1979R0270 — DA — 01.01.1995 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

A1 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994 (tilpasset ved Rådets beslutning 95/1EF, Euratom, EKSF) L 001 1 ..

NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).

▼B

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 270/79

af 6. februar 1979

om udbygning af landbrugskonsulentvirksomheden i Italien

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: En effektiv og harmonisk gennemførelse i Italien af den fælles landbrugspolitik med henblik på at råde bod på de alvorlige strukturelle mangler og den absolut utilstrækkelige produktivitet inden for landbruget i denne medlemsstat forudsætter en betydelig indsats med hensyn til oplysning og konsulentvirksomhed på landbrugsområdet; i mange regioner i Italien er der for tiden ikke nogen effektiv ordning vedrørende landbrugskonsulentvirksomhed; på grund af de stramme økonomiske og budgetmæssige forhold råder Den italienske Republik ikke over tilstrækkelige midler til at gøre en så betydelig indsats, som indførelsen af en sådan ordning, allerede højt udviklet i de øvrige medlemsstater, kræver; en effektiv landbrugskonsulentvirksomhed i Italien er af betydning for Fællesskabet og bidrager til virkeliggørelse af de i traktatens artikel 39, stk. 1, litra a), fastsatte mål, herunder de strukturændringer, som er nødvendige for, at fællesmarkedet kan fungere tilfredsstillende; disse foranstaltninger er derfor en fællesforanstaltning i henhold til artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 4 ); det bør fastsættes, på hvilke betingelser Fællesskabet skal deltage i finansieringen af en plan for konsulentvirksomhed, der udarbejdes og iværksættes af den pågældende medlemsstat; selv om det overlades til Den italienske Republik at udforme denne plan under hensyntagen til de eksisterende administrative strukturer, bør der fastsættes en række betingelser for at sikre den bedst mulige udnyttelse af Fællesskabets finansielle indsats; i denne plan skal indgå en konsulentordning, som ikke blot gør det muligt for landbrugerne at få løbende adgang til oplysning og rådgivning på landbrugsområdet, men som også skal hjælpe dem til at anvende disse oplysninger og denne rådgivning, således at de kan drage den størst mulige fordel deraf i deres egen situation; konsulentvirksomheden må ikke blot betragtes isoleret, men skal indgå i programmer og foranstaltninger for en harmonisk udvikling af landbruget, hvori konsulentvirksomhed, forskning og forsøgsvirksomhed samt faglig uddannelse af landbrugerne skal være tæt knyttet til hinanden; Fællesskabet skal kunne sikre, at de foranstaltninger, der træffes af Den italienske Republik, bidrager til at virkeliggøre målene for den fælles foranstaltning og opfylder de betingelser, som fællesskabsfinansieringen er underlagt; der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, som sikrer et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den stående Landbrugsstrukturkomité, nedsat i henhold til Rådets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugsstrukturpolitikken ( 5 ) og som indebærer høring af Komiteen for Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget i henhold til artikel 11 — 15 i forordning (EØF) nr. 729/70 vedrørende de finansielle aspekter — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. For at sikre landbrugerne i Italien løbende adgang til oplysning og rådgivning på landbrugsområdet og således bidrage til en forøgelse af produktiviteten og indtægterne samt tillade en modernisering af landbrugsbedrifterne, iværksættes der en fælles foranstaltning i henhold til artikel 6 i forordning (EØF) nr. 729/70 med henblik på at udvikle landbrugskonsulentvirksomheden i Italien i forbindelse med programmer og foranstaltninger til en harmonisk udvikling af landbruget.

2. Kommissionen kan i overensstemmelse med afsnit IV yde støtte til den fælles foranstaltning ved gennem Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget, udviklinssektionen, i det følgende benævnt »Fonden« at finansiere de foranstaltninger, som er nødvendige for iværksættelse af den i afsnit I omhandlede rammeplan for konsulentvirksomhed i landbruget, og som opfylder de i afsnit II og III fastsatte betingelser.

AFSNIT I

Rammeplan for konsulentvirksomhed i landbruget

Artikel 2

1. Rammeplanen for konsulentvirksomhed i landbruget skal omfatte:

a) indførelse af et uddannelsessystem for landbrugskonsulenter varetaget af en interregional institution for konsulentvirksomhed i landbruget, i det følgende benævnt »interregional institution«, sammensat af interregionale uddannelsescentre, i det følgende benævnt »centre« ►M2 , eller varetaget af andre landbrugsorganisationer, der er anerkendt af staten til uddannelse af konsulenter ◄ ;

b) ansættelse af de uddannede konsulenter ved gennemførelsen af programmer og foranstaltninger til en harmonisk udvikling af landbruget.

