1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/83/EØF
af 19. oktober 1992
om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer
(EFT L 316 af 31.10.1992, s. 21)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1 Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse
og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/83/EØF
af 19. oktober 1992
om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkohol-
holdige drikkevarer
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 99,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:I direktiv 92/12/EØF (
4) er der fastsat bestemmelser om den generelle
ordning for punktafgiftspligtige varer;
i direktiv 92/84/EØF (5) er der fastsat minimumspunktafgiftssatser for
alkohol og alkoholholdige drikkevarer i medlemsstaterne;
for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, bør der fastsættes
fælles definitioner for alle de pågældende produkter;
sådanne definitioner bør baseres på definitionerne i den udgave af Den
Kombinerede Nomenklatur, der gælder på datoen for dette direktivs
vedtagelse;
for så vidt angår øl bør der tillades andre metoder til beregning af
punktafgiften på det færdige produkt;
hvad angår øl bør det inden for visse grænser tillades medlemsstaterne
at anvende punktafgiften på densitetsbånd på over en Platograd,forudsat at øllet beskattes med en sats, der ikke ligger under Fællesska-bets minimumssats;
hvad angår øl fremstillet i små uafhængige bryggerier og ethanol frem-
stillet i små destillerier er det nødvendigt at finde fælles løsninger, somgør det muligt for medlemsstaterne at anvende reducerede punktafgifts-satser for disse produkter;
der bør tillades variationer med hensyn til det alkoholindhold, fra
hvilket medlemsstaterne begynder at pålægge øl en punktafgift,forudsat at dette ikke skaber uacceptable problemer i det indre marked;
med hensyn til øl, vin og andre gærede drikkevarer bør medlemssta-
terne have mulighed for at afgiftsfritage produkter, der er fremstillet ihjemmet uden salg for øje;
medlemsstaterne bør principielt anvende en enkelt sats pr. hektoliter af
det færdige produkt for alle ikke-mousserende vine og andre ikke-mousserende gærede drikkevarer samt en enkelt punktafgiftssats pr.hektoliter af det færdige produkt for alle mousserende vine og mousse-
rende gærede drikkevarer;
medlemsstaterne bør have mulighed for at anvende reducerede punktaf-
giftssatser for alle typer vine og andre gærede drikkevarer, forudsat atprodukternes virkelige alkoholindhold ikke er på over 8,5 % vol.;
de medlemsstater, som pr. 1. januar 1992 anvendte en højere punktaf-
giftssats for visse vine, bør fortsat kunne anvende denne sats;
medlemsstaterne bør principielt anvende en enkelt punktafgiftssats pr.
hektoliter af det færdige produkt for alle mellemklasseprodukter;1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 322 af 21. 12. 1990, s. 11.
(2) EFT nr. C 67 af 16. 3. 1992, s. 165.
(3) EFT nr. C 96 af 18. 3. 1991, s. 25.
(4) EFT nr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 1.
(5) Se side 29 i denne Tidende.
▼B
medlemsstaterne bør have mulighed for at anvende en reduceret punk-
tafgiftssats for mellemklasseprodukter, dels for produkter med etalkoholindhold på højst 15 % vol., dels for hedvine;
medlemsstaterne bør principielt anvende samme punktafgiftssats pr.
