01990A0436 — DA — 14.12.2014 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KONVENTION om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud (90/436/EØF) (EUT L 225 af 20.8.1990, s. 10)

Ændret ved:









▼B

KONVENTION

om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud

(90/436/EØF)







DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER I TRAKTATEN OM OPRETTELSE AF DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB, SOM ØNSKER at gennemføre artikel 220 i Traktaten, ifølge hvilken de har forpligtet sig til at indlede forhandlinger for til fordel forderes statsborgere at sikre afskaffelse af dobbeltbeskatning, SOM TAGER betydningen af ophævelsen af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud i betragtning, HAR VEDTAGET at indgå denne konvention og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget: HAR VEDTAGET at indgå denne konvention og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget: HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE: Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENT, Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør; HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING: Niels HELVEG PETERSEN, Økonomiminister; PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND: Theo WAIGEL, Forbundsfinansminister; Jürgen TRUMPF, Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør; PRÆSIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK: Ioannis PALAIOKRASSAS, Finansminister; HANS MAJESTÆT KONGEN AF SPANIEN: Carlos SOLCHAGA CATALÅN, Økonomi- og finansminister; PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK: Jean Vidal, Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør; PRÆSIDENTEN FOR IRLAND: Albert REYNOLDS, Finansminister; PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK: Stefano DE LUCA, Statssekretær for finansielle anliggender; HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG: Jean-Claude JUNCKER, Budgetminister, finansminister, arbejdsminister; HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE: P. C. NIEMAN, Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør; PRÆSIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK: Miguel BELEZA, Finansminister; HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND: David H. A. HANNAY KCMG, Overordentlig og befuldmægtiget ambassadør; SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form, SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form, ER, forsamlet i Rådet, BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:







KAPITEL I

KONVENTIONENS ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

1. Denne konvention finder anvendelse, når overskud, som med henblik på beskatning indgår i overskuddet i et foretagende i en kontraherende stat, tillige medregnes eller kan forventes at blive medregnet i overskuddet i et foretagende i en anden kontraherende stat, fordi de principper, der er anført i artikel 4 og gennemført enten umiddelbart eller ved hertil svarende bestemmelser i den pågældende medlemsstats lovgivning, ikke er overholdt.

2. I denne konvention anses et fast driftssted, der tilhører et foretagende i en kontraherende stat, men som er beliggende i én anden kontraherende stat, for at være et foretagende i den stat, hvor dette driftssted er beliggende.

3. Stk. 1 finder også anvendelse, hvis et af de pågældende foretagender har haft underskud i stedet for overskud.

Artikel 2

1. Denne konvention finder anvendelse på indkomstskatter.

2. De gældende skatter, som konventionen finder anvendelse på, er især:

▼M5

i) i Belgien:

a) impôt des personnes physiques/personenbelasting

b) impôt des sociétés/vennootschapsbelasting

c) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting

d) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders

e) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting

ii) i Bulgarien:

a) данък върху доходите на физическите лица

b) корпоративен данък

iii) i Tjekkiet:

a) daň z přijmů fyzických osob

b) daň z přijmů právnických osob

iv) i Danmark:

a) indkomstskat til staten

b) den kommunale indkomstskat

c) den amtskommunale indkomstskat

v) i Tyskland:

a) Einkommensteuer

b) Körperschaftsteuer

c) Gewerbesteuer, når denne er beregnet på grundlag af driftsoverskuddet

vi) i Estland:

a) tulumaks

vii) i Irland:

a) Cáin Ioncaim

b) Cáin Chorparáide

viii) i Grækenland:

a) φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων

b) φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων

c) εισφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης

ix) i Spanien:

a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas

b) Impuesto sobre Sociedades

c) Impuesto sobre la Renta de no Residentes

x) i Frankrig:

a) impôt sur le revenu

b) impôt sur les sociétés

xi) i Kroatien:

a) porez na dohodak

b) porez na dobit

xii) i Italien:

a) imposta sul reddito delle persone fisiche

b) imposta sul reddito delle società

c) imposta regionale sulle attività produttive

xiii) i Cypern:

a) Φόρος Εισοδήματος

b) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της yημοκρατίας

xiv) i Letland:

a) uzħēmumu ienākuma nodoklis

b) iedzīvotāju ienākuma nodoklis

xv) i Litauen:

