02014H0070 — DA — 08.02.2014 — 000.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KOMMISSIONENS HENSTILLING af 22. januar 2014 om minimumsprincipper for efterforskning og produktion af kulbrinter (såsom skifergas) ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering (fracking) (2014/70/EU) (EUT L 039 af 8.2.2014, s. 72)





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS HENSTILLING

af 22. januar 2014

om minimumsprincipper for efterforskning og produktion af kulbrinter (såsom skifergas) ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering (fracking)

(2014/70/EU)







1. FORMÅL OG GENSTAND

1.1. Denne henstilling fastsætter de minimumsprincipper, der er nødvendige for at støtte medlemsstater, der ønsker at udføre efterforskning og produktion af kulbrinter ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering, samtidig med at det sikres, at den offentlige sundhed, klimaet og miljøet beskyttes, at ressourcer anvendes effektivt og at offentligheden orienteres.

1.2. Medlemsstaterne opfordres til, når de anvender eller tilpasser deres eksisterende bestemmelser til gennemførelse af den relevante EU-lovgivning til de behov og særlige forhold, der kendetegner efterforskning og produktion af kulbrinter ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering, at anvende principperne, som vedrører planlægning, vurdering af anlæg, tilladelser, operationelle og miljømæssige resultater og nedlukning samt inddragelse af offentligheden og formidling af oplysninger.

2. DEFINITIONER

I denne henstilling forstås ved:

a) »hydraulisk højvolumenfrakturering«: indsprøjtning i en borebrønd af mindst 1 000 m3 vand pr. fraktureringsetape eller mindst 10 000 m3 vand i løbet af hele fraktureringsprocessen

b) »anlæg«: omfatter også alle forbundne underjordiske strukturer beregnet til efterforskning og produktion af kulbrinter ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering.

3. STRATEGISK PLANLÆGNING OG VURDERING AF VIRKNINGERNE PÅ MILJØET

3.1. Før der udstedes licenser til efterforskning og/eller produktion af kulbrinter, som kan føre til anvendelse af hydraulisk højvolumenfrakturering, bør medlemsstaterne udarbejde en strategisk miljøvurdering for at forebygge, styre og mindske virkninger og risici for menneskers sundhed og miljøet. Denne vurdering bør foretages på grundlag af kravene i direktiv 2001/42/EF.

3.2. Medlemsstaterne bør fastlægge klare regler for eventuelle aktivitetsbegrænsninger, f.eks. i beskyttede, oversvømmelsestruede eller jordskælvstruede områder, og for mindsteafstande mellem tilladte aktiviteter og bolig- og vandbeskyttelsesområder. De bør også fastsætte krav til mindsteafstanden mellem et fraktureringsområde og grundvand.

3.3. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der gennemføres en miljøkonsekvensvurdering i henhold til kravene i direktiv 2011/92/EU.

3.4. Medlemsstaterne bør på et tidligt tidpunkt og på en effektiv måde give den berørte offentlighed mulighed for at deltage i udviklingen af den strategi, der er omhandlet i punkt 3.1, og den konsekvensvurdering, der er omhandlet i punkt 3.3.

4. EFTERFORSKNINGS- OG PRODUKTIONSTILLADELSER

Medlemsstaterne bør sikre, at betingelserne og procedurerne for at opnå tilladelse i overensstemmelse med den gældende EU-lovgivning er fuldstændig samordnede, hvis:

a) der er mere end én kompetent myndighed, der er ansvarlig for den eller de nødvendige tilladelser

b) der er mere end én operatør involveret

c) der er brug for mere end én tilladelse til en bestemt projektfase

d) der er brug for mere end én tilladelse i henhold til national lovgivning eller EU-lovgivning.

5. UDVÆLGELSE AF EFTERFORSKNINGS- OG PRODUKTIONSSTEDET

5.1. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at stedets geologiske formation er egnet til efterforskning eller produktion af kulbrinter ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering. De bør sikre, at operatørerne gennemfører en karakterisering og risikovurdering for det potentielle efterforsknings- og produktionssted samt for det omgivende område over og under jorden.