hektoliter ren alkohol for al ethanol som defineret i dette direktiv;
det bør tillades nogle medlemsstater at anvende reducerede punktaf-
giftssatser eller fritagelser for visse produkter af regional ellertraditionel karakter;
i de tilfælde, hvor medlemsstaterne har mulighed for at anvende redu-
cerede satser, må disse satser ikke føre til konkurrencefordrejning i detindre marked;
medlemsstaterne bør have mulighed for at tilbagebetale punktafgiften
på alkoholholdige drikkevarer, der er blevet uegnede til konsum;
det er nødvendigt på fællesskabsplan at fastsætte, hvilke fritagelser der
kan indrømmes varer, der transporteres mellem medlemsstaterne;
medlemsstaterne bør dog have mulighed for at anvende fritagelser, som
er betinget af den endelige brug på deres eget område;
det er nødvendigt at fastsætte en ordning for anmeldelse af hver enkelt
medlemsstats denatureringsforskrifter for fuldstændig denatureretalkohol samt bestemmelser for de øvrige medlemsstaters godkendelse
heraf;
medlemsstaterne bør råde over midler, som gør det muligt at hindre
enhver form for svig, unddragelse eller misbrug, der kunne opstå iforbindelse med fritagelser;
medlemsstaterne bør have mulighed for at gennemføre de i dette
direktiv omhandlede fritagelser ved hjælp af tilbagebetaling;
de medlemsstater, der anvender en højere punktafgiftssats for »andre
mousserende gærede drikkevarer« end for mellemklasseprodukter, bør
have mulighed for at anvende denne sats for mellemklasseprodukter
med samme karakteristika som disse »andre mousserende gærede drik-kevarer« —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
ØL
Anvendelsesområde
Artikel 1
1. Medlemsstaterne pålægger øl en punktafgift i overensstemmelse
med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne fastsætter deres punktafgiftssatser i overensstem-
melse med direktiv 92/84/EØF.
Artikel 2
Ved »øl« forstås i dette direktiv enhver vare, der henhører under KN-
kode 2203, eller enhver vare indeholdende en blanding af øl og ikke-
alkoholholdige drikkevarer, der henhører under KN-kode 2206, og somi begge tilfælde har et virkeligt alkoholindhold på over 0,5 % vol.
Fastsættelse af punktafgiftens størrelse
Artikel 3
1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkræver på øl, fastsættes
på grundlag af antallet
— af hektoliter/Plato-grad eller
— af hektoliter/virkeligt alkoholindhold1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 3
▼B
af det færdige produkt.
2. Ved fastsættelsen af punktafgiften på øl i overensstemmelse med
direktiv 92/84/EØF kan medlemsstaterne se bort fra brøkdele af en
Plato-grad eller af det virkelige alkoholindhold.
Derudover kan medlemsstater, som opkræver punktafgiften på grundlag
af antallet af hektoliter/Plato-grad, opdele øl i kategorier omfattendehøjst fire Plato-grader pr. kategori og pålægge al øl inden for en givenkategori samme punktafgiftssats pr. hl. Disse satser kal altid være ligmed eller højere end den minimumssats, der er fastsat i artikel 6 i
direktiv 92/84/EØF, i det følgende benævnt »minimumssats«.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne kan for øl, der brygges af små uafhængige bryg-
gerier, på følgende betingelser anvende reducerede punktafgiftssatser,som kan være forskellige alt afhængigt af den årlige produktion på depågældende bryggerier:
— de reducerede satser gælder ikke for virksomheder, der producerer
over 200 000 hl øl om året
— de reducerede satser, der kan ligge under minimumssatsen, må ikke
ligge mere end 50 % under den normale nationale punktafgiftssats.
2. I forbindelse med de reducerede satser forstås ved »små uafhæn-
gige bryggerier« et bryggeri, der er juridisk og økonomisk uafhængigtaf andre bryggerier, og som benytter lokaler, der er fysisk adskilt fraandre bryggeriers lokaler og ikke drives på licens. Ved samarbejde
mellem to eller flere små bryggerier med en samlet årlig produktion
på ikke over 200 000 hl kan disse imidlertid behandles som et enkeltlille uafhængigt bryggeri.
3. Medlemsstaterne påser, at de reducerede satser, de måtte fast-
sætte, på samme måde finder anvendelse på øl, der leveres på deresområde fra små uafhængige bryggerier i andre medlemsstater. De skal
navnlig sikre, at ingen enkelt levering fra en anden medlemsstat
pålægges større punktafgifter end nøjagtigt tilsvarende nationaleprodukter.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne kan for øl, som har et virkeligt alkoholindhold
på ikke over 2,8 % vol., anvende reducerede satser, der kan ligge underminimumssatsen.
2. Medlemsstaterne kan begrænse anvendelsen af denne artikel til
varer indeholdende en blanding af øl og ikke-alkoholholdige drikke-
varer, som henhører under KN-kode 2206.
