1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1254/1999
af17.maj1999
omdenfællesmarkedsordningforoksekød
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 1455/2001 af 28. juni 2001 L 198 58 21.7.2001
►M2 Rådets forordning (EF) nr. 1512/2001 af 23. juli 2001 L 201 1 26.7.2001
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 263 af 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1254/1999
af17.maj1999
omdenfællesmarkedsordningforoksekød
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (4),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (5), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det fælles marked for landbrugsprodukters funktion og udvikling
bør ledsages af indførelsen af en fælles landbrugspolitik, dernavnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter,hvis udformning afhænger af produktets art;
(2) den fælles landbrugspolitik tager sigte på at virkeliggøre målene itraktatens artikel 33; i oksekødssektoren bør der træffes foran-
staltninger for det indre marked, som bl.a. omfatter direkte
betalinger til oksekødsproducenterne, støtte til privat oplagring ogen ordning for offentlig oplagring for at stabilisere markederne ogsikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard;
(3) for atter at skabe li gevægt ikødforbruget iFællesskabet ti l fordelfor oksekødssektoren og øge disse produkters konkurrenceevne påde internationale markeder bør markedsstøtten gradvis nedsættes;
ibetragtni ng af de følger, dette får for producenterne, bør
indkomststøtten under den fælles markedsordning tilpasses ogomformes; med henblik herpå bør der indføres en generel ordningmed direkte betalinger til producenterne; disse betalinger bør stigeitakt med den gradvi se nedsættelse af markedsstøtten;
(4) der er forskellige former for husdyrbrug, og de direkte betalingerbør derfor omfatte en særlig præmie til producenter af tyre og
stude, en præmie for ammekohold og en slagtepræmie for alle
typer hornkvæg, herunder malkekøer og kalve; præmierne børikke medføre en stigning i den samlede produktion; derfor bør derlægges henholdsvis regionale og individuelle lofter over antalletaf handyr og ammekøer, som er berettiget til særlig præmie og
ammekopræmie, og, når det gælder den særlige præmie, indføres
en grænse for antallet af dyr pr. bedrift, som medlemsstaterne skalhave beføjelse til at modulere under hensyntagen til den særligesituation, de befinder sig i; for slagtepræmien bør der fastsættesnationale lofter på grundlag af historiske produktionstal;
(5) betingelserne for produktionen af stude afviger normalt frabetingelserne for produktionen af tyre; det er derfor berettiget,at den særlige præmie for stude ikke fastsættes til samme beløb
pr. dyr som præmien for tyre; den særlige præmie for stude bør
dog opdeles ito betali nger for bestemte aldersgrupper;
(6) slagtni ng af et for stort antal stude islagtesæsonen imedlems-stater, hvor denne type produktion er af særligt stor betydning,kan påvirke markedets stabilitet og navnlig medføre en nedgang imarkedspriserne; for at tilskynde til slagtning af stude uden forden årlige indbindingsperiode bør der på visse betingelser ud over1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 2
(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 13.
(2) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 196.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3.
▼B
den særlige præmie ydes en præmie for dyr, der slagtes uden for
sæsonen ide første 23 uger af året;
(7) for at give producenterne større fleksibilitet bør der også kunne
opnås ammekopræmie for kvier, der opfylder samme avls-
betingelser som ammekøer; antallet af præmienberettigede kvieri ammekobesætninger bør dog begrænses til den normaleforholdsmæssige udskiftning; i de medlemsstater, hvor 60 % afde dyr, der er berettiget til ammekopræmie, holdes i bjerg-
områder, bør der være mulighed for at forvalte præmien for
ammekøer og kvier hver for sig, og for kvier bør det være muligtat operere med et separat nationalt præmieloft inden for detovenfor nævnte forhold;
(8) ammekopræmie bør principielt kun ydes til producenter, der ikkeleverer mælk til mejerierne under tillægsafgiftsordningen i Rådets
forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en
tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (
1); der kan dog også
være behov for indkomststøtte til bedrifter med både enmalkekobesætning og en ammekobesætning; ammekopræmienbør derfor også ydes til små og mellemstore blandede bedrifter
med en samlet individuel mælkereferencemængde på højst
120 000 kg; på grund af de forskellige produktionsstrukturer iFællesskabet bør medlemsstaterne have beføjelse til at ændre ellerophæve denne kvantitative begrænsning ud fra objektive kriterier;
(9) hvad angår ammekopræmien bør producenternes individuellelofter bevares; nogle af de præmierettigheder, der følger af de
individuelle lofter, er tidligere ikke blev udnyttet; disse
uudnyttede lofter kan tilskynde til produktion og øge udgifterne,navnlig som følge af, at der opnås fuld ret til ammekopræmie forkvier; for at undgå en sådan virkning bør det samlede antalammekopræmierettigheder i hver medlemsstat fastsættes på
grundlag af de faktiske præmieudbetalinger i historiske refe-