2. Rammeplanen udarbejdes af Den italienske Republik. Den har mindst samme varighed som den fælles foranstaltning. En fornyet gennemgang af planen skal finde sted mindst hvert fjerde år.

Artikel 3

Rammeplanen skal angive alle de elementer, der er nødvendige for dens bedømmelse, særlig:

1. For så vidt angår uddannelsen af konsulenter: a) de bestemmelser, der træffes for at fastlægge antallet af konsulenter, der skal uddannes eller omskoles ud fra de faktiske behov for konsulentvirksomhed på regionalt plan, samt for at sikre, at antallet af uddannede konsulenter hvert år imødekommer disse behov; b) retlig status, opbygning, funktion og driftsregler for den interregionale institution, herunder centrene, særlig: — sammensætning, funktion og arbejdsregler for den interregionale institutions bestyrelse, i hvilken de faglige organisationer skal være repræsenteret, — centrenes beliggenhed under hensyntagen til de specifikke behov for konsulentvirksomhed i de forskellige dele af Italien, — det forudsete lærerpersonales størrelse og kvalifikationer, — bestemmelser om finansieringen af den interregionale institution, herunder centrene; ▼M2 ba) de landbrugsorganisationer, der er anerkendt af staten til uddannelse af konsulenter; ▼B c) de betingelser, som skal være opfyldt af ansøgere med henblik på adgang til at følge uddannelses- og videreuddannelseskurserne for ledende, konsulenter, alment fungerende konsulenter og specialiserede konsulenter; d) de vigtigste regler for uddannelses- og efteruddannelseskurserne for konsulenter samt disse kursers indhold og varighed; e) de foranstaltninger, der træffes for at sikre lærerpersonalet en specialuddannelse.

2. For så vidt angår ansættelsen af konsulenter: a) de programmer og foranstaltninger til en harmonisk udvikling af landbruget, i forbindelse med hvilke konsulenterne ansættes; b) de prioriterede områder, som de i litra a) nævnte programmer og foranstaltninger vedrører; ▼M2 c) de konsulenttjenester, herunder de tjenester, der varetages af de organisationer, som konsulenterne skal tilknyttes, samt de kontrolforanstaltninger, der skal gælde for dem; ▼B d) de foranstaltninger, der træffes til sikring af, at de inden for rammerne af den fælles foranstaltning uddannede konsulenter, virkelig beskæftiges ►M2 af de i litra c) nævnte tjenester eller organisationer. ◄

Artikel 4

1. Den italienske Republik fremsender rammeplanen og resultatet af den fornyede gennemgang heraf til Kommissionen.

2. På anmodning af Kommissionen giver Den italienske Republik som led i de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3, supplerende oplysninger om elementer til brug ved bedømmelsen.

3. Kommissionen træffer afgørelse om godkendelse af rammenplanen i henhold til fremgangsmåden i artikel 14 og efter høring af Fondskomiteen, hvad angår de finansielle aspekter.

AFSNIT II

Uddannelse af landbrugskonsulenter

Artikel 5

1. Den interregionale institution har navnlig til opgave:

a) at uddanne og efteruddanne ledende konsulenter, alment fungerende konsulenter og specialiserede konsulenter;

b) at udarbejde — i nært samarbejde med sagkyndigt personale, der er beskæftiget inden for forskning og konsulentvirksomhed, og med universiteterne — programmer for uddannelse og efteruddannelse af konsulenter;

c) at tilrettelægge — med regelmæssige mellemrum — seminarer med deltagelse af konsulenterne og lærerstaben ved den interregionale institution, med henblik på at vurdere resultaterne af konsulentvirksomheden og i medfør heraf foreslå sådanne tilpasninger, som eventuelt måtte blive en følge på uddannelsesområdet;

d) at undersøge og udforme hensigtsmæssige metoder for konsulentvirksomhed svarende til landbrugernes problemer i de forskellige områder, samt at udarbejde overslag over uddannelsesbehovet under hensyntagen til de resultater, som er opnået af konsulenter ansat i forbindelse med de i artikel 3, nr. 2, litra a), anførte programmer og foranstaltninger.

