1998R0448 — DA — 20.11.2003 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 448/98

af 16. februar 1998

om supplering og ændring af forordning (EF) nr. 2223/96 for så vidt angår fordeling af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) inden for rammerne af det europæiske national- og regionalregnskabssystem (ENS)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 213, under henvisning til udkast til forordning forelagt af Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Monetære Institut ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab ( 4 ) indeholder referencerammen for de fælles standarder, definitioner, klassifikationer og regnskabsregler, der skal anvendes ved udarbejdelse af medlemsstaternes regnskaber til opfyldelse af Det Europæiske Fællesskabs statistiske behov, således at der kan opnås resultater, der er sammenlignelige medlemsstaterne imellem; ifølge artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2223/96 skal der senest den 31. december 1997 træffes afgørelse om fordelingen af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM); løsningen af problemet med fordelingen af FISIM bør føre til en væsentlig forbedring af ENS-metodologien og til, at der med denne fordelingsform opnås en mere nøjagtig sammenligning af de enkelte EU-medlemsstaters bruttonationalprodukt (BNP); formålet med denne forordning er at indføre princippet om fordeling af FISIM og de dertil hørende gennemførelsesforanstaltninger; effektiviteten af fordelingen af FISIM og af gennemførelsesforanstaltningerne bør vurderes ved beregninger, som medlemsstaterne foretager i overensstemmelse med de prøvemetoder, der er beskrevet i bilag III til denne forordning og i en prøveperiode, der er tilstrækkelig lang til at afgøre, om denne metode giver mere pålidelige resultater for en korrekt opgørelse af den omhandlede økonomiske aktivitet end den nuværende nulfordeling; Kommissionen bør på grundlag af de beregninger, der foretages i prøveperioden, udarbejde evalueringsrapporter om oplysningernes kvalitet og navnlig deres tilgængelighed og foretage en kvalitativ og kvantitativ analyse af resultaternes pålidelighed på sigt og deres følsomhed i forhold til de forskellige prøvemetoder; Kommissionen vil i tilfælde af en positiv evaluering af pålideligheden af de opnåede resultater skulle træffe afgørelse om, hvilken metode for fordeling af FISIM der er mest hensigtsmæssig; hvis prøvemetoderne ikke giver mere pålidelige resultater med hensyn til den korrekte opgørelse af den omhandlede økonomiske aktivitet end den nuværende nulfordeling, bør Kommissionen forelægge Rådet et passende forslag om ændring af forordning (EF) nr. 2223/96; afgørelsen om fordeling af FISIM i forbindelse med opgørelsen af BNI med henblik på Fællesskabets budget og egne indtægter bør vedtages af Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen; der bør ikke foretages nogen fordeling af FISIM med henblik på andre fællesskabspolitikker, før Kommissionen har truffet afgørelse om, hvilken metode der skal anvendes for at fordele FISIM, hvis de opnåede resultater anses for at være mere pålidelige; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet kan de i denne forordning tilsigtede mål bedre nås på fællesskabsplan end på medlemsstatsplan, idet det kun er Kommissionen, der er i stand til at koordinere den nødvendige harmonisering af de statistiske metoder til beregning og fordeling af FISIM på fællesskabsplan; selve beregningen og fordelingen, samt opbygningen af den infrastruktur, der er nødvendig for at kunne overvåge anvendelsen af metoderne, bør imidlertid overlades til medlemsstaterne; det er derfor nødvendigt at foreskrive, at de kompetente nationale myndigheder skal have adgang til alle disponible oplysninger på nationalt niveau; Udvalget for De Europæiske Fællesskabers Statistiske Program, nedsat ved afgørelse 89/382/EØF, Euratom ( 5 ), og Udvalget for Penge-, Kreditmarkeds- og Betalingsbalancestatistik, nedsat ved afgørelse 91/115/EØF ( 6 ), er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 3 i hver af de nævnte afgørelser — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Formål

1. Formålet med denne forordning er under anvendelse af en pålidelig metodologi at indføre det princip for fordeling af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM), der er beskrevet i bilag I til bilag A til forordning (EF) nr. 2223/96.

2. Med henblik herpå ændres bilag I og II til bilag A til forordning (EF) nr. 2223/96 i overensstemmelse med bilag I og II til nærværende forordning.

Artikel 2

Metoder

1. Medlemsstaterne foretager beregninger efter de metoder, der er beskrevet i bilag III til denne forordning i den prøveperiode, der er omhandlet i artikel 4.

2. På grundlag af en evaluering af resultaterne af disse beregninger træffes der efter proceduren i artikel 5 afgørelse om den metode, der skal anvendes til fordeling af FISIM.

Artikel 3

Midler

1. Medlemsstaterne sikrer, at de data, der er nødvendige, eller de overslag, der er relevante for beregningerne, straks stilles til rådighed for den nationale myndighed, der har til opgave at foretage de i artikel 2, stk. 1, nævnte beregninger.

2. Den nationale myndighed er ansvarlig for at indsamle supplerende data, som den skønner nødvendige for beregningerne.

Artikel 4

Forelæggelse af beregningsresultater i prøveperioden

Medlemsstaterne forelægger resultaterne af de i artikel 2, stk. 1, nævnte beregninger for Kommissionen i overensstemmelse med følgende tidsplan:

Resultaterne for kalenderårene 1995, 1996, 1997 og 1998 forelægges senest den 1. november 1999.

Resultaterne for kalenderåret 1999 samt de reviderede resultater for kalenderårene 1995, 1996, 1997 og 1998 forelægges senest den 1. november 2000.

Resultaterne for kalenderåret 2000 samt de reviderede resultater for kalenderårene 1995, 1996, 1997, 1998 og 1999 forelægges senest den 1. november 2001.

De første overslag for kalenderåret 2001 samt de reviderede resultater for kalenderårene 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 og 2000 forelægges senest den 30. april 2002.

Artikel 5

Evaluering af resultaterne

1. På grundlag af de i artikel 4 omhandlede resultater udarbejder Kommissionen efter høring af Udvalget for De Europæiske Fællesskabers Statistiske Program og inden den 31. december 2000 en midtvejsrapport og inden den 1. juli 2002 en endelig rapport til Europa-Parlamentet og Rådet med en kvalitativ og kvantitativ analyse af virkningerne af prøvemetoderne til fordeling og beregning af FISIM som beskrevet i bilag III.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning, herunder en præcisering og forbedring af prøvemetoderne som beskrevet i bilag III, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 7.

3. Inden den 31. december 2002 vedtager Kommissionen efter høring af Udvalget for Penge-, Kreditmarkeds- og Betalingsbalancestatistik og efter proceduren i artikel 7 den metode, der skal anvendes til fordeling af FISIM, hvis det fremgår af den endelige evalueringsrapport, at de resultater, der er opnået under prøveperioden, er pålidelige.

4. Hvis Kommissionen i den endelige evalueringsrapport, som omhandlet i stk. 1, konkluderer, at ingen af prøvemetoderne for fordeling af FISIM er mere pålidelige med henblik på en korrekt opgørelse af den økonomiske aktivitet end den nuværende nulfordeling, forelægger Kommissionen om nødvendigt Rådet et passende forslag om ændring af forordning (EF) nr. 2223/96.

Artikel 6

Indberetning til Kommissionen

Fra den 1. januar 2003 indberetter medlemsstaterne i forbindelse med de i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2223/96 omhandlede tabeller resultaterne af de beregninger, der er foretaget efter nærværende forordning, til Kommissionen.

▼M1

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af Udvalget for Det Statistiske Program, i det følgende benævnt »udvalget«.

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 7 ), jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 8

Undtagelsesbestemmelser

Som en undtagelse fra denne forordning

1) træffes afgørelsen om fordeling af FISIM i forbindelse med opgørelsen af BNI med henblik på Fællesskabets eget budget og egne indtægter af Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen

2) vil FISIM ikke blive fordelt med henblik på andre fællesskabspolitikker, før Kommissionen efter artikel 5, stk. 3, har truffet afgørelse om, hvilken metode der skal anvendes til fordeling af FISIM.