Artikel 6
Med forbehold af sådanne betingelser, som medlemsstaterne fastsætter
for at sikre en ukompliceret anvendelse af fritagelsen, kan de punktaf-giftsfritage øl, der fremstilles af en privatperson og forbruges af denne,af medlemmer af dennes familie eller af dennes gæster, forudsat at derikke finder noget salg sted.
AFSNIT II
VIN
Anvendelsesområde
Artikel 7
1. Medlemsstaterne pålægger vin en punktafgift i overensstemmelse
med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne fastsætter deres punktafgiftssatser i overensstem-
melse med direktiv 92/84/EØF.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 8
I dette direktiv forstås ved
1) »ikke-mousserende vin« alle varer, der henhører under KN-kode
2204 og 2205, bortset fra mousserende vin som defineret i stk. 2,og som
— har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., men ikke
over 15 % vol., forudsat at det færdige produkt kun indeholderalkohol opstået ved gæring
— har et virkeligt alkoholindhold på over 15 % vol., men ikke over
18 % vol., forudsat at de er fremstillet uden nogen form for
tilsætning og at det færdige produkt kun indeholder alkoholopstået ved gæring
2) »mousserende vin« alle varer, der henhører under KN-kode 2204 10,
2204 21 10, 2204 29 10 og 2205, og som
— forefindes på flasker med champagneproplukke med fastholdel-
sesanordning eller har et overtryk på 3 bar eller derover,hidrørende fra kuldioxid i opløsning
— har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., men ikke
over 15 % vol., forudsat at det færdige produkt kun indeholderalkohol opstået ved gæring.
Fastsættelse af punktafgiftens størrelse
Artikel 9
1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkræver på vin, fastsættes
på grundlag af antallet af hektoliter af det færdige produkt.
2. Med forbehold af stk. 3 og 4 anvender medlemsstaterne samme
punktafgiftssats for alle de produkter, der pålægges punktafgift somikke-mousserende vin. Tilsvarende anvender de samme punktafgiftssats
for alle de produkter, der pålægges punktafgift som mousserende vin.
De kan anvende samme punktafgiftssats for ikke-mousserende vin ogmousserende vin.
3. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for
alle typer ikke-mousserende vin og mousserende vin med et virkeligt
alkoholindhold på ikke over 8,5 % vol.
4. De medlemsstater, der pr. 1. januar 1992 anvendte en højere
punktafgiftssats for ikke-mousserende vine som defineret i artikel 8,stk. 1, andet led, kan fortsat anvende denne sats. Denne sats må ikkevære højere end den normale nationale sats for mellemklasseprodukter.
Artikel 10
Med forbehold af sådanne betingelser, som medlemsstaterne fastsætter
for at sikre en ukompliceret anvendelse af denne artikel, kan de punk-tafgiftsfritage vin, der fremstilles af en privatperson og forbruges af
denne, af medlemmer af dennes familie eller af dennes gæster, forudsat
at der ikke finder noget salg sted.
AFSNIT III
ANDRE GÆREDE DRIKKEVARER END VIN OG ØL
Anvendelsesområde
Artikel 11
1. Medlemsstaterne pålægger andre gærede drikkevarer end øl og
vin (andre gærede drikkevarer) en punktafgift i overensstemmelse meddette direktiv.
2. Medlemsstaterne fastsætter deres punktafgiftssatser i overensstem-
melse med direktiv 92/84/EØF.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 12
Med forbehold af artikel 17 forstås i dette direktiv ved1) »andre ikke-mousserende gærede drikkevarer« alle varer, der
henhører under KN-kode 2204 og 2205, men som ikke er omfattet
af artikel 8, og varer, der henhører under KN-kode 2206, bortset fra
andre mousserende gærede drikkevarer som defineret i stk. 2, ogenhver vare omfattet af artikel 2, som
— har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., men ikke
over 10 % vol.