2. Centrene skal have en fast lærerstab, som er kompetent i de i artikel 7, stk. 1, nævnte fag. Viser det sig nødvendigt, kan der midlertidigt ansættes personale fra universiteter, forskningsinstitutter og andre institutioner med henblik på undervisning i særlige fag.

Artikel 6

Adgang til de i artikel 7 omhandlede uddannelseskurser har ansøgere med følgende kvalifikationer i forbindelse med virksomhed som landbrugskonsulent:

a) eksamensbevis fra en højere læreanstalt på landbrugsområdet, når der er tale om ledende konsulenter;

b) mindst eksamensbevis for landbrugsuddannelse på gymnasieniveau med efterfølgende hensigtsmæssig specialuddannelse eller tilsvarende faglig erfaring, når der er tale om specialiserede konsulenter;

c) minst eksamensbevis for landbrugsuddannelse på gymnasieniveau, når der der er tale om alment fungerende konsulenter.

Enhver ansøger skal desuden være kvalificeret til at udøve virksomhed som landbrugskonsulent. Der lægges overvejende vægt på faglig erfaring med landbrugsspørgsmål. Denne erfaring er strengt nødvendig for ledende konsulenter og for ansøgere med eksamensbeviser, der ikke ligger på universitetsniveau.

Artikel 7

▼M2

1. De i artikel 3, stk. 1, litra d), omhandlede uddannelseskurser skal gøre det muligt for personer, som opfylder de i artikel 6 anførte betingelser, at erhverve sig den fornødne viden alt efter deres opgaver, navnlig inden for følgende områder:

— landbrugskonsulentvirksomhed,

— forvaltning af landbrugsbedrifter,

— udarbejdelse af planer for konkret forbedring af bedriften i henhold til forordning (EØF) nr. 797/85 ( 6 ),

— teknik og metoder for kvalitativ forbedring af produktionen,

— produktionsmetoder, som er forenelige med kravet om beskyttelse af miljøet og naturressourcerne,

— udarbejdelse og gennemførelse af de i artikel 3, stk. 2, litra a), omhandlede programmer og foranstaltninger samt andre emner i forbindelse med disse programmer eller foranstaltninger,

— sociologi på landbrugsområdet og psykologi,

— anvendelse af ny teknologi inden for edb eller telematik til landbrugsinformation og -konsulentvirksomhed.

▼B

2. Grundkurserne omfatter mindst ni måneders teoretisk og praktisk uddannelse.

3. Den italienske Republik træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at de således uddannede konsulenters viden til stadighed holdes a jour.

AFSNIT III

Ansættelse af landbrugskonsulenter

▼M2

Artikel 8

1. De konsulenter, der uddannes i henhold til artikel 7, beskæftiges i forbindelse med gennemførelsen af de i artikel 3, stk. 2, litra a), omhandlede programmer eller foranstaltninger.

2. Italien drager omsorg for, at mindst 60 % af de konsulenter, der uddannes i henhold til artikel 7, stk. 1, ansættes i Mezzogiorno. Endvidere drager Italien omsorg for, at de uddannede konsulenter fordeles rimeligt i de forskellige områder under hensyn til situationen i disse områder og til de heraf følgende behov.

3. Italien giver i påkommende tilfælde hvert år meddelelse om:

— de dispositioner, der er truffet for at sikre, at konsulenterne kun udøver konsulentvirksomhed med udelukkelse af enhver aktivitet af administrativ eller anden art, der ikke har relation til sådan virksomhed;

— fordelingen af de hvert år uddannede konsulenter på de forskellige områder, idet der skelnes mellem alment fungerende, specialiserede og ledende konsulenter.

4. Kommissionen afgiver udtalelse om de i stk. 3 omhandlede emner efter fremgangsmåden i artikel 14.

▼M2 —————

▼B

AFSNIT IV

Finansielle og almindelige bestemmelser

Artikel 10

1. Den fælles foranstaltning forventes gennemført på tolv år fra datoen for anvendelsen af denne forordning.

2. De samlede forudsete udgifter til den fælles foranstaltning, der påhviler Fonden, beløber sig til 66 millioner europæiske regningsenheder.

