2013R0168 — DA — 01.01.2016 — 001.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (EØS-relevant tekst) (EUT L 060 af 2.3.2013, s. 52)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 168/2013

af 15. januar 2013

om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), efter den almindelige lovgivningsprocedure ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor der skal sikres fri bevægelighed for varer, personer, tjenester og kapital. Med henblik herpå blev der ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF ( 3 ) om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer etableret et omfattende typegodkendelsessystem for sådanne køretøjer. Disse principper bør fortsat finde anvendelse på denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. (2) Gennemskuelige, enkle og konsekvente bestemmelser, der skaber juridisk sikkerhed og klarhed til fordel for både erhvervsliv og forbrugere, bør være fundamentet for det indre marked. (3) Med henblik på at forenkle og fremskynde vedtagelsen af typegodkendelseslovgivningen er der blevet indført en ny fremgangsmåde i EU-lovgivningen vedrørende typegodkendelse af køretøjer, hvor lovgiveren i den almindelige lovgivningsprocedure kun fastsætter de grundlæggende regler og principper og delegerer fastsættelsen af yderlige tekniske enkeltheder til Kommissionen. For så vidt angår materielle krav bør denne forordning derfor kun fastlægge grundlæggende bestemmelser om funktionel sikkerhed og miljøegenskaber, mens den giver Kommissionen beføjelse til at fastsætte de tekniske specifikationer. (4) Denne forordning bør ikke berøre foranstaltninger på nationalt plan eller EU-plan vedrørende brugen af køretøjer i klasse L på vejene, som f.eks. særlige krav til kørekort, begrænsning af højeste hastighed og foranstaltninger vedrørende adgang til bestemte veje. (5) Markedsovervågningen i automobilsektoren, især i sektoren for køretøjer i klasse L, bør forbedres ved at forbedre de lovgivningsbestemmelser, der gælder for produktionens overensstemmelse, og specificere de forpligtelser, der påhviler de erhvervsdrivende i forsyningskæden. Især bør den rolle og det ansvar, der påhviler de myndigheder i medlemsstaterne, der forestår typegodkendelse og markedsovervågning, tydeliggøres, og kravene til kompetence, forpligtelser og præstation for de tekniske tjenester, som udfører test til typegodkendelser af køretøjer, strammes. Sikring af overensstemmelse med kravene vedrørende typegodkendelse og produktionens overensstemmelse i den lovgivning, der gælder for automobilsektoren, bør fortsat være de godkendende myndigheders centrale ansvar, mens markedsovervågning kan være en kompetence, som deles mellem forskellige nationale myndigheder. Der bør gennemføres en effektiv samordning på EU-plan og nationalt plan af tilsynet med, at de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne anvender de nye bestemmelser effektivt. (6) De nationale myndigheders forpligtelser, som er fastsat i bestemmelserne om markedsovervågning i denne forordning, er mere specifikke end de tilsvarende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter ( 4 ). (7) Denne forordning bør indeholde væsentlige krav med hensyn til miljøbeskyttelse og køretøjers funktionelle sikkerhed. De vigtigste elementer i de relevante krav i denne forordning er baseret på resultaterne af den af Kommissionen gennemførte konsekvensanalyse af 4. oktober 2010, der analyserer forskellige løsningsmuligheder med opstilling af mulige fordele og ulemper med hensyn til økonomi, miljø, sikkerhed og samfundsmæssige aspekter. Både kvalitative og kvantitative aspekter indgik i analysen. Efter en sammenligning af de forskellige muligheder blev de foretrukne løsningsmuligheder identificeret og udvalgt som grundlag for denne forordning. (8) Det er hensigten med denne forordning at fastlægge harmoniserede regler for typegodkendelse af køretøjer i klasse L med henblik på at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten. Køretøjer i klasse L er to-, tre- eller firehjulede køretøjer som f.eks. motordrevne tohjulede køretøjer, tricykler og quadricykler. Desuden er det hensigten med denne forordning at forenkle de nuværende lovgivningsmæssige rammer, at nedbringe emissionerne fra køretøjer i klasse L og derigennem opnå en mere forholdsmæssig andel af emissioner for køretøjer i klasse L af de samlede emissioner fra vejtransport, at øge det generelle sikkerhedsniveau, at foretage tilpasninger til den tekniske udvikling og at stramme reglerne om markedsovervågning. (9) For at sikre et højt niveau af køretøjers funktionelle sikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse bør de tekniske krav og de miljøstandarder, der gælder for køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder med hensyn til typegodkendelse, harmoniseres. (10) Opfyldelsen af målene med denne forordning bør ikke påvirkes af monteringen af bestemte systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, efter at køretøjet er blevet markedsført, registreret eller taget i brug. Der bør derfor gennemføres egnede foranstaltninger for at sikre, at systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som kan monteres på køretøjer, og som i betydelig grad ville kunne forringe funktionen af systemer, der er væsentlige for miljøbeskyttelse eller funktionel sikkerhed, kontrolleres af en godkendende myndighed, før de markedsføres, registreres eller ibrugtages. (11) Ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/1/EF af 2. februar 1995 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed samt motorens maksimale drejningsmoment og nettoeffekt for to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 5 ) fik medlemsstaterne mulighed for at nægte første registrering og eventuelt efterfølgende registreringer inden for deres område af køretøjer med en maksimal nettoeffekt på over 74 kW. Den forventede sammenhæng mellem sikkerhed og begrænsning af den absolutte effekt kunne ikke bekræftes i flere forskellige videnskabelige undersøgelser. Af denne grund og for at fjerne interne handelshindringer på EU-markedet, bør denne mulighed ikke opretholdes. Andre, mere effektive sikkerhedsforanstaltninger bør indføres for at bidrage til at reducere det høje antal dræbte og tilskadekomne blandt bruger af motordrevne tohjulede køretøjer i trafikulykker i Unionen. (12) Denne forordning fastsætter ►C1 krav til miljøpræstationer ◄ i to trin, hvoraf det andet trin (Euro 5) er obligatorisk for nye typer køretøjer fra den 1. januar 2020, hvilket skaber forudsigelighed for køretøjsfabrikanternes og leverandørindustriens langtidsplanlægning. En undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser som påkrævet i henhold til denne forordning bør på grundlag af den fremtidige tilgængelige viden sikre yderligere underbyggelse gennem modelbygning, teknisk gennemførlighed og analyse af omkostningseffektivitet baseret på den senest tilgængelige viden. Herudover bør undersøgelsen bl.a. vurdere gennemførligheden og omkostningseffektiviteten af krav til prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning, krav vedrørende off cycle-emissioner og en emissionsgrænse for antal partikler for visse (under)klasser. På grundlag af undersøgelsesresultaterne bør Kommissionen overveje at fremsætte et forslag, der indfører disse nye elementer i den fremtidige typegodkendelseslovgivning, der finder anvendelse efter de trin, der er fastsat i denne forordning. (13) Det er hensigten med EU-typegodkendelsessystemet at gøre det muligt for de enkelte medlemsstater for hver enkel type køretøj at bekræfte, at det har gennemgået de prøvninger, der er fastsat i denne forordning og i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, og at der til dets fabrikant er blevet udstedt en typegodkendelsesattest. Det forpligter også fabrikanterne til at udstede en typeattest for hvert køretøj fremstillet i overensstemmelse med typegodkendelsen. Når et køretøj er ledsaget af en sådan attest, bør det tillades, at det gøres tilgængeligt på markedet og registreres til brug i hele Unionen. (14) For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EU-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af en kompetent myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område. (15) Denne forordning udgør et sæt specifikke ►C1 sikkerhedskrav og krav til miljøpræstationer ◄ . Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser for at sikre, at fabrikanten eller enhver anden erhvervsdrivende i forsyningskæden i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for brugerne eller miljøet, har truffet effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om disse foranstaltninger er tilstrækkelige. (16) I visse begrænsede tilfælde er det hensigtsmæssigt at tillade national typegodkendelse af små serier. For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer indskrænkes til en meget begrænset produktion. Det er derfor nødvendigt nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af køretøjer, der produceres. (17) Unionen er en kontraherende part i overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomsten af 1958, som revideret«) ( 6 ). For at forenkle typegodkendelseslovgivningen i overensstemmelse med anbefalingerne i rapporten offentliggjort af Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«, vil det være hensigtsmæssigt at ophæve alle særdirektiverne uden at reducere beskyttelsesniveauet. Kravene i de pågældende direktiver bør overføres til denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE), som Unionen har stemt for eller som Unionen har tiltrådt, og som er knyttet som bilag til Overenskomsten af 1958, som revideret. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen bør køretøjsfabrikanterne have mulighed for, når det er relevant, at ansøge om typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter de relevante FN/ECE-regulativer, som der henvises til i bilagene til denne forordning eller i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning. (18) FN/ECE-regulativerne og ændringerne hertil, som Unionen har stemt for under anvendelse af afgørelse 97/836/EF, bør derfor indarbejdes i EU-typegodkendelseslovgivningen. Tilsvarende bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de nødvendige tilpasninger til bilagene til denne forordning eller til de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning. (19) Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder bør opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder adgang på rimelige vilkår. (20) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser ( 7 ). (21) For at supplere denne forordning med yderligere tekniske detaljer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår miljøpræstationer og fremdriftsydelse, funktionel sikkerhed og køretøjskonstruktion. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (22) Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning og af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, og sikre, at de gennemføres. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. (23) For at kunne vurdere og afgøre, hvorvidt den obligatoriske montering af visse avancerede bremsesystemer bør udvides til at omfatte yderligere kategorier af motorcykler, bør Kommissionen aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af bl.a. data for trafikulykker indgivet af medlemsstaterne. (24) Selv om intet i denne forordning hindrer medlemsstaterne i fortsat at anvende deres respektive individuelle godkendelsesordninger, bør Kommissionen aflægge rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om, hvorledes disse nationale ordninger fungerer på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne med henblik på at genoverveje spørgsmålet om, hvorvidt der bør fremsættes et lovgivningsmæssigt forslag om harmonisering af de individuelle godkendelsessystemer på EU-plan. (25) I forbindelse med revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer ( 8 ) bør der tages højde for afgrænsningen mellem denne forordning og direktiv 2007/46/EF i lyset af medlemsstaternes erfaring med anvendelsen af denne forordning, navnlig med henblik på at sikre retfærdig konkurrence mellem klasser af køretøjer. (26) For at gøre bestemmelserne i nærværende forordning så klare, forudsigelige, fornuftige og enkle som muligt og for at lette byrden for køretøjsfabrikanter bør denne forordning kun indeholde et begrænset antal gennemførelsesstadier for indførelsen af nye emissionsniveauer og sikkerhedskrav. Industrien bør have tilstrækkelig tid til at tilpasse sig de nye bestemmelser i nærværende forordning og de tekniske specifikationer og administrative bestemmelser i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. For at sikre, at fabrikanterne har tilstrækkelig tid til at udvikle, afprøve og gennemføre tekniske løsninger på serieproducerede køretøjer, og at fabrikanter og godkendende myndigheder i medlemsstaterne har tilstrækkelig tid til at indføre de nødvendige administrative systemer, er det af afgørende betydning, at kravene fastlægges i god tid. (27) Direktiv 2002/24/EF og de heri omhandlede særdirektiver er flere gange blevet ændret væsentligt. Af hensyn til klarhed, rationalitet og forenkling bør direktiv 2002/24/EF og de heri omhandlede særdirektiver ophæves og erstattes af én forordning samt et lille antal delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Vedtagelsen af en forordning sikrer, at de pågældende bestemmelser finder direkte anvendelse og kan ajourføres meget hurtigere og effektivere, således at der kan tages bedre hensyn til den tekniske udvikling. (28) Følgende direktiver bør ophæves: — Direktiv 2002/24/EF — Rådets direktiv 93/14/EØF af 5. april 1993 om bremser for to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 9 ) — Rådets direktiv 93/30/EØF af 14. juni 1993 om lydsignalapparater på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 10 ) — Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 11 ) — Rådets direktiv 93/93/EØF af 29. oktober 1993 om masse og dimensioner for to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 12 ) — direktiv 95/1/EF — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 13 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/7/EF af 20. marts 2000 om hastighedsmålere for to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 14 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/51/EF af 19. juli 2002 om reduktion af emissionerne af forurenende stoffer fra to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 15 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/62/EF af 13. juli 2009 om anbringelsessted for bagnummerplade på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 16 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/67/EF af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 17 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/78/EF af 13. juli 2009 om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer ( 18 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/79/EF af 13. juli 2009 om fastholdelsesanordninger for passagerer på tohjulede motordrevne køretøjer ( 19 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/80/EF af 13. juli 2009 om identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 20 ) — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/139/EF af 25. november 2009 om foreskrevne påskrifter og skilte på to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 21 ) (29) Målene for denne forordning, nemlig at fastsætte harmoniserede regler om de administrative og tekniske krav til typegodkendelse af køretøjer i klasse L og markedsovervågning af sådanne køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af omfanget og virkningerne heraf bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE FORORDNING:







