1992R2913 — DA — 01.01.2014 — 006.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Ændret ved:





Berigtiget ved:







NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).









▼B

RÅDETS FORORDNING (EGF) Nr. 2913/92

af 12. oktober 1992

om indførelse af en EF-toldkodeks







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Fællesskabets grundlag er en toldunion; af hensyn til Fællesskabets erhvervsdrivende og toldadministrationerne bør toldforskrifterne, som hidtil har været spredt over en mængde fællesskabsforordninger og -direktiver, samles i en kodeks; dette er af væsentlig betydning med henblik på det indre marked; en sådan EF-toldkodeks, i det følgende benævnt »kodeks«, bør indeholde de nuværende toldforskrifter; der bør dog foretages ændringer i disse forskrifter, således at de kan foreligge i en mere sammenhængende og forenklet form, og at der ved udbedring af visse mangler kan vedtages udtømmende EF-forskrifter på dette område; ud fra idéen om det indre marked bør kodeksen indeholde de generelle regler og procedurer, som kan sikre anvendelsen af de toldmæssige og andre ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er indført på fællesskabsplan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og tredjelande, herunder de landbrugs- og handelspolitiske foranstaltninger under hensyntagen til disse fælles politikkers krav; det forekommer hensigtsmæssigt at præcisere, at denne kodeks finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser, der er fastsat på andre områder; sådanne særlige regler kan bl.a. findes eller blive indført som led i landbrugsbestemmelserne, de statistiske bestemmelser, de handelspolitiske bestemmelser og bestemmelserne om egne indtægter; for at tilgodese såvel toldadministrationernes behov for at sikre en korrekt anvendelse af forskrifterne, som de erhvervsdrivendes ret til at opnå ligebehandling, bør der skabes vidtgående kontrolmuligheder for administrationerne og indføres klageadgang for de erhvervsdrivende; gennemførelsen af en sådan klageadgang vil i Det Forenede Kongerige gøre det nødvendigt at indføre nye administrative procedurer, og dette kan først ske fra den 1. januar 1995; af hensyn til udenrigshandelens store betydning for Fællesskabet bør toldformaliteter og toldkontrol undgås eller i det mindste begrænses mest muligt; det bør sikres, at denne kodeks anvendes ensartet, og med henblik derpå bør der fastlægges en fællesskabsprocedure, hvorved der kan vedtages gennemførelsesbestemmelser inden for rimelige frister; der bør nedsættes et toldkodeksudvalg, som kan sikre et snævert og effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for området; ved vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelser til denne kodeks bør der så vidt muligt skabes grundlag for forebyggelse af svig eller uregelmæssigheder, som kan skade De Europæiske Fællesskabers almindelige budget — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER







KAPITEL 1

ANVENDELSESOMRÅDE OG GRUNDLÆGGENDE DEFINITIONER

Artikel 1

Toldforskrifterne udgøres af denne kodeks og de gennemførelsesbestemmelser, som Fællesskabet eller medlemsstaterne vedtager. Kodeksen gælder med forbehold af særlige bestemmelser på andre områder,

— i samhandelen mellem Fællesskabet og tredjelande

— for varer, der henhører under Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab eller Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.

Artikel 2

1. Medmindre der gælder andre bestemmelser, enten ifølge internationale konventioner eller sædvane af begrænset geografisk og økonomisk rækkevidde eller i henhold til autonome fællesskabsforanstaltninger, finder Fællesskabets toldforskrifter ensartet anvendelse i hele Fællesskabets toldområde.

2. Visse af toldforskrifterne kan også finde anvendelse uden for Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlige forskrifter eller som følge af internationale aftaler.

Artikel 3

▼

1. Fællesskabets toldområde omfatter:

— Kongeriget Belgiens område

— Kongeriget Danmarks område, med undtagelse af Færøerne og Grønland

— Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964 mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Schweiz)

— Den Hellenske Republiks område

— Kongeriget Spaniens område, med undtagelse af Ceuta og Melilla

▼M1

— Den Franske Republiks område, med undtagelse af de oversøiske territorier og Saint-Pierre og Miquelon ►M8 ————— ◄

▼

— Irlands område

— Den Italienske Republiks område, med undtagelse af kommunerne Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone

— Storhertugdømmet Luxembourgs område

— Kongeriget Nederlandenes område i Europa

— Republikken Østrigs område

— Den Portugisiske Republiks område

▼M1

— Republikken Finlands område

▼

— Kongeriget Sveriges område

— Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands område samt Kanaløerne og øen Man

▼A2

— Den Tjekkiske Republiks område

— Republikken Estlands område

— Republikken Cyperns område

— Republikken Letlands område

— Republikken Litauens område

— Republikken Ungarns område

— Republikken Maltas område

— Republikken Polens område

— Republikken Sloveniens område

— Den Slovakiske Republiks område

▼M5

— Republikken Bulgariens område

— Rumæniens område.

▼M7

— Republikken Kroatiens område.

▼M1

2. følgende områder beliggende uden for medlemsstaternes område anses for at være en del af Fællesskabets toldområde, jf. dog de relevante konventioner og traktater, der måtte gælde for disse områder:

a) FRANKRIG Fyrstendømmet Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal officiel de la république française af 27. september 1963, s. 8679)

b) CYPERN Baseområderne Akrotiri og Dhekelia, hvorover Det Forenede Kongerige udøver overhøjhed, som fastlagt i den traktat om oprettelse af Republikken Cypern, der blev undertegnet i Nicosia den 16. august 1960 (Det Forenede Kongeriges traktatsamling nr. 4 (1961), Cmnd. 1252).

▼B

3. Fællesskabets toldområde omfatter ligeledes søterritoriet, indre farvande og luftrum hørende til medlemsstaterne og de områder, der er omhandlet i stk. 2, med undtagelse af søterritoriet, indre farvande og luftrum hørende til områder, der ifølge stk. 1 ikke indgår i Fællesskabets toldområde.

Artikel 4

I denne kodeks forstås ved:

1) person: — en fysisk person — en juridisk person — hvis gældende forskrifter giver mulighed herfor, en sammenslutning af personer, som anerkendes at have rets- og handleevne uden at have fået tillagt status som juridisk person

2) person etableret i Fællesskabet — for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit sædvanlige opholdssted dér — for så vidt angår en juridiskperson eller en sammenslutning af personer: en person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde eller et fast driftssted dér

3) toldmyndigheder: myndigheder, der bl.a. har beføjelse til at håndhæve toldforskrifterne

4) toldsted: ethvert kontor, hvor alle eller en del af de formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne, kan opfyldes

▼M4

4a) indgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvortil varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, straks skal transporteres, og hvor de underkastes en passende risikobaseret indgangskontrol

4b) indførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal udføres

4c) udførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der forlader Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal afsluttes

4d) udgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor varer skal frembydes, før de forlader Fællesskabets toldområde, og hvor de vil blive underkastet toldkontrol for så vidt angår anvendelsen af udførselsformaliteter, og en passende risikobaseret kontrol

▼B

5) afgørelse: enhver forvaltningsakt vedrørende toldforskrifter, hvorved der tages stilling til et konkret tilfælde, og som har retsvirkning for en eller flere personer, hvis identitet kendes eller kan fastslås; ►M1 dette udtryk omfatter bl.a. en bindende oplysning i henhold til artikel 12 ◄

6) toldmæssig status: en vares status som fællesskabsvare eller som ikke-fællesskabsvare

7) fællesskabsvarer: varer, som ▼M1 — fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde på de i artikel 23 omhandlede betingelser, uden at der i dem indgår varer, som er indført fra lande eller områder, der ikke udgør en del af Fællesskabets toldområde. Varer, der er fremstillet af varer, som er henført under en suspensionsprocedure, anses ikke for at have status som fællesskabsvarer i de tilfælde med særlig økonomisk betydning, der er fastsat efter udvalgsproceduren ▼B — er indført fra lande eller områder, der ikke udgør en del af Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning — er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udelukkende af de i andet led omhandlede varer eller af de i første og andet led omhandlede varer

8) ikke-fællesskabsvarer: andre varer end de under nr. 7) omhandlede. Når fællesskabsvarer forlader Fællesskabets toldområde, mister de deres toldmæssige status som sådanne, jf. dog artikel 163 og 164

9) toldskyld: en persons forpligtelse til at betale de importafgifter (toldskyld ved indførsel) eller eksportafgifter (toldskyld ved udførsel), der efter gældende fællesskabsbestemmelser anvendes for bestemte varer

10) importafgifter: — told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved indførsel af varer — ►M1 ————— ◄ afgifter ved indførsel, der fastsættes som led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af landbrugsprodukter

11) eksportafgifter: — told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved udførsel af varer — ►M1 ————— ◄ afgifter ved udførsel, der fastsættes som led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af landbrugsprodukter

12) debitor: enhver person, der er forpligtet til at betale en toldskyld

13) toldmyndighedernes tilsyn: enhver handling, myndighederne generelt udfører for at sikre overholdelsen af toldforskrifterne og, i givet fald, af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivet toldtilsyn

▼M4

14) toldkontrol: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne, med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af toldbestemmelserne og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus; disse handlinger kan omfatte undersøgelse af varerne, verifikation af dataene i en angivelse og kontrol af elektroniske eller skriftlige dokumenters eksistens og ægthed, gennemsyn af virksomhedernes regnskaber, forretningsbøger, korrespondance og andre optegnelser, kontrol med transportmidler, med bagage og andre effekter, som personer fører med sig, og administrative undersøgelser og lignende handlinger

▼B

15) en vares toldmæssige bestemmelse eller anvendelse: a) henførsel af varen under en toldprocedure b) dens indførsel i frizone eller frilager c) dens genudførsel fra Fællesskabets toldområde d) dens tilintetgørelse e) dens afståelse til statskassen

16) toldprocedure: a) overgang til fri omsætning b) forsendelse c) toldoplag d) aktiv forædling e) forarbejdning under toldkontrol f) midlertidig indførsel g) passiv forædling h) udførsel

17) toldangivelse: den handling, ved hvilken en person i behørig form og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville angive en vare til en bestemt toldprocedure

18) klarerer: den person, der foretager toldangivelse i eget navn, eller den, i hvis navn toldangivelse foretages

19) frembydelse for toldvæsenet: underretning af toldmyndighederne på den foreskrevne måde om varernes tilstedeværelse på toldstedet eller et andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller godkendt

20) frigivelse af en vare: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er fastsat under den toldprocedure, som varen er henført under

21) brugeren af en procedure: den person, for hvis regning toldangivelsen foretages, eller den person, som nævnte persons rettigheder og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til

22) bevillingshaver: den person, der har fået meddelt en bevilling

23) gældende bestemmelser: fællesskabsbestemmelserne eller nationale bestemmelser

▼M3

24) udvalgsprocedure: den i artikel 247 og 247a eller den i artikel 248 og 248a nævnte procedure.