Artikel 9

Afsluttende bestemmelser

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

BILAG I

ÆNDRINGER AF BILAG A OG BILAG I HERTIL I FORORDNING (EF) Nr. 2223/96

Kapitel 1



1.13., femte afsnit, litra d) Efter»I ENS har man også mange specifikke konventioner, f.eks.:« erstattes af: »registrering af forbruget af indirekte målte finansielle formidlingstjenester som forbrug i produktionen inden for en fiktiv sektor eller et fiktivt erhverv« »fordeling af forbruget af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) på brugersektorer/brugererhverv« 1.25., andet afsnit Følgende litra tilføjes efter»Nogle af de vigtigste begrebsmæssige forskelle er følgende.« »i) forbruget af indirekte målte finansielle formidlingstjenester fordeles nu på brugersektorer/brugererhverv og henføres ikke til en fiktiv sektor (fiktivt erhverv). Følgelig registreres de ikke længere udelukkende som forbrug i produktionen, men kan også være konsum og eksport. Dette indebærer, at import af FISIM også kan forekomme.«

Kapitel 3



3.63. Hele teksten fra begyndelsen til og med»… vurderes på grundlag af de forlangte gebyrer eller provisioner«, i slutningen af fjerde afsnit, erstattes af: »J. Bank- og finansieringsvirksomhed (herunder også pensionskassers tjenester). Bank- og finansieringsvirksomhed (undtagen forsikrings- og pensionsforsikring) omfatter: a) finansielle formidlingstjenester, som faktureres direkte og opgøres som summen af de fakturerede gebyrer og provisioner. Finansielle formidlere fakturerer de ydede finansielle tjenester specifikt. Produktionen af sådanne tjenester opgøres på grundlag af de fakturerede gebyrer og provisioner b) indirekte målte og indirekte fakturerede finansielle formidlingstjenester (FISIM). Finansielle formidlere yder tjenester, for hvilke de ikke specifikt fakturerer gebyrer og provisioner. De betaler lavere renter end normalt, når de optager lån, og beregner sig højere renter, når de låner penge ud. Følgelig skabes produktionen af FISIM ved de finansielle formidleres forvaltning af udlån og indlån, for hvilke de fastsætter renten; derimod er der ingen formidlingstjenester ved andre værdipapirer end aktier. Produktionen i delsektor S.122 (andre monetære finansielle institutioner) og S.123 (andre finansielle formidlere undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser) undtagen investeringsselskaber opgøres på grundlag af forskellen mellem de faktiske rentesatser for henholdsvis optagne lån og udlån og en »referencerentesats«. Ved lån til både residenter og ikke-residenter opgøres produktionen som forskellen mellem den rentebetaling, de faktisk modtager, og den rentebetaling, de ville have modtaget, hvis referencerenten havde været anvendt. Ved lån optaget både hos residenter og ikke-residenter opgøres produktionen som forskellen mellem den rentebetaling, de ville have modtaget, hvis referencerenten havde været anvendt, og den rente, de faktisk modtager c) finansielle formidlingstjenester, der ydes af centralbanken. Centralbanken må ikke indgå i beregningen af FISIM: produktionen opgøres som summen af omkostningerne.« 3.70., litra j) erstattes af: »kun for den samlede økonomi: alle indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) leveret af residente producenter« »residente producenters forbrug af indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM)« 3.70. Tilføjes: »k) Pr. konvention henføres centralbankers produktion til andre finansielle formidleres forbrug i produktionen (delsektor S.122-S.123)« 3.76., litra e) Tilføjes efter»finansielle tjenester, for hvilke der opkræves betaling straks«: »og den del af de indirekte målte finansielle formidlingstjenester, som af husholdningerne anvendes som konsum« 3.142., litra h) Tilføjes efter»finansielle tjenester opgjort som provisioner og gebyrer«: »og den del af de indirekte målte finansielle formidlingstjenester, som anvendes af ikke-residenter«

