekasseforbindelseskontor — udland), Bonn
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
13, stk. 2, 3 og 4, samt artikel 14:Den sygekasse i området Bonn, som den pågældende har
valgt.
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 81 og artikel 82, stk. 2:Det Arbeitsamt (arbejdsformidlingskontor), inden for hvis
distrikt arbejdstageren senest har været bosat eller har opholdtsig i Tyskland, eller — dersom arbejdstageren hverken harværet bosat eller har opholdt sig i Tyskland under sinbeskæftigelse der — det Arbeitsamt inden for hvis distriktarbejdstagerens seneste arbejdssted i Tyskland er beliggende
6. Ved anvendelsen af gennemførelsesforordningens artikel
85, stk. 2:Det Arbeitsamt, inden for hvis område arbejdstagerens
seneste arbejdssted er beliggende
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
91, stk. 2:
a) børnetilskud, der ydes i henhold til forordningens
artikel 77 og 78:Arbeitsamt (arbejdsformidlingskontoret), Nürnberg
b) tillæg for børn til pensioner og renter fra de
lovhjemlede pensionsforsikringsordninger:De renteforsikringsinsitutioner for arbejdere, funktionærer og
minearbejdere, der er anført som kompetente institutioner i
bilag 2, afdeling C, punkt 2
8. Ved anvendelse af:
a) forordningens artikel 63 og gennemførelsesforord-
ningens artikel 102, stk. 2:Deutsche Verbindungsstelle Krankenversicherung — Ausland
(tyske sygekasseforbindelseskontor — udland), Bonn
b) forordningens artikel 63 og gennemførelsesforord-
ningens artikel 102, stk. 2:Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften
(central forbundet af ulykkesforsikringsanstalter), St. Augu-stin
c) forordningens artikel 75 og gennemførelsesforord-
ningens artikel 102, stk. 2:Bundesanstalt für Arbeit (forbundsanstalten for arbejdsfor-
hold), Nürnberg
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:
a) refusion af naturalydelser, der uberettiget er udredt
til arbejdstagere ved fremlæggelse af den i gennem-førelsesforordningens artikel 20, stk. 2, nævnteerklæring:Deutsche Verbindungsstelle Krankenversicherung — Ausland
(tysk sygekasseforbindelseskontor — udland), Bonn, gennemden udligningsfond, der er nævnt i forordningens bilag VI,punkt C, stk. 5!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 119
b) refusion af naturalydelser, der uberettiget er udredt
til arbejdstagere ved fremlæggelse af den i gennem-
førelsesforordningens artikel 62, stk. 2, nævnteerklæring:Hauptverband der gewerblichen Berufsgenossenschaften
(centralforbundet af ulykkesforsikringsanstalter), St. Augustin
10. Ved anvendelsen af forordningens artikel 14d, stk. 3: Den institution, hvortil bidrag til pensionsforsikringen
indbetales, eller, såfremt anmodningen indgives sammenmed eller efter begæringen om pension, den institution, detpåhviler at behandle denne begæring om pension.
D. SPANIEN
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 17 i særlige
tilfælde og gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 1(med undtagelse af den særlige overenskomst for
sømænd, der er indgået med søfartens institut for sociale
anliggender (Instituto Social de la Marina)), artikel 11,stk. 1, artikel 11a, artikel 12a, artikel 13, stk. 2 og 3,artikel 14, stk. 1, 2 og 3, og artikel 109:Tesorería General de la Seguridad Social (den almindelige
kasse for social sikring).
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2 (med undtagelse af ordningen for sømænd ogundtagen ved arbejdsløshed), artikel 110 og 113, stk. 2:Instituto Nacional de la Seguridad Social (det nationale
institut for social sikring), Madrid
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
38, stk. 1, artikel 70, stk. 1 artikel 85, stk. 2, og artikel 86,stk. 2, med undtagelse af ordningen for sømænd:Direcciones Provinciales del Instituto Nacional de la Seguri-
dad Social (provinsdirektoraterne under det nationale institutfor social sikring)
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
6, stk. 1 (den særlige overenskomst vedrørende sømænd),artikel 38, stk. 1 (ordningen for sømænd), artikel 70, stk.1, artikel 80, stk. 2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, artikel85, stk. 2, artikel 86, stk. 2, og artikel 102, stk. 2
(undtagen ved arbejdsløshed):Direcciones Provinciales Instituto Social de la Marina
(provinsdirektoraterne under søfartens institut for socialeanliggender)
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2, ved arbejdsløshed:Instituto Nacional de Empleo (det nationale institut for
beskæftigelse), Madrid
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, ved arbejdsløshed,
med undtagelse af ordningen for sømænd:Direcciones Provinciales del Instituto Nacional de Empleo
(provinsdirektoraterne under det nationale institut for be-
skæftigelse)
E. FRANKRIG
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 6, stk. 1:Direction régionale de la sécurité sociale (regionaldirektoratet
for social sikring)
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 11, stk. 1, litra a), og artikel 12a:
a) Moderlandet:
i) almindelig ordning: Caisse primaire d’assurance maladie (den stedlige sygekasse)
ii) ordning for landbruget: Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
iii) ordning for minearbejdere: Société de secours minière (hjælpeforeningen for mine-
arbejdere)
iv) ordning for søfolk: La section »Caisse de retraite des marins« du Quartier des
affaires maritimes (afdelingen, pensionskassen for søfolk,under søfartsdirektoratet)
b) De oversøiske departementer:
i) i almindelighed: Caisse générale de sécurité sociale (den almindelige kasse for
social sikring)
ii) for søfolk: La section »Caisse de retraite des marins« du Quartier des
affaires maritimes (afdelingen, pensionskassen for søfolk,under søfartsdirektoratet)!