5.2. Risikovurderingen bør baseres på tilstrækkelige data, der gør det muligt at karakterisere det potentielle efterforsknings- og produktionsområde og at identificere alle potentielle eksponeringsveje. Det vil gøre det muligt at vurdere risikoen for udsivning eller migration af borevæsker, væsker til hydraulisk frakturering, naturligt forekommende materialer, kulbrinter og gasser fra brønden eller målformationen såvel som for induceret seismicitet.

5.3. Risikovurderingen bør:

a) være baseret på de bedste tilgængelige teknikker og tage hensyn til de relevante resultater af en informationsudveksling mellem medlemsstater, berørte brancher og ikke-statslige miljøorganisationer, som tilrettelægges af Kommissionen

b) anticipere ændrede forhold i målformationen, geologiske lag, som skiller reservoiret fra grundvand og bestående brønde eller andre menneskeskabte konstruktioner, og som udsættes for det høje injektionstryk, der anvendes ved hydraulisk højvolumenfrakturering, og de mængder væske, der injiceres

c) respektere en mindste lodret separationsafstand mellem den zone, der skal fraktureres, og grundvand

d) ajourføres under driftsperioden, så snart der foreligger nye oplysninger.

5.4. Et efterforsknings- og produktionssted bør kun udpeges, hvis den risikovurdering, der gennemføres i henhold til punkt 5.1, 5.2 og 5.3 viser, at hydraulisk højvolumenfrakturering ikke vil medføre en direkte udledning af forurenende stoffer til grundvand, og at der ikke sker skade på andre aktiviteter rundt om anlægget.

6. BASISLINJEUNDERSØGELSE

6.1. Før hydraulisk højvolumenfrakturering påbegyndes, bør medlemsstaterne sikre:

a) at operatøren bestemmer den miljømæssige status (basislinjen) for anlægsområdet og det omgivende område over og under jorden, som potentielt kan blive påvirket af aktiviteterne

b) at en tilstrækkelig beskrivelse af basislinjen indberettes til den kompetente myndighed, før aktiviteterne påbegyndes.

6.2. Der bør bestemmes en basislinje for:

a) kvalitets- og strømningsegenskaber for overfladevand og grundvand

b) vandkvalitet ved drikkevandsudvindingspunkter

c) luftkvalitet

d) jordbundstilstand

e) tilstedeværelse af methan og andre flygtige organiske forbindelser i vandet

f) seismicitet

g) arealanvendelse

h) biodiversitet

i) tilstand af infrastruktur og bygninger

j) bestående brønde og nedlukkede konstruktioner.

7. UDFORMNING OG KONSTRUKTION AF ANLÆG

Medlemsstaterne bør sikre, at anlæg konstrueres på en måde, der forhindrer mulige udsivninger til jordoverfladen og udledninger til jord, vand eller luft.

8. INFRASTRUKTUREN I ET PRODUKTIONSOMRÅDE

Medlemsstaterne bør sikre, at:

a) operatører eller grupper af operatører anvender en integreret tilgang til udviklingen af et produktionsområde, som har til formål at forebygge og mindske miljø- og sundhedsrisici og -påvirkninger for både arbejdstagere og den brede offentlighed

b) der inden produktionsstart fastlægges tilstrækkelige krav til infrastruktur, som betjener anlægget. Hvis et anlægs primære formål er at producere olie ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering, skal der installeres særlig infrastruktur, som opsamler og transporterer den tilhørende naturgas.

9. DRIFTSKRAV

9.1. Medlemsstaterne bør sikre, at operatører anvender de bedste tilgængelige teknikker under hensyntagen til de relevante resultater af informationsudvekslingen mellem medlemsstater, berørte brancher og ikke-statslige miljøorganisationer, som tilrettelægges af Kommissionen, samt god praksis i branchen med henblik på at forebygge, styre og mindske påvirkninger og risici i forbindelse med efterforskning og produktion af kulbrinter.