renceår udvidet med en vis margen med henblik på opretholdelseaf den nationale reserve; medlemsstaterne bør træffe denødvendige foranstaltninger til at sikre, at de nationale lofterikke overskrides; om nødvendigt bør de tilpasse producenternesindividuelle lofter uden godtgørelse efter visse objektive kriterier;
disse kriterier bør navnlig sikre lige behandling af de pågældende
producenter og beskyttelse af de berettigede forventninger;
(10) der kan forekomme udsving i produktionen på grund af ændringeri producenternes besætning eller produktionskapacitet; det børderfor være muligt på visse betingelser at overføre ammekopræ-
mierettigheder, som er erhvervet på grundlag af individuelle
lofter, til andre producenter, enten sammen med bedriften, elleruden at forbindelsen mellem præmierettighederne og de udnyt-tede arealer bevares;
(11) nye producenter og allerede etablerede producenter, hvisindividuelle lofter af forskellige grunde ikke svarer til udviklingen
i ammekobesætningen, bør ikke udelukkes fra retten til præmie;
tilførslerne til og forvaltningen af de nationale reserver bør derforfinde sted efter fællesskabskriterier; af samme grund bør der foroverførsel af præmierettigheder uden overdragelse af bedriftengælde regler, hvorved en del af de overførte rettigheder inddragesuden godtgørelse og lægges til den nationale reserve;
(12) medlemsstaterne bør have mulighed for at kæde følsommeområder eller lokaliteter sammen med ammekoproduktionen forat sikre, at denne produktion opretholdes, navnlig i områder, hvorder ikke er andre alternativer;
(13) på grund af den stigende tendens til at intensivere oksekødspro-
duktionen bør præmierne for husdyrhold begrænses og fastlægges
ud fra den enkelte bedrifts foderpotentiel i forhold til antallet ogarten af dyr på bedriften; for at undgå for intensive produktions-1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 3
(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1256/1999 (Se side 73 i denne Tidende).
▼B
former bør ydelsen af disse præmier være betinget af, at en
maksimal belægningsgrad på bedriften overholdes; der bør dogtages hensyn til de mindre producenters situation;
(14) for at øge incitamenterne til ekstensivering af produktionen ogderved gøre dem mere effektive i forhold til målene påmiljøområdet bør der udbetales et tillægsbeløb til producenter,der opfylder strenge og reelle krav til belægningsgrad; for atundgå en større ændring af det globale støtteniveau og sikre en
rimelig kontrol med udgifterne bør tillægsbeløbet om nødvendigt
kunne tilpasses;
(15) vilkårene for oksekødsproduktion og producenternes indkomst-situation varierer betydeligt i de forskellige produktionsområder iFællesskabet; en fællesskabsdækkende ordning med ensartedebetalinger til alle producenter ville være for usmidig til, at den på
tilfredsstillende måde kunne tilgodese de strukturelle og naturbe-
tingede forskelle og de deraf følgende forskelligartede behov; derbør derfor indføres en fleksibel ordning i form af supplerendefællesskabsbetalinger, som fastlægges og foretages af medlems-staterne inden for faste globale beløb og efter visse fælleskriterier; de globale beløb bør tildeles medlemsstaterne på
grundlag af deres andel af Fællesskabets oksekødsproduktion;
de fælles kriterier har bl.a. til formål at forhindre, at desupplerende betalinger kommer til at virke diskriminerende, ogfuldt ud at tage hensyn til Fællesskabets relevante multilateraleforpligtelser; det er navnlig vigtigt, at medlemsstaterne forpligtes
til at udøve deres skøn efter rent objektive kriterier, at sikre lige
behandling og at undgå forvridning af markeds- og konkurrence-vilkårene; det bør fastsættes, hvilke former for supplerendebetalinger der kan komme på tale; de supplerende betalinger børhave form af betalinger pr. dyr for visse kategorier kvæg&sp;ogarealbetalinger;
(16) hvad angår betalingerne pr. dyr er visse mængdemæssige grænsernødvendige for at sikre en rimelig produktionskontrol; desudenbør medlemsstaterne stille krav med hensyn til belægningsgrad;
(17) der bør kun foretages arealbetalinger for græsarealer uden foromdrift, som ikke er omfattet af andre af Fællesskabetsmarkedsstøtteforanstaltninger; arealbetalingerne bør finde sted
på grundlag af regionale basisgræsarealer uden for omdrift, som
fastlægges af medlemsstaterne ud fra historiske referencedata;arealbetalingen pr. ha, herunder supplerende arealbetalinger underden fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, børhøjst svare til gennemsnitsstøtten pr. ha under støtteordningen for
producenter af visse markafgrøder;
(18) direkte betalinger bør være betinget af, at de personer, der holder
de pågældende dyr, overholder de relevante fællesskabsbestem-melser om identifikation og registrering af kvæg; for at opnå denønskede økonomiske virkning bør direkte betalinger finde stedinden for visse frister;
(19) anvendelse af visse stoffer i oksekødsproduktionen er forbudt ihenhold til fællesskabsforskrifterne; de fornødne sanktioner børanvendes, hvis de relevante bestemmelser ikke overholdes;
(20) under den pris- og indkomststøtteordning, der fastsættes i denneforordning, er den nuværende offentlige intervention i form afopkøb, der foretages af interventionsorganerne, og offentlig
oplagring ikke længere påkrævet for at skabe ligevægt på
markedet, men ville medføre betydelige udgifter; denne ordningbør derfor gradvis afvikles; for at bidrage til at stabiliseremarkedspriserne på et niveau tæt på basisprisen, som repræsen-terer det ønskede markedsstøtteniveau, bør der dog gives støtte til
