2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/77/EF
den 27. september 2001
om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for
elektricitet
(EFT L 283 af 27.10.2001, s. 33)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1 Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken
Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken
Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelseog tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2001/77/
EF
den 27. september 2001
om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder
inden for det indre marked for elektricitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) De vedvarende energikilder udnyttes i dag ikke fuldt ud i Fælles-
skabet. Fællesskabet erkender, at det er nødvendigt at prioritere
fremme af vedvarende energikilder, fordi deres udnyttelse
bidrager til miljøbeskyttelsen og den bæredygtige udvikling.Dette kan desuden skabe lokale arbejdspladser, have en positivindvirkning på den sociale samhørighed, bidrage til forsynings-sikkerheden og fremskynde opfyldelsen af Kyoto-
forpligtelserne. Det er derfor nødvendigt at sikre en bedre udnyt-
telse af dette potentiale inden for rammerne af det indre markedfor elektricitet.
(2) Som anført i hvidbogen om vedvarende energikilder, i detfølgende benævnt »hvidbogen«, lægger Fællesskabet stor vægtpå at fremme elektricitet produceret fra vedvarende energikildersåvel af hensyn til miljøet som for at sikre og sprede elforsy-
ningskilderne samt styrke den sociale og økonomiske
samhørighed. Rådet har ved resolution af 8. juni 1998 om vedva-rende energikilder (
5) og Europa-Parlamentet ved beslutning om
Kommissionens hvidbog (6) godkendt dette.
(3) Øget brug af elektricitet fra vedvarende energikilder er en vigtigdel af den pakke af foranstaltninger, som må iværksættes, hvis
Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention
om klimaændringer, i det følgende benævnt »Kyoto-proto-kollen«, skal efterkommes, samt af enhver pakke af politisketiltag til opfyldelse af yderligere forpligtelser.
(4) Rådet har ved sine konklusioner af 11. maj 1999 og Europa-Parlamentet ved sin beslutning af 17. juni 1998 om elektricitetfra vedvarende energikilder (
7) opfordret Kommissionen til at
fremlægge et konkret forslag til en fællesskabsramme for
adgangen for elektricitet fra vedvarende energikilder til det indremarked. I sin beslutning af 30. marts 2000 om elektricitet fravedvarende energikilder og det indre marked for elektricitet (
8)
understregede Europa-Parlamentet desuden, at det er afgørendenødvendigt at fastsætte bindende og ambitiøse mål for vedva-2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EFT C 311 E af 31.10.2000, s. 320 og EFT C 154 E af 29.5.2001, s. 89.
(2) EFT C 367 af 20.12.2000, s. 5.
(3) EFT C 22 af 24.1.2001, s. 27.
(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 16. november 2000 (C 223 af 8.8.2001, s.
294), Rådets fælles holdning af 23. marts 2001 (EFT C 142 af 15.5.2001, s.
5) og Europa-Parlamentets afgørelse af 4. juli 2001 (endnu ikke offentlig-gjort i EFT). Rådets afgørelse af 7. september 2001.
(
5) EFT C 198 af 24.6.1998, s. 1.
(6) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 215.
(7) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 143.
(8) EFT C 378 af 29.12.2000, s. 89.
▼B
rende energikilder på nationalt plan, hvis det skal lykkes at opnå
de ønskede resultater og nå Fællesskabets mål.
(5) Med det formål på mellemlang sigt at sikre elektricitet fravedvarende energikilder en større andel af markedet bør allemedlemsstater i nationalt regi fastsætte vejledende mål forforbruget af elektricitet fra vedvarende energikilder.
(6) De nationale, vejledende mål bør være i overensstemmelse medde nationale forpligtelser, de enkelte medlemsstater måtte havepåtaget sig inden for rammerne af klimapolitiske forpligtelser,accepteret af Fællesskabet i henhold til i Kyoto-protokollen.
(7) Kommission bør vurdere, i hvilket omfang medlemsstaterne hargjort fremskridt med hensyn til at nå deres nationale, vejledendemål, og i hvilket omfang de nationale, vejledende mål er i over-ensstemmelse med det samlede, vejledende mål om inden
udgangen af 2010 at nå op på 12 % af det interne bruttoenergi-
forbrug, idet hvidbogens vejledende mål på 12 % forFællesskabet under ét anses for at være en nyttig rettesnor foren yderligere indsats såvel på fællesskabsplan som i medlemssta-terne, dog under hensyntagen til forskellige nationale forhold.
Hvis det er nødvendigt for at nå målene, bør Kommissionen
forelægge Europa-Parlamentet og Rådet forslag, som kan inde-holde obligatoriske mål.
(8) Når medlemsstaterne anvender affald som energikilde, skal de
overholde gældende fællesskabslovgivning om affaldshåndtering.
Gennemførelsen af dette direktiv anfægter ikke definitionen afbilag 2a og 2b til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975om affald (
1). Støtte til vedvarende energikilder bør være i over-
ensstemmelse med andre fællesskabsmålsætninger, navnlig
overholdelsen af affaldsbehandlingshierarkiet. En fremtidig
ordning for støtte til vedvarende energikilder bør derfor ikkeanvendes til at støtte forbrænding af ikke-separeret husholdnings-affald, hvis en sådan ville undergrave hierarkiet.
(9) Den definition af biomasse, der anvendes i dette direktiv,anfægter ikke anvendelsen af en anden definition i nationallovgivning til andre formål end i dette direktiv.
(10) Dette direktiv forpligter ikke medlemsstaterne til at anerkende
købet af en oprindelsesgaranti fra andre medlemsstater eller det
tilsvarende køb af elektricitet som bidrag til opfyldelse af ennational kvoteforpligtelse. Med henblik på at lette handelenmed elektricitet fra vedvarende energikilder og for at øgegennemsigtigheden for forbrugerne, når disse skal vælge mellem
elektricitet produceret fra ikke-vedvarende og elektricitet produ-
ceret fra vedvarende energikilder, er en oprindelsesgaranti fordenne type elektricitet imidlertid nødvendig. Oprindelsesgaranti-ordninger indebærer ikke i sig selv en ret til at blive omfattet afde nationale støtteordninger i forskellige medlemsstater. Det ervigtigt, at alle former for elektricitet fra vedvarende energikilder
er omfattet af en sådan oprindelsesgaranti.
(11) Der bør klart skelnes mellem oprindelsesgarantier og salgbare
grønne certifikater.
(12) Behovet for offentlig støtte til vedvarende energikilder aner-kendes også i fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøttetil miljøbeskyttelse (
2), som blandt andet tager hensyn til behovet
for at internalisere de eksterne omkostninger ved produktion af
elektricitet. Traktatens bestemmelser, navnlig artikel 87 og 88,
finder imidlertid fortsat anvendelse på sådan offentlig støtte.
(13) Det er nødvendigt at fastlægge en retlig ramme for markedet forvedvarende energi.2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. Senest ændret ved Kommissionens beslut-
ning 96/350/EF (EFT L 135 af 6.6.1996, s. 32).
(2) EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3.
▼B
(14) Medlemsstaterne har forskellige ordninger for støtte til vedva-
rende energikilder i nationalt regi, herunder grønne certifikater,
investeringsstøtte, skattefritagelse, -nedsættelse eller -refusionog direkte prisstøtte. Et vigtigt middel til at nå målet med dettedirektiv er at sikre, at disse ordninger fungerer som de skal,indtil der etableres en fællesskabsramme, således at investorernestillid bevares.
(15) I betragtning af den begrænsede erfaring med nationaleordninger og den nuværende relativt begrænsede andel af elektri-
citet fra vedvarende energikilder, der er omfattet af ordninger for
prisstøtte i Fællesskabet, er det for tidligt at fastlægge en fælles-skabsramme for støtteordninger.
(16) Det er imidlertid nødvendigt efter en tilstrækkelig overgangspe-riode at tilpasse støtteordningerne for det indre marked forelektricitet, som er under udvikling. Det bør derfor pålæggesKommissionen at følge udviklingen på området og forelægge en
rapport om de erfaringer, der er gjort med anvendelsen af de
nationale ordninger. På grundlag af konklusionerne i dennerapport bør Kommissionen om nødvendigt forelægge forslag tilen fællesskabsramme for ordninger for støtte til elektricitet fravedvarende energikilder. Dette forslag bør medvirke til at nå devejledende, nationale mål, være foreneligt med principperne for
det indre marked for elektricitet, tage hensyn til de forskellige
vedvarende energikilders karakteristika samt til de forskelligeteknologier og de geografiske forskelle. Det bør også fremmeen rationel anvendelse af vedvarende energikilder, være enkeltog samtidig så rationelt som muligt, navnlig i omkostnings-mæssig henseende, og omfatte tilstrækkelige overgangsperioder
på mindst syv år, fastholde investorernes tillid og undgå
strandede omkostninger. Disse rammer vil gøre det muligt forelektricitet fra vedvarende energikilder at konkurrere med elek-tricitet fra ikke-vedvarende energikilder og nedbringeomkostningerne for forbrugerne, samtidig med at behovet for
offentlig støtte reduceres på mellemlang sigt.
(17) Øgede markedsandele for elektricitet fra vedvarende energikildervil give mulighed for stordriftsfordele og derigennem lavere om-
kostninger.
(18) Det er vigtigt at udnytte markedskræfternes og det indre markedsstyrke og gøre elektricitet fra vedvarende energikilder konkur-rencedygtig og attraktiv for de europæiske borgere.
(19) I forbindelse med indsatsen for at udvikle et marked for vedva-rende energi må den positive indvirkning heraf på de regionaleog lokale udviklingsmuligheder, eksportmuligheder, den socialesamhørighed og beskæftigelsessituationen tages i betragtning,navnlig for små og mellemstore virksomheder og selvstændige
elproducenter.
(20) Der bør tages hensyn til den særlige struktur inden for sektorenfor vedvarende energikilder, navnlig ved revisionen af de admi-
nistrative procedurer for meddelelse af bevillinger til opførelse afanlæg til produktion af elektricitet fra vedvarende energikilder.
(21) Det er under visse forhold ikke muligt fuldt ud at sikre transmis-sion og distribution af elektricitet fra vedvarende energikilderuden at påvirke nettets pålidelighed og sikkerhed, og garantier idenne forbindelse kan derfor omfatte økonomisk kompensation.
(22) Omkostningerne ved tilslutning af nye producenter af elektricitetfra vedvarende energikilder bør være objektive, gennemskuelige
og ikke-diskriminerende, og der bør tages behørigt hensyn til de
fordele, som decentrale produktionsanlæg bibringer forsynings-nettet.
(23) Da de generelle mål for den påtænkte handling ikke i tilstræk-kelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grundaf handlingens omfang eller virkninger bedre kan gennemførespå fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger ioverensstemmelse med subsidiaritetsprincippet jf. traktatens2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 4
▼B
artikel 5. Den detaljerede gennemførelse heraf bør dog overlades
til medlemsstaterne, således at de hver især kan vælge denordning, der passer bedst til deres særlige situation. I overens-
stemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, er
direktivet ikke mere vidtgående end, hvad der er nødvendigt forat nå disse mål —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at fremme en forøgelse af vedvarende
energikilders bidrag til produktionen af elektricitet inden for det indremarked for elektricitet og skabe grundlaget for en kommende fælles-
skabsramme herfor.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »vedvarende energikilder«: vedvarende, ikke-fossile kilder (vind,
sol, geotermisk varme, bølge- og tidevandsenergi, vandkraft, biom-asse, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og biogas)
b) »biomasse«: den bionedbrydelige del af produkter, affald og rester
fra landbrug (omfattende både vegetabilske og animalske stoffer)
og skovbrug og fra nærstående industrier samt den bionedbrydelige
del af affald fra industri og husholdninger
c) »elektricitet fra vedvarende energikilder«: elektricitet produceret på
anlæg, hvor der udelukkende benyttes vedvarende energikilder, samtden andel af elektricitet, der fremstilles på grundlag af vedvarendeenergikilder på hybridanlæg, hvor der også benyttes konventionelle
energikilder, herunder elektricitet fra vedvarende energikilder, der
benyttes til opfyldning af systemer for oplagring, og med undtagelseaf elektricitet fremstillet på grundlag af sådanne systemer
d) »elforbrug«: den nationale elproduktion, herunder egenproduktion,
plus import, minus eksport (bruttoelforbrug).
Herudover anvendes definitionerne i Europa-Parlamentets og Rådets
direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indremarked for elektricitet (
1).
Artikel 3
Vejledende nationale mål
1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at fremme et
øget forbrug af elektricitet fra vedvarende energikilder i overensstem-melse med de fastsatte vejledende, nationale mål, jf. stk. 2.Foranstaltningerne bør stå i rimeligt forhold til det mål, der skal nås.
2. Senest den 27. oktober 2002 og derefter hvert femte år vedtager
og offentliggør medlemsstaterne en rapport med de vejledende, natio-nale mål for det fremtidige forbrug af elektricitet fra vedvarende
energikilder udtrykt som en procentdel af elforbruget for de næste ti
år. Rapporten skal ligeledes indeholde en redegørelse for, hvilke foran-staltninger der er truffet eller påtænkes på nationalt plan med henblikpå at nå disse vejledende, nationale mål. Ved fastsættelsen af måleneindtil 2010 skal medlemsstaterne:
— tage hensyn til referenceværdierne i bilaget
— sørge for, at målene er forenelige med de nationale forpligtelser, de
enkelte medlemsstater måtte have påtaget sig inden for rammerne afde klimapolitiske forpligtelser, der er accepteret af Fællesskabet i2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20.
▼B
henhold til i Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers ramme-
konvention om klimaændringer.
3. Medlemsstaterne offentliggør for første gang senest den 27.
oktober 2003 og siden hvert andet år en rapport, der skal indeholde enanalyse af, i hvilket omfang det er lykkedes at nå de vejledende, natio-nale mål under hensyn især til klimatiske faktorer, der vil kunnepåvirke gennemførelsen af disse mål, og angive, i hvor høj grad de
trufne foranstaltninger er i overensstemmelse med de nationale klima-
politiske forpligtelser.
4. Kommissionen vurderer på grundlag af de i stk. 2 og 3 omhand-
lede rapporter fra medlemsstaterne, i hvilket omfang:
— medlemsstaterne har gjort fremskridt med hensyn til at nå deres
vejledende, nationale mål
— de vejledende, nationale mål er forenelige med det samlede, vejle-
dende mål om inden udgangen af 2010 at nå op på 12 % af
bruttoenergiforbruget og navnlig den vejledende andel på 22,1 %af elektricitet fra vedvarende energikilder af Fællesskabets samledeelforbrug i 2010.
Kommissionen offentliggør sine konklusioner i en rapport for første
gang senest den 27. oktober 2004 og siden hvert andet år. Rapporten
ledsages eventuelt af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet.
Hvis det i rapporten i andet afsnit konkluderes, at de vejledende, natio-
nale mål af uberettigede grunde og/eller af grunde, der ikke er baseret
på nye videnskabelige beviser, sandsynligvis ikke vil være forenelige
med det samlede, vejledende mål, fastsættes der i disse forslag natio-nale og eventuelt obligatoriske mål i passende form.
Artikel 4
Støtteordninger
1. Med forbehold af traktatens artikel 87 og 88 vurderer Kommis-
sionen anvendelsen af sådanne ordninger i medlemsstaterne, hvorefterelproducenter på grundlag af bestemmelser udstedt af de offentligemyndigheder modtager direkte eller indirekte støtte, og som kunne
virke begrænsende på handelen, idet udgangspunktet skal være, at disse
ordninger bidrager til virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 6og 174.
2. Senest den 27. oktober 2005 forelægger Kommissionen en veldo-
kumenteret rapport om de erfaringer, der er gjort med anvendelsen og
sameksistensen af de forskellige ordninger, der er omhandlet i stk. 1. I
denne rapport foretages der en vurdering af, i hvor høj grad det erlykkedes ved hjælp af de i stk. 1 omhandlede støtteordninger at fremmeforbruget af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder i over-ensstemmelse med de i artikel 3, stk. 2, omhandlede vejledende,nationale mål, og af nævnte ordningers omkostningseffektivitet.
Rapporten ledsages om nødvendigt af et forslag til en fællesskabs-
ramme for ordninger for støtte til elektricitet fra vedvarendeenergikilder.
Et forslag til ramme skal:
a) medvirke til at nå de vejledende, nationale mål
b) være forenelig med principperne for det indre marked for elektricitet
c) tage hensyn til de forskellige vedvarende energikilders karakteri-
stika, samt til de forskellige teknologier og de geografiske forskelle
d) fremme en rationel anvendelse af vedvarende energikilder, være
enkel og samtidig så effektiv som muligt, navnlig i omkostnings-
mæssig henseende
e) omfatte tilstrækkelige overgangsordninger for nationale støtteord-
ninger på mindst syv år og fastholde investorernes tillid.2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 5
Oprindelsesgaranti for elektricitet fra vedvarende energikilder
1. Senest den 27. oktober 2003 sikrer medlemsstaterne, at det kan
garanteres, at elektricitet fra vedvarende energikilder faktisk er produ-ceret fra sådanne energikilder, jf. definitionen i dette direktiv, efter
objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, som fast-
sættes af de enkelte medlemsstater. De sørger for, at der efteranmodning udstedes oprindelsesgarantier med dette formål.
2. Medlemsstaterne kan udpege et eller flere kompetente organer,
der er uafhængige af elproduktions- og eldistributionsaktiviteter, til at
overvåge udstedelsen af oprindelsesgarantierne.
3. Oprindelsesgarantierne skal:
— angive, hvilken energikilde den pågældende mængde elektricitet er
produceret fra, angive produktionsdatoer og -steder, og, hvis detdrejer sig om vandkraftværker, præcisere de pågældende anlægs
kapacitet, samt
— gøre det muligt for producenter af elektricitet fra vedvarende ener-
gikilder at dokumentere, at den elektricitet, de sælger, er elektricitetfra vedvarende energikilder i dette direktivs forstand.
4. Medlemsstaterne bør gensidigt anerkende oprindelsesgarantier
udstedt i henhold til stk. 2 som bevis udelukkende for de i stk. 3omhandlede bestemmelser. Enhver ikke-anerkendelse af oprind-elsesgarantier som et sådant bevis — navnlig med henblik påforebyggelse af svig — skal ske på grundlag af objektive, gennemsig-tige og ikke-diskriminerende kriterier. Hvis en medlemsstat nægter at
anerkende en oprindelsesgaranti, kan Kommissionen forpligte den
pågældende medlemsstat til at anerkende oprindelsesgarantien, navnligunder hensyn til objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerendekriterier, som ligger til grund for anerkendelsen.
5. Medlemsstaterne eller de kompetente organer indfører ordninger,
der kan sikre, at oprindelsesgarantierne er korrekte og pålidelige, og deredegør i den i artikel 3, stk. 3, omtalte rapport for de foranstaltninger,der er truffet til at sikre garantisystemets pålidelighed.
6. Efter at have hørt medlemsstaterne beskriver Kommissionen i den
i artikel 8 nævnte rapport, hvilken form og hvilke metoder medlemssta-terne vil kunne anvende for at garantere, at elektriciteten stammer fravedvarende energikilder. Om nødvendigt forelægger KommissionenEuropa-Parlamentet og Rådet forslag om fælles regler i denne hense-ende.
Artikel 6
Administrative procedurer
1. Medlemsstaterne eller de kompetente organer, medlemsstaterne
har udpeget, vurderer de nuværende nationale love og administrativebestemmelser om procedurer for meddelelse af bevillinger eller deøvrige procedurer, der er fastsat i artikel 4 i direktiv 96/92/EF, vedrø-rende opførelse af anlæg, der producerer elektricitet fra vedvarendeenergikilder, med det formål
— at fjerne lovgivningsmæssige og andre hindringer for øget produk-
tion af elektricitet fra vedvarende energikilder
— at forenkle og fremskynde procedurerne på det relevante forvalt-
ningsniveau, og
— at sikre, at reglerne er objektive, gennemsigtige og ikke-diskrimine-
rende samt fuldt ud i overensstemmelse med de særligekarakteristika ved de forskellige vedvarende energikildeteknologier.
2. Medlemsstaterne offentliggør senest den 27. oktober 2003 en
rapport om den i stk. 1 omhandlede vurdering, hvori det eventueltangives, hvilke foranstaltninger der er eller vil blive truffet. Rapportensformål er, for så vidt det er relevant i forbindelse med de nationale love2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 7
▼B
og administrative bestemmelser, at anføre de skete fremskridt, navnlig
for så vidt angår:
— samordning mellem de forskellige forvaltningsorganer med hensyn
til frister, modtagelse og behandling af bevillingsansøgninger
— muligheden for særlige retningslinjer for de projekter, der er
omhandlet i stk. 1, og gennemførligheden af en hurtig planlæg-ningsordning for producenter af elektricitet fra vedvarendeenergikilder
— udpegelse af myndigheder, der skal optræde som mæglere i tvister
mellem bevillingsmeddelende myndigheder og bevillingsansøgere.
3. Kommissionen vurderer i den i artikel 8 nævnte rapport på
grundlag af de rapporter fra medlemsstaterne, der er omhandlet i stk.
2 i nærværende artikel, hvad der er bedste praksis med henblik på at
nå målene i stk. 1.
Artikel 7
Spørgsmål vedrørende elforsyningsnettet
1. Uden at det må gribe ind i elforsyningsnettets pålidelighed og
sikkerhed, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til
at sikre, at transmissions- og distributionsnetoperatørerne inden for
deres område garanterer transmission og distribution af elektricitet fravedvarende energikilder. De kan også tildele prioriteret adgang tilelnettet for elektricitet fra vedvarende energikilder. I forbindelse meddispatching af produktionsanlæg prioriterer transmissionsnetoperatø-
rerne anlæg, der bruger vedvarende energikilder, for så vidt driften af
det nationale elektricitetssystem tillader det.
2. Medlemsstaterne indfører en retlig ramme eller pålægger trans-
missions- og distributionsnetoperatører at udarbejde og offentliggøre
deres standardregler for, hvem der skal bære omkostningerne ved
tekniske tilpasninger, f.eks. nettilslutninger og netforstærkninger, derer nødvendige for integreringen af nye producenter, der leverer elektri-citet fra vedvarende energikilder til det sammenkoblede net.
Reglerne skal bygge på objektive, gennemsigtige og ikke-diskrimine-
rende kriterier, i hvilke der navnlig tages hensyn til samtlige deomkostninger og fordele i forbindelse med de pågældende producenterstilslutning til nettet. Reglerne kan give mulighed for afvigende typertilslutning.
3. Medlemsstaterne kan i givet fald kræve, at transmissions- og
distributionsnetoperatørerne helt eller delvis bærer de i stk. 2 omhand-lede omkostninger.
4. Det skal pålægges transmissions- og distributionsnetoperatører at
forelægge nye producenter, der ønsker at blive tilsluttet, et omfattendeog detaljeret skøn over, hvad tilslutningen vil koste. Medlemsstaternekan tillade, at producenter af elektricitet fra vedvarende energikilder,
som ønsker at blive tilsluttet et net, udbyder tilslutningsarbejdet i licita-
tion.
5. Medlemsstaterne indfører en retlig ramme eller pålægger trans-
missions- og distributionsnetoperatører at udarbejde og offentliggøre
deres standardregler for fordelingen af omkostningerne ved systemin-
stallationer, f.eks. nettilslutninger og netforstærkninger, mellem alle deproducenter, som drager nytte heraf.
Fordelingen skal gennemføres ved hjælp af en ordning, der baseres på
objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier, hvori der
tages hensyn til de fordele, som såvel oprindeligt og senere tilknyttedeproducenter som transmissions- og distributionsnetoperatører har aftilslutningerne.
6. Medlemsstaterne sikrer, at opkrævningen af transmissions- og
distributionsafgifter ikke diskriminerer elektricitet fra vedvarende ener-gikilder, herunder navnlig elektricitet fra vedvarende energikilderproduceret i randområder såsom øregioner og regioner med lav befolk-ningstæthed.2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼B
Medlemsstaterne opstiller i givet fald en retlig ramme eller kræver, at
transmissions- og distributionsnetoperatørerne sikrer, at afgifterne fortransmission og distribution af elektricitet fra anlæg, der bruger vedva-
rende energikilder, afspejler de omkostningsfordele, der kan opnås som
følge af anlæggets tilslutning til nettet. Direkte brug af lavvoltsnettetkunne skabe sådanne omkostningsfordele.
7. Medlemsstaterne tager i den i artikel 6, stk. 2, omtalte rapport
ligeledes stilling til, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at letteadgangen til forsyningsnettet for elektricitet fra vedvarende energi-
kilder. I rapporten skal det bl.a. vurderes, om det er muligt at indføre
tovejsmåling.
Artikel 8
Sammenfattende rapport
På grundlag af medlemsstaternes rapporter i henhold til artikel 3, stk. 3,
og artikel 6, stk. 2 forelægger Kommissionen senest den 31. december2005 og siden hvert femte år Europa-Parlamentet og Rådet en sammen-fattende rapport om gennemførelsen af dette direktiv.
Der skal i denne rapport:
— foretages en vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til
at få afspejlet de eksterne omkostninger ved produktion af elektri-citet, der er fremstillet på grundlag af ikke-vedvarendeenergikilder, og indvirkningen af offentlig støtte til produktion afelektricitet
— tages hensyn til medlemsstaternes muligheder for at nå de vejle-
dende, nationale mål, der er opstillet i artikel 3, stk. 2, til detsamlede, vejledende mål i artikel 3, stk. 4, og til eventuel forskels-
behandling mellem forskellige energikilder.
Kommissionen forelægger sammen med rapporterne eventuelt yderli-
gere forslag for Europa-Parlamentet og Rådet.
Artikel 9
Transposition
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 27. oktober2003. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af
medlemsstaterne.
Artikel 10
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 11
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
BILAG
Referenceværdier for medlemssstaternes nationale, vejledende mål for andelen af elektricitet fra vedvarende
energikilder af bruttoelforbruget inden udgangen af 2010 (*)
Dette bilag indeholder referenceværdier for fastsættelsen af nationale, vejledende mål for andelen af elektricitet fra
vedvarende energikilder (VEK-E), jf. artikel 3, stk. 2:
VEK-E — TWh 1997 (**) VEK-E — % 1997 (***) VEK-E — % 2010 (***)
Belgien 0,86 1,1 6,0
►A1 Den Tjekkiske
Republik ◄►A1 2,36◄► A1 3,8◄► A1 8(7)◄
Danmark 3,21 8,7 29,0
Tyskland 24,91 4,5 12,5
►A1 Estland◄► A1 0,02◄► A1 0,2◄► A1 5,1◄
Grækenland 3,94 8,6 20,1Spanien 37,15 19,9 29,4Frankrig 66,00 15,0 21,0
Irland 0,84 3,6 13,2
Italien 46,46 16,0 25,0 (
1)
►A1 Cypern◄► A1 0,002◄► A1 0,05◄► A1 6◄
►A1 Letland◄► A1 2,76◄► A1 42,4◄► A1 49,3◄
►A1 Litauen◄► A1 0,33◄► A1 3,3◄► A1 7◄
Luxembourg 0,14 2,1 5,7 (2)
►A1 Ungarn◄► A1 0,22◄► A1 0,7◄► A1 3,6◄
►A1 Malta◄► A1 0◄► A1 0◄► A1 5◄
Nederlandene 3,45 3,5 9,0
Østrig 39,05 70,0 78,1 (3)
►A1 Polen◄► A1 2,35◄► A1 1,6◄► A1 7,5◄
Portugal 14,30 38,5 39,0 (4)
►A1 Slovenien ◄► A1 3,66◄► A1 29,9◄► A1 33,6◄
►A1 Slovakiet ◄► A1 5,09◄► A1 17,9◄► A1 31◄
Finland 19,03 24,7 31,5 (5)
Sverige 72,03 49,1 60,0 (6)
Det Forenede Kongerige 7,04 1,7 10,0
►A1 Fællesskabet ◄► A1 355,2◄► A1 12,9◄% ►A1 21◄% (****)
(*) I forbindelse med de referenceværdier, der er fastsat i dette bilag, går medlemsstaterne nødvendigvis ud fra, at retningslinjerne
for statsstøtte til miljøbeskyttelse tillader nationale støtteordninger med henblik på at fremme elektricitet produceret fra vedva-
rende energikilder.
►A1 (**) Disse data referer til den nationale produktion af VEK-E i 1997 bortset fra Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern,
Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet, hvor de referer til 1999.
(***) Bidragene i procent for så vidt angår VEK-E i 1997 (i 1999-2000 for Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland,
Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiets vedkommende), og 2010 er baseret på den nationale produktion af2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
VEK-E divideret med bruttoelforbruget. For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen,
Slovenien og Slovakiets vedkommende er bruttoelforbruget baseret på år 2000-tal. For så vidt angår intern handel med VEK-E
(med anerkendt certificering eller registreret oprindelse) vil beregningen af disse procentsatser få indvirkning på 2010-tallenefor de enkelte medlemsstater, men ikke på det samlede EF-tal. ◄
(****) Afrundet tal på grundlag af ovennævnte referenceværdier.(
1)Italien mener, at 22 % ville være en realistisk procentsats ud fra den antagelse, at det indenlandske bruttoelforbrug i 2010 vil være
340 TWh.
Under hensyntagen til referenceværdierne i dette bilag har Italien forudsat, at den indenlandske bruttoelproduktion fra vedvarende
energikilder vil ligge på op til 76 TWh i 2010; i dette tal er medregnet bidraget fra den del af industrielt og kommunalt affald, der
ikke er biologisk nedbrydeligt, og som er anvendt i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen på affaldshåndteringsområdet.
I denne forbindelse skal muligheden for at nå det vejledende mål bl.a. ses i sammenhæng med den faktiske størrelse af den inden-
landske efterspørgsel efter elektricitet i 2010.
(2) Under hensyntagen til referenceværdierne i dette bilag mener Luxembourg , at målet for 2010 kun kan nås hvis:
— det totale forbrug af elektricitet i 2010 ikke overstiger forbruget i 1997— mængden af elektricitet fra vindkraft kan multipliceres med en faktor 15
— mængden af elektricitet fra biogas kan multipliceres med en faktor 208
— elektricitet fra Luxembourgs eneste kommunale forbrændingsanlæg, som i 1997 bidrog med halvdelen af den elektricitet, der
blev produceret fra vedvarende energikilder, kan medregnes fuldt ud
— mængden af elektricitet fra solenergi kan øges til 80 GWh, og— hvis det vil være teknisk muligt at opfylde ovenstående punkter på den afsatte tid.
