2007R0333 — DA — 06.05.2016 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 333/2007 af 28. marts 2007 om prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af indholdet af sporstoffer og procesforureninger i fødevarer (EØS-relevant tekst) (EUT L 088 af 29.3.2007, s. 29)

Ændret ved:









▼B

▼M2

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 333/2007

af 28. marts 2007

om prøveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af indholdet af sporstoffer og procesforureninger i fødevarer

▼B

(EØS-relevant tekst)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes ( 1 ), særlig artikel 11, stk. 4, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler ( 2 ) skal der fastsættes grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer for at beskytte folkesundheden. (2) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer ( 3 ) er der fastsat grænseværdier for bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin, 3-MCPD og benzo(a)pyren i visse fødevarer. (3) Ved forordning (EF) nr. 882/2004 er der fastsat generelle principper for den offentlige kontrol af fødevarer. I nogle tilfælde er der imidlertid behov for mere specifikke bestemmelser for at sikre, at den offentlige kontrol gennemføres ensartet i hele Fællesskabet. (4) Bestemmelserne om, hvilke prøveudtagnings- og analysemetoder der skal anvendes i den offentlige kontrol af indholdet af bly, cadmium, kviksølv, 3-MCPD, uorganisk tin og benzo(a)pyren i visse fødevarer, er indeholdt i henholdsvis Kommissionens direktiv 2001/22/EF af 8. marts 2001 om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af indholdet af bly, cadmium, kviksølv og 3-MCPD i levnedsmidler ( 4 ), Kommissionens direktiv 2004/16/EF af 12. februar 2004 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af tin i fødevarekonserves ( 5 ) og Kommissionens direktiv 2005/10/EF af 4. februar 2005 om prøveudtagnings- og analysemetoder til offentlig kontrol af indholdet af benzo(a)pyren i levnedsmidler ( 6 ). (5) Mange af bestemmelserne om prøveudtagning og analyser som led i den offentlige kontrol af indholdet af bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin, 3-MCPD og benzo(a)pyren i fødevarer er nogenlunde enslydende. Af hensyn til klarheden i fællesskabslovgivningen bør de pågældende bestemmelser derfor fusioneres i en enkelt retsakt. (6) Direktiv 2001/22/EF, 2004/16/EF og 2005/10/EF bør derfor ophæves og erstattes af en ny forordning. (7) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

▼M2

1. Prøveudtagning og analyser som led i kontrollen af indholdet af bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin, uorganisk arsen, 3-MCPD og polycykliske aromatiske hydrocarboner (»PAH«), jf. del 3, 4 og 6 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, udføres i overensstemmelse med bilaget til nærværende forordning.

▼B

2. Stk. 1 finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 882/2004.

Artikel 2

Direktiv 2001/22/EF, 2004/16/EF og 2005/10/EF ophæves.

Henvisninger til de ophævede direktiver betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. juni 2007.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG

DEL A

DEFINITIONER

I dette bilag forstås ved:

»parti« : en identificerbar mængde af en fødevare, der leveres på én gang, og hvorom det ved den offentlige kontrol konstateres, at den har fælles kendetegn (såsom oprindelse, art, emballagetype, emballeringsvirksomhed, afsender eller mærkning). Er der tale om fisk, skal også størrelsen være sammenlignelig

»delparti« : del af et stort parti, der udvælges med henblik på anvendelse af prøveudtagningsmetoden. Hvert delparti skal være fysisk adskilt og identificerbart

»enkeltprøve« : en materialemængde, der udtages fra et enkelt sted i partiet eller delpartiet

»samlet prøve« : det materiale, der fremkommer ved, at man samler alle enkeltprøverne fra partiet eller delpartiet; samlede prøver betragtes som repræsentative for de partier eller delpartier, de er udtaget fra

»laboratorieprøve« : prøve bestemt til laboratoriet.

DEL B

PRØVEUDTAGNINGSMETODER

B.1. ALMINDELIGE BESTEMMELSER

B.1.1. Personale

Prøveudtagningen foretages af en af medlemsstaten udpeget person.

