1986R4055 — DA — 01.01.1987 — 000.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.4055/86
af22.december1986
►C1 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport
mellemmedlemsstaterneindbyrdesogmellemmedlemsstaterneogtredjelande ◄
(EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 117 af 5.5.1988, s. 33 (4055/86)
▼B
RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.4055/86
af22.december1986
►C1 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjeneste-
ydelserindenforsøtransportmellemmedlemsstaterneindbyrdesog
mellemmedlemsstaterneogtredjelande ◄
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til det af Kommissionen forelagte udkast til forord-
ning,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg(2),
og
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til traktatens artikel 3 indebærer Fællesskabets virke en
fjernelse af bindringerne for den frie bevægelighed for tjenesteydelser
mellem medlemsstaterne;
den frie udveksling af tjenesteydelser på transportområdet omfattes i
henhold til traktatens artikel 61 af bestemmelserne i afsnittet vedrørende
transport;
anvendelsen af dette princip inden for Fællesskabet er i øvrigt en
nødvendig forudsætning for, at der over for tredjelande kan føres en
effektivpolitik, der sigter mod at sikre den fortsatte anv endelse afkommercielle principper på søtransportområdet;
i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 954/79(
3) er der blandt andet
inden for konferencer på almindelige konkurrencevilkår adgang til den
del af linjefragterne, som ikke er forbeholdt nationale rederier itredjelande i henhold til De forenede Nationers konvention om enkodeks for linjekonferencer, når medlemsstaterne har ratificeret denne;
da kodeksen endnu ikke er ratificeret af alle medlemsstater, og da visse
tredjelande sandsynligvis ikke vil ratificere den, finder kodeksen endnuikke anvendelse på alle fællesskabsfarter og vil antagelig ikke ifremtiden finde anvendelse på visse af disse;
kodeksen finder kun anvendelse på linjekonferencer og på fragt, der
transporteres af disses medlemmer; men ikke på uafhængige linjer ellerrederier, der udfører massegodsfragt eller trampfart, hvor Fællesskabetønsker at bevare den frie og redelige konkurrence;
►
C1Fællesskabet tiltræder fuldt ud resolution nr. 2, der er vedtaget af
de befuldmægtigede i De Forenede Nationers konference om en kodeksfor linjekonferencer, og i hvilken det erklæres, at der, ud fra hensynet til
en harmonisk udvikling på søtransportområdet, ikke må lægges
hindringer i vejen for aktiviteter udøvet af linieskibe, der ikke eromfattet af konferencen, så længe princippet om loyal konkurrence påkommercielt grundlag respekteres; ◄
medlemsstaterne bekræfter, at de går ind for fri konkurrence, som er et
af de væsentligste karakteristika for bulktransport af såvel tørlast somflydende last, og de er overbevist om, at indførelse af lastfordeling idenne trafik vil få alvorlige følger for alle landes handelsinteresser, idetdet vil forøge transportomkostningerne i betydelig grad;
rederierne i Fællesskabet konfronteres i stigende grad med nye
restriktioner fra tredjelandes side i deres frihed til at udføre søtransportfor afskibere i deres hjemland, i andre medlemsstater eller i de1986R4055 — DA — 01.01.1987 — 000.001 — 2
(1) EFT nr. C 255 af 13. 10. 1986, s. 169.
(2) EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 178.
(3) EFT nr. L 121 af 17. 5. 1979, s. 1.
