2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1019/2002
af 13. juni 2002
om handelsnormer for olivenolie
(EFT L 155 af 14.6.2002, s. 27)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 1964/2002 af 4. november 2002 L 300 3 5.11.2002
►M2Kommissionens forordning (EF) nr. 1176/2003 af 1. juli 2003 L 164 12 2.7.2003
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1019/2002
af 13. juni 2002
om handelsnormer for olivenolie
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab,
under henvisning til Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22.
september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedt-
stoffer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1513/2001 (2), særlig
artikel 35a, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Olivenolie har særlige organoleptiske og ernæringsmæssige
egenskaber, som betyder, at produktet i modsætning til de fleste
andre vegetabilske fedtstoffer kan afsættes på markedet til rela-tivt høje priser, produktionsomkostningerne taget i betragtning.Som følge af denne markedssituation bør der fastsættes nyehandelsnormer med særlige mærkningsregler for olivenolie, som
supplerer dem, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets
direktiv 2000/13/EF af 20. marts2000 om indbyrdestilnærmels eaf medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentati-onsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådannelevnedsmidler (
3), ændret ved Kommissionens direktiv 2001/
101/EF (4), og især principperne i direktivets artikel 2.
(2)For at sikre, at den olivenolie, som sælges, er ægte, bør deemballager, der anvendesi detailhandelen, have en begræns etstørrelse og være forsynet med en passende lukkeanordning. For
emballager bestemt til storkøkkener bør medlemsstaterne dog
kunne tillade en større kapacitet.
(3)Ud over den information, som forbrugerne får via de obligato-
riske betegnelser, der er foreskrevet for de forskellige
olivenoliekategorier i artikel 35 i forordning nr. 136/66/EØF,bør de informeresom, af hvilken type den olivenolie er, s omfindesi handelen.
(4)På grund af sædvaner i landbruget og lokale udvindings- ellersammenstikningsmetoder kan jomfruolie til direkte afsætninghave meget forskellige kvaliteter og smagskarakterer afhængigtaf den geografiske oprindelse. Det kan inden for en og sammeoliekategori føre til prisforskelle, som forstyrrer markedet. For
de andre spiseoliekategorier er der ikke væsentlige oprind-
elsesbetingede forskelle, og angivelse af oprindelsen påemballager bestemt til forbrugerne kunne give forbrugerne detindtryk, at der er sådanne forskelle. For at undgå risikoen forfordrejning af markedet for olivenolie til konsum bør der derforfastlægges EF-normer for oprindelsesbetegnelse, som bør
begrænses til »ekstra jomfruolie« og »jomfruolie«, der opfylder
præcise betingelser. Det ønskede mål er en ordning med obliga-torisk oprindelsesbetegnelse for disse kategorier olivenolie. Dader ikke findes et sporings- og kontrolsystem for alle demængder olie, der omsættes, er det dog ikke på nuværende tids-punkt muligt at indføre en sådan ordning, og der må derfor
etableresen frivillig ordning for angivels e af jomfruoliesog
ekstra jomfruolies oprindelse.
(5)Navne på eksisterende mærker, der omfatter geografiske angi-
velser, kan fortsat anvendes, hvis navnene er officielt registreret
i overensstemmelse med Rådets første direktiv 89/104/EØF af21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta-2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT 172 af 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EFT L 201 af 26.7.2001, s. 4.
(3) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.
(4) EFT L 310 af 28.11.2001, s. 19.
▼B
terneslovgivning om varemærker (1), ændret ved beslutning 92/
10/EØF (2), eller med Rådetsforordning (EF) nr. 40/94 af 20.
december 1993 om EF-varemærker (3), ændret ved forordning
(EF) nr. 3288/94 (4).
(6)En regional oprindelsesbetegnelse kan være forbundet med en
beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) eller en beskyttet geogra-
fisk betegnelse (BGB) i henhold til Rådets forordning (EØF) nr.