— har et virkeligt alkoholindhold på over 10 % vol., men ikke over
15 % vol., forudsat at produktet kun indeholder alkohol opstået
ved gæring
2) »andre mousserende gærede drikkevarer« alle varer, der henhører
nder KN-kode 2206 00 91, samt varer, der henhører under KN-
kode 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 og 2205, men som ikke er
omfattet af artikel 8, som
— forefindes på flasker med champagneproplukke med fastholdel-
sesanordning eller har et overtryk på 3 bar eller derover,
hidrørende fra kuldioxid i opløsning
— har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., men ikke
over 13 % vol.
— har et virkeligt alkoholindhold på over 13 % vol., men ikke over
15 % vol., forudsat at produktet kun indeholder alkohol opståetved gæring.
Fastsættelse af punktafgiftens størrelse
Artikel 13
1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkræver på andre gærede
drikkevarer, fastsættes på grundlag af antallet af hektoliter af detfærdige produkt.
2. Med forbehold af stk. 3 anvender medlemsstaterne samme punk-
tafgiftssats for alle de produkter, der pålægges punktafgift som andreikke-mousserende gærede drikkevarer. Tilsvarende anvender de sammepunktafgiftssats for alle de produkter, der pålægges punktafgift somandre mousserende gærede drikkevarer. De kan anvende samme punk-tafgiftssats for andre mousserende gærede drikkevarer og andre ikke-
mousserende gærede drikkevarer.
3. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for
alle typer andre mousserende gærede drikkevarer og andre ikke-mous-serende gærede drikkevarer med et virkeligt alkoholindhold på ikkeover 8,5 % vol.
Artikel 14
Med forbehold af sådanne betingelser, som medlemsstaterne fastsætter
for at sikre en ukompliceret anvendelse af denne artikel, kan de punk-
tafgiftsfritage andre mousserende og ikke-mousserende gærede
drikkevarer, der fremstilles af en privatperson og forbruges af denne,af medlemmer af dennes familie eller af dennes gæster, forudsat atder ikke finder noget salg sted.
Artikel 15
Ved anvendelse af direktiv 92/84/EØF og direktiv 92/12/EØF anses
henvisninger til »vin« for ligeledes at omfatte andre gærede drikkevarersom defineret i dette afsnit.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 6
▼B
AFSNIT IV
MELLEMKLASSEPRODUKTER
Anvendelsesområde
Artikel 16
1. Medlemsstaterne pålægger mellemklasseprodukter en punktafgift
i overensstemmelse med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne fastsætter deres satser i overensstemmelse med
direktiv 92/84/EØF. Disse satser må ikke ligge under de satser, sommedlemsstaterne anvender på varer, der nævnes i artikel 8, stk. 1, ogartikel 12, stk. 1, i dette direktiv.
Artikel 17
1. I dette direktiv forstås ved »mellemklasseprodukter« alle varer,
som har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., men ikke over
22 % vol., og som henhører under KN-kode 2204, 2205 og 2206, men
som ikke er omfattet af artikel 2, 8 og 12.
2. Med forbehold af artikel 12 kan medlemsstaterne som mellem-
klasseprodukt behandle alle ikke-mousserende gærede drikkevarer, der
er omfattet af artikel 12, stk. 1, og som har et virkeligt alkoholindhold
på over 5,5 %, der ikke udelukkende er opstået ved gæring, samt allemousserende gærede drikkevarer, der er omfattet af artikel 12, stk. 2,og som har et virkeligt alkoholindhold på over 8,5 %, der ikke udeluk-kende er opstået ved gæring.
Fastsættelse af punktafgiftens størrelse
Artikel 18
1. Den punktafgift, som medlemsstaterne opkræver på mellemklas-
seprodukter, fastsættes på grundlag af antallet af hektoliter af detfærdige produkt.
2. Medlemsstaterne anvender samme punktafgiftssats for alle de
produkter, der pålægges punktafgift som mellemklasseprodukt, jf. dogstk. 3, 4 og 5.