▼M4

25) risiko: sandsynligheden for at en hændelse opstår i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, og som — forhindrer en korrekt anvendelse af EF-foranstaltninger eller nationale foranstaltninger eller — bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare eller — udgør en trussel mod Fællesskabets sikkerhed, folkesundheden, miljøet eller forbrugerne

26) risikoforvaltning: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene. Dette indebærer aktiviteter som indsamling af data og oplysninger, analyse og vurdering af risici, fastsættelse og indledning af tiltag og regelmæssig kontrol og tilsyn med processen og dens resultater baseret på internationale, EF- og nationale kilder og strategier.

▼B







KAPITEL 2

FORSKELLIGE ALMINDELIGE BESTEMMELSER ISÆR VEDRØRENDE PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL TOLDFORSKRIFTERNE







Afdeling 1

Ret til at lade sig repræsentere

Artikel 5

1. På de betingelser, der er fastsat i artikel 64, stk. 2, og med forbehold af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 243, stk. 2, litra b), kan en person lade sig repræsentere over for toldmyndighederne med henblik på at foretage de handlinger og opfylde de formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne.

2. Repræsentationsforholdet kan være

— direkte, når repræsentanten handler i en anden persons navn og for anden persons regning

— indirekte, når repræsentanten handler i eget navn, men for en anden persons regning.

På deres områder kan medlemsstaterne forbeholde retten til at udfærdige toldangivelser efter reglerne for:

— direkte repræsentation, eller

— indirekte repræsentation

ved at kræve, at repræsentanten skal være en toldklarerer, der udøver sin virksomhed i de pågældende områder.

3. Bortset fra de i artikel 64, st. 2, litra b), og stk. 3, omhandlede tilfælde skal repræsentanten være etableret i Fællesskabet.

4. Repræsentanten skal erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte repræsentation og være i besiddelse af en fuldmagt.

Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, eller som erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, uden at være i besiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egen regning.

5. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning, dokumentation for hans fuldmagt.

▼M4







Afdeling 1A

Autoriserede økonomiske operatører

Artikel 5a

1. Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, på grundlag af kriterierne i stk. 2 status som autoriseret økonomisk operatør til enhver økonomisk operatør, der er etableret på Fællesskabets toldområde.

En autoriseret økonomisk operatør skal kunne udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol og/eller forenklinger, der omhandles i toldbestemmelserne.

Status som autoriseret økonomisk operatør skal i henhold til reglerne og betingelserne i stk. 2 anerkendes af toldmyndighederne i alle medlemsstater med forbehold af toldkontrol. Toldmyndighederne skal på grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør og under forudsætning af, at kravene vedrørende de konkrete forenklinger, som Fællesskabets toldlovgivning giver mulighed for, er opfyldt, godkende operatøren til at kunne benytte denne forenkling.

2. Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør skal omfatte

— tidligere tilfredsstillende opfyldelse af toldkravene

— et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol

— om nødvendigt bevis for økonomisk solvens og

— hvor det er relevant, overholdelse af passende sikkerheds- og sikringsstandarder.

Udvalgsproceduren anvendes til at fastsætte reglerne for:

— indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør

— indrømmelse af tilladelse til at kunne benytte forenklinger

— fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og godkendelse

— arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes med hensyn til sikkerhedsrelateret toldkontrol under hensyntagen til reglerne for almindelig risikostyring

— samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder.

samt på hvilke betingelser:

— en godkendelse kan begrænses til en eller flere medlemsstater

— status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages, og

— kravet om at være etableret i Fællesskabet kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler.

▼B







Afdeling 2

Afgørelser om anvendelse af toldforskrifterne

Artikel 6

1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse om anvendelse af toldforskrifterne, skal han fremlægge alle de oplysninger og dokumenter, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffe afgørelse.

2. Afgørelsen skal træffes og meddeles ansøgeren hurtigst muligt.

Når en anmodning om afgørelse fremsættes skriftligt, skal afgørelsen træffes inden for en frist, som fastsættes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, regnet fra den dato, hvor toldmyndighederne har modtaget anmodningen. Den skal meddeles ansøgeren skriftligt.

Denne frist kan dog overskrides, når det ikke er muligt for toldmyndighederne at overholde den. I så fald skal de pågældende myndigheder underrette ansøgeren herom inden udløbet af den ovenfor fastsatte frist og angive årsagerne til fristens overskridelse, samt hvilken ny frist de skønner nødvendig for at træffe afgørelse.

3. En skriftlig afgørelse skal begrundes af toldmyndighederne, når den ikke imødekommer en anmodning, eller den har negative følger for den person, den er rettet til. Den i artikel 243 hjemlede klageadgang skal angives i afgørelsen.

4. Det kan fastsættes, at bestemmelserne i stk. 3, første punktum, ligeledes finder anvendelse på andre afgørelser.

Artikel 7

Bortset fra de i artikel 244, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne afgørelser fuldbyrdes omgående af toldmyndighederne.

Artikel 8

1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, annulleres, hvis den er truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger, når

— ansøgeren vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de var urigtige eller ufuldstændige, og

— den ikke kunne være blevet truffet på grundlag af rigtige og fuldstændige oplysninger.

2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den annullerede afgørelse blev truffet.

Artikel 9

1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, tilbagekaldes eller ændres i andre tilfælde end de i artikel 8 omhandlede, hvis en eller flere af betingelserne for, at den blev truffet, ikke var eller ikke længere er opfyldt.

2. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, kan tilbagekaldes, hvis modtageren ikke overholder en forpligtelse, der i givet fald påhviler ham i kraft af denne afgørelse.

3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

4. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen får virkning fra datoen for meddelelsen herom. Toldmyndighederne kan dog undtagelsesvis og i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt.

Artikel 10

Artikel 8 og 9 anfægter ikke nationale regler, hvorefter en afgørelse ikke har virkning, eller mister sin virkning af årsager, som ikke specifikt har med toldforskrifterne at gøre.







Afdeling 3

Oplysninger

Artikel 11

1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger om anvendelsen af toldforskrifterne.

En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en import- eller eksporttransaktion, der overvejes konkret.

2. Oplysningerne meddeles ansøgeren vederlagsfrit. Hvis toldmyndighederne herved pådrager sig særlige udgifter, f.eks. til analyser eller ekspertudtalelser for varerne eller til disses tilbagesendelse til ansøgeren, kan disse udgifter kræves afholdt af ansøgeren.

▼M1

Artikel 12

1. Toldmyndighederne meddeler bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger efter skriftlig anmodning og efter regler, der fastsættes efter udvalgsproceduren.

2. Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne over for modtageren, for så vidt angår henholdsvis tariferingen af en vare og bestemmelsen af en vares oprindelsesstatus.

Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne for varer, for hvilke toldformaliteterne opfyldes efter tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne.

Med hensyn til oprindelse anvendes formaliteterne for anvendelse af artikel 22 og 27.

3. Modtageren skal kunne godtgøre, at der på alle måder er overensstemmelse:

— for så vidt angår en tariferingsoplysning: mellem den angivne vare og den i oplysningen beskrevne vare

— for så vidt angår en oprindelsesoplysning: mellem på en ene side den pågældende vare og de omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus, og på den anden side de varer og de omstændigheder, der er beskrevet i oplysningen.

4. En bindende tariferingsoplysning er gyldig i seks år og en bindende oprindelsesoplysning i tre år regnet fra meddelelsestidspunktet. Uanset artikel 8 annulleres de, hvis de bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.

5. Bindende oplysninger ophører med at være gyldige efter følgende regler:

a) En tariferingsoplysning ophører med at være gyldig, når den: i) efter vedtagelsen af en forordning ikke er i overensstemmelse med de således fastsatte retsregler ii) ikke længere er forenelig med fortolkningen af en af de i artikel 20, stk. 6, omhandlede nomenklaturer: — på fællesskabsplan ved en ændring af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur eller ved en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol, eller — på internationalt plan ved en tariferingsudtalelse eller ved en ændring af de forklarende bemærkninger til nomenklaturen i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, der er vedtaget af Verdenstoldorganisationen, som blev oprettet i 1952 under navnet »Toldsamarbejdsrådet« iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at denne tilbagekaldelse eller ændring meddeles modtageren. Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde, er datoen for offentliggørelsen af de nævnte foranstaltninger eller, for så vidt angår internationale foranstaltninger, datoen for offentliggørelsen af en meddelelse fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

b) En oprindelsesoplysning ophører med at være gyldig, når den: i) efter vedtagelsen af en forordning eller af en aftale indgået af Fællesskabet ikke er i overensstemmelse med de således fastsatte retsregler ii) ikke længere er forenelig: — på fællesskabsplan med de forklarende bemærkninger og de udtalelser, der er vedtaget til fortolkning af bestemmelserne, eller med en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol — på internationalt plan med den aftale om oprindelsesregler, der er udarbejdet af Verdenshandelsorganisationen (WTO), eller med de forklarende bemærkninger eller udtalelser om oprindelse, der er vedtaget til fortolkning af denne aftale iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9, forudsat at det på forhånd meddeles modtageren. Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde er den dato, der angives ved offentliggørelsen af de ovennævnte foranstaltninger, eller, hvad angår de internationale foranstaltninger, den dato, som er angivet i meddelelsen fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende.

▼M1

6. Modtageren af en bindende oplysning, der i henhold til stk. 5, ►C1 litra a), nr. ii) eller iii), ◄ eller litra b), nr. ii) eller iii), ophører med at være gyldig, kan fortsat anvende den i en periode på seks måneder efter tidspunktet for denne offentliggørelse eller meddelelse, når han på grundlag af den bindende oplysning før vedtagelsen af de pågældende foranstaltninger gennem en bindende og endelig kontrakt har forpligtet sig til køb eller salg af den pågældende vare. Er der tale om produkter, for hvilke der ved opfyldelsen af toldformaliteterne forelægges import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, træder gyldighedsperioden for den pågældende licens eller attest dog i stedet for perioden på seks måneder.

I de i stk. 5, litra a), nr. i), og litra b), nr. i), nævnte tilfælde kan der i forordningen eller aftalen fastsættes en frist, inden for hvilken første afsnit finder anvendelse.

7. Anvendelse på de i stk. 6 fastsatte betingelser af tariferingen eller oprindelsesbestemmelsen i den bindende oplysning gælder kun ved:

— fastlæggelse af import- eller eksportafgifter

— beregning af eksportrestitutioner og af alle andre beløb, der ydes ved indførsel eller udførsel inden for rammerne af en fælles landbrugspolitik

— anvendelse af import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester, som fremlægges ved opfyldelse af formaliteterne med henblik på antagelsen af toldangivelsen vedrørende den pågældende vare, for så vidt disse licenser eller attester er udstedt på grundlag af ovennævnte oplysning.

Efter proceduren i artikel 38 i Rådets forordning 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer ( 4 ) og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger vedrørende de fælles markedsordninger kan der endvidere i særlige tilfælde, hvor der er risiko for forstyrrelse af ordningerne under den fælles landbrugspolitik, træffes afgørelse om fravigelse af stk. 6.

▼B







Afdeling 4

Andre bestemmelser

▼M4

Artikel 13

1. Toldmyndighederne kan i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat ved gældende bestemmelser, gennemføre enhver kontrolforanstaltning, de anser for at være nødvendig for at sikre, at toldbestemmelser og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, anvendes korrekt. Med henblik på en korrekt anvendelse af fællesskabslovgivningen kan der udføres toldkontrol i et tredjeland, hvis der er en international aftale herom.

2. Anden toldkontrol end stikprøver baseres på risikoanalyse, der anvender elektroniske analyseredskaber med henblik på at identificere og angive omfanget af risici og udforme de nødvendige foranstaltninger til at vurdere risiciene på grundlag af kriterier, der er udarbejdet på nationalt plan, på EF-plan og i givet fald på internationalt plan.

Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge en fælles ramme for risikoforvaltning og for at fastlægge fælles kriterier og prioriterede kontrolområder.

Medlemsstaterne indfører i samarbejde med Kommissionen et elektronisk system til gennemførelse af risikoforvaltning.

3. Udføres kontrollen af andre myndigheder end toldmyndighederne, skal denne kontrol udføres under nøje koordinering med toldmyndighederne og så vidt overhovedet muligt på samme tid og samme sted.

4. Inden for rammerne af den kontrol, der er fastsat i denne artikel, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, f.eks. veterinær- og politimyndigheder, videregive data, de har modtaget i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og tilstedeværelse af varer, der ikke har fællesskabsstatus, til hinanden, til medlemsstaternes toldmyndigheder eller til Kommissionen, hvis dette er påkrævet for at minimere risikoen.

Videregivelse af fortrolige oplysninger til toldmyndighederne eller andre myndigheder (f.eks. efterretningstjenesterne) i tredjelande er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, og såfremt de gældende bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger overholdes, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 5 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 6 ).

▼B

Artikel 14

Enhver person, som direkte eller indirekte er berørt af transaktioner, der udføres som led i varehandelen, skal, uanset hvilken metode der anvendes, med henblik på anvendelse af toldforskrifterne og på toldmyndighedernes begæring inden for de af disse fastsatte frister indgive alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt assistance.

▼M4

Artikel 15

Enhver oplysning af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Den må ikke videregives af de kompetente myndigheder uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har meddelt den. Videregivelse af oplysninger er tilladt, for så vidt de kompetente myndigheder måtte være forpligtet hertil ifølge gældende bestemmelser, navnlig i forbindelse med en retssag. Offentliggørelse eller videregivelse af oplysninger skal ske under fuld overholdelse af gældende bestemmelser vedrørende beskyttelse af personoplysninger, navnlig direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.

▼B

Artikel 16

Alle berørte personer skal, uanset hvilken metode der anvendes, med henblik på toldkontrollen opbevare de dokumenter, der er omhandlet i artikel 14, i den periode, der er fastsat i gældende bestemmelser, og i mindst tre kalenderår. Denne frist gælder fra udgangen af det år, hvor

a) angivelserne om overgang til fri omsætning eller om udførsel er blevet antaget, for så vidt angår andre varer overgået til fri omsætning end dem, der er omhandlet i litra b), eller varer, der er angivet til udførsel

b) varer, der er overgået til fri omsætning til nedsat eller nul-importafgift på grund af deres anvendelse til særlige formål, ophører med at være undergivet toldtilsyn

c) toldproceduren afsluttes for varer, som er henført under en anden toldprocedure

d) varer, der er indført i frizone eller frilager, forlader den pågældende virksomhed.

Hvis toldmyndighederne foretager kontrol vedrørende en toldskyld, og det viser sig nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, opbevares dokumenterne ud over den i stk. 1 fastsatte frist så længe, at korrektionen kan foretages og kontrolleres, jf. dog artikel 221, stk. 3, andet punktum.

Artikel 17

Når der fastsættes tidsfrister, datoer eller terminer i toldforskrifterne med henblik på disses anvendelse, kan en sådan frist kun forlænges, og en dato eller termin kan udskydes, hvor det udtrykkeligt er fastsat i de pågældende forskrifter.

▼M1

Artikel 18

1. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes ved bestemmelse af varers tarifering og fastlæggelse af importafgifter, fastsættes en gang om måneden. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den næstsidste arbejsdag i måneden. Disse kurser anvendes i hele den følgende måned.

Hvis en kurs, der anvendes ved månedens begyndelse, afviger mere en 5 % fra den kurs, der offentliggøres den næstsidste arbejdsdag inden den 15. i samme måned, anvendes sidstnævnte kurs fra den 15. og indtil den pågældende måneds udgang.

2. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes som led i toldforskrifterne i andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes en gang om året. De kurser, der anvendes ved denne omregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende den første arbejdsdag i oktober, med virkning fra den 1. januar det følgende år. Hvis denne kurs ikke foreligger for en given valuta, anvendes som omregningskurs for den pågældende valuta kursen på den dag, for hvilken der senest er offentliggjort en kurs i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Toldmyndighederne kan — opad eller nedad — afrunde det beløb, der fremkommer ved omregning til deres nationale valuta af et beløb fastsat i ecu, når det anvendes til andre formål end bestemmelse af varers tarifering eller fastlæggelse af import- eller eksportafgifter.

Beløbet må efter afrunding højst afvige fra det oprindelige beløb med 5 %.

Toldmyndighederne kan opretholde en uændret modværdi i national valuta af et beløb fastsat i ecu, hvis omregning af dette beløb ved den årlige tilpasning i henhold til stk. 2, inden ovennævnte afrunding foretages, fører til en ændring af den i national valuta udtrykte modværdi på mindre en 5 % eller til en lavere modværdi.

▼B

Artikel 19

Det fastsættes efter udvalgsproceduren, i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser der kan gives tilladelse til at forenkle anvendelsen af toldforskrifterne.







AFSNIT II

ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTERNE SAMT DE ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE







KAPITEL 1

DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS TOLDTARIF OG TARIFERING AF VARER

Artikel 20

1. Hvis der opstår toldskyld, er grundlaget for de efter lovgivningen skyldige afgifter De Europæiske Fællesskabers Toldtarif.

2. De andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen, finder i givet fald anvendelse i henhold til varernes tarifering i tariffen.

3. De Europæiske Fællesskabers Toldtarif består af:

a) Den Kombinerede Nomenklatur

b) enhver anden nomenklatur, hvori Den Kombinerede Nomenklatur indgår helt eller delvis eller med tilføjelse af yderligere underopdelinger, og som er opstillet i henhold til særlige fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af toldmæssige foranstaltninger i forbindelse med varehandelen

c) de satser og andre opkrævningselementer, der normalt finder anvendelse for varer, der er omfattet af Den Kombinerede Nomenklatur, for så vidt angår: — told, og — ►M1 ————— ◄ afgifter ved indførsel, der fastsættes som led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af landbrugsprodukter

d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som Fællesskabet har indgået med tredjelande eller grupper af lande, og hvorved der indrømmes præferencetoldbehandling

e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fællesskabet til fordel for visse lande, landegrupper eller områder

f) de autonome suspensionsforanstaltninger, hvorved der fastsættes nedsættelse af eller fritagelse for importafgifter gældende for visse varer

g) de andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved andre fællesskabsforskrifter.

4. Med forbehold af reglerne om enhedstoldsatser, finder de i stk. 3, litra d), e) og f), omhandlede foranstaltninger på klarererens anmodning anvendelse i stedet for de i litra c) omhandlede, når de pågældende varer opfylder de for førstnævnte foranstaltninger fastsatte betingelser. Anmodningen kan indgives efterfølgende, så længe betingelserne herfor er opfyldt.

5. Er anvendelsen af de i stk. 3, litra d), e) og f), omhandlede foranstaltninger begrænset til kun at omfatte et vist importvolumen, ophører den:

a) for så vidt angår toldkontingenter, når begrænsningen for importvolumen er nået

b) for så vidt angår toldlofter, når Kommissionen udsteder en forordning herom.

6. Tarifering af en vare består i, at det efter de gældende regler fastslås:

a) hvilken underposition i Den Kombinerede Nomenklatur eller i en anden af de i stk. 3, litra b), omhandlede nomenklaturer

b) hvilken underposition i enhver anden nomenklatur, der gengiver Den Kombinerede Nomenklatur helt eller delvis, eventuelt med yderligere underopdelinger, og som er fastsat ved særlige fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af andre foranstaltninger end toldmæssige foranstaltninger som led i varehandelen

den pågældende vare henhører under.

Artikel 21

1. De toldlempelser, som visse varer kan være omfattet af på grund af deres art eller deres særlige anvendelsesformål, er undergivet betingelser, der fastsættes efter udvalgsproceduren. Hvis der kræves bevilling, finder artikel 86 og 87 anvendelse.

2. I stk. 1 forstås ved »toldlempelser« enhver nedsættelse eller suspension — også som led i et toldkontingent — af importafgiften som defineret i artikel 4, nr. 10.







KAPITEL 2

VARERS OPRINDELSE







Afdeling 1

Varers ikke-præferenceoprindelse

Artikel 22

I artikel 23 til 26 defineres varers ikke-præferenceoprindelse med henblik på

a) anvendelse af De Europæiske Fællesskabers Toldtarif med undtagelse af de i artikel 20, stk. 3, litra d) og e), nævnte foranstaltninger

b) anvendelse af de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i de særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen

c) udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikater.

Artikel 23

1. Varer anses for at have oprindelse i et bestemt land, når de fuldt ud er fremstillet i dette land.

2. Ved varer, der fuldt ud er fremstillet i et land, forstås:

a) mineralske produkter, der er udvundet i landet

b) vegetabilske produkter, der er høstet i landet

c) levende dyr, der er født og opdrættet i landet

d) produkter, der hidrører fra levende dyr, der opdrættes i landet

e) produkter, der hidrører fra jagt og fiskeri i landet

f) produkter, der hidrører fra havfiskeri uden for et lands søterritorium fra skibe, som er registreret i landet eller anmeldt til landets skibsregister og fører landets flag, samt andre produkter, der optages fra havet på samme betingelser

g) varer, der fremstilles om bord på fabriksskibe af de i litra f) nævnte produkter, som har oprindelse i dette land, såfremt fabriksskibene er registreret i landet eller anmeldt til landets skibsregister og fører landets flag

h) produkter, der udvindes af havbunden eller havundergrunden uden for søterritoriet, hvis det pågældende land har eneret på udnyttelse af denne havbund eller havundergrund

i) affald og skrot, der fremkommer ved fremstillingsprocesser, samt varer ude af brug, når de er indsamlet i landet og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer

j) varer, der i landet udelukkende er fremstillet af de under litra a) til i) nævnte varer eller af deres biprodukter på ethvert fremstillingstrin.

3. Ved anvendelse af stk. 2 omfatter begrebet »land« og »område« også det pågældende lands søterritorium.

Artikel 24

En vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen.

Artikel 25

Forarbejdning eller bearbejdning, hvorom det fastlås, eller hvorom konstaterede kendsgerninger berettiger til en formodning om, at den udelukkende har haft til formål at omgå bestemmelser, der i Fællesskabet anvendes for varer fra bestemte lande, kan på ingen måde medføre, at de således frembragte varer i medfør af artikel 24, anses for at have oprindelse i det land, hvor forarbejdningen eller bearbejdningen er foretaget.

Artikel 26

1. Det kan i toldforskrifterne eller andre særlige fællesskabsforskrifter fastsættes, at der skal forelægges bevis for varernes oprindelse i form af et dokument.

2. Selv om et sådant dokument forelægges, kan toldmyndighederne, når der foreligger alvorlig tvivl, kræve yderligere dokumentation forelagt for at sikre, at oprindelsen er i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i toldforskrifterne herom.







Afdeling 2

Varers præferenceoprindelse

Artikel 27

De betingelser, som gælder, for at varer kan opnå oprindelsesstatus og dermed være omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra d) eller e), omhandlede foranstaltninger, fastsættes i præferenceoprindelsesreglerne.

Disse regler fastsættes

a) for varer, der er omhandlet i de i artikel 20, stk. 3, litra d), nævnte aftaler, i de pågældende aftaler

b) for varer, der er omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra e), omhandlede præferencetoldforanstaltninger, efter udvalgsproceduren.







KAPITEL 3

VARERS TOLDVÆRDI

Artikel 28

Dette kapitel indeholder bestemmelserne for toldværdiansættelse med henblik på anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers Toldtarif samt de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen.

Artikel 29

1. Toldværdien af indførte varer er transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg til udførsel til Fællesskabets toldområde, i givet fald justeret i henhold til artikel 32 og 33, når:

a) der ikke er fastsat begrænsninger med hensyn til køberens rådighed over eller anvendelse af varerne ud over sådanne begrænsninger, som: — er pålagt eller krævet ifølge lovgivningen eller af de offentlige myndigheder i Fællesskabet — begrænser det geografiske område, hvor varerne kan videresælges, eller — ikke i væsentlig grad påvirker varernes værdi

b) salget eller prisen ikke er betinget af vilkår eller ydelser, hvis værdi ikke kan bestemmes med hensyn til de varer, som skal værdiansættes

c) ingen del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller anvendelse af varerne fra købernes side direkte eller indirekte tilfalder sælgeren, medmindre der kan foretages en passende justering efter artikel 32, og

d) køberen og sælgeren ikke er indbyrdes afhængige, eller, hvis dette er tilfældet, når transaktionsværdien kan antages som værdigrundlag i henhold til stk. 2.

2.

a) Ved afgørelsen af, om transaktionsværdien kan antages ved anvendelse af stk. 1, er det forhold, at køberen og sælgeren er indbyrdes afhængige, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til at betragte transaktionsværdien som uantagelig. Om nødvendigt må de særlige omstændigheder ved salget undersøges, og transaktionsværdien godkendes, hvis dette afhængighedsforhold ikke har påvirket prisen. Hvor toldmyndighederne ud fra de oplysninger, der er meddelt af klarereren, eller som stammer fra andre kilder, har anledning til at formode, at afhængighedsforholdet har påvirket prisen, gøres klarereren opmærksom herpå, og der gives denne rimelig mulighed for at svare. Hvis klarereren fremsætter anmodning herom, gives toldmyndighedernes begrundelser skriftligt.

b) Ved salg mellem indbyrdes afhængige personer godkendes transaktionsværdien, og varerne værdiansættes i henhold til stk. 1, når klarereren kan påvise, at værdien ligger meget nær en af de i det følgende nævnte værdier på samme eller omtrent samme tidspunkt: i) transaktionsværdien ved salg mellem køber og sælger, som ikke i noget særligt tilfælde er indbyrdes afhængige, af tilsvarende eller lignende varer ved udførsel til Fællesskabet ii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat efter artikel 30, stk. 2, litra c) iii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat efter artikel 30, stk. 2, litra d). Ved anvendelse af ovennævnte kriterier tages der tilbørligt hensyn til forskelle, som beror på de forskellige handelsled, varemængder, de i artikel 32 nævnte elementer og omkostninger, som afholdes af sælgeren ved salg, hvor køberen og sælgeren ikke er indbyrdes afhængige, og som sælgeren ikke afholder ved salg, hvor køberen og sælgeren er indbyrdes afhængige.

c) De under litra b) anførte kriterier skal anvendes på klarerens initiativ og kun for at foretage en sammenligning. Alternative transaktionsværdier kan ikke fastsættes i henhold til litra b).

3.

a) Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller yde til fordel for denne, for de indførte varer, og som omfatter alle de betalinger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser. Betaling skal ikke nødvendigvis ske i kontanter. Den kan finde sted ved akkreditiver eller omsætningspapirer og kan foretages direkte eller indirekte.

b) De aktiviteter, herunder markedsføring, køberen udfører for egen regning bortset fra sådanne, for hvilke der sker justering i henhold til artikel 32, betragtes ikke som indirekte betaling til sælgeren, selv om det kan anses, at sælgeren drager nytte af dem, eller at de er blevet udført med hans godkendelse, og omkostningerne ved disse aktiviteter lægges ikke til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales ved de indførte varers toldværdiansættelse.

Artikel 30

1. Når toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til artikel 29, gennemgås stk. 2, litra a), litra b), litra c) og litra d) i nævnte rækkefølge, indtil der findes et litra, hvorefter toldværdien kan fastsættes, dog således at litra c) og litra d) på klarererens anmodning kan komme til anvendelse i omvendt rækkefølge; kun hvor toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til et givet litra, kan bestemmelserne i det umiddelbart efterfølgende litra anvendes i den i dette stykke fastlagte rækkefølge.

2. Ved anvendelse af denne artikel fastsættes toldværdien ved anvendelse af:

a) transaktionsværdien af tilsvarende varer, som sælges til udførsel til Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

b) transaktionsværdien af lignende varer, som sælges til udførsel til Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

c) en værdi baseret på enhedsprisen ved salg i Fællesskabet af den største samlede mængde af de indførte varer eller tilsvarende eller lignende indførte varer til personer, der ikke er afhængige af sælgerne

d) en beregnet værdi, der udgør summen af: — prisen for eller værdien af materialer og fabrikation eller andre arbejdsprocesser ved fremstilling af de indførte varer — et beløb for avancer og generalomkostninger svarende til, hvad der almindeligvis indgår i salg af varer af samme art eller beskaffenhed som de varer, der skal værdiansættes, og som fremstilles af producenter i udførselslandet til udførsel til Fællesskabet — prisen for eller værdien af de i artikel 32, stk. 1, litra e), omhandlede elementer.

3. Yderligere betingelser og gennemførelsesbestemmelser til stk. 2 fastsættes efter udvalgsproceduren.

Artikel 31

1. Hvis toldværdien af varerne ikke kan fastsættes i henhold til artikel 29 eller 30, fastsættes den på grundlag af de foreliggende data i Fællesskabet og ifølge rimelige fremgangsmåder, der er forenelige med grundprincipperne og de almindelige bestemmelser:

— i aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel ►M1 fra 1994 ◄

— i artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel ►M1 fra 1994 ◄

— og bestemmelserne i dette kapitel.

2. Ved anvendelse af stk. 1 kan toldværdien ikke fastsættes på grundlag af:

a) salgsprisen i Fællesskabet for varer, der er fremstillet i Fællesskabet

b) et system, hvorefter den højeste af to mulige værdier anvendes ved toldværdiansættelsen

c) vareprisen på udførselslandets hjemmemarked

d) andre produktionsomkostninger end de beregnede værdier, der er fastsat for tilsvarende eller lignende varer i henhold til artikel 30, stk. 2, litra d)

e) priser ved udførsel til et land, der ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde

f) minimumstoldværdier, eller

g) vilkårlige eller fiktive værdier.

Artikel 32

1. Ved fastsættelse af toldværdi i henhold til artikel 29 lægges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer:

a) følgende elementer, i den udstrækning de afholdes af køberen, men ikke er indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varerne: i) provision og mæglerhonorar, dog ikke indkøbsprovision ii) prisen for beholdere, som ved toldbehandling betragtes som udgørende en del af selve varen iii) prisen for emballage omfattende såvel arbejdsløn som materialer

b) den forholdsmæssigt udregnede værdi af de herunder nævnte varer og tjenesteydelser, når de leveres direkte eller indirekte af køberen uden beregning eller til nedsat pris til brug ved fremstilling og salg til udførsel af de indførte varer, for så vidt denne værdi ikke er indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i) materialer, komponenter, dele og lignende elementer, som indgår i de indførte varer ii) værktøj, matricer, forme og lignende genstande, der anvendes ved fremstilling af de indførte varer iii) materialer, der forbruges ved fremstillingen af de indførte varer iv) ingeniørarbejde eller udviklingsarbejde, kunst- og designarbejde, tegninger og skitser, som udføres andetsteds end i Fællesskabet, og som er nødvendige for fremstillingen af de indførte varer

c) royalties og licensafgifter vedrørende varer, der skal værdiansættes, som køberen er forpligtet til at betale direkte eller indirekte som betingelse for salg af de varer, der skal værdiansættes, for så vidt sådanne royalties og licensafgifter ikke er indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales

d) værdien af enhver del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller anvendelse af de indførte varer, som direkte eller indirekte tilfalder sælgeren

i) transport- og forsikringsomkostninger for de indførte varer, og ii) omkostninger ved lastning og håndtering i forbindelse med transporten af de indførte varer e) indtil varernes indførselssted i Fællesskabets toldområde.

2. Ethvert element, som i henhold til denne artikel lægges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, baseres udelukkende på objektive og målelige oplysninger.

3. Ved fastsættelse af toldværdien må der intet lægges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, hvis det ikke er hjemlet i denne artikel.

4. I dette kapitel forstås ved »indkøbsprovision« beløb, som en importør betaler sin agent for en tjenesteydelse, som har bestået i, at denne har repræsenteret ham ved indkøb af de varer, der skal værdiansættes.

5. Uanset stk. 1, litra c),

a) lægges omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de indførte varer i Fællesskabet ikke til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer, ved fastsættelsen af toldværdien, og

b) lægges betalinger, der foretages af køberen til gengæld for retten til at forhandle eller videresælge de indførte varer, ikke til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer, hvis disse betalinger ikke er en betingelse for salg til udførsel af de til Fællesskabet indførte varer.

Artikel 33

Toldværdien omfatter ikke følgende elementer, hvis de er særskilt angivet i forhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer:

a) transportomkostninger for varerne efter ankomsten til indførselsstedet i Fællesskabets toldområde

b) omkostninger vedrørende bygnings-, installations- eller monteringsarbejder, vedligeholdelse eller teknisk bistand, som er udført efter indførslen, for så vidt angår indførte varer, såsom industrianlæg, -maskiner eller -materiel

c) renter i henhold til en af køberen indgået finansieringsordning, som vedrører købet af indførte varer, uanset om finansieringen tilvejebringes af sælgeren, et pengeinstitut eller en anden person, forudsat at finansieringsordningen er indgået skriftligt, og at køberen på forlangende kan påvise, at: — sådanne varer faktisk sælges til den pris, der angives som den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, og — den angivne rentesats ikke overstiger det normale niveau for sådanne transaktioner i det land og på det tidspunkt, hvor finansieringen tilvejebringes

d) omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de indførte varer i Fællesskabet

e) indkøbsprovision

f) importafgifter og andre afgifter, som skal betales i Fællesskabet i forbindelse med indførsel eller salg af varerne.

Artikel 34

Der kan udfærdiges særlige regler efter udvalgsproceduren med henblik på toldværdiansættelse af databærere til brug i databehandlingsudstyr og indeholdende data eller instruktioner.

Artikel 35

▼M3

Hvis der ved toldværdiansættelse af en vare indgår elementer, der er angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor ansættelsen finder sted, anvendes den kurs, der er behørigt offentliggjort af de på området kompetente myndigheder.

▼B

Kursen skal så fyldestgørende som muligt afspejle den ved handelsforhold gængse kurs for den pågældende valuta, udtrykt i den pågældende medlemsstats valuta, og anvendes i en periode, som fastsættes efter udvalgsproceduren.

Hvis en sådan kurs ikke forefindes, fastsættes den vekselkurs, der skal anvendes, efter udvalgsproceduren.

Artikel 36

1. Dette kapitel berører ikke de særlige bestemmelser, der gælder ved toldværdiansættelse af varer, som overgår til fri omsætning efter at være angivet til en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.

2. Uanset artikel 29, 30 og 31 kan toldværdifastsættelsen for letfordærvelige varer, der sædvanligvis leveres i kommission, efter anmodning fra klarereren foretages efter forenklede regler, som fastlægges for hele Fællesskabet efter udvalgsproceduren.







AFSNIT III

BESTEMMELSER, DER GÆLDER FOR VARER, SOM FØRES IND I FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE, INDTIL DE ER ANGIVET TIL DERES TOLDMÆSSIGE BESTEMMELSE ELLER ANVENDELSE







KAPITEL 1

INDFØRSEL AF VARER I FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE

▼M4

Artikel 36a

1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er omfattet af en summarisk angivelse, bortset fra varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område.

2. Den summariske angivelse skal indgives til indgangstoldstedet.

Toldmyndighederne kan tillade, at den summariske angivelse indgives til et andet toldsted, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for indgangstoldstedet.

Toldmyndighederne kan tillade, at indgivelse af den summariske angivelse erstattes af indgivelse af en meddelelse og adgang til dataene i en summarisk angivelse i den erhvervsdrivendes elektroniske system.

3. Den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde.

4. Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge:

— inden for hvilken tidsfrist den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde

— reglerne for undtagelser fra og variationer i den i første led nævnte tidsfrist, og

— under hvilke betingelser man kan dispensere fra eller tilpasse kravet om en summarisk angivelse,

efter særlige omstændigheder og for så vidt angår visse typer vareforsendelser, transportmåder eller økonomiske operatører, eller når der ifølge internationale aftaler gælder særlige sikringsordninger.

Artikel 36b

1. Udvalgsproceduren anvendes til at fastsætte et fælles datasæt og -format for den summariske angivelse, som skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalyse og korrekt gennemførelse af toldkontrol, navnlig af sikkerhedshensyn, under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis, hvor dette er relevant.

2. Den summariske angivelse skal indgives i elektronisk form. Der kan benyttes handels-, havne- eller transportoplysninger, hvis disse indeholder de nødvendige oplysninger.

Toldmyndighederne kan antage papirbaserede summariske angivelser under særlige omstændigheder, hvis de opfylder samme niveau for risikoforvaltning som det, der gælder for summariske angivelser i elektronisk form.

3. Den summariske angivelse skal indgives af den person, som fører varerne ind på Fællesskabets toldområde, eller som overtager ansvaret for transporten af varerne hertil.

4. Uanset forpligtelserne for den i stk. 3 nævnte person kan den summariske angivelse i stedet indgives af:

a) den person, i hvis navn de i stk. 3 nævnte personer handler, eller

b) enhver person, der kan frembyde de pågældende varer eller få dem frembudt for de kompetente toldmyndigheder, eller

c) en repræsentant for en af de personer, der er nævnt i stk. 3 eller i litra a) eller b).

5. Den i stk. 3 og 4 nævnte person skal på den pågældendes anmodning have tilladelse til at ændre en eller flere oplysninger i den summariske angivelse, efter at den er indgivet. Det må dog ikke være muligt at foretage ændringer, efter at toldmyndighederne

a) har meddelt den person, der har indgivet den summariske angivelse, at de agter at undersøge varerne, eller

b) har fastslået, at de pågældende oplysninger ikke er korrekte, eller

c) har tilladt fjernelse af varerne.

Artikel 36c

1. Indgangstoldstedet kan fritage for summarisk angivelse i relation til varer, for hvilke der var indgivet en angivelse før udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i artikel 36a, stk. 3 eller 4. I så fald skal toldangivelsen i det mindste indeholde de nødvendige data for den summariske angivelse, og indtil toldangivelsen er antaget i overensstemmelse med artikel 63, skal den have samme status som en summarisk angivelse.

Toldmyndighederne kan tillade, at toldangivelsen indgives til et indførselstoldsted, som ikke er indgangstoldstedet, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for indgangstoldstedet.

2. Hvis toldangivelsen indgives på anden måde end i elektronisk form, underkaster toldmyndighederne dataene samme niveau af risikoforvaltning som det, der gælder for summariske angivelser i elektronisk form.

▼B

Artikel 37

1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er straks ved indførslen undergivet toldtilsyn. De kan underkastes ►M4 toldkontrol ◄ efter gældende bestemmelser.

2. De forbliver under tilsyn så længe det er nødvendigt for at fastslå deres toldmæssige status, og for ikke-fællesskabsvarers vedkommende og med forbehold af artikel 82, stk. 1, indtil de enten skifter toldmæssig status eller indføres i frizone eller frilager eller genudføres eller tilintetgøres efter artikel 182.

Artikel 38

1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, skal omgående af den person, der foretager denne indførsel, og i givet fald, ad den af toldmyndighederne anviste vej og på den af disse myndigheder anviste måde befordres:

a) til det af toldmyndighederne anviste toldsted eller til et andet af disse myndigheder anvist eller godkendt sted

b) til en frizone, hvis indførslen af varerne i denne frizone finder sted direkte: — ad sø- eller luftvejen, eller — over land og ikke over nogen anden del af Fællesskabets toldområde, når det drejer sig om en frizone, der støder op til landgrænsen mellem en medlemsstat og et tredjeland.

2. Enhver person, som overtager transporten af varerne, efter at de er blevet ført ind i Fællesskabets toldområde bl.a. efter omladning, hæfter for opfyldelsen af den i stk. 1 omhandlede forpligtelse.

3. Med varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, sidestilles varer, som, selv om de endnu befinder sig uden for dette toldområde, ►M4 kan underkastes toldkontrol ◄ af en medlemsstats toldmyndigheder i medfør af gældende bestemmelser, især som følge af en overenskomst mellem denne medlemsstat og et tredjeland.

4. Stk. 1, litra a), er ikke til hinder for anvendelse af gældende bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende turist-, grænse- eller posttrafikken eller vedrørende trafik uden nævneværdig økonomisk betydning, når toldtilsynet og mulighederne for toldkontrol ikke indskrænkes herved.

▼M4

5. Stk. 1-4 samt artikel 36a-36c og artikel 39-53 finder ikke anvendelse på varer, der midlertidigt har forladt Fællesskabets toldområde, mens de transporteres med skib eller fly mellem to punkter inden for dette område, forudsat at transporten er sket ad en direkte rute og med rutefly eller ruteskib uden stop uden for Fællesskabets toldområde.

▼B

6. Stk. 1 finder ikke anvendelse på varer, der befinder sig om bord på skibe eller luftfartøjer, som passerer gennem medlemsstaternes søterritorium eller luftrum, når de ikke som bestemmelsessted har en havn eller lufthavn i disse medlemsstater.

Artikel 39

1. Kan den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse ikke opfyldes som følge af hændelige omstændigheder eller force majeure, skal den person, som forpligtelsen påhviler, eller enhver anden person, der optræder i hans sted, omgående underrette toldmyndighederne om dette forhold. Er varerne ikke blevet fuldstændig tilintetgjort som følge af disse hændelige omstændigheder eller dette tilfælde af force majeure, skal toldmyndighederne endvidere underrettes om det nøjagtige sted, hvor varerne befinder sig.

2. Er et skib eller luftfartøj som omhandlet i artikel 38, stk. 6, som følge af hændelige omstændigheder eller force majeure nødt til at anløbe en havn eller forblive midlertidigt i Fællesskabets toldområde uden at kunne opfylde den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse, underretter den person, der har ført det pågældende skib eller luftfartøj ind i det pågældende toldområde, eller enhver anden person, der optræder i hans sted, omgående toldmyndighederne om dette forhold.

3. Toldmyndighederne bestemmer, hvilke forholdsregler der skal træffes, for at der kan føres toldtilsyn med de varer, der er omhandlet i stk. 1, samt de varer, der befinder sig om bord på et skib eller et luftfartøj som omhandlet i stk. 2, for at det i givet fald kan sikres, at varerne senere befordres til et toldsted eller ethvert andet af toldmyndighederne anvist eller godkendt sted.







KAPITEL 2

FREMBYDELSE AF VARER FOR TOLDVÆSENET

▼M4

Artikel 40

Varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, frembydes for toldvæsenet af den person, der har ført varerne ind i dette toldområde, eller i givet fald af den person, som overtager ansvaret for transporten af varerne, efter at de er blevet indført, med undtagelse af varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område. Den person, der frembyder varerne, skal henvise til den summariske angivelse eller toldangivelse, der tidligere er indgivet vedrørende varerne.

▼B

Artikel 41

Artikel 40 er ikke til hinder for anvendelse af særlige bestemmelser for varer, der

a) medføres af rejsende

b) henføres under en toldprocedure uden at blive frembudt for toldvæsenet.

Artikel 42

Når varerne er blevet frembudt for toldvæsenet, kan der med toldmyndighedernes tilladelse foretages besigtigelse eller udtages stikprøver med henblik på at få disse varer angivet til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.







KAPITEL 3

▼M4

LOSNING AF VARER, DER ER FREMBUDT FOR TOLDVÆSENET

▼M4 —————

▼B

Artikel 46

1. Varerne kan kun med toldmyndighedernes tilladelse losses eller omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, og kun på steder anvist eller godkendt af disse myndigheder.

En sådan tilladelse er imidlertid ikke nødvendig, når en overhængende fare kræver, at alle varerne eller en del af dem losses. Toldmyndighederne underrettes i så fald omgående herom.

2. Toldmyndighederne kan med henblik på kontrol af såvel varerne som det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, til enhver tid kræve, at varerne losses og pakkes ud.

Artikel 47

Varerne må ikke uden toldmyndighedernes tilladelse fjernes fra det sted, hvor de oprindelig var anbragt.







KAPITEL 4

FORPLIGTELSE TIL AT ANGIVE DE FOR TOLDVÆSENET FREMBUDTE VARER TIL EN TOLDMÆSSIG BESTEMMELSE ELLER ANVENDELSE

Artikel 48

Ikke-fællesskabsvarer, der er frembudt for toldvæsenet, skal angives til en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, der er tilladt for sådanne ikke-fællesskabsvarer.

Artikel 49

1. Varer, der er omfattet af en summarisk angivelse, skal underkastes formaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse inden for følgende frister:

a) 45 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt angår varer, der forsendes ad søvejen

b) 20 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt angår varer, der forsendes ad anden vej end søvejen.

2. Når omstændighederne berettiger dertil, kan toldmyndighederne fastsætte en kortere frist eller forlænge de i stk. 1 omhandlede frister. Forlængelsen må imidlertid ikke overstige det reelle behov under de pågældende omstændigheder.







KAPITEL 5

MIDLERTIDIG OPBEVARING AF VARER

Artikel 50

Varer, der har været frembudt for toldvæsenet, og som afventer angivelse til toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, har efter frembydelsen status som varer under midlertidig opbevaring. Sådanne varer benævnes i det følgende »varer under midlertidig opbevaring«.

Artikel 51

1. Varer under midlertidig opbevaring må kun befinde sig på steder, der er godkendt af toldmyndighederne, og på betingelser, som disse fastsætter.

2. Toldmyndighederne kan kræve, at ihændehaveren af varerne stiller sikkerhed for betaling af toldskyld, der måtte opstå i henhold til artikel 203 eller 204.

Artikel 52

Varer under midlertidig opbevaring må kun underkastes behandlinger, der tjener til varernes bevarelse i uændret stand, uden at præsentationsmåden eller de tekniske egenskaber ændres, jf. dog artikel 42.

Artikel 53

1. Toldmyndighederne træffer straks alle nødvendige foranstaltninger, herunder salg, for at få afklaret situationen vedrørende varer, for hvilke der ikke inden for de i artikel 49 fastsatte frister er blevet påbegyndt toldbehandling med henblik på deres angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.

2. Toldmyndighederne kan for ihændehaverens regning og risiko lade de pågældende varer flytte til et særligt sted under deres tilsyn, indtil situationen er afklaret.







KAPITEL 6

BESTEMMELSER VEDRØRENDE IKKE-FÆLLESSKABSVARER, DER HAR VÆRET FORSENDT UNDER EN FORSENDELSESPROCEDURE

Artikel 54

Artikel 38, bortset fra stk. 1, litra a), samt artikel 39 til 53 finder ikke anvendelse på varer, som ved deres indførsel i Fællesskabets toldområde allerede er henført under en forsendelsesprocedure.

Artikel 55

Så snart ikke-fællesskabsvarer, der har været forsendt under en forsendelsesprocedure, ankommer til bestemmelsesstedet i Fællesskabets toldområde og er blevet frembudt for toldvæsenet efter de gældende forskrifter for forsendelse, finder artikel ►M1 42 ◄ til 53 anvendelse.







KAPITEL 7

ANDRE BESTEMMELSER

Artikel 56

Når omstændighederne kræver det, kan toldmyndighederne lade de for toldvæsenet frembudte varer tilintetgøre. Toldmyndighederne underretter varernes ihændehaver herom. Udgifterne i forbindelse med tilintetgørelsen påhviler ihændehaveren.

Artikel 57

Konstaterer toldmyndighederne, at varer er indført i Fællesskabets toldområde på ikke forskriftsmæssig vis, eller at de ikke er blevet undergivet toldtilsyn, træffer de alle nødvendige foranstaltninger, herunder salg af varerne, for at afklare situationen vedrørende disse varer.







AFSNIT IV

TOLDMÆSSIG BESTEMMELSE ELLER ANVENDELSE







KAPITEL 1

GENERELT

Artikel 58

1. Medmindre andet er fastsat, kan varer, uden hensyn til deres art, mængde, oprindelse, afsendelsesland eller bestemmelsessted, på et hvilket som helst tidspunkt på de fastsatte betingelser angives til enhver toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.

2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for sådanne forbud eller restriktioner, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.







KAPITEL 2

TOLDPROCEDURER







Afdeling 1

Henførsel af varer under en toldprocedure

Artikel 59

1. For alle varer, som skal henføres under en toldprocedure, skal der indgives en angivelse til den pågældende toldprocedure.

2. Fællesskabsvarer, som angives til udførsel, passiv forædling, forsendelse eller oplæggelse på toldoplag, er undergivet toldtilsyn fra antagelsen af toldangivelsen og indtil det tidspunkt, hvor de forlader Fællesskabets toldområde eller tilintetgøres, eller indtil toldangivelsen erklæres ugyldig.

Artikel 60

Hvis der i toldforskrifterne ikke er regler derom, fastlægger medlemsstaterne, hvilken kompetence de forskellige toldsteder på deres område har, i givet fald under hensyntagen til varernes art eller den toldprocedure, hvorunder de skal henføres.

Artikel 61

Toldangivelsen foretages

a) skriftligt

b) på edb, når dette er tilladt i medfør af bestemmelser fastsat efter udvalgsproceduren eller tilladt af toldmyndighederne, eller

c) mundtligt, eller ved at ihændehaveren af de nævnte varer i kraft af enhver anden handling udtrykker vilje om at henføre dem under en toldprocedure, hvis dette er tilladt i henhold til bestemmelser fastlagt efter udvalgsproceduren.







A.

Skriftlig angivelse







I.

Normal fremgangsmåde

Artikel 62

1. Skriftlig angivelse foretages på en formular, der er i overensstemmelse med den med henblik herpå fastlagte officielle model. Angivelsen skal være underskrevet og indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.

2. Med angivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.

Artikel 63

Angivelser, der opfylder betingelserne i artikel 62, antages straks af toldmyndighederne, hvis de varer, angivelserne vedrører, frembydes for toldvæsenet.

Artikel 64

1. Med forbehold af artikel 5 kan toldangivelsen foretages af enhver person, som for det kompetente toldvæsen kan frembyde — eller lade frembyde — den pågældende vare samt fremlægge — eller lade fremlægge — alle dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen af bestemmelserne vedrørende den toldprocedure, som varen angives til.

2. Dog gælder følgende:

a) hvis antagelsen af en toldangivelse medfører særlige forpligtelser for en bestemt person, skal angivelsen foretages af denne person eller for dennes regning

b) klarereren skal være etableret i Fællesskabet. Betingelsen om etablering i Fællesskabet kræves dog ikke opfyldt af personer, — der foretager angivelse til forsendelse eller til midlertidig indførsel — som lejlighedsvis angiver varer, for så vidt toldmyndighederne finder det berettiget.

3. Bestemmelserne i stk. 2, litra b), er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender bilaterale aftaler, som de har indgået med tredjelande, eller sædvane, der har tilsvarende virkninger, og i henhold til hvilke statsborgere i de nævnte lande kan foretage toldangivelser på disse medlemsstaters område, med forbehold af gensidighed.

Artikel 65

Klarereren kan efter anmodning få tilladelse til at berigtige en eller flere oplysninger i angivelsen, efter at toldvæsenet har antaget den. Dog må dette ikke bevirke, at angivelsen kommer til at vedrøre andre varer end de oprindeligt omfattede.

Der kan imidlertid ikke længere tillades berigtigelse, hvis anmodning herom fremsættes, efter at toldmyndighederne

a) har meddelt klarereren, at de agter at undersøge varerne

b) har konstateret, at de givne oplysninger er urigtige

c) har frigivet varerne.

Artikel 66

1. Klarereren kan anmode toldmyndighederne om at erklære en allerede antaget angivelse ugyldig, hvis han fremlægger bevis for, at varen ved en fejltagelse er blevet angivet til den toldprocedure, der svarer til den nævnte angivelse, eller at varens henførsel under den toldprocedure, den er angivet til, som følge af særlige omstændigheder ikke længere er berettiget.

Har toldmyndighederne underrettet klarereren om, at de agter at foretage en undersøgelse af varerne, kan anmodningen om at få angivelsen erklæret ugyldig først godtages, når denne undersøgelse har fundet sted.

2. Angivelsen kan ikke erklæres ugyldig efter varernes frigivelse, bortset fra i de efter udvalgsproceduren fastsatte tilfælde.

3. At en angivelse ugyldig, berører ikke anvendelsen af gældende straffebestemmelser.

Artikel 67

Medmindre der er fastsat andre særlige bestemmelser, er det datoen for toldmyndighedernes antagelse af angivelsen, der lægges til grund for anvendelsen af alle de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.

Artikel 68

Toldmyndighederne kan til verificering af de angivelser, som de har antaget, foretage:

a) en dokumentkontrol, som omfatter selve angivelsen og de vedlagte dokumenter. De kan i rimeligt omfang kræve, at klarereren fremlægger andre dokumenter, for at de kan verificere, at oplysningerne på angivelsen er rigtige

b) en undersøgelse af varerne, eventuelt ledsaget af en prøveudtagning med henblik på analyse eller dybtgående kontrol.

Artikel 69

1. Transport af varerne til det sted, hvor undersøgelsen og i givet fald prøveudtagningen skal finde sted, og alle nødvendige behandlinger i forbindelse hermed foretages af klarereren eller på dennes ansvar. Udgifterne hertil afholdes af klarereren.

2. Klarereren har ret til at overvære undersøgelsen af varerne og i givet fald prøveudtagningerne. Finder toldmyndighederne det hensigtsmæssigt, kan de forlange, at klarereren overværer undersøgelsen af varerne eller prøveudtagningen, eller at han sender en repræsentant, for at der kan ydes toldmyndighederne den assistance, der er nødvendig for at lette undersøgelsen eller prøveudtagningen.

3. Administrationen yder ikke erstatning for prøver, som toldmyndighederne udtager, når det i øvrigt sker efter gældende bestemmelser, men den afholder analyse- og kontrolomkostningerne.

Artikel 70

1. Vedrører undersøgelsen kun en del af de varer, der er omfattet af en og samme angivelse, anses resultatet af undersøgelsen for at gælde for alle de varer, der er omfattet af angivelsen.

Klarereren kan dog anmode om en yderligere undersøgelse af varerne, når han skønner, at resultatet af undersøgelsen af en del af varerne ikke gælder for resten af de angivne varer.

2. Når en angivelse omfatter flere vareposter, anses oplysningerne for hver varepost for at udgøre en særskilt angivelse med henblik på anvendelsen af stk. 1.

Artikel 71

1. Resultatet af verifikationen af angivelsen tjener som grundlag for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, varerne henføres under.

2. Er der ikke foretaget verifikation af angivelsen, tjener oplysningerne på angivelsen som grundlag for anvendelsen af de i stk. 1 omhandlede bestemmelser.

Artikel 72

1. Toldmyndighederne træffer de fornødne foranstaltninger til identificering af varerne, når dette er nødvendigt for at sikre overholdelsen af de betingelser, der er fastsat for benyttelsen af den toldprocedure, som de nævnte varer er blevet angivet til.