2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske beteg-nelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter oglevnedsmidler (
5), senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 2796/2000 (6). For at undgå vildledning af forbrugerne
og dermed forstyrrelser af markedet bør kun regionale oprind-
elsesbetegnelser kunne tildeles BOB og BGB. For importeretolivenolie er det nødvendigt at overholde bestemmelserne omikke-præferentiel oprindelse i Rådets forordning (EØF) nr.2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldko-deks(
7), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EF) nr. 2700/2000 (8).
(7)Hvis EF eller en medlemsstat er angivet som oprindelse for
jomfruolien, må det tagesi betragtning, at de anvendte oliven,
men også udvindingsmetoderne og -teknikkerne har indflydelse
på deres kvalitet og smag. Oprindelsesbetegnelsen må derforgælde det geografiske område, i hvilket olivenolien er frem-stillet, hvilket generelt svarer til det område, hvor olien erudvundet af olivenerne. I nogle tilfælde er det sted, hvor olive-
nerne er høstet, dog ikke det samme som det, hvor olien er
udvundet, og der bør givesoplys ning herom på emballagen ellerpå etiketter på emballagen for ikke at vildlede forbrugerne ogforstyrre markedet for olivenolie.
(8)I EF og medlemsstaterne består en stor del af den jomfruolie, derafsættes, af sammenstikninger af olivenolie, der bevarer enkonstant kvalitet og de typiske organoleptiske egenskaber, sommarkedet forventer. De egenskaber, som er typiske for jomfru-olien i de pågældende områder, bevarespå trodsaf, eller ofte
ved hjælp af, tilsætning af en beskeden andel olivenolie fra et
andet område. For at sikre en regelmæssig forsyning af markedetefter traditionelle handelsmønstre og under hensyn til olivenpro-duktionens skiftende størrelse bør oprindelsesbetegnelsen medangivelse af EF eller en medlemsstat bevares, hvis produktet eren sammenstikning, der indeholder en beskeden andel olivenolie
fra et andet område. Forbrugerne bør dog i dette tilfælde infor-
meresom, at produktet ikke i s in helhed kommer fra detområde, som oprindelsesbetegnelsen vedrører.
(9)I henhold til direktiv 2000/13/EF må oplysninger, som anføres imærkningen, ikke være af en sådan art, at de vildleder køberenmed hensyn til den pågældende olivenolies beskaffenhed ellerved at tillægge den egenskaber, som den ikke har, eller ved atgive indtryk af, at den har særlige egenskaber, som i virkelig-
heden er fælles for de fleste olier. Desuden er det nødvendigt
med harmoniserede regler for visse fakultative, hyppigt brugteoplysninger om olivenolie for at definere dem helt præcist oggøre det muligt at kontrollere, at de er rigtige. Såledesmåbegrebet »koldpresning« eller »koldekstraktion« svare til enveldefineret traditionel produktionsmetode. De organoleptiske
kendetegn må baseres på objektive resultater. Oplysning om
syreindhold må ikke anføres alene, da det kan give forbrugerneden fejlagtige opfattelse, at det er et absolut kvalitetskriterium,2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 3
(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1.
(2) EFT L 6 af 11.1.1992, s. 35.
(3) EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1.
(4) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 83.
(5) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1.
(6) EFT L 324 af 21.12.2000, s. 26.
(7) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
(8) EFT L 311 af 12.12.2000, s. 17.
▼B
mens det kun har kvalitativ værdi set i sammenhæng med de
øvrige kendetegn ved den pågældende olivenolie. Da visseoplysninger anføres stadigt hyppigere, bør der fastlægges objek-
tive kriterier for, hvordan de skal anvendes, for at skabe klarhed
på markedet for olivenolie.
(10)Det er nødvendigt at hindre, at levnedsmidler, som indeholder
olivenolie, vildleder forbrugeren ved at fremhæve olivenoliens
ry uden at oplyse produktets faktiske sammensætning. Etiket-terne må derfor indeholde en klar angivelse af procentdelen afolivenolie samt visse særlige angivelser for produkter, derudelukkende består af en blanding af vegetabilske olier. Desuden
må der tages hensyn til nogle særlige bestemmelser i en række
forordninger om olivenolieholdige produkter.
