1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 27. november 1980
om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at være udsat for kemiske, fysiske og biologiske
agenser under arbejdet
(80/1107/EØF)
(EFT L 327 af 3.12.1980, s. 8)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 88/642/EØF af 16. december 1988 L 356 74 24.12.1988
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A2Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 27. november 1980
om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at være udsat for
kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet
(80/1107/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), udarbejdet efter
høring af Det rådgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbe-skyttelse påArbejdspladsen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (3),
og
ud fra følgende betragtninger:Rådets resolution af 29. juni 1978 om De europæiske Fællesskabers
handlingsprogram vedrørende sikkerhed og sundhed påarbejds-pladsen (
4) tilråder en harmonisering af bestemmelser og foranstalt-
ninger til beskyttelse af arbejdstagere mod visse kemiske, fysiske ogbiologiske agenser; der måderfor i henhold til traktatens artikel 117udfoldes bestræbelser med henblik påen indbyrdes tilnærmelse afmedlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser pået stadigt stigende niveau;
en gennemgang af de foranstaltninger, der er vedtaget af medlemssta-
terne til beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat forkemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet, viser, at derbestår en række forskelle; der bør derfor med henblik på at sikre enafbalanceret udvikling foranstaltes en indbyrdes tilnærmelse og enforbedring af disse foranstaltninger, som direkte påvirker fællesmarke-dets funktion; denne indbyrdes tilnærmelse og forbedring måforetagespågrundlag af fælles principper;
nævnte beskyttelse bør sikres i videst muligt omfang ved foranstalt-
ninger, der tilsigter at undgå, at arbejdstagerne udsættes for visseagenser, eller at fastholde et sålavt niveau, som det med rimelighed ermuligt;
med henblik herpåbør medlemsstaterne, nå r de vedtager bestemmelser
pådette områ de, efterkomme en række forskrifter, som blandt andetomfatter fastsættelse af grænseværdier; en indledende liste over agenserkan optages i dette direktiv med henblik påanvendelsen af mere speci-elle supplerende forskrifter; medlemsstaterne bestemmer, hvorvidt og ibekræftende fald i hvilket omfang de enkelte forskrifter finder anven-delse påden på gældende agens;
der bør inden for de frister, der er fastsat i dette direktiv, for et
begrænset antal agenser iværksættes bestemmelser, der skal sikre enpassende overvågning af de pågældende arbejdstageres sundhedstil-stand, medens de er udsat for disse agenser, og en passende oplysningaf nævnte arbejdstagere;
for en række agenser fastsætter Rådet i særdirektiver grænseværdier og
andre specielle forskrifter;
(1) EFT nr. C 89 af 5. 4. 1979, s. 6.
(2) EFT nr. C 59 af 10. 3. 1980, s. 73.
(3) EFT nr. C 297 af 28. 11. 1979, s. 5.
(4) EFT nr. C 165 af 11. 7. 1978, s. 1.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
visse tekniske aspekter ved de specielle forskrifter, der skal fastlægges isærdirektiverne, kan tages op til revision pågrundlag af indvundneerfaringer og udviklingen pådet tekniske og videnskabelige områ de;
arbejdsmarkedets parter spiller en væsentlig rolle i forbindelse med
beskyttelse af arbejdstagerne;
da Den hellenske Republik i overensstemmelse med tiltrædelsesakten af
1979 bliver medlem af Det europæiske økonomiske Fællesskab den 1.januar 1981, bør der for dette land fastsættes en yderligere frist foriværksættelsen af dette direktiv, således at landet får mulighed for atopbygge de lovgivningsmæssige, sociale og tekniske strukturer, der ernødvendige, i særdeleshed for så vidt angår samråd mellem arbejdsmar-kedets parter, indførelse af en overvågning af arbejdstagernes sundheds-tilstand samt kontrol med direktivets gennemførelse —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Formålet med dette direktiv er at beskytte arbejdstagere mod de
farer for deres sundhed og sikkerhed, som de er eller kan blive udsat forunder arbejdet, såfremt de udsættes for kemiske, fysiske og biologiskeagenser, der anses for skadelige, herunder at forebygge sådanne farer.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse
— påarbejdstagere, der er udsat for strå ling henhørende under traktaten
om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab;
— i skibsfarten;— i luftfarten.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
a) agens: kemisk, fysisk eller biologisk arbejdsmiljøfaktor, der er til
stede under arbejdet, og som kan udgøre en fare for sundheden;
b) arbejdstager: enhver lønmodtager, som under sit arbejde er eller kan
blive udsat for en agens;
c) grænseværdi: grænse for, i hvilket omfang arbejdstageren må
udsættes for en agens, eller grænseværdi for en biologisk indikator idet pågældende miljø, afhængigt af agensen.