9.2. Medlemsstaterne bør sikre, at operatører:

a) udvikler projektspecifikke vandforvaltningsplaner for at sikre, at vand anvendes effektivt i hele projektperioden. Operatørerne bør sikre sporbarheden af vandstrømme. Vandforvaltningsplanen bør tage højde for sæsonbetingede udsving i adgangen til vand og undgå at benytte vandressourcer, som er under pres

b) udvikler transportforvaltningsplaner, som minimerer udledninger til luften i almindelighed og virkningerne på lokalsamfund og biodiversiteten i særdeleshed

c) opsamler gas til senere anvendelse, minimerer afbrænding og undgår udledning. Operatørerne bør navnlig gennemføre foranstaltninger, som sikrer, at udledninger til luft i efterforsknings- og produktionsfasen afbødes ved hjælp af opsamling og senere anvendelse af gas. Udledning af methan og andre luftforurenende stoffer bør begrænses til sikkerhedsudledninger i helt ekstraordinære driftssituationer

d) gennemfører højvolumenfrakturering på en kontrolleret måde med passende styring af trykket for at begrænse frakturer i reservoiret og undgå induceret seismicitet

e) sikrer brøndintegritet gennem brøndens udformning og konstruktion og ved hjælp af integritetsprøvning. Resultaterne af integritetsprøvninger bør gennemgås af en uafhængig og sagkyndig tredjepart for at sikre brøndens præstationer under drift samt dens miljø- og sundhedsmæssige sikkerhed i alle faser af projektudviklingen og efter dens nedlukning

f) udarbejder risikostyringsplaner og de nødvendige foranstaltninger til at forhindre og/eller afbøde virkningerne samt de nødvendige beredskabsplaner

g) standser driften og omgående træffer de nødvendige afhjælpende foranstaltninger ved tab af brøndintegritet, eller hvis der sker en utilsigtet udledning af forurenende stoffer til grundvand

h) umiddelbart indberetter eventuelle hændelser eller ulykker, som kan påvirke den offentlige sundhed eller miljøet, til den kompetente myndighed. Indberetningen bør angive årsagerne til en hændelse eller ulykke, konsekvenser heraf og de afhjælpende foranstaltninger, der er truffet. Den basislinjeundersøgelse, der kræves i henhold til punkt 6.1 og 6.2 bør anvendes som reference.

9.3. Medlemsstaterne bør fremme en forsvarlig anvendelse af vandressourcer ved hydraulisk højvolumenfrakturering.

10. BRUG AF KEMISKE STOFFER OG VAND VED HYDRAULISK HØJVOLUMENFRAKTURERING

10.1. Medlemsstaterne bør sikre, at:

a) fabrikanter, importører og downstream-brugere af kemiske stoffer, som anvendes til hydraulisk frakturering, henviser til »hydraulisk frakturering«, når de opfylder deres forpligtelser i henhold til forordning (EF) nr. 1907/2006

b) anvendelsen af kemiske stoffer ved hydraulisk højvolumenfrakturering minimeres

c) mulighederne for at behandle væsker, som kommer op til jordoverfladen efter hydraulisk højvolumenfrakturering, tages i betragtning ved valget af de kemiske stoffer, der anvendes.

10.2. Medlemsstaterne bør tilskynde operatørerne til at anvende fraktureringsteknikker, som minimerer vandforbruget og affaldsstrømmene, og til ikke at anvende farlige kemiske stoffer i de tilfælde, hvor det er teknisk muligt at undgå dem og fornuftigt ud fra et sundheds-, miljø- og klimaperspektiv.

11. OVERVÅGNINGSKRAV

11.1. Medlemsstaterne bør sikre, at operatøren jævnligt overvåger anlægget og de omgivende områder over og under jorden, som potentielt kan blive påvirket af aktiviteterne i efterforsknings- og produktionsfasen, og navnlig før, under og efter hydraulisk højvolumenfrakturering.

11.2. Den basislinjeundersøgelse, der kræves i henhold til punkt 6.1 og 6.2 bør anvendes som reference i forbindelse med den efterfølgende overvågning.

11.3. Ud over de miljøparametre, der er fastlagt i basislinjeundersøgelsen, bør medlemsstaterne sikre, at operatøren overvåger følgene operationelle parametre:

a) den nøjagtige sammensætning af den fraktureringsvæske, der anvendes til hver enkelt brønd

b) den vandmængde, der anvendes til frakturering for hver enkelt brønd

c) det tryk, der anvendes under højvolumenfrakturering

d) de væsker, der kommer op til jordoverfladen efter hydraulisk højvolumenfrakturering: tilbagestrømning, mængder, egenskaber, genanvendte mængder og/eller behandlede mængder for hver enkelt brønd

e) udledninger til luft af methan, andre flygtige organiske forbindelser og andre gasser, som sandsynligvis er skadelige for menneskers sundhed og/eller for miljøet.

