1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M2 RÅDETS DIREKTIV
af 29. januar 1985
om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter af animalsk oprindelse, der er
omhandlet i bilag A til direktiv 89/662/EØF og i direktiv 90/675/EØF
(85/73/EØF) ◄
(EFT L 32 af 5.2.1985, s. 14)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 88/409/EØF af 15. juni 1988 L 194 28 22.7.1988
►M2 Rådets direktiv 93/118/EF af 22. december 1993 L 340 15 31.12.1993
►M3 Rådets direktiv 94/64/EØF af 14. december 1994 L 368 8 31.12.1994
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 280 af 29.10.1994, s. 91 (93/118/EF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 29. januar 1985
om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af produkter
af animalsk oprindelse, der er omhandlet i bilag A til direktiv 89/
662/EØF og i direktiv 90/675/EØF
(85/73/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Med henblik på bl.a. at gøre sundhedsgarantierne ensartede for forbru-
gerne er der ved direktiv 64/433/EØF (4), senest ændret ved direktiv 83/
90/EØF (5), fastsat bestemmelser om sundhedsmæssig undersøgelse og
kontrol af fersk kød, der vil kunne bringes i handelen inden for Fælles-
skabet;
med henblik på at beskytte menneskers og dyrs sundhed inden for
Fællesskabet er det ved direktiv 72/462/EØF (6), senest ændret ved
direktiv 83/91/EØF (7), fastsat, at medlemsstaternes kompetente
myndigheder skal foretage sundhedsmæssige kontrol ved indførsel af
fersk kød, og at veterinærsagkyndige fra medlemsstaterne og Kommis-
sionen skal foretage sundhedsmæssig kontrol i de eksporterendetredjelande;
direktiv 64/433/EØF vedrører kun fersk kød, som vil kunne bringes i
handelen inden for Fællesskabet; medlemsstaternes myndigheder har
dog iværksat nationale ordninger for kontrol af fersk kød, der udeluk-kende er bestemt til det nationale marked;
der er ved direktiv 71/118/EØF (
8), senest ændret ved direktiv 84/642/
EØF (9), fastsat bestemmelser om sundhedsmæssig undersøgelse og
kontrol af fersk fjerkrækød;
i forbindelse med denne sundhedsmæssige undersøgelse og kontrol
opkræves der afgifter, hvis finansiering for tiden sker på forskelligmåde i medlemsstaterne; denne uensartethed vil kunne påvirke
vilkårene for konkurrencen mellem produkter, hvoraf størstedelen er
omfattet af fælles markedsordninger;
for at råde bod på denne situation bør der fastsættes ensartede regler
for finansiering af undersøgelser og kontrol af denne art;
som følge af nationale forvaltnings- og finansieringsbestemmelser og
-procedurer, bør der fastsættes en yderligere frist på to år med henblikpå at gøre det muligt for Den hellenske Republik at iværksætte den1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 168 af 28. 6. 1984, s. 4, EFT nr. C 97 af 29. 4. 1981, s. 12, og
EFT nr. C 162 af 22. 6. 1984, s. 10.
(2) EFT nr. C 87 af 5. 4. 1982, s. 116 og udtalelse afgivet den 17. 1. 1985
(endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT nr. C 307 af 19. 11. 1984, s. 1 og Udtalelse afgivet den 12. 12. 1984
(endnu ikke offentliggjort i EFT).
(4) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64.
(5) EFT nr. L 59 af 5. 3. 1983, s. 10.
(6) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28.
(7) EFT nr. L 59 af 5. 3. 1983, s. 34.
(8) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23.
(9) EFT nr. L 339 af 27. 12. 1984, s. 26.▼M2
▼B
▼B
nødvendige mekanisme til opkrævning af afgiften i forbindelse med
undersøgelse og kontrol —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne drager omsorg for,
— at opkræve en EF-afgift til dækning af udgifterne til sundheds-
mæssig undersøgelse og kontrol af det i direktiv 64/433/EØF, 72/
462/EØF og 71/118/EØF omhandlede kød, herunder udgifterne iforbindelse med den i direktiv 86/469/EØF omhandlede kontrolsamt udgifterne i forbindelse med kontrol af reglerne i direktiv 93/118/EØF (
1)
— at sikre finansieringen af
— anden veterinærundersøgelse og kontrol af de produkter, der er
anført i de i bilag A til direktiv 89/662/EØF nævnte direktiver
— kontrol i henhold til direktiv 90/675/EØF for andre produkter af
animalsk oprindelse end kød af dyr, der er omhandlet i første
led, herunder kontrol til påvisning af restkoncentrationer.
2. De istk. 1 nævnte afgi fter fastsættes således, at de dækker de om-
kostninger, som den kompetente myndighed har i forbindelse med
— lønninger, herunder arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger
— administrationsudgifter, hvortil kan henregnes de udgifter, der er
nødvendige til kontrolpersonalets efter- og videreuddannelse
til gennemførelse af de undersøgelser og den kontrol, der er omhandlet
istk. 1.
3. Enhver direkte eller indirekte refusion af de i dette direktiv fast-
satte afgifter forbydes.
Artikel 2
1. Med henblik på finansiering af den kontrol, der udføres af de
kompetente myndigheder i henhold til de direktiver, der er nævnt iartikel 1, og kun med dette formål, sørger medlemsstaterne for at
opkræve
— EF-afgifter fra den 1. januar 1994 i overensstemmelse med bilagets
retningslinjer for kød, der er omhandlet i direktiv 64/433/EØF, 71/
118/EØF og 72/462/EØF
— en EF-afgift for kontrol af de produkter af animalsk oprindelse, der
er omhandlet iarti kel 1, stk. 1, andet led, fra en dato, der skal fast-sættes ved vedtagelsen af de afgørelser, der er omhandlet iarti kel 6.
2. Indtil de afgørelser, der er nævnt i stk. 1, andet led, er truffet, kan
medlemsstaterne opkræve nationale udgifter under overholdelse af de
relevante principper for fastsættelsen af EF-afgifter.
3. En medlemsstat kan opkræve beløb, der er større end EF-afgif-
terne, forudsat at den samlede afgift, som medlemsstaten opkræver,ikke overstiger de faktiske undersøgelsesudgifter.
4. EF-afgifterne træder i stedet for enhver anden sundhedsskat eller
-afgift, som nationale, regionale eller kommunale myndigheder imedlemsstaterne opkræver for den iarti kel 1 nævnte undersøgelse ogkontrol samt udstedelse af certifikat. Dog kan medlemsstaterne indtil
31. december 1995 opkræve udgifterne til registrering af slagterier,
der er meddelt autorisation i overensstemmelse med retsforskrifterne ibilag A i direktiv 89/662/EØF.
Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for at opkræve
en afgift til epizootiebekæmpelse.1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 3
(1) EFT nr. L 340 af 31. 12. 1993, s. 15▼M2
▼M2
5. Medlemsstaterne tilsender første gang to år efter indførelsen af
den nye ordning og derefter på Kommissionens anmodning oplysningertil Kommissionen om fordelingen og anvendelsen af disse afgifter og
de skal kunne begrunde beregningsmetoden.
Artikel 3
1. Som led i den kontrol, der er omhandlet i artikel 12 i direktiv 64/
433/EØF, artikel 10 i direktiv 71/118/EØF og artikel 20 i direktiv 90/
675/EØF kan Kommissionen uanmeldt kontrollere, hvordan dettedirektiv reelt anvendes.
2. Når en medlemsstat finder, at kontrollen udføres på en sådan
måde i en anden medlemsstat, at afgifterne efter dette direktiv ikkesvarer til de faktiske kontroludgifter, anvender den de relevantebestemmelser i direktiv 89/608/EØF, navnlig artikel 10 og 11.
Artikel 4
Afgifterne afholdes af lederen eller ejeren af den virksomhed, der
udøver de aktiviteter, der nævnes i de direktiver, der omhandles i bilagA til direktiv 89/662/EØF, idet disse personer dog har mulighed for atovervælte afgiften for den pågældende aktivitet på den fysiske eller
juridiske person, for hvis regning aktiviteterne udøves. For importens
vedkommende betales afgiften af importøren eller den toldklarerer, derhandler på importørens vegne.
Artikel 5
Kursen for omregning af de i dette direktiv i ecu fastsatte beløb til nati-
onal valuta er den kurs, der offentliggøres hvert år i C-udgaven af De
Europæiske Fællesskabers Tidende på den første arbejdsdag i
september.
Denne kurs anvendes fra den 1. januar året efter.Dog anvender medlemsstaterne for 1994 den omregningskurs, der var
gældende den 1. september 1992, og for 1995 gennemsnittet af deomregningskurser, der er offentliggjort i henhold til stk. 1 for de sidste
tre års vedkommende.
Artikel 6
1. Rådet kan med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen
supplere dette direktiv med specifikke bilag, således at der i det
omfang, det er nødvendigt for gennemførelsen af den kontrol, der er
nævnt i de direktiver, der omhandles i bilag A til direktiv 89/662/EØFog i direktiv 90/675/EØF, fastsættes faste størrelser for EF-afgifterneog fastsættes principper og nærmere bestemmelser for gennemførelsenaf dette direktiv samt undtagelsesbestemmelser.
2. Bilaget til dette direktiv kan ændres eller suppleres efter proce-
duren istk. 1.
3. Rådet foretager inden den 1. januar 1996 en fornyet gennemgang
af dette direktiv på grundlag af en rapport fra Kommissionen, eventuelt
med nye forslag.
Artikel 7
Medlemsstaterne underretter Kommissionen
— om de for hvert år anvendte omregningskurser i henhold til artikel 5
— om det eller de steder, hvor afgiften opkræves i henhold til kapitel
I, punkt 6, i bilaget, og giver den nødvendige dokumentation.
Artikel 8
1. Grækenland kan afvige fra principperne i dette direktiv, når om-
kostningerne ved opkrævningen af afgiften af geografiske grunde iafsides beliggende egne er højere end afgiftsprovenuet.1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 4
▼M2
De græske myndigheder underretter Kommissionen om den geografiske
udstrækning af undtagelsesbestemmelserne.
Oplysningerne ledsages af den nødvendige dokumentation.2. For andre meget afsides beliggende egne kan andre medlemsstater
gives tilladelse til at anvende samme undtagelsesbestemmelser i
henhold til fremgangsmåden i direktiv 89/662/EØF.
Artikel►
M29◄
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love eller administrative
forskrifter i kraft for senest den 1. januar 1986 at efterkomme dettedirektiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Den hellenske Republik får imidlertid en ekstra frist på to år til at
efterkomme direktivet.
Artikel►
M210◄
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 5
▼B
▼M2
BILAG
AFGIFTER FOR KØD, DER ER OMFATTET AF DIREKTIV 64/433/
EØF, 71/118/EØF OG 72/462/EØF
KAPITEL I
Kød omfattet af direktiv 64/433/EØF og 71/118/EØF
Den afgift, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, første led, fastsættes i over-
ensstemmelse med artikel 1, stk. 2, på følgende måde:
1. Med forbehold af nr. 4 og 5 opkræver medlemsstaterne for udgifter til under-
søgelse i forbindelse med slagtning
— følgende faste beløb:
a) oksekød:
— voksent kvæg: 4,75 ECU/dyr
— ungkvæg: 2,5 ECU/dyr
b) hovdyr/enhovede dyr: 4,4 ECU/dyr
c) svin: 1,30 ECU/dyr
d) fåre- og gedekød: slagtekroppe af en vægt på:
i) under 12 kg: 0,175 ECU/dyr
ii) 12 til 18 kg: 0,35 ECU/dyr
iii) over 18 kg: 0,5 ECU/dyr.
Indtil den fornyede gennemgang af reglerne for undersøgelse af lam,
geder og smågrise på under 12 kg har fundet sted, dog senest indtil
den 31. december 1995, kan medlemsstaterne for undersøgelse af disse
slagtede dyr opkræve et beløb, der svarer til de faktiske undersøgelses-
omkostninger
e) indtil den 31. december 1995 fastsættes det minimumsbeløb, der skal
opkræves til undersøgelsen før og efter slagtningen, jf. direktiv 71/
118/EØF, således:
i) enten som et fast beløb til følgende
— for slagtekyllinger og slagtehøns, andet ungfjerkræ til opfed-
ning af en vægt på under 2 kg samt udsætterhøner: 0,01 ECU/
dyr
— andet ungfjerkræ til opfedning af en slagtet vægt på over 2 kg:
0,02 ECU/dyr
— andet voksent, større fjerkræ på over 5 kg: 0,04 ECU/dyr
ii) eller hvis en medlemsstat beslutter ikke at skelne mellem de
forskellige kategorier af fjerkræ som omhandlet i nr. i): 0,03 ECU/
stk. fjerkræ
— den del, der afsættes til
a) administrationsudgifter kan ikke være lavere end 0,725 ECU/tons
b) påvisning af restkoncentrationer kan ikke være lavere end 1,35 ECU/
tons.
2. Kontrol og undersøgelse i forbindelse med opskæring, jf. artikel 3, stk. 1,
litra B, i direktiv 64/433/EØF og artikel 3, stk. 1, litra B, i direktiv 71/118/
EØF dækkes
a) enten ved tillæg af et fast beløb på 3 ECU/ton kød, der kommer ind på en
opskæringsvirksomhed.
Dette beløb lægges til de i nr. 1 nævnte beløb
b) eller ved opkrævning af de faktiske undersøgelsesomkostninger pr. time,
idet hver påbegyndt time regnes som fuld time.
Hvis opskæringen udføres i den virksomhed, hvorfra kødet stammer, fore-
tages en nedsættelse på indtil 55 % af de i stk. 1 fastsatte beløb.
3. Medlemsstaterne opkræver et beløb, som svarer til de faktiske omkostninger i
forbindelse med kontrol og undersøgelse af kød under oplagring i overens-
stemmelse med artikel 3, stk. 1, litra D, i direktiv 64/433/EØF og artikel 3,
stk. 1, litra C, i direktiv 71/118/EØF.
Gennemførelsesbestemmelserne for dette nr. kan fastsættes efter proceduren i
artikel 16 i direktiv 64/433/EØF eller artikel 21 i direktiv 71/118/EØF,
navnlig med henblik på at afgøre spørgsmålet om interventionskød og kød,
der oplagres iflere parti er ikort ti d.1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 6
▼M2
4. Medlemsstaterne kan til dækning af højere omkostninger
a) forhøje de ►C1inr. 1 og inr. 2, li tra a) ◄, fastsatte beløb for en given
virksomheds vedkommende.
Betingelserne herfor kan foruden de i nr. 5, litra a), nævnte være
følgende:
— øgede udgifter til kontrol som følge af, at slagtedyrene er uensartede
med hensyn til alder, størrelse, vægt og sundhedstilstand
— øget ventetid og andre uproduktive perioder for kontrolpersonalet som
følge af utilstrækkelig planlægning i virksomheden af dyreleveran-
cerne eller på grund af tekniske mangler og svigt, f.eks. i ældre
virksomheder
— hyppige forsinkelser ved gennemførelsen af slagtningerne, f.eks. som
følge af utilstrækkeligt slagtepersonale og deraf følgende nedsat
udnyttelse af kontrolpersonalet
— øgede omkostninger på grund af særlige transporttider
— øget tidsforbrug på grund af hyppigt vekslende slagtetider, som
kontrolpersonalet ikke har nogen indflydelse på
— hyppige afbrydelser i slagtningsprogrammet som følge af påkrævede
rengørings- og desinfektionsforanstaltninger
— gennemførelse af undersøgelser af dyr, der efter anmodning fra ejeren
slagtes uden for de normale slagtetider.
Størrelsen af forhøjelsen af det faste centralniveau for afgiften afhænger
af størrelsen af de omkostninger, der skal dækkes
b) opkræve en særafgift svarende til de faktiske omkostninger.