KAPITEL I

FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Formål

1. Denne forordning fastsætter de administrative og tekniske krav til typegodkendelse af alle nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder som omhandlet i artikel 2, stk. 1.

Denne forordning finder ikke anvendelse på godkendelse af individuelle køretøjer. Medlemsstater, der udsteder sådanne individuelle godkendelser, skal imidlertid acceptere enhver typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder udstedt i henhold til denne forordning i stedet for de pågældende nationale bestemmelser.

2. Denne forordning fastsætter krav i forbindelse med markedsovervågning af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der skal godkendes i henhold til denne forordning. Denne forordning fastsætter endvidere kravene til markedsovervågning af dele af og udstyr til sådanne køretøjer.

3. Denne forordning berører ikke anvendelsen af lovgivning om trafiksikkerhed.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Denne forordning finder anvendelse på alle to- eller trehjulede køretøjer og quadricykler som kategoriseret i artikel 4 og i bilag I (»køretøjer i klasse L«), som er beregnet til kørsel på offentlig vej, herunder køretøjer konstrueret og fremstillet i et eller flere trin, og på systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt dele og udstyr konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer

Denne forordning finder også anvendelse på enduromotorcykler (L3e-AxE (x = 1, 2 eller 3)), trialmotorcykler (L3e-AxT (x = 1, 2 eller 3)) og tunge terrængående quads (L7e-B) som kategoriseret i artikel 4 og i bilag I.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på følgende køretøjer:

a) køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på højst 6 km/h

b) køretøjer udelukkende til brug for fysisk handicappede

c) køretøjer, der udelukkende er beregnet til at blive styret af en person til fods

d) køretøjer udelukkende til brug ved konkurrencer

e) køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet, ordensmagten og akutmedicinske tjenester

f) landbrugs- og skovbrugstraktorer, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer ( 22 ), maskiner, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner ( 23 ) og Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner ( 24 ), samt motorkøretøjer, der falder ind under direktiv 2007/46/EF

g) køretøjer, der hovedsagelig er beregnet til brug uden for vej (off road) og konstrueret til kørsel på overflader uden belægning

h) pedalcykler, som er udstyret med en elektrisk hjælpemotor med en maksimal kontinuerlig nominel effekt på 250 W eller derunder, hvor motorydelsen ophører, når cyklisten holder op med at træde, og ellers reduceres gradvis for at ophøre, inden køretøjets hastighed når 25 km/h

i) selvbalancerende køretøjer

j) køretøjer, der ikke har mindst én siddeplads.

k) køretøjer udstyret med en siddeplads for føreren, hvis R-punkt højde er ≤ 540 mm, hvis der er tale om klasse L1e, L3e og L4e, eller ≤ 400 mm, hvis der er tale om klasse L2e, L5e, L6e og L7e.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning og i de i bilag II opførte retsakter finder, medmindre andet er bestemt heri, forstås ved:

1) »typegodkendelse« : den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

2) »typegodkendelsesattest« : det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt

3) »typegodkendelse af et helt køretøj« : en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en type af delvis opbygget, færdigopbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

4) »EU-typegodkendelse« : den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning

5) »EU-typegodkendelsesattest« : den attest, der er baseret på den model, der er fastsat i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, eller den meddelelsesformular, der findes i de relevante FN/ECE-regulativer, der er omhandlet i denne forordning eller i delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning

6) »typegodkendelse af et system« : en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et system, der er indbygget i en bestemt køretøjstype, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

7) »typegodkendelse af separat teknisk enhed« : en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav for så vidt angår en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper

8) »typegodkendelse af en komponent« : en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en komponent uafhængigt af et køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav

9) »national typegodkendelse« : en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område

10) »typeattest« : det dokument, der er udstedt af fabrikanten og attesterer, at et fremstillet køretøj er i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype

11) »basiskøretøj« : ethvert køretøj, som anvendes på den indledende etape i en etapevis typegodkendelsesprocedure

12) »delvis opbygget køretøj« : et køretøj, som skal gennem mindst én yderligere etape i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

13) »etapevis færdigopbygget køretøj« : et køretøj, som har gennemgået hele processen for etapevis typegodkendelse og opfylder de relevante tekniske krav i denne forordning

14) »færdigopbygget køretøj« : et køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning

15) »system« : en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning

16) »komponent« : en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af et køretøj i overensstemmelse med denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, hvis der i disse retsakter udtrykkelig gives mulighed herfor

17) »separat teknisk enhed« : en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bestemt til at være en del af et køretøj, som kan typegodkendes separat, men kun i forbindelse med en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i disse retsakter udtrykkelig gives mulighed herfor

18) »dele« : produkter, der anvendes til samlingen af et køretøj, såvel som reservedele

19) »udstyr« : øvrige produkter ud over dele, der kan tilføjes eller monteres på et køretøj

20) »originale dele eller udstyr« : dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for fremstillingen af dele eller udstyr til samlingen af det pågældende køretøj; dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse eller dette udstyr; det lægges til grund, hvis ikke det modsatte bevises, at dele eller udstyr er originale dele eller udstyr, hvis fabrikanten attesterer, at delene eller udstyret er af samme kvalitet som de komponenter, der anvendes til samlingen af det pågældende køretøj og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder

21) »reservedele« : produkter, der monteres i eller på et køretøj for at erstatte dette køretøjs originale dele, herunder produkter som f.eks. smøremidler, der er nødvendige for brugen af et køretøj, dog med undtagelse af brændstof

22) »funktionel sikkerhed« : fravær af en uacceptabel risiko for fysisk skade eller sundhedsskade på personer eller skade på ejendom som følge af fejlfunktion af mekaniske, hydrauliske, pneumatiske, elektriske eller elektroniske systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

23) »avanceret bremsesystem« : et blokeringsfrit bremsesystem, et kombineret bremsesystem eller begge

24) »blokeringsfrit bremsesystem« : et system, der mærker hjulslip og automatisk justerer det tryk, der frembringer bremsekraften på hjulet/hjulene for at begrænse sådant hjulslip

25) »kombineret bremsesystem« : a) for køretøjer i klasse L1e og L3e: et driftsbremsesystem, hvor mindst to bremser på forskellige hjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning b) for køretøjer i klasse L4e: et driftsbremsesystem, hvor bremserne på mindst forhjul og baghjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning (hvis baghjul og sidevognshjul bremses af samme bremsesystem, betragtes dette som baghjulsbremse) c) for køretøjer i klasse L2e, L5e, L6e og L7e: et driftsbremsesystem, hvor bremserne på alle hjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning

26) »automatisk tænding/slukning af lys« : en lyssystem, der tændes, når tændingsnøglen eller motorens on/off-kontakt er i positionen tændt (on)

27) »forureningsbegrænsende anordning« : de komponenter på et køretøj, der styrer eller begrænser udstødnings- og fordampningsemissionerne

28) »forureningsbegrænsende udskiftningsanordning« : en forureningsbegrænsende anordning eller et aggregat af anordninger, der er beregnet til at erstatte den originale forureningsbegrænsende anordning, og som kan godkendes som en separat teknisk enhed

29) »siddeplads« : a) en saddel, der tjener som siddeplads for enten føreren eller en passager, og hvorpå man sidder overskrævs, eller b) ethvert sæde, der kan tjene som siddeplads for mindst en person på størrelse med en menneskedukke svarende til en 50-percentil voksen mand, når der er tale om føreren

30) »motor med kompressionstænding« eller »CI-motor« : en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i »diesel«-cyklussen

31) »motor med styret tænding« eller »PI-motor« : en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i »Otto«-cyklussen

32) »hybridkøretøj« : et motordrevet køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)

33) »hybridt el-køretøj« : et køretøj, der til den mekaniske fremdrift bruger energi fra begge af følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet: a) et brændstof b) et batteri, en kondensator, et svinghjul/en generator eller andre elektriske energi- eller kraftlagringsenheder. Denne definition omfatter køretøjer, som trækker energi fra et brændstof, der forbruges udelukkende med henblik på genopladning af den elektriske energi-/kraftlagringsenhed

34) »fremdriftsmiddel« : en forbrændingsmotor, en elmotor, enhver hybrid anvendelse eller en kombination disse motortyper eller enhver anden motortype

35) »maksimal kontinuerlig nominel effekt« : den maksimale effekt over 30 minutter på en elektrisk motors udgangsaksel som fastsat i FN/ECE-regulativ nr. 85

36) »maksimal nettoeffekt« : en forbrændingsmotors maksimale effekt afgivet på prøvebænk på enden af krumtapakslen eller tilsvarende

37) »manipulationsanordning« : enhver konstruktionsanordning, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal (rpm) og/eller belastning, det anvendte gear, vakuum i indsugningsmanifolden eller ethvert andet parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere driften af en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drifts- og brugsforhold

38) »holdbarhed« : komponenter og systemers egenskab til at vare ved, således at ►C1 kravene til miljøpræstationer ◄ som fastsat i artikel 23 og bilag V stadig kan opfyldes efter et bestemt kilometertal som fastlagt i bilag VII, og således at køretøjets funktionelle sikkerhed er sikret, hvis køretøjet bruges under normale forhold eller forhold, som det er beregnet til, og vedligeholdes i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger

39) »slagvolumen« : a) for motorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen b) for drejestempelmotorer (Wankel-motorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen

40) »fordampningsemissioner« : de carbonhydriddampe, der udsendes fra et køretøjs brændstoflagrings- og brændstoftilførselssystem, men ikke fra udstødningen

41) »SHED-prøvning« : en køretøjsprøvning i et forseglet hus til bestemmelse af fordampning, hvor en særlig prøvning af fordampningsemissionen gennemføres

42) »gasbrændstofsystem« : et system bestående af lagring af et gasbrændstof, en brændstofforsyning samt måle- og styringskomponenter monteret på en motor med det formål at gøre det muligt for motoren at køre på LPG, CNG eller hydrogen som eneste brændstof, som et af to brændstoffer eller som et af flere brændstoffer

43) »gasformige forurenende stoffer« : udstødningsemissioner af carbonmonoxid (CO), nitrogenoxider (NOx) udtrykt i nitrogendioxid-ækvivalent (NO2-ækvivalent) og carbonhydrider (HC)

44) »udstødningsemissioner« : emissionen af gasformige forurenende stoffer og partikler, særlig fra køretøjets udstødningsrør

45) »partikler« : bestanddele af udstødningsgassen, som fjernes fra den fortyndede gas ved en maksimal temperatur på 325 K (52 °C) ved hjælp af de filtre, som er beskrevet i prøvningsproceduren for kontrol af gennemsnitlige udstødningsemissioner

46) »Den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for motorcykler« eller »WMTC« : den på verdensplan harmoniserede WMTC-prøvningscyklus i laboratorium som defineret af FN/ECE i den globale tekniske forskrift nr. 2

47) »fabrikant« : den fysiske eller juridiske person, der overfor den godkendende myndighed er ansvarlig for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen eller tilladelsesprocessen, for at sikre produktionens overensstemmelse, og som også er ansvarlig for markedsovervågningsspørgsmål for så vidt angår fremstillede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, uanset om den pågældende fysiske eller juridiske person er direkte involveret i alle etaper i udformningen og fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører

48) »fabrikantens repræsentant« : enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen og behørigt udnævnt af fabrikanten til at repræsentere denne overfor den godkendende myndighed eller markedsovervågningsmyndigheden og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af denne forordning

49) »importør« : enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som markedsfører et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr fra et tredjeland

50) »distributør« : enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, med undtagelse af fabrikanten eller importøren, der tilgængeliggør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr på markedet

51) »erhvervsdrivende« : fabrikanten, fabrikantens repræsentant, importøren eller distributøren

52) »registrering« : administrativ tilladelse til ibrugtagning af et køretøj i vejtrafik, hvorved køretøjet identificeres og tildeles et serienummer, der udgør dets registreringsnummer, som kan gælde permanent, midlertidigt eller for en kort periode

53) »ibrugtagning« : første anvendelse i Unionen til de beregnede formål af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr

54) »markedsføring« : første tilgængeliggørelse af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr i Unionen

55) »gøre tilgængelig på markedet« : enhver levering af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr med henblik på distribution eller anvendelse på markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag

56) »godkendende myndighed« : den myndighed i en medlemsstat, der er oprettet eller udpeget af medlemsstaten, og som Kommissionen er blevet underrettet om, og som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af eller afslag på godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse

57) »markedsovervågningsmyndighed« : en myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for at udføre markedsovervågningen på dens område

58) »markedsovervågning« : aktiviteter, der gennemføres, og foranstaltninger, der træffes af nationale myndigheder for at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der gøres tilgængelige på markedet, overholder kravene i den relevante EU-harmoniseringslovgivning og ikke udgør nogen risiko for sundheden, sikkerheden eller noget andet aspekt af beskyttelsen af almene samfundshensyn

59) »national myndighed« : en godkendende myndighed eller enhver anden myndighed, der beskæftiger sig med og er ansvarlig for markedsovervågning, grænsekontrol eller registrering af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, dele eller udstyr i en medlemsstat

60) »teknisk tjeneste« : en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve disse funktioner

61) »prøvning i fabrikantregi« : udførelse af prøvninger i fabrikantens egne anlæg, registrering af prøvningsresultaterne og indsendelse af en rapport, inklusive konklusioner, til den godkendende myndighed, foretaget af en fabrikant, som er blevet udpeget som teknisk tjeneste med henblik på vurdering af opfyldelse af bestemte krav

62) »virtuel prøvningsmetode« : computersimulationer, herunder beregninger, der viser, om et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30, stk. 6, uden at det er nødvendigt at anvende et fysisk køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed

63) »egendiagnose-system« eller »OBD-system« : et system, som er i stand til at opdage en fejl og finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computerhukommelse

64) »reparations- og vedligeholdelsesinformationer« : alle de oplysninger, der er nødvendige til diagnosticering, service, syn, periodisk overvågning, reparation, omprogrammering eller re-initialisering af køretøjet, og som fabrikanterne stiller til rådighed for deres autoriserede forhandlere og reparatører, herunder alle efterfølgende ændringer og supplementer til sådanne oplysninger; disse informationer omfatter alle de oplysninger, der er nødvendige til indsætning af dele og udstyr i køretøjer

65) »uafhængig aktør« : virksomheder, ud over de autoriserede forhandlere og reparatører, der er direkte eller indirekte involveret i reparation og vedligeholdelse af køretøjer, især reparatører, fabrikanter eller distributører af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, tekniske forlag, automobilklubber, vejservicevirksomheder, virksomheder, der tilbyder inspektion og afprøvning, og virksomheder, der tilbyder undervisning af installatører, fabrikanter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer

66) »autoriseret reparatør« : en leverandør af reparations- og vedligeholdelsesydelser i forbindelse med køretøjer, som deltager i et distributionssystem oprettet af en køretøjsleverandør

67) »restkøretøj« : ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan gøres tilgængeligt på markedet eller ikke længere kan gøres tilgængeligt på markedet, registreres eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til

68) »tohjulet motordrevet køretøj« eller »PTW« (powered two-wheeler) : et motoriseret tohjulet køretøj, herunder motordrevne tohjulede, tohjulede knallerter og tohjulede motorcykler

69) »motordrevet tricykel« : et motoriseret trehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L5e

70) »quadricykel« : et firehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L6e eller L7e

71) »selvbalancerende køretøj« : et køretøjskoncept, der er baseret på en iboende ustabil ligevægt og har brug for et hjælpestyresystem for at holde balancen, og som omfatter motordrevne ethjulede køretøjer eller motordrevne tohjulede, tosporede køretøjer

72) »tvillingehjul« : to hjul, der er monteret på samme aksel, som betragtes som et enkelt hjul, og hvor afstanden mellem centrene af dækkenes berøringsflader med jorden er mindre end 460 mm

73) »køretøjstype« : en gruppe af køretøjer, herunder varianter og versioner, af en bestemt klasse, der ikke adskiller sig med hensyn til mindst følgende væsentlige aspekter: a) klasse og underklasse b) fabrikant c) chassis, stel, understel, bundplade eller konstruktion, som de vigtigste komponenter er fastgjort til d) fabrikantens typebetegnelse

74) »variant« : et køretøj af samme type, hvor: a) karrosseriets grundlæggende karakteristika er de samme b) fremdriftssystemet og dets konfiguration er det samme c) funktionsprincippet (arbejdsgang) det samme, hvis en forbrændingsmotor er del af fremdriftssystemet d) antallet af cylindere og cylinderarrangement er det samme e) typen af gearkasse er den samme f) forskellen i masse i køreklar stand mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi g) forskellen i den største tilladte totalmasse mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi h) forskellen i motorens cylindervolumen (hvis der er tale om en forbrændingsmotor) mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi, og i) forskellen i motoreffekt mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi

75) »version af en variant« : et køretøj, der består af en kombination af punkter angivet i den informationspakke, der er omhandlet i artikel 29, stk. 10

76) »forbrændingsmotor med ydre forbrænding« : en forbrændingsmotor, i hvilken forbrændings- og ekspansionskamrene er fysisk adskilt, og hvor en internt virkende væske opvarmes ved forbrænding i en ydre kilde. Varmen fra den ydre forbrænding udvider den internt virkende væske, som herefter udvider sig og indvirker på motorens mekanisme og herved producerer bevægelse og nyttigt arbejde

77) »drivaggregat« : de komponenter og systemer i et køretøj, der genererer kraft og overfører denne til vejens overflade, herunder motor(er), motorstyresystemer eller andre styremoduler, forureningsbegrænsende og miljøbeskyttende udstyr, herunder systemer til begrænsning af forurenende emissioner og støjbekæmpelse, transmissionen og dennes betjening, enten en drivaksel, en drivrem eller et kædedrev, differentialer, finaledrevet og det drivende hjuls dæk (radius)

78) »enkeltbrændstofkøretøj« : et køretøj, der primært er beregnet til én type brændstof

79) »gas-enkeltbrændstofkøretøj« : et enkeltbrændstofkøretøj, der primært anvender LPG, NG/biomethan eller hydrogen, men som også kan være udstyret med et system med henblik på anvendelse af benzin i nødstilfælde eller udelukkende ved start, og hvis benzintank højst kan rumme fem liter benzin

80) »E5« : en brændstofblanding indeholdende 5 % vandfrit ethanol og 95 % benzin

81) »LPG« : flaskegas, der består af propan og butan, der er fortættet som følge af opbevaring under tryk

82) »NG« : naturgas med et meget højt indhold af methan

83) »biomethan« : en vedvarende naturgas fremstillet af økologiske materialer, der starter som »biogas«, men herefter renses i en proces, hvor biogas omdannes til biomethan, hvilket fjerner urenhederne i biogassen såsom CO2, siloxaner og hydrogensulfid (H2S)

84) »dobbeltbrændstofkøretøj« : et køretøj med to separate brændstoftanksystemer, som kan køre på to forskellige brændstoffer, dog kun ét brændstof ad gangen

85) »gas-dobbeltbrændstofkøretøj« : et dobbeltbrændstofkøretøj, der kan køre på benzin og enten LPG, NG/biomethan eller hydrogen

86) »blandingsbrændstofkøretøj« : et køretøj med et enkelt brændstoftanksystem, der kan køre på forskellige blandinger af to eller flere brændstoffer

87) »E85« : en brændstofblanding indeholdende 85 % vandfrit ethanol og 15 % benzin

88) »ethanol-blandingsbrændstofkøretøj« : et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på benzin eller en blanding af benzin og ethanol med et ethanolindhold på op til 85 %

89) »H2NG« : en brændstofblanding indeholdende hydrogen og naturgas

90) »H2NG-blandingsbrændstofkøretøj« : et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på forskellige blandinger af hydrogen og NG/biomethan

91) »biodiesel-blandingsbrændstofkøretøj« : et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på mineralsk diesel eller en blanding af mineralsk diesel og biodiesel

92) »B5« : en brændstofblanding indeholdende op til 5 % biodiesel og 95 % petroleumdiesel

93) »biodiesel« : dieselolie baseret på vegetabilsk olie eller animalsk fedt, og som består af langkædede akylestere, der er fremstillet på en bæredygtig måde

94) »rent elektrisk køretøj« : et køretøj, der drives af: a) et system bestående af en eller flere anordninger til oplagring af elektrisk energi, en eller flere elektriske anordninger til kraftkonditionering og en eller flere elektriske maskiner, som omdanner oplagret elektrisk energi til mekanisk energi, der overføres til hjulene til fremdrift af køretøjet b) en sekundær elektrisk fremdrift monteret på et køretøj, der er udformet med pedaler

95) »køretøj til hydrogenbrændselscelle« : et køretøj, der drives af en brændselscelle, der konverterer kemisk energi fra hydrogen til elektrisk energi til fremdrift af køretøjet

96) »R-punkt« eller »sædets referencepunkt« : et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem.

Henvisninger i denne forordning til krav, procedurer eller ordninger fastsat i denne forordning skal forstås som henvisninger til sådanne krav, procedurer eller ordninger, som er fastsat i denne forordning og i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.

Artikel 4

Køretøjsklasser

1. Køretøjer i klasse L omfatter motordrevne to-, tre- og firehjulede køretøjer som kategoriseret i denne artikel og i bilag I, herunder cykler med motor, to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og tunge on-road-quads samt lette og tunge quadrikøretøjer.

2. I denne forordning finder følgende køretøjsklasser og -underklasser anvendelse som beskrevet i bilag I:

a) klasse L1e (let motordrevet tohjulet køretøj), underopdelt i: i) L1e-A (cykel med motor) ii) L1e-B (tohjulet knallert)

b) klasse L2e (trehjulet motorcykel), underopdelt i: i) L2e-P (trehjulet knallert konstrueret til transport af personer) ii) L2e-U (trehjulet knallert konstrueret til erhvervsformål).

c) klasse L3e (tohjulet motorcykel), underopdelt i: i) motorcyklens ydeevne ( 25 ), yderligere underopdelt i: — L3e-A1 (motorcykel med lav ydeevne) — L3e-A2 (motorcykel med mellemstor ydeevne) — L3e-A3 (motorcykel med stor ydeevne) ii) særlig anvendelse: — L3e-A1E-, L3e-A2E- eller L3e-A3E-enduromotorcykel — L3e-A1T-, L3e-A2T- eller L3e-A3T-trialmotorcykel

d) klasse L4e (tohjulet motorcykel med sidevogn)

e) klasse L5e (motordrevet tricykel), underopdelt i: i) L5e-A (tricykel), køretøj først og fremmest konstrueret til transport af passagerer ii) L5e-B (erhvervstricykel), erhvervstricykel udelukkende konstrueret til transport af varer

f) klasse L6e (let quadricykel), underopdelt i: i) L6e-A (let on-road-quad) ii) L6e-B (let quadrikøretøj), yderligere underopdelt i: — L6e-B (U-køretøj) (let quadrikøretøj til erhvervsformål): erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer — L6e-B (P-køretøj) (let quadrikøretøj til transport af passagerer): køretøjer først og fremmest konstrueret til transport af passagerer

g) klasse L7e (tunge quadricykler), underopdelt i: i) L7e-A (tung on-road-quad), underopdelt i: — L7e-A1: A1-on-road-quad — L7e-A2: A2-on-road-quad ii) L7e-B (tung terrængående quad), underopdelt i: — L7e-B1: terrængående quad — L7e-B2: side by side-vogn iii) L7e-C (tungt quadrikøretøj), underopdelt i: — L7e-C-U-køretøj: (tungt quadrikøretøj til erhvervsformål) erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer — L7e-C-P-køretøj: (tungt quadrikøretøj til transport af passagerer) køretøjer først og fremmest konstrueret til transport af passagerer.

3. De køretøjer i klasse L, der er opført i stk. 2, klassificeres yderligere efter køretøjets fremdriftssystem:

a) køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor: — kompressionstænding (CI) — styret tænding (PI)

b) køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor med ydre forbrænding, en turbine eller en motor med roterende stempler, hvor et sådant køretøj for så vidt angår opfyldelse af ►C1 krav til miljøpræstationer og til funktionel sikkerhed ◄ sidestilles med en forbrændingsmotor med styret tænding (PI-motor)

c) køretøj, der fremdrives af en motor, der kører på forkomprimeret trykluft og ikke udsender større niveauer af forurenende stoffer og/eller inaktive gasser end de niveauer, der findes i den omgivende luft, hvor et sådant køretøj for så vidt angår krav til funktionel sikkerhed og brændstoftank og brændstofforsyning sidestilles med et køretøj, der kører på gasbrændstof

d) køretøj, der fremdrives af en elektrisk motor

e) hybridkøretøj, der kombinerer en af fremdriftskonfigurationerne som omhandlet i dette stykkes litra a), b), c) eller d) med et eller en kombination af flere af disse fremdriftskonfigurationer, herunder forbrændingsmotorer til forskellige brændstoffer og/eller elmotorer.

4. For så vidt angår klassificering af køretøjer i klasse L i stk. 2: et køretøj, som ikke kan kategoriseres i en bestemt klasse, fordi det overskrider mindst ét af kriterierne fastsat for den pågældende klasse, falder ind under den næst efterfølgende klasse, hvis kriterier den opfylder. Dette gælder for følgende grupper af klasser og underklasser:

a) klasse L1e med underklasserne L1e-A og L1e-B samt klasse L3e med underklasserne L3e-A1, L3e-A2 og L3e-A3

b) klasse L2e og klasse L5e med underklasserne L5e-A og L5e-B

c) klasse L6e med underklasserne L6e-A og L6e-B samt klasse L7e med underklasserne L7e-A, L7e-B og L7e-C

d) enhver anden logisk sekvens af klasser og/eller underklasser hertil foreslået af fabrikanten og godkendt af den godkendende myndighed.

5. Uden at det berører kriterierne for klassificering i (under)klasser, som er fastsat i nærværende artikels stk. 1-4 og i bilag I, finder yderligere underklasser anvendelse som fastsat i bilag V med henblik på at harmonisere ►C1 procedurer for prøvning af miljøpræstationer ◄ på internationalt plan ved at henvise til FN/ECE-regulativer og FN/ECE's globale tekniske forskrifter.

Artikel 5

Bestemmelse af masse i køreklar stand

1. Massen i køreklar stand for et køretøj i klasse L bestemmes ved at måle massen af et ubelastet køretøj, der er klar til normal anvendelse, og omfatter massen af:

a) væsker

b) standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer

c) »brændstof« i brændstoftankene, der fyldes til mindst 90 % af deres kapacitet. Med henblik på dette litra: i) hvis et køretøj drives af et »flydende brændstof«, betragtes dette som »brændstof« ii) hvis et køretøj drives af et flydende »olieblandet brændstof«: — hvis brændstof til køretøjets fremdrift og smøreolie er blandet på forhånd, betragtes denne »forblanding« som »brændstof« — hvis brændstof til køretøjets fremdrift og smøreolie oplagres separat, er det kun det »brændstof«, der driver køretøjet, der betragtes som »brændstof«, eller iii) hvis et køretøj drives af et gasbrændstof, et flydende gasbrændstof eller kører på komprimeret luft, kan massen af »brændstoffet« i gasbrændstoftanken(e) fastsættes til 0 kg

d) karosseriet, kabinen, dørene, og

e) ruderne, tilkoblingen, reservehjulene samt værktøjet.

2. Massen i køreklar stand for et køretøj i klasse L omfatter ikke massen af:

a) føreren (75 kg) og passageren (65 kg)

b) de maskiner eller det udstyr, der befinder sig på ladet

c) fremdrivningsbatteriet/fremdrivningsbatterierne, hvis der er tale om et hybridt eller rent elektrisk køretøj

d) gasbrændstofsystemer samt gasbrændstoftanke, hvis der er tale om et eller flere køretøjer med et, to eller flere brændstoffer, og

e) tanke til komprimeret luft, hvis der er tale om fremdrift ved forkomprimeret luft.







KAPITEL II

GENERELLE FORPLIGTELSER

Artikel 6

Medlemsstaternes forpligtelser

1. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de godkendende myndigheder, der har kompetence med hensyn til spørgsmål vedrørende godkendelse, og de markedsovervågningsmyndigheder, der har kompetence i spørgsmål vedrørende markedsovervågning i henhold til denne forordning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om oprettelsen og udpegelsen af sådanne myndigheder.

Underretningen vedrørende de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne skal bl.a. indeholde oplysning om deres navn, adresse, herunder e-mailadresse, samt deres ansvarsområde. Kommissionen offentliggør en liste over og oplysninger om de godkendende myndigheder på sit websted.

2. Medlemsstaterne tillader kun markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.

3. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring af, registrering af eller ibrugtagning af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af denne forordning, hvis de opfylder kravene i denne forordning.

4. Medlemsstaterne skal tilrettelægge og udføre markedsovervågning og kontrol af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der indføres på markedet, i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 765/2008.

Artikel 7

De godkendende myndigheders forpligtelser

1. De godkendende myndigheder sikrer, at fabrikanter, der ansøger om typegodkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.

2. De godkendende myndigheder godkender kun sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.

Artikel 8

Markedsovervågningsforanstaltninger

1. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder foretager markedsovervågningsmyndighederne i passende omfang behørig dokumentkontrol under hensyntagen til de anerkendte principper for risikovurdering, klager og øvrige oplysninger.

Markedsovervågningsmyndighederne kan kræve, at erhvervsdrivende gør sådan dokumentation og information tilgængelig, i det omfang det skønnes nødvendigt for gennemførelsen af myndighedernes aktiviteter.

Hvis erhvervsdrivende fremviser typeattester, tager markedsovervågningsmyndighederne behørigt hensyn til sådanne attester.

2. Artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse i sin helhed på dele og andet udstyr, som ikke er omfattet af nærværende artikels stk. 1.

Artikel 9

Fabrikanternes forpligtelser

1. Fabrikanterne sikrer, at deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, når de markedsføres eller ibrugtages, er fremstillet og godkendt i henhold til kravene i denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.

2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på den etape i opbygningen af et køretøj, som fabrikanten forestår. Enhver fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere etaper, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de ændrede komponenter og systemer.

3. Fabrikanter, der ændrer et delvis opbygget køretøj på en sådan måde, at det kan godkendes som tilhørende en anden køretøjsklasse, med det resultat at de lovgivningsmæssige krav, der er blevet vurderet allerede på et tidligere trin af godkendelsesprocessen, har ændret sig, er også ansvarlige for opfyldelsen af de krav, der gælder for den køretøjsklasse, som det ændrede køretøj kan godkendes til.

4. Med henblik på godkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfattet af denne forordning skal fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpege en enkelt repræsentant, der er etableret i Unionen, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.

5. Fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpeger desuden en fælles repræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på markedsovervågning, og denne kan være den i stk. 4 omhandlede repræsentant eller en yderligere repræsentant.

6. Fabrikanterne er over for den godkendende myndighed ansvarlige for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen og for produktionens overensstemmelse, uanset om de er direkte involveret i alle etaper af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

7. I henhold til denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i henhold til denne forordning, sikrer fabrikanterne, at der findes procedurer til sikring af produktionsseriers fortsatte overensstemmelse med den godkendte type. Der tages i overensstemmelse med kapitel VI hensyn til ændringer i et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds konstruktion eller karakteristika og ændringer i de krav, som et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed erklæres i overensstemmelse med.

8. Ud over den lovpligtige mærkning og typegodkendelsesmærker på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder i henhold til artikel 39 skal fabrikanterne angive navn, registreret handelsnavn eller registreret varemærke og en adresse i Unionen, hvor de kan kontaktes, på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som gøres tilgængelige på markedet, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, som følger med komponenten eller den separate tekniske enhed.