Artikel 3
1. For at undgåat arbejdstagere udsættes for agenser, eller for at
holde en sådan situation på et så lavt niveau, som det med rimelighed ermuligt, træffer medlemsstaterne, når de til beskyttelse af arbejdstagernevedtager bestemmelser vedrørende en agens,
— de i artikel 4 omhandlede foranstaltninger,— de i artikel 5 omhandlede supplerende foranstaltninger, når det
drejer sig om en af de agenser, der er anført i den indledende liste ibilag I.
▼
M1
Rådet kan efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 118A foretageændringer i bilag I med henblik påbl.a. at tilføje agenser, for hvilke detskønnes nødvendigt at fastsætte den eller de bindende grænseværdi(er)og/eller de øvrige specielle forskrifter.
▼
B
2. Med henblik påanvendelsen af stk. 1 bestemmer medlemsstaterne,i hvilket omfang hver af de i artikel 4 og 5 omhandlede foranstaltningeri givet fald skal finde anvendelse, under hensyn til agensens art, denstyrke og varighed, hvormed arbejdstageren udsættes for agensen,farens størrelse og kendskabet til denne fare, samt hvorvidt de foran-staltninger, der skal træffes, er af hastende karakter.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre,
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
— at der med hensyn til de agenser, der er anført i bilag II, del A,
foranstaltes en passende overvågning af arbejdstagernes sundhedstil-stand i den periode, i hvilken de er udsat for de nævnte agenser;
— at der med hensyn til de agenser, der er anført i bilag II, del B, gives
arbejdstagerne og/eller disses repræsentanter påarbejdspladsenadgang til passende oplysninger om den fare, der er forbundet medde nævnte agenser.
4. Medlemsstaternes vedtagelse af de i stk. 3 omhandlede foranstalt-
ninger indebærer ikke forpligtelse til at anvende stk. 1 og 2.
Artikel 4
De i artikel 3, stk. 1, første led, omhandlede foranstaltninger er
følgende:
1. begrænset anvendelse af agensen påarbejdspladsen,2. begrænsning af antallet af arbejdstagere, der er eller kan blive udsat
for agensen,
3. forebyggende tekniske foranstaltninger
▼
M1
4. a) for enthvert arbejdsområde, hvor der kan være fare for, at
arbejdstagerne udsættes: fastlæggelse af, hvordan og i hvilketomfang arbejdstagerne udsættes med henblik påat kunnevurdere enhver fare for deres sundhed og sikkerhed og træffeafgørelse om, hvilke foranstaltninger der skal træffes
b) fastsættelse af grænseværdier og fastsættelse af nærmere regler
for stikprøveudtagning, måling og vurdering af resultaterne; forkemiske agenser: fastsættelse af nærmere regler for stikprøveud-tagning, måling og vurdering af resultaterne efter den reference-metode, der er beskrevet i bilag IIa, eller en metode, der givertilsvarende resultater
c) i tilfælde af overskridelse af en grænseværdi: øjeblikkelig påvis-
ning af årsagerne til overskridelsen og hurtigst muligt iværksæt-telse af foranstaltninger til afhjælpning af situationen.
▼
B
5. beskyttelsesforanstaltninger, der omfatter anvendelse af hensigts-
mæssige arbejdsmetoder og -fremgangsmåder,
6. kollektive beskyttelsesforanstaltninger,7. individuelle beskyttelsesforanstaltninger, når det ikke med rime-
lighed på anden måde kan undgås, at arbejdstageren udsættes foragensen,
8. hygiejneforanstaltninger,
▼
M1
9. Passende foranstaltninger truffet af arbejdsgiveren med henblik på
omfattende underretning og oplæring af arbejdstageren og/ellerdisses repræsentanter i virksomheden eller anlægget om
a) den potentielle sundhedsfare i forbindelse med deres ekspone-
ring, om de tekniske forebyggelsesforanstaltninger, som arbejds-tagerne skal overholde, samt om de forholdsregler, som arbejds-giveren har truffet, og som arbejdstagerne skal iagttage
b) de metoder, som anvendes til risikovurdering, om eksistensen af
en grænseværdi i henhold til nr. 4, litra b), om nødvendighedenaf at foretage målinger samt om de i nr. 4, litra c), fastsatteforholdsregler, som skal træffes i tilfælde af, at en grænseværdioverskrides.
▼
B
10. opsætning af advarsels- og sikkerhedsskilte,11. overvågning af arbejdstagernes sundhed,12. føring og ajourføring af fortegnelser over det omfang, i hvilket
arbejdstagerne udsættes for agensen, af lister over arbejdstagere, derer udsat for agensen, og af lægejournaler,
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
13. nødforanstaltninger i tilfælde af en unormal situation for arbejdsta-
gere, der er udsat for agensen,
14. om fornødent begrænset eller generelt forbud mod agensen, såfremt
anvendelsen af de øvrige til rådighed stående metoder ikke gør detmuligt at sikre en tilstrækkelig beskyttelse.
Artikel 5
De i artikel 3, stk. 1, andet led, omhandlede supplerende foranstalt-
ninger er følgende:
1. iværksættelse af en lægelig overvågning af arbejdstagerne, foretaget
før disse udsættes for agensen og derefter med regelmæssigemellemrum. I særlige tilfælde skal arbejdstagere, der har været udsatfor agensen, have mulighed for påpassende må de at fåderes sund-hedstilstand overvåget, efter at de ikke længere er udsat for denpågældende agens;
2. adgang for arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter påarbejds-
pladsen til resultaterne af målinger vedrørende det omfang, i hvilketarbejdstagerne udsættes for en agens og til de samlede anonymeresultater, der er indhentet ved biologiske undersøgelser, og somudtrykker, hvorledes de pågældende har været udsat for en agens, nårsådanne undersøgelser er foreskrevet;
3. adgang for den enkelte arbejdstager til resultaterne af de biologiske
undersøgelser, han selv har været underkastet, og som udtrykker,hvorledes han har været udsat for en agens;
4. såfremt de i artikel 4 omhandlede grænseværdier overskrides, under-
retning af arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter påarbejds-pladsen om årsagerne til overskridelsen og om de foranstaltninger,der er eller vil blive truffet for at afhjælpe denne;
5. adgang for arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter påarbejds-
pladsen til passende oplysninger, der vil kunne forøge dereskendskab til de farer, de er udsat for.
Artikel 6
Medlemsstaterne drager omsorg for,
— at arbejdstagernes og arbejdsgivernes organisationer høres inden
vedtagelsen af bestemmelserne for iværksættelsen af de i artikel 3omhandlede foranstaltninger, og at arbejdstagerrepræsentanterne påde pågældende virksomheder eller anlæg kan sikre sig gennem-førelsen af disse bestemmelser eller medvirke ved denne gennem-førelse;
— at en arbejdstager, der af lægelige grunde i overensstemmelse med
national lovgivning eller praksis midlertidigt unddrages virkningerneaf en agens, såvidt muligt placeres i en anden stilling;
— at de foranstaltninger, der træffes i medfør af dette direktiv, er
forenelige med nødvendigheden af at sikre befolkningens sundhedog miljøet.
Artikel 7
Dette direktiv og de i artikel 8 omhandlede særdirektiver foregriber ikke
medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indføre administrativteller ved lov fastsatte bestemmelser, som sikrer en bedre beskyttelse afarbejdstagere.
Artikel 8
▼
M1
1. Rådet fastsætter efter fremgangsmåden i traktatens artikel 118A ide særdirektiver, som det vedtager for de i bilag I nævnte agenser, deneller de bindende grænseværdi(er) og/eller de øvrige specielleforskrifter.
▼
B
2. Særdirektiverne forsynes med et løbenummer i titlen.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
3. Tilpasningen til den tekniske udvikling i overensstemmelse medfremgangsmåden i artikel 10 er begrænset til de i bilag III anførtetekniske aspekter, og foretages påde betingelser, der fastsættes i særdi-rektiverne.
▼
M1
4. Med forbehold af stk. 1 udarbejdes der, for andre agenser end de ibilag I omhandlede, vejledende grænseværdier efter fremgangsmåden iartikel 10.
Medlemsstaterne tager ved fastsættelsen af de i artikel 4, nr. 4, litra b),
omhandlede grænseværdier bl.a. hensyn til disse vejledende grænsevær-dier.
Disse vejledende grænseværdier bygger påekspertvurderinger, der er
baseret påvidenskabelige data.
▼
B
Artikel 9
▼M1
1. Med henblik påden i artikel 8, stk. 3, omhandlede tilpasning tilden tekniske udvikling samt med henblik påden i artikel 8, stk. 4,omhandlede udarbejdelse af vejledende grænseværdier nedsættes der etudvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og med enrepræsentant for Kommissionen som formand.
▼
B
2. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 10
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer
formanden sagen for udvalget, enten påeget initiativ eller påbegæringaf en repræsentant for en medlemsstat.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,hvor meget spørgsmålet haster. Det afgiver udtalelse med et flertal af►
A264◄stemmer, idet der tillægges medlemsstaternes stemmer
vægt som fastsat i artikel 148, stk. 2, i traktaten. Formanden deltagerikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, såfremt de
er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Såfremt de påtænkte foranstaltninger ikke er i overensstemmelse
med udvalgets udtalelse, eller der ikke er afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstalt-ninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeretflertal.
c) Såfremt Rådet ikke har truffet afgørelse inden for en frist på tre
måneder, efter at det har fået sagen forelagt, vedtagerKommissionen de foreslåede foranstaltninger.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige administrativt eller ved lov
fastsatte bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden foren frist af tre år fra dets meddelelse. De underretter straksKommissionen herom.
For såvidt angå r artikel 3, stk. 3, første led, er den nævnte frist dog fire
år.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
Uanset de foregående bestemmelser er de i første og andet afsnitomhandlede frister henholdsvis fire og fem år for Den Hellenske Repu-bliks vedkommende.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale retsforsk-
rifter, som de udsteder pådet områ de, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
BILAG I
Liste over agenser omhandlet i artikel 3, stk. 1, andet led, og i artikel 8, stk.
1
Acrylonitril
AsbestArsenik og forbindelser herafBenzenCadmium og forbindelser herafKviksølv og forbindelser herafNikkel og forbindelser herafBly og forbindelser heraf
Chlorerede kulbrinter: — Chloroform
— Paradichlorbenzen— Tetrachlorkulstof
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
BILAG II
A.Liste over agenser omhandlet i artikel 3, stk. 3, første led
1. Asbest
2. Bly og forbindelser heraf
B.Liste over agenser omhandlet i artikel 3, stk. 3, andet led
1. Asbest
2. Arsenik og forbindelser heraf3. Cadmium og forbindelser heraf4. Kviksølv og forbindelser heraf5. Bly og forbindelser heraf.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼M1
BILAG IIa
Referencemetode, jf. Artikel 4, nr. 4, litra b)
A. DEFINITIONER
I.Luftbårne partikler
1.Fysisk-kemiske definitioner
a) Støv: luftbårne faste stoffer, der er forstøvede, og som dannes ved
mekaniske processer, eller som hvirvles op.
b) Røg: luftbårne, meget findelte faste stoffer, der er forstøvede, og
som er dannet ved termiske og/eller kemiske processer.
c) Tåge: luftbårne flydende stoffer, der er forstøvede, og som er
dannet ved kondensering eller ved forstøvning.
2.Arbejdsmedicinsk og toksikologisk definition af grupper af partikler
a) Støv er ligesom røg og tåge luftbårne partikler.
For at vurdere den sundhedsfare, der er forbundet med luftbårne
partikler, måder tages hensyn ikke kun til hvert enkelt agens’farlige virkning, til koncentrationen og udsættelsens varighed, menogsåtil partiklernes størrelse.
b) Af samtlige luftbårne partikler, der forekommer i den luft, som
arbejdstageren ånder i, er det kun en del, der indåndes. Denne delkaldes den inspirable del.
I denne forbindelse er indsugningshastigheden i næsen og munden
samt betingelserne for luftens cirkulering omkring hovedet af afgø-rende betydning.
c) Den inspirable del kan afhængig af partikelstørrelsen aflejres
forskellige steder i åndedrætsorganet.
Aflejringen af partiklerne har bl.a. en væsentlig indflydelse pådet
sted, hvor den skadelige virkning udøves, og påarten af dennevirkning.
Den del af den inspirable del, der når ind i alveolerne, kaldes den
respirable del.
Den respirable del er af særlig betydning ud fra et arbejdsmedi-
cinsk synspunkt.
II.Grænseværdi
a) Grænseværdien udtrykkes ved den vægtede gennemsnitlige koncentra-
tion for udsættelse over otte timer af et stof i form af gas eller dampeller af luftbårne partikler på arbejdspladsen.
Ved udsættelse forstås en kemisk agens’ forekomst i den luft, arbejds-
tageren indånder.
Den udtrykkes ved koncentrationen i en referenceperiode.Dette afsnit II vedrører ikke grænseværdierne for biologiske indika-
torer.
b) Det kan desuden for visse stoffer være nødvendigt for kortere perioder
at indføre en maksimal udsvingsgrænse i forhold til den vægtedegennemsnitsværdi for udsættelsen over otte timer.
Med hensyn til kontrolmålingerne medtages i så tilfælde den vægtede
koncentration over den pågældende kortere periode.
c) Grænseværdien for gas og damp udtrykkes i ml/m
3(ppm), som er
uafhængig af variablerne temperatur og lufttryk, samt i mg/m3ved en
temperatur på20 °C og et tryk på101,3 kPa, og denne værdi er
afhængig af disse variabler.
Grænseværdien for luftbårne partikler udtrykkes i mg/m3ved produkti-
onsbetingelserne påarbejdspladsen.
B. VURDERING AF UDSÆTTELSE OG MÅLESTRATEGI
1.Grundelementer
a) Hvis det ikke med sikkerhed kan udelukkes, at der forekommer en
eller flere agenser i form af gas, damp eller luftbårne partikler i luften
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼M1
påarbejdspladsen, bør der foretages en vurdering for at fastslå , om
grænseværdierne overholdes.
b) Under denne vurdering skal der omhyggeligt indsamles oplysninger
om alle de punkter, der kan indvirke påudsættelsen, f.eks.
— de agenser, der anvendes eller fremstilles— aktiviteterne, det tekniske udstyr og fremstillingsmetoderne— den tidsmæssige og rumlige fordeling af agenskoncentrationerne.
c) En grænseværdi overholdes, når det fremgår af vurderingen, at udsæt-
telsen ikke overstiger grænseværdien.