B
!M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 120
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 11a, stk. 1, og artikel 12a:Caisses mutuelles régionales (regionalsygekasserne)
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 13, stk. 2 og 3, samt artikel 14, stk. 3:Caisse primaire d’assurance maladie de la région parisienne
(den stedlige sygekasse for hovedstadsområdet)
4a. Ved anvendelse af forordningens artikel 14c, og
gennemførelsesforordningens artikel 12a, stk. 7 og 8:
a) gennemførelsesforordningens artikel 12a, stk. 7:
i) lønnet beskæftigelse i Frankrig og selv-
stændig virksomhed uden for landbruget ien anden medlemsstat:Caisse mutuelle régionale (regionalsygekassen)
ii) lønnet beskæftigelse i Frankrig og selv-
stændig virksomhed inden for landbruget i
en anden medlemsstat:Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
b) gennemførelsesforordningens artikel 12a, stk. 8:
i) selvstændig virksomhed uden for landbruget
i Frankrig:Caisse mutuelle régionale (regionalsygekassen)
ii) selvstændig virksomhed inden for landbruget
i Frankrig:Caisse de mutualité sociale agricole(den gensidige social-
sikringskasse for landbruget)
c) når der udøves en selvstændig virksomhed uden
for landbruget i Frankrig og en lønnet beskæfti-
gelse i Luxembourg:skal der udstedes en blanket E 101 til pågældende, som
forlægger den for regionalsygekassen.
5. Ved anvendelse af forordningens artikel 17 i forbin-
delse med artikel 14, stk. 1, og artikel 14a, stk. 1:
i) andre ordninger end ordningen for landbruget: Direction régionale des affaires sanitaires et sociales (regio-
naldirektoratet for sundhed og sociale anliggender)
ii) ordningen for landbruget: Direction régionale de l’agriculture et de la forêt — service
régional de l’inspection du travail, de l’emploi et de lapolitique sociale agricole (regionaldirektoratet for landbrugog skovbrug — regionalinspektoratet for arbejde, beskæfti-
gelse og socialpolitik inden for landbruget), Paris
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 80, 81, 82, stk. 2, samt arikel 85, stk. 2:Direction départementale du travail et de la main-d’œuvre
(departementsdirektoratet for arbejds- og arbejdskraftspørgs-mål) på det arbejdssted, hvor attesten begæres
La section locale de l’agence nationale pour l’emploi (den
stedlige afdeling af arbejdsformidlingen)
Den kommunale administration på familiemedlemmers bo-
pælssted
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 84:
a) fuld arbejdsløshed: L ’Association pour l’emploi dans l’industrie et le commerce
(ASSEDIC) (forbundet for beskæftigelse inden for industri oghandel) på den pågældendes bopælssted
b) partiel arbejdsløshed: La direction départementale du travail et de la main-d’œuvre
(departementsdirektoratet for arbejds- og arbejdskraftspørgs-
mål) på den pågældendes arbejdssted
8. Ved anvendelse af forordningens artikel 36 og 63 i
forbindelse med gennemførelsesforordningens artikel102, stk. 2:Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants (central-
institutionen for social sikring af vandrende arbejdstagere),Paris
Association pour l’emploi dans l’industrie et le commerce
(ASSEDIC) (forbundet for beskæftigelse inden for industri oghandel)
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens ar-
tikel 113, stk. 2:Centre de sécurité sociale des travailleurs migrants (central-
institutionen for social sikring af vandrende arbejdstagere),Paris!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 121
F . GRÆKENLAND
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
6, stk. 1:ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen
2. Ved anvendelse af:
a) forordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 14b, stk.
1, og aftalerne i henhold til forordningens artikel 17,i forbindelse med gennemførelsesforordningensartikel 11
b) forordningens artikel 14, stk. 2, litra b), og aftalerne
i henhold til forordningens artikel 17, i forbindelsemed gennemførelsesforordningens artikel 12a:
i) i almindelighed: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen
ii) for søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk), Piræus.