▼B
pågældende tredjelande, hvilket kan være til skade for Fællesskabets
farter som helhed;
nogle af de ovenfor nævnte restriktioner følger af bilaterale aftaler
mellem tredjelande og visse medlemsstater, medens andre restriktionerkommer til udtryk i bestemmelser i visse medlemsstaters lovgivningeller administrative praksis;
princippet om fri udveksling af tjenesteydelser bør derfor nu anvendes
på søtransportområdet mellem medlemsstaterne og mellem medlems-staterne og tredjelande, så eksisterende restriktioner gradvis fjernes, ogder ikke indføres nye restriktioner;
►
C1strukturen inden for skibsfarten i Fællesskabet gør det nødven-
digt, at denne forordning også gælder for statsborgere i medlemsstater,etableret uden for Fællesskabet, eller rederier etableret uden forFællesskabet og kontrolleret af statsborgere i medlemsstater, dersom
deres skibe er registreret i en medlemsstat i overensstemmelse med dens
lovgivning;
der bør fastsættes bestemmelser om rimelige overgangsperioder,
afhængige af de pågældende transporttypers beskaffenhed — ◄
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Fri adgang til at udføre søtransport mellem Fællesskabets
medlemsstater samt mellem medlemsstater og tredjelande gælder forstatsborgere i medlemsstaterne, såfremt de er hjemmehørende i en andenmedlemsstat end den person, for hvem søtransporten udføres.
2. Bestemmelserne i denne forordning gælder ligeledes for stats-
borgere i medlemsstaterne, såfremt de er hjemmehørende uden forFællesskabet, samt for rederier, der er etableret uden for Fællesskabet,men kontrolleret af statsborgere i en medlemsstat, for så vidt deres skibe
er registreret i denne medlemsstat i overensstemmelse med dennes
lovgivning.
3. Traktatens artikel 55 til 58 og 62 finder anvendelse på de forhold,
der er omfattet af denne forordning.
4. I denne forordning forstås ved søtransport mellem medlemssta-
terne samt mellem medlemsstater og tredjelande, såfremt den normaltudføres mod betaling:
a)søtransport inden for Fællesskabet
befordring af passagerer og gods med skib mellem en havn i en
medlemsstat og en havn eller et off-shore anlæg i en andenmedlemsstat;
b)trafik med tredjelande (third-country traffic)
befordring af passagerer og gods med skib mellem en havn i en
medlemsstat og en havn eller et off-shore anlæg i et tredjeland.
Artikel 2
Uanset artikel 1 skal de før den 1. juli 1986 gældende ensidige, nationale
restriktioner vedrørende sådan befordring af bestemte varer, som helteller delvis måtte være forbeholdt skibe, der sejler under det nationaleflag, ophæves gradvist og senest efter følgende tidsplan:
—befordring mellem medlemsstater med
skibe, der fører en medlemsstats flag: 31. december 1989
—befordring mellem medlemsstater og
tredjelande med skibe, der fører enmedlemsstats flag: 31. december 1991
—befordring mellem medlemsstater og
mellem medlemsstater og tredjelandemed andre skibe: 1. januar 1993.1986R4055 — DA — 01.01.1987 — 000.001 — 3
▼B
Artikel 3
Arrangementer om lastfordeling i bestående bilaterale aftaler mellem
medlemsstater og tredjelande, skal ophæves gradvis eller tilpasses ihenhold til artikel 4.
Artikel 4
1. Bestående arrangementer om lastfordeling, der ikke er ophævet
gradvis i henhold til artikel 3, tilpasses i overensstemmelse medfællesskabsforskrifterne og skal navnlig:
a) for så vidt angår trafik, som er omfattet af FNs kodeks for
linjekonferencer, være i overensstemmelse med denne kodeks ogmed medlemsstaternes forpligtelser i henhold til forordning (EØF) nr.
954/79;
b) for så vidt angår trafik, som ikke er omfattet af FNs kodeks for
linjekonferencer, tilpasses så snart som muligt og i hvert fald indenden 1. januar 1993, således at der ydes alle statsborgere iFællesskabet, som defineret ►
C1i artikel 1, en rimelig og fri
adgang uden forskelsbehandling ◄tilde lastandele, de pågældende
medlemsstater er berettiget til.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen underrettes straks om natio-
nale foranstaltninger; der træffes i medfør af stk. 1. Den
konsultationsprocedure, der blevindført v ed Rådets beslutning 77/587/EØF, finder anvendelse.
3. Medlemsstaterne skal i starten af hver sjette måned og derefter
hvert år foretage indberetning til Kommissionen om fremskridt medhensyn til den i stk. 1, litra b), nævnte tilpasning.