Hvis det ud fra de indsamlede oplysninger ikke med tilstrækkelig
sikkerhed kan fastslås, at grænseværdierne overholdes, skal oplysnin-gerne suppleres med målinger på arbejdspladsen.
d) Hvis det fremgår af vurderingen, at en grænseværdi ikke overholdes:
— skal årsagerne til overskridelsen fastslås, og der skal hurtigst
muligt iværksættes egnede foranstaltninger til afhjælpning af situa-tionen
— skal vurderingen derefter gentages.
e) Hvis det af vurderingen fremgår, at grænseværdierne overholdes, skal
der derefter om nødvendigt med passende mellemrum foretagesmålinger for at kontrollere, at de stadig overholdes.
Jo nærmere den målte koncentration er ved grænseværdien, jo hyppi-
gere skal disse målinger foretages.
f) Hvis det af vurderingen fremgår, at grænseværdierne, i betragtning af
arbejdsprocessens art, overholdes pålang sigt, og der ikke gennem-føres en væsentlig ændring af betingelserne påarbejdsstedet, der kanføre til en ændring af arbejdstagerens udsættelse, kan hyppigheden afmålingerne til kontrol med overholdelsen af grænseværdiernenedsættes.
I sådanne tilfælde bør det dog med mellemrum kontrolleres, at den
vurdering, som denne konklusion bygger på, fortsat er korrekt.
g) Hvis arbejdstageren samtidig eller successivt udsættes for flere
agenser, skal der tages hensyn til dette i vurderingen af den fare, somarbejdstageren udsættes for.
2.Krav til de personer, der foretager målingerne
De, der udfører målingerne, skal være i besiddelse af de fornødne kvalifi-
kationer og råde over det nødvendige udstyr.
3.Krav til målemetoderne
a) Målemetoden skal gøre det muligt at opnå resultater, der er repræsen-
tative for arbejdstagerens udsættelse.
b) Til vurdering af arbejdstagerens udsættelse påarbejdspladsen skal der
såvidt muligt anvendes prøveudtagningsinstrumenter, der er fastgjortpåarbejdstagerens krop.
Hvis en gruppe arbejdstagere udfører samme eller næsten samme
opgaver påsamme sted og derfor er udsat for ensartet eksponering,kan der udtages prøver i gruppen, dog på en sådan måde, at prøveud-tagningen er repræsentativ.
Stationære målesystemer kan anvendes, hvis resultaterne af målin-
gerne giver mulighed for at vurdere arbejdstagerens udsættelse påarbejdspladsen.
Prøverne skal såvidt muligt udtages i højde med å ndedrætsorganerne
og i arbejdstagerens umiddelbare nærhed.
I tvivlstilfælde skal målingerne foretages på det sted, hvor risikoen er
størst.
c) Den anvendte målemetode skal være tilpasset den agens, der under-
søges, den fastsatte grænseværdi og atmosfæren påarbejdspladsen.
Resultatet af målingen skal angive koncentrationen af agensen nøjag-
tigt og i forhold til grænseværdien.
d) Hvis den anvendte målemetode ikke er specifik for den agens, der skal
måles, skal hele værdien gælde for den pågældende agens.
e) Målemetodens måleområde, følsomhed og præcision skal være
tilpasset grænseværdien.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼M1
f) Det måsikres, at må lemetoden er nøjagtig.
g) Den anvendte målemetode skal være afprøvet i praksis.h) Såfremt Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) offent-
liggør generelle krav, som skal opfyldes af de metoder og apparater,der anvendes til målingerne på arbejdspladsen, samt regler for kontrolhermed, skal der tages hensyn hertil i forbindelse med valget afegnede målemetoder.
4.Særlige måletekniske bestemmelser vedrørende repræsentative
grupper af partikler, der forekommer i luften på arbejdspladsen
a) Ved enhver måling af koncentrationen af luftbårne partikler skal der
tages hensyn til deres virkemåde; der skal derfor ved udtagning afprøver gås ud fra enten den inspirable del eller den respirable del.
Dette forudsætter, at der opnås en opdeling af partiklerne efter deres
aerodynamiske diameter, der svarer til aflejringen under vejrtræk-ningen.
Da man endnu ikke råder over sådant udstyr til prøveudtagningen på
arbejdspladsen, bør der fastsættes praktiske bestemmelser for enensartet måling.
b) Som inspirabel anses den del af de luftbårne partikler, der kan optages
af arbejdstageren ved indånding gennem mund og/eller næse.
Til gennemførelse af den praktiske måling anvendes til prøveudtag-
ning f.eks. prøveudtagningsapparater med en indsugningshastighed på1,25 m/s ± 10 % eller prøveudtagningsapparater i overensstemmelsemed ISO/TR 7708 1983 (E).
I det første af de to eksempler:
— ved anvendelse af personlige prøveudtagningsapparater skal
indsugningsåbningen være parallel med arbejdstagerens ansigtunder hele prøveudtagningen
— ved anvendelse af stationære prøveudtagningsapparater skal åbnin-
gens placering og form give mulighed for en udtagning, der errepræsentativ for arbejdstagerens udsættelse ved forskellige lufttil-førselsretninger
— placeringen af apparatets indsugningsåbning har kun ringe betyd-
ning, når de omgivende luftstrømmes hastighed er meget lav
— når de omgivende luftstrømme har en hastighed på 1 m/s eller
derover, anbefales en prøveudtagning i alle retninger påhorisontaltplan.
c) Den respirable del af de luftbårne partikler omfatter en gruppe, som
passerer et udskillelsessystem, hvis virkning svarer til den teoretiskeudskillelsesfunktion i en bundfældningsseparator, som udskiller 50 %af de partikler, som har en aerodynamisk diameter på5 µm (Johan-
nesburg-konventionen af 1979).
d) Såfremt CEN vedtager bestemmelser om indsamling af luftbårne
partikler påarbejdspladsen, skal disse fortrinsvis anvendes.
Andre metoder kan anvendes, forudsat at de for såvidt angå r overhol-
delsen af grænseværdierne betyder, at der opnås samme eller et endnubedre resultat.
1980L1107 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
BILAG III
Tekniske aspekter omhandlet i artikel 8, stk. 3
1. Nærmere bestemmelser for stikprøveudtagning og målemetoder (herunder
kvalitetskontrol) med hensyn til grænseværdierne, for såvidt disse bestem-melser ikke har indvirkning påden mængdemæssige betydning af de på gæl-dende grænseværdier.
2. Praktiske retningslinjer for lægelig overvågning inden og medens arbejdsta-
gerne udsættes for en agens, samt efter at denne situation er ophørt, og forføring af journaler over resultaterne af denne lægelige overvågning.
3. Praktiske bestemmelser for opstilling og føring af journaler over resultaterne
fra miljømålinger og af lister over arbejdstagere, der er udsat for agenser.
4. Praktisk vejledning vedrørende de alarmanordninger, der skal installeres på
arbejdspladser, hvor en unormal situation kan opståfor arbejdstagere, der erudsat for agenser.
5. Praktisk vejledning vedrørende de nødforanstaltninger, der skal træffes i
tilfælde af unormale udslip.
6. Kollektive og individuelle beskyttelsesforanstaltninger, der skal indføres i
forbindelse med visse former for arbejde (f.eks. vedligeholdelse og repara-tion), hvorunder det ikke kan garanteres, at koncentrationen eller intensitetenaf agenserne kan holdes under grænseværdierne.
7. Gennemførelsesbestemmelser for de generelle hygiejneregler og midler til
sikring af den individuelle hygiejne.
8. Opsætning af skilte med angivelse af områder, hvor der er fare for, at
arbejdstagerne i betydeligt omfang kan blive udsat for agenser, og medanførelse af de sikkerhedsregler, der skal iagttages.