Kapitel 4



4.51., andet afsnit Ændres til: »Da værdien af de finansielle formidleres tjenester ikke fordeles blandt de forskellige kunder, foretages der ikke nogen korrektion af faktiske rentebetalinger til eller fra de finansielle formidlere for at eliminere de margener, der svarer til de finansielle formidleres implicitte gebyrer. Det er derfor nødvendigt at indføje en korrektionspost på kontoen for allokering af primær indkomst både for finansielle formidlere og et fiktivt erhverv, hvortil de finansielle formidleres produktion pr. konvention henføres som forbrug i produktionen.« »Da værdien af de finansielle formidleres tjenester fordeles blandt de forskellige kunder, skal de faktiske rentebetalinger til eller fra de finansielle formidlere korrigeres for at eliminere de margener, der svarer til de finansielle formidleres implicitte gebyrer. De renter, som låntagerne betaler til de finansielle formidlere, reduceres med den estimerede værdi af de gebyrer, der skal betales, mens indskydernes renteindtægter tilsvarende forhøjes. Værdien af disse gebyrer betragtes som betaling for tjenester, der ydes af de finansielle formidlere til deres kunder og ikke som rentebetalinger.«

Kapitel 8



8.09. Tilføjes: Tabel A.I.1 og A.I.2, der viser, hvilken indvirkning fordelingen af FISIM har på tallene i taleksemplet i kapitel 8 »Kontosystem og saldoposter«. 8.14. Ændres til: »Eftersom de indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) ikke opdeles på brugersektorer, behandles hele værdien af produktionen af FISIM som forbrug i produktionen for en fiktiv sektor med nul produktion og negativ værditilvækst af samme omfang som forbruget i produktionen, dog med modsat fortegn. På denne måde reduceres alle sektorers og erhvervs værditilvækst tilsammen med dette beløb. Af hensyn til kontienes overskuelighed kan man undlade at indsætte en ekstra kolonne for den fiktive sektor, og i stedet opføre det tilsvarende tal i kolonnen for den samlede økonomi.« »Eftersom de indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) opdeles på brugersektorer, omposteres en del af rentebetalingerne som betalinger for tjenesteydelser. Denne omklassificering har indvirkning på værdien af produktionen og forbruget i produktionen (samt på værdien af importen/eksporten og konsumet).« 8.24. Ændres til: »Da de indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) ikke er opdelt på brugersektorer, er de viste renteposter de faktisk betalte og modtagne renter. Der foretages en korrektion af tilgangen i kolonnen finansielle selskaber (med negativt fortegn) og i kolonnen fiktiv sektor (med positivt fortegn). Af hensyn til kontienes overskuelighed kan man undlade at indsætte en ekstra kolonne for den fiktive sektor, og i stedet opføre det tilsvarende tal i kolonnen for den samlede økonomi.« »Da de indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM) opdeles på brugersektorer, svarer posten »renter« på kontoen for allokering af primær indkomst til betalte og modtagne renter, efter at FISIM er blevet trukket fra de af låntagerne betalte faktiske renter og lagt til de af långiverne modtagne faktiske rentebetalinger.«

Kapitel 9



9.25., litra a) Udgår: »forbrug i produktionen opdelt efter erhverv omfatter også anvendelse af indirekte målte finansielle formidlingstjenester, som er registreret i et fiktivt erhverv (se punkt 9.33)« 9.25., litra b) Udgår: »minus indirekte målte finansielle formidlingstjenester (registreret i et fiktivt erhverv, se punkt 9.33)« 9.33 b) Udgår: »I alle tilgangs- og anvendelsestabeller udvides NACE rev. 1-nomenklaturen med et fiktivt erhverv til anvendelse af indirekte målte finansielle formidlingstjenester. I tilgangstabellen er der slet ikke registreret transaktioner vedrørende dette erhverv. I anvendelsestabellen registreres den samlede anvendelse af indirekte målte finansielle formidlingstjenester som dette fiktive erhvervs forbrug i produktionen. Da det fiktive erhverv ikke har andre transaktioner, er dets nettooverskud af produktionen negativt svarende til værdien af dets forbrug i produktionen. Alle andre elementer i dets værditilvækst er nul. Følgelig er dets samlede bruttoværditilvækst lig med dets (negative) nettooverskud af produktionen.«