4. Opstår der vanskeligheder i forbindelse med tilpasningen af
arrangementer for at bringe dem i overensstemmelse med stk. 1, litrab), underretter den pågældende medlemsstat Rådet og Kommissionen. I
de tilfælde, hvor aftaler er uforenelige med stk. 1, litra b), og hvor den
pågældende medlemsstat anmoder herom, skal Rådet på forslag afKommissionen træffe passende foranstaltninger.
Artikel 5
1. Arrangementer om lastfordeling i fremtidige aftaler med tredje-
lande er forbudt bortset fra særlige tilfælde, hvor linje-rederierne i
Fællesskabet ellers ikke har faktisk mulighed for at besejle depågældende tredjelande. Under sådanne omstændigheder kan depågældende arrangementer tillades på de i artikel 6 fastsatte betingelser.
2. I de tilfælde, hvor et tredjeland søger at påtvinge arrangementer
om lastfordeling i forbindelse med transport af flydende eller fastmassegods, træffer Rådets passende foranstaltninger i overensstemmelsemed forordning (EØF) nr. 4058/86(
1).
Artikel 6
1. Hvis en medlemsstats statsborgere eller rederier som defineret i
artikel 1, stk. 1 og 2, befinder sig i eller risikerer at komme i ensituation, hvor de ikke har faktisk mulighed for at besejle et bestemt
tredjeland, underretter den pågældende medlemsstat de øvrige medlems-
stater og Kommissionen så hurtigt som muligt.
2. Rådet træffer med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen
afgørelse om de nødvendige foranstaltninger. Sådanne foranstaltningerkan under de i artikel 5, stk. 1, omhandlede omstændigheder omfatteforhandlinger om og indgåelse af arrangementer om lastfordeling.
3. Såfremt Rådet ikke har truffet afgørelse om de nødvendige
foranstaltninger inden seks måneder efter, at en medlemsstat har givetunderretning i henhold til stk. 1, kan den pågældende medlemsstat træffesådanne foranstaltninger, som på dette tidspunkt måtte være nødvendige1986R4055 — DA — 01.01.1987 — 000.001 — 4
(1) Se side 21 1 denne Tidende.
▼B
for at bevare en faktisk mulighed for besejling i overensstemmelse med
artikel 5, stk. 1.
4. Foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 3, skal være i
overensstemmelse med fællesskabsforskrifterne og give statsborgere
eller fællesskabsrederier som defineret i artikel 1, stk. 1 og 2, rimelig, friadgang uden forskelsbehandling til de relevante lastandele.
5. Medlemsstaterne og Kommissionen underrettes straks om natio-
nale foranstaltninger, der træffes i medfør af stk. 3. Denkonsultationsprocedure, der blevindført v ed Rådets beslutning 77/587/EØF, finder anvendelse.
Artikel 7
Rådet kan i overensstemmelse med de i traktaten fastsatte betingelser
udvide anvendelsesområdet for bestemmelserne i denne forordning til
også at omfatte tredjelandes statsborgere, der udfører søtransport, for så
vidt de er hjemmehørende i Fællesskabet.
Artikel 8
Med forbehold af traktatens bestemmelser om etableringsret kan en
person, der udfører søtransport, med henblik herpå midlertidigt etableresig i den medlemsstat, hvor søtransporten udføres; på samme vilkår somdem, der gælder for vedkommende lands egne statsborgere.
Artikel 9
Så længe bestemmelserne om restriktioner i adgangen til at udføre
søtransport stadig er i kraft, anvender den enkelte medlemsstat disse,uden forskelsbehandling på grundlag af nationalitet eller etableringssted,
på alle personer, der udfører søtransport som omhandlet i artikel 1, stk. 1
og 2.
Artikel 10
Medlemsstaterne skal, inden de vedtager love eller administrative
bestemmelser til gennemførelse af denne forordning, rådføre sig medKommissionen og meddele denne enhver bestemmelse, der vedtagesherefter.
Artikel 11
Rådet tager i overensstemmelse med de i traktaten fastsatte betingelser
denne forordning op til fornyet behandling inden 1. januar 1995.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1986R4055 — DA — 01.01.1987 — 000.001 — 5