3. En medlemsstat kan anvende en reduceret enhedssats for punktaf-
giften på mellemklasseprodukter med et virkeligt alkoholindhold på
ikke over 15 % vol., når følgende betingelser er opfyldt:
— den reducerede sats må ikke være mere end 40 % lavere end den
normale nationale punktafgiftssats
— den reducerede sats kan ikke være lavere end den normale nationale
sats, der gælder for varer i artikel 8, stk. 1, og artikel 12, stk. 1.
4. Medlemsstaterne kan anvende en reduceret enhedssats for punk-
tafgiften på de mellemklasseprodukter, der er defineret i artikel 13,stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 4252/88.
Den reducerede sats
— kan ligge under minimumssatsen, men må ikke være mere end 50 %
lavere end den normale nationale punktafgiftssats, eller
— må ikke ligge under minimumssatsen for mellemklasseprodukter.
5. For mellemklasseprodukter, som er indeholdt i flasker med cham-
pagneproplukke med fastholdelsesanordning eller har et overtryk på 3bar og derover hidrørende fra kuldioxid i opløsning, kan medlemssta-terne anvende den samme sats som for varer, der er omfattet af artikel12, stk. 2, forudsat at denne sats er højere end den nationale sats formellemklasseprodukter.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 7
▼B
AFSNIT V
ETHANOL
Anvendelsesområde
Artikel 19
1. Medlemsstaterne pålægger ethanol en punktafgift i overensstem-
melse med dette direktiv.
2. Medlemsstaterne fastsætter deres satser i overensstemmelse med
direktiv 92/84/EØF.
Artikel 20
I dette direktiv forstås ved »ethanol«
— alle varer med et virkeligt alkoholindhold på over 1,2 % vol., som
henhører under KN-kode 2207 og 2208, selv når disse varer indgåri en vare, der henhører under et andet KN-kapitel
— varer med et virkeligt alkoholindhold på over 22 % vol., som
henhører under KN-kode 2204, 2205 og 2206
— konsumalkohol, der indeholder produkter, hvad enten disse er i
opløsning eller ej.
Fastsættelse af punktafgiftens størrelse
Artikel 21
Punktafgiften på ethanol fastsættes pr. hl ren alkohol ved 20 ºC og
beregnes på grundlag af antallet af hektoliter ren alkohol. Medlemssta-terne anvender samme punktafgiftssats for alle de produkter, derpålægges punktafgift som ethanol, jf. dog artikel 22.
Artikel 22
1. Medlemsstaterne kan på følgende betingelser anvende reducerede
punktafgiftssatser på ethanol, der fremstilles af små destillerier:
— de reducerede satser, der kan ligge under minimumssatsen, må ikke
anvendes på virksomheder, der fremstiller over 10 hl ren alkohol
om året. De medlemsstater, der pr. 1. januar 1992 anvendte reduce-rede satser på virksomheder, der fremstiller mellem 10 hl og 20 hlren alkohol om året, kan dog fortsat gøre dette
— de reducerede satser må ikke ligge mere end 50 % under den
normale nationale punktafgiftssats.
2. I forbindelse med de reducerede satser forstås ved »små destille-
rier« er destilleri, der er juridisk og økonomisk uafhængigt af andre
destillerier og ikke drives på licens.
3. Medlemsstaterne påser, at de reducerede satser, de måtte fast-
sætte, på samme måde finder anvendelse på ethanol, der leveres på
deres område fra små uafhængige destillerier i andre medlemsstater.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte bestemmelser om, at ethanol, som
fremstilles af små producenter, frit kan omsættes, så snart det er
færdigdestilleret (forudsat at producenterne ikke selv har udført internetransaktioner i Fællesskabet), uden at der skal indrettes afgiftsoplag, ogat det beskattes endeligt efter en enhedssats.
5. Medlemsstaterne kan anvende reducerede punktafgiftssatser for
varer, der henhører under KN-kode 2208, og som har et virkeligt alko-holindhold på ikke over 10 % vol.
