1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.974/98
af3.maj1998
omindførelseafeuroen
(EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 2596/2000 af 27. november 2000 L 300 2 29.11.2000
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.974/98
af3.maj1998
omindførelseafeuroen
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, særlig artikel 109 L, stk. 4, tredje punktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut (2),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Denne forordning fastsætter pengelovgivningsbestemmelser for
de medlemsstater, der har vedtaget at indføre euroen; der erallerede blevet fastsat bestemmelser om kontinuitet i aftaler,
udskiftning af henvisninger til ecuen i retlige instrumenter med
henvisninger til euroen og afrunding i Rådets forordning (EF) nr.1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørendeindførelsen af euroen (
4); indførelsen af euroen vedrører alle
borgeres daglige transaktioner i de deltagende medlemsstater; forat sikre navnlig forbrugerne en afbalanceret overgang bør man
også undersøge andre foranstaltninger end foranstaltningerne i
nærværende forordning og i forordning (EF) nr. 1103/97;
(2) på Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. december 1995 iMadrid blev det besluttet, at betegnelsen »ecu«, der i traktatenbenyttes til at henvise til den europæiske valutaenhed, er en
generisk betegnelse; de 15 medlemsstaters regeringer besluttede,
at denne afgørelse er den godkendte og endelige fortolkning af derelevante bestemmelser i traktaten; navnet på den fælles europæ-iske valuta skal være »euro«; euroen vil som valuta for dedeltagende medlemsstater blive opdelt i et hundrede underenhedermed navnet »cent«; definitionen af navnet »cent« forhindrer ikke
brug af varianter af denne betegnelse i almindelig brug i
medlemsstaterne; Det Europæiske Råd var desuden af denopfattelse, at navnet på den fælles valuta skal være det sammepå alle Den Europæiske Unions officielle sprog, idet der dog tageshensyn til de forskellige alfabeter;
(3) Rådet træffer efter traktatens artikel 109 L, stk. 4, tredje punktum,ud over fastlæggelsen af omregningskurserne de foranstaltninger,som er nødvendige for en hurtig indførelse af euroen;
(4) i alle tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af traktatens artikel109 K, stk. 2, bliver en deltagende medlemsstat, træffer Rådet ihenhold til traktatens artikel 109 L, stk. 5, de andre foranstalt-
ninger, som er nødvendige for en hurtig indførelse af euroen som
fælles valuta i den pågældende medlemsstat;
(5) i henhold til traktatens artikel 109 L, stk. 4, første punktum,vedtager Rådet på datoen for indledningen af tredje fase deomregningskurser, til hvilke de deltagende medlemsstaters
valutaer fastlåses uigenkaldeligt, og til hvilken uigenkaldeligt
fastlåst kurs euroen træder i stedet for disse valutaer;
(6) eftersom der hverken er nogen kursrisiko mellem euroenheden ogde nationale valutaenheder eller mellem de nationale valutaen-heder indbyrdes, bør lovbestemmelserne fortolkes i lyset heraf;
(7) udtrykket »aftale«, der anvendes ved definitionen af retligeinstrumenter, skal anses for at omfatte alle typer aftaler, uansethvordan de er indgået;1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 2
(1) EFT C 369 af 7. 12. 1996, s. 10.
(2) EFT C 205 af 5. 7. 1997, s. 18.
(3) EFT C 380 af 16. 12. 1996, s. 50.
(4) EFT L 162 af 19. 6. 1997, s. 1.
▼B
(8) for at forberede en problemfri overgang til euroen er det
nødvendigt med en overgangsperiode mellem erstatningen af de
deltagende medlemsstaters valutaer med euroen og indførelsen afeuropengesedler og -mønter; i denne periode vil de nationalevalutaenheder være defineret som underopdelinger af euroen; deretableres derved retlig ækvivalens mellem euroenheden og denationale valutaenheder;
(9) i henhold til traktatens artikel 109 G og forordning (EF) nr. 1103/97 afløser euroen ecuen fra den 1. januar 1999 som EF-institutionernes regningsenhed; euroen skal også være regnings-enheden for Den Europæiske Centralbank (ECB) og dedeltagende medlemsstaters centralbanker; i overensstemmelsemed Madrid-konklusionerne gennemfører Det Europæiske
System af Centralbanker (ESCB) den monetære politik i
euroenheden; dette forhindrer ikke de nationale centralbanker iat føre konti i deres nationale valutaenhed i løbet af overgangs-perioden, især for deres medarbejdere og den offentligeadministration;
(10) alle deltagende medlemsstater kan tillade, at euroenheden
anvendes i fuldt omfang på deres område i overgangsperioden;
(11) i løbet af overgangsperioden kan der gyldigt udfærdiges aftaler,
nationale love og andre retlige instrumenter i euroenheden ellerden nationale valutaenhed; i denne periode berører denneforordning ikke gyldigheden af henvisninger til en national valutai et retligt instrument;
(12) medmindre andet aftales, skal de økonomiske agenter respekterevalutaangivelsen i et retligt instrument i forbindelse med allehandlinger, der skal udføres i henhold til det pågældendeinstrument;
(13) euroenheden og de nationale valutaenheder bliver enheder afsamme valuta; det bør også sikres, at betalinger i en deltagende
medlemsstat ved kreditering af en konto kan ske enten i
euroenheden eller i den respektive nationale valutaenhed;bestemmelser om betalinger ved kreditering af en konto børogså gælde for grænseoverskridende betalinger, der er denomi-neret i euroenheden eller i den nationale valutaenhed, somkreditors konto står i; for at sikre, at betalingssystemerne kan
fungere efter hensigten, er det nødvendigt at indføre bestem-
melser om kreditering af konti ved betalingsmidler, der krediteresvia disse systemer; bestemmelser om betalinger ved kreditering afen konto må ikke medføre, at finansielle formidlere er nødt til attilbyde enten andre betalingsfaciliteter eller produkter, der
denomineres i en bestemt euroenhed; bestemmelserne om
betaling ved kreditering af en konto forhindrer ikke finansielleformidlere i at koordinere indførelsen af betalingsfaciliteterdenomineret i euroenheden, der bygger på en fælles tekniskinfrastruktur i overgangsperioden;
(14) i overensstemmelse med Det Europæiske Råds konklusioner fra
mødet i Madrid udsteder de deltagende medlemsstater nye
omsættelige offentlige gældsbeviser i euroen fra den 1. januar1999; det vil være ønskeligt, at gældsudstedere får mulighed for atredenominere udestående gæld til euroenheden; redenominerings-bestemmelserne skal udformes således, at de også kan anvendesved retter i tredjelande; udstederne skal have mulighed for at
redenominere udestående gæld, der er denomineret i en medlems-
stats nationale valutaenhed, når denne medlemsstat harredenomineret en del af eller hele sin offentlige sektorsudestående gæld; disse bestemmelser vedrører ikke indførelsenaf supplerende foranstaltninger til ændring af vilkårene for
udestående gæld, f.eks. med henblik på at ændre den udestående
gælds nominelle pålydende, idet dette reguleres i henhold til dennationale lovgivning på området; det vil være ønskeligt, atmedlemsstaterne kan træffe passende foranstaltninger til at ændreregningsenheden i de operationelle procedurer for de organiseredemarkeder;1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 3
▼B
(15) det kan også blive nødvendigt med yderligere tiltag på fælles-
skabsniveau for at kaste lys over, hvilke konsekvenser indførelsen
af euroen får på anvendelsen af gældende fællesskabsbestem-melser, især for så vidt angår netting, modregning og teknikkermed tilsvarende virkning;
(16) krav om anvendelse af euroenheden kan kun gennemføres pågrundlag af fællesskabslovgivning; i transaktioner med denoffentlige sektor kan de deltagende medlemsstater tillade brug