9. Fabrikanterne sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

Artikel 10

Fabrikantens forpligtelser med hensyn til deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko

1. Fabrikanter, der mener eller har grund til at formode, at et køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, som de har fremstillet, og som blevet markedsført eller taget i brug, ikke er i overensstemmelse med denne forordning eller de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, træffer straks de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, trække det/den tilbage eller tilbagekalde den/det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.

Fabrikanten orienterer straks den godkendende myndighed, der udstedte godkendelsen, og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.

2. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter fabrikanten straks de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret er blevet gjort tilgængelig på markedet eller taget i brug, herom og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.

3. Fabrikanten opbevarer informationsmappen som omhandlet i artikel 29, stk. 10, og køretøjsfabrikanten opbevarer desuden et eksemplar af typeattesterne som omhandlet i artikel 38, således at de er til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og for en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.

4. Fabrikanten giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den pågældende myndighed gennem den godkendende myndighed et eksemplar af EU-typegodkendelsesattesten eller den i artikel 51, stk. 1, omhandlede tilladelse, der påviser køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for denne myndighed let forståeligt sprog. Fabrikanten samarbejder med medlemsstatens myndighed med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008 for at fjerne de risici, der måtte være i forbindelse med et af fabrikantens køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet markedsført, registreret eller taget i brug.

Artikel 11

Fabrikantens repræsentanters forpligtelser med hensyn til markedsovervågning

Fabrikantens repræsentant med hensyn til markedsovervågning skal udføre de opgaver, der er fastsat i det mandat, denne har modtaget fra fabrikanten. Mandatet skal som minimum sætte en repræsentant i stand til:

a) at have adgang til den informationsmappe, der er omhandlet i artikel 27, og typeattesterne omhandlet i artikel 38, således at de kan stilles til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og for en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed

b) på grundlag af en godkendende myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens og den separate tekniske enheds fremstillings overensstemmelse

c) at samarbejde med de godkendende myndigheder eller markedsovervågningsmyndighederne, efter disses anmodning, om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de alvorlige risici, som køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr, der er omfattet af repræsentantens mandat, udgør.

Artikel 12

Importørens forpligtelser

1. Importøren må kun markedsføre køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der enten er blevet EU-typegodkendt eller opfylder kravene til national godkendelse, eller dele eller udstyr, der fuldt ud underlagt af kravene i forordning (EF) nr. 765/2008.

2. Før markedsføring af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er typegodkendt, sikrer importøren, at der forefindes en informationspakke, der opfylder artikel 29, stk. 10, og at systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med det påkrævede typegodkendelsesmærke og er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 8. For så vidt angår køretøjer, kontrollerer importøren, at køretøjet ledsages af den krævede typeattest.

3. Hvis en importør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, og særligt at den eller det ikke svarer til typegodkendelsen, må vedkommende ikke markedsføre, tillade ibrugtagning af eller registrere køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse. Hvis vedkommende endvidere finder eller har grund til at formode, at køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, skal vedkommende desuden underrette fabrikanten og markedsovervågningsmyndighederne herom. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, skal importøren også underrette den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen, herom.

4. Importørerne skal angive navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse på køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret.

5. Importøren sikrer, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er ledsaget af de anvisninger og oplysninger, som påkrævet i artikel 55, på de pågældende medlemsstaters officielle sprog.

6. Importøren sikrer, at opbevarings- og transportforholdene for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

7. Hvor det anses for hensigtsmæssigt på grund af de alvorlige risici, et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr udgør, skal importøren af hensyn til beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed undersøge og om nødvendigt føre register over klager over og tilbagekaldelser af køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr og holde distributørerne underrettet om denne overvågning.

Artikel 13

Importørernes forpligtelser vedrørende de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko

1. Importører, der finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har markedsført, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, skal straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, trække den eller det tilbage eller tilbagekalde den eller det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.

2. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter importørerne straks fabrikanten og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor den eller det er blevet markedsført, herom. Importørerne underretter dem ligeledes om eventuelle foranstaltninger, der er truffet, og giver nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og om eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.

3. Importøren skal i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og i en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opbevare et eksemplar af typeattesten, så den er til rådighed for de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne, og sikre, at informationspakken omhandlet i artikel 29, stk. 10, kan stilles til rådighed for disse myndigheder efter anmodning.

4. Importørerne skal på begrundet anmodning af en national myndighed give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. Importørerne samarbejder på myndighedens anmodning med denne om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har markedsført.

Artikel 14

Distributørernes forpligtelser

1. Distributørerne skal, når de gør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr tilgængelig på markedet, handle med behørig omhu for så vidt angår kravene i denne forordning.

2. Distributørerne skal, inden de gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, kontrollere, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med den påkrævede foreskrevne mærkning eller det påkrævede foreskrevne typegodkendelsesmærke og er ledsaget af den påkrævede dokumentation og af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed skal gøres tilgængelig på markedet, og at importøren og fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 12, stk. 2 og 4, og artikel 39, stk. 1 og 2.

3. Distributørerne sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.

Artikel 15

Distributørernes forpligtelser med hensyn til de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko

1. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, må vedkommende ikke tilgængeliggøre køretøjet på markedet, registrere køretøjet eller ibrugtage køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse.

2. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har gjort tilgængelig på markedet eller registreret eller hvis ibrugtagning, vedkommende er ansvarlig for, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, underretter vedkommende fabrikanten eller dennes repræsentant for at sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger i henhold til artikel 10, stk. 1, eller artikel 13, stk. 1, for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse eller tilbagekalde det/den, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.

3. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter distributører straks fabrikanten, importøren og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor de har gjort køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret tilgængelig på markedet, herom. Distributøren underretter dem ligeledes om eventuelt trufne foranstaltninger og giver dem nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.

4. Distributørerne skal efter begrundet anmodning fra en national myndighed sikre, at fabrikanten forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 10, stk. 4, eller, at importøren forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 13, stk. 3. Distributøren samarbejder med den nationale myndighed på dennes anmodning, med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008 for at fjerne de risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har gjort tilgængelig på markedet.

Artikel 16

Tilfælde, hvor fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren

En importør eller distributør anses for at være en fabrikant i denne forordnings forstand og er underlagt fabrikantens forpligtelser i artikel 9-11, hvis importøren eller distributøren gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, registrerer den eller det eller er ansvarlig for ibrugtagningen heraf under eget navn eller handelsmærke eller ændrer et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed på en sådan måde, at overensstemmelsen med de gældende krav kan påvirkes heraf.

Artikel 17

Identifikation af erhvervsdrivende

De erhvervsdrivende skal efter anmodning i en periode på ti år for et køretøj og i en periode på fem år for et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr oplyse den godkendende myndighed og markedsovervågningsmyndigheden om:

a) enhver erhvervsdrivende, som har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til dem

b) enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til.







KAPITEL III

MATERIELLE KRAV

Artikel 18

Generelle materielle krav

1. Køretøjer i klasse L og systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer skal opfylde kravene opført i bilag II til VIII, der finder anvendelse på de relevante (under)klasser af køretøjer.

2. Køretøjer i klasse L eller deres systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, hvis elektromagnetiske kompatibilitet er dækket af de delegerede retsakter, som omhandlet i nærværende artikels stk. 3, vedrørende køretøjskonstruktion og i de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, er ikke underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/108/EF af 15. december 2004 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet ( 26 ).

3. For at opfylde de typegodkendelseskrav til køretøjer i klasse L, der er fastsat i denne forordning, vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer som beskrevet i bilag II, (A), (B) og (C) og sikrer derved et højt niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse som defineret i de relevante bestemmelser i denne forordning. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.

Artikel 19

Forbud mod manipulationsanordninger

Anvendelsen af manipulationsanordninger, som mindsker sikkerheden, den elektromagnetiske kompatibilitet, egendiagnosesystemets (OBD) funktion, eller effektiviteten af systemer til støjbekæmpelse eller begrænsning af forurenende emissioner, er forbudt. Et konstruktionselement anses ikke for en manipulationsanordning, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:

a) Anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed.

b) Anordningen fungerer kun i forbindelse med start af motoren.

c) Driftsbetingelserne indgår i væsentligt omfang i prøvningsprocedurerne til kontrol af, om køretøjet er i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.

Artikel 20

Foranstaltninger for fabrikanter vedrørende ændringer af køretøjers drivaggregat

1. Køretøjsfabrikanter skal udstyre køretøjer i klasse L med undtagelse af underklasserne L3e-A3 og L4e-A3 med særlige anordninger til forhindring af ulovlige indgreb i et køretøjs drivaggregat i form af en række tekniske krav og specifikationer med det formål:

a) at forhindre ændringer, der kan forringe sikkerheden, især ved at øge køretøjets ydelse ved ulovlige indgreb i drivaggregatet for at øge det maksimale drejningsmoment og/eller den maksimale effekt og/eller køretøjets maksimale konstruktivt bestemte hastighed, der er blevet behørigt fastsat under den typegodkendelsesprocedure, som køretøjsfabrikanten har fulgt, og/eller

b) at forhindre miljøskader.

2. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende særlige krav til de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, og med henblik på at lette overensstemmelsen med stk. 4. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.

3. Efter en ændring af drivaggregatet skal et køretøj være i overensstemmelse med de tekniske krav til den oprindelige køretøjsklasse og underklasse, eller, hvis dette er relevant, den nye køretøjsklasse og underklasse, som var i kraft, da det oprindelige køretøj blev markedsført, registreret eller ibrugtaget, herunder de seneste ændringer af kravene.

Hvis køretøjsfabrikanten konstruerer drivaggregatet på en type køretøj på en måde, der giver mulighed for at ændre det, så køretøjet ikke længere er i overensstemmelse med den godkendte type, men ville svare til en yderligere variant eller version, inkluderer køretøjsfabrikanten de relevante oplysninger for hver variant eller version i ansøgningen, og hver enkelt variant eller version skal udtrykkeligt typegodkendes. Hvis det ændrede køretøj falder ind under en ny klasse eller underklasse, ansøges der om en ny typegodkendelse.

4. Med forbehold af stk. 1 og for at undgå ændringer eller justeringer med skadelige indvirkninger på den funktionelle sikkerhed eller på køretøjets miljøpræstation bestræber fabrikanten sig gennem bedste ingeniørmæssig praksis på at undgå, at sådanne ændringer eller justeringer er teknisk mulige, medmindre sådanne ændringer eller justeringer er angivet udtrykkeligt og indeholdt i informationsmappen og derved omfattet af typegodkendelsen.

Artikel 21

Generelle krav til egendiagnosesystemer (OBD)

1. Køretøjer i klasse L skal være udstyret med et egendiagnosesystem, der opfylder de funktionelle krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til stk. 5, fra de anvendelsesdatoer, som er angivet i bilag IV.

2. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.1 i bilag IV, skal køretøjer i (under)klasse L3e, L4e, L5e-A L6e-A og L7e-A være udstyret med et OBD I-system, der overvåger enhver fejl i strømkredsene og elektronikken i emissionsbegrænsningssystemet og rapporterer om fejl, der medfører, at emissionsgrænseværdierne i bilag VI (B1) overskrides.

3. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.2 i bilag IV, skal køretøjer i (under)klasse L3e til L7e være udstyret med et OBD I-system, der overvåger enhver fejl i strømkredsene og elektronikken i emissionsbegrænsningssystemet, og som reagerer, hvis emissionsgrænseværdierne i bilag VI (B2) overskrides. OBD I-systemer for disse (under)klasser af køretøjer rapporterer også, hvis der opstår en driftsform, der i væsentlig grad reducerer motorens drejningsmoment.

4. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.3 i bilag IV, og afhængig af artikel 23, stk. 5, skal køretøjer i (under)klasse L3e, L5e-A, L6e-A og L7e-A yderligere være udstyret med et OBD II-system, der overvåger og rapporterer om fejl i og forringelser af emissionsbegrænsningssystemet, der resulterer i, at de OBD-emissionsgrænseværdier, der er fastlagt i bilag VI (B2), overskrides.

5. Med henblik på at harmonisere OBD-systemet, der rapporterer om fejl i den funktionelle sikkerhed eller emissionsbegrænsningssystemet, og for at fremme en effektiv reparation af et køretøj tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske krav til egendiagnose, herunder funktionelle OBD-krav og prøvningsprocedurer for de emner, der er opført i stk. 1-4, og ►C1 som omhandlet i bilag II (C1) 11 ◄ og prøvningstype VIII som omhandlet i bilag V.

Artikel 22

Krav til køretøjers funktionelle sikkerhed

1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer i køretøjet eller andre trafikanter kommer til skade, er mindst mulig.

2. Fabrikanten sikrer, at køretøjets funktionelle sikkerhed varer i hele køretøjets levetid under normale anvendelsesforhold og vedligeholdelse i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger. Fabrikanten giver en udtalelse i informationsmappen med bekræftelse af, at holdbarheden af de systemer, de dele og det udstyr, der er afgørende for den funktionelle sikkerhed, sikres gennem passende prøvning og anvendelse af god ingeniørmæssig praksis.

3. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i bilag II og VIII og opfylder prøvningsprocedurerne og kravene til ydeevne som fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til stk. 5.

4. Køretøjskomponenter, hvis risici i forbindelse med elektricitet er dækket af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, er ikke underlagt Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser ( 27 ).

5. For at sikre at der opnås et højt niveau af funktionel sikkerhed, vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 om særlige krav anført i bilag II (B), vedrørende køretøjers funktionelle sikkerhed og baserer sig, hvor det er relevant, på de forbedrede krav til funktionel sikkerhed, som er fastsat i bilag VIII. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.

6. Kommissionen vedtager i en anden etape og senest den 31. december 2020 en delegeret retsakt i henhold til artikel 75 for at harmonisere kravene til og prøvningerne af normal levetid for at sikre køretøjskonstruktionens integritet som angivet i ►C1 bilag II (B.18) ◄ .

7. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte en model for fabrikantens udtalelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.

Artikel 23

Krav til miljøpræstationer

1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at deres miljøpåvirkning mindskes mest muligt. Fabrikanten sikrer, at typegodkendte køretøjer opfylder kravene til miljøpræstationer som fastsat i bilag II, V og VI og inden for holdbarheden i kilometer som fastsat i bilag VII.

2. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne og prøvningskravene som fastsat i bilag V, inden for anvendelsesdatoerne i bilag IV, der vil blive fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12.

3. Fabrikanten sikrer, at typegodkendelseskrav til kontrol af holdbarhedskrav er opfyldt. Efter fabrikantens valg anvendes en af følgende holdbarhedsprøvninger til over for den godkendende myndighed at godtgøre, at det typegodkendte køretøjs miljøpræstationer er varige:

a) faktisk holdbarhedsprøvning med fuldt kilometertal: Prøvekøretøjerne akkumulerer fysisk den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A) og prøves i overensstemmelse med proceduren for prøvningstype V som fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12. Resultatet af emissionsprøvningen til og med den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A), skal være lavere end de ►C1 prøvningsgrænser for miljøpræstationer ◄ , der er fastsat i bilag VI (A).

b) faktisk holdbarhedsprøvning med delvist kilometertal: Prøvningen af køretøjerne akkumulerer fysisk mindst 50 % af den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A), og prøves i overensstemmelse med proceduren for prøvningstype V som fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12. Som det angives i den pågældende retsakt, ekstrapoleres prøvningsresultaterne op til den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A). Både prøvningsresultaterne og de ekstrapolerede resultater skal være lavere end de ►C1 prøvningsgrænser for miljøpræstationer ◄ , der er fastsat i bilag VI (A).

▼C1

c) procedure for matematisk varighed: For hver emissionsbestanddel skal produktet af multiplikationen af ældningsfaktoren som fastsat i bilag VII (B), og resultatet af prøvningen af miljøpræstationer for et køretøj, der har kørt mindst 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør, give et resultat, der er lavere end den prøvningsgrænse for miljøpræstationer, der er fastsat i bilag VI (A).

▼B

4. Senest den 1. januar 2016 gennemfører Kommissionen en omfattende undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser. Undersøgelsen skal evaluere luftkvaliteten og den andel af forurenende stoffer, som køretøjerne i klasse L bidrager med, og skal omfatte kravene til prøvningstype I, IV, V, VII og VIII opført i bilag V.

Den skal opstille og evaluere den nyeste videnskabelige viden, videnskabelige forskningsresultater, modelbygning og omkostningseffektivitet med henblik på at opstille definitive politikforanstaltninger ved bekræftelse og endelig tilrettelæggelse af gennemførelsen af Euro 5 fastlagt i bilag IV, og ►C1 kravene til miljøpræstationer ◄ for Euro 5 fastlagt i bilag V, i bilag VI (A2), (B2) og (C2), samt i bilag VII vedrørende Euro 5-holdbarhed og forringelsesfaktorer.

5. På grundlag af resultaterne, som der henvises til i stk. 4, forelægger Kommissionen seneste den 31. december 2016 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om følgende:

a) gennemførelsesdatoerne for Euro 5 som omhandlet i bilag IV

b) emissionsgrænserne for Euro 5 som omhandlet i bilag VI (A2), og OBD-grænseværdierne i bilag VI (B2)

c) at alle nye typer køretøjer i (under)klasse L3e, L5e, L6e-A og L7e-A ud over OBD I også skal være udstyret med OBD II på Euro 5-niveau

d) kilometertallene for holdbarhed for Euro 5 som omhandlet i bilag VII (A), og forringelsesfaktorerne for Euro 5-niveauet som omhandlet i bilag VII (B).

Kommissionen fremsætter passende lovforslag i lyset af denne rapport.

6. Kommissionen vedtager på grundlag af resultaterne af undersøgelsen af de miljømæssige konsekvenser en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 75 der fastsætter hvilke af (under)klasserne L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B og L7e-C for Euro 5, der skal underlægges SHED-prøvning eller gennemtræningsprøvning for brændstoftank og -rør, idet prøvningsgrænserne er anført i bilag VI (C2).