6. Den Tjekkiske Republik kan anvende en reduceret punktafgifts-
sats på mindst 50 % af landets standardafgiftssats for ethanol, påethanol, der produceres på frugtavleres destillerier, der på årsbasisproducerer mere end ti hektoliter ethanol på grundlag af frugt, derleveres til dem af frugtavlerne selv. Anvendelsen af den reducerede1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼A1
▼A1
afgiftssats er begrænset til højst 30 liter frugtbrændevin pr. produce-
rende frugtavler pr. år og udelukkende til personligt forbrug.
7. Slovakiet og Ungarn kan anvende en reduceret punktafgiftssats på
mindst 50 % af landets standardafgiftssats for ethanol, på ethanol, der
produceres på frugtavleres destillerier, der på årsbasis producerer mere
end ti hektoliter ethanol på grundlag af frugt, der leveres til dem affrugtavlerne selv. Anvendelsen af den reducerede afgiftssats erbegrænset til højst 50 liter frugtbrændevin pr. producerende frugtavlerpr. år og udelukkende til personligt forbrug. Kommissionen undersøgerdenne ordning i 2015 og forelægger Rådet en rapport om eventuelle
ændringer.
Artikel 23
Følgende medlemsstater kan på nedenstående produkter anvende redu-
cerede satser, som kan ligge under minimumssatsen, men som ikke må
være mere end 50 % lavere end den normale nationale punktafgiftssats
for ethanol:
1) Den Franske Republik: rom som defineret i artikel 1, stk. 4, litra a),
i forordning (EØF) nr. 1576/89, fremstillet af sukkerrør høstet påfremstillingsstedet som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra 1), isamme forordning, med et indhold af flygtige stoffer bortset fraethanol og methanol på 225 g/hl ren alkohol eller derover og etvirkeligt alkoholindhold på 40 % vol. eller derover
2) Den Hellenske Republik: spiritus med anissmag som defineret i
forordning (EØF) nr. 1576/89, farveløs og med et sukkerindhold påhøjst 50 g pr. liter, idet mindst 20 % af det færdige produkts virke-lige alkoholindhold skal udgøres af alkohol, der er aromatiseret veddestillation i traditionelle kobberklarepander til diskontinuerlig
destillation med en kapacitet på højst 1 000 liter.
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 24
1. Medlemsstaterne kan undlade at kræve, at produkter, der er
omfattet af dette direktiv, fremstilles i afgiftsoplag på grundlag af alko-holholdige produkter, som er fritaget for gældende punktafgifter, hvis
punktafgiften på de medgående produkter er blevet erlagt på forhånd
og den samlede afgift på de medgående alkoholholdige produkter ikkeer mindre end den afgift, der skal erlægges på det produkt, der frem-kommer efter blanding af produkterne.
2. Kongeriet Spanien kan undlade som mellemklasseprodukter at
betragte vine fremstillet i områderne Moriles Montilla, Tarragona, Prio-rato og Terra Alta, som har fået tilsat alkohol i et sådant omfang, atderes alkoholindhold ikke er øget med mere end 1 % vol.
Artikel 25
Medlemsstaterne kan tilbagebetale erlagte punktafgifter på alkoholhol-
dige drikkevarer, som trækkes tilbage fra markedet, fordi deresbeskaffenhed eller alder gør dem uegnede til konsum.
Artikel 26
Henvisningerne i dette direktiv til koder i Den Kombinerede Nomen-
klatur er henvisninger til koderne i den udgave af Den KombineredeNomenklatur, der er gældende på det tidspunkt, hvor dette direktivvedtages.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
▼B
AFSNIT VII
FRITAGELSER
Artikel 27
1. Medlemsstaterne fritager produkter, der er omfattet af dette
direktiv, for den harmoniserede punktafgift på betingelser, som de fast-sætter for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af sådanne
fritagelser og for at hindre svig, unddragelse eller misbrug, når de
a) distribueres i form af alkohol, der er blevet fuldstændig denatureret i
overensstemmelse med en medlemsstats forskrifter, når sådanneforskrifter er behørigt anmeldt og godkendt i overensstemmelsemed stk. 3 og 4. Denne fritagelse er betinget af, at bestemmelsernei direktiv 92/12/EØF anvendes på handelen med fuldstændig denatu-
reret alkohol
b) både er denatureret i henhold til en medlemsstats forskrifter og
anvendes til fremstilling af produkter, der ikke er bestemt tilkonsum
c) anvendes til fremstilling af eddike, der henhører under KN-kode
2209
d) anvendes til fremstilling af sådanne lægemidler, som er omhandlet i
direktiv 65/65/EØF
e) anvendes til at fremstille aromastoffer til fremstilling af levneds-
midler og ikke-alkoholholdige drikkevarer med et alkoholindhold,der ikke overstiger 1,2 % vol.
f) direkte eller som ingrediens i halvfabrikata anvendes til fremstilling
af levnedsmidler, også fyldte, forudsat at alkoholindholdet i detenkelte tilfælde ikke overstiger 8,5 liter ren alkohol pr. 100 kgprodukt for så vidt angår chokolade og 5 liter ren alkohol pr.
100 kg produkt for så vidt angår andre produkter.
2. Medlemsstaterne kan fritage produkter, der er omfattet af dette
direktiv, for den harmoniserede punktafgift på betingelser, som de fast-sætter for at sikre en korrekt og ukompliceret anvendelse af sådannefritagelser og for at hindre svig, unddragelse eller misbrug, når deanvendes
a) som analyseprøver, til gennemførelse af tests, der er nødvendige for
produktionen, eller til videnskabelige formål
b) til videnskabelig forskning
c) på hospitaler og apoteker til medicinske formål
d) i en fremstillingsproces, forudsat at det færdige produkt ikke inde-
holder alkohol
e) til fremstilling af et delprodukt, som ikke er pålagt punktafgift i
henhold til dette direktiv.
3. For den 1. januar 1993 og tre måneder før enhver senere påtænkt
ændring af den nationale lovgivning meddeler medlemsstaterneKommissionen, sammen med alle andre relevante oplysninger, hvilkedenatureringsmidler de agter at anvende for så vidt angår stk. 1, litraa). Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom senest
en måned efter modtagelsen af disse oplysninger.
4. Hvis hverken Kommissonen eller en medlemsstat inden to
måneder fra den dato, på hvilken de andre medlemsstater har modtagetunderretning, har anmodet om, at sagen forelægges for Rådet, ansesRådet for at have givet tilladelse til de anmeldte denatureringsmåder.Hvis der rejses indsigelse inden for den fastsatte frist, træffes der afgø-
relse efter fremgangsmåden i artikel 24 i direktiv 92/12/EØF.
5. Hvis en medlemsstat finder, at et produkt, der er fritaget i
henhold til stk. 1, litra a) eller litra b), giver anledning til svig, unddra-gelse eller misbrug, kan den nægte at give fritagelse eller trække enfritagelse tilbage. Medlemsstaten underretter straks Kommissionenherom. Kommissionen videresender underretningen til de øvrigemedlemsstater senest en måned efter modtagelsen. En endelig afgørelse1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
træffes derefter efter fremgangsmåden i artikel 24 i direktiv 92/12/EØF.
Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at anvende en sådan afgørelsemed tilbagevirkende kraft.
6. Medlemsstaterne kan gennemføre de ovenfor nævnte fritagelser
ved at tilbagebetale erlagte punktafgifter.
Artikel 28
Det Forenede Kongerige kan fortsat anvende de fritagelser, som det pr.
1. januar 1992 anvendte på følgende produkter:
— koncentrerede maltdrikke, hvis mask forud for gæringen har en
vægtfylde på 1 200º af indbrygningsprocenten (47º Plato) eller
derover
— aromatiske bittere med et virkeligt alkoholindhold på mellem 44,2
og 49,2 % vol. og med et indhold af ensian, krydderier og andre
aromatiske ingredienser på mellem 1,5 og 6 vægtprocent og af
sukker på mellem 4 og 10 vægtprocent, leveret i beholdere, derindeholder højst 0,2 liter af produktet.
AFSNIT VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 29
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31.december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal
ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale
retsforskrifter, som de vedtager på det område, der er omfattet af dettedirektiv.
Artikel 30
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1992L0083 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 11