af euroenheden; i overensstemmelse med det referencescenario,
som Det Europæiske Råd fastlagde på mødet i Madrid, vil denfællesskabslovgivning, der lægger tidsrammen for den almin-delige brug af euroenheden, formentlig indrømme den enkeltemedlemsstat en vis fleksibilitet;
(17) i henhold til traktatens artikel 105 A kan Rådet vedtage
foranstaltninger med henblik på at harmonisere den pålydende
værdi og de tekniske specifikationer for alle mønter;
(18) pengesedler og mønter skal beskyttes på passende vis modforfalskning;
(19) pengesedler og mønter denomineret i de nationale valutaenhedermister deres status som lovligt betalingsmiddel senest seksmåneder efter overgangsperiodens udløb; begrænsninger i beta-linger med sedler og mønter, som medlemsstaterne har indført af
offentlige hensyn, er ikke uforenelige med eurosedlers og -
mønters status som lovligt betalingsmiddel, hvis der findes andrelovlige midler til betaling af pengegæld;
(20) fra og med overgangsperiodens udløb skal henvisninger i retligeinstrumenter, der foreligger ved overgangsperiodens udløb, læsessom henvisninger til euroenheden efter de respektive omreg-ningskurser; en fysisk redenominering af de eksisterende retlige
instrumenter er derfor ikke nødvendig til dette formål; afrun-
dingsreglerne i forordning (EF) nr. 1103/97 gælder også for deomvekslinger, der skal foretages ved overgangsperiodens udløbeller efter overgangsperioden; af tydelighedshensyn kan det væreønskeligt, at den fysiske redenominering sker så hurtigt som
muligt;
(21) i punkt 2 i protokol nr. 11 om visse bestemmelser vedrørende Det
Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland hedder detbl.a., at protokollens punkt 5 finder anvendelse, hvis DetForenede Kongerige meddeler Rådet, at det ikke agter at gåover til tredje fase; den 30. oktober 1997 meddelte Det ForenedeKongerige Rådet, at det ikke agter at gå over til tredje fase; i
punkt 5 hedder det, at bl.a. traktatens artikel 109 L, stk. 4, ikke
finder anvendelse på Det Forenede Kongerige;
(22) med henvisning til punkt 1 i protokol nr. 12 om vissebestemmelser vedrørende Danmark har Danmark, som led iEdinburgh-afgørelsen af 12. december 1992, meddelt, at det ikkevil deltage i tredje fase; i henhold til punkt 2 i nævnte protokol vil
alle artikler og bestemmelser i traktaten og ESCB-statutten, hvor
der henvises til en dispensation, derfor gælde for Danmark;
(23) i overensstemmelse med traktatens artikel 109 L, stk. 4, vil denfælles valuta kun blive indført i de medlemsstater, der ikke harnogen dispensation;
(24) denne forordning skal derfor finde anvendelse i henhold tiltraktatens artikel 189, jf. dog protokol nr. 11 og 12 og artikel 109K, stk. 1 —1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 4
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
DEL I
DEFINITIONER
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
— »deltagende medlemsstater«:Belgien, Tyskland,
►M1Grækenland, ◄Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Luxem-
bourg, Nederlandene, Østrig, Portugal og Finland
— »retlige instrumenter«:lovbestemmelser, administrative retsakter,
retsafgørelser, aftaler, ensidige retshandlinger, betalingsmidlerbortset fra pengesedler og mønter samt andre retligt bindende
instrumenter
— »omregningskurser«:de uigenkaldeligt fastlåste omregningskurser,
som Rådet vedtager for hver af de deltagende medlemsstaters valutai henhold til traktatens artikel 109 L, stk. 4, første punktum ►
M1,
eller i henhold til stk. 5 i samme artikel ◄
— »euroenhed«:den valuaenhed, der er omhandlet i artikel 2, andet
punktum
— »nationale valutaenheder«:enhederne af de deltagende medlems-
staters valutaer, således som disse enheder er defineret dagen førindledningen af tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union►
M1eller, i givet fald, dagen inden euroen træder i stedet for
valutaen i en medlemsstat, der indfører euroen på et senere
tidspunkt ◄
— »overgangsperiode«:det tidsrum, der begynder den 1. januar 1999
og slutter den 31. december 2001
— »redenominere«:ændre den enhed, som den udestående gælds
størrelse er opført i, fra en national valutaenhed til euroenheden, som
defineret i artikel 2, men uden at der som følge af redenomineringen
ændres andet i gældens øvrige vilkår, idet dette reguleres i henholdtil den nationale lovgivning på området.