privat oplagring; med henblik herpå bør Kommissionen have
tilladelse til at træffe afgørelse om støtte til privat oplagring, nårmarkedsprisen falder til under 103 % af basisprisen; der børdesuden indføres en »sikkerhedsnet«-interventionsordning medhenblik på at støtte oksekødsmarkedet i de medlemsstater eller ide områder i medlemsstaterne, hvor markedspriserne ikke1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 4
▼B
kommer op på et kritisk prisniveau; det bør fastsættes, at
ordningen med støtte til privat oplagring og interventionsord-ningen gennemføres på grundlag af handelsklasseskemaet i
Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om
fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppeaf voksent kvæg (
1);
(21) oprettelsen af et enhedsmarked for oksekød inden for Fælles-skabet forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelenover Fællesskabets ydre grænser; ved siden af foranstaltningernefor det indre marked skulle en handelsordning med importafgifterog eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabetsmarked; handelsordningen bør baseres på de forpligtelser, der er
indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-
runden;
(22) for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med tredje-
lande med oksekød bør der indføres en ordning med import- og
eksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning medsikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserneudstedes for, gennemføres;
(23) for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabetsmarked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter bør indførselaf et eller flere af disse produkter pålægges en tillægsimporttold,hvis visse betingelser er opfyldt;
(24) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbneog forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler,som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre af Rådetvedtagne retsakter;
(25) bestemmelser om ydelse af en restitution ved udførsel tiltredjelande, som er baseret på forskellen mellem priserne iFællesskabet og priserne på verdensmarkedet og er omfattet afWTO-aftalen om landbrug (
2), bør gøre det muligt at sikre
Fællesskabets deltagelse i den international handel med oksekød;
der bør fastsættes mængde- og kvalitetsgrænser for disse
restitutioner;
(26) værdigrænsernes overholdelse kan sikres under restitutionernesfastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres i
henhold til bestemmelserne for Den Europæiske Udviklings- og
Garantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligatoriskforudfastsættelse af restitutionerne, uden at dette udelukkermuligheden for, at der i tilfælde af differentierede restitutionerforetages en ændring af den forudfastsatte destination inden for et
geografisk område, der er omfattet af en enkelt restitutionssats;
såfremt destinationen ændres, bør der ske udbetaling af denrestitution, der gælder for den virkelige destination, idet restitu-tionsbeløbet dog ikke bør kunne være større end det, der gælderfor den forudfastsatte destination;
(27) for at det kan kontrolleres, at mængdekravet overholdes, er detnødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv overvågnings-ordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af, atder udstedes en eksportlicens; inden for de tilladte grænser børrestitutionerne ydes afhængigt af den særlige situation for det
berørte produkt; der bør kun tillades undtagelser fra denne regel
for fødevarehjælp, som ikke er omfattet af nogen begrænsninger;overvågningen af de mængder, som udføres med restitution i deproduktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen om landbrug, bør skepå grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelt
produktionsår;
(28) ud over den ovennævnte ordning og i det omfang, det er
nødvendigt for, at den kan fungere efter hensigten, bør derfastsættes bestemmelser om regulering af eller, når markeds-1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 5
(1) EFT L 123 af 7.5.1981, s. 3. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 1026/91 (EFT L 106 af 26.4.1991, s. 2).
(2) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.
▼B
situationen kræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for
aktiv forædling;
(29) ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald påalle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre
grænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført for det
indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstrækkelig;for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal væreubeskyttet over for eventuelle deraf følgende forstyrrelser, børFællesskabet have mulighed for omgående at træffe allenødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger bør være i
overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de relevante
WTO-aftaler;
(30) for at sikre, at de instrumenter, der er fastsat i denne forordning,fungerer korrekt, bør Kommissionen holdes underrettet omudviklingen i priserne på det fælles marked for oksekød; derbør derfor fastsættes en ordning for registrering af priserne forkvæg og kød af sådanne dyr;
(31) der bør kunne træffes foranstaltninger, når en væsentlig stigningeller nedgang ipri serne forstyrrer eller truer med at forstyrre
Fællesskