02000A1215(01) — DA — 31.05.2018 — 004.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

PARTNERSKABSAFTALE

Mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000

INDHOLDSFORTEGNELSE PRÆAMBEL DEL 1 ALMINDELIGE BESTEMMELSER Afsnit I Mål, principper og aktører Kapitel 1 Mål og principper Kapitel 2 Aktørerne i partnerskabet Afsnit II Den politiske dimension DEL 2 INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER DEL 3 SAMARBEJDSSTRATEGIER Afsnit I Udviklingsstrategier Kapitel 1 Generelle rammer Kapitel 2 Støtteområder Afdeling 1 Økonomisk udvikling Afdeling 2 Social og menneskelig udvikling Afdeling 3 Regionalt samarbejde og regional integration Afdeling 4 Tematiske og tværgående spørgsmål Afsnit II Økonomisk og handelsmæssigt samarbejde Kapitel 1 Mål og principper Kapitel 2 Nye handelsordninger Kapitel 3 Samarbejde i internationale fora Kapitel 4 Handel med tjenesteydelser Kapitel 5 Handelsrelaterede områder Kapitel 6 Samarbejde på andre områder DEL 4 SAMARBEJDE MED HENBLIK PÅ UDVIKLINGSFINANSIERING Afsnit I Almindelige bestemmelser Kapitel 1 Mål, principper, retningslinjer og bistandsberettigede Kapitel 2 Anvendelsesområde og finansieringens art Afsnit II Finansielt samarbejde Kapitel 1 Finansielle midler Kapitel 2 Gæld og strukturtilpasningsstøtte Kapitel 3 Støtte i tilfælde af udefra kommende chok Kapitel 4 Støtte til sektorspecifikke politikker Kapitel 5 Mikroprojekter og decentralt samarbejde Kapitel 6 Humanitær bistand, katastrofebistand og bistand efter katastrofer Kapitel 7 Støtte af investeringer og udvikling af den private sektor Afsnit III Fagligt samarbejde Afsnit IV Procedurer og forvaltningsordninger DEL 5 ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM DE MINDST UDVIKLEDE AVS-STATER, AVS-INDLANDSSTATERNE OG AVS-ØSTATERNE Kapitel 1 Almindelige bestemmelser Kapitel 2 De mindst udviklede AVS-stater Kapitel 3 AVS-indlandsstaterne Kapitel 4 AVS-østaterne DEL 6 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER







PRÆAMBEL SOM HENVISER til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den ene side og til Georgetown-aftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne) på den anden side, SOM BEKRÆFTER deres tilsagn om at ville arbejde sammen om at virkeliggøre målene om udryddelse af fattigdom, bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, SOM UNDERSTREGER, at de er besluttet på gennem samarbejde at yde et væsentligt bidrag til AVS-staternes økonomiske, sociale og kulturelle udvikling og til større velfærd for deres befolkninger ved at hjælpe dem med at klare udfordringerne ved globaliseringen og ved at styrke AVS-EU-partnerskabet med sigte på at give globaliseringsprocessen en stærkere social dimension, SOM BEKRÆFTER deres vilje til at tilføre deres særlige indbyrdes forhold ny fremdrift og til at følge en vidtspændende og integreret tilgang til et udvidet partnerskab baseret på politisk dialog, udviklingssamarbejde og økonomiske og handelsmæssige forbindelser, SOM ERKENDER, at et politisk klima, der sikrer fred, sikkerhed og stabilitet, respekt for menneskerettighederne, demokratiske principper og retsstaten samt god regeringsførelse er en integrerende del af langsigtet udvikling, og som erkender, at de berørte lande primært selv har ansvaret for at skabe et sådant klima, SOM ERKENDER, at en forsvarlig og bæredygtig økonomisk politik er en forudsætning for udvikling, SOM HENVISER til De Forenede Nationers pagt, og som minder om verdenserklæringen om menneskerettigheder, resultaterne af Wien-konferencen om menneskerettigheder i 1993, konventionerne om borgerlige og politiske rettigheder og om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, konventionen om barnets rettigheder, konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination, Genève-konventionerne af 1949 og andre instrumenter inden for den humanitære folkeret, konventionen af 1954 om statsløse personers retsstilling, Genève-konventionen af 1951 om flygtninges retsstilling samt New York-protokollen af 1967 om flygtninges retsstilling, SOM BETRAGTER Europarådets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den afrikanske pagt om menneskerettigheder og folkenes rettigheder og den amerikanske konvention om menneskerettigheder som positive regionale bidrag til respekten for menneskerettighederne i Den Europæiske Union og AVS-staterne, ▼M4 SOM PÅ NY BEKRÆFTER, at forbrydelser, som verdenssamfundet betragter med den dybeste alvor, ikke må forblive ustraffet, og at de må forfølges effektivt ved nationale foranstaltninger og ved et udvidet globalt samarbejde, SOM TAGER I BETRAGTNING, at en velfungerende international straffedomstol vil være en betydelig gevinst for freden og retfærdighed i verden, ▼M10 SOM HENVISER til erklæringerne fra de på hinanden følgende topmøder for AVS-staternes stats- og regeringschefer, SOM SKØNNER, at millenniumudviklingsmålene som anført i Millenniumerklæringen, som blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling i 2000, særlig hvad angår udryddelse af ekstrem fattigdom og sult, og de udviklingsmål og -principper, der er vedtaget på De Forenede Nationers konferencer, giver et klart udsyn og bør ligge til grund for AVS-EU-samarbejdet i henhold til denne aftale, og som erkender, at EU og AVS-staterne bliver nødt til at gøre en samordnet indsats for at kunne gøre hurtigere fremskridt hen imod millenniumudviklingsmålene, ▼M10 SOM TILSLUTTER SIG den dagsorden for bistandseffektivitet, der blev påbegyndt i Rom, videreført i Paris og yderligere udviklet i Accrahandlingsplanen, ▼M10 SOM ER SÆRLIG OPMÆRKSOMME på de tilsagn, der blev afgivet, og de mål, der blev vedtaget på FN-konferencen og andre internationale konferencer, og som erkender behovet for en yderligere indsats til at virkeliggøre målene og gennemføre handlingsprogrammerne fra disse fora, ▼M10 SOM ER KLAR OVER den alvorlige globale miljøudfordring der følger af klimaforandring, og som er dybt bekymret over, at de mest sårbare befolkningsgrupper lever i udviklingslande, især i de mindst udviklede lande og små AVS-østater, hvor klimarelaterede fænomener som stigende vandstand i havene, kysterosion, oversvømmelser, tørke og ørkendannelse truer deres levebrød og bæredygtige udvikling,. ▼B SOM ØNSKER at respektere de grundlæggende arbejdstagerrettigheder under hensyntagen til principperne i Den Internationale Arbejdsorganisations relevante konventioner, SOM HENVISER til forpligtelserne inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen, HAR VEDTAGET AT INDGÅ DENNE AFTALE:







DEL 1

ALMINDELIGE BESTEMMELSER







AFSNIT I

MÅL, PRINCIPPER OG AKTØRER







KAPITEL 1

Mål og principper

Artikel 1

Partnerskabets mål

Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og AVS-staterne på den anden side, i det følgende benævnt »parterne« , indgår denne aftale for at befordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne med det sigte at bidrage til fred og sikkerhed og fremme et stabilt og demokratisk politisk klima.

Partnerskabet har som centralt mål at mindske og med tiden udrydde fattigdom i samspil med målet om at fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

▼M10

Disse mål og parternes internationale forpligtelser, herunder millenniumudviklingsmålene, danner grundlag for alle udviklingsstrategier og virkeliggøres gennem en integreret tilgang, der på én og samme tid tager hensyn til de politiske, økonomiske, sociale, kulturelle og miljømæssige aspekter af udvikling. Partnerskabet danner en sammenhængende ramme til støtte for de udviklingsstrategier, som de enkelte AVS-stater vælger at følge.

Bæredygtig økonomisk vækst, udvikling af den private sektor, øget beskæftigelse og bedre adgang til produktionsfaktorer indgår som elementer i denne ramme. Der ydes støtte til respekt for individets rettigheder, opfyldelse af grundlæggende behov, fremme af social udvikling og tilvejebringelse af betingelserne for en retfærdig fordeling af vækstens goder. Regional og subregional integration, som kan befordre AVS-staternes integration i verdensøkonomien i henseende til handel og private investeringer, fremmes og støttes. En integrerende del af tilgangen er opbygning af kapaciteten hos aktørerne i udviklingen og forbedring af de institutionelle rammer, der er nødvendige for at skabe social samhørighed, for at få et demokratisk samfund og markedsøkonomien til at fungere og for at danne et aktivt og organiseret civilsamfund. Der tages systematisk hensyn til kvindernes situation og til kønsaspektet på alle områder - det politiske, det økonomiske og det sociale. Principperne om bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og af miljøet, herunder klimaforandring, lægges til grund og integreres på alle planer i partnerskabet.

Artikel 2

Grundlæggende principper

AVS-EF-samarbejdet, der bygger på bindende retsregler og blandede institutioner, ledes af den internationalt aftalte dagsorden for bistandseffektivitet hvad angår ejerskab, tilpasning, harmonisering, resultatorienteret bistandsforvaltning og gensidig ansvarlighed, og udmøntes på grundlag af følgende hovedprincipper:

— partnernes ligestilling og ejerskab til udviklingsstrategierne: AVS-staterne fastlægger med henblik på virkeliggørelsen af målene for partnerskabet strategierne for udviklingen af deres økonomier og samfund i fuld uafhængighed og under behørigt hensyn til de væsentlige og grundlæggende elementer, der er omhandlet i artikel 9; partnerskabet skal anspore til, at de berørte lande og befolkninger selv overtager ejerskabet af udviklingsstrategierne; EU-udviklingspartnerne afpasser deres programmer efter disse strategier

— deltagelse: centralforvaltningen er hovedpartner, men partnerskabet er åbent for deltagelse af AVS-parlamenter og lokale myndigheder i AVS-staterne samt forskellige andre aktører for at anspore til, at alle grene af samfundet, herunder den private sektor og civilsamfundsorganisationer, inddrages i det almindelige politiske, økonomiske og sociale liv

— dialogens afgørende rolle og opfyldelse af gensidige forpligtelser samt ansvarlighed: de forpligtelser, som parterne påtager sig inden for rammerne af deres dialog, er nøgleelementer i deres partnerskab og deres samarbejdsforbindelser; parterne arbejder nært sammen om at fastlægge og gennemføre de processer, der er nødvendige for donortilpasning og -harmonisering, med henblik på at sikre, at AVS-staterne har en nøglerolle i disse processer

— differentiering og regionalisering: samarbejdsordningerne og –prioriteterne varierer efter en partners udviklingsniveau, behov, resultater og langsigtede udviklingsstrategi. De mindst udviklede stater indrømmes særbehandling. Der tages hensyn til indlandsstaters og østaters sårbarhed. Der lægges særlig vægt på regional integration, også på kontinentalt plan.

▼B

Artikel 3

Virkeliggørelse af denne aftales mål

Parterne træffer, hver for sit vedkommende inden for rammerne af denne aftale, alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af denne aftale, og lette virkeliggørelsen af målene heri. De afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe disse mål i fare.







KAPITEL 2

Aktørerne i partnerskabet

▼M10

Artikel 4

Generel tilgang

AVS-staterne fastlægger suverænt principperne, strategierne og modellerne for udviklingen af deres økonomi og samfund. De opstiller sammen med Fællesskabet de i denne aftale omhandlede samarbejdsprogrammer. Parterne anerkender dog, at ikke-statslige aktører, AVS-staternes nationale parlamenter og lokale decentrale myndigheder kan spille en supplerende rolle i og potentielt bidrage til udviklingsprocessen, især på nationalt og regionalt plan. Til dette formål skal ikke-statslige aktører, AVS-staternes nationale parlamenter og lokale decentrale myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, og på de i denne aftale fastlagte betingelser:

— informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og -strategier, om prioriteterne for samarbejdet, særlig på områder, som de beskæftiger sig med, eller som direkte berører dem, og om den politiske dialog

— gives støtte til kapacitetsopbygning på særlig vigtige områder med henblik på at styrke disse aktørers handleevne, navnlig med hensyn til organisation og repræsentation, og oprettelsen af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, og med henblik på at fremme strategiske alliancer.

Ikke-statslige aktører og lokale decentrale myndigheder skal, når det er hensigtsmæssigt:

— tildeles finansielle midler på de i denne aftale fastlagte betingelser med henblik på at støtte udviklingen i lokalområderne

— inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som de beskæftiger sig med, eller hvor de har en komparativ fordel.

▼B

Artikel 5

Information

Samarbejdet støtter tiltag, der tager sigte på at øge informationen og skabe større bevidsthed om de grundlæggende træk ved AVS-EU-partnerskabet. Samarbejdet skal også:

— anspore til dannelse af partnerskaber og knytte forbindelser mellem AVS- og EU-aktører

— styrke netværksaktiviteter og udveksling af sagkundskab og erfaringer mellem aktørerne.

Artikel 6

Definitioner

▼M10

1. I samarbejdet deltager:

a) statslige aktører (lokale, regionale og nationale myndigheder), herunder AVS-staternes nationale parlamenter

b) AVS-staternes regionale organisationer og Den Afrikanske Union. I forbindelse med denne aftale omfatter begrebet regionale organisationer eller niveauer også subregionale organisationer eller niveauer

c) ikke-statslige aktører:

— den private sektor

— arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeninger

— civilsamfundet i alle dets former alt efter nationalt særpræg.

▼B

2. Parternes anerkendelse af ikke-statslige aktører afhænger af, i hvilket omfang disses indsats er rettet mod befolkningens behov, hvilken specifik kompetence de har, og hvorvidt deres opbygning og ledelse er demokratisk og åben.

Artikel 7

Kapacitetsopbygning

Civilsamfundets bidrag til udviklingen kan øges ved at styrke interesseorganisationer og almennyttige ikke-statslige organisationer på alle samarbejdsområder. Dette forudsætter:

— at oprettelsen og udviklingen af sådanne organisationer fremmes og støttes

— at der skabes ordninger til at inddrage sådanne organisationer i udformningen, gennemførelsen og evalueringen af udviklingsstrategier og -programmer.







AFSNIT II

DEN POLITISKE DIMENSION

▼M10

Artikel 8

Politisk dialog

1. Parterne fører regelmæssigt en vidtspændende, afbalanceret og dybtgående politisk dialog, som munder ud i forpligtelser for begge parter.

2. Målet med denne dialog er at udveksle oplysninger, fremme gensidig forståelse og lette fastlæggelsen af fælles prioriteter og agendaer, særlig gennem en anerkendelse af forbindelsen mellem de forskellige aspekter af forholdet mellem parterne og de forskellige samarbejdsområder, der er fastlagt ved denne aftale. Dialogen letter konsultationerne og styrker samarbejdet mellem parterne i internationale fora, og den fremmer og opretholder et effektivt multilateralt system. Målet med dialogen er også at forebygge situationer, hvor den ene af parterne måtte finde det nødvendigt at gøre brug af konsultationsprocedurerne i artikel 96 og 97.

3. Dialogen berører alle de ved denne aftale fastlagte mål samt spørgsmål af fælles, generel eller regional interesse, herunder emner vedrørende regional og kontinental integration. Gennem dialog bidrager parterne til fred, sikkerhed og stabilitet og fremmer et stabilt og demokratisk politisk klima. Dialogen omfatter samarbejdsstrategier, herunder dagsordenen for bistandseffektivitet, samt globale og sektorspecifikke politikker, herunder miljø, klimaforandring, kønsaspektet, migration og spørgsmål vedrørende kulturarven. Den tager også fat om begge parters globale og sektorrettede politikker, som vil kunne påvirke virkeliggørelsen af målene for udviklingssamarbejde.

4. Dialogen rettes bl.a. mod specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse eller af almindelig betydning for virkeliggørelsen af denne aftales mål, som f.eks. våbenhandel, ekstremt høje militærudgifter, narkotika, organiseret kriminalitet eller børnearbejde, eller enhver form for forskelsbehandling på grund af race, farve, køn sprog, religion, politiske eller andre anskuelser, national eller social oprindelse, formueforhold, fødsel eller andre forhold. Dialogen omfatter også en løbende vurdering af udviklingen med hensyn til menneskerettighederne, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse.

5. En generel politik, der tager sigte på at fremme freden og forebygge, styre og løse voldelige konflikter, spiller en fremtrædende rolle i denne dialog tillige med kravet om, at der tages fuldt hensyn til målet om fred og demokratisk stabilitet ved fastlæggelsen af de prioriterede områder for samarbejdet. Dialogen inddrager i den forbindelse fuldt ud AVS-staternes relevante regionale organisationer og Den Afrikanske Union, når det er hensigtsmæssigt.

6. Dialogen føres på en fleksibel måde. Den er efter behov formel eller uformel og føres inden for eller uden for de institutionelle rammer, herunder AVS-gruppen, Den Blandede Parlamentariske Forsamling, under relevante former og på hensigtsmæssigt niveau, herunder på nationalt, regionalt eller kontinentalt niveau eller for hele AVS.

7. Regionale organisationer og repræsentanter for civilsamfundsorganisationer inddrages i denne dialog, ligesom også AVS-staternes nationale parlamenter, når det er hensigtsmæssigt.

8. For i givet fald at hindre, at der opstår situationer, hvor en af parterne måtte skønne det nødvendigt at gribe til konsultationsproceduren i artikel 96, skal dialogen om de væsentlige elementer være systematisk og formaliseres i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag VII.

▼B

Artikel 9

▼M4

Væsentlige elementer, hvad angår menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, og grundlæggende element, hvad angår god regeringsførelse

▼B

1. Samarbejdet tager sigte på en bæredygtig udvikling, hvor mennesket er i centrum som vigtigste aktør og som den, der primært skal drage nytte af udviklingen; dette indebærer, at alle menneskerettigheder respekteres og fremmes.

Respekt for alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder respekt for de grundlæggende sociale rettigheder, demokrati baseret på retsstaten og åben og ansvarlig regeringsførelse udgør en integrerende del af bæredygtig udvikling.

2. Parterne henviser til deres internationale forpligtelser og tilsagn vedrørende respekten for menneskerettighederne. De tilkendegiver på ny deres dybe respekt for menneskets værdighed og menneskerettighederne, som udgør det enkelte menneskes og de enkelte befolkningers legitime stræben. Menneskerettighederne er universelle, udelelige og indbyrdes forbundet. Parterne forpligter sig til at fremme og beskytte alle grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, såvel borgerlige og politiske rettigheder som økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder. I denne forbindelse bekræfter parterne på ny, at mænd og kvinder er lige.

Parterne bekræfter, at demokratisering, udvikling og beskyttelse af de grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettighederne er indbyrdes forbundet og styrker hinanden i et samspil. De demokratiske principper er universelt anerkendte principper, der udgør fundamentet for statens organisation for at garanterer legitimiteten af dens myndighed, lovligheden af dens handlinger, som de afspejles i dens forfatning, lovgivning og forskrifter, samt eksistensen af mekanismer for folkelig deltagelse. Hvert land udvikler på grundlag af universelt anerkendte principper sin demokratiske kultur.

Statens struktur og de forskellige myndigheders beføjelser bygger på retsstatsprincippet, som i særdeleshed indebærer virkningsfulde, tilgængelige retsmidler, et uafhængigt retssystem, der garanterer lighed for loven, og en udøvende magt, der fuldt ud er underlagt loven.

Respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, som danner grundlag for AVS-EU-partnerskabet, er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør væsentlige elementer i denne aftale.

3. I en politisk og institutionel sammenhæng, hvor der værnes om menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, forstås ved god regeringsførelse en åben og ansvarlig forvaltning af menneskelige ressourcer, naturressourcer og økonomiske og finansielle ressourcer med sigte på en retfærdig og bæredygtig udvikling. Det indebærer klare beslutningsprocedurer i offentlige myndigheder, åbne og ansvarlige institutioner, lovens forrang i forvaltningen og fordelingen af ressourcerne samt opbygning af kapacitet til at udarbejde og gennemføre foranstaltninger, der særlig sigter mod at forebygge og bekæmpe korruption.

▼M10

God regeringsførelse, som danner grundlag for AVS-EU-partnerskabet, er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør et grundlæggende element i denne aftale. Parterne er enige om, at alvorlige tilfælde af korruption, herunder bestikkelse, der fører til sådan korruption, som omhandlet i artikel 97, udgør en tilsidesættelse af dette element.

▼B

4. Partnerskabet støtter aktivt fremme af menneskerettighederne, demokratiseringsprocesser, konsolidering af retsstaten og god regeringsførelse.

Disse områder vil være et vigtigt emne i den politiske dialog. I forbindelse med denne dialog lægger parterne særlig vægt på igangværende forandringer og på kontinuiteten i de opnåede resultater. Ved denne løbende vurdering tages der hensyn til den økonomiske, sociale, kulturelle og historiske sammenhæng, som det enkelte land indgår i.

Disse områder står også i fokus med hensyn til støtte til udviklingsstrategier. Fællesskabet yder støtte til politiske, institutionelle og retlige reformer og til opbygning af kapaciteten hos offentlige og private aktører og i civilsamfundet som led i strategier, der fastlægges i fællesskab af den berørte stat og Fællesskabet.

▼M10

De principper, som ligger til grund for de væsentlige og grundlæggende elementer, der er fastlagt i denne artikel, finder ligeledes anvendelse på AVS-staterne på den ene side og på Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side.

▼B

Artikel 10

Andre elementer i det politiske klima

1. Parterne anser følgende elementer for at bidrage til at opretholde og befæste et stabilt og demokratisk politisk klima:

— bæredygtig og retfærdig udvikling, bl.a. med adgang til produktionsfaktorer, væsentlige tjenesteydelser og domstolene

▼M10

— større inddragelse af AVS-staternes nationale parlamenter, lokale decentrale myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, og af et aktivt og organiseret civilsamfund og af den private sektor.

▼B

2. Parterne anerkender, at de ►M10 social markedsøkonomiske ◄ principper, underbygget af gennemsigtige konkurrenceregler og en forsvarlig politik på det økonomiske og sociale område, bidrager til at virkeliggøre partnerskabets mål.

▼M10

Artikel 11

Fredskonsolidering, forebyggelse og løsning af konflikter, respons på skrøbelige situationer

1. Parterne erkender, at uden udvikling og mindskelse af fattigdom, vil der ikke være en holdbar fred og sikkerhed, og at uden fred og sikkerhed kan der ikke være en bæredygtig udvikling. Parterne fører en aktiv, alsidig og integreret politik for fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter samt menneskers sikkerhed, og de tager fat om skrøbelige situationer inden for partnerskabets rammer. Denne politik bygger på princippet om ejerskab og tager navnlig sigte på at opbygge national, regional og kontinental kapacitet og forebygge voldelige konflikter på et tidligt stadium ved at sætte ind over for årsagerne til konflikt, herunder fattigdom, på en målrettet måde ved hjælp af en passende kombination af alle til rådighed stående midler.

Parterne erkender, at der er nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler, som der må tages fat om, såsom organiseret kriminalitet, pirateri og handel med især mennesker, narkotika og våben. Indvirkningen af globale udfordringer som internationale finansielle markedschok, klimaforandring og pandemier må der også tages hensyn til.

Parterne understreger, at de regionale organisationer har en vigtig rolle at spille med hensyn til fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter og til håndtering af nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler, hvilket i Afrika er en af Den Afrikanske Unions hovedopgaver.

2. Den indbyrdes afhængighed mellem sikkerhed og udvikling præger aktiviteterne på området fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter, med en kombination af kort og langsigtede fremgangsmåder, der omfatter og går videre end krisestyring. Aktiviteter til håndtering af nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler er bl.a. rettet mod håndhævelse af love, herunder samarbejde om grænsekontrol, fremme af sikkerheden for den internationale forsyningskæde og forbedring af sikkerhed for transport i luften, til søs og på landevej.

Aktiviteter på området fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter tager navnlig sigte på at skabe lige politiske, økonomiske, sociale og kulturelle muligheder for alle samfundsgrupper, styrke regeringsførelsens demokratiske legitimitet og effektivitet, tilvejebringe effektive mekanismer til at forlige gruppeinteresser på fredelig vis, aktivt at inddrage kvinder, slå bro over kløfterne mellem forskellige samfundsgrupper samt støtte et aktivt, organiseret civilsamfund. I den forbindelse lægges der særlig vægt på at få udviklet systemer til hurtig varsling og mekanismer til fredskonsolidering, som vil kunne bidrage til konfliktforebyggelse.

3. Relevante aktiviteter omfatter også bl.a. støtte til mæglings-, forhandlings- og forsoningsbestræbelser, til en effektiv regional forvaltning af fælles, knappe naturressourcer, til demobilisering og reintegration af tidligere kombattanter, til tackling af problemer med børnesoldater samt vold mod kvinder og børn. Der træffes relevante initiativer med henblik på at få sat rimelige grænser for militærudgifter og våbenhandel, bl.a. gennem støtte til fremme og anvendelse af vedtagne standarder og adfærdskodekser samt på at bekæmpe aktiviteter, der giver næring til konflikter.

3a. Der lægges særlig vægt på at bekæmpe personelminer og eksplosive krigsefterladenskaber samt at tage fat om den ulovlige fremstilling, overførsel, omløb og ophobning af håndvåben og lette våben og ammunition hertil, herunder utilstrækkeligt sikrede og dårligt forvaltede beholdninger og beredskabslagre og deres ukontrollerede spredning.

Parterne er enige om at ville koordinere, iagttage og fuldt ud opfylde deres respektive forpligtelser i henhold til alle relevante internationale konventioner og instrumenter, og med henblik herpå forpligter de sig til at samarbejde på nationalt, regionalt og kontinentalt plan.

3b. Parterne forpligter sig til også at samarbejde om at modvirke lejesoldaters virksomhed i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til alle relevante internationale konventioner og instrumenter og deres respektive love og bestemmelser.

4. For at kunne håndtere skrøbelige situationer på en strategisk og effektiv måde deler parterne oplysninger med hinanden og gør det lettere at give forebyggende respons, hvor diplomatiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige samarbejdsværktøjer bliver kombineret på en sammenhængende måde. De bliver enige om, hvilken måde der er den bedste til at styrke staternes evne til at varetage deres kernefunktioner og til at fremme den politiske vilje til reformer, alt imens ejerskabsprincippet respekteres. Den politiske dialog er især vigtig i skrøbelige situationer og skal udvikles yderligere og styrkes.

5. I situationer med voldelige konflikter tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at forhindre en tilspidsning af volden, begrænse dens spredning og lette en bilæggelse af uoverensstemmelserne ved fredelige midler. Opmærksomheden rettes særlig mod at sikre, at de finansielle midler til samarbejdet anvendes i overensstemmelse med partnerskabets principper og mål, og forhindre, at midler omdirigeres til krigsførelsesformål.

6. I post-konfliktsituationer tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at stabilisere situationen i overgangsperioden for at lette tilbagevenden til en fredelig, stabil og demokratisk situation. Parterne drager omsorg for, at der skabes den nødvendige sammenhæng mellem nødforanstaltninger, rehabilitering og udviklingssamarbejde.

7. I deres indsats for at fremme og styrke fred og international retfærdighed bekræfter parterne på ny, at de er besluttede på:

— at dele erfaringer med vedtagelse af de nødvendige lovændringer til at muliggøre ratifikation og implementering af Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol og

— at bekæmpe international kriminalitet i overensstemmelse med folkeretten under behørigt hensyn til Rom-statutten.

Parterne skal tage skridt til at ratificere og implementere Rom-statutten og dermed forbundne instrumenter.

▼M4

Artikel 11a

Bekæmpelse af terrorisme

Parterne fremhæver på ny, at de på det stærkeste fordømmer alle terrorhandlinger og forpligter sig til at bekæmpe terrorisme gennem internationalt samarbejde i overensstemmelse med FN’s pagt og folkeretten, relevante konventioner og instrumenter og særlig fuldstændig implementering af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1373 og 1456 og andre relevante FN-resolutioner. Med henblik herpå er parterne enige om at udveksle:

— oplysninger og terroristgrupper og deres støttenet og

— synspunkter om midler og metoder til at modvirke terrorhandlinger, også på det tekniske og uddannelsesmæssige område, samt erfaringer med modarbejdelse af terrorisme.

Artikel 11b

Samarbejde om at modvirke spredning af masseødelæggelsesvåben

1. Parterne skønner, at spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler, både til statslige og ikke-statslige instanser, udgør en af de alvorligste trusler mod stabiliteten og sikkerheden i verden.

Parterne er derfor enige om at samarbejde og at bidrage til at modvirke spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler ved en fuldstændig overholdelse og indfrielse på nationalt plan af deres eksisterende forpligtelser i henhold til internationale nedrustnings- og ikke-spredningstraktater og — aftaler og andre relevante internationale forpligtelser.

Parterne er enige om, at denne bestemmelse udgør et væsentligt element i denne aftale.

2. Parterne er tillige enige om at samarbejde og bidrage til at realisere målet med ikke-spredning ved:

— at tage skridt til alt efter tilfældet at undertegne, ratificere eller tiltræde og til fulde gennemføre alle andre relevante internationale instrumenter

— at indføre en effektiv ordning for national eksportkontrol til at overvåge eksport og overførsel af goder med relation til masseødelæggelsesvåben, herunder kontrol med, at teknologi med dobbelt anvendelsesformål ikke anvendes til fremstilling af masseødelæggelsesvåben, samt til at iværksætte effektive sanktioner mod omgåelse af eksportkontrollen.

Finansiel og faglig bistand i tilslutning til samarbejdet om at modvirke spredning af masseødelæggelsesvåben vil blive finansieret via andre specifikke instrumenter end dem, der er bestemt til finansiering af samarbejdet mellem AVS og EU.

3. Parterne er enige om at etablere en løbende politisk dialog til at ledsage og underbygge disse bestemmelser.

4. Hvis en part efter en indgående politisk dialog og med viden fra navnlig rapporter fra Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA), Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben (OPCW) og andre relevante multilaterale institutioner skønner, at den anden part har misligholdt en forpligtelse i henhold til stk. 1, meddeler den, undtagen i særligt hastende tilfælde, den anden part og AVS-Ministerrådet og EU-Ministerrådet alle nødvendige oplysninger, for at der kan foretages en grundig undersøgelse med henblik på at finde en for begge parter acceptabel løsning. Med henblik herpå opfordrer den den anden part til at indgå i konsultationer om foranstaltninger, som den berørte part har truffet eller skal træffe for at afhjælpe situationen.

5. Konsultationerne føres på det plan og under de former, som skønnes at være mest hensigtsmæssige med henblik på at finde en løsning.

Konsultationerne indledes senest 30 dage efter opfordringen og fortsætter i en periode, der fastsættes ved fælles overenskomst afhængigt af, hvilken tilsidesættelse der er tale om, og hvor alvorlig den er. Under ingen omstændigheder må dialog som led i konsultationsproceduren vare længere end 120 dage.

6. Hvis konsultationerne ikke fører til en for begge parter acceptabel løsning, hvis konsultationer afvises, eller hvis der er tale om særligt hastende tilfælde, kan der træffes relevante foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger ophæves, så snart begrundelsen for dem ikke længere er til stede.

▼M10

Artikel 12

Sammenhæng i Fællesskabets politikker og deres indvirkning på gennemførelsen af denne aftale

Parterne forpligter sig til at håndtere udviklingspolitisk sammenhæng på en målrettet, strategisk og partnerskabsrettet måde, bl.a. ved at styrke dialogen om emner vedrørende udviklingspolitisk sammenhæng. Unionen erkender, at også Unionens politikker på andre områder end udviklingspolitik kan støtte AVS-staternes udviklingsprioriteter på linje med målene for denne aftale. Med udgangspunkt heri vil Unionen fremme sammenhængen i disse politikker med henblik på at nå målene for denne aftale.

Såfremt Fællesskabet som led i udøvelsen af sine beføjelser påtænker at træffe en foranstaltning, som kan berøre AVS-staternes interesser for så vidt angår denne aftales mål, underretter det i god tid gruppen af AVS-stater herom, jf. dog artikel 96. Med henblik herpå underretter Kommissionen regelmæssigt sekretariatet for gruppen af AVS-stater om planlagte forslag og giver samtidig meddelelse om dens forslag til foranstaltninger af denne art. En anmodning om oplysninger kan ligeledes om nødvendigt indgives på AVS-staternes initiativ.

Efter anmodning fra AVS-staterne finder der omgående konsultationer sted, således at der inden den endelige afgørelse træffes, kan tages hensyn til deres synspunkter hvad angår virkningen af disse foranstaltninger.

I umiddelbar forlængelse af sådanne konsultationer kan AVS-staterne og gruppen af AVS-stater desuden skriftligt forelægge Kommissionen deres synspunkter og fremsætte forslag til ændringer med angivelse af, hvorledes deres ønsker kan imødekommes.

Imødekommer Fællesskabet ikke AVS-staternes anmodninger, underretter det dem hurtigst muligt herom med en angivelse af grundene hertil.

Gruppen af AVS-stater modtager også, så vidt muligt på forhånd, relevante oplysninger om disse afgørelsers ikrafttræden.

▼B

Artikel 13

Migration

1. Migration er genstand for en tilbundsgående dialog inden for rammerne af AVS-EU-partnerskabet.

Parterne bekræfter deres eksisterende forpligtelser og tilsagn i henhold til folkeretten med hensyn til at respektere menneskerettighederne og fjerne enhver form for forskelsbehandling på grundlag af oprindelse, køn, race, sprog og religion.

2. Parterne er enige om, at et partnerskab i relation til migration indebærer en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som har lovligt ophold på deres område, en integrationspolitik, der sigter mod at give sådanne statsborgere rettigheder og pligter, der svarer til parternes egne borgeres, en styrkelse af ikke-forskelsbehandling på det økonomiske, sociale og kulturelle område og en iværksættelse af foranstaltninger mod racisme og fremmedhad.

3. Hver medlemsstat behandler arbejdstagere fra AVS-staterne, der er lovligt beskæftiget på dens område, på en måde, der for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning og afskedigelse udelukker enhver nationalitetsbegrundet forskelsbehandling i forhold til dens egne statsborgere. Tilsvarende behandler hver AVS-stat i den henseende arbejdstagere, som er statsborgere i en medlemsstat, på samme ikke-diskriminerende måde.

4. Parterne finder, at strategier, der tager sigte på at mindske fattigdommen, forbedre leve- og arbejdsvilkårene, skabe beskæftigelse og udvikle erhvervsuddannelsen, på lang sigt bidrager til at normalisere migrationsstrømmene.

Parterne tager i forbindelse med udviklingsstrategierne og den nationale og regionale programmering hensyn til strukturelle vilkår i tilknytning til migrationsstrømmene med det formål at støtte den økonomiske og sociale udvikling i de regioner, hvorfra migranterne stammer, og mindske fattigdommen.

Fællesskabet støtter med nationale og regionale samarbejdsprogrammer uddannelsen af AVS-statsborgere i deres hjemland, i andre AVS-stater eller i Den Europæiske Unions medlemsstater. For så vidt angår uddannelse i en medlemsstat drager parterne omsorg for, at sådanne tiltag orienteres mod erhvervsmæssig integration af AVS-statsborgerne i deres hjemlande.

Parterne udarbejder samarbejdsprogrammer, der letter adgangen til uddannelse for studerende fra AVS-staterne, særlig ved hjælp af nye kommunikationsteknologier.

5.

a) Inden for rammerne af den politiske dialog undersøger Ministerrådet spørgsmål vedrørende ulovlig indvandring for om nødvendigt at fastlægge grundlaget for en forebyggende politik.

b) I denne sammenhæng er parterne navnlig enige om at sikre, at de enkelte personers rettigheder og værdighed respekteres i forbindelse med enhver procedure, der indledes med henblik på tilbagesendelse af ulovlige indvandrere til deres hjemland. Myndighederne bistår i den forbindelse sådanne personer med alle de administrative faciliteter, der er nødvendige for deres tilbagevenden.

c) Parterne er tillige enige om:

i) at hver af Den Europæiske Unions medlemsstater på en AVS-stats anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af eventuelle statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne stats område at hver af AVS-staterne på en af Den Europæiske Unions medlemsstaters anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af eventuelle statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne medlemsstats område.

Medlemsstaterne og AVS-staterne udstyrer til dette formål deres statsborgere med passende identitetspapirer.

Hvad angår Den Europæiske Unions medlemsstater gælder forpligtelsen i henhold til dette nummer kun for personer, som betragtes som deres statsborgere i henseende til Fællesskabet i overensstemmelse med erklæring nr. 2 til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Hvad angår AVS-staterne gælder denne forpligtelse kun for personer, der betragtes som deres egne statsborgere i overensstemmelse med deres respektive lovgivninger

ii) at der på anmodning af en part skal indledes forhandling med AVS-stater med henblik på i god tro og under behørigt hensyn til de relevante folkeretlige regler at indgå bilaterale aftaler om specifikke forpligtelser med hensyn til deres statsborgeres tilbagetagelse og tilbagevenden. Sådanne aftaler skal også, hvis en af parterne finder det nødvendigt, omfatte ordninger for tilbagetagelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse personer. Aftalerne skal indeholde nærmere bestemmelser om, hvilke kategorier af personer der er omfattet af ordningerne, samt regler for disses tilbagetagelse og tilbagevenden.

Der vil blive ydet AVS-staterne passende bistand til at gennemføre sådanne aftaler

iii) at der i dette litra ved »parter« forstås Fællesskabet, enhver af dets medlemsstater og enhver AVS-stat.







DEL 2

INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER

▼M10

Artikel 14

De blandede institutioner

1. Denne aftales institutioner er Ministerrådet, Ambassadørudvalget og Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

2. De blandede institutioner og de institutioner, der er oprettet under de økonomiske partnerskabsaftaler, bestræber sig på at sikre koordinering, sammenhæng og komplementaritet samt en effektiv og gensidig strøm af oplysninger, jf. dog relevante bestemmelser i nuværende eller kommende økonomiske partnerskabsaftaler.

▼M10

Artikel 14a

Møder for stats- og regeringschefer

Parterne mødes på stats- eller regeringschefsniveau efter fælles aftale og på en hensigtsmæssig måde.

▼B

Artikel 15

Ministerrådet

1. Ministerrådet består af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og et medlem af hver AVS-stats regering på den anden side.

Formandskabet i Ministerrådet varetages på skift af et medlem af Rådet for Den Europæiske Union og et medlem af en AVS-stats regering.

▼M10

Ministerrådet træder som generel regel sammen en gang om året på formandens initiativ, og når det i øvrigt er påkrævet, i en form og med en geografisk sammensætning, der afspejler de anliggender, der skal behandles. På disse møder vil der være konsultationer på højt plan om anliggender, som er af særlig betydning for parterne, til supplering af det arbejde, der foregår i Det Blandede Ministerudvalg for Handel i henhold til artikel 38 og i AVS-EF-Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering i henhold til artikel 83, og som indgår i de årlige ordinære møder i Ministerrådet.

▼B

2. Ministerrådet har til opgave:

a) at føre den politiske dialog

b) at vedtage de politiske retningslinjer og træffe de afgørelser, der er nødvendige for gennemførelsen af denne aftales bestemmelser, særlig vedrørende udviklingsstrategierne for de specifikke områder, der er omfattet af denne aftale, eller ethvert andet område, der måtte vise sig at være relevant, og vedrørende procedurerne

c) at undersøge og løse alle problemer, som vil kunne hæmme den rette gennemførelse af denne aftale eller udgøre en hindring for virkeliggørelsen af dens mål

d) at sikre, at konsultationsordningerne fungerer gnidningsløst.

3. Ministerrådet træffer afgørelse ved fælles overenskomst mellem parterne. Ministerrådet er kun beslutningsdygtigt, hvis halvdelen af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union, et medlem af Kommissionen og to tredjedele af de medlemmer, der repræsenterer AVS-staternes regeringer, er til stede. Ethvert medlem af Ministerrådet, der er forhindret i at give møde, kan lade sig repræsentere ved en stedfortræder. Stedfortræderen udøver alle det pågældende medlems rettigheder.

▼M10

Ministerrådet kan træffe afgørelser, der er bindende for parterne, og udforme resolutioner, henstillinger og udtalelser på det årlige ordinære møde eller ved skriftlig procedure. Det rapporterer årligt til Den Blandede Parlamentariske Forsamling om gennemførelsen af denne aftale. Det behandler og tager hensyn til beslutninger og henstillinger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

▼B

Ministerrådet fører en løbende dialog med repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer og andre af civilsamfundets aktører i AVS-staterne og EU. Der kan med henblik herpå afholdes konsultationer sideløbende med Ministerrådets møder.

4. Ministerrådet kan overdrage beføjelser til Ambassadørudvalget.

5. Ministerrådet fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 16

Ambassadørudvalget

1. Ambassadørudvalget består af medlemsstaternes faste repræsentanter ved Den Europæiske Union og en repræsentant for Kommissionen på den ene side og chefen for hver AVS-stats mission ved Den Europæiske Union på den anden side.

Formandskabet for Ambassadørudvalget varetages på skift af en fast repræsentant for en medlemsstat, udpeget af Fællesskabet, og af en missionschef for en AVS-stat, udpeget af AVS-staterne.

2. Ambassadørudvalget bistår Ministerrådet ved udførelsen af dets opgaver og udfører ethvert mandat, som det pålægges af Ministerrådet. Det overvåger i denne sammenhæng gennemførelsen af denne aftale og fremskridt i retning af virkeliggørelsen af dens mål.

Ambassadørudvalget mødes med regelmæssige mellemrum, navnlig for at forberede Ministerrådets samlinger, og når det i øvrigt er påkrævet.

3. Ambassadørudvalget fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 17

Den Blandede Parlamentariske Forsamling

1. Den Blandede Parlamentariske Forsamling består af lige mange EU-repræsentanter og AVS-repræsentanter. Medlemmer af Den Blandede Parlamentariske Forsamling er medlemmer af Europa-Parlamentet på den ene side og parlamentsmedlemmer eller subsidiært repræsentanter udpeget af hver AVS-stats parlament på den anden side. Findes der ikke noget parlament, skal deltagelsen af en repræsentant fra den berørte AVS-stat på forhånd godkendes af Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

2. Den Blandede Parlamentariske Forsamling, som er et rådgivende organ, har til opgave:

— at fremme den demokratiske proces gennem dialog og konsultation

— at befordre en større forståelse mellem befolkningerne i Den Europæiske Union og AVS-staterne og skabe større bevidsthed om udviklingsspørgsmål

▼M10

— at drøfte emner, der vedrører udvikling og AVS-EU-partnerskabet, herunder de økonomiske partnerskabsaftaler, andre handelsordninger, Den Europæiske Udviklingsfond og landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter. Med henblik herpå fremsender Kommissionen sådanne strategidokumenter til Den Blandede Parlamentariske Forsamling til orientering

— at drøfte Ministerrådets årlige rapport om gennemførelsen af denne aftale og vedtage beslutninger og rette henstillinger til Ministerrådet med henblik på at virkeliggøre denne aftales mål

▼M10

— at slå til lyd for udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning i nationale parlamenter i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, i denne aftale.

▼M10

3. Den Blandede Parlamentariske Forsamling afholder to plenarmøder om året, skiftevis i Den Europæiske Union og i en AVS-stat. Med henblik på at styrke den regionale integration og befordre samarbejdet mellem nationale parlamenter tilrettelægges der møder mellem EU- og AVS-parlamentsmedlemmer på regionalt plan.

Sådanne møder på regionalt plan tilrettelægges med henblik på målene i artikel 14, stk. 2, i denne aftale.

▼B

4. Den Blandede Parlamentariske Forsamling fastsætter sin forretningsorden senest seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.







DEL 3

SAMARBEJDSSTRATEGIER

Artikel 18

Samarbejdsstrategierne baseres på udviklingsstrategierne og på det økonomiske og handelsmæssige samarbejde, som er indbyrdes forbundet og supplerer hinanden. Parterne drager omsorg for, at aktiviteterne på de to områder bliver gensidigt forstærkende.







AFSNIT I

UDVIKLINGSSTRATEGIER







KAPITEL 1

Generelle rammer

Artikel 19

Principper og mål

1. Det centrale mål for AVS-EF-samarbejdet er at mindske og med tiden udrydde fattigdommen samt fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien. Samarbejdsrammerne og -sigtet skal i den forbindelse nøje afpasses efter den enkelte AVS-stats forhold og fremme lokalt ejerskab til økonomiske og sociale reformer og inddragelse af den private sektors og civilsamfundets aktører i udviklingsprocessen.

▼M10

2. Samarbejdet har som referenceramme for så vidt angår udviklingsprincipper konklusionerne fra De Forenede Nationers konferencer og de mål og handlingsprogrammer, der er vedtaget på internationalt plan til opfølgning heraf. Samarbejdet skal også have de internationale mål for udviklingssamarbejde som referenceramme og lægge særlig vægt på anvendelse af kvalitative og kvantitative fremskridtsindikatorer. Parterne vil gøre en samordnet indsats for at kunne gøre hurtigere fremskridt hen imod millenniumudviklingsmålene.

▼B

3. De statslige og ikke-statslige aktører i den enkelte AVS-stat tager initiativ til konsultationer om landeudviklingsstrategier og om fællesskabsstøtte dertil.

Artikel 20

Tilgangen

▼M10

1. Målene for AVS-EF-udviklingssamarbejdet forfølges gennem integrerede strategier, som omfatter økonomiske, sociale, kulturelle, miljømæssige og institutionelle elementer under lokalt ejerskab. Samarbejdet danner således en sammenhængende, ophjælpende ramme til støtte for AVS-staternes egne udviklingsstrategier og sikrer komplementaritet og samspil mellem de forskellige elementer, navnlig på og mellem det nationale og det regionale plan. I denne forbindelse og inden for rammerne af AVS-staternes udviklingspolitik og reformer rettes AVS-EF-samarbejdsstrategierne på nationalt og, når det er hensigtsmæssigt, på regionalt plan mod:

a) at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, udvikle den private sektor, øge beskæftigelsen og forbedre adgangen til produktionsvirksomhed og produktionsfaktorer

▼M10

aa) at befordre regionalt samarbejde og regional integration.

▼B

b) at fremme den menneskelige og sociale udvikling og bidrage til at sikre en bred og retfærdig fordeling af vækstens goder samt fremme ligestilling mellem kønnene

c) at fremme samfundenes kulturelle værdier og et specifikt samspil med økonomiske, politiske og sociale elementer

d) at fremme reform og udvikling af institutioner, styrke de institutioner, der er nødvendige for at befæste demokratiet, for god regeringsførelse og for effektive og konkurrenceprægede markedsøkonomier, og opbygge kapacitet til udvikling og partnerskab

e) at fremme bæredygtighed, regenerering og god praksis på miljøområdet samt bevarelse af naturressourcegrundlaget.

▼M10

2. Der tages systematisk hensyn til integration af følgende tematiske eller tværgående emner på alle samarbejdsområder: menneskerettigheder, kønsaspektet, demokrati, god regeringsførelse, miljømæssig bæredygtighed, klimaforandring, overførbare og ikke-overførbare sygdomme samt udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning. Disse områder er også berettigede til støtte fra Fællesskabet.

▼B

3. De nærmere bestemmelser vedrørende udviklingssamarbejdsmål og -strategier, navnlig sektorspecifikke politikker og strategier, indarbejdes i et kompendium, der skal udstikke de praktiske retningslinjer for specifikke samarbejdsområder eller -sektorer. Disse bestemmelser kan revideres, revurderes og/eller ændres af Ministerrådet på grundlag af en henstilling fra AVS-EF-Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering.







KAPITEL 2

Støtteområder







AFDELING 1

Økonomisk udvikling

Artikel 21

Investeringer og udvikling af den private sektor

1. Samarbejdet støtter på nationalt og/eller regionalt plan de økonomiske og institutionelle reformer og politikker, der er nødvendige for at skabe et gunstigt klima for ►M10 investeringer ◄ og for udviklingen af en dynamisk, rentabel og konkurrencedygtig privat sektor. Samarbejdet er endvidere rettet mod:

a) fremme af dialog og samarbejde mellem den offentlige og den private sektor

b) udvikling af iværksætterevner og virksomhedskultur

c) privatisering og virksomhedsreformer og

d) udvikling og modernisering af forligs- og voldgiftssystemer.

2. Samarbejdet tager også sigte på at forbedre kvaliteten af finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser til private virksomheder i såvel den formelle som den uformelle sektor og gøre sådanne ydelser mere disponible og lettere tilgængelige ved at:

a) kanalisere privat opsparing, såvel indenlandsk som udenlandsk, over i finansiering af private virksomheder gennem støtte til en politik, der tager sigte på at udvikle en moderne finanssektor, herunder kapitalmarkeder, finansieringsinstitutter og bæredygtige mikrofinansieringer

b) udvikle og styrke virksomhedsinstitutioner og formidlere, sammenslutninger, handelskamre og lokale tjenesteydere fra den private sektor, der støtter og leverer ikke-finansielle tjenesteydelser til virksomhederne på f.eks. det erhvervsmæssige, tekniske, ledelsesmæssige, uddannelsesmæssige og handelsmæssige område, og

c) støtte institutioner, programmer, aktiviteter og initiativer, som bidrager til udvikling og overførsel af teknologi og knowhow og god praksis på alle områder inden for virksomhedsledelse.

3. Samarbejdet fremmer virksomhedsudviklingen gennem finansiering, garantifaciliteter og faglig bistand, der tager sigte på at befordre og støtte oprettelse, etablering, udvidelse, diversificering, rehabilitering, omstrukturering, modernisering eller privatisering af dynamiske, rentable og konkurrencedygtige virksomheder inden for alle økonomiske sektorer samt finansielle formidlere såsom institutioner for udviklingsfinansiering og risikovillig kapital og leasingselskaber ved at:

a) skabe og/eller udbygge finansieringsinstrumenter i form af investeringskapital

b) forbedre adgangen til væsentlige inputs som f.eks. erhvervsinformation og tjenester i form af rådgivning, konsulentbistand eller faglig bistand

c) forbedre eksportvirksomheden, særlig gennem kapacitetsopbygning på alle handelsrelaterede områder, og

d) anspore til samvirke, netværk og samarbejde mellem virksomheder, herunder forbindelser med sigte på overførsel af teknologi og knowhow på nationalt, regionalt og AVS-EU-plan, samt til partnerskaber med private udenlandske investorer, som er forenelige med målene og retningslinjerne for AVS-EF-udviklingssamarbejdet.

4. Samarbejdet støtter udvikling af mikrovirksomheder ved at fremme bedre adgang til finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser, en hensigtsmæssig politik og lovgivningsmæssige rammer for sådanne virksomheders udvikling og leverer uddannelses- og informationstjenesteydelser om god praksis inden for mikrofinansiering.

▼M10

5. Støtten til investeringer og udvikling af den private sektor omfatter aktioner og initiativer på makro-, meso- og mikroøkonomisk plan og fremmer søgningen efter innovative finansieringsmekanismer, herunder kombinering og større udnyttelse af private og offentlige kilder til udviklingsfinansiering.

▼M10

6. Samarbejdet støtter den offentlige sektors investering i grundlæggende infrastruktur, som er rettet mod udvikling af den private sektor, økonomisk vækst og fattigdomsudryddelse.

▼B

Artikel 22

Makroøkonomiske og strukturelle reformer og politikker

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at tilvejebringe:

a) makroøkonomisk vækst og stabilitet på basis af en disciplineret finans- og pengepolitik, som fører til et fald i inflationen og en forbedring af balancen over for udlandet og på budgettet gennem en styrkelse af budgetdisciplinen, en forbedring af den budgetmæssige gennemsigtighed og effektivitet og en forbedring af finanspolitikken med hensyn til kvalitet, retfærdig fordeling og sammensætning

▼M10

b) strukturpolitikker, der skal styrke de forskellige aktørers rolle, særlig den private sektors, og skabe et klima, der fremmer mobilisering af indenlandske ressourcer og befordrer omsætning, investeringer og beskæftigelse, idet sigtet skal være:

i) at liberalisere handels- og valutaordningerne og indføre konvertibilitet vedrørende de løbende poster under hensyntagen til de særlige forhold i hvert land

ii) at styrke reformer på arbejds- og produktmarkederne

iii) at anspore til reform af finanssystemerne, som kan bidrage til levedygtige banksystemer og ikke-banksystemer, kapitalmarkeder og finansielle tjenesteydelser, herunder mikrofinansiering

iv) at forbedre kvaliteten af private og offentlige tjenesteydelser

v) at tilskynde til regionalt samarbejde og til en gradvis integration af makroøkonomisk og monetær politik.

2. Udformningen af den makroøkonomiske politik og strukturtilpasningsprogrammerne skal afspejle de berørte landes sociopolitiske baggrund og institutionelle kapacitet og sikre en positiv indvirkning på fattigdommen og på adgangen til sociale tjenesteydelser, idet følgende principper lægges til grund:

a) AVS-staterne har det primære ansvar for at analysere de problemer, der skal løses, og udforme og gennemføre reformerne

b) støtteprogrammerne tilpasses de særlige omstændigheder i den enkelte AVS-stat, og der tages hensyn til de sociale, kulturelle og miljømæssige forhold

c) AVS-staternes ret til at bestemme, i hvilken retning deres udviklingsstrategier skal gå, og hvordan prioriteringen skal være, anerkendes og respekteres

d) reformtempoet skal være realistisk og foreneligt med den enkelte AVS-stats kapacitet og ressourcer

e) kommunikationen skal styrkes og befolkningen oplyses bedre om de økonomiske og sociale reformer og politikker.

▼M10

Artikel 23

Udvikling af de økonomiske sektorer

Samarbejdet støtter en bæredygtig politik og bæredygtige institutionelle reformer og de investeringer, der er nødvendige for at skabe en retfærdig adgang til økonomisk virksomhed og produktionsfaktorer, navnlig:

a) bedre erhvervsuddannelsessystemer, som kan medvirke til at øge produktiviteten i både den formelle og den uformelle sektor

b) kapital, kredit, jord, særlig for så vidt angår ejendomsret og udnyttelse

c) udvikling af strategier for landdistrikterne, som skal skabe rammerne for decentral planlægning samt tildeling og forvaltning af midler baseret på folkelig deltagelse

d) udvikling af strategier, der kan fremme landbrugsproduktion og -produktivitet i AVS-staterne ved navnlig at give de nødvendige finansielle midler til landbrugsforskning, rå- og hjælpestoffer og tjenesteydelser i landbruget, støtteinfrastruktur i landområder samt risikoreduktion og risikostyring. Støtten omfatter offentlige og private investeringer i landbruget, tilskyndelse til at udvikle landbrugspolitikker og –strategier, styrkelse af organisationer for landmænd og den private sektor, forvaltning af naturressourcer samt udvikling og funktion af landbrugsmarkeder. Landbrugsproduktionsstrategierne styrker de nationale og regionale politikker for fødevaresikkerhed og regional integration. I den forbindelse støtter samarbejdet AVS-staternes bestræbelser på at fremme konkurrenceevnen for deres råvareeksport og at tilpasse deres råvareeksportstrategier til nye handelsvilkår.

e) bæredygtig udvikling af vandressourcer, baseret på integrerede principper for forvaltning af vandressourcer, der kan sikre en afbalanceret og bæredygtig fordeling af fælles vandressourcer blandt de forskellige brugere

f) bæredygtig udvikling af akvakultur og fiskeri, som omfatter både ferskvandsfiskeri og marineressourcer i AVS-staternes eksklusive økonomiske zoner

g) økonomiske og teknologiske infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder transport, telekommunikationssystemer, kommunikationstjenester og udvikling af informationssamfundet

h) udvikling af konkurrencedygtige industri-, mine- og energisektorer ledsaget af tilskyndelse til inddragelse og udvikling af den private sektor

i) udvikling af handel, herunder fremme af loyal handelspraksis

j) udvikling af erhvervssektoren, finans- og banksektoren og andre servicesektorer

k) udvikling af turisme

l) udvikling af videnskabelige, teknologiske og forskningsmæssige infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder forbedring, overførsel og overtagelse af ny teknologi

m) styrkelse af produktionskapaciteten, særlig i den offentlige og den private sektor

n) fremme af traditionel viden, og

o) udvikling og gennemførelse af specifikke tilpasningsstrategier, der kan afhjælpe indvirkningen af præferenceerosion, eventuelt med aktiviteter, som er nævnt under litra a) til n).

▼M10

Artikel 23a

Fiskeri

I erkendelse af den nøglerolle, som fiskeri og akvakultur spiller i AVS-landene gennem deres positive bidrag til øget beskæftigelse, flere indtægter, fødevaresikkerhed og levebrød for samfund i land- og kystområder og dermed til fattigdomsreduktion, sigter samarbejdet mod yderligere at udvikle akvakultur- og fiskerisektorerne i AVS-landene for at øge de hertil knyttede sociale og økonomiske fordele på en bæredygtig måde.

Samarbejdsprogrammer og –aktiviteter støtter bl.a. udviklingen og gennemførelsen af bæredygtige udviklingsstrategier for akvakultur og fiskeri og forvaltningsplaner i AVS-lande og -regioner; integration af akvakultur og fiskeri i nationale og regionale udviklingsstrategier; udvikling af den infrastruktur og tekniske knowhow, som er nødvendig for, at AVS-landene kan drage en maksimal bæredygtig nytte af deres fiskeri og akvakultur; kapacitetsopbygning i AVS-landene, så de kan overvinde eksterne udfordringer, som forhindrer dem i at få det fulde udbytte af deres fiskeressourcer; og fremme og udvikling af joint ventures til investering i fiskeri- og akvakultursektorerne i AVS-landene. I eventuelle fiskeriaftaler, der måtte blive forhandlet mellem Fællesskabet og AVS-staterne, tages der behørigt hensyn til, at de skal være forenelige med udviklingsstrategierne på dette område.

Der kan efter fælles aftale afholdes konsultationer på højt plan, herunder på ministerplan, med henblik på at udvikle, forbedre og/eller styrke AVS-EU-udviklingssamarbejdet inden for bæredygtig akvakultur og fiskeri.

▼B

Artikel 24

Turisme

Samarbejdet rettes mod en bæredygtig udvikling af turistindustrien i AVS-staterne og i subregioner i erkendelse af turistindustriens stigende betydning for væksten i servicesektoren i AVS-staterne og for ekspansionen af disses globale handel, dens evne til at stimulere andre erhvervssektorer og den rolle, den kan spille med hensyn til udryddelse af fattigdom.

Samarbejdsprogrammer og -projekter støtter AVS-staternes bestræbelser på at få etableret og forbedret deres retlige og institutionelle rammer og ressourcer med henblik på udformning og gennemførelse af bæredygtige politikker og programmer på turistområdet ved bl.a. at forbedre sektorens konkurrenceevne, særlig de små og mellemstore virksomheders, støtte og fremme investeringer, befordre produktudvikling, herunder udvikling af indfødte kulturer i AVS-staterne, og styrke forbindelsen mellem turisme og andre erhvervssektorer.







AFDELING 2

Social og menneskelig udvikling

Artikel 25

Udvikling af den sociale sektor

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udforme generelle og sektorspecifikke politikker, der forbedrer dækningen og kvaliteten af samt adgangen til grundlæggende sociale infrastrukturer og tjenesteydelser, idet der tages hensyn til lokale behov og til de mest sårbare og ugunstigt stillede befolkningsgruppers specifikke krav for således at mindske ulighederne med hensyn til adgang til disse ydelser. Der lægges særlig vægt på at garantere et tilstrækkeligt niveau for de offentlige udgifter til den sociale sektor. I denne sammenhæng retter samarbejdet sig mod:

▼M10

a) bedre uddannelses- og erhvervsuddannelsesmuligheder på alle niveauer, arbejde hen imod anerkendelse af uddannelseskvalifikationer på universitetsniveau, indførelse af kvalitetssikringsordninger for uddannelse, også uddannelse, som foregår online eller gennem andre ikke-konventionelle midler, samt opbygning af teknisk kapacitet og færdigheder

b) bedre sundhedssystemer, især lige adgang til omfattende sundhedsydelser af høj kvalitet, samt ernæring, udryddelse af sult og underernæring og passende fødevareforsyning og –sikkerhed, bl.a. gennem sikkerhedsnet

▼B

c) indarbejdelse af befolkningsmæssige spørgsmål i udviklingsstrategierne for at forbedre den reproduktive sundhed, den primære sundhedspleje og familieplanlægning og forebygge omskæring af kvinder

▼M4

d) fremme af bekæmpelsen af:

— hiv/aids og sikre beskyttelse af seksuel og reproduktiv sundhed og kvinders rettigheder

— andre fattigdomsrelaterede sygdomme, særlig malaria og tuberkulose

▼B

e) bedre forsyningssikkerhed for vand til husholdningsbrug og bedre adgang til rent vand og passende sanitetsforhold

f) bedre adgang til passende boliger for alle til en overkommelig pris ved hjælp af støtte til programmer for socialt boligbyggeri og bedre byudvikling

g) fremme af folkelig deltagelse gennem social dialog samt respekt for de grundlæggende sociale rettigheder.

2. Samarbejdet støtter også kapacitetsopbygning på det sociale område som f.eks. programmer for uddannelse i udformning af socialpolitik og moderne metoder for forvaltning af sociale projekter og programmer, politikker, der fremmer teknologisk innovation og forskning, opbygning af lokal sagkundskab, fremme af partnerskaber og rundbordsdiskussioner på nationalt og/eller regionalt plan.

3. Samarbejdet fremmer og støtter udformningen og gennemførelsen af politikker og systemer for social beskyttelse og social sikring for at øge den sociale samhørighed og befordre selvhjælp og solidaritet i lokalsamfundet. Støtten rettes bl.a. mod initiativer, der bygger på økonomisk solidaritet, navnlig oprettelse af fonde for social udvikling, der er tilpasset lokale behov og aktører.

Artikel 26

Ungdomsanliggender

Samarbejdet støtter også udformningen af en sammenhængende, bredtfavnende politik med henblik på at realisere de unges potentiel, således at de bedre integreres i samfundet og bedre kan komme til deres fulde ret. I denne sammenhæng støtter samarbejdet politikker, foranstaltninger og tiltag, der retter sig mod:

a) at beskytte børns og unges, særlig pigers, rettigheder

b) at udnytte de unges færdigheder, energi, nyskabende evner og potentiel til at forbedre deres økonomiske, sociale og kulturelle muligheder og øge deres beskæftigelsesmuligheder i produktionssektoren

▼M4

c) at hjælpe samfundsbaserede institutioner med at give børn mulighed for at udvikle deres fysiske, psykologiske, sociale og økonomiske potentiel

d) at reintegrere børn i samfundet ved hjælp af rehabiliteringsprogrammer i post-konfliktsituationer og

▼M4

e) at befordre unges deltagelse i det offentlige liv og fremme udveksling af studerende og samvirke mellem AVS- og EU-ungdomsorganisationer.

▼B

Artikel 27

▼M10

Kultur og udvikling

▼B

Samarbejdet på det kulturelle område rettes mod:

a) at indarbejde den kulturelle dimension på alle niveauer i udviklingssamarbejdet

b) at anerkende, bevare og fremme kulturelle værdier og identiteter med sigte på en tværkulturel dialog

▼M10

c) at anerkende, bevare og fremme kulturarvens værdi og støtte en udvikling af kapaciteten i denne sektor

▼B

d) at udvikle kulturelle industrier og forbedre markedsadgangsmulighederne for kulturgoder og -tjenester.

▼M10

e) at anerkende og støtte kulturelle aktørers og kulturelle netværks rolle og deres bidrag til bæredygtig udvikling, og

f) at fremme den kulturelle dimension i uddannelser og unges deltagelse i kulturelle aktiviteter.

▼B







AFDELING 3

Regionalt samarbejde og regional integration

▼M10

Artikel 28

Generel tilgang

1. AVS-EU-samarbejdet virker effektivt til at virkeliggøre de mål og prioriteter, som AVS-staterne har sat sig for regionalt samarbejde og regional integration.

2. I overensstemmelse med de generelle mål i artikel 1 og 20 retter AVS-EU-samarbejdet sig mod:

a) at fremme fred og stabilitet samt forebyggelse og løsning af konflikter

b) at fremskynde økonomisk udvikling og økonomisk samarbejde gennem opbygning af større markeder, gennem fri bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser, kapital, arbejdskraft og teknologi mellem AVS-landene, gennem fremskyndet diversificering af AVS-staternes økonomier, gennem fremme og udvidelse af handelen mellem AVS-landene og med tredjelande og gennem gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien

c) at fremme forvaltningen af udfordringer med en tværnational dimension i forbindelse med bæredygtig udvikling gennem bl.a. koordinering og harmonisering af regionale samarbejdspolitikker.

3. Under de forhold, der er angivet i artikel 58, støtter samarbejdet også interregionalt samarbejde og intra-AVS-samarbejde, for eksempel samarbejde der inddrager:

a) en eller flere regionale AVS-organisationer, også på kontinentalt plan

b) oversøiske lande og territorier (OLT) og perifert beliggende regioner

c) udviklingslande, som ikke er AVS-lande.

Artikel 29

AVS-EU-samarbejde til støtte for regionalt samarbejde og regional integration

1. På området stabilitet, fred og konfliktforebyggelse støtter samarbejdet:

a) fremme og udbygning af en regional politisk dialog på områder som forebyggelse og løsning af konflikter; menneskerettigheder og demokratisering; udveksling, netværksvirksomhed og fremme af mobiliteten blandt de forskellige aktører i udviklingsarbejdet, særlig fra civilsamfundet

b) fremme af regionale initiativer og politikker vedrørende sikkerhedsrelaterede anliggender, herunder våbenkontrol, bekæmpelse af narkotika, organiseret kriminalitet, pengehvidvaskning, bestikkelse og korruption.

2. På området regional økonomisk integration støtter samarbejdet:

a) inddragelse af de mindst udviklede AVS-stater i oprettelsen af regionale markeder og sikre, at de får del i fordelene derved

b) gennemførelse af sektorspecifikke økonomiske reformpolitikker på regionalt plan

c) liberalisering af samhandel og betalinger

d) fremme af investeringer på tværs af grænserne, både udenlandske og indenlandske, og andre initiativer til regional økonomisk integration

e) afbødning af følgerne af nettoovergangsomkostningerne ved den regionale integration for budgetindtægterne og betalingsbalancen, og

f) infrastruktur, særlig transport og kommunikation og sikkerheden i forbindelse hermed, samt tjenesteydelser, herunder udvikling af regionale muligheder inden for informations- og kommunikationsteknologi.

3. På området regionale politikker om bæredygtig udvikling støtter samarbejdet AVS-regionernes prioriteter og især:

a) miljøet og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder vand og energi, samt håndtering af klimaforandring

b) fødevaresikkerhed og landbrug

c) sundhed, almen og faglig uddannelse

d) forskning og teknologisk udvikling, og

e) regionale initiativer vedrørende katastrofeberedskab og lindring af virkningerne af katastrofer samt genopbygning efter katastrofer.

Artikel 30

Kapacitetsopbygning til støtte for regionalt samarbejde og regional integration i AVS-staterne

For at gøre regionale politikker effektive og virkningsfulde udvikler og styrker samarbejdet kapaciteten hos:

a) institutioner og organisationer for regional integration, som AVS-staterne har oprettet, og sådanne som AVS-staterne deltager i, og som fremmer det regionale samarbejde og den regionale integration

b) nationale regeringer og parlamenter i anliggender vedrørende regional integration, og

c) ikke-statslige aktører, herunder den private sektor.

▼B







AFDELING 4

Tematiske og tværgående spørgsmål

Artikel 31

Kønsaspektet

Samarbejdet medvirker til at styrke politikker og programmer, der forbedrer, sikrer og øger lige deltagelse af mænd og kvinder på alle områder af det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle liv. Samarbejdet medvirker til at forbedre kvinders adgang til alle ressourcer, som er nødvendige, for at de kan udøve deres grundlæggende rettigheder fuldt ud. Mere specifikt skaber samarbejdet passende rammer med henblik på:

a) at tage behørigt hensyn til kønsaspektet på alle niveauer i udviklingssamarbejdet, også i makroøkonomiske politikker, strategier og foranstaltninger

b) at anspore til, at der træffes specifikke positive foranstaltninger til fordel for kvinder, f.eks. med det sigte:

i) at inddrage kvinder i national og lokal politik

ii) at støtte kvindeorganisationer

iii) at give kvinder adgang til grundlæggende sociale tjenesteydelser, særlig uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje og familieplanlægning

iv) at give kvinder adgang til produktionsfaktorer, særlig jord og kredit, og til arbejdsmarkedet

v) at tage særligt hensyn til kvinder i forbindelse med nødhjælp og rehabilitering.

▼M10

Artikel 31a

Hiv/aids

Samarbejdet støtter AVS-staterne i deres bestræbelser på i alle sektorer at udvikle og styrke politikker og programmer, som er rettet mod at håndtere hiv/aids-pandemien og forhindre den i at hæmme udviklingen. Det støtter AVS-staterne i deres bestræbelser på at opnå og opretholde universel adgang til forebyggelse, behandling, pleje og støtte i forbindelse med hiv/aids og er især rettet mod:

a) at støtte udviklingen og gennemførelsen af brede multisektorstrategier og –planer for hiv/aids og gøre dem til en prioritet i nationale og regionale udviklingsplaner

b) at inddrage alle relevante udviklingssektorer i nationale hiv/aids-strategier og sikre en bred tilslutning af interessenter på alle niveauer

c) at styrke nationale sundhedssystemer og afhjælpe mangel på menneskelige ressourcer inden for sundhed som udgangspunkt for at sikre universel adgang til og effektiv inddragelse af forebyggelse, behandling og pleje og andre sundhedsydelser i forbindelse med hiv/aids

d) at tage fat om ulighed, kønsbaseret vold og misbrug, som fremmer hiv/aids-pandemien, og intensivere bestræbelserne på at beskytte kvinders og pigers rettigheder, at udvikle effektive, kønsrelaterede hiv/aids-programmer og –tilbud for kvinder og piger, herunder sådanne, der har tilknytning til seksuel og reproduktiv sundhed og hermed forbundne rettigheder, og at støtte, at kvinder inddrages fuldt ud i planlægning og beslutningstagning vedrørende hiv/aids-strategier og -programmer

e) at udvikle lovmæssige og politiske rammer og fjerne love, politikker, praksis, stigma og diskrimination af straffende karakter, som undergraver menneskerettighederne, øger sårbarheden over for hiv/aids og hæmmer adgangen til effektiv forebyggelse, behandling, pleje og støtte i forbindelse med hiv/aids, herunder medicin, sundhedsartikler og ydelser til folk, der lever med hiv/aids, og til de mest udsatte befolkningsgrupper

f) at forbedre adgangen til evidensbaseret, alsidig hiv/aids-forebyggelse, som er rettet mod de lokale faktorer i epidemien og de specifikke behov hos kvinder, unge mennesker og de mest udsatte befolkningsgrupper, og

g) at sikre universel og pålidelig adgang til sikker og billig medicin af høj kvalitet, og til sundhedsartikler, herunder sundhedsartikler af seksuel og reproduktiv art.

▼B

Artikel 32

Miljø og naturressourcer

1. Samarbejdet om miljøbeskyttelse og bæredygtig udnyttelse og forvaltning af naturressourcerne rettes mod:

a) at integrere miljøbæredygtighed i alle aspekter af udviklingssamarbejdet og støtte programmer og projekter, der gennemføres af de forskellige aktører

b) at opbygge og/eller styrke den videnskabelige og den tekniske menneskelige og institutionelle kapacitet med hensyn til miljøforvaltning hos alle aktører i miljøsammenhænge

c) at støtte specifikke foranstaltninger og ordninger, der tager sigte på at løse afgørende spørgsmål vedrørende bæredygtig forvaltning og spørgsmål, der angår nuværende og fremtidige regionale og internationale forpligtelser vedrørende mineral- og naturressourcer, såsom:

i) tropiske skove, vandressourcer, kyst-, hav- og fiskeressourcer, dyrelivet, jordbund, biodiversitet

ii) beskyttelse af skrøbelige økosystemer (f.eks. koralrev)

iii) vedvarende energikilder, navnlig solenergi, og energieffektivitet

iv) bæredygtig land- og byudvikling

v) ørkendannelse, tørke og afskovning

vi) innoverende løsninger på bymiljøproblemer

vii) bæredygtig turisme

d) at tage hensyn til spørgsmål i forbindelse med transport og bortskaffelse af farligt affald.

2. I samarbejdet tages der også hensyn til:

a) små AVS-østaters sårbarhed, særlig den trussel, som klimaændringer udgør

b) de voksende problemer med tørke og ørkendannelse, navnlig i de mindst udviklede stater og indlandsstaterne

c) udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning.

▼M10

Artikel 32a

Klimaforandring

Parterne erkender, at klimaforandring er en alvorlig, global, miljømæssig udfordring og en trussel mod opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, hvorfor der kræves en passende, forudsigelig og rettidig finansiel støtte. På grund af dette og i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 32, især stk. 2, litra a), skal samarbejdet:

a) anerkende AVS-staternes og især småøers og lavtliggende AVS-staters sårbarhed over for klimarelaterede fænomener som for eksempel kysterosion, cykloner, oversvømmelser og miljøbetingede tvangsforflytninger, og især de mindst udviklede AVS-staters og AVS-indlandsstaternes sårbarhed over for oversvømmelser, tørke, afskovning og tørkedannelse

b) styrke og støtte politikker og programmer, hvormed der kan opnås afbødning af og tilpasning til følgerne af og truslen fra klimaforandring, bl.a. gennem udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning

c) fremme AVS-staternes kapacitet med hensyn til udvikling af og deltagelse i det globale CO2-marked, og

d) fokusere på følgende aktiviteter:

i) integration af klimaforandring i udviklingsstrategier og bestræbelser på fattigdomsreduktion

ii) styrkelse af den politiske profil over klimaforandring i udviklingssamarbejdet, bl.a. gennem passende politisk dialog

iii) hjælp til AVS-staterne med at tilpasse sig klimaforandring inden for relevante sektorer som landbrug, vandforvaltning og infrastruktur, bl.a. gennem overførsel og vedtagelse af relevante og miljømæssigt sunde teknologier

iv) fremme af reduktionen af katastroferisici, som afspejler, at en stigende andel af katastrofer har relation til klimaforandring

v) tilvejebringelse af finansiel og teknisk støtte til AVS-staters tiltag med hensyn til afbødning, på linje med deres mål for fattigdomsreduktion og bæredygtig udvikling, bl.a. ved at reducere emissionerne som følge af afskovning og skovdegradering og ved at reducere emissionerne i landbrugssektoren

vi) forbedring af vejr- og klimaoplysninger og prognoser og systemer til hurtig varsling, og

vii) fremme af vedvarende energikilder og teknologier med lave kulstofemissioner, som fremmer bæredygtig udvikling.

▼B

Artikel 33

Udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning

1. Samarbejdet tager systematisk hensyn til de institutionelle aspekter og støtter i denne sammenhæng AVS-staternes bestræbelser på at opbygge og styrke strukturer, institutioner og procedurer, der bidrager til:

a) at fremme og støtte demokratiet, menneskets værdighed, social retfærdighed og pluralisme under fuld respekt for mangfoldigheden i de enkelte samfund og forskellene mellem dem

b) at fremme og støtte universel og fuld respekt for og overholdelse og beskyttelse af alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder

c) at udvikle og styrke retsstaten og forbedre adgangen til domstolene, idet der samtidig garanteres professionelle, uafhængige retssystemer

d) at sikre en åben og ansvarlig regeringsførelse og administration i alle offentlige institutioner.

2. Parterne arbejder sammen om at bekæmpe bestikkelse og korruption i alle deres samfund.

3. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udvikle deres offentlige institutioner, så de bliver en drivende kraft for vækst og udvikling, og gøre de offentlige tjenester betydeligt mere effektive, hvor de berører almindelige mennesker i deres dagligliv. I denne sammenhæng støtter samarbejdet reform, rationalisering og modernisering af den offentlige sektor. Samarbejdet fokuserer navnlig på:

a) reform og modernisering af embedsværket

b) lov- og domstolsreform og modernisering af retssystemerne

▼M10

c) forbedring og styrkelse af forvaltningen af de offentlige finanser med henblik på at udvikle økonomiske aktiviteter i AVS-landene og øge deres skatteindtægter, samtidig med at AVS-staternes suverænitet på dette område respekteres fuldt ud.

Foranstaltningerne kan omfatte:

i) forbedring af kapaciteten til forvaltning af indenlandske indtægter, bl.a. opbygning af effektive, virkningsfulde og bæredygtige skattesystemer

ii) fremme af deltagelsen i internationale skattesamarbejdsstrukturer og –procedurer med henblik på at lette den videre udvikling og en effektiv overholdelse af internationale standarder

iii) støtte til gennemførelsen af international bedste praksis inden for skatteanliggender, bl.a. princippet om gennemsigtighed og udveksling af oplysninger, i de AVS-lande, som har forpligtet sig hertil

▼B

d) fremskyndelse af reformer i bank- og finanssektoren

e) forbedring af forvaltningen af offentlige aktiver og reform af procedurerne for offentlige indkøb

f) politisk, administrativ, økonomisk og finansiel decentralisering.

4. Samarbejdet medvirker også til at genskabe og/eller forbedre den offentlige sektors kapacitet på vigtige områder og støtte institutioner, der er nødvendige for en markedsøkonomi, idet der særlig satses på:

a) at opbygge den nødvendige lovgivnings- og forskriftsmæssige kapacitet til at styre en markedsøkonomi, herunder konkurrence- og forbrugerpolitik

b) at forbedre kapaciteten til at analysere, planlægge, udforme og gennemføre politikker, særlig på det økonomiske, sociale og miljømæssige område og inden for forskning, videnskab og teknologi samt innovation

c) at modernisere, styrke og reformere finans- og valutainstitutionerne og forbedre procedurerne

d) at opbygge den kapacitet på lokalt og kommunalt plan, der er nødvendig for at føre en decentral politik og inddrage befolkningen i udviklingsprocessen

e) at udvikle kapaciteten på andre vigtige områder såsom:

i) internationale forhandlinger, og

ii) forvaltning og koordination af udenlandsk bistand.

5. Samarbejdet dækker alle områder og sektorer med henblik på i højere grad at inddrage ikke-statslige aktører og udvikle disses kapacitet samt styrke strukturerne for information, dialog og konsultation mellem sådanne aktører og de nationale myndigheder, også på regionalt plan.







AFSNIT II

ØKONOMISK OG HANDELSMÆSSIGT SAMARBEJDE







KAPITEL 1

Mål og principper

Artikel 34

Mål

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sigter mod at befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for derved at fremme en bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne.

▼M10

2. Det endelige mål med det økonomiske og handelsmæssige samarbejde er at sætte AVS-staterne i stand til at deltage fuldt ud i det internationale handelssamkvem. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til behovet for, at AVS-staterne deltager aktivt i de multilaterale handelsforhandlinger. På baggrund af det nuværende udviklingsniveau i AVS-staterne rettes det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mod at sætte AVS-staterne i stand til at klare udfordringerne ved globaliseringen og gradvis tilpasse sig de nye vilkår i det internationale handelssamkvem for dermed at lette deres omstilling til den liberaliserede globale økonomi. I den forbindelse bør der udvises særlig opmærksomhed over for mange AVS-landes sårbarhed som følge af deres afhængighed af råvarer eller få nøgleprodukter, bl.a. forædlede agroindustriprodukter, og risikoen for præferenceerosion.

3. Med henblik herpå retter det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sig, gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I, mod at forbedre AVS-landenes produktions-, forsynings- og handelskapacitet og deres evne til at tiltrække investeringer. Det sigter endvidere mod at skabe en ny handelsdynamik mellem parterne, at styrke AVS-landenes handels- og investeringspolitikker, at mindske deres afhængighed af råvarer, at fremme mere diversificerede økonomier og at forbedre AVS-landenes evne til at håndtere alle handelsrelaterede spørgsmål.

4. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde gennemføres i fuld overensstemmelse med bestemmelserne fra Verdenshandelsorganisationen (WTO), herunder bestemmelserne om særlig og differentieret behandling, under hensyntagen til parternes gensidige interesser og deres respektive udviklingsniveauer. Det skal også tage fat om virkningerne af præferenceerosion i fuld overensstemmelse med multilaterale forpligtelser.

▼B

Artikel 35

Principper

▼M10

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde baseres på et ægte, udvidet og strategisk partnerskab. Det baseres tillige på en samlet tilgang, som bygger på de tidligere AVS-EF-konventioners styrke og resultater.

2. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde bygger på initiativer til regional integration af AVS-staterne. Samarbejde til støtte for regionalt samarbejde og regional integration som fastlagt i afsnit I samt økonomisk og handelsmæssigt samarbejde styrker hinanden. Under det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sættes der især ind over for problemer på udbuds- og efterspørgselssiden, navnlig sammenkobling af infrastruktur, økonomisk diversificering og handelsudvikling som et middel til at øge AVS-staternes konkurrenceevne. Der lægges derfor passende vægt på de tilsvarende foranstaltninger i AVS-staternes og -regionernes udviklingsstrategier, som Fællesskabet støtter, især gennem tilvejebringelse af handelsstøtte.

▼B

3. I det økonomiske og handelsmæssige samarbejde tages der hensyn til AVS-staternes og -regionernes forskellige behov og udviklingsniveau. I denne forbindelse bekræfter parterne, at de lægger vægt på at sikre alle AVS-stater en særlig og differentieret behandling og opretholde en særbehandling for de mindst udviklede AVS-stater samt tage behørigt hensyn til små indlandsstaters og østaters sårbarhed.







KAPITEL 2

Nye handelsordninger

▼M10

Artikel 36

Nærmere vilkår

1. Parterne vedtager på baggrund af ovennævnte mål og principper at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre indgåelsen af nye WTO-forenelige økonomiske partnerskabsaftaler, som indebærer gradvis fjernelse af handelshindringer mellem dem og en forbedring af samarbejdet på alle områder, der er relevante for handelen.

2. De økonomiske partnerskabsaftaler sigter som udviklingsinstrumenter mod at fremme en smidig og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, især ved fuldt ud at udnytte potentialet i regional integration og syd-syd-handel.

3. Parterne er enige om, at disse nye handelsordninger skal indføres gradvis.

Artikel 37

Procedurer

1. Under forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler sikres kapacitetsopbygningen i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit I og artikel 35 i den offentlige og den private sektor i AVS-landene, herunder foranstaltninger, der øger konkurrenceevnen, til at styrke de regionale organisationer og til at støtte initiativer til regional handelsintegration, når det er hensigtsmæssigt, ved bistand til budgettilpasning og omlægning af finanspolitikken samt til at modernisere og udvikle infrastruktur og til investeringsfremme.

2. Parterne vil regelmæssigt se på, hvilke fremskridt der gøres i forhandlingerne som fastsat i artikel 38.

3. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler vil fortsætte med de AVS-stater, som anser sig for at være i stand dertil, på det niveau, som de finder passende, og i overensstemmelse med de procedurer, der er aftalt med AVS-gruppen, og med henblik på at støtte de regionale integrationsprocesser i AVS.

4. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler tager navnlig sigte på at fastlægge en tidsplan for en gradvis afskaffelse af hindringerne for handelen mellem parterne i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Fællesskabets handelsliberalisering skal bygge på de hidtil opnåede resultater og rettes mod at forbedre den nuværende markedsadgang for AVS-landene gennem bl.a. en revision af oprindelsesreglerne. I forhandlingerne tages der hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningers socioøkonomiske virkninger for AVS-landene samt til deres evne til at tilpasse sig og justere deres økonomier i takt med liberaliseringsprocessen. Forhandlingerne skal derfor være så fleksible som muligt for så vidt angår fastsættelsen af en tilstrækkelig lang overgangsperiode, den endelige produktdækning under hensyn til følsomme sektorer og graden af asymmetri i tidsplanen for toldafvikling, men skal samtidig overholde de til den tid gældende WTO-regler.

5. Parterne arbejder nært sammen i WTO om at forklare og begrunde de indgåede ordninger, navnlig med hensyn til graden af fleksibilitet.

6. Parterne drøfter videre, hvordan oprindelsesreglerne, herunder kumulationsregler, som gælder for deres eksport, kan forenkles og revideres.

7. Når først AVS-staterne har indgået en økonomisk partnerskabsaftale, kan de AVS-stater, som ikke er part i en sådan aftale, når som helst søge om optagelse.

8. I forbindelse med AVS-EU-samarbejdet til støtte for regionalt samarbejde og regional integration for AVS-staterne, som det fremgår af afsnit I, og i overensstemmelse med artikel 35 er parterne særligt opmærksomme over for de behov, der måtte opstå som følge af gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler. Principperne i artikel 1 i bilag IV til denne aftale finder anvendelse. I den forbindelse bliver parterne enige om brugen af gældende eller ny regional finansieringsmekanisme, gennem hvilke midler fra den flerårige finansielle ramme for samarbejdet og andre ekstra midler kan kanaliseres.

▼M10

Artikel 37a

Andre handelsordninger

1. I forbindelse med de nuværende tendenser inden for handelspolitik, hvor der sigtes mod større handelsliberalisering kan EU og AVS-staterne tage del i forhandlingerne og gennemførelsen af aftaler, som kan føre til yderligere multilateral og bilateral handelsliberalisering. Denne liberalisering kan føre til udhuling af de præferencer, som AVS-staterne har fået, og det kan påvirke deres konkurrencestilling på EU-markedet samt deres udviklingsbestræbelser, som EU gerne vil støtte.

2. I overensstemmelse med målene for økonomisk og handelsmæssigt samarbejde bestræber EU sig på at videreføre foranstaltninger, som skal kunne afhjælpe mulige negative virkninger af liberaliseringen, med henblik på så længe som muligt at opretholde betydelig præferenceadgang inden for det multilaterale handelssystem for AVS-staterne og at sikre, at enhver uundgåelig reduktion af præferencer spredes ud over så lang en periode som muligt.

▼B

Artikel 38

Det Blandede Ministerudvalg for Handel

1. Der nedsættes et blandet AVS-EF-ministerudvalg for handel.

▼M10

2. Ministerudvalget for Handel drøfter alle handelsrelaterede emner, som har betydning for alle AVS-stater, og overvåger navnlig forhandlingerne og gennemførelsen af økonomiske partnerskabsaftaler. Det beskæftiger sig særlig med de igangværende multilaterale handelsforhandlinger og undersøger de bredere liberaliseringsinitiativers virkninger for AVS-EF-handelen og for udviklingen af AVS-staternes økonomier. Det rapporterer og fremsætter passende henstillinger til Ministerrådet, bl.a. vedrørende alle støtteforanstaltninger, med henblik på at øge fordelene ved AVS-EF-handelsordningerne.

▼B

3. Det Blandede Ministerudvalg for Handel træder sammen mindst en gang om året. Dets forretningsorden fastsættes af Ministerrådet. Det sammensættes af repræsentanter for AVS-staterne og Fællesskabet.

▼M10

Artikel 38a

Konsultationer

1. Såfremt nye foranstaltninger eller foranstaltninger, der er et led i Fællesskabets programmer for tilnærmelse af love og administrative bestemmelser med henblik på at lette handelen, vil kunne påvirke en eller flere AVS-staters interesser, underretter Fællesskabet sekretariatet for AVS-gruppen og de berørte AVS-stater herom, inden sådanne foranstaltninger vedtages.

2. For at gøre det muligt for Fællesskabet at tage hensyn til AVS-gruppens interesser, afholdes der på anmodning af sidstnævnte konsultationer i henhold til artikel 12 i denne aftale med henblik på at nå en tilfredsstillende løsning.

3. Såfremt Fællesskabets gældende regler eller administrative bestemmelser, der er vedtaget for at lette handelen, påvirker en eller flere AVS-staters interesser, eller såfremt disse interesser påvirkes af, hvorledes reglerne eller bestemmelserne fortolkes, anvendes eller gennemføres, afholdes der på anmodning af de pågældende AVS-stater konsultationer i henhold til artikel 12 med henblik på at nå en tilfredsstillende løsning.

4. Med henblik på at finde en tilfredsstillende løsning kan parterne ligeledes i Det blandede Ministerråd for Handel bringe andre problemer op, der måtte opstå for handelen som følge af foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet eller påtænker at træffe.

5. Parterne underretter hinanden om sådanne foranstaltninger for at sikre effektive konsultationer.

6. Parterne er enige i, at afholdelse af konsultationer inden for og formidling af oplysninger gennem institutionerne for en økonomisk partnerskabsaftale om anliggender, der falder ind under sådanne aftaler, anses for også at opfylde bestemmelserne i denne artikel og i artikel 12 i denne aftale, forudsat at de AVS-stater, der formodes at blive påvirket, alle er signatarer af den økonomiske partnerskabsaftale, inden for hvilken konsultationerne blev afholdt eller oplysningerne formidlet.

▼B







KAPITEL 3

Samarbejde i internationale fora

Artikel 39

Almindelige bestemmelser

1. Parterne understreger betydningen af aktivt at deltage i WTO og andre relevante internationale organisationer ved at blive medlem af disse organisationer og nøje følge deres dagsorden og virksomhed.

2. De er enige om at arbejde tæt sammen om at indkredse og fremme deres fælles interesser i det internationale økonomiske og handelsmæssige samarbejde, navnlig i WTO, herunder være med til at bestemme dagsordenen og dermed afviklingen af de fremtidige multilaterale handelsforhandlinger. I denne forbindelse lægges der særlig vægt på at sikre produkter og tjenesteydelser med oprindelse i AVS-staterne bedre adgang til Fællesskabets marked og andre markeder.

3. Parterne er også enige om vigtigheden af fleksible WTO-regler, således at der kan tages hensyn til AVS-staternes udviklingsniveau og til de vanskeligheder, de har med at opfylde deres forpligtelser. De er endvidere enige om behovet for faglig bistand, for at AVS-staterne bliver i stand til at udmønte deres forpligtelser i praksis.

4. Fællesskabet accepterer at bistå AVS-staterne i deres bestræbelser på i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale at blive aktive medlemmer af disse organisationer ved at udvikle den nødvendige kapacitet til at forhandle disse aftaler, deltage effektivt i deres udformning, overvåge deres gennemførelse og sikre deres anvendelse.

Artikel 40

Råvarer

1. Parterne erkender behovet for at sikre, at de internationale råvaremarkeder kommer til at fungere bedre, og at markedsgennemsigtigheden øges.

2. De bekræfter deres vilje til at afholde flere indbyrdes konsultationer i internationale fora og organisationer, der beskæftiger sig med råvarer.

3. Med henblik herpå skal der på en parts anmodning finde udveksling af synspunkter sted:

— om, hvorledes de eksisterende internationale aftaler eller de specialiserede mellemstatslige arbejdsgrupper fungerer, med det formål at forbedre dem og gøre dem mere effektive under hensyntagen til markedstendenserne

— når det påtænkes at indgå eller forny en international aftale eller nedsætte en specialiseret mellemstatslig arbejdsgruppe.

Sådanne udvekslinger af synspunkter har til formål at sikre, at der tages hensyn til de enkelte parters interesser. De kan om nødvendigt finde sted i Det Blandede Ministerudvalg for Handel.







KAPITEL 4

Handel med tjenesteydelser

Artikel 41

Almindelige bestemmelser

1. Parterne understreger tjenesteydelsernes voksende betydning i den internationale handel og deres væsentlige bidrag til den økonomiske og sociale udvikling.

2. De bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) og understreger behovet for en særlig og differentieret behandling af AVS-leverandører af tjenesteydelser.

3. Fællesskabet forpligter sig til under forhandlingerne om en gradvis liberalisering af handelen med tjenesteydelser som omhandlet i artikel XIX i GATS at tage AVS-staternes prioriteter vedrørende forbedring af EF-listen under velvillig overvejelse med henblik på at tilgodese deres særlige interesser.

4. Parterne er videre enige om at have som mål at udvide deres partnerskab inden for rammerne af de økonomiske partnerskabsaftaler, når de har fået en vis erfaring med at anvende mestbegunstigelsesklausulen i henhold til GATS, til også at omfatte liberalisering af tjenesteydelser i overensstemmelse med GATS-bestemmelserne, særlig dem, der vedrører udviklingslandes deltagelse i liberaliseringsaftaler.

▼M10

5. Fællesskabet støtter gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, AVS-staternes bestræbelser på at styrke deres kapacitet til at levere tjenesteydelser. Opmærksomheden rettes særlig mod tjenesteydelser i forbindelse med arbejdskraft, erhvervsvirksomhed, distribution, finansvæsen, turisme, kultur samt byggeri og andre dermed forbundne tekniske tjenesteydelser med henblik på at øge konkurrenceevnen og dermed værdien og omfanget af handelen med varer og tjenesteydelser.

▼B

Artikel 42

Søtransport

1. Parterne anerkender betydningen af rentable, effektive søtransportydelser i et sikkert og rent havmiljø og ser søtransport som vigtigste transportform, der letter den internationale handel og dermed udgør en af drivkræfterne bag økonomisk udvikling og udvikling af handelen.

2. De forpligter sig til at arbejde for en liberalisering af søtransporten og med henblik herpå effektivt at følge princippet om uhindret adgang til det internationale marked for søtransport på et ikke-diskriminerende, kommercielt grundlag.

3. Hver part indrømmer bl.a. skibe, der drives af den anden parts statsborgere eller selskaber, og skibe, der er registreret på en parts område, en behandling, der ikke er mindre gunstig end den, de indrømmer egne skibe for så vidt angår adgang til havne, brug af infrastruktur og søfartshjælpetjenester i havnene samt dermed forbundne gebyrer og afgifter, toldfaciliteter og tildeling af kajplads samt laste- og lossefaciliteter.

▼M10

4. Fællesskabet støtter gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, AVS-staternes bestræbelser på at udvikle og fremme rentable, effektive søtransportydelser i AVS-staterne for at øge AVS-operatørers deltagelse i international søfart.

▼B

Artikel 43

Informations- og kommunikationsteknologi og informationssamfundet

1. Parterne anerkender, at informations- og kommunikationsteknologi samt aktiv deltagelse i informationssamfundet spiller en vigtig rolle og er en forudsætning for en vellykket integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

2. De bekræfter derfor deres respektive forpligtelser i henhold til bestående multilaterale aftaler, navnlig protokollen om basistelekommunikation, der er knyttet til GATS, og opfordrer de AVS-stater, der endnu ikke er part i disse aftaler, til at tiltræde dem.

3. De er desuden enige om at ville deltage aktivt og fuldt ud i alle fremtidige internationale forhandlinger, der måtte blive ført på dette område.

4. Parterne vil derfor tage skridt til at sikre indbyggerne i AVS-staterne let adgang til informations- og kommunikationsteknologi ved hjælp af bl.a. foranstaltninger, der tager sigte på:

— at udvikle vedvarende energikilder til en overkommelig pris og tilskynde til udnyttelse heraf

— at udvikle mere vidtrækkende, billige trådløse net og sikre dem større udbredelse.

▼M4

— udvikling og tilskyndelse til brug af lokalt indhold i informations- og kommunikationsteknologier.

▼M10

5. Parterne er også enige om at udvide deres indbyrdes samarbejde om informations- og kommunikationsteknologier og informationssamfundet. Samarbejdet gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, rettes navnlig mod at tilvejebringe større komplementaritet og harmonisering af kommunikationssystemerne på nationalt, regionalt og internationalt p