BILAG II

ÆNDRING AF BILAG II TIL BILAG A TIL FORORDNING (EF) Nr. 2223/96

I første afsnit, tredje punktum, i punkt 11 udgår følgende: »: formueindkomst minus renteudgifter, dog ikke formueindkomster fra investering af egenkapital.«

BILAG III

BEREGNING AF FISIM

1. BEREGNING AF PRODUKTIONEN AF FISIM FOR SEKTOR S.122 OG S.123

a) Databehov

For hver af de to delsektorer S.122 og S.123 ( 8 ) er det nødvendigt at anvende angivelserne vedrørende de gennemsnitlige beholdninger af lån, indlån (efter brugersektorer) og andre former for værdipapirer end aktier udstedt af finansielle formidlere for perioden (gennemsnittet for fire kvartaler) og de påløbne renter efter fordelingen af rentegodtgørelser på de faktiske modtagere i overensstemmelse med ENS 1995.

b) Valg af referencerente

På statuskontiene for de finansielle formidlere, som tilhører S.122 og S.123, deles låne- og indlånspositioner med residente enheder op, således at man kan sondre mellem:

— lån og indlån som led i interbank-transaktioner (dvs. mellem de institutionelle enheder i sektor S.122 og S.123)

— Lån og indlån mellem de finansielle formidlere og de institutionelle brugersektorer (S.11 - S.124 - S.125 - S.13 - S.14 - S.15) (undtagen centralbanker).

Lån og indlån med den øvrige verden (S.2) bør ligeledes deles op på lån og indlån med ikke-residente finansielle formidlere og lån og indlån med andre ikke-residenter.

I den femårige prøveperiode skal medlemsstaterne sammenligne resultaterne af allokeringen af FISIM ved at bruge den »interne« referencerente, der beregnes efter følgende fire metoder:

Metode nr. 1

Til opgørelse af de residente finansielle formidleres produktion af FISIM efter institutionel sektor beregnes den »interne« referencerente som forholdet mellem modtagne renter af lån mellem S.122 og S.123 og beholdninger af lån mellem S.122 og S.123:

Metode nr. 2

Til opgørelse af de residente finansielle formidleres produktion af FISIM efter institutionel sektor beregnes den »interne« referencerente som et vejet gennemsnit af renterne fra både interbank-lån og andre værdipapirer end aktier udstedt af finansielle formidlere. Som vægtenheder anvendes positionerne i de finansielle formidleres statuskonto »lån mellem residente finansielle formidlere, som tilhører S.122 og S.123« og andre værdipapirer end aktier udstedt af residente finansielle formidlere, som tilhører S.122 og S.123.

Hvis de nationale banksystemers institutionelle struktur ikke gør det muligt at beregne denne rente (f.eks. fordi bankerne ikke udsteder andre værdipapirer end aktier), anvendes der en alternativ referencerente. Denne rente kan beregnes på grundlag af beholdning af og renteindtægter fra aktiver (eksklusive lån)/passiver (eksklusive indlån), hvis gennemsnitlige løbetid er tættest på passivernes forfaldsdato i statuskontoen for de finansielle formidlere, der tilhører S.122 og S.123.

Metode nr. 3

Til opgørelse af de residente finansielle formidleres produktion af FISIM efter institutionel sektor kan den anvendes to referencerenter: én for kortfristede transaktioner (beregnet efter metode nr. 1) og én for langfristede transaktioner (under anvendelse af de offentliggjorte renter for andre værdipapirer end aktier, hvis løbetid svarer til de langfristede passivers forfaldsdato på de finansielle formidleres statuskonto).