B.1.2. Materiale til prøveudtagning

Prøveudtagningen foregår separat for hvert parti eller delparti, der skal undersøges.

B.1.3. Forholdsregler

Under prøveudtagningen træffes der forholdsregler for at undgå ændringer, der kan påvirke indholdet af forurenende stoffer, have uheldig indflydelse på analyseresultatet eller gøre de samlede prøver urepræsentative.

B.1.4. Enkeltprøver

Enkeltprøver udtages så vidt muligt forskellige steder i hele partiet eller delpartiet. Afvigelser fra denne procedure registreres i det prøveskema, der er nævnt i punkt B.1.8.

B.1.5. Forberedelse af den samlede prøve

Den samlede prøve fremkommer ved, at man samler enkeltprøverne.

B.1.6. Prøver til brug for den offentlige kontrol, kontraprøver og prøver til referenceformål

Prøver til brug for den offentlige kontrol, kontraprøver og prøver til referenceformål tages fra den homogeniserede samlede prøve, medmindre dette er i modstrid med medlemsstatens forskrifter vedrørende fødevarevirksomhedslederens rettigheder.

B.1.7. Emballering og forsendelse af prøver

Hver prøve anbringes i en ren beholder af inert materiale, der giver tilstrækkelig beskyttelse mod forurening, mod, at analytter går tabt ved adsorbering til indersiden af beholderen, og mod beskadigelse under forsendelse. Alle nødvendige forholdsregler træffes for at undgå ændringer i prøvens sammensætning under transport eller opbevaring.

▼M1

Ved prøveudtagning med henblik på PAH-analyse skal plastbeholdere om muligt undgås, da de kan ændre prøvens indhold af PAH. Inerte, PAH-frie glasbeholdere, der i passende omfang beskytter prøven mod lys, skal anvendes, når det er muligt. Hvis dette er umuligt i praksis, skal direkte kontakt mellem prøven og plast som minimum undgås, f.eks., når det drejer om faste prøver, ved at pakke prøven ind i aluminiumsfolie, inden den anbringes i prøvebeholderen.

▼B

B.1.8. Forsegling og mærkning af prøver

Hver prøve, der udtages til officiel brug, forsegles på prøveudtagningsstedet og identificeres i henhold til medlemsstatens forskrifter.

Der udarbejdes en optegnelse for hver enkelt prøveudtagning, således at hvert parti eller delparti entydigt kan identificeres (der skal henvises til partiets nummer), med angivelse af dato og sted for prøveudtagningen samt eventuelle yderligere oplysninger, som kan være til hjælp for laboratoriet.

▼M1

B.2. PRØVEUDTAGNINGSPLANER

B.2.1. Opdeling af partier i delpartier

Store partier opdeles i delpartier, hvis delpartiet kan udskilles fysisk. For produkter, der handles i bulksendinger (f.eks. korn), anvendes tabel 1. For andre produkter anvendes tabel 2. Da partiets vægt ikke altid er et nøjagtigt multiplum af delpartiernes vægt, kan delpartiets vægt overskride den nævnte vægt, dog højst med 20 %.

B.2.2. Antal enkeltprøver

Den samlede prøve skal være på mindst 1 kg eller 1 liter, medmindre dette ikke lader sig gøre, f.eks. fordi prøven består af en enkelt pakning eller enhed.

Mindsteantallet af enkeltprøver, der skal udtages fra partiet eller delpartiet, er angivet i tabel 3.

For så vidt angår flydende produkter i løs vægt blandes partiet eller delpartiet så grundigt som muligt, og så det ikke påvirker produktets kvalitet, enten manuelt eller mekanisk umiddelbart inden prøveudtagningen. Derefter antages det, at forekommende forurenende stoffer er fordelt ensartet i det pågældende parti eller delparti. Det er derfor tilstrækkeligt at udtage tre enkeltprøver fra et parti eller et delparti, som tilsammen udgør den samlede prøve.

Enkeltprøverne skal have samme vægt/volumen. En enkeltprøve skal være på mindst 100 g eller 100 ml, således at den samlede prøve er på mindst omkring 1 kg eller 1 liter. Afvigelser fra denne metode skal registreres i det prøveskema, der er nævnt i punkt B.1.8.