3. Ved anvendelse af:
a) forordningens artikel 14a, stk. 1, artikel 14b, stk. 2,
og aftalerne i henhold til forordningens artikel 17, iforbindelse med gennemførelsesforordningens arti-kel 11 a
b) forordningens artikel 14a, stk. 2, artikel 14c, og
aftalerne i henhold til forordningens artikel 17, iforbindelse med gennemførelsesforordningens arti-kel 12a;
c) gennemførelsesforordningens artikel 13, stk. 2 og 3,
og artikel 14, stk. 1 og 2:
i) for arbejdstagere: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen
ii) for selvstændige erhvervsdrivende:De institutioner, hvor de pågældende er forsikret,navnlig:
— for indehavere af offentlige transportmidler: ΤαµείΒomikron ΣυντάΒksiεων ΑυτΒomikronκινητιστών (ΤΣΑ), Αθήνα
(pensionskassen for automobilejere), Athen
— for håndværkere og småhandlende: ΤαµείΒomikron Επαγγελµατιών και ΒιΒomikronτεΒkhiνών ΕλλάδΒomikronς
(ΤΕΒΕ), Αθήνα ( forsikringskassen for håndværkere og
småhandlende), Athen
— for handlende: ΤαµείΒomikronΑσφάλισηςΕµπΒomikronacuteρων(ΤΑΕ),Αθήνα( forsikrings-
kassen for handlende), Athen
— for turist- og søfartsagenter: ΤαµείΒomikron Ασφάλισης Ναυτικών ΠρακτΒomikronacuteρων και
Υπαλλήλων (ΤΑΝΠΥ), Πειραιάς ( forsikringskassen for
søfartsagenter), Piræus
— for advokater, sagførere og notarer: ΤαµείΒomikron ΝΒomikronµικών, Αθήνα ( pensionskassen for jurister),
Athen
— for læger, tandlæger, veterinærer og apotekere: ΤαµείΒomikron ΣύνταΒksiης και Αυτασφάλισης ΥγειΒomikronνΒomikronµικών
(ΤΣΑΥ),Αθήνα( pensions- og forsikringskassen for ansatte
inden for sundhedsvæsenet), Athen
— for ingeniører og arkitekter: ΤαµείΒomikron ΣύνταΒksiης ΜηΒkhiανικών και ΕργΒomikronληπτών
∆ηµΒomikronσίων Έργων (ΤΣΜΕ∆Ε), Αθήνα ( pensionskassen
for ingeniører og arkitekter), Athen
— for journalister ved dagbladene i Athen og
Thessaloniki:ΤαµείΒomikron ΣύνταΒksiης ΠρΒomikronσωπικΒomikronύ Εφηµερίδων Αθήνας-
ΘεσσαλΒomikronνίκης (ΤΣΠΕΑΘ), Αθήνα ( pensionskassen for
ansatte ved dagbladene i Athen-Thessaloniki), Athen
— for journalister ved provinsdag- og ugebladene: ΤαµείΒomikron Ασφάλισης ΙδιΒomikronκτητών, Συντακτών και
Υπαλλήλων ΤύπΒomikronυ (ΤΑΙΣΥΤ), Αθήνα ( pensionskassen
for ejere, redaktører og ansatte ved pressen), Athen!
B
!M11972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 122
— for hotelejere: ΤαµείΒomikron ΠρΒomikronacuteνΒomikronιας ΒKsiενΒomikronδΒomikronacuteΒkhiων, Αθήνα ( forsorgskassen for
hotelejere), Athen
— for avissælgere: ΤαµείΒomikron ΣυντάΒksiεων ΕφηµεριδΒomikronπωλών, Αθήνα-
ΘεσσαλΒomikronνίκη( pensionskassen for avissælgere), Athen-Thes-
saloniki
iii) for søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk), Piræus.
4. Ved anvendelse af forordningens artikel 14c, stk. 3:
a) i almindelighed: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen
b) for søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk), Piræus.
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 82, stk. 2, og artikel 85, stk. 2:ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronacuteλησης ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Γλυφάδα( arbejdsformidlingskontoret), Glyfada.
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
81:ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen.
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2:
a) Børnetilskud og ydelser ved arbejdsløshed: ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronacuteλησης ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Γλυφάδα( arbejdsformidlingskontoret), Glyfada
b) Ydelser til søfolk: ΒOmikronίκΒomikronςΝαύτΒomikronυ,Πειραιάς ( søfolkenes hus), Piræus
c) Andre ydelser: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen.
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
110:
a) Børnetilskud og ydelser ved arbejdsløshed: ΒOmikronργανισµΒomikronacuteς ΑπασΒkhiΒomikronacuteλησης ΕργατικΒomikronύ ∆υναµικΒomikronύ
(ΒOmikronΑΕ∆),Γλυφάδα( arbejdsformidlingskontoret), Glyfada
b) Ydelser til søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk), Piræus
c) Andre ydelser: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen.
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:
a) Ydelser til søfolk: ΝαυτικΒomikronacuteΑπΒomikronµαΒkhiικΒomikronacuteΤαµείΒomikron(ΝΑΤ),Πειραιάς( pensions-
kassen for søfolk), Piræus
b) Andre ydelser: ΊδρυµαΚΒomikronινωνικώνΑσφαλίσεων(ΙΚΑ),Αθήνα( social-
forsikringsinstituttet), Athen.
G. IRLAND
1. Ved anvendelse af artikel 14 c i forordningen, artikel 6,
stk. 1, artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 12a,artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, stk. 1, 2 og 3, artikel 38,stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 85, stk. 2, artikel 86, stk.2, og artikel 91, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin
2. Ved anvendelse af artikel 80, stk. 2 og artikel 81 og 82,
stk. 2 i gennemførelsesforordningen:Department for Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin, herunder de provinsmyndigheder, hvorunder ydelserved arbejdsløshed henhører
3. a) Ved anvendelse af artikel 36 og 63 i forordningen og
af artikel 102, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:Department of Health (sundhedsministeriet), Dublin
b) ved anvendelse af artikel 70 i forordningen og af
artikel 102, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin
4. a) Ved anvendelse af artikel 110 (for naturalydelser) i
gennemførelsesforordningen:Department of Social Welfare (ministeriet for social forsorg),
Dublin!
M1
!B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 123
b) Ved anvendelse af artikel 110 (for naturalydelser) og
artikel 113, stk. 2, i gennemførelsesforordningen:The Eastern Health Board, Dublin 8
The Midland Health Board, Tullamore, Co. OffalyThe Mid Western Health Board, Limerick
The North Eastern Health Board, Ceannanus Mor, Co. Meath
The North Western Health Board, Manorhamilton, Co.
Leitrim
The South Eastern Health Board, KilkennyThe Southern Health Board, Cork
The Western Health Board, Galway
H. ITALIEN
1. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
6, stk. 1:Ministero del lavoro e della previdenza sociale (arbejds- og
socialministeriet), Roma
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
11, stk. 1, artikel 13, stk. 2 og 3, samt artikel 14, stk. 1, 2
og 3:Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
11a og 12a:
for læger: Ente nazionale di previdenza ed assistenza medici (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for læger)
for apotekere: Ente nazionale di previdenza ed assistenza farmacisti (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for apotekere)
for veterinærer: Ente nazionale di previdenza ed assistenza veterinari (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for veterinærer)
for jordemødre: Ente nazionale di previdenza ed assistenza ostetriche (den
statslige forsorgs- og hjælpekasse for obstetrikere)
for ingeniører og arkitekter: Cassa nazionale di previdenza per gli ingegneri ed architetti
(den statslige forsorgskasse for ingeniører og arkitekter)
for landinspektører: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
geometri (den statslige forsorgs- og hjælpekasse for land-inspektører)
for advokater og sagførere: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore degli
avvocati e dei procuratori (den statslige forsorgs- og
hjælpekasse for advokater og sagførere)
for økonomer: Cassa nazionale die previdenza ed assistenza a favore dei
dottori commercialisti (den statslige forsorgs- og hjælpekassefor økonomer)
for revisorer og økonomiske rådgivere: Cassa nazionale di previdenza ed assistenza a favore dei
ragioneieri e periti commerciali (den statslige forsorgs- oghjælpekasse for revisorer og økonomiske rådgivere)
for abejdskonsulenter: Ente nazionale die previdenza ed assistenza per i consulenti
del lavoro (den nationale forsorgs- og hjælpekasse for
arbejdskonsulenter)
for notarer: Cassa nazionale notario (statskassen for notarer)for speditører: Fondo di previdenza a favore degli spedizionieri doganali
(forsorgskassen for speditører)
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
38, stk. 1:Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, artikel 85, stk. 2,artikel 88 og artikel 91, stk. 2:Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), provinskontorer
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2:
a) refusioner i henhold til forordningens artikel 36: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Roma
b) refusioner i henhold til forordningens artikel 63:!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 124
i) naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Roma
ii) proteser og større proteseudstyr: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Roma
c) refusioner i henhold til forordningens artikel 70: Istituto nazionale della previdenza sociale(statsanstalten for
social forsorg), Roma
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:
a) sygdom herunder tuberkulose: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Romab) arbejdsulykker og erhvervssygdomme:
i) naturalydelser: Ministero della sanità (sundhedsministeriet), Roma
ii) proteser og større proteseudstyr: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul
lavoro (statsanstalten for ulykkesforsikring), Roma
I. LUXEMBOURG
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 14d, stk. 3: Den kompetente institution, alt efter arten af den erhvervs-
mæssige beskæftigelse, der udøves
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
6, stk. 1:Den pågældende ordning for den lønnede eller selvstændige
beskæftigelse, der senest er udøvet i storhertugdømmet
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 13, stk. 2 og 3, artikel
14, stk. 1, 2 og 3:Inspection générale de la sécurité sociale (overinspektionen
for den sociale sikring), Luxembourg
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
10b og 12a:Centre commun de la sécurité sociale (det fælles sociale
sikringscenter), Luxembourg
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 81 og 82, stk. 2:Administration de l’emploi (arbejdsdirektoratet), Luxem-
bourg
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
85, stk. 2:Den sygekasse, som den pågældende senest har været
tilsluttet
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
91, stk. 2:
a) invaliditet, alderdom, dødsfald (pensioner):
i) for abejdere: Établissement d’assurance contre la vieillesse et l’invalidité
(alders- og invalideforsikringsanstalten), Luxembourg
ii) for funktionærer og udøvende af liberale
erhverv:Caisse de pension des employés privés (privatfunktionærernes
pensionskasse), Luxembourg
iii) for selvstændige erhvervsdrivende inden for
håndværk, handel og industri:Caisse de pension des artisans, des commerçants et industriels
(pensionskassen for erhvervsdrivende inden for håndværk,handel og industri), Luxembourg
iv) for selvstændige erhvervsdrivende inden for
landbrug:Caisse de pension agricole (pensionskassen for landbruget),
Luxembourg
b) familieydelser: Caisse nationale des prestations familiales(centralkassen for
familieydelser), Luxembourg
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2:
a) sygdom, moderskab: Union des caisses de maladie (Sygekassernes Landsforening),
Luxembourg
b) arbejdsulykker: Association d’assurance contre les accidents, section indu-
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen),Luxembourg
c) arbejdsløshed: Administration de l’emploi (arbejdsdirektoratet), Luxem-
bourg
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 125
a) sygdom, moderskab: Union des caisses de maladie (Sygekassernes Landsforening),
Luxembourg
b) arbejdssulykker: Association d’assurance contre les accidents, section indu-
strielle (ulykkesforsikringsforbundet, industriafdelingen),Luxembourg
J. NEDERLANDENE
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 17 og gennem-
førelsesforordningens artikel 6, stk. 1, artikel 11, stk. 1 og
2, artikel 10b, artikel 11a, stk. 1 og 2, artikel 12a, artikel13, stk. 2 og 3, og artikel 14, stk. 1 og 2:Sociale Verzekeringsbank (socialforsikringsbanken), Amstel-
veen
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
14, stk. 3, for de hjælpeansatte ved De EuropæiskeFællesskaber, der ikke er bosat i Nederlandene (kun for
naturalydelser):Algemeen Nederlands Onderling Ziekenfonds (Nederlande-
nes almindelige gensidige sygekasse), Utrecht
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
82, stk. 2:Nieuwe Algemeene Bedrijfsvereniging (nye almindelige
faglige forsikringsanstalt), Amsterdam
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102, stk. 2:
a) refusioner i henhold til forordningens artikel 36 og
63:Ziekenfondsraad (sygekasserådet), Amstelveen
b) refusioner i henhold til forordningens artikel 70: Algemeen Werkloosheidsfonds (centralarbejdsløshedskassen),
Zoetenmeer
K. ØSTRIG
1. …
2. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra
b), og artikel 17:Bundesminister für Arbeit und Soziales(Forbundsministeren
for arbejds- og socialanliggender), Wien, efter aftale med
Bundesminister für Jugend und Familie(Forbundsministeren
for ungdoms- og familiespørgsmål), Wien
Ved anvendelse af forordningens artikel 14d, stk. 3: Den kompetente institution
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
11, 11a, 12a, 13 og 14:
a) når den pågældende person er omfattet af østrigsk
lovgivning og dækket af en sygeforsikring:Den kompetente sygeforsikringsinstitution
b) når den pågældende person er omfattet af østrigsk
lovgivning, men ikke dækket af en sygeforsikring:Den kompetente ulykkesforsikringsinstitution
c) i alle andre tilfælde: Hauptverband der östereichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-tutioner), Wien
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
38, stk. 1, og artikel 70, stk. 1:Den Gebietskrankenkasse (regionale sygekasse), der er
kompetent på familiemedlemmernes bopælssted
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80, stk. 2, artikel 81 og artikel 82, stk. 2:Det regionale Geschäftsstelle des Arbeitsmarktservice (Re-
gionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), som er kompe-tent på arbejdstagerens seneste bopæls- eller opholdssted ellerdet seneste arbejdssted
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
85, stk. 2, og artikel 86, stk. 2, i forbindelse medKarenzurlaubsgeld(særlig moderskabsydelse):Det Regionale Geschäftsstelle des Arbeitsmarktservice (Re-
gionalkontoret for Arbejdsmarkedsforhold), som er kompe-tent på arbejdstagerens seneste bopæls- eller opholdssted ellerdet seneste arbejdssted
7. Ved anvendelse af:
a) gennemførelsesforordningens artikel 102, stk. 2, i
forbindelse med forordningens artikel 36 og 63:Hauptverband der östereichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-tutioner), Wien!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 126
b) gennemførelsesforordningens artikel 102, stk. 2, i
forbindelse med forordningens artikel 70:Landesgeschäftsstelle Wien des Arbeitsmarktservice (Pro-
vinskontoret for Arbejdsmarkedsforhold for Wien)
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
110:— den kompetente institution, eller
— hvis der ikke findes nogen kompetent østrigsk institu-
tion, institutionen på bopælsstedet
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
113, stk. 2:Hauptverband der östereichischen Sozialversicherungsträger
(Hovedsammenslutningen af Østrigske Socialforsikringsinsti-tutioner), Wien, idet refusion af udgifter til naturalydelser skalfinde sted via sygeforsikringsbidrag, der er blevet indbetalt tilden nævnte hovedsammenslutning af pensionsmodtagere
L. PORTUGAL
I.Kontinentet
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 17: "
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 11, stk. 1, og artikel 11a:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring), som den udstationerede arbejdstager ertilsluttet
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 12a:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring) på arbejdstagerens bopæls- eller tilslutnings-
sted, alt efter omstændighederne
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 13, stk. 2 og 3:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 1 og 2:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 3:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring), Lisboa
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 28, stk. 1, artikel 29, stk. 2 og 5, artikel 30,stk. 1 og 3, og artikel 31, stk. 1, andet punktum, (forså vidt angår udstedelse af attester):Centro Nacional de Pensões (det nationale center for
pensioner), Lisboa
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 25, stk. 2, artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk.1, artikel 82, stk. 2, og artikel 86, stk. 2:Den administrative myndighed på familiemedlemmernes
bopælssted
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 17, stk. 6 og 7, artikel 18, stk. 3, 4 og 6,artikel 20, artikel 21, stk. 1, artikel 22, artikel 31,
stk. 1, første punktum, og artikel 34, stk. 1 og stk. 2,
første afsnit, (som bopælsstedets institution elleropholdsstedets institution, alt efter omstændigheder-ne):Administração Regionale de Saúde (den regionale admini-
stration for sundhedsvæsenet) på den pågældende bopæls-eller opholdssted
10. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 80, stk. 2, artikel 81 og artikel 85, stk. 2:Centro Regional de Segurança Social(det regionale center for
social sikring), som den pågældende tidligere senest har været
tilsluttet
11. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 102, stk. 2:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
II. Den autonome region Madeira
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 17: Secretário Regional dos Assuntos Sociais (regionalsekretæren
for sociale anliggender), Funchal
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 11, stk. 1, og artikel 11a:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 12a:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 127
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 13, stk. 2 og 3:"M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 1 og 2:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 3:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 28, stk. 1, artikel 29, stk. 2 og 5, artikel 30,stk. 1 og 3, og artikel 31, stk. 1, andet punktum, (forså vidt angår udstedelse af attester):Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Funchal
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 25, stk. 2, artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk.1, artikel 82, stk. 2, og artikel 86, stk. 2:Den administrative myndighed på familiemedlemmernes
bopælssted
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 17, stk. 6 og 7, artikel 18, stk. 3, 4 og 6,
artikel 20, artikel 21, stk. 1, artikel 22, artikel 31,
stk. 1, første punktum, og artikel 34, stk. 1 og stk. 2,første afsnit, (som bopælsstedets institution elleropholdsstedets institution, alt efter omstændigheder-ne):Direcção Regional de Saúde Pública (det regionale direktorat
for social sikring), Funchal
10. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 80, stk. 2, artikel 81 og artikel 85, stk. 2:Direcção Regional de Saúde Pública (det regionale direktorat
for social sikring), Funchal
11. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 102, stk. 2:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
III. Den autonome region Azorerne
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 17: Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 11, stk. 1, og artikel 11a:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 12a:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 13, stk. 2 og 3:"
M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-
rørende social sikring), Lisboa 3
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 1 og 2:"M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 14, stk. 3:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 28, stk. 1, artikel 29, stk. 2 og 5, artikel 30,stk. 1 og 3, og artikel 31, stk. 1, andet punktum, (for
så vidt angår udstedelse af attester):Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 25, stk. 2, artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk.1, artikel 82, stk. 2, og artikel 86, stk. 2:Den administrative myndighed på familiemedlemmernes
bopælssted
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 17, stk. 6 og 7, artikel 18, stk. 3, 4 og 6,
artikel 20, artikel 21, stk. 1, artikel 22, artikel 31,stk. 1, første punktum, og artikel 34, stk. 1 og stk. 2,første afsnit, (som bopælsstedets institution elleropholdsstedets institution, alt efter omstændigheder-ne):Direcção Regional de Saúde (det regionale direktorat for
social sikring), Angra do Heroísmo
10. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 80, stk. 2, artikel 81 og artikel 85, stk. 2:Direcção Regional de Segurança Social (det regionale
direktorat for social sikring), Angra do Heroísmo!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 128
11. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens
artikel 102, stk. 2:"M1Departamento de Relações Internacionais de Segurança
Social (departementet for internationale forbindelser ved-rørende social sikring), Lisboa 3
M. FINLAND
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra
b), artikel 14a, stk. 1, litra b), og gennemførelsesfor-ordningens artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel12a, artikel 13, stk. 2 og 3, og artikel 14, stk. 1 og 2:Eläketurvakeskus — Pensionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki
2. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
10b:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
36 og 90:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki, og
Työeläkalaitokset (erhvervspensionsinstitutioner) ogEläketurvakeskus — Pensionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki
4. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
37b og artikel 38, stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 82, stk.
2, artikel 85, stk. 2, og artikel 86, stk. 2:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
5. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
41-59:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
Eläketurvakeskus — Pensionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki
6. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
60-67, 71, 75, 76 og 78:Som bopælsstedets institution, den institution der er udpeget
af Tapaturmavakuutuslaitosten Liitto — Olycksfalsför-
säkringsanstalternas Forbund (Ulykkesforsikringsanstalternes
Forbund), Helsinki
7. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
80 og 81:Den kompetente arbejdsløshedskasse i tilfælde af indtægts-
bestemte arbejdsløshedsydelser
Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki, i tilfælde af arbejdsløshedsforsikringensbasisydelser
8. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
102 og 113:Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
Tapaturmavakuutuslaitosten Liitto — Olycksfalsförsäkrings-
anstalternas Forbund (Ulykkesforsikringsanstalternes For-
bund), Helsinki, hvis der er tale om ulykkesforsikring
9. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
110:
a) erhvervspensioner: Eläketurvakeskus — Pensionsskyddscentralen (Det Centrale
Pensionssikringsinstitut), Helsinki, i tilfælde af erhvervs-
pensioner
b) arbejdsulykker, erhvervssygdomme: Tapaturmavakuutuslaitosten Liitto — Olycksfalsförsäkrings-
anstalternas Forbund), Helsinki, hvis der er tale om ulykkes-forsikring
c) andre tilfælde: Kansaneläkelaitos — Folkpensionsanstalten (Folkepensions-
anstalten), Helsinki
N. SVERIGE
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, artikel
14a, stk. 1, og artikel 14b, stk. 1 og 2, og gennem-
førelsesforordningens artikel 11, stk. 1, litra a), og artikel11a, stk. 1:Det socialforsikringskontor, hvor den pågældende person er
forsikret
2. Ved anvendelse af artikel 14, stk. 1, litra b), artikel 14a,
stk. 1, litra b), i tilfælde af, at en person er udstationeret iSverige:Det lokale socialforsikringskontor på det sted, hvor arbejdet
udføres
3. Ved anvendelse af artikel 14b, stk. 1 og 2, i tilfælde af, at
en person er udstationeret i Sverige i en periode på mereend 12 måneder:Göteborgs allmänna försäkringskasse, Sjöfartskontoret (Gø-
teborgs Almindelige Forsikringskasse, Søfartskontoret)!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 129
4. Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 2 og 3,
og artikel 14a, stk. 2 og 3:Socialforsikringskontoret på bopælsstedet
5. Ved anvendelse af forordningens artikel 14a, stk. 4, og
gennemførelsesforordningens artikel 11, stk. 1, litra b),artikel 11a, stk. 1, litra b), og artikel 12a, stk. 5 og 6 ogstk. 7, litra a):Socialforsikringskontoret på det sted, hvor arbejdet udføres
6. Ved anvendelse af forordningens artikel 17: "
M1
a) Socialforsikringskontoret på det sted, hvor arbejdet
udføres eller vil blive udført, og, når arbejdet skaludføres i en anden medlemsstat, det socialforsikrings-kontor, hvor den pågældende er forsikret ved aftalens
indgåelse, og 3
b) Riksförsäkringsverket (Den Nationale Styrelse for Social
Forsikring) for så vidt angår kategorier af arbejdstagere
eller selvstændige erhvervsdrivende
7. Ved anvendelse af artikel 102, stk. 2: a) Riksförsäkringsverket (Den Nationale Styrelse for Social
Forsikring)
b) Arbetsmarknadsstyrelsen (Arbejdsmarkedsstyrelsen) i
forbindelse med arbejdsløshedsydelser
O. DET FORENEDE KONGERIGE
1. Ved anvendelse af forordningens artikel 14c, artikel 14d,
stk. 3, og artikel 17 samt gennemførelsesforordningens
artikel 6, stk. 1, artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1,artikel 12a, artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, stk. 1, 2 og3, artikel 80, stk. 2, artikel 81, artikel 82, stk. 2, og artikel109:
Storbritannien: Department of Social Security (socialministeriet), Contribu-
tions Agency (bidragskontoret), Overseas Contributions
(oversøiske bidrag), Newcastle-upon-Tyne NE98 1YX.