Metode nr. 4

Til opgørelse af de residente finansielle formidleres produktion af FISIM efter institutionel sektor beregnes den »interne« referencerente efter følgende tre varianter:

a) som et gennemsnit af gennemsnittet af alle residente institutionelle sektores (S.124 - S.125 - S.11 - S.13 - S.14 - S.15) (bortset fra centralbankernes) udlåns- og indlånsrente

b) som et gennemsnit af gennemsnittet af de residente institutionelle brugersektorers (S.124 - S.125 - S.11 - S.13 - S.14 - S.15) (bortset fra centralbankernes) udlåns- og indlånsrente og den implicitte rentesats beregnet som i metode nr. 1

c) som et gennemsnit af gennemsnittet af de residente institutionelle brugersektorers (S.124 - S.125 - S.11 - S.13 - S.14 - S.15) (bortset fra centralbankernes) udlåns- og indlånsrente og den implicitte rentesats beregnet som i metode nr. 2.

Til beregning af import og eksport af FISIM anvendes som referencerente den gennemsnitlige interbank-rente vægtet med positionerne i de finansielle formidleres statuskonto »lån mellem S.122 og S.123 på den ene side og ikke-residente finansielle formidlere på den anden side« og »indlån mellem S.122 og S.123 på den ene side og ikke-residente finansielle formidlere på den anden side« i de finansielle formidleres statuskonto.

Denne beregnede rente er den »eksterne« referencerente, som anvendes til beregning af eksporten og importen af FISIM.

I prøveperioden sondres der ved beregningen af de interne og eksterne referencerenter både på basis af hjemstedet for de finansielle formidlere, der deltager i transaktionerne, og på basis af de valutaer, som transaktionerne er denomineret i.

Medlemsstaterne forsyner Eurostat med alle de statistiske oplysninger, der er brugt inden for den anvendte metode.

c) Detaljeret underopdeling af FISIM efter institutionelle sektorer

For hver institutionel sektor skal der opstilles følgende tabel over lån ydet af og indlån hos residente finansielle formidlere:

FISIM i alt efter institutionelle sektorer beregnes som summen af FISIM for lån, der ydes til den institutionelle sektor, og FISIM for den institutionelle sektors indlån.

FISIM for lån ydet til den institutionelle sektor = modtagne renter på lån − (lånebeholdning × »intern« referencerente).

FISIM for den institutionelle sektors indlån = (beholdning af indlån × »intern« referencerente) − betalte renter på indlån.

En del af produktionen eksporteres. Af statuskontoen for finansielle formidlere (S.122 og S.123) kan man aflæse følgende:



Beholdning Modtagne renter Beholdning Betalte renter Lån til ikke-residenter Indlån fra ikke-residenter

Eksport af FISIM beregnes ved hjælp af den »eksterne« interbank-referencerente på følgende måde:

FISIM for lån ydet til ikke-residenter (inklusive finansielle formidlere) = modtagne renter − (lånebeholdning × »ekstern« referencerente).

FISIM for indlån fra ikke-residenter (inklusive finansielle formidlere) = (indlånsbeholdning × »ekstern« referencerente) − betalte renter.

d) Underopdeling af FISIM til husholdninger i forbrug i produktionen og konsum

Tjenesteydelser til husholdningerne opdeles i:

— husholdningernes forbrug i produktionen i deres egenskab af boligejere

— husholdningernes forbrug i produktionen i deres egenskab af ejere af personlige foretagender

— husholdningernes konsum.

Dette medfører en opdeling af lån til husholdninger (beholdning og renter) i:

— boliglån

— lån til husholdninger som ejere af personlige foretagender

— andre lån til husholdninger.

Lån til husholdninger i deres egenskab af personlige foretagender og boliglån anføres almindeligvis særskilt i de forskellige opdelinger af lån i finans- og valutastatistikker. Andre lån til husholdninger kan beregnes ved subtraktion. FISIM for lån til husholdninger fordeles på tre kategorier (boliglån, lån til husholdninger i deres egenskab af ejere af personlige foretagender og andre lån til husholdninger) på grundlag af oplysninger om basisbeholdninger og renter for hver af de tre grupper. Boliglån er ikke identisk med realkreditlån, da realkreditlån kan have andre formål.