5. Medlemsstater med lønomkostninger, en virksomhedsstruktur og et forhold
mellem dyrlæger og inspektører, der afviger fra det EF-gennemsnit, hvori
disse indgår som grundlag for de ►C1inr. 1 og inr. 2, li tra a) ◄, fastsatte
beløb, kan fravige disse bestemmelser og reducere beløbet til de faktiske
undersøgelsesomkostninger
a) generelt, såfremt der er særlig store forskelle i leveomkostninger og
lønomkostninger
b) for en given virksomhed, såfremt følgende betingelser er opfyldt:
— et dagligt minimumstal for slagtninger, som muliggør anvendelse af et
hertil svarende kontrolpersonale efter forudgående planlægning
— antallet af slagtede dyr skal være så konstant, at kontrolpersonalet kan
udnyttes rationelt ved tilsvarende planlægning af dyreleverancerne
— stram virksomhedsorganisation og planlægning samt hurtig udførelse
af slagtningerne med optimal udnyttelse af kontrolpersonalet
— ingen ventetid eller andre uproduktive perioder for kontrolpersonalet— slagtedyrene skal være så ensartede som muligt med hensyn til alder,
størrelse, vægt og sundhedstilstand.
Disse undtagelser må i intet tilfælde føre til nedsættelser på mere end
55 % af niveauerne i nr. 1.
6. De i nr. 1 til 4 omhandlede afgifter opkræves alt efter omstændighederne i
slagteriet, opskæringsvirksomheden og køle- eller frysehuset.
Medlemsstaterne kan, hvis det drejer sig om virksomheder, der udøver flere
aktiviteter, eller integrerede produktionskæder, uanset første afsnit, på én
gang og ét sted opkræve en samlet afgift, der dækker de forskellige beløb.
Hvis den i slagteriet opkrævede afgift dækker alle undersøgelsesudgifter som
omhandlet i afsnit 1, opkræver medlemsstaten ikke nogen afgift i opskæ-
ringsvirksomheden og køle- eller frysehuset.
KAPITEL II
Kød omfattet af direktiv 72/462/EØF
1. Den afgift, der omhandles i artikel 1, stk. 1, første led, fastsættes i henhold til
artikel 1, stk. 2, til et fast minimumsbeløb på 5 ECU/ton med et minimums-
beløb på 30 ECU pr. sending; dette beløb opkræves dog ikke for små
sendinger, der importeres i grænseoverskridende områder.
Medlemsstaterne kan dog fravige bestemmelsen og forhøje beløbet op til de
faktiske omkostninger.
2. Imidlertid kan medlemsstaterne med hensyn til import fra et af de lande, der
pr. 31. december 1994 har indledt sonderende forhandlinger med Fælles-
skabet med henblik på indgåelse af en samlet ligestillingsaftale angående
veterinære garantier (dyrs sundhed og folkesundhed), der er baseret på prin-1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 7
▼M3
▼M3
cippet om gensidighed, indtil indgåelsen af en sådan aftale eller senest indtil
den 30. juni1995 fastholde de nedsatte afgi ftsbeløb, som de anvendte pr. 1.
januar 1994.
Denne nedsættelse må højst være på 55 % iforhold ti l de faste beløb ipunkt
1.
Størrelsen af den afgift, der skal opkræves ved import fra et af de tredjelande,
der er omhandlet i første afsnit, vil blive fastsat efter indgåelse af den
samlede ligestillingsaftale med det pågældende tredjeland efter proceduren i
punkt 3, og under hensyn til følgende principper:
— kontrolhyppigheden
— størrelsen af den afgift, der anvendes af det pågældende tredjeland på
import fra Fællesskabet
— afskaffelse af andre udgifter, der opkræves af tredjelandet, som f. eks.
obligatorisk deponering eller opkrævning af sundhedsgaranti.
3. Når den træffer afgørelser i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 90/675/
EØF og efter samme procedure, tilpasse beløbene i punkt 1 under hensyn-
tagen til den nedsættelse af kontrolhyppigheden, der besluttes.
Når disse afgørelser træffes, tager Kommissionen især hensyn til de garantier,
som tredjelande har givet med hensyn til godkendelse af regionaliseringsprin-
cippet og andre fællesskabsprincipper.
5. Den afgift, der omhandles i nr. 1, betales af importøren og opkræves på det
toldsted, hvorunder grænsekontrolstedet hører.
6. Medlemsstaterne kan overføre en del af provenuet af de afgifter der er
omhandlet i dette kapitel, til en sundhedssolidaritetsfond, der skal styrke
veterinærtjenesterne, således at de bedre kan reagere, når der opstår eksotiske
sygdomme.1985L0073 — DA — 31.12.1994 — 003.001 — 8
▼M2
▼M3
▼M2