Nordirland: Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland SocialSecurity Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),
Overseas Branch, (oversøisk afdeling), Belfast BT1 1DX
2. Ved anvendelse af forordningens artikel 36 og artikel 63,
samt gennemførelsesforordningens artikel 8, artikel 38,stk. 1, artikel 70, stk. 1, artikel 91, stk. 2, artikel 102, stk.2, artikel 110 og artikel 113, stk. 2:
Storbritannien: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (kontoret for kontantydelser), Overseas Branch(oversøisk afdeling), Newcastle-upon-Tyne NE98 1YX
Nordirland (med undtagelse af forordningens artikel 36
og 63, samt gennemførelsesforordningens artikel 102,
stk. 2, og artikel 113, stk. 2, hvor rubrikken Stor-
britannien finder anvendelse):Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland Social
Security Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),
Overseas Branch, (oversøisk afdeling), Belfast BT1 1DX
3. Ved anvendelse af gennemførelsesforordningens artikel
85, stk. 2, artikel 86, stk. 2, og artikel 89, stk. 1:
Storbritannien: Department of Social Security (socialministeriet), Benefits
Agency (kontoret for kontantydelser), Child Benefit Centre(kontoret for børnetilskud), Newcastle-upon-Tyne NE88 1AA
Nordirland: Department of Health and Social Services (ministeriet for
sundhed og sociale anliggender), Northern Ireland SocialSecurity Agency (kontoret for social sikring i Nordirland),
Child Benefit Office(kontoret for børnetilskud), Belfast BT1
1SA!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 130
BILAG 11 (A) (B) (7)
ORDNINGER OMHANDLET I FORORDNINGENS ARTIKEL 35, STK. 2
(Gennemførelsesforordningens artikel 4, stk. 11)
A. BELGIEN
Ordningen for udvidelse af sygeforsikringen (naturalydelser) til at omfatte
selvstændige erhvervsdrivende.
B. DANMARK
Ingen.
C. TYSKLAND
Ingen.
D. SPANIEN
Ingen.
E. FRANKRIG
Ingen.
F . GRÆKENLAND1. Forsikringskassen for håndværkere og småhandlende ( ΤΕΒΕ)
2. Forsikringskassen for handlende
3. Sygeforsikringskassen for advokater:
a) Forsorgskassen, Athen
b) Forsorgskassen, Piræus
c) Forsorgskassen, Salonikid) Sygekassen for advokater i provinsen ( ΤΥ∆Ε)
4. Lægernes forsikrings- og pensionskasse.
G. IRLAND
Ingen.
H. ITALIEN
Ingen.
I. LUXEMBOURG
Ingen.
J. NEDERLANDENE
Ingen.
K. ØSTRIG
Ingen.
L. PORTUGAL
Ingen.
M. FINLAND
Ingen.
N. SVERIGE
Ingen.
O. DET FORENEDE KONGERIGE
Ingen.!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 131
Tillæg (1)
Artikel 95 (14)
Refusion af naturalydelser i henhold til syge- og moderskabsforsikringen til
pensionister eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der ikke har deres
bopæl i en medlemsstat, efter hvis lovgivning de modtager pension eller rente og
har ret til ydelser
1. Udgifterne ved naturalydelser, der er udredet i henhold til forordningens artikel 28,
stk. 1, og artikel 28a, skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner, der
har udredet disse ydelser, på grundlag af et fikseret beløb, der i videst muligt omfang
svarer til de faktiske udgifter.
2. Det fikserede beløb fås ved at multiplicere den gennemsnitlige årlige udgift pr.
person med det gennemsnitlige antal pensions- eller rentemodtagere og deres
familiemedlemmer, der årligt kommer i betragtning, og nedsætte det herved fremkomnebeløb med 20 %.
3. De faktorer, der er fornødne for ansættelsen af dette fikserede beløb, fastlægges
efter følgende regler:
a) Den gennemsnitlige årlige udgift pr. person udregnes for hver medlemsstat ved at
dividere de årlige udgifter til samtlige naturalydelser, der inden for de sociale
sikringsordninger, som kommer i betragtning, er udredet af institutionerne i den
pågældende medlemsstat til samtlige personer, der efter den pågældendemedlemsstats lovgivning modtager pension eller rente, samt til disse familiemed-lemmer, med det gennemsnitlige årlige antal pensions- eller rentemodtagere ogderes familiemedlemmer; de sociale sikringsordninger, der kommer i betragtning idenne forbindelse, er anført i bilag 9.
b) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal
pensions- eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der årligt skal tages ibetragtning, lig med det gennemsnitlige årlige antal af de pensions- eller
rentemodtagere, der er omhandlet i forordningens artikel 28, stk. 2, og som er
bosat på et af de pågældende to medlemsstaters områder, og som har ret tilnaturalydelser til udgift for en institution i den anden medlemsstat.