(11)Betegnelserne for olivenoliekategorierne svarer til de fysisk-kemiske og organoleptiske egenskaber, der er fastlagt i bilaget
til forordning nr. 136/66/EØF og i Kommissionens forordning
(EØF) nr. 2568/91 af 11. juli 1991 om kendetegnene for oliven-olie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelseanvendte metoder (
1), senest ændret ved forordning (EF) nr.
796/2002 (2). De øvrige angivelser i mærkningen skal være
baseret på objektive elementer for at undgå enhver risiko for
misbrug til skade for forbrugerne og konkurrencefordrejning påmarkedet for de berørte olier.
(12)Som led i kontrolordningen i henhold til artikel 35a, stk. 2, i
forordning nr. 136/66/EØF skal medlemsstaterne ud fra de angi-
velser, der skal anføres ved mærkningen, fastlægge dedokumentationskrav og sanktioner, der skal anvendes. Fastslåedekendsgerninger, analyseresultater, pålidelige registreringer, infor-mation af administrativ art eller om regnskabsforhold kan f.eks.
anvendess om dokumentation.
(13)Da kontrollen af de virksomheder, der står for mærkningen, skal
foretages i den medlemsstat, hvor de er etableret, må der skabesen procedure for administrativt samarbejde mellem Kommission-
en og de medlemsstater, hvor olien markedsføres.
(14)For at der kan foretages en evaluering af det system, der indføres
med denne forordning, skal de berørte medlemsstater indsende
oplysninger om deres erfaringer og om eventuelle problemer.
(15)For at give tid til tilpasning til de nye normer og indførelse af de
midler, der er nødvendige for deres anvendelse, bør anvendelses-
perioden for Kommissionens forordning (EF) nr. 2815/98 af 22.
december 1998 om handelsnormer for olivenolie (3), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2152/2001 (4), forlænges, og
anvendelsen af nærværende forordning udsættes.
(16)Forvaltningskomitéen for Fedtstoffer har ikke afgivet udtalelseinden for den af formanden fastsatte frist —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Uden at direktiv 2000/13/EF herved tilsidesættes, fastlægges der i
denne forordning særlige handelsnormer for detailhandelen med oliven-olie og olie af olivenpresserester, jf. nr. 1, litra a) og b), og nr. 3 og 6 ibilaget til forordning nr. 136/66/EØF.
2. I denne forordning forstås ved »detailhandel« salg til den endelige
forbruger af olie som omhandlet i stk. 1, i uforandret stand ellerblandet i et levnedsmiddel.2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 4
(1) EFT L 248 af 5.9.1991, s. 1.
(2) EFT L 128 af 15.5.2002, s. 8.
(3) EFT L 349 af 24.12.1998, s. 56.
(4) EFT L 288 af 1.11.2001, s. 36.
▼B
Artikel 2
Olie som omhandlet i artikel 1, stk. 1, sælges til den endelige forbruger
i færdigpakninger, der højst må rumme 5 l. Denne emballage skal være
forsynet med en åbningsanordning, der ikke mere er intakt, når den harværet brugt første gang, og emballagen skal være mærket i overens-stemmelse med artikel 3-6.
Når det gælder olie bestemt til konsum i restauranter, hospitaler,
marketenderier og lignende, kan medlemsstaterne afhængigt af, hvilken
type storkøkken der er tale om, fastsætte en maksimal kapacitet foremballager på over 5 l.