3. Artikel 6, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 729/70 gælder for nærværende forordning.

Artikel 11

1. Fonden deltager i de af Den italienske Republik afholdte udgifter til den i afsnit II omhandlede uddannelse af landbrugskonsulenter med et beløb på højst 6 millioner europæiske regningsenheder inden for følgende grænser:

a) i den indledende fase på to år, 150 000 regningsenheder til specialuddannelse af lærere og 50 000 regningsenheder til driftsomkostningerne for den interregionale institution;

b) derefter og for en periode på ti år: — 180 000 regningsenheder årligt til omkostningerne til drift af den interregionale institution, herunder centrene, — 400 000 regningsenheder årligt til de udgifter, der afholdes i form af godtgørelse for kursusdeltagelse inden for en beløbsramme på 2 000 regningsenheder pr. studerende ►M2 der uddannes af de i artikel 2, stk. 1, litra a), omhandlede centre eller organisationer ◄ . Ikke anvendte midler kan overføres til de følgende år.

2. Den italienske Republik refunderer Fonden dennes andel i den godtgørelse, der er nævnt i stk. 1, litra b), andet led, for så vidt angår konsulenter, der ikke faktisk i mindst 3 år arbejder med de opgaver, som de er blevet uddannet til.

►M2

3. Fonden refunderer Italien udgifterne ved ansættelse af konsulenter i henhold til følgende bestemmelse:

Det refusionsberettigede maksimumsbeløb pr. konsulent, der er uddannet i henhold til artikel 7, stk. 1, og nyligt ansat i overensstemmelse med artikel 8, er på 12 500 ECU. Refusionssatsen er ◄ 50 % for de konsulenter, der ansættes i Mezzogiorno og 40 % for de øvrige. Fondens intervention strækker sig over en periode på højst 6 års arbejde som konsulent. For gradvis at aftrappe det refunderede beløb pr. konsulent, herefter benævnt »årlige præmie«, skal følgende koefficienter finde anvendelse: 1,25 for det første år, 1,15 for det andet, 1,05 for det tredje, 0,95 for det fjerde, 0,85 for det femte og 0,75 for det sjette år.

Ved udløbet af hver 3-årig periode og på forslag af Kommissionen tager Rådet ovennævnte beløb op til behandling og træffer afgørelse om en eventuel tilpasning heraf i forhold til de faktiske lønstigninger i Italien.

4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.

Artikel 12

1. Ansøgninger om refusion af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede udgifter vedrører de udgifter, der er afholdt af Den italienske Republik inden for et kalenderår, og indsendes til Kommissionen inden den 1. juli det følgende år.

2. Forskud kan bevilges afhængigt af de finansieringsbestemmelser, som af Den italienske Republik vedtages for den interregionale institution, herunder centrene.

3. Ansøgninger om udbetaling af den i artikel 11 stk. 3, omhandlede årlige præmie indsendes af Den italienske Republik inden den 16. marts hvert år for de konsulenter, der er ansat pr. 1. januar samme år. Ansøgninger om præmier for konsulenter, der indtræder i tjenesten efter den 1. januar, indgår i ansøgningerne for det følgende år, og præmien betales pro rata i forhold til det tidsrum, vedkommende har gjort tjeneste.

4. Afgørelser om støtte fra Fonden træffes i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70.

5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.

Artikel 13

Hvert år inden den 1. august forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af den i nærværende forordning fastsatte fælles foranstaltning. Den italienske Republik fremsender til Kommissionen alle nødvendige oplysninger med henblik herpå.

Artikel 14

1. Når der henvises til fremgangsmåden fastsat i denne artikel, indbringes sagen for Den stående Landbrugsstrukturkomité af dennes formand enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.

▼

2. Kommissionens repræsentant forelægger i komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

▼B

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som finder anvendelse straks. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overensstemmelse med udtalelsen fra Den stående Landbrugsstrukturkomité, meddeles de omgående til Rådet af Kommissionen; i så fald kan Kommissionen udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i indtil én måned efter meddelelsen.

Rådet kan inden en måned med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse.

Artikel 15

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Forordningen anvendes, så snart Rådet har truffet afgørelse om Kommissionens forslag om ændring af forordning (EØF) nr. 729/70.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

( 1 ) EFT nr. C 169 af 14. 7. 1978, s. 7.

( 2 ) EFT nr. C 239 af 9. 10. 1978, s. 56.

( 3 ) Udtalelse afgivet den 19. 10. 1978 (endnu ikke offentliggjort i EFT).

( 4 ) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.

( 5 ) EFT nr. 136 af 17. 12. 1962, s. 2892/62.

( 6 ) EFT nr. L 93 af 30. 3. 1985, s. 1.