Tabel 1 Opdeling af partier i delpartier for produkter, der handles i bulksendinger Partiets vægt (tons) Delpartiernes vægt eller antal ≥ 1 500 500 tons > 300 og < 1 500 3 delpartier ≥ 100 og ≤ 300 100 tons < 100 —







Tabel 2 Opdeling af partier i delpartier for andre produkter Partiets vægt (tons) Delpartiernes vægt eller antal ≥ 15 15-30 tons < 15 —







Tabel 3 Mindsteantallet af enkeltprøver, der skal udtages fra partiet eller delpartiet Partiets/delpartiets vægt eller rumfang (kg eller liter) Mindste antal enkeltprøver, der skal udtages < 50 3 ≥ 50 og ≤500 5 > 500 10

Hvis partiet eller delpartiet består af enkeltpakninger eller enheder, skal der for at danne den samlede prøve udtages det antal pakninger eller enheder, der er angivet i tabel 4.







Tabel 4 Antal pakninger eller enheder (enkeltprøver), der skal udtages for at danne den samlede prøve, hvis partiet eller delpartiet består af enkeltpakninger eller enheder Antal pakninger eller enheder i partiet/delpartiet Antal pakninger eller enheder, der skal udtages £ 25 mindst 1 pakning eller enhed 26-100 ca. 5 %, dog mindst 2 pakninger eller enheder > 100 ca. 5 %, dog højst 10 pakninger eller enheder

Grænseværdierne for uorganisk tin gælder for indholdet af hver enkelt konservesdåse, men af praktiske årsager er det nødvendigt at anvende samlede prøver. Hvis prøveresultatet for en samlet prøve af konservesdåser viser, at indholdet af uorganisk tin ligger under, men tæt på grænseværdien herfor, og hvis der er mistanke om, at grænseværdien kan være overskredet i nogle konservesdåser, kan det være nødvendigt at foretage yderligere prøver.

Hvis det ikke er muligt at anvende den i denne del fastsatte prøveudtagningsmetode på grund af uacceptable kommercielle konsekvenser (f.eks. på grund af emballeringstype, beskadigelse af partiet osv.), eller hvis det ikke er praktisk muligt at anvende den ovenfor beskrevne prøveudtagningsmetode, kan der anvendes en alternativ prøveudtagningsmetode, under forudsætning af at den er tilstrækkeligt repræsentativ for det pågældende parti eller delparti og dokumenteres fuldt ud.

B.2.3. Særlige bestemmelser om udtagning af prøver af store fisk i store partier

Hvis det parti eller delparti, der skal udtages prøver fra, indeholder store fisk (hvor de enkelte fisk vejer over ca. 1 kg), og partiet eller delpartiet vejer mere end 500 kg, skal enkeltprøven bestå af midterdelen af fisken. Enkeltprøverne skal hver især veje mindst 100 g.

B.3. PRØVEUDTAGNING I DETAILLEDDET

Udtagning af prøver af fødevarer i detailleddet skal så vidt muligt ske i henhold til prøveudtagningsbestemmelserne i punkt B.2.2.

Hvis det ikke er muligt at anvende den i punkt B.2.2 fastsatte prøveudtagningsmetode på grund af uacceptable kommercielle konsekvenser (f.eks. på grund af emballeringstype, beskadigelse af partiet osv.), eller hvis det ikke er praktisk muligt at anvende den ovenfor beskrevne prøveudtagningsmetode, kan der anvendes en alternativ prøveudtagningsmetode, under forudsætning af at den er tilstrækkeligt repræsentativ for det pågældende parti eller delparti og dokumenteres fuldt ud.

▼B

DEL C

FORBEREDELSE AF PRØVER OG ANALYSE

C.1. LABORATORIEKVALITETSNORMER

Laboratorier skal overholde bestemmelserne i artikel 12 i forordning (EF) nr. 882/2004 ►M1 ( 7 ) ◄ .

Laboratorierne skal deltage i relevante præstationsprøvningsordninger, der er i overensstemmelse med »International Harmonised Protocol for the Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories« ( 8 ), som er udarbejdet i IUPAC/ISO/AOAC's regi.

Laboratorierne skal kunne godtgøre, at de har iværksat interne kvalitetskontrolprocedurer. Eksempler på sådanne procedurer findes i »ISO/AOAC/IUPAC Guidelines on Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories« ( 9 ).

Når det er muligt, foretages en vurdering af analysernes korrekthed ved at inddrage relevante certificerede referencematerialer i analysen.

C.2. FORBEREDELSE AF PRØVER

C.2.1. Forholdsregler og almindelige overvejelser

Det grundlæggende krav er, at der skal udtages en repræsentativ og ensartet laboratorieprøve uden at påføre sekundær forurening.

Alt det udtagne materiale, laboratoriet modtager, skal anvendes til forberedelse af laboratorieprøven.

På grundlag af det indhold, der er konstateret i laboratorieprøverne, fastslås det, om grænseværdierne i forordning (EF) nr. 1881/2006 er overholdt.

C.2.2. Særlige procedurer for prøveforberedelse

▼M2

C.2.2.1. Særlige procedurer for bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin og uorganisk arsen

Laboranten sikrer, at prøver ikke forurenes under forberedelsen. Apparater og udstyr, der kommer i kontakt med prøven, må så vidt muligt ikke indeholde de metaller, der skal bestemmes, og skal så vidt muligt være fremstillet af et inert materiale, f.eks. plast såsom polypropylen eller polytetrafluorethylen (PTFE). Apparaturet/udstyret bør rengøres med syre for at minimere risikoen for forurening. Rustfrit stål af høj kvalitet kan anvendes til skærende kanter.

Der findes mange tilfredsstillende særlige procedurer for prøveforberedelse, som kan anvendes til de pågældende produkter. For de aspekter, der ikke specifikt er omfattet af denne forordning, er CEN-standarden »Fødevarer — Bestemmelse af stoffer og deres forbindelser — Generelle overvejelser og særlige krav« ( 10 ) fundet tilfredsstillende, men andre metoder til prøveforberedelse kan have samme gyldighed.

For så vidt angår uorganisk tin sikres det omhyggeligt, at alt stof bliver opløst, idet der erfaringsmæssigt let sker tab, især som følge af hydrolyse til uopløselige hydrerede Sn(IV)-oxider.

▼M1

C.2.2.2. Særlige procedurer for polycykliske aromatiske hydrocarboner

Laboranten sikrer, at prøver ikke forurenes under forberedelsen. Beholdere rengøres før brug med højren acetone eller hexan for at minimere risikoen for forurening. Apparater og udstyr, der kommer i kontakt med prøven, skal så vidt muligt være fremstillet af et inert materiale såsom aluminium, glas eller poleret rustfrit stål. Det undgås at anvende plast såsom polypropylen eller PTFE, da analytterne kan adsorberes til disse materialer.

▼M2

Til analyse af PAH i kakaobønner og produkter afledt af kakao udføres bestemmelsen af fedtindholdet i overensstemmelse med AOAC-metode nr. 963.15 til bestemmelse af fedtindholdet i kakaobønner og heraf afledte produkter. Tilsvarende metoder til bestemmelse af fedtindhold kan anvendes, hvis det kan dokumenteres, at den anvendte metode giver den samme (tilsvarende) fedtindholdsværdi.

▼B

C.2.3. Behandling af prøven på laboratoriet efter modtagelsen

Hele den samlede prøve finmales (hvis det er relevant) og blandes grundigt efter en metode, for hvilken det er godtgjort, at den sikrer fuldstændig homogenisering.

C.2.4. Prøver til brug for den offentlige kontrol, kontraprøver og prøver til referenceformål

Prøver til brug for den offentlige kontrol, kontraprøver og prøver til referenceformål tages fra det homogeniserede materiale, medmindre dette er i modstrid med medlemsstatens prøveudtagningsregler for så vidt angår fødevarevirksomhedslederens rettigheder.