Artikel 3
Mærkningen af olie som omhandlet i artikel 1, stk. 1, skal med typer,
som er letlæselige og ikke kan udviskes, foruden varebetegnelsen i
overensstemmelse med artikel 35 i forordning nr. 136/66/EØF inde-
holde følgende oplysninger for hver enkelt oliekategori:
a) for ekstra jomfruolie:
»olivenolie af bedste kvalitet, der er udvundet direkte af oliven og
udelukkende ved mekaniske processer«
b) for jomfruolie:
»olivenolie, der er udvundet direkte af oliven og udelukkende ved
mekaniske processer«
c) for olivenolie — bestående af raffineret olivenolie og jomfruolie:
»olie, der udelukkende indeholder raffineret olivenolie og olie
udvundet direkte af oliven«
d) for olie af olivenpresserester:
»olie, der udelukkende indeholder olie fremstillet ved behandling af
det produkt, der er fremkommet efter udvinding af olivenolie, og
olie udvundet direkte af oliven,«
eller
»olie, der udelukkende indeholder olie fremstillet ved behandling af
olivenpresserester og olie udvundet direkte af oliven.«
Artikel 4
1. Kun for ekstra jomfruolie og jomfruolie som omhandlet i nr. 1,
litra a) og b), i bilaget til forordning nr. 136/66/EØF må oprind-elsesbetegnelsen anføres i mærkningen og kun på de betingelser, der
er fastsat i stk. 2-6.
I nærværende forordning forstås ved »oprindelsesbetegnelse« et geogra-
fisk navn på emballagen eller på en etiket på emballagen.
2. En regional oprindelsesbetegnelse er tilladt for produkter med
beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse i
henhold til forordning (EØF) nr. 2081/92. Sådanne betegnelser falder
ind under nævnte forordning.
I andre tilfælde består oprindelsesbetegnelsen af navnet på en
medlemsstat, EF eller et tredjeland.
3. Mærker eller virksomheders navne, for hvilke ansøgninger om
registrering blev indgivet senest den 31. december 1998 i henhold til
direktiv 89/104/EØF eller senest den 31. maj 2002 i henhold til forord-ning (EF) nr. 40/94, betragtes ikke som oprindelsesbetegnelser, derfalder ind under nærværende forordning.
4. Ved import fra et tredjeland bestemmes oprindelsesbetegnelsen
efter artikel 22-26 i forordning (EØF) nr. 2913/92.
5. En oprindelsesbetegnelse, der indeholder navnet på en medlems-
stat eller EF, skal svare til det geografiske område, hvor depågældende oliven er høstet, og hvor den mølle ligger, i hvilken olie-udvindingen har fundet sted.2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 5
▼B
Såfremt olivenerne er høstet i en anden medlemsstat eller et andet tred-
jeland end det land, hvor den mølle ligger, i hvilken olieudvindingenhar fundet sted, skal følgende anføres i oprindelsesbetegnelsen:
»(Ekstra) jomfruolie fremstillet i (EF eller den pågældende medlems-
stat) af oliven høstet i (EF, den pågældende medlemsstat eller detpågældende land)«.
6. Ved sammenstikninger af ekstra jomfruolie eller jomfruolie,
hvoraf mere end 75 % kommer fra, jf. stk. 5, første afsnit, en ogsamme medlemsstat eller fra EF, kan den overvejende oprindelse
angives, hvis den følges af angivelse af den minimumsprocent, 75 %
eller derover, der faktisk har denne overvejende oprindelse.
Artikel 5
Ved mærkningen af olie som omhandlet i artikel 1, stk. 1, kan de
fakultative angivelser i nærværende artikel anvendes, hvis de dertil
svarende krav er opfyldt:
a) Angivelsen »første koldpresning« må kun anvendes for jomfruolie
eller ekstra jomfruolie, som er udvundet ved under 27 ºC ved enførste presning af olivenmassen i et traditionelt udvindingssystemmed hydrauliske presser.
b) Angivelsen »koldekstraktion« må kun anvendes for jomfruolie eller
ekstra jomfruolie, som er udvundet ved under 27 ºC ved filtreringeller centrifugering af olivenmassen.
c) De organoleptiske egenskaber må kun angives, hvis de er baseret på
resultater fremkommet ved hjælp af en af de analysemetoder, der er
fastlagt i forordning (EØF) nr. 2568/91.
d) Mærkningen må kun angive syreindhold eller maksimalt syreind-
hold, hvis der i samme synsfelt og med typer af samme størrelse eranført peroxidtal, voksindhold og UV-absorbans bestemt i henhold
til forordning (EØF) nr. 2568/91.