4. Antallet af pensions- eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer, der skal
tages i betragtning i medfør af bestemmelserne i stk. 3, litra b), opgøres ved hjælp af enfortegnelse, der i dette øjemed føres af bopælsstedets institution på grundlag af debevisligheder for de pågældendes ret til ydelser, som den kompetente institution hartilvejebragt. I tilfælde af uenighed forelægges de pågældende institutioners bemærk-ninger for det revisionsudvalg, der er omhandlet i gennemførelsesforordningens artikel101, stk. 3.
5. Den administrative kommission fastsætter de metoder og regler, der skal anvendes
ved fastlæggelsen af de faktorer, som er nævnt i stk. 3 og 4.
6. To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlems-
stater kan, efter udtalelse fra den administrative kommission, aftale andre regler forfastsættelse af refusionsbeløbene.!
B
(1) Denne tekst anvendes fra den 1. januar 1998. I forbindelserne med Den Franske
Republik anvendes den dog fra den 1. januar 2002.1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 132
Tillæg
LISTE OVER ÆNDRINGSRETSAKTER TIL FORORDNING (EØF) Nr. 1408/71
OG (EØF) Nr. 574/72
A. Ændringsakt for Spanien og Portugal (EFT nr. L 302 af 15. 11. 1985, s. 23).
B. Ændringsakt for Østrig, Finland og Sverige (EFT nr. C 241 af 29. 8. 1994, s. 1),
tilpasset ved beslutning 95/1/EF (EFT nr. L 1 af 1. 1. 1995, s. 1).
1. Opdatering ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (EFT nr. L
230 af 22. 8. 1983, s. 6).
2. Rådets forordning (EØF) nr. 1660/85 af 13. juni 1985 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet og forordning (EØF) nr. 574/72om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 160 af20. 6. 1985, s. 1; spansk udgave: DO Edición especial, 1985 (05.V4) s. 142;portugisisk udgave: JO Edição Especial, 1985 (05.F4) s. 142; svensk udgave:
EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 61; finsk udgave: EYVL:n
erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 61).
3. Rådets forordning (EØF) nr. 1661/85 af 13. juni 1985 om fastsættelse af
tekniske tilpasninger til fællesskabsbestemmelserne om vandrende arbejds-
tageres sociale sikring for så vidt angår Grønland (EFT nr. L 160 af 20. 6. 1985,
s. 7; spansk udgave: DO Edición especial, 1985 (05.04) s. 148; portugisiskudgave: JO Edição Especial, 1985 (05.04) s. 148; svensk udgave: EGT,Specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 67; finsk udgave: EYVL:n erityispainos1994, alue 05 (04), s. 67).
4. Kommissionens forordning (EØF) nr. 513/86 af 26. februar 1986 om ændring af
bilag 1, 4, 5 og 6 til Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler tilgennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de socialesikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deresfamiliemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT nr. L 51 af 28. 2.
1986, s. 44; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 73;
finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 73).
5. Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 af 11. december 1986 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-
ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-
medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 355 af16. 12. 1986, s. 5; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s.86; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 86).
6. Rådets forordning (EØF) nr. 1305/89 af 11. maj 1989 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 131 af13. 5. 1989, s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s.
143; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 143).
7. Rådets forordning (EØF) nr. 2332/89 af 18. juli 1989 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-
medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 224 af22. 8. 1989, s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s.154; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 154).
8. Rådets forordning (EØF) nr. 3427/89 af 30. oktober 1989 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 331 af16. 11. 1989, s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s.
165; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 165).
9. Rådets forordning (EØF) nr. 2195/91 af 25. juni 1991 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-
medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 206 af29. 7. 1991, s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (05), s.46; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 46).
10. Rådets forordning (EØF) nr. 1247/92 af 30. april 1992 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-
ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT nr. L 136 af 19. maj 1992,!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 133
s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 124; finsk
udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 124).
11. Rådets forordning (EØF) nr. 1248/92 af 30. april 1992 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) 574/72 omregler til gennemførelse af forordning (EØF) 1408/71 (EFT nr. L 136 af 19. maj1992, s. 7; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 130;finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 130).
12. Rådets forordning (EØF) nr. 1249/92 af 30. april 1992 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-
medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 136 af19. maj 1992, s. 28; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (05),s. 151; finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 151).
13. Rådets forordning (EØF) nr. 1945/93 af 30. juni 1993 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, forordning (EØF) nr. 574/72 omregler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF)nr. 1247/92 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 181 af 23.
7. 1993, s. 1; svensk udgave: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (06), s. 63;
finsk udgave: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (06), s. 63).
14. Rådets forordning (EØF) nr. 3095/95 af 22. december 1995 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-
ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, forordning (EØF) nr. 574/72 omregler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, forordning (EØF) nr.1247/92 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71, samt forordning (EØF)nr. 1945/93 om ændring af forordning (EØF) nr. 1247/92 (EFT nr. L 335 af 30.
12. 1995, s. 1).
15. Rådets forordning (EØF) nr. 3096/95 af 22. december 1995 om ændring af
forordningerne (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikrings-ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familie-
medlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72
om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (EFT nr. L 335 af30. 12. 1995, s. 10).!
B1972R0574 — DA — 04.10.1997 — 001.001 — 134