DEL II
ERSTATNINGAF DE DELTAG ENDE MEDLEMSSTATERS
VALUTAERMEDEUROEN
Artikel 2
►M1Fra den 1. januar 1999 skal valutaen for de deltagende
medlemsstater med undtagelse af Grækenland være euroen. Fra den 1.januar 2001 skal Grækenlands valuta være euroen. ◄Valutaenheden
skal være én euro. Én euro opdeles i et hundrede cent.
Artikel 3
De deltagende medlemsstaters valutaer erstattes med euroen til omreg-
ningskurserne.
Artikel 4
Euroen skal være regningsenheden for Den Europæiske Centralbank
(ECB) og de deltagende medlemsstaters centralbanker.
DEL III
OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 5
Artikel 6, 7, 8 og 9 finder anvendelse i overgangsperioden.1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 6
1. Euroen opdeles tillige i de nationale valutaenheder efter omreg-
ningskurserne. Underopdelinger heraf skal bevares. Med forbehold af
bestemmelserne i denne forordning finder pengelovgivningen i dedeltagende medlemsstater fortsat anvendelse.
2. Såfremt der i et retligt instrument henvises til en national
valutaenhed, skal denne henvisning have samme gyldighed, som hvis
der var henvist til euroenheden efter de gældende omregningskurser.
Artikel 7
Erstatningen af de deltagende medlemsstaters valutaer med euroen har
ikke i sig selv den virkning at ændre valutaangivelsen i retligeinstrumenter, der foreligger på den dato, hvor erstatningen finder sted.
Artikel 8
1. Handlinger, der skal udføres i henhold til retlige instrumenter, der
foreskriver brug af, eller som er denomineret i en national valutaenhed,skal udføres i den pågældende nationale valutaenhed. Handlinger, derskal udføres i henhold til retlige instrumenter, der foreskriver brug af,eller som er denomineret i euroenheden, skal udføres i denne enhed.
2. Bestemmelserne i stk. 1 gælder, medmindre andet aftales mellem
parterne.
3. Uanset stk. 1 kan et beløb, der enten er denomineret i euroenheden
eller i den nationale valutaenhed i en given deltagende medlemsstat, ogsom skal betales inden for denne medlemsstat ved kreditering af
kreditors konto, enten betales af debitor i euroenheden eller i den
pågældende nationale valutaenhed. Beløbet skal krediteres kreditorskonto i hans kontos denominering, idet en eventuel omveksling skal sketil omregningskurserne.
4. Uanset stk. 1 kan hver enkelt deltagende medlemsstat træffe
foranstaltninger, som kan være nødvendige for
— at medlemsstatens offentlige sektors udestående gæld som defineret i
det europæiske nationalregnskabssystem, der er denomineret i dennationale valutaenhed og udstedt i henhold til medlemsstatens
nationale lovgivning, kan redenomineres til euroenheden. Hvis en
medlemsstat træffer en sådan foranstaltning, kan udstedere redeno-minere gæld denomineret i den pågældende medlemsstatsvalutaenhed til euroenheden, medmindre en sådan redenomineringudtrykkelig er udelukket i kontrakten; denne bestemmelse finder
anvendelse på den offentlige sektors gæld samt på obligationer og
andre former for gældsinstrumenter, der kan omsættes på kapital-markeder, og på pengemarkedsinstrumenter fra andre udstedere;
— at gøre det muligt at omlægge regningsenheden for deres opera-
tionelle procedurer fra en national valutaenhed til euroenheden for:
a) markeder for reguleret omveksling, clearing og afregning af
instrumenter som nævnt i afsnit B i bilaget til Rådets direktiv 93/
22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse medværdipapirer (
1) og af råvarer, og
b) systemer for reguleret omveksling, clearing og afregning.