Artikel 6
1. Hvis det i mærkningen uden for ingredienslisten ved ord, billeder
eller grafiske fremstillinger fremhæves, at der er olie som omhandlet i
artikel 1, stk. 1, i en blanding af olivenolie og andre vegetabilske olier,
skal varebetegnelsen for den pågældende blanding være som følger:»Blanding af vegetabilske olier (eller de pågældende vegetabilskeolierss pecifikke navn) og olivenolie«, direkte efterfulgt af blandingensolivenolieindhold i procent.
I mærkningen af de i første afsnit omhandlede blandinger må indholdet
af olivenolie kun fremhæves ved billeder eller grafiske fremstillinger,
hvisdet udgør over 50 %.
2. Hvis det i mærkningen uden for ingredienslisten ved ord, billeder
eller grafiske fremstillinger fremhæves, at der er olivenolie i et andetlevnedsmiddel end de i stk. 1 omhandlede, skal varebetegnelsen fordet pågældende levnedsmiddel efterfølges direkte af en angivelse afden procentdel, som den tilsatte olivenolie udgør af levnedsmidlets
samlede nettovægt, medmindre andet er fastsat i særlige forordninger
om visse olivenolieholdige produkter.
I stedet for at angive, hvilken procentdel den tilsatte olivenolie udgør af
levnedsmidlets samlede nettovægt, kan det angives, hvilken procentdelden tilsatte olivenolie udgør af fedtstoffets samlede vægt, hvorefterudtrykket »fedtprocent« tilføjes.
3. Hvis der indgår olie af olivenpresserester, gælder stk. 1 og 2 med
de nødvendige ændringer, idet der i stedet for »olivenolie« læses »olie
af olivenpresserester«.
Artikel 7
Efter anmodning fra den medlemsstat, som er nævnt i adressen på den i
mærkningen anførte fabrikant, pakkevirksomhed eller forhandler, skal2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 6
▼B
den berørte part fremlægge dokumentation for de i artikel 4, 5 og 6
omhandlede angivelser på grundlag af et eller flere af følgende punkter:
a) faktiske forhold eller videnskabeligt fastslåede kendsgerninger
b) analyseresultater eller automatiske registreringer af repræsentative
prøver
c) administrative eller regnskabsmæssige oplysninger i overensstem-
melse med EF's og/eller medlemsstaternes retsforskrifter.
Den pågældende medlemsstat accepterer visse afvigelser mellem angi-
velserne i mærkningen i henhold til artikel 4, 5 og 6 og konklusionernepå grundlag af den fremlagte dokumentation og/eller resultaterne afeventuelle kontradiktoriske ekspertudtalelser under hensyntagen til,
hvor præcise og repeterbare metoderne og den pågældende dokumenta-
tion er, og, i givet fald, hvor præcise og repeterbare de kontradiktoriskeekspertudtalelser er.
Artikel 8
1. Hver medlemsstat sender Kommissionen navn og adresse på det
organ eller de organer, som er ansvarlige for at kontrollere, om denneforordning overholdes, hvorefter Kommissionen videresender disseoplysninger til de øvrige medlemsstater samt andre interesserede parter,der måtte anmode herom.
2. Den medlemsstat, som er nævnt i adressen på den i mærkningen
anførte fabrikant, pakkevirksomhed eller forhandler, skal efter anmod-ning om kontrol og inden udgangen af måneden efter den måned, hvoranmodningen blev fremsat, udtage prøver og kontrollere rigtigheden afde angivelser i mærkningen, som der er rejst tvivl om. En sådan
anmodning kan komme fra:
a) Kommissionens ansvarlige tjenestegrene
b) en erhvervsorganisation, der er godkendt af nævnte medlemsstat, jf.
artikel 4a i Rådetsforordning (EF) nr. 1638/98 (
1)
c) en anden medlemsstats kontrolorgan.