a) Gyventojų pajamų mokestis

b) Pelno mokestis

xvi) i Luxembourg:

a) impôt sur le revenu des personnes physiques

b) impôt sur le revenu des collectivités

c) impôt commercial, når denne er beregnet på grundlag af driftsoverskuddet

xvii) i Ungarn:

a) személyi jövedelemadó

b) társasági adó

c) osztalékadó

xviii) i Malta:

a) taxxa fuq l-income

xix) i Nederlandene:

a) inkomstenbelasting

b) vennootschapsbelasting

xx) i Østrig:

a) Einkommensteuer

b) Körperschaftsteuer

xxi) i Polen:

a) podatek dochodowy od osób fizycznych

b) podatek dochodowy od osób prawnych

xxii) i Portugal:

a) imposto sobre o rendimento das pessoas singulares

b) imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas

c) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas

xxiii) i Rumænien:

a) impozitul pe venit

b) impozitul pe profit

c) impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți

xxiv) i Slovenien:

a) dohodnina

b) davek od dobička pravnih oseb

xxv) i Slovakiet:

a) daň z príjmov právnických osôb

b) daň z príjmov fyzických osôb

xxvi) i Finland:

a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna

b) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund

c) kunnallisvero/kommunalskatten

d) kirkollisvero/kyrkoskatten

e) korkotulon lähdevero/källskatten på ränteinkomst

f) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig

xxvii) i Sverige:

a) statlig inkomstskatt

b) kupongskatt

c) kommunal inkomstskatt

xxviii) i Det Forenede Kongerige:

a) Income Tax

b) Corporation Tax.

▼B

3. Konventionen finder ligeledes anvendelse på skat af samme eller tilsvarende art, som indføres efter datoen for konventionens undertegnelse som tillæg til eller i stedet for de gældende skatter. De kompetente myndigheder i de kontraherende stater underretter hinanden om de ændringer, der foretages i deres respektive lovgivninger.







KAPITEL II

ALMINDELIGE BESTEMMELSER







Afdeling 1

Definitioner

Artikel 3

1. I denne konvention forstås ved udtrykket »kompetente myndigheder«:

▼M5

— i Belgien:

De minister van Financiën eller en befuldmægtiget repræsentant

Le ministre des Finances eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Bulgarien:

Министъра на финансите eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Tjekkiet:

Ministr financí eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Danmark:

Skatteministeren eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Tyskland:

Der Bundesminister der Finanzen eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Estland:

Rahandusminister eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Irland:

The Revenue Commissioners eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Grækenland:

Ο Υπουργός των Οικονομικών eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Spanien:

El ministro de Economía y Hacienda eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Frankrig:

Le ministre chargé du budget eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Kroatien:

Ministar financija eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Italien:

Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Cypern:

Ο Υπουργός Οικονομικών eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Letland

Valsts ieņēmumu dienests

— i Litauen:

Finansų ministras eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Luxembourg:

Le ministre des Finances eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Ungarn:

a pénzügyminiszter eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Malta:

il-Ministru responsabbli għall-Finanzi eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Nederlandene:

De minister van Financiën eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Østrig:

Der Bundesminister für Finanzen eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Polen:

Minister Finansów eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Portugal:

O Ministro das Finanças eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Rumænien:

Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Slovenien:

Minister za finance eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Slovakiet:

Minister financií eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Finland:

Valtiovarainministeriö eller en befuldmægtiget repræsentant

Finansministeriet eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Sverige:

Finansministern eller en befuldmægtiget repræsentant

— i Det Forenede Kongerige:

The Commissioners of Inland Revenue eller en befuldmægtiget repræsentant.

▼B

2. Ethvert udtryk, der ikke er defineret i denne konvention, skal, medmindre andet følger af sammenhængen, tillægges den betydning, som det har i dobbeltbeskatningsoverenskomsterne mellem de pågældende stater.







Afdeling 2

Principper for regulering af overskud mellem forbundne foretagender og for henførsel af overskud til et fast driftssted

Artikel 4

Følgende principper skal følges ved anvendelsen af denne konvention:

1) Såfremt

a) et foretagende i én kontraherende stat direkte eller indirekte har del i ledelsen af, kontrollen med eller kapitalen i et foretagende i en anden kontraherende stat, eller

b) samme personer direkte eller indirekte har del i ledelsen af, kontrollen med eller kapitalen i et foretagende i én kontraherende stat og et foretagende i en anden kontraherende stat,

og der i et af disse tilfælde i forholdet mellem de to foretagender er aftalt eller fastsat vilkår for deres kommercielle eller finansielle forbindelser, som afviger fra de vilkår, der ville være aftalt mellem uafhængige foretagender, kan overskud, som, hvis disse vilkår ikke havde foreligget, ville være tilfaldet et af disse foretagender, men som på grund af vilkårene ikke er tilfaldet dette, medregnes i dette foretagendes overskud og beskattes som sådant.

2) Såfremt et foretagende i én kontraherende stat driver virksomhed i en anden kontraherende stat gennem et af sine egne faste driftssteder, der er beliggende på denne anden kontraherende stats område, skal der til det faste driftssted henføres det overskud, som det ville have opnået, såfremt det havde været et særskilt foretagende, som havde drevet samme eller tilsvarende virksomhed under samme eller tilsvarende vilkår, og som under fuldstændig frie forhold havde afsluttet forretninger med det foretagende, hvis faste driftssted det er.

Artikel 5

Såfremt en kontraherende stat ønsker at regulere et foretagendes overskud i overensstemmelse med de i artikel 4 anførte principper, skal den i god tid forinden underrette foretagendet herom og give det lejlighed til at underrette det andet foretagende, således at dette får mulighed for at underrette den anden kontraherende stat.

Den kontraherende stat, der giver en sådan underretning, skal imidlertid ikke være udelukket fra at gennemføre den påtænkte regulering.

Såfremt de to foretagender og den anden kontraherende stat accepterer reguleringen, når de har fået underretning herom, finder artikel 6 og 7 ikke anvendelse.







Afdeling 3

Gensidig aftale og voldgiftsprocedure

Artikel 6

1. Såfremt et foretagende i tilfælde, hvor denne konvention finder anvendelse, mener, at de i artikel 4 anførte principper ikke er blevet overholdt, kan det, uanset hvilke retsmidler der måtte være fastsat i de berørte kontraherende staters interne lovgivning, indbringe sagen for den kompetente myndighed i den kontraherende stat, hvor det er hjemmehørende, eller hvor det faste driftssted er beliggende. Sagen skal indbringes inden tre år efter første underretning om den foranstaltning, der har ført til eller formodes at ville føre til dobbeltbeskatning som omhandlet i artikel 1.

Foretagendet skal samtidig underrette den kompetente myndighed, hvis andre kontraherende stater kan berøres af sagen. Derefter skal den kompetente myndighed straks underrette de kompetente myndigheder i de øvrige kontraherende stater.

2. Hvis klagen forekommer den kompetente myndighed begrundet, og denne ikke selv kan tilvejebringe en tilfredsstillende løsning, skal den søge at løse sagen ved en gensidig aftale med de kompetente myndigheder i alle de øvrige berørte kontraherende stater for derved at undgå dobbeltbeskatning på grundlag af de i artikel 4 anførte principper. Enhver sådan aftale skal gennemføres uden hensyn til, hvilke frister der er fastsat i de berørte kontraherende staters interne lovgivning.

Artikel 7

1. Såfremt det ikke lykkes de pågældende kompetente myndigheder at nå til en aftale om at ophæve dobbeltbeskatningen inden to år fra den dato, på hvilken sagen første gang blev forelagt en af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 6, stk. 1, nedsætter de et rådgivende udvalg, som de pålægger at afgive udtalelse om, hvordan denne dobbeltbeskatning skal ophæves.

Foretagenderne kan anvende de retsmidler, der hjemles dem i de pågældende kontraherende staters interne lovgivning; når sagen er indbragt for en domstol, løber den i første afsnit nævnte toårige frist dog fra det tidspunkt, hvor den afgørelse, som er truffet i sidste instans inden for rammerne af de interne retsmidler, er blevet endelig.

2. Den omstændighed, at det rådgivende udvalg har fået sagen forelagt, er ikke til hinder for, at en kontraherende stat vedrørende samme forhold kan indlede eller fortsætte retsforfølgning eller procedurer med henblik på gennemførelse af administrative sanktioner.

3. Hvis en kontraherende stats interne lovgivning ikke tillader de kompetente myndigheder at fravige afgørelser, der er truffet af deres retsinstanser, anvendes stk. 1 ikke, medmindre det forbundne foretagende i denne stat har ladet fristen for anlæggelse af søgsmål udløbe eller har givet afkald på dette søgsmål, inden afgørelsen er truffet. Denne bestemmelse berører ikke søgsmålet, hvis dette vedrører andre forhold end dem, der omhandles i artikel 6.

4. De kompetente myndigheder kan med de pågældende forbundne foretagenders tilslutning aftale at se bort fra fristerne i stk. 1.

5. Såfremt bestemmelserne i stk. 1 til 4 ikke anvendes, berøres de rettigheder, som hver af de forbundne foretagender har i henhold til artikel 6, ikke.

Artikel 8

1. Den kompetente myndighed i en kontraherende stat har ikke pligt til at indlede procedure om gensidig aftale eller nedsætte det i artikel 7 omhandlede rådgivende udvalg, såfremt det fastslås endeligt ved en retlig eller administrativ procedure, at et af de berørte foretagender vil kunne idømmes alvorlig straf på grund af handlinger, som giver anledning til en regulering af overskuddet, jf. artikel 4.

2. Såfremt en retlig eller administrativ procedure med henblik på at fastslå, hvorvidt et af de berørte foretagender vil kunne idømmes alvorlig straf på grund af handlinger, som giver anledning til en regulering af overskuddet som omhandlet i artikel 4, er i gang samtidig med en af de procedurer, der er omhandlet i artikel 6 og 7, kan de kompetente myndigheder suspendere disse procedurer, indtil den retlige eller administrative procedure er afsluttet.

Artikel 9

1. Det i artikel 7, stk. 1, nævnte rådgivende udvalg består foruden formanden af:

— to repræsentanter for hver af de pågældende kompetente myndigheder; antallet kan efter aftale mellem de kompetente myndigheder nedsættes til en

— et lige antal uafhængige personer, der efter fælles overenskomst eller i mangel heraf ved lodtrækning er udpeget af de pågældende kompetente myndigheder på grundlag af den i stk. 4 nævnte liste.

2. Samtidig med de uafhængige personer udpeges der efter samme regler en stedfortræder for hver af disse for det tilfælde, at de pågældende personer er forhindret i at udføre deres hverv.

3. Såfremt udpegningen sker ved lodtrækning, kan hver af de kompetente myndigheder nægte at acceptere udpegningen af en uafhængig person i tilfælde, som de pågældende kompetente myndigheder på forhånd er blevet enige om ved gensidig aftale, eller i følgende tilfælde:

— såfremt denne person er ansat i en af de pågældende skattemyndigheder eller udøver virksomhed på en af disse myndigheders vegne

— såfremt denne person besidder eller har besiddet en betydelig kapitalandel i den ene eller i begge de forbundne foretagender, eller er eller har været ansat heri eller rådgiver herfor

— såfremt denne person ikke giver tilstrækkelig garanti for upartiskhed ved afgørelsen af den eller de forelagte sager.

4. Der opstilles en liste over alle de uafhængige personer, som de kontraherende stater har udpeget. Med henblik herpå skal hver kontraherende stat udpege fem personer og under; rette generalsekretæren for Rådet for De Europæiske Fællesskaber herom.

Disse personer skal være statsborgere i en kontraherende stat og være hjemmehørende i det område, hvor denne konvention finder anvendelse. De skal være sagkyndige og uafhængige.

De kontraherende stater kan foretage ændringer i den i første afsnit nævnte liste. I så fald underretter de straks generalsekretæren for Rådet for De Europæiske Fællesskaber herom.

5. De repræsentanter og uafhængige personer, som er udpeget i overensstemmelse med stk. 1, vælger ud fra den i stk. 4 omhandlede liste en formand; hver af de pågældende kompetente myndigheder har dog ret til i de i stk. 3 nævnte tilfælde at nægte at godkende den således valgte person.

Formanden for det rådgivende udvalg skal opfylde de betingelser, der kræves for at indtage de højeste dommerembeder i det pågældende land, eller være en højt estimeret jurist.

6. Medlemmerne af det rådgivende udvalg har tavshedspligt angående alle forhold, som de bliver bekendt med under proceduren. De kontraherende stater træffer passende foranstaltninger til retsforfølgning af ethvert brud på tavshedspligten. De meddeler disse foranstaltninger til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, som underretter de øvrige kontraherende stater herom.

7. De kontraherende stater træffer alle nødvendige foranstaltninger, for at det rådgivende udvalg kan træde sammen straks efter, at det har fået sagen forelagt.

Artikel 10

1. Med henblik på den i artikel 7 nævnte procedure kan de pågældende forbundne foretagender forelægge det rådgivende udvalg alle oplysninger, beviser eller dokumenter, der forekommer dem nyttige med henblik på den afgørelse, der skal træffes. Foretagenderne og de kompetente myndigheder i de berørte kontraherende stater har pligt til at besvare enhver anmodning fra det rådgivende udvalg om at få forelagt oplysninger, beviser eller dokumenter. Dette må dog ikke have til følge, at de kompetente myndigheder i de kontraherende stater forpligtes til:

a) at udføre forvaltningsakter, dér strider mod intern lovgivning eller sædvanlig forvaltningspraksis

b) at meddele oplysninger, der ikke kan opnås ifølge intern lovgivning eller sædvanlig forvaltningspraksis, eller

c) at meddele oplysninger, som ville røbe kommercielle, industrielle eller faglige hemmeligheder, forretningsmetoder eller oplysninger, hvis meddelelse ville stride mod almene interesser (ordre public).

2. Hver af de forbundne foretagender kan efter anmodning blive hørt i eller lade sig repræsentere for det rådgivende udvalg. Hvis udvalget ønsker det, skal de forbundne foretagender give møde for det eller lade sig repræsentere for det.

Artikel 11

1. Det i artikel 7 nævnte rådgivende udvalg afgiver sin udtalelse senest seks måneder fra den dag, sagen er forelagt det.

Det rådgivende udvalg skal lægge artikel 4 til grund for sin udtalelse.

2. Det rådgivende udvalg vedtager sin udtalelse med simpelt flertal blandt medlemmerne. De pågældende kompetente myndigheder kan vedtage at fastsætte supplerende procedureregler.

3. Det rådgivende udvalgs procedureomkostninger med undtagelse af de udgifter, som de forbundne foretagender selv har afholdt, fordeles ligeligt mellem de pågældende kontraherende stater.

Artikel 12

1. De kompetente myndigheder, der deltager i den i artikel 7 nævnte procedure, træffer ved fælles aftale på grundlag af bestemmelserne i artikel 4 en afgørelse, som skal sikre, at dobbeltbeskatningen ophæves inden seks måneder fra den dag, det rådgivende udvalg har afgivet sin udtalelse.

De kompetente myndigheder kan træffe en afgørelse, som afviger fra det rådgivende udvalgs udtalelse. Hvis de ikke kan nå til enighed herom, skal de handle i overensstemmelse med udtalelsen.

2. De kompetente myndigheder kan vedtage at offentliggøre den i stk. 1 nævnte afgørelse, hvis de pågældende foretagender er indforståede.

Artikel 13

Den omstændighed, at de berørte kontraherende stater har truffet endelig bestemmelse med hensyn til beskatningen af overskuddet fra en transaktion mellem forbundne foretagender, er ikke til hinder for anvendelse af de i artikel 6 og 7 nævnte procedurer.

Artikel 14

I forbindelse med denne konvention betragtes dobbeltbeskatning af overskud som ophævet:

a) hvis overskuddet er medtaget i beregningen af det skattepligtige overskud i blot en stat, eller

b) hvis den skat, som opkræves af dette overskud i en stat, nedsættes med et beløb svarende til den skat, som skal svares af det i den anden stat.







KAPITEL III

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 15

Denne konvention er ikke til hinder for overholdelse af mere omfattende forpligtelser med hensyn til ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud i medfør af andre konventioner, som de kontraherende stater deltager eller vil deltage i, eller i medfør af disse staters interne lovgivning.

Artikel 16

1. Det geografiske anvendelsesområde for denne konvention er det i artikel 227, stk. 1, i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab fastsatte, jf. dog stk. 2 nedenfor.

2. Denne konvention finder ikke anvendelse på

— de franske territorier, der er nævnt i bilag IV til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab

— Færøerne og Grønland.

Artikel 17

Denne konvention ratificeres af de kontraherende stater. Ratifikationsdokumenterne deponeres hos generalsekretæren for Rådet for De Europæiske Fællesskaber.

Artikel 18

Denne konvention træder i kraft den første dag i den tredje måned efter, at den signatarstat, der som den sidste deponerer sit ratifikationsdokument, har gjort dette. Konventionen finder anvendelse på de procedurer, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, og som indledes, efter at den er trådt i kraft.

Artikel 19

Generalsekretæren for Rådet for De Europæiske Fællesskaber giver signatarstaterne meddelelse om:

a) deponeringen af de enkelte ratifikationsdokumenter

b) denne konventions ikrafttrædelsesdato

c) den i artikel 9, stk. 4, omhandlede liste over de af de kontraherende stater udpegede uafhængige personer samt de ændringer, der foretages i listen.

▼M2

Artikel 20

Denne konvention er indgået for en periode på fem år. Den forlænges med yderligere fem år ad gangen, medmindre en kontraherende stat senest seks måneder før udløbet af en femårsperiode skriftligt gør indsigelse over for generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union.

▼B

Artikel 21

Hver af de kontraherende stater kan til enhver tid anmode om revision af konventionen. Formanden for Rådet for De Europæiske Fællesskaber indkalder i så fald til en revisions-konference.

Artikel 22

Denne konvention, der er udfærdiget i ét eksemplar på dansk, engelsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed, deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for de De Europæiske Fællesskaber. Generalsekretæren fremsender en bekræftet genpart til hver af signatarstaternes regeringer.

SLUTAKT







DE BEFULDMÆGTIGEDE FOR DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER, forsamlet i Bruxelles, den treogtyvende juli nittenhundrede og halvfems med henblik på undertegnelsen af konventionen om dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud, har ved underskrivelsen af nævnte konvention,







a) vedtaget følgende fælleserklæringer, der er knyttet til denne slutakt:

— erklæring ad artikel 4, stk. 1

— erklæring ad artikel 9, stk. 6

— erklæring ad artikel 13

b) taget følgende ensidede erklæringer, der er knyttet til denne slutakt, til efterretning:

— erklæring fra Frankrig og Det Forenede Kongerige ad artikel 7

— individuelle erklæringer fra de kontraherende stater ad artikel 8

— erklæring fra Forbundsrepublikken Tyskland ad artikel 16.

En fe de lo cual, los abajo firmantes suscriben la presente Acta Final.

Til bekræftelse heraf har undertegnede underskrevet denne slutakt.

Zu Urkund dessen haben die Unterzeichneten ihre Unterschrift unter diese Schlußakte gesetzt.

Σε πίστωση των ανωτέρω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα τελική πράξη.

In witness whereof, the undersigned have signed this Final Act.

En foi de quoi, les soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent acte final.

Dá fhianú sin, chuir na daoine thíos-sínithe a lámh leis an Ionstraim Chríochnaitheach seo.

In fede di che, i sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente atto finale.

Ten blijke waarvan de ondergetekenden hun handtekening onder deze Slotakte hebben gesteld.

Em fé do que os abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Acto Final.

Hecho en Bruselas, el veintitrés de julio de mil novecientos noventa.

Udfærdiget i Bruxelles, den treogtyvende juli nitten hundrede og halvfems.

Geschehen zu Brüssel am dreiundzwanzigsten Juli neunzehnhundertneunzig.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τρεις Ιουλίου χίλια εννιακόσια ενενήντα.

Done at Brussels on the twenty-third day of July in the year one thousand nine hundred and ninety.

Fait à Bruxelles, le vingt-trois juillet mil neuf cent quatre-vingt-dix.

Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an tríú lá fichead de Iúil, míle naoi gcéad nócha.

Fatto a Bruxelles, addì ventitré luglio millenovecentonovanta.

Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste juli negentienhonderd negentig.

Feito em Bruxelas, em vinte e três de Julho de mil novecentos e noventa.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges

Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

Για τον Πρόεδρο της Ελληνικής Δημοκρατίας

Por Su Majestad el Rey de España

Pour le président de la République française

For the President of Ireland

Thar ceann Uachtarán na hÉireann

Per il presidente della Repubblica italiana

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

Pelo Presidente da República Portuguesa

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

﻿FÆLLESERKLÆRINGER

Erklæring ad artikel 4, nr. 1

Bestemmelserne i artikel 4, nr. 1, dækker såvel det tilfælde, hvor en transaktion foretages direkte mellem to juridisk selvstændige foretagender, som det tilfælde, hvor en transaktion foretages mellem den ene af foretagenderne og det andet foretagendes faste driftssted, der er beliggende i en tredje kontraherende stat.

Erklæring ad artikel 9, stk. 6

Medlemsstaterne er helt frit stillet med hensyn til arten og omfanget af passende foranstaltninger til retsforfølgning af ethvert brud på tavshedspligten.

Erklæring ad artikel 13

Såfremt de afgørelser om beskatning, som er omfattet af den i artikel 6 og 7 nævnte procedure, er blevet ændret i en eller flere af de pågældende kontraherende stater efter afslutningen af den i artikel 6 nævnte procedure eller efter den i artikel 12 omhandlede afgørelse, og det på grund af anvendelsen af resultatet af denne procedure eller denne afgørelse medfører dobbeltbeskatning i henhold til artikel 1, finder artikel 6 og 7 anvendelse.

﻿ENSIDEDE ERKLÆRINGER

Erklæring ad artikel 7

Frankrig og Det Forenede Kongerige erklærer, at de vil anvende artikel 7, stk. 3.

Individuelle erklæringer fra de kontraherende stater ad artikel 8

Belgien

Ved »alvorlig straf« forstås en straf eller administrativ sanktion i tilfælde af:

— enten strafbare handlinger med henblik på skattesvig

— eller overtrædelser af loven om indkomstskat eller bekendtgørelser i medfør af denne, som begås med bedrageriske eller skadelige hensigter.

Danmark

Begrebet »alvorlig straf« afgrænses for Danmarks vedkommende som straf for forsætlig overtrædelse af strafbestemmelser i straffeloven eller særlovgivningen i tilfælde, hvor straffesagen ikke kan afgøres administrativt.

Sager om overtrædelse af strafbestemmelser i skattelovgivningen kan som hovedregel afgøres administrativt, når det skønnes, at overtrædelsen ikke vil medføre højere straf end bøde.

Forbundsrepublikken Tyskland

Som »alvorlig straf« betragtes frihedsstraf og bødestraf, herunder også administrativt pålagte bøder, for overtrædelser af skattelovgivningen.

Grækenland

Efter græsk skattelovgivning vil en virksomhed kunne idømmes »alvorlig straf«:

1. Hvis den undlader at indsende angivelser eller indsender urigtige angivelser om skatter og afgifter, som i henhold til gældende bestemmelser skal indeholdes og betales til det offentlige, eller om merværdiafgift, omsætningsafgift eller den særlige afgift på luksusvarer, dersom det samlede beløb af ovennævnte skatter og afgifter, som virksomheden skulle have opgivet og betalt til det offentlige, på grundlag af transaktioner eller lignende, som er udført i løbet af et kalenderhalvår, overstiger et beløb på 600 000 drakmer eller et beløb på 1 000 000 drakmer for et kalenderår.

2. Hvis den undlader at opgive skattepligtig indkomst, dersom det ikke opgivne indkomstbeløb er skattepligtigt med et beløb på over 300 000 drakmer.

3. Hvis den undlader at udfærdige de afgiftsbilag, der er foreskrevet i »lovbog om afgiftsbilag«.

4. Hvis den udfærdiger afgiftsbilag, jf. punkt 3 ovenfor, med urigtige angivelser af mængde, enhedspris eller værdi, for så vidt de urigtige oplysninger resulterer i en forskel på mere end 10 % af varernes, tjenesteydelsernes eller generelt transaktionens samlede mængde eller værdi.

5. Hvis den fører urigtige forretningsbøger eller udfærdiger urigtige afgiftsbilag, jf. »lovbog om afgiftsbilag«, og for så vidt oplysningernes unøjagtighed konstateres ved den almindelige kontrol og kontrolresultatet stadfæstes endeligt enten ved bilæggelse af tvisten ad administrativ vej eller fordi den frist, der er fastsat for indbringelse af klage, er udløbet, eller ved endelig afgørelse, truffet af en forvaltningsdomstol, og dersom de faktiske bruttoindtægter i kontrolperioden udviser en forskel på over 20 %, men dog ikke under 1 000 000 drakmer, i forhold til de opgivne bruttoindtægter.

6. Hvis den ikke opfylder forpligtelsen til at opbevare sine forretningsbøger og afgiftsbilag, som foreskrevet i de pågældende bestemmelser i »lovbog om afgiftsbilag«.

7. Hvis den udfærdiger falske, fiktive eller forfalskede fakturaer for varer eller tjenesteydelser eller på nogen måde udfærdiger falske, fiktive eller forfalskede afgiftsbilag, jf. punkt 3 ovenfor.

Som falske anses bl.a. afgiftsbilag, som på en eller anden måde er perforeret eller forsynet med stempel, uden at der i det pågældende register hos den kompetente afgiftsmyndighed er gjort bemærkning om, at det har været underkastet kontrol, og for så vidt den person, der er forpligtet til at lade en sådan kontrol foretage, er vidende om, at der ikke er indført en sådan bemærkning om kontrol af det pågældende afgiftsbilag. Endvidere anses et afgiftsbilag for falsk, hvis hovedindholdet og de øvrige angivelser i det originale bilag eller i en fotokopi eller genpart heraf afviger fra angivelserne på talonen.

For fiktive anses bl.a. afgiftsbilag, som er udfærdiget vedrørende en transaktion, handel eller af enhver anden grund, som er helt eller delvis ikke-eksisterende, eller vedrørende en transaktion, som er udført af personer, der ikke er de samme som dem, der er angivet i afgiftsbilaget.

8. Hvis den bevidst på en hvilken som helst måde medvirker til at udfærdige falske afgiftsbilag eller er bekendt med, at bilagene er falske eller fiktive, og på en hvilken som helst måde medvirker til, at de udleveres, eller accepterer falske, fiktive eller forfalskede afgiftsbilag med henblik på at fortie oplysninger om beregningsgrundlaget.

Spanien

»Alvorlig straf« omfatter administrative sanktioner for alvorlige overtrædelser af skatteloven samt straf for forbrydelser over for skattevæsenet.

Frankrig

»Alvorlig straf« omfatter strafferetlige sanktioner samt skattemæssige sanktioner over for den, som undlader at give oplysninger efter modtagelse af udtrykkelig begæring, som handler i ond tro, som begår svig, som modsætter sig kontrol, som undlader at opgive indtægter eller udloddet udbytte, eller som misbruger reglerne.

Irland

»Alvorlig straf« omfatter sanktioner for den, som:

a) undlader at indgive selvangivelse

b) forsætlig eller på grund af forsømmelighed indgiver urigtig selvangivelse

c) ikke fører de foreskrevne bøger

d) ikke stiller dokumenter og bøger til rådighed ved kontrol

e) stiller forhindringer i vejen for øvrighedspersoner 1

f) undlader at opgive skattepligtig indkomst

g) indgiver urigtig selvangivelse for at opnå skattelettelser.

Følgende love omfatter ovenstående pr. 3. juli 1990:

— Income Tax Aet af 1967, Part XXXV

— Finance Aet af 1968, Section 6

— Corporation Tax Aet af 1976, Part XIV

— Finance Aet af 1983, Section 94.

Alle senere strafferetlige bestemmelser, som træder i stedet for, ændrer eller ajourfører ovenstående, er ligeledes omfattet.

Italien

Ved »alvorlig straf« forstås sanktioner for ulovlige handlinger, som i henhold til italiensk lov betragtes som overtrædelser af skatteloven.

Luxembourg

Luxembourg betragter som »alvorlig straf« en straf, som den anden kontraherende stat har erklæret værende en sådan med henblik på anvendelse af artikel 8.

Nederlandene

Ved »alvorlig straf« forstås en sanktion, som en dommer har idømt for enhver forsætlig handling, der er anført i artikel 68, stk. 1, i den almindelige skattelov.

Portugal

Ved udtrykket »alvorlig straf« forstås straffe i henhold til strafferetten og straffe i skattesager, der idømmes for svig eller ved overtrædelser, for hvilke den idømte bøde overstiger 1 000 000 (en million) escudos.

Det Forenede Kongerige

Det Forenede Kongerige fortolker »alvorlig straf« som omfattende straf og administrative sanktioner for ukorrekt førte bøger, ukorrekte anmodninger om skattelettelser eller ukorrekte selvangivelser med henblik på forsætlig skattesvig eller på grund af forsømmelighed.

Erklæring fra Forbundsrepublikken Tyskland ad artikel 16

Regeringen for Forbundsrepublikken Tyskland forbeholder sig ret til ved deponeringen af ratifikationsdokumentet at erklære, at konventionen finder tilsvarende anvendelse på Land Berlin.