C.3. ANALYSEMETODER

C.3.1. Definitioner

Der anvendes følgende størrelser/definitioner:

»r« = repeterbarhed: den værdi, under hvilken den absolutte forskel mellem individuelle prøveresultater, der er opnået under repeterbarhedsforhold (dvs. samme prøve, samme person, samme apparatur, samme laboratorium og kort tidsinterval), kan forventes at ligge inden for en bestemt sandsynlighed (typisk 95 %), og derfor er r = 2,8 × sr.

»sr« = standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under repeterbarhedsforhold

»RSDr« = relativ standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under repeterbarhedsforhold [(sr/ ) × 100]

»R« = reproducerbarhed: den værdi, under hvilken den absolutte forskel mellem individuelle prøveresultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold (dvs. som er opnået af personer på forskellige laboratorier ved hjælp af den standardiserede testmetode med identisk materiale), kan forventes at ligge inden for en bestemt sandsynlighed (typisk 95 %); R = 2,8 × sR

»sR« = standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold

»RSDR« = relativ standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold [(sR/ ) × 100]

»LOD« = detektionsgrænse: det mindste målte indhold, på grundlag af hvilket det med rimelig statistisk sikkerhed er muligt at påvise analyttens tilstedeværelse. Detektionsgrænsen bestemmes ved blindprøver (n > 20) og svarer numerisk til tre gange gennemsnitsværdiens standardafvigelse

▼M2

»LOQ« = bestemmelsesgrænse: det laveste indhold af analyt, der kan påvises med rimelig statistisk sikkerhed. Hvis både nøjagtighed og præcision er konstante i et koncentrationsområde omkring detektionsgrænsen, svarer bestemmelsesgrænsen bestemt ved matrix-blindprøver (n ≥ 20) numerisk til ti gange gennemsnitsværdiens standardafvigelse

▼M1

»HORRAT ( 11 )r« = den observerede RSDr divideret med RSDr-værdien, som er beregnet på grundlag af Horwitz-ligningen ( 12 ) (ændret) (jf. punkt C.3.3.1 (»Bemærkninger til kriterierne for metodeydeevne«)), og hvor det antages, at r = 0,66 R.

»HORRAT ( 13 )R« = den observerede RSDR divideret med RSDR-værdien, som er beregnet på grundlag af Horwitz-ligningen ( 14 ) (ændret) (jf. punkt C.3.3.1 (»Bemærkninger til kriterier for metodeydeevne«)).

»u« = kombineret standardmåleusikkerhed fremkommet ved anvendelse af de individuelle standardmåleusikkerheder sammen med inputmængderne i en målemodel ( 15 )

▼B

»U« = den ekspanderede måleusikkerhed, hvor der anvendes en dækningsfaktor på 2, som giver et konfidensniveau på ca. 95 % (U = 2u)

»Uf« = maksimal standardmåleusikkerhed.

▼M2

C.3.2. Generelle krav

Analysemetoder, der anvendes til fødevarekontrol, skal opfylde bestemmelserne i bilag III til forordning (EF) nr. 882/2004.

Metoderne til analyse for det samlede indhold af tin er egnede til kontrol af indholdet af uorganisk tin.

Hvad angår analyse af bly i vin anvendes de metoder og bestemmelser, der er fastsat af OIV ( 16 ), jf. artikel 80, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1308/2013 ( 17 ).

Metoderne til analyse for det samlede indhold af arsen er egnede til screening ved kontrol af indholdet af uorganisk tin. Hvis den samlede arsenkoncentration er under grænseværdien for uorganisk arsen, kræves der ikke supplerende test, og prøven anses for at være i overensstemmelse med grænseværdien for uorganisk arsen. Hvis den samlede arsenkoncentration ligger på eller over grænseværdien for uorganisk arsen, der skal foretages opfølgende test for at fastslå, om koncentrationen af uorganisk arsen ligger over grænseværdien for uorganisk arsen.

▼B

C.3.3. Særlige krav

▼M1

C.3.3.1. Kriterier for metodeydeevne

Når der ikke på EU-plan er fastsat særlige metoder til bestemmelse af indholdet af forurenende stoffer i fødevarer, kan laboratorierne selv vælge en valideret analysemetode for den pågældende matrix, forudsat at den valgte metode opfylder de særlige krav til ydeevne i tabel 5, 6 og 7.