Husholdningernes indlån opdeles i:

— indlån fra husholdninger i deres egenskab af ejere af personlige foretagender

— indlån fra privatpersoner.

Hvis der ikke foreligger statistikker for indlån fra husholdninger i deres egenskab af ejere af personlige foretagender, skal medlemsstaterne i den femårige prøveperiode sammenligne resultaterne af allokeringen af FISIM ved hjælp af følgende metoder:

Metode nr. 1

Beholdninger kan beregnes ud fra forholdet mellem indlån og den observerede værditilvækst for de mindste selskaber omregnet til personlige foretagender.

Metode nr. 2

Beholdninger kan beregnes ud fra forholdet mellem indlån og den observerede omsætning for de mindste selskaber omregnet til personlige foretagender.

FISIM for husholdningers indlån fordeles mellem FISIM for indlån fra husholdninger i deres egenskab af ejere af personlige foretagender og FISIM for indlån fra husholdninger i deres egenskab af privatpersoner på grundlag af disse to kategoriers gennemsnitlige beholdninger, for hvilke samme rentesats anvendes på grund af manglende oplysninger.

Alternativt, og navnlig når der ikke foreligger mere detaljerede oplysninger om husholdningernes lån og indlån, kan FISIM til husholdninger fordeles på forbrug i produktionen og konsum således, at alle lån tilskrives husholdninger i deres egenskab af producenter eller boligejere, og alle indlån tilskrives husholdninger i deres egenskab af privatpersoner.

2. BEREGNING AF IMPORTEREDE FINANSIELLE FORMIDLINGSTJENESTER

Ikke-residente finansielle formidlere yder lån til residenter og modtager indlån fra residenter.

For hver institutionel sektor opstilles følgende tabel:



Beholdning Renter modtaget af ikke-residente finansielle formidlere Beholdning Renter betalt af ikke-residente finansielle formidlere Lån ydet af ikke-residente finansielle formidlere Indlån hos ikke-residente finansielle formidlere

Finansielle formidlingstjenester, der importeres af hver institutionel sektor, beregnes derfor på følgende måde:

Importeret FISIM for lån = renter modtaget af ikke-residente finansielle formidlere − (lånebeholdning × »ekstern« referencerente).

Importeret FISIM for indlån = (indlånsbeholdning × »ekstern« referencerente) − rente betalt af ikke-residente finansielle formidlere.

3. FISIM I FASTE PRISE

Forskellen mellem referencerenten og den effektive rente udgør den margen, som den finansielle formidler indtjener, og kan således betragtes som den pris, der betales for den leverede tjeneste. FISIM i faste priser fås som kvotienten af værdien af FISIM for lån og indlån i S.122 og S.123 og denne pris. Beholdninger af lån og indlån omregnes til basisperiodens priser ved hjælp af et generelt prisindeks (f.eks. den implicitte prisdeflator for den endelige indenlandske efterspørgsel).

margen i basisperioden for lån = effektiv indlånsrente − referencerente

margen i basisperioden for indlån = referencerente − effektiv indlånsrente.

( 1 ) EFT C 124 af 21. 4. 1997, s. 28.

( 2 ) EFT C 339 af 10. 11. 1997.

( 3 ) Udtalelse afgivet den 16. oktober 1997 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

( 4 ) EFT L 310 af 30. 11. 1996, s. 1.

( 5 ) EFT L 181 af 28. 6. 1989, s. 47.

( 6 ) EFT L 59 af 6. 3. 1991, s. 19. Afgørelsen er ændret ved afgørelse 96/174/EF (EFT L 51 af 1. 3. 1996, s. 48).

( 7 ) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).

( 8 ) De finansielle formidlere, der kommer i betragtning, er sektor S.122 (andre monetære finansielle institutioner) og S.123 (andre finansielle formidlere undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser) undtagen investeringsselskaber.