3. Sammen med den i stk. 2 omhandlede anmodning sendes alle
oplysninger, som vil være nyttige i forbindelse med den ønskedekontrol, bl.a.:
a) dato for prøvetagning eller køb af den pågældende olie
b) navn eller firmanavn og adresse på den virksomhed, hvor prøvetag-
ning eller køb af den pågældende olie har fundet sted
c) nummeret på de pågældende partier
d) kopier af al mærkning på den pågældende oliesemballage
e) analyseresultater eller resultater af andre kontradiktoriske ekspertud-
talelser med angivelse af de anvendte metoder samt navn og adressepå det pågældende laboratorium eller den pågældende ekspert
f) i givet fald navn og adresse på leverandøren af den pågældende olie
som oplyst af salgsvirksomheden.
4. Den berørte medlemsstat underretter inden udgangen af tredje
måned efter den måned, hvori den i stk. 2 omhandlede anmodning
blev fremsat, den anmodende part om det referencenummer, hvorunderanmodningen er registreret, og om resultatet af denne anmodning.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, herunder
etablering af en sanktionsordning, for at sikre, at denne forordningoverholdes.
Senest den 31. december 2002 meddeler medlemsstaterne Kommission-
en de foranstaltninger, der er truffet, og efterfølgende ændringer heraf2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 7
(1) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 32.
▼B
meddelesinden udgangen af måneden efter den måned, hvori ændrin-
gerne er blevet vedtaget.
2. Til kontrol af angivelserne i artikel 5 og 6 kan de berørte
medlemsstater indføre en ordning for godkendelse af virksomheder,
hvis aftapningsanlæg er beliggende på deres område. En sådan godken-delse er obligatorisk for angivelserne i artikel 4.
Godkendelse og en alfanumerisk identifikation tildeles den virksomhed,
der ansøger herom, og som opfylder følgende betingelser:
a) råder over et aftapningsanlæg
b) forpligter sig til at indsamle og opbevare den af medlemsstaten fast-
satte dokumentation i overensstemmelse med artikel 7
c) har et oplagringssystem, der til den berørte medlemsstats tilfredshed
gør det muligt at kontrollere herkomsten af olier med oprind-elsesbetegnelse.
I mærkningen anføresi givet fald den alfanumeris ke identifikation for
den godkendte aftapningsvirksomhed.
3. De aftapningsvirksomheder, der er godkendt med hensyn til op-
rindelsesbetegnelsen i medfør af forordning (EF) nr. 2815/98, kanmedlemsstaten fortsat betragte som godkendte, hvis de opfyldergodkendelsesbetingelserne for produktionsåret 2001/02.
Artikel 10
Senest den 31. marts hvert år sender de berørte medlemsstater
Kommissionen en rapport om det foregående år med oplysninger omfølgende:
a) kontrolanmodninger, som er modtaget i henhold til artikel 8, stk. 2
b) igangsatte kontroller og kontroller, som er igangsat i tidligere
produktionsår, men endnu ikke afsluttet
c) opfølgninger af foretagne kontroller og gennemførte sanktioner.
I rapporten skal disse oplysninger fordeles på kontrollens igangsættel-
sesår og på overtrædelsestype. Hvis der har været særlige
vanskeligheder, anføres disse, og det samme gør eventuelle forslag tilforbedring af kontrollen.
Artikel 11
I artikel 7 i forordning (EF) nr. 2815/98 ændres»30. juni 2002« til »31.
oktober 2002«.
Artikel 12
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentlig-
gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
2. Den anvendesfra den 1. november 2002.
Artikel 2 og 3, artikel 5, litra a), b) og d), og artikel 6 anvendesfra den
1. november 2003.
Artikel 5, litra c), anvendesfra den 1. november 2004.Artikel 11 anvendesfra den 1. juli 2002.Dog kan produkter, der er legalt fremstillet og mærket i EF eller legalt
indført i EF og overgået til frit forbrug inden den 1. november 2003,
afsættes, indtil lagrene er opbrugt.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2002R1019 — DA — 05.07.2003 — 002.001 — 8
▼M2
▼B