1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 3286/94
af 22. december 1994
om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på
at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig
regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi
(EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 356/95 af 20. februar 1995 L41 3 23.2.1995
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 3286/94
af 22. december 1994
om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles
handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabetsrettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig
regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 113,
under henvisning til forskrifterne om de fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter samt de forskrifter, der er vedtaget i henhold tiltraktatens artikel 235, og som gælder for varer fremstillet på basis af
landbrugsprodukter, særlig til de bestemmelser deri, som muliggør en
fravigelse afdetalmindelige princip omudelukkende aterstatte kvanti-tative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning medde i nævnte forskrifter fastsatte foranstaltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1), og
ud fra følgende betragtninger:
Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede principper, navnlig
med hensyn til beskyttelse af handelen;
ved Rådets forordning (EØF) nr. 2641/84 af 17. september 1984 om
styrkelseafdenfælleshandelspolitik, særligmedhensyntilbeskyttelsemod uretmæssig handelspraksis(
2) indførtes der procedurer, der gjorde
det muligt for Fællesskabet:
— at imødegå enhver form for uretmæssig handelspraksis med henblik
på at eliminere deraf følgende skade, og
— atsikre,atFællesskabetfuldtudkangøresinerettighedergældende
i forhold til tredjelandes handelspraksis;
erfaringerne fra anvendelsen af forordning (EØF) nr. 2641/84 har vist,
at der stadig er behov for at behandle handelshindringer, der indføreseller videreføres af tredjelande, og at den fremgangsmåde, der er fulgt
i nævnte forordning, ikke har været fuldstændig effektiv;
det forekommer derfor nødvendigt at indføre nye og forbedrede fælles-
skabsprocedurer for at sikre, at Fællesskabet effektivt kan udøve sinerettigheder i henhold til de internationale handelsregler;
de internationale handelsregler er hovedsagelig de regler, der er indført
under WTO og angivet i bilagene til WTO-overenskomsten, men der
kan også være tale om reglerne i enhver anden aftale, hvori Fælles-
skabet er part, og hvori der er fastsat regler, der finder anvendelse påhandelen mellem Fællesskabet og tredjelande, og det er hensigtsmæs-sigt at give et klart begreb om den type aftaler, som der henvises tilmed udtrykket »internationale handelsregler«;
de ovennævnte fællesskabsprocedurer bør baseres på en retlig meka-
nisme i henhold til fællesskabsretten, der skal være fuldstændiggennemsigtig og sikre, at beslutningen om at beråbe sig Fællesskabetsrettigheder i henhold til internationale handelsregler træffes pågrundlag af korrekte faktuelle oplysninger og juridisk analyse;
denne mekanisme har det sigte at tilvejebringe proceduremæssige
midler til at anmode om, at Fællesskabets institutioner reagerer på
handelshindringer, som indføres eller videreføres af tredjelande, ogsom forårsager skade eller andre negative handelsmæssige virkninger1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
(1) Udtalelse afgivet den 14. december 1994 (endnu ikke offentliggjort i
Tidende) (SIC! EFT C 18 af 23. 1. 1995).
(2) EFT nr. L 252 af 20. 9. 1984, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).
▼B
forsåvidtdereksistererenrettilindgreboverforsådannehindringeri
henhold til de relevante internationale regler for samhandel;
medlemsstaternes ret til at anvende denne mekanisme bør ikke
indskrænke deres mulighed for at rejse det samme eller tilsvarendespørgsmål gennem de bestående fællesskabsprocedurer og navnlig for
det udvalg, der er nedsat i henhold til traktatens artikel 113;
der bør tages hensyn til det ved traktatens artikel 113 nedsatte udvalgs
institutionelle rolle ved udarbejdelse af rådgivning for Fællesskabets
institutioner om alle handelspolitiske spørgsmål; dette udvalg børderfor holdes underrettet om udviklingen i individuelle sager, så detkan gøre sig overvejelser om deres bredere politiske konsekvenser;
i det omfang en aftale med et tredjeland forekommer at være det mest
hensigtsmæssige middel til at fjerne eller bilægge en uoverensstem-melse, der hidrører fra en handelshindring, skal der desuden føresforhandlinger med henblik herpå i henhold til de procedurer, der er
fastsat i traktatens artikel 113, særlig i konsultation med det udvalg
der er nedsat i henhold til denne artikel;
det er hensigtsmæssigt at bekræfte, at Fællesskabet skal overholde sine
internationale forpligtelser og i tilfælde, hvor sådanne forpligtelser
følger af aftaler, opretholde den balance mellem rettigheder og forplig-telser, som det er disse aftalers formål at skabe;
det er endvidere hensigtsmæssigt at bekræfte, at alle foranstaltninger,
der træffes i henhold til de pågældende procedurer, også skal være ioverensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser ogikke foregribe andre foranstaltninger i tilfælde, der ikke er dækket afdenne forordning, og som kan vedtages direkte i henhold til traktatens
artikel 113;
de procedureregler, som skal følges ved den undersøgelsesprocedure,
der fastsættes i denne forordning, skal også bekræftes, særlig vedrø-
rende fællesskabsmyndighedernes og de berørte parters rettigheder ogforpligtelser, samt de betingelser, hvorpå de interesserede parter kanfåadgangtiloplysningerogkræveunderretningomdevigtigstekends-gerninger og betragtninger, der er fremkommet ved undersøgelsen;
når Fællesskabet handler i henhold til denne forordning, må det tage i
betragtning, at der er behov for hurtig og effektiv indgriben gennemanvendelsen af de beslutningsprocedurer, der foreskrives i forord-
ningen;
inden for rammerne af Fællesskabets internationale rettigheder og
forpligtelser påhviler det kun Kommissionen og Rådet at handle for så
vidt angår handelshindringer, der indføres eller videreføres af tredje-
lande, når et indgreb er påkrævet af hensyn til Fællesskabetsinteresser, og Kommissionen og Rådet bør ved vurderingen af sådanneinteresser tage behørigt hensyn til de synspunkter, der fremføres af alleinteresserede parter under proceduren —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Målsætninger
Idenne forordningfastsættesfællesskabsprocedurerpåområdet forden
fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesska-
bets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, især de
underVerdenshandelsorganisationen fastsatteregler,derunderoverhol-delse af eksisterende internationale forpligtelser og procedurer har tilformål:
a) at imødegå handelshindringer, der indvirker på Fællesskabets
marked, med henblik på at eliminere deraf følgende skade
b) at imødegå handelshindringer, der indvirker på markedet i et tredje-
land, med henblik på at eliminere deraf følgende negativehandelsmæssige virkninger.1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
Disse procedurer gælder navnlig for indledningen og den derpå
følgende gennemførelse og afslutning af de internationale procedurerfor bilæggelse af tvister i forbindelse med den fælles handelspolitik.
Artikel 2
Definitioner
1. Ved »handelshindringer« forstås i denne forordning enhver
handelspraksis, der indføres eller videreføres af et tredjeland, ogoverfor hvilken der i henhold til internationale handelsregler er ret til
indgreb. En sådan ret til indgreb eksisterer, når internationale handels-
regler enten udtrykkelig forbyder en praksis eller giver en anden part,der er påvirket af den pågældende praksis, ret til at søge at fjerne densvirkning.
2. Ved »Fællesskabets rettigheder« forstås i denne forordning og
under forbehold af stk. 8, rettigheder, som det i international handel
kan påberåbe sig i henhold til internationale handelsregler. I denneforbindelse er »internationale handelsregler« hovedsagelig de regler,der er indført under WTO og angivet i bilagene til WTO-overenskom-sten, men der kan også være tale om reglerne i enhver anden aftale,hvori Fællesskabet er part, og hvori der er fastsat regler, der finder
anvendelse på handelen mellem Fællesskabet og tredjelande.
3. Ved »skade« forstås i denne forordning enhver væsentlig skade,
som en handelshindring forårsager eller truer med at forårsage for enerhvervsgren i Fællesskabet på fællesskabsmarkedet for så vidt angåren vare eller tjenesteydelse.
4. Ved»negativehandelsmæssigevirkninger«forståsidenneforord-
ning virkninger, som en handelshindring forårsager eller truer med atforårsage for virksomheder i Fællesskabet på et tredjelands marked forsåvidtangårenvareellertjenesteydelse,ogsomharenvæsentligvirk-ning på Fællesskabets eller en af dets regioners økonomi eller på enøkonomisk sektor heri. Det forhold, at klageren lider under sådanne
negative virkninger, opfattes ikke i sig selv som tilstrækkeligt til, at
Fællesskabets institutioner indleder noget initiativ.
5. Ved »erhvervsgren i Fællesskabet« forstås samtlige fællesskabs-
producenter eller -leverandører:
— af identiske eller lignende varer eller tjenesteydelser som dem, der
er genstand for en handelshindring
— af varer eller tjenesteydelser, der er i direkte konkurrence hermed,
eller
— som forbruger eller forarbejder varer eller tjenesteydelser, der er
genstand for en handelshindring
eller de af dem, hvis produktion sammenlagt udgør en betydelig andel
af den samlede fællesskabsproduktion af tilsvarende varer eller tjene-
steydelser; men
a) når producenterne eller leverandørerne har tilknytning til eksportø-
rerne eller importørerne eller selv er importør af den vare ellertjenesteydelse, der påstås at være genstand for en handelshindring,kan udtrykket »erhvervsgren i Fællesskabet« fortolkes som omfat-
tende de øvrige producenter eller leverandører
b) under særlige omstændigheder kan producenterne eller leverandø-
rerne i en af Fællesskabets regioner betragtes som repræsentative
for en erhvervsgren i Fællesskabet, såfremt deres sammenlagte
produktion udgør den overvejende del af produktionen af denpågældende vare eller tjenesteydelse i den eller de medlemsstater,hvor regionen er beliggende, for så vidt at virkningerne af handels-hindringen koncentreres i denne eller disse medlemsstater.
6. Ved »virksomhed i Fællesskabet« forstås et selskab eller en virk-
somhed, der er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i enmedlemsstat, og som har sit vedtægtsmæssige hjemsted, sin centraleadministration eller sit hovedforretningssted i Fællesskabet, og somdirekte er beskæftiget med fremstilling af de varer eller levering af detjenesteydelser, der er genstand for handelshindringen.1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
7. Iforbindelsemeddenneforordningpåvirkerbegrebet »leverandør
af tjenesteydelser« i forbindelse med såvel udtrykket »erhvervsgren iFællesskabet« som defineret i stk. 5 som udtrykket »virksomhed i
Fællesskabet« som defineret i stk. 6 ikke den ikke-kommercielle
karakter, som levering af nogen given tjenesteydelse kan have ihenhold til lovgivningen eller reglerne i en medlemsstat.
8. I forbindelse med denne forordning er begrebet »tjenesteydelser«
de tjenesteydelser, om hvilke Fællesskabet kan indgå internationale
aftaler på grundlag af traktatens artikel 113.
Artikel 3
Klage på vegne af erhvervsgrenen i Fællesskabet
1. Enhver fysisk eller juridisk person samt enhver sammenslutning,
der uden status som juridisk person optræder på vegne af enerhvervsgren i Fællesskabet, som anser sig for skadet af handelshin-
dringer, der har en virkning på fællesskabsmarkedet, kan indgive
skriftlig klage.
2. Klagen skal indeholde tilstrækkelige beviser for forekomsten af
handelshindringen og den deraf følgende skade. Bevisførelsen for
skaden skal, når dette er relevant, ske på grundlag af den forklarende
liste over faktorer, der er anført i artikel 10.
Artikel 4
Klage på vegne af virksomheder i Fællesskabet
1. Enhver virksomhed i Fællesskabet samt enhver sammenslutning
med eller uden status som juridisk person, der optræder på vegne afen eller flere virksomheder i Fællesskabet, som anser sig for at have
været udsat for negative handelsmæssige virkninger som følge af
handelshindringer, der har en virkning på markedet i et tredjeland, kanindgive skriftlig klage. En sådan klage kan imidlertid kun tages tilfølge, hvis den handelshindring, hvorom klagen indeholder påstand, ergenstandforenrettilindgrebihenholdtilinternationale handelsregler,der er fastsat i en multilateral eller plurilateral handelsaftale.
2. Klagen skal indeholde tilstrækkelige beviser for forekomsten af
handelshindringerne og deraf følgende negative handelsmæssige virk-ninger. Bevisførelsen for negative handelsmæssige virkninger skal, nårdette er relevant, ske på grundlag af den liste over eksempler på
faktorer, der er anført i artikel 10.
Artikel 5
Klageprocedurer
1. Klagen indgives til Kommissionen, som fremsender en genpart
heraf til medlemsstaterne.
2. Klagen kan trækkes tilbage, hvorved proceduren kan afsluttes,
medmindre en sådan afslutning ikke vil være i Fællesskabets interesse.
3. Såfremt det efter konsultation viser sig, at klagen ikke indeholder
tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelse af en undersøgelse,underrettes klageren herom.
4. Kommissionen træffer så hurtigt som muligt afgørelse om, hvor-
vidt der skal iværksættes en fællesskabsprocedure for undersøgelse iforbindelse med klager, der indgives i henhold til artikel 3 eller 4, ogsenest 45 dage fra indgivelsen af klagen, idet denne periode dog kan
suspenderes efter anmodning fra klageren eller med dennes samtykke
for at tilvejebringe yderligere oplysninger, der kan være nødvendigefor at vurdere gyldigheden af klagerens påstand.
Artikel 6
Indbringelse af klage på en medlemsstats initiativ
1. Enhver medlemsstat kan anmode Kommissionen om, at de i
artikel 1 omhandlede procedurer indledes.1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
2. Den forelægger Kommissionen tilstrækkelige beviser til begrun-
delse af sin anmodning for så vidt angår handelshindringer og dederaffølgendevirkninger. Nårbeviserforskadeellernegative handels-
mæssige virkninger er fornødne, fremlægges de på grundlag af den i
artikel 10 anførte liste over eksempler på faktorer, hvor dette er rele-vant.
3. Kommissionenunderretter omgåendedeøvrigemedlemsstater om
sådanne anmodninger.
4. Såfremt det efter konsultation viser sig, at anmodningen ikke
indeholder tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelse af en
undersøgelse, underrettes medlemsstaten herom.
5. Kommissionen træffer så hurtigt som muligt afgørelse om, hvor-
vidt der skal iværksættes en fællesskabsprocedure for undersøgelse iforbindelse med klager, der indbringes af en medlemsstat i henhold tilartikel 6, og normalt senest 45 dage efter indbringelsen af klagen, idetdenne periode dog kan suspenderes efter anmodning fra den indbrin-
gende medlemsstat eller med dennes samtykke for at tilvejebringe
yderligereoplysninger,derkanværenødvendigeforfuldtudatvurderegyldigheden af den sag, der er indbragt af medlemsstaten.
Artikel 7
Konsultationsprocedure
1. Med henblik på afholdelse af konsultationer inden for rammerne
af denne forordning nedsættes der et rådgivende udvalg, i det følgendebenævnt »udvalget«, bestående af repræsentanter for hver enkeltmedlemsstat med en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. Der afholdes omgående konsultationer på begæring af en
medlemsstat eller på Kommissionens initiativ, og i alle tilfælde inden
for en tidsramme, der gør det muligt at overholde de tidsfrister, der erfastsat i denne forordning. Udvalgets formand fremsender så hurtigtsom muligt til medlemsstaterne alle relevante oplysninger, som han eribesiddelseaf.Kommissionenfremsenderdesudendisseoplysningertildet udvalg, der er nedsat i henhold til traktatens artikel 113, så det kan
gøre sig overvejelser over de videre konsekvenser for den fælles
handelspolitik.
3. Udvalget indkaldes af formanden.4. Konsultationerne kan om fornødent ske skriftligt. I så fald under-
retter Kommissionen skriftligt medlemsstaterne, som senest ottearbejdsdage efter denne oplysning kan afgive skriftlig udtalelse ellerbegæreenmundtlig konsultation,derarrangeresafformanden, forudsat
at sådanne mundtlige konsultationer kan afholdes inden for en tids-
ramme, der gør det muligt at overholde de tidsfrister, der er fastsat idenne forordning.
Artikel 8
Fællesskabsprocedure for undersøgelse
1. Såfremt Kommissionen efter konsultationer finder, at der fore-
ligger tilstrækkelige beviser til at berettige iværksættelsen af enundersøgelsesprocedure, og såfremt det er nødvendigt af hensyn tilFællesskabets interesser, skal Kommissionen:
a) give meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om iværk-
sættelsen af en undersøgelsesprocedure; i meddelelsen oplyses det,
hvilken vare eller tjenesteydelse og hvilke lande der er tale om, dergives et sammendrag af de modtagne oplysninger, og det frem-hæves, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen;endvidere angives den frist, inden for hvilken de berørte parter kan
anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen i henhold til
stk. 5
b) officielt underrette de repræsentanter for det eller de lande, som er
omfattet af proceduren, med hvilke der i givet fald kan afholdeskonsultationer1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
c) foretage sin undersøgelse på fællesskabsniveau i samarbejde med
medlemsstaterne.
2. a) I givet fald indhenter Kommissionen alle de oplysninger, som
den anser for nødvendige, og bestræber sig på at efterprøve de
pågældende oplysninger hos importører, handlende, repræsen-tanter, producenter, erhvervssammenslutninger ogerhvervsorganisationer, under forudsætning af, at de pågældendevirksomheder og organisationer er indforstået hermed.
b) Om fornødent foretager Kommissionen undersøgelser på tredje-
landes territorium, forudsat at de pågældende landes regeringer,der er officielt underrettet, ikke inden for en rimelig fristmodsætter sig dette.
c) Kommissionen bistås i sine undersøgelser af embedsmænd fra
den medlemsstat, på hvis område efterprøvningen finder sted,såfremt den pågældende medlemsstat har udtrykt ønske herom.
3. Medlemsstaterne indgiver til Kommissionen, på dennes anmod-
ning og efter forskrifter fastsat af denne, alle til undersøgelsennødvendige oplysninger.
4. a) De berørte klagere, eksportører og importører samt repræsentan-
terne for det eller de berørte lande kan få kendskab til alle deoplysninger, som Kommissionen har fået stillet til rådighed,
med undtagelse af dokumenter til Kommissionens og myndighe-
dernes interne brug, forudsat at oplysningerne er relevante forvaretagelsen af deres interesser, at de ikke er fortrolige i henholdtil artikel 9,og at Kommissionen anvender dem i sin undersøgel-sesprocedure. De pågældende personer retter skriftligt enbegrundet anmodning til Kommissionen med angivelse af de
oplysninger, der ønskes kendskab til.
b) De berørte klagere, eksportører og importører samt repræsen-
tanter for det eller de berørte lande kan anmode om at blive
underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der
er fremkommet ved undersøgelsen.
5. Kommissionen kan høre de berørte parter. De skal høres, når de
inden for den frist, der er fastsat i den i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeoffentliggjorte meddelelse, skriftligt anmoder om en sådan
høring og i denne forbindelse godtgør, at de er parter, der i første
række er berørt af resultatet af proceduren.
6. Desuden giver Kommissionen efter anmodning de parter, der i
første række er berørt, lejlighed til at mødes, for at modstridende syns-punkter og eventuelle modargumenter kan blive fremlagt. Herved tagerden hensyn til parternes ønsker og til nødvendigheden af at bevareoplysningernes fortrolige karakter. Ingen af parterne er forpligtet til at
deltage ietmøde,ogderesudeblivelsevilikkeværetilskadeforderes
sag.
7. Indgives de af Kommissionen ønskede oplysninger ikke inden for
en rimelig frist, eller lægges der væsentlige hindringer i vejen forundersøgelsen, kan der drages konklusioner på basis af de oplysninger,
der er til rådighed.
8. Når Kommissionen har afsluttet sin undersøgelse, forelægger den
en rapport for udvalget. Rapporten skal i almindelighed forelæggessenest fem måneder efter meddelelsen om procedurens iværksættelse,medmindre undersøgelsens komplicerede karakter foranledigerKommissionen til at forlænge denne frist til syv måneder.
Artikel 9
Fortrolig behandling
1. De i medfør af denne forordning modtagne oplysninger kan kun
anvendes til det formål, hvortil de er indhentet.
2. a) Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne samt personer i deres
tjeneste må ikke videregive oplysninger, som de har modtaget imedfør af denne forordning, og som ifølge deres natur er fortro-1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
lige eller er meddelt fortroligt af en af parterne i en undersøgel-
sesprocedure, medmindre den part, der har givet oplysningerne,udtrykkeligt har givet tilladelse hertil.
b) Ved enhver anmodning om fortrolig behandling angives det,
hvorfor oplysningerne er fortrolige, og der vedlægges et ikke-
fortroligt sammendrag af sådanne oplysninger, eller en begrun-
delse for, at der ikke kan foretages et sammendrag afoplysningerne.
3. I almindelighed betragtes oplysninger som fortrolige, når videre-
givelsen heraf sandsynligvis vil være til betydelig skade for den, derhar givet oplysningerne eller er kilde hertil.
4. Viser det sig imidlertid, at en anmodning om fortrolig behandling
ikke er berettiget, og at den, der giver oplysningerne, hverken er villigtil at offentliggøre dem eller tillade, at de offentliggøres i store trækeller i forkortet form, kan disse oplysninger lades ude af betragtning.
5. Denne artikel er ikke til hinder for,at Fællesskabets myndigheder
videregiver generelle oplysninger og i særdeleshed begrundelserne forde i medfør af denne forordning trufne afgørelser. Ved en sådan vide-regivelse tages der hensyn til de berørte parters berettigede interesse i,at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
Artikel 10
Bevis
1. Undersøgelsen af skaden omfatter i givet fald følgende faktorer:
a) omfanget af henholdsvis den berørte fællesskabsimport eller -
eksport, især når den er henholdsvis steget eller faldet betydeligt
enten i absolut værdi eller i forhold til produktionen eller forbruget
på det pågældende marked
b) de priser, der er praktiseret af fællesskabserhvervsgrenens konkur-
renter, især for at fastslå, om der i Fællesskabet eller på
tredjelandes markeder tilbydes en væsentlig lavere pris end fælles-skabserhvervsgrenens pris
c) følgevirkningerne heraf for den pågældende erhvervsgren i Fælles-
skabet, vurderet på baggrund af visse økonomiske faktorer såsomproduktion, kapacitetsudnyttelse, lagre, salg, markedsandel, priser(dvs. pristryk eller hindring af de prisstigninger, som normalt villehave fundet sted), fortjeneste, forrentning af kapital, investeringerog beskæftigelse.
2. Såfremt der fremsættes påstand om en truende skade, undersøger
Kommissionen ligeledes, om det er sandsynligt, at en bestemt situationudvikler sig til en faktisk skade. I denne forbindelse kan der ligeledestages hensyn til faktorer såsom:
a) stigningstakten for eksporten til det marked, hvor fællesskabspro-
dukterne er udsat for konkurrence
b) den eksportkapacitet, der allerede eksisterer, eller som vil kunne
udnyttes i nærmeste fremtid i oprindelses- eller eksportlandet, og
sandsynligheden for, at den deraf følgende eksport vil gå til det ilitra a) nævnte marked.
3. Skade forårsaget af andre faktorer, som enkeltvis eller i forening
ligeledesharenugunstigindflydelsepåenerhvervsgreniFællesskabet,
må ikke tilskrives den pågældende handelspraksis.
4. Såfremt der fremsættes påstand om negative handelsmæssige
virkninger, undersøger Kommissionen følgerne af sådanne negativevirkninger for Fællesskabets eller en af dets regioners økonomi ellerfor en økonomisk sektor deri. Med henblik herpå kan Kommissionen,
hvor det er relevant, tage hensyn til faktorer af den type, der er anført
i stk. 1 og 2. Negative handelsmæssige virkninger kan bl.a. opstå isituationer, hvor handelen med en vare eller tjenesteydelse forhindres,vanskeliggøres eller omdirigeres som følge af en handelshindring, ellerfra situationer, hvor handelshindringer væsentligt har påvirket leve-rancer eller produktionsfaktorer (f.eks. dele og komponenter eller1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
råmaterialer) til virksomheder i Fællesskabet. Når der fremsættes
påstand om negative handelsmæssige virkninger, undersøger Kommis-sionen ligeledes, om det klart kan forudses, at en bestemt situation
sandsynligvis vil føre til faktiske negative handelsmæssige virkninger.
5. Ved undersøgelse af beviser for negative handelsmæssige virk-
ninger tager Kommissionen endvidere hensyn til de bestemmelser ogprincipper eller den praksis, der styrer retten til indgreb i henhold tilde relevante internationale handelsregler, der er omhandlet i artikel 2,
stk. 1.
6. Kommissionen undersøger desuden alle andre relevante beviser,
der er indeholdt i klagen eller indgivningen af klage. I denne forbin-delse er den i stk. 1-5 angivne liste over faktorer og indikatorer ikkeudtømmende, og en eller flere sådanne faktorer og indikatorer kan ej
heller nødvendigvis tages som afgørende tegn på, at der forekommer
skade eller negative handelsmæssige virkninger.
Artikel 11
Afslutning og suspension af proceduren
1. Når undersøgelsesproceduren viser, at der ikke kræves noget
indgreb til beskyttelse af Fællesskabets interesse, afsluttes den ihenhold til artikel 14.
2. a) Proceduren kan ligeledes suspenderes i henhold til artikel 14,
såfremt det eller de pågældende tredjelande efter afslutningen af
en undersøgelse træffer sådanne foranstaltninger, som anses for
tilfredsstillende, og der derfor ikke kræves noget indgreb fraFællesskabet.
b) Kommissionen kontrollerer gennemførelsen af de pågældende
foranstaltninger, i givet fald på grundlag af regelmæssige oplys-ninger, som den kan anmode de pågældende tredjelande om og ifornødent omfang efterprøve.
c) Såfremt de af tredjelandet/tredjelandene trufne foranstaltninger
ophæves, suspenderes eller ikke gennemføres korrekt, ellerKommissionen har begrundet mistanke herom, eller såfremt enanmodning om oplysninger, som Kommissionen har fremsat ihenhold til litra b), ikke er blevet efterkommet, oplyser Kommis-
sionen medlemsstaterne herom, og såfremt resultaterne af
undersøgelsen og de nye kendsgerninger, der foreligger, gør detnødvendigt og berettiget, træffes der foranstaltninger i henholdtil artikel 13, stk. 3.
3. Såfremt det efter en undersøgelsesprocedure eller på noget tids-
punkt før, under og efter en international tvistbilæggelsesprocedure må
antages, at det mest hensigtsmæssige middel til at bilægge en tvist, derer opstået som følge af en handelshindring, er indgåelse af en aftalemed det eller de pågældende tredjelande, somkan ændreFællesskabetsog det eller de pågældende tredjelandes materielle rettigheder, suspen-
deres proceduren i overensstemmelse med artikel 14, og der føres
forhandlinger i overensstemmelse med traktatens artikel 113.
Artikel 12
Vedtagelse af handelspolitiske foranstaltninger
1. Nårdet(somfølgeafundersøgelsesproceduren, medmindre detaf
den faktiske og juridiske situation fremgår, at der ikke er behov for en
sådan undersøgelsesprocedure) konstateres, at et indgreb er nødvendigttil beskyttelse af Fællesskabets interesser for at sikre, at Fællesskabetkan udøve sine rettigheder i henhold til internationale handelsreglermed henblik på at fjerne den skade eller de hindringer, som indføreseller videreføres af tredjelande, træffes der hensigtsmæssige foranstalt-
ninger efter fremgangsmåden i artikel 13.
2. Når Fællesskabet ifølge sine internationale forpligtelser skal
gennemføre en forudgående international procedure for konsultationeller bilæggelse af tvister, træffes der først afgørelse om de i stk. 3omhandlede foranstaltninger efter afslutning af denne procedure og1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
under hensyn til resultaterne heraf. Navnlig gælder, at når Fællesskabet
har anmodet et internationalt tvistbilæggelsesorgan om at angive ogtillade de foranstaltninger, som er hensigtsmæssige for gennemførelsen
af resultaterne af en international tvistbilæggelsesprocedure, skal de
handelspolitiske fællesskabsforanstaltninger, der kan være påkrævedesom følge af en sådan tilladelse være i overensstemmelse med henstil-lingen fra det pågældende internationale tvistbilæggelsesorgan.
3. Som handelspolitisk foranstaltning kan træffes enhver foranstalt-
ning, der kan forenes med bestående internationale forpligtelser ogprocedurer, navnlig:
a) suspension eller tilbagekaldelse af indrømmelser, der er ydet i
forbindelse med handelspolitiske forhandlinger
b) forhøjelseafgældendetoldellerindførelseafenhverandenformfor
importafgift
c) indførelse af kvantitative restriktioner eller enhver anden form for
foranstaltning, hvorved import- eller eksportvilkårene ændres, ellersamhandelen med de pågældende tredjelande påvirkes på andenmåde.
4. De hertil svarende afgørelser begrundes og offentliggøres i De
Europæiske Fællesskabers Tidende . Denne offentliggørelse tjener lige-
ledestilunderretningafdelandeogparter,deriførsterækkeerberørt.
Artikel 13
Beslutningsprocedurer
1. De i artikel 11, stk. 1, og artikel 11, stk. 2, litra a), omhandlede
afgørelser vedtages efter proceduren i artikel 14.
2. SåfremtFællesskabet,somfølgeafenklageihenholdtilartikel3
eller4ellerenindbringelseafklageihenholdtilartikel 6,følgerinter-
nationale formelle procedurer for konsultation eller bilæggelse af
tvister, træffes afgørelserne om indledning, gennemførelse og afslut-ning af disse procedurer efter proceduren i artikel 14.
3. Såfremt Fællesskabet efter at have truffet afgørelse i henhold til
artikel 12, stk. 2, skal beslutte, hvilke handelspolitiske foranstaltningerder skal træffes i henhold til artikel 11, stk. 2, litra c), eller artikel 12,træffer Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 113 afgørelsemed kvalificeret flertal senest 30 arbejdsdage efter modtagelsen af
forslaget.
Artikel 14
Udvalgsprocedure
1. Når der henvises til den procedure, der er fastsat i denne artikel,
indkaldes udvalget af formanden.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til
den afgørelse, der skal træffes. Udvalget behandler spørgsmålet indenfor en frist, som formanden kan fastsætte afhængigt af, hvor megetsagen haster.
3. Kommissionen træffer en afgørelse, som den meddeler medlems-
staterne, og som finder anvendelse efter udløbet af en frist på ti dage,hvisingenmedlemsstat harrettethenvendelsetilRådetindenfordennefrist.
4. Efter anmodning fra en medlemsstat kan Rådet med kvalificeret
flertal ændre Kommissionens afgørelse.
5. Kommissionens afgørelse finder anvendelse ved udløbet af en
fristpå30dageregnetfradendag,påhvilkendererrettethenvendelsetil Rådet, hvis dette ikke har truffet afgørelse inden for denne frist.1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 15
Generelle bestemmelser
1. Denne forordning finder ikke anvendelse i tilfælde, der er
omfattet af andre gældende retsforskrifter vedrørende den fælles
handelspolitik. Den anvendes som supplement:
— til retsforskrifter om oprettelse af de fælles markedsordninger for
landbrugsvarer og gennemførelsesbestemmelserne hertil
— til særlige retsforskrifter, der er vedtaget i henhold til traktatens
artikel 235, og som gælder for varer fremstillet på basis af land-brugsprodukter.
Den foregriber ikke andre foranstaltninger, der måtte blive truffet i
henhold til traktatens artikel 113, eller fællesskabsprocedurer tilbehandling af spørgsmål vedrørende handelshindringer, som er rejst afmedlemsstaterne i det udvalg, der er nedsat i henhold til traktatens
artikel 113.
2. Forordning (EØF) nr. 2641/84 ophæves. Henvisninger til den
ophævede forordning betragtes i påkommende tilfælde som henvis-ninger til denne forordning.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1995.Den anvendes på procedurer, der indledes efter denne dato, såvel som
på procedurer, der er i gang på dette tidspunkt, og med hensyn tilhvilke fællesskabsundersøgelsesprocedurerne er afsluttet.
Denne forordninger bindende i alle enkeltheder oggælderumiddelbart
i hver medlemsstat.1994R3286 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼M1
▼B