11.4. Medlemsstaterne bør sikre, at operatører overvåger virkningerne af hydraulisk højvolumenfrakturering på integriteten af brønde og andre menneskeskabte konstruktioner i det omgivende område over og under jorden, som potentielt kan blive påvirket af aktiviteterne.

11.5. Medlemsstaterne bør sikre, at resultaterne af overvågningen indberettes til de kompetente myndigheder.

12. MILJØANSVAR OG FINANSIEL GARANTI

12.1. Medlemsstaterne bør anvende bestemmelserne om miljøansvar på alle aktiviteter, der finder sted i et anlægsområde, herunder også dem, som ikke aktuelt er omfattet af direktiv 2004/35/EF.

12.2. Medlemsstaterne bør sikre, at operatøren stiller en finansiel garanti eller tilsvarende, som dækker tilladelsens bestemmelser og potentielle forpligtelser for miljøskader, inden påbegyndelsen af aktiviteter, som involverer hydraulisk højvolumenfrakturering.

13. ADMINISTRATIV KAPACITET

13.1. Medlemsstaterne bør sikre, at de nationale tilsynsmyndigheder råder over tilstrækkelige menneskelige, tekniske og finansielle ressourcer til at udføre deres opgaver.

13.2. Medlemsstater bør forhindre interessekonflikter mellem de kompetente myndigheders reguleringsmæssige funktion og deres funktion i forbindelse med den økonomiske udvikling af ressourcerne.

14. FORPLIGTELSER VED NEDLUKNING

Medlemsstaterne bør sikre, at der gennemføres en undersøgelse efter hvert anlægs nedlukning for at sammenligne miljøtilstanden for anlægsområdet og det omgivende område over og under jorden, som potentielt kan være påvirket af aktiviteterne, med tilstanden før aktiviteternes start i henhold til basislinjeundersøgelsen.

15. FORMIDLING AF INFORMATION

Medlemsstaterne bør sikre, at:

a) operatøren offentliggør oplysninger om de kemiske stoffer og de mængder vand, der påtænkes anvendt, og de mængder, der i sidste ende blev anvendt til hydraulisk højvolumenfrakturering for hver enkelt brønd. Oplysningerne bør omfatte en liste over navne og CAS-numre (Chemical Abstracts Service) for alle stoffer og inkludere et sikkerhedsdatablad, hvis et sådant foreligger, samt stoffets maksimale koncentration i fraktureringsvæsken

b) de kompetente myndigheder bør offentliggøre følgende oplysninger på et offentligt tilgængeligt websted inden 6 måneder efter denne henstillings offentliggørelse og derefter mindst hver 12. måned:

i) antallet af færdiggjorte brønde og planlagte projekter, der involverer hydraulisk højvolumenfrakturering

ii) antallet af udstedte tilladelser, navnene på de involverede operatører og tilladelsernes betingelser

iii) basislinjeundersøgelsen, jf. punkt 6.1 og 6.2, og overvågningsresultaterne, jf. punkt 11.1, 11.2 og 11.3, litra b)-e)

c) de kompetente myndigheder bør også hurtigst muligt informere offentligheden om:

i) hændelser og ulykker, jf. punkt 9.2, litra f)

ii) resultaterne af inspektioner, manglende overholdelse og sanktioner.

16. REVISION

16.1. Medlemsstater, som har valgt at efterforske eller udvinde kulbrinter ved hjælp af hydraulisk højvolumenfrakturering, opfordres til at gennemføre minimumsprincipperne i denne henstilling senest den 28. juli 2014 samt til hvert år og første gang senest i december 2014 at underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de har truffet som svar på denne henstilling.

16.2. Kommissionen vil nøje overvåge anvendelsen af henstillingen ved at sammenligne situationen i medlemsstaterne på grundlag af en offentligt tilgængelig resultattavle.

16.3. Kommissionen vil gennemgå henstillingens effektivitet 18 måneder efter offentliggørelsen.