Da der ikke findes nogen naturressourcer, vil en yderligere øgning af mængden af elektricitet fra vandkraftværker ikke være rele-
vant.
(
3)Østrig mener, at 78,1 % vil være en realistisk procentsats ud fra den antagelse, at det indenlandske bruttoelforbrug vil være
56,1 TWh i 2010. Eftersom produktionen af elektricitet fra vedvarende energikilder er yderst afhængig af vandkraft og derfor afden årlige nedbør, bør tallene for 1997 og 2010 derfor beregnes ud fra en langsigtet model, der er baseret på hydrologiske ogklimatiske forhold.
(
4) I forbindelse med de referenceværdier, der er fastsat i dette bilag, erklærer Portugal , at forudsætningen for, at Portugal vil kunne
fastholde 1997-andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder som et vejledende mål for 2010, er:
— at det vil være muligt at videreføre den nationale elektricitetsplan med opførelse af nye vandkraftværker med en kapacitet på
over 10 MW,
— at anden produktionskapacitet baseret på vedvarende energikilder, som kun er mulig med statsstøtte, øges med en årlig rate, der
er otte gange større, end det har været tilfældet i den seneste tid.
Disse forudsætninger indebærer, at ny kapacitet baseret på vedvarende energikilder, ekskl. store vandkraftværker, øges med en rate,
der er to gange større end raten for stigningen i bruttoelforbruget.
(5) I den finske handlingsplan til fremme af vedvarende energikilder er der opstillet mål for omfanget af anvendelsen af vedvarende
energikilder i 2010. Disse må er opstillet på grundlag af omfattende baggrundsundersøgelser. Handlingsplanen blev godkendt afregeringen i oktober 1999.
Ifølge den finske handlingsplan skal elektricitet fra vedvarende energikilder udgøre en andel på 31 % i 2010. Dette vejledende mål
er meget ambitiøst, og for at nå det vil det kræve omfattende tilskyndelsesforanstaltninger i Finland.
(
6) Under hensyntagen til referenceværdierne i dette bilag bemærker Sverige , at muligheden for at nå målet i høj grad afhænger af de
klimatiske faktorer, som ar kraftig indflydelse på størrelsen af vandkraftproduktionen, navnlig variationer i nedbørsforholdene,nedbørens fordeling i løbet af året og vandtilgangen. Mængden af elektricitet fra vandkraft kan variere betydeligt. I særligt tørreår kan produktionen ligge på 51 TWh, mens den kan nå op på 78 TWh i våde år. Tallet for 1997 bør derfor beregnes ved hjælp afen langsigtet model baseret på videnskabelig viden om hydrologi og klimaændringer.
I lande med en betydelig vandkraftprodukten er det en udbredt metode at anvende statistikker over vandtilgangen, der dækker en
periode af 30-60 år. Ifølge svensk metodik og på grundlag af forholdene i perioden 1950-1999 med korrektion for variationer i dentotale vandkrafproduktionskapacitet og vandtilgang i perioden, udgør den gennemsnitlige vandkraftproduktion 64 TWh, hvilket
svarer til et 1997-tal på 46 % og Sverige mener derfor, at 52 % er et mere realistisk tal for 2010.
Endvidere er Sveriges mulighed for at nå målet begrænset på grund af den kendsgerning, at de resterende, uudnyttede floder er
beskyttet ved lov. Herudover er Sveriges evne til at nå målet i høj grad afhængig af:— udvidelsen af kraftvarmeproduktionen i forhold til befolkningstætheden, kravet om udvikling af varme og teknologi, navnlig
om forgasning af sortlud, og
— tilladelse til vindkraftanlæg i overensstemmelse med nationale love, offentlighedens accept, teknologiudvikling og udvidelse af
nettet.
►
A1 (7) Med hensyn til de vejledende referenceværdier i bilaget gør Den Tjekkiske Republik opmærksom på, at muligheden for at nå
det vejledende mål i høj grad afhænger af klimatiske faktorer, som indvirker væsentligt på den hydroelektriske produktion oganvendelsen af sol- og vindenergi.
Det nationale program for økonomisk energistyring og brug af vedvarende energikilder blev godkendt af regeringen i oktober 2001
og fastlægger et mål for de vedvarende energikilders andel af bruttoelforbruget på 3 % (eksklusiv store vandkraftværker på over 10MW) og 5,1 % (inklusiv store vandkraftværker på over 10 MW) i 2005.
I mangel af yderligere naturressourcer kan der ses bort fra en væsentlig forøgelse af energiproduktionen fra små og store vand-
kraftværker. ◄2001L0077 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 11