Det anbefales, at der anvendes fuldt validerede metoder (dvs. metoder valideret ved ringtest for den pågældende matrix), hvis det er relevant, og hvis sådanne foreligger. Der kan også anvendes andre egnede validerede metoder (f.eks. internt validerede metoder for den pågældende matrix), forudsat at de opfylder de særlige krav til ydeevne i tabel 5, 6 og 7.

Ved valideringen af internt validerede metoder skal der om muligt være inddraget certificeret referencemateriale.

▼M2

a) Krav til analysemetoder for bly, cadmium, kviksølv, uorganisk tin og uorganisk arsen:



Tabel 5 Parameter Kriterium Anvendelsesområde Fødevarer, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1881/2006 Specificitet Uden matrix eller spektral interferens Repeterbarhed (RSDr) HORRATr under 2 Repeterbarhed (RSDR) HORRATR under 2 Genfinding Bestemmelserne i punkt D.1.2 finder anvendelse LOD = tre tiendedele af LOQ LOQ Uorganisk tin ≤ 10 mg/kg Bly Grænseværdi er ≤ 0,01 mg/kg 0,01 < grænseværdi ≤ 0,02 mg/kg 0,02 < grænseværdi < 0,1 mg/kg Grænseværdi er ≥ 0,1 mg/kg ≤ grænseværdi ≤ to tredjedele af grænseværdien ≤ to femtedele af grænseværdien ≤ en femtedel af grænseværdien Cadmium, kviksølv, uorganisk arsen Grænseværdi er < 0,100 mg/kg Grænseværdi er ≥ 0,100 mg/kg ≤ to femtedele af grænseværdien ≤ en femtedel af grænseværdien

▼M1

b) Krav til analysemetoder for 3-MCPD:



Tabel 6 Parameter Kriterium Anvendelsesområde Fødevarer, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1881/2006 Specificitet Uden matrix eller spektral interferens Feltblindprøver Under LOD Repeterbarhed (RSDr) 0,66 gange RSDR som afledt af den ændrede Horwitz-ligning Reproducerbarhed (RSDR) Som afledt af den ændrede Horwitz-ligning Genfinding 75-110 % LOD ≤ 5 μg/kg (i tørstof) LOQ ≤ 10 μg/kg (i tørstof)

c) Krav til analysemetoder for polycykliske aromatiske hydrocarboner: De fire polycykliske aromatiske hydrocarboner, som disse kriterier gælder for, er benzo(a)pyren, benz(a)anthracen, benzo(b)fluoranthen og chrysen.



Tabel 7 Parameter Kriterium Anvendelsesområde Fødevarer, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1881/2006 Specificitet Uden matrix eller spektral interferens, verifikation af positiv detektion Repeterbarhed (RSDr) HORRATr under 2 Reproducerbarhed (RSDR) HORRATR under 2 Genfinding 50-120 % LOD ≤ 0,30 μg/kg for hvert af de fire stoffer LOQ ≤ 0,90 μg/kg for hvert af de fire stoffer

d) Bemærkninger til kriterierne for metodeydeevne: Horwitz-ligningen ( 18 ) (for koncentrationer 1,2 ×10–7 ≤ C ≤ 0,138) og den ændrede Horwitz-ligning ( 19 ) (for koncentrationer C < 1,2 × 10–7) er generaliserede præcisionsligninger, hvorom det er konstateret, at de er uafhængige af analyt og matrix og udelukkende afhænger af koncentrationen for de fleste rutineanalysemetoders vedkommende. Ændret Horwitz-ligning for koncentrationer C < 1,2 × 10-7: RSDR = 22 % hvor: — RSDR er den relative standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold [(sR / ) × 100] — C er koncentrationsforholdet (dvs. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1 000 mg/kg). Den ændrede Horwitz-ligning anvendes for koncentrationer C < 1,2 × 10–7. Horwitz-ligning for koncentrationer 1,2 × 10–7 ≤ C ≤ 0,138: RSDR = 2C(–0.15) hvor: — RSDR er den relative standardafvigelse beregnet ud fra resultater, der er fremkommet under reproducerbarhedsforhold [(sR / ) × 100] — C er koncentrationsforholdet (dvs. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1 000 mg/kg). Horwitz-ligningen anvendes for koncentrationer 1,2 × 10–7 ≤ C ≤ 0,138.