7. Fabrikanten sikrer, at køretøjer i klasse L er i overensstemmelse med de gældende prøvningskrav hvad angår miljøpræstation med henblik på godkendelse og udvidelser som fastsat i bilag V (A).

8. Med hensyn til prøvningstype I er den relevante emissionsgrænse for motorcykler i klasse L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 eller 3) og L3e-AxT (Trial, x = 1, 2 eller 3) summen af of L2 (THC) og L3 (NOx) i bilag VI (A). Resultatet af emissionsprøvningen (NOx + THC) skal være mindre end eller lig med denne grænse (L2 + L3).

9. Køretøjer i klasse L4e skal opfylde de ►C1 krav til miljøpræstationer ◄ , der er fastsat for køretøjer i klasse L3e i bilag V, og for så vidt angår prøvningstype I, IV,VII og VIII i bilag V prøves hele enheden af basiskøretøjet med sidevogn monteret eller alene basiskøretøjet uden sidevogn monteret, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.

10. Fabrikanterne sikrer, at alle forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, der markedsføres eller ibrugtages i Unionen, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning.

11. De krav, der er omhandlet i stk. 1 til 10, finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder i overensstemmelse med bilag II.

12. For at sikre et højt niveau af miljøbeskyttelse tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske specifikationer for ►C1 krav til miljøpræstationer ◄ for de områder, der henvises til i nærværende artikels stk. 1, 2, 3, 6 og 7, herunder prøvningsprocedurer.

Artikel 24

Yderligere ►C1 krav til miljøpræstationer ◄ med hensyn til emission af drivhusgasser, brændstofforbrug og elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde

1. CO2-emissioner (carbondioxid) bestemmes af fabrikanten i den relevante emissionsprøvningscyklus i laboratorium og indberettes af fabrikanten til den godkendende myndighed. Brændstofforbruget og/eller det elektriske energiforbrug samt den elektriske rækkevidde beregnes enten på grundlag af laboratorieprøvningsresultaterne for emission i forbindelse med typegodkendelsen eller måles under overværelse af den tekniske tjeneste og indberettes til den godkendende myndighed.

2. Resultatet af CO2-målingen og det beregnede eller målte brændstofforbrug, det elektriske energiforbrug samt den elektriske rækkevidde skal indgå i informationsmappen som angivet i den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4, og de relevante oplysninger skal også være angivet i typeattesten.

Ud over angivelse i typeattesten sikrer fabrikanterne, at køberen af køretøjet ved købet af et nyt køretøj modtager data om CO2-emission, brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde i et format, som de finder egnet.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 om krav til prøvningstype VII-prøvningsproceduren vedrørende metoderne for måling af CO2-emission og beregning og måling af brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde.







KAPITEL IV

EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER

Artikel 25

EU-typegodkendelsesprocedurer

1. Ved ansøgning om typegodkendelse af helt køretøj kan fabrikanten vælge én af følgende procedurer:

a) trinvis typegodkendelse

b) enkelttrintypegodkendelse

c) blandet typegodkendelse.

Derudover kan fabrikanter af køretøjsklasser fastsat i stk. 5 vælge etapevis typegodkendelse.

Ved typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder finder kun proceduren for enkelttrintypegodkendelsen anvendelse.

2. Den trinvise typegodkendelse består af en trinvis indsamling af hele sættet af EU-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder som indgår i køretøjet, og som på sidste trin fører til type-godkendelse af hele køretøjet.

3. Enkelttrintypegodkendelsen består i en godkendelse af et helt køretøj som helhed i en enkelt operation.

4. Blandet typegodkendelse er en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EU-typegodkendelsesattester for disse systemer.

5. I en etapevis typegodkendelsesprocedure attesterer en eller flere godkendende myndigheder, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning.

En etapevis typegodkendelse meddeles for de typer delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen som omhandlet i artikel 27, og som opfylder de tekniske krav, som er fastsat i de relevante retsakter, der er opført i bilag II, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.

6. Typegodkendelsen for den sidste etape i færdigopbygningen meddeles først, når den godkendende myndighed har kontrolleret, at det køretøj, der typegodkendes i den sidste etape, på dette tidspunkt opfylder alle gældende tekniske krav. Dette omfatter en dokumentkontrol af alle krav henhørende under en typegodkendelse for et delvis opbygget køretøj, som er givet i løbet af en etapevis procedure, selv hvis denne er givet for et køretøj fra en anden (under)klasse.

Den etapevise typegodkendelse, som der henvises til i stk. 1, andet afsnit, finder kun anvendelse på køretøjer i underklasserne L2e -U, L4e, L5e-B, L6e-BU og L7e-CU.

7. Valg af godkendelsesprocedure berører ikke de gældende væsentlige krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for køretøjet som helhed.

8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de nærmere detaljer i ordningerne for typegodkendelsesprocedurerne. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.

Artikel 26

Ansøgning om typegodkendelse

1. Fabrikanten indsender ansøgningen om typegodkendelse til den godkendende myndighed.

2. Der må kun indgives én ansøgning for en bestemt type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indgives i én medlemsstat.

3. Der indsendes en separat ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.

Artikel 27

Informationsmappe

1. Ansøgeren skal levere en informationsmappe til den godkendende myndighed.

2. Informationsmappen skal indeholde følgende:

a) et oplysningsskema

b) alle data, tegninger, fotografier og andre oplysninger

c) for køretøjer en angivelse af, hvilke(n) procedure(r) der er valgt i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1

d) alle yderligere oplysninger, som den godkendende myndighed anmoder om i forbindelse med ansøgningsproceduren.

3. Informationsmappen kan leveres på papir eller i et elektronisk format, som godtages af den tekniske tjeneste og den godkendende myndighed.

4. Kommissionen fastlægger modeller for oplysningsskemaet og informationsmappen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.

Artikel 28

Særlige regler for oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse efter forskellige procedurer

1. En ansøgning om trinvis typegodkendelse skal vedlægges en informationsmappe i overensstemmelse med artikel 27 og et komplet sæt af de typegodkendelsesattester, der kræves i henhold til de gældende retsakter, der er opført i bilag II.

Hvis der er tale om typegodkendelse af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter opført i bilag II, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationsmappe, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.

2. En ansøgning om enkelttringodkendelse vedlægges en informationsmappe som omhandlet i artikel 27 indeholdende de relevante oplysninger i overensstemmelse med gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning for så vidt angår disse gældende retsakter.

3. Hvis der er tale om en blandet typegodkendelsesprocedure vedlægges informationsmappen en eller flere typegodkendelsesattester, som er påkrævet i henhold til gældende retsakter opført i bilag II, og den skal, hvis der ikke fremlægges en typegodkendelsesattest, omfatte de relevante oplysninger i overensstemmelse med gennemførelsesretsakterne vedtaget i henhold til denne forordning, for så vidt angår disse gældende retsakter.

4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 afgives følgende oplysninger ved en etapevis typegodkendelse:

a) i første etape: de dele af informationsmappen og EU-typegodkendelsesattesterne, som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade

b) i anden og alle følgende etaper: de dele af informationsmappen og de EU- typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsetape, samt et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på den forudgående fremstillingsetape, samt udtømmende detaljerede oplysninger om enhver ændring af og tilføjelse til køretøjet, som fabrikanten har foretaget.

De i nærværende stykke, første afsnit, litra a) og b) anførte oplysninger kan leveres i overensstemmelse med stk. 3.

5. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, pålægge fabrikanten at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.







KAPITEL V

GENNEMFØRELSE AF EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE

Artikel 29

Generelle bestemmelser

1. De godkendende myndigheder meddeler først EU-typegodkendelse efter at have kontrolleret de ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i artikel 33, og at typen af køretøj, system, komponent eller separat teknisk enheds opfylder de gældende krav.

2. Meddelelse af EU-typegodkendelser finder sted i overensstemmelse med dette kapitel.

3. Hvis en godkendende myndighed konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden eller i alvorlig grad kan skade miljøet eller den offentlige sundhed, kan den afvise at meddele EU-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret sagsmappe, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.

4. EU-typegodkendelsesattesterne nummereres efter et harmoniseret system, der fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.

5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på en måned efter udstedelsen af EU-typegodkendelsesattesten de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater et eksemplar af EU-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt, via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.

6. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse med angivelse af grundene hertil.

7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater en liste over EU-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har meddelt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode.

8. Hvis den anmodes herom af en godkendende myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har meddelt en EU-typegodkendelse, inden for en frist på en måned efter at have modtaget anmodningen fremsende førstnævnte myndighed et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er anmodet om, med bilag via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.

9. Hvis Kommissionen anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed de oplysninger, der er omhandlet i punkt 5 til 8, også til Kommissionen.

10. Den godkendende myndighed samler en informationspakke, der omfatter informationsmappen samt prøvningsrapporten og alle andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har vedlagt informationsmappen under udførelsen af sine opgaver. Informationspakken skal indeholde et indeks over dens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, og idet hvert dokument skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer. Den godkendende myndighed stiller de oplysninger, der indgår i informat