1989D0688 — DA — 01.01.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS BESLUTNING
af 22. december 1989
om særtoldordningen i de franske oversøiske departementer
(89/688/EØF)
(EFT L 399 af 30.12.1989, s. 46)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets beslutning 2002/973/EF af 10. december 2002 L 337 83 13.12.2002
▼B
RÅDETS BESLUTNING
af 22. december 1989
om særtoldordningen i de franske oversøiske departementer
(89/688/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 227, stk. 2, og artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til Traktatens artikel 227, stk. 2, skal Fællesskabets instituti-
oner inden for rammerne af de ved Traktaten fastsatte fremgangsmåderdrage omsorg for, at den økonomiske og sociale udvikling af de over-
søiske departementer muliggøres; i det foreliggende tilfælde indeholder
Traktaten ikke, bortset fra artikel 235, den fornødne hjemmel, og derbør derfor henvises til denne artikel;
der er i tidens løb blevet vedtaget spredte foranstaltninger til fremme af
den økonomiske og sociale udvikling i de oversøiske departementer;
ved Rådets afgørelse 89/687/EØF(
4) er der imidlertid indført et hand-
lingsprogram for disse departementer, kaldet POSEIDOM; detteprogram omfatter en række fiskale bestemmelser, som bør bringes ianvendelse;
særtolden tjener på nuværende tidspunkt som støtte for de lokale
produktioner, der står over for særlige vanskeligheder som følge af
departementernes afsides beliggenhed og økarakter;
den er desuden et væsentligt redskab til sikring af den lokale autonomi
og det lokale demokrati, og ressourcerne herfra bør anvendes som
middel til økonomisk og social udvikling af de oversøiske departe-
menter;
særtoldordningen indeholder imidlertid i sin nuværende form en række
elementer, der nødvendiggør en reform af ordningen, for at de oversø-iske departementer fuldt ud kan blive integreret i den proces, der skal
føre til virkeliggørelsen af det indre marked, idet der dog samtidig må
tages hensyn til deres skrøbelige økonomiske strukturer;
ordningen bør inden for en for de lokale og nationale myndigheder
passende frist ændres til en intern afgiftsordning gældende for allevarer, der bringes i omsætning i de oversøiske departementer;
for at gøre det muligt at skabe, opretholde og udvikle aktiviteter i de
oversøiske departementer bør de lokale myndigheder imidlertid havebeføjelse til helt eller delvis, afhængigt af de økonomiske behov, atfritage de lokale aktiviteter for denne nye særtold i en periode, der iprincippet ikke overstiger ti år;
for at sikre at fritagelserne fuldtud overholder Traktatens bestemmelser
og med henblikpå den nødvendige samordning med de generelle mål,Fællesskabet forfølger, bør Rådet overdrage det til Kommissioneninden for en frist på to måneder og under henvisning til det økono-miske og sociale program for hvert område at udtale sig om de lokale
myndigheders fritagelsesordninger, som skal have til formål at fremme
den økonomiske og sociale udvikling i disse regioner i overensstem-melse med Traktatens artikel 227, stk. 2;1989D0688 — DA — 01.01.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 53 af 2. 3. 1989, s. 12.
(2) Udtalelse afgivet den 14. december 1989 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT nr. C 159 af 26. 6. 1989, s. 56.
(4) Se side 39 i denne udgave af EFT.
▼B
disse fritagelsesordninger bør være midlertidige og i princippet udløbe
ti år efter reformen af ordningen; efter denne periode bør afgiftsord-ningen således være i fuld overensstemmelse med principperne i
Traktatens artikel 95, idet der dog altid vil kunne træffes støtteforan-
staltninger, der sigter mod de samme mål, inden for rammerne af deregionale støtteordninger og under overholdelse af Traktatens artikel92 til 94; inden udløbet af denne tiårsperiode forelægger Kommission-en Rådet en rapport om ordningens anvendelse og dens indvirkning på
de oversøiske departementers udvikling eventuelt ledsaget af et forslag
om opretholdelse af fritagelserne;
i afventning af reformen af særtoldordningen bør Frankrig bemyndiges
til indtil senest den 31. december 1992 at opretholde denne ordning idens nuværende form, dog med forbehold af visse betingelser, der
skal sikre, at ordningen påvirker det fælles marked mindst muligt, og
at den udelukkende anvendes til opfyldelse af målsætningen i Trakta-tens artikel 227, stk. 2 —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Senest den 31. december 1992 træffer de franske myndigheder de
nødvendige foranstaltninger til, at den særtoldordning, der på nuvæ-rende tidspunkt er gældende i de oversøiske departementer, anvendes
uden forskel på varer, der indføres, og varer, der fremstilles i disse
områder, efter de principper og retningslinjer, der er anført i artikel 2og 3.
Artikel 2
1. De kompetente myndigheder i hvert oversøisk departement
anvender provenuet af denne afgift til så effektivt som muligt at
fremme den økonomiske og sociale udvikling heri. Kommissionenunderrettes hurtigst muligt om de dispositioner, som de kompetentemyndigheder træffer med henblikherpå.
2. De kompetente myndigheder i hvert oversøisk departement fast-
sætter en basisafgiftssats. Denne sats kan gradueres eftervarekategorien. Denne graduering må under ingen omstændighederbevirke, at forskelsbehandling opretholdes eller indføres til skade forvarer fra Fællesskabet.
3. Under hensyntagen til de Øversøiske departementers særlige
problemer samt til målsætningen i Traktatens artikel 227, stk. 2, kander bemyndiges til helt eller delvis, afhængigt af de økonomiske behov,at fritage lokale varer for afgiften ►
M1i en periode på højst elleve
år◄indførelsen af denne afgiftsordning på de i artikel 3 fastsatte
betingelser. Disse fritagelser skal medvirke til fremme eller oprethol-
delse af en erhvervsaktivitet i de oversøiske departementer og indgå iden økonomiske og sociale udviklingsstrategi for hvert oversøiskdepartement under hensyn til den fællesskabsstøtteramme, der er fastsatherfor, uden at de af den grund må være af en sådan art, at de ændrersamhandelsvilkårene i et omfang, der er til skade for det fælles bedste.
Kommissionen underrettes om de fritagelsesordninger, som de kompe-
tente myndigheder i hvert oversøiskdepartement har valgt, hvorefterKommissionen underretter medlemsstaterne og på grundlag af oven-nævnte kriterier tager stilling hertil inden for en frist på to måneder.
Har Kommissionen ikke udtalt sig inden for denne frist, betragtes
ordningen som godkendt.
Kommissionen forelægger Rådet en rapport om anvendelsen af fritagel-
sesordningen senest fem år efter afgiftsordningens indførelse.
Artikel 3
Senest et år inden udløbet af den i artikel 2, stk. 3, nævnte frist fore-
lægger Kommissionen Rådet en rapport om anvendelsen af den i artikel2 omhandlede ordning med henblikpå en k ontrol af de trufne foran-staltningers indvirkning på de oversøiske departementers økonomi og1989D0688 — DA — 01.01.2003 — 001.001 — 3
▼B
deres bidrag til fremme eller opretholdelse af den lokale erhvervsakti-
vitet. Rapporten skal bl.a. omhandle afgiftsordningens virkninger medhensyn til at indhente forsinkelserne på det økonomiske og sociale
område i de oversøiske departementer — idet arbejdsløshedstallet,
handelsbalancen og det regionale bruttonationalprodukt især anvendessom kriterier —, varernes frie bevægelighed inden for Fællesskabetsamt det regionale samarbejde mellem de oversøiske departementer ogderes naboer.
På baggrund af konklusionerne af den i stk. 1 nævnte rapport fore-
lægger Kommissionen under hensyntagen til den målsætning for de
oversøiske departementers økonomiske og sociale udvikling, der eromhandlet i Traktatens artikel 227, stk. 2, i givet fald samtidig Rådetet forslag, der tager sigte på at bevare muligheden for fritagelser.
Der kan dog fortsat inden for rammerne af de regionale støtteordninger
træffes støtteforanstaltninger, der sigter mod de samme mål.
Artikel 4
I afventning af gennemførelsen af reformen af særtoldordningen efter
de i artikel 1 fastlagte principper bemyndiges Den Franske Republik
til indtil senest den 31. december 1992 at opretholde den nuværende
særtoldordning på betingelse af, at ethvert forslag om udvidelse aflisten over varer, der er omfattet af denne ordning, eller om forhøjelseaf ordningens satser, meddeles Kommissionen, som kan modsætte sigdet inden for en frist på to måneder. Kommissionen undersøgerdesuden sammen med de kompetente lokale myndigheder, hvilke
ændringer der er sket siden den 1. januar 1980.
Artikel 5
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.1989D0688 — DA — 01.01.2003 — 001.001 — 4