2. Identifikationsmærker, der er påsat varer eller transportmidler, må kun fjernes eller tilintetgøres af toldmyndighederne eller med deres tilladelse, medmindre det på grund af hændelige omstændigheder eller force majeure er absolut påkrævet af hensyn til varernes eller transportmidlernes sikkerhed.

Artikel 73

1. Er betingelserne for henførsel under den pågældende procedure opfyldt, og gælder der ikke forbud eller begrænsninger for varerne, frigiver toldmyndighederne varerne, så snart oplysningerne i angivelsen er blevet verificeret eller godtaget uden verifikation, jf. dog artikel 74. Det samme gælder, hvis verifikationen ikke kan afsluttes inden for rimelige frister, og hvis varernes tilstedeværelse ikke længere er påkrævet af hensyn til verifikationen.

2. Frigivelsen sker på én gang for samtlige varer, der er omfattet af en og samme angivelse.

Når angivelsen, som omhandlet i dette stykke, omfatter flere vareposter, anses oplysningerne for hver varepost for at udgøre en særskilt angivelse.

Artikel 74

1. Opstår der toldskyld som følge af, at en toldangivelse antages, frigives de varer, der er omfattet af denne angivelse kun, når denne toldskyld er blevet betalt, eller der er stillet sikkerhed for den. Uden at det i øvrigt berører stk. 2, finder denne bestemmelse dog ikke anvendelse på proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter.

2. Når toldmyndighederne i henhold til bestemmelserne om den toldprocedure, varerne angives til, forlanger, at der stilles sikkerhed, frigives de nævnte varer først til den pågældende toldprocedure, når den pågældende sikkerhed er stillet.

Artikel 75

Der træffes alle nødvendige foranstaltninger, herunder konfiskation og salg, med henblik på at få afklaret situationen vedrørende varer,

a) der ikke har kunnet frigives: — fordi undersøgelsen af disse ikke har kunnet indledes eller fortsættes inden for de af toldmyndighederne fastsatte frister af årsager, der kan tilskrives klarereren — fordi de dokumenter, der er en betingelse for varernes henførsel under den angivne toldprocedure, ikke er fremlagt — fordi de importafgifter eller eksportafgifter, der skulle have været betalt, eller for hvilke der skulle have været stillet sikkerhed, inden for de fastsatte frister enten ikke er blevet betalt, eller der ikke er blevet stillet sikkerhed for dem — fordi de er underlagt forbud eller restriktioner

b) der ikke er blevet afhentet inden for en rimelig frist, efter at de er blevet frigivet.







II.

Forenklede fremgangsmåder

Artikel 76

1. For at lette gennemførelsen af formaliteter og procedurer mest muligt, uden at det går ud over en korrekt toldbehandling, tillader toldmyndighederne på de betingelser, der fastsættes efter udvalgsproceduren, at

a) den i artikel 62 omhandlede toldangivelse ikke indeholder visse af de i stk. 1, i nævnte artikel, omhandlede oplysninger, eller at visse af de i stk. 2, i nævnte artikel, omhandlede dokumenter ikke er vedlagt

b) der i stedet for den i artikel 62 omhandlede angivelse indgives et handelsdokument eller et administrativt dokument ledsaget af en anmodning om henførsel af varerne under den pågældende toldprocedure

c) angivelse af varerne til den pågældende procedure sker ved indskrivning af varerne i regnskaber; i så fald kan toldmyndighederne fritage klarereren for at frembyde varerne for toldvæsenet.

Når der gøres brug af en forenklet angivelse, et handelsdokument eller et administrativt dokument, eller hvis varerne indskrives i regnskaberne, skal der i det mindste anføres de oplysninger, der er nødvendige, for at varerne kan identificeres. Ved indskrivning i regnskaber anføres desuden datoen herfor.

2. Bortset fra tilfælde, som fastsættes nærmere efter udvalgsproceduren, skal klarereren indgive supplerende angivelse som kan være af samlet, periodisk eller opsummerende karakter.

3. Supplerende angivelser anses for sammen med de i stk. 1, litra a), b) eller c), forenklede angivelser at udgøre et enkelt og samlet dokument, som er gyldigt fra datoen for antagelsen af de forenklede angivelser; i det i stk. 1, litra c), omhandlede tilfælde har indskrivningen i regnskaber samme retsvirkning som antagelsen af den i artikel 62 omhandlede angivelse.

4. Særlige forenklinger vedrørende proceduren for fællesskabsforsendelse fastlægges efter udvalgsproceduren.







B.

Andre angivelser

Artikel 77

►M3 1. ◄ Når toldangivelsen foretages på edb i henhold til artikel 61, litra b), eller mundtligt eller ved enhver anden handling i henhold til artikel 61, litra c), finder artikel 62 til 76 tilsvarende anvendelse, dog således at principperne i de nævnte bestemmelser overholdes.

▼M3

2. Når toldangivelsen foretages på edb, kan toldmyndighederne tillade, at følgedokumenter, jf. artikel 62, stk. 2, ikke vedlægges angivelsen. I så tilfælde skal dokumenterne holdes til toldmyndighedernes disposition.

▼B







C.

Efterfølgende kontrol af angivelserne

Artikel 78

1. Toldmyndighederne kan uden videre eller efter anmodning fra klarereren foretage en revision af angivelsen efter varernes frigivelse.

2. Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende import eller eksport af de pågældende varer samt i forbindelse med senere erhvervsmæssige transaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne på angivelse er rigtige. Kontrollen kan gennemføres over for klarereren og alle personer, som direkte eller indirekte af forretningsmæssige grunde er berørt af transaktionerne, samt alle andre personer, der i kraft af deres erhverv måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data. Myndighederne kan også undersøge varerne, hvis disse kan frembydes.

3. Fremgår det af en revision af angivelsen eller af den efterfølgende kontrol, at de bestemmelser, der gælder for den pågældende toldprocedure, er blevet anvendt på grundlag af ukorrekte eller ufuldstændige oplysninger, træffer toldmyndighederne under overholdelse af eventuelle gældende bestemmelser de nødvendige foranstaltninger til at få afklaret situationen under hensyntagen til de foreliggende nye oplysninger.







Afdeling 2

Overgang til fri omsætning

Artikel 79

Ved overgang til fri omsætning får ikke-fællesskabsvarer toldmæssig status som fællesskabsvarer.

Overgang til fri omsætning indebærer anvendelse af de handelspolitiske foranstaltninger og opfyldelse af de øvrige formaliteter, der er fastsat med henblik på indførsel af varer, samt anvendelse af de efter lovgivningen skyldige afgifter.

Artikel 80

1. Som undtagelse fra artikel 67 og for så vidt som den importafgift, der gælder for en vare, er en afgift som omhandlet i artikel 4, nr. 10, første led, og satsen for denne afgift nedsættes efter datoen for antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, men inden varen er blevet frigivet, kan klarereren anmode om at få anvendt den mest fordelagtige sats.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når varerne ikke har kunnet frigives af årsager, der kun kan tilskrives klarereren.

Artikel 81

Når en forsendelse er sammensat af varer, der henhører under forskellige positioner i toldtariffen, og toldbehandlingen af hver af disse varer efter deres tarifering i forbindelse med udfærdigelse af angivelsen således ville medføre en arbejdsbyrde og omkostninger, som ikke står i forhold til størrelsen af de importafgifter, de er pålagt, kan toldmyndighederne på klarererens begæring tillade, at hele forsendelsen afgiftsbelægges efter tariferingen af den vare i forsendelsen, der er omfattet af den højeste importafgift.

Artikel 82

1. Overgår varer til fri omsætning, til nedsat importafgift eller nul-importafgift på grund af deres anvendelse til særlige formål, forbliver de under toldtilsyn. Toldtilsynet ophører, når de betingelser, der gælder for indrømmelse af nedsat afgift eller nulafgift, ikke længere finder anvendelse, når varerne udføres eller tilintetgøres, eller når det mod betaling af de skyldige afgifter tillades at anvende varerne til andre formål end dem, der er fastsat for anvendelse af nedsat importafgift eller nul-importafgift.

2. Artikel 88 og 90 finder tilsvarende anvendelse på de i stk. 1 omhandlede varer.

Artikel 83

Varer, som er i fri omsætning, mister deres toldmæssige status som fællesskabsvarer, når

a) angivelsen til overgang til fri omsætning efter frigivelsen erklæres ugyldig ►M1 ————— ◄ eller

b) der indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for importafgifterne vedrørende disse varer: — som led i proceduren for aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen — når der er tale om varer, der er defekte eller ikke svarer til bestillingen som anført i artikel 238 — i de i artikel 239 omhandlede situationer, når godtgørelsen eller fritagelsen er betinget af, at varerne udføres eller genudføres eller angives til en hermed sidestillet toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.







Afdeling 3

Suspensionsprocedurer og toldprocedurer af økonomisk betydning







A.

Fælles bestemmelser for flere procedurer

Artikel 84

1. Med henblik på artikel 85 til 90 forstås ved:

a) suspensionsprocedure, når der er tale om ikke-fællesskabsvarer, følgende procedurer: — ekstern forsendelse — toldoplag — aktiv forædling i form af suspensionsordning — forarbejdning under toldkontrol — midlertidig indførsel

b) toldprocedure af økonomisk betydning følgende procedurer: — toldoplag — aktiv forædling — forarbejdning under toldkontrol — midlertidig indførsel — passiv forædling.

2. Ved indførselsvarer forstås varer, der er henført under en suspensionsprocedure, samt varer, for hvilke der som led i proceduren for aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen er opfyldt formaliteter vedrørende overgang til fri omsætning og formaliteter efter artikel 125.

3. Ved varer i uforandret stand forstås indførselsvarer, som under proceduren for aktiv forædling og for forarbejdning under toldkontrol ikke har undergået nogen forædling eller forarbejdning.

Artikel 85

Benyttelse af en toldprocedure af økonomisk betydning er betinget af, at toldmyndighederne meddeler bevilling hertil.

Artikel 86

Med forbehold af de særlige betingelser, der er fastsat som led i den enkelte procedure, meddeles den i artikel 85 samt i artikel 100, stk. 1, omhandlede bevilling kun:

— personer, der frembyder den nødvendige sikkerhed for transaktionernes korrekte forløb, og

— hvis toldmyndighederne kan sikre tilsyn og kontrol med proceduren, uden at der skal træffes administrative forholdsregler, som ikke står i rimeligt forhold til de pågældende økonomiske behov.

Artikel 87

1. Betingelserne for, hvorledes den pågældende procedure benyttes, fastsættes i bevillingen.

2. Bevillingshaveren skal underrette toldmyndighederne om alle forhold, der indtræder efter bevillingens meddelelse, og som kan formodes at have betydning for bevillingens opretholdelse eller indhold.

▼M1

Artikel 87a

I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, nr. 7, første led, andet punktum, anses alle varer og produkter, der er fremstillet af en vare, som er henhørt under en suspensionsprocedure, for at være henhørt under den samme procedure.