C.3.3.2. Egnethedsprincip

For internt validerede metoder kan der alternativt anvendes et egnethedsprincip ( 20 ) til at vurdere, om de er egnet til offentlig kontrol. For at være egnet til offentlig kontrol skal en metode give resultater med en kombineret standardmåleusikkerhed (u), der er mindre end den maksimale standardmåleusikkerhed, som beregnes efter følgende formel:

hvor:

— Uf er den maksimale standardmåleusikkerhed (μg/kg)

— LOD er metodens detektionsgrænse (μg/kg). LOD skal opfylde kriterierne for metodeydeevne fastsat i punkt C.3.3.1 for den relevante koncentration.

— C er den relevante koncentration (μg/kg)

— α er en numerisk faktor, der anvendes afhængigt af værdien af C. Det fremgår af tabel 8, hvilke værdier der skal anvendes.







Tabel 8 Numeriske værdier, der skal anvendes for α som konstant værdi i den under dette punkt anførte formel, afhængigt af den relevante koncentration C (μg/kg) α ≤ 50 0,2 51-500 0,18 501-1 000 0,15 1 001 -10 000 0,12 > 10 000 0,1

Laboranten skal tage hensyn til »Report on the relationship between analytical results, the measurement of uncertainty, recovery factors and the provisions of EU food and feed legislation« ( 21 ).

▼B

DEL D

RAPPORTERING OG FORTOLKNING AF RESULTATER

D.1. RAPPORTERING

D.1.1. Angivelse af resultater

Resultaterne skal angives i samme enheder og med samme antal betydende cifre som de grænseværdier, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1881/2006.

D.1.2. Genfindingsberegninger

Hvis analysemetoden omfatter ekstraktion, korrigeres analyseresultatet for genfinding. I så fald skal genfindingsniveauet oplyses.

▼M1

Omfatter analysemetoden ikke ekstraktion (f.eks. når der er tale om metaller), kan resultatet rapporteres uden korrektion for genfinding, hvis det — helst ved anvendelse af relevant certificeret referencemateriale — godtgøres, at den certificerede koncentration, under hensyntagen til måleusikkerheden, er opnået (dvs. stor målenøjagtighed), og at metoden dermed ikke er misvisende. Rapporteres resultatet uden korrektion for genfinding, oplyses dette.

▼B

D.1.3. Måleusikkerhed

Analyseresultatet indberettes som x +/– U, hvor x er analyseresultatet og U er den ekspanderede måleusikkerhed, idet der anvendes en dækningsfaktor på 2, som giver et konfidensniveau på ca. 95 % (U = 2u).

▼M1

Laboranten skal tage hensyn til Report on the relationship between analytical results, measurement uncertainty, recovery factors and the provisions of EU food and feed legislation ( 22 )

▼B

D.2. FORTOLKNING AF RESULTATER

D.2.1. Godkendelse af et parti/delparti

Partiet eller delpartiet godkendes, hvis analyseresultatet af laboratorieprøven ikke overstiger den pågældende grænseværdi, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1881/2006, idet der tages hensyn til den ekspanderede måleusikkerhed og korrektion af resultatet for genfinding, hvis den anvendte analysemetode har omfattet ekstraktion.

D.2.2. Afvisning af et parti/delparti

Partiet eller delpartiet afvises, hvis analyseresultatet af laboratorieprøven uden begrundet tvivl overstiger den pågældende grænseværdi, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1881/2006, idet der tages hensyn til den ekspanderede måleusikkerhed og korrektion af resultatet for genfinding, hvis den anvendte analysemetode har omfattet ekstraktion.

D.2.3. Anvendelsesområde

Nærværende fortolkningsregler gælder for resultaterne af analysen af prøven til brug for den offentlige kontrol. Hvad angår analyse af kontraprøver eller prøver til referenceformål finder de nationale regler anvendelse.