5. Andre bestemmelser end bestemmelserne i stk. 4, der forpligter til
brug af euroenheden, må kun vedtages af de deltagende medlemsstater ihenhold til en tidsramme, der er fastsat i EF-lovgivningen.
6. Deltagende medlemsstaters nationale lovbestemmelser, der tillader
eller pålægger netting, modregning eller teknikker med tilsvarende
virkning, skal gælde for pengeforpligtelser, uanset hvilken valuta de erdenomineret i, hvis denomineringen er i euroenheden eller en national1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 6
(1) EFT L 141 af 11. 6. 1993, s. 27. Direktivet er ændret ved Europa-
Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF (EFT L 168 af 18. 7. 1995, s. 7).
▼B
valutaenhed, idet en eventuel omveksling skal ske til omregnings-
kurserne.
Artikel 9
Pengesedler og mønter denomineret i en national valutaenhed skal
bevare deres status som lovlige betalingsmidler inden for deres
territoriale grænser pr. dagen før denne forordnings ikrafttræden
►M1eller, for så vidt angår Grækenland, indtil den 31. december
2000◄.
DEL IV
EUROPENGESEDLEROG-MØNTER
Artikel 10
Fra den 1. januar 2002 sætter ECB og de deltagende medlemsstaters
centralbanker pengesedler denomineret i euro i omløb. Med forbehold afartikel 15 er disse pengesedler denomineret i euro de eneste pengesedler,
der har status som lovligt betalingsmiddel i alle disse medlemsstater.
Artikel 11
Fra den 1. januar 2002 udsteder de deltagende medlemsstater mønter
denomineret i euro eller cent, som opfylder den pålydende værdi og de
tekniske specifikationer, som Rådet måtte fastsætte i henhold tiltraktatens artikel 105 A, stk. 2, andet punktum. Med forbehold afartikel 15 er disse mønter de eneste mønter, der har status som lovligtbetalingsmiddel i alle disse medlemsstater. Ingen bortset fra den
udstedende myndighed og personer, der er særligt udpegede i den
nationale lovgivning i den udstedende medlemsstat, har pligt til i énbetaling at modtage mere end 50 mønter.
Artikel 12
De deltagende medlemsstater skal fastsætte passende sanktioner mod
efterligning og forfalskning af europengesedler og -mønter.
DEL V
AFSLUTTENDEBESTEMMELSER
Artikel 13
Artikel 14, 15 og 16 finder anvendelse fra overgangsperiodens udløb.
Artikel 14
Såfremt der i retlige instrumenter, der foreligger ved overgangs-
periodens udløb, henvises til de nationale valutaenheder, skal dissehenvisninger læses som henvisninger til euroenheden i henhold til derespektive omregningskurser. De afrundingsregler, der er fastsat i
forordning (EF) nr. 1103/97, finder anvendelse.
Artikel 15
1. Pengesedler og mønter denomineret i en national valutaenhed som
omhandlet i artikel 6, stk. 1, skal vedblive at være lovlige betalings-midler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seksmåneder efter overgangsperiodens udløb; denne frist kan nedsættes veden national lov.
2. De deltagende medlemsstater kan i op til seks måneder efter
overgangsperiodens udløb fastsætte regler for anvendelse af pengesedlerog mønter denomineret i deres nationale valutaenhed, jf. artikel 6, stk. 1,og træffe enhver nødvendig foranstaltning med henblik på at lettetilbagetrækningen heraf.1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 16
I overensstemmelse med gældende love eller praksis i de deltagende
medlemsstater skal de respektive udstedere af pengesedler og mønter
vedblive at veksle de pengesedler og mønter, de tidligere har udstedt, til
euro til omregningskursen.
DEL VI
IKRAFTTRÆDEN
Artikel 17
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat i overensstemmelse med traktaten, jf. dog protokol nr.
11 og 12 samt artikel 109 K, stk. 1.1998R0974 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 8