▼B

Artikel 88

Toldmyndighederne kan gøre henførsel af varer under en suspensionsprocedure betinget af, at der stilles sikkerhed for betaling af den toldskyld, som vil kunne opstå for de pågældende varer.

Der kan fastsættes særlige bestemmelser vedrørende sikkerhedsstillelse inden for rammerne af en specifik suspensionsprocedure.

Artikel 89

1. En suspensionsprocedure af økonomisk betydning afsluttes, når de under proceduren henførte varer eller eventuelt forædlingsprodukter eller forarbejdede produkter, som er tilvirket under denne procedure, angives til en anden tilladt toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.

2. Toldmyndighederne træffer alle fornødne foranstaltninger for at få afklaret situationen vedrørende varer, for hvilke proceduren ikke er blevet afsluttet på de fastsatte betingelser.

Artikel 90

De rettigheder og pligter, som en toldprocedure af økonomisk betydning indebærer for en person, der er omfattet heraf, kan på betingelser, der fastsættes af toldmyndighederne, successivt overføres til andre personer, der opfylder de betingelser, der kræves for at kunne være omfattet af den pågældende procedure.







B.

Ekstern forsendelse







I.

Almindelige bestemmelser

Artikel 91

1. Ved proceduren for ekstern forsendelse gives der mulighed for forsendelse fra et sted til et andet inden for Fællesskabets toldområde:

a) af ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges import-afgifter eller andre afgifter eller undergives handels-politiske foranstaltninger

▼M2

b) af fællesskabsvarer, i de tilfælde og på de betingelser der fastsættes efter udvalgsproceduren, for at undgå, at varer, der er omfattet af eller nyder godt af eksportforanstaltninger, henholdvis kan omgå eller uretmæssigt nyde godt af sådanne foranstaltninger.

▼B

2. Den i stk. 1 omhandlede forsendelse gennemføres

a) under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse

b) på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen), når: 1) forsendelsen er påbegyndt eller skal afsluttes uden for Fællesskabet, eller 2) der er tale om forsendelse af varer, som skal losses inden for Fællesskabets toldområde og transporteres sammen med varer, der skal losses i et tredjeland, eller 3) forsendelsen foretages fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et tredjelands område

c) på grundlag af ATA-carneter ►M1 ————— ◄ , der anvendes som forsendelsesdokument

d) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention om Rhin-sejlads)

e) i henhold til formular 302, der er indført som led i overenskomsten mellem parterne i den nordatlantiske traktat vedrørende status for deres styrker, undertegnet i London den 19. juni 1951

f) som postforsendelse (herunder postpakker).

3. Proceduren for ekstern forsendelse anvendes med forbehold af de særlige bestemmelser, der gælder for forsendelse af varer, der er omfattet af en toldprocedure af økonomisk betydning.

▼M2

Artikel 92

1. Proceduren for ekstern forsendelse ophører, og brugerens pligter er opfyldt, når de varer, der er omfattet af proceduren, og de nødvendige dokumenter frembydes på bestemmelsestoldstedet i henhold til procedurens bestemmelser.

2. Toldmyndighederne afslutter proceduren for ekstern forsendelse, når de på grundlag af en sammenligning mellem de oplysninger, der foreligger på afgangstoldstedet, og de oplysninger, der foreligger på bestemmelsestoldstedet, kan konstatere, at proceduren er ophørt på korrekt vis.

▼B







II.

Særlige bestemmelser for ekstern fællesskabsforsendelse

Artikel 93

Proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse finder kun anvendelse ved transport gennem et tredjelands område, når

a) en sådan mulighed er fastsat i en international aftale

b) transporten gennem et sådant land sker i henhold til et og samme transportdokument, som er udfærdiget inden for Fællesskabets toldområde; i så fald er virkningen af den nævnte procedure suspenderet på tredjelandets område.

▼M2

Artikel 94

1. Den hovedforpligtede stiller sikkerhed for betaling af toldskyld og andre afgifter, der eventuelt kan opkræves for varen.

2. Sikkerhedsstillelsen er enten:

a) en individuel sikkerhedsstillelse, der omfatter en enkelt fællesskabsforsendelse, eller

b) en samlet sikkerhedsstillelse for en række fællesskabsforsendelser, hvis den hovedforpligtede af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor vedkommende er etableret, har fået tilladelse til at anvende en sådan sikkerhedsstillelse.

3. Den i stk. 2, litra b), omhandlede tilladelse gives kun til personer:

a) som er etableret i Fællesskabet

b) som regelmæssigt anvender proceduren for fællesskabsforsendelse, eller som af toldmyndighederne er kendt for at være i stand til at opfylde deres forpligtelser i forbindelse med disse procedurer, og

c) som ikke har gjort sig skyldige i alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- eller skattelovgivningen.

4. Der kan gives tilladelse til samlet sikkerhedsstillelse for et nedsat beløb eller fritagelse for sikkerhedsstillelse til personer, som godtgør over for toldmyndighederne, at de opfylder højere krav om pålidelighed. De yderligere kriterier for at give denne tilladelse skal omfatte:

a) korrekt anvendelse af proceduren for fællesskabsforsendelse i en given periode

b) samarbejde med toldmyndighederne og

c) for så vidt angår fritagelsen for sikkerhedsstillelse, en så god økonomisk evne, at de kan opfylde deres forpligtelser.

De nærmere regler for de tilladelser, der gives i henhold til dette stykke, fastsættes efter udvalgsproceduren.

5. Fritagelser for sikkerhedsstillelse i henhold til stk. 4 gælder ikke for eksterne fællesskabsforsendelser af varer, der i henhold til udvalgsproceduren anses for at frembyde en øget risiko.

6. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan anvendelsen af nedsat samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angår ekstern fællesskabsforsendelse undtagelsesvis og under særlige omstændigheder forbydes midlertidigt efter udvalgsproceduren.

7. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan anvendelsen af samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angår ekstern fællesskabsforsendelse forbydes midlertidigt efter udvalgsproceduren for varer, som inden for rammerne af den samlede garanti har været genstand for påvist svig i større omfang.

Artikel 95

1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov i henhold til udvalgsproceduren, skal der ikke stilles sikkerhed for:

a) lufttransport

b) varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene

c) varetransport gennem rørledninger

d) forsendelser, der foretages af medlemsstaternes jernbaneselskaber.

2. De tilfælde, hvor der ikke kræves sikkerhedsstillelse ved varetransport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje, fastlægges i henhold til udvalgsproceduren.

▼B

Artikel 96

1. Den hovedforpligtede er brugeren af proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse. Han skal:

a) frembyde varerne til toldbehandling på bestemmelsestoldstedet i intakt stand inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de af toldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identificering

b) overholde bestemmelserne om fællesskabsforsendelse.

2. Uden at dette berører den hovedforpligtedes forpligtelser efter stk. 1 er den transportør eller varemodtager, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under fællesskabsforsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde dem i intakt stand for bestemmelsestoldstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af toldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identificering.

▼M2

Artikel 97

1. De nærmere regler for procedurens anvendelse og for undtagelserne fastlægges efter udvalgsproceduren.

2. Forudsat at det sikres, at de fællesskabsforanstaltninger, som varerne er underlagt, anvendes,

a) kan medlemsstaterne ved bilaterale eller multilaterale aftaler i det indbyrdes forhold indføre forenklinger, som er i overensstemmelse med kriterier, der fastsættes efter behov, og som anvendes for bestemte former for godstrafik eller for bestemte virksomheder

b) kan den enkelte medlemsstat indføre forenklinger, som på bestemte betingelser anvendes for varer, der ikke er beregnet til at skulle omsættes på en anden medlemsstats område.

3. De i henhold til stk. 2 indførte forenklinger meddeles Kommissionen.

▼B







C.

Toldoplag

Artikel 98

1. Ved toldoplagsproceduren gives der mulighed for opbevaring på toldoplag af:

a) ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges importafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger

b) fællesskabsvarer, for hvilke det efter særlige fællesskabsforskrifter er fastsat, at de som følge af deres oplæggelse på toldoplag er omfattet af foranstaltninger, der i princippet er forbundet med varernes udførsel.

2. Ved toldoplag forstås ethvert område, der er godkendt af toldmyndighederne og underlagt deres kontrol, og hvor varer kan opbevares på de fastsatte betingelser.

3. De tilfælde, hvor de i stk. 1 omhandlede varer kan henføres under toldoplagsproceduren, uden at de opbevares på et toldoplag, fastlægges efter udvalgsproceduren.

Artikel 99

Et toldoplag kan være et offentligt oplag eller et privat oplag.

Ved

— »offentligt oplag« forstås et toldoplag, hvor enhver person kan oplægge varer

— »privat oplag« forstås et toldoplag, der er forbeholdt oplagshaveren til oplæggelse af varer.

Oplagshaveren er den person, der driver toldoplaget.

Oplæggeren er den person, der forpligtes ved angivelsen om henførsel af varer under toldoplagsproceduren, eller den, til hvem denne persons rettigheder og forpligtelser er blevet overdraget.

Artikel 100

1. For at måtte drive toldoplag kræves der bevilling fra toldmyndighederne, medmindre det er toldmyndighederne selv, der driver oplaget.

2. En person, der ønsker at drive et toldoplag, skal indgive en skriftlig ansøgning, som indeholder de nødvendige oplysninger for meddelelse af bevilling; navnlig skal det godtgøres, at der eksisterer et økonomisk behov for oplæggelse. Bevillingen fastsætter betingelserne for at drive toldoplaget.

3. Der meddeles kun bevilling til personer, som er etableret i Fællesskabet.

Artikel 101

Oplagshaveren er ansvarlig for

a) at sikre, at varerne under oplæggelse på toldoplag ikke unddrages toldtilsyn

b) at de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført under toldoplagsproceduren, opfyldes, og

c) at de nærmere betingelser, der er fastsat i bevillingen, overholdes.

Artikel 102

1. Uanset artikel 101 kan det i bevillingen, når den vedrører et offentligt oplag, fastsættes, at det i artikel 101, litra a) og/eller b), omhandlede ansvar udelukkende påhviler oplæggeren.

2. Oplæggeren er til enhver tid ansvarlig for opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af varernes henførsel under toldoplagsproceduren.

Artikel 103

Med toldmyndighedernes samtykke kan en anden person indtræde i en oplagshavers rettigheder og forpligtelser.

Artikel 104

Med forbehold af artikel 88 kan toldmyndighederne forlange, at oplagshaveren stiller sikkerhed i forbindelse med det i artikel 101 omhandlede ansvar.

Artikel 105

Den person, der er udpeget af toldmyndighederne, skal i en af disse myndigheder godkendt form føre et lagerregnskab over alle de varer, der er henført under toldoplagsproceduren. Et lagerregnskab er ikke nødvendigt, når offentlige oplag forvaltes af toldmyndighederne.

Med forbehold af artikel 86 kan toldmyndighederne afstå fra at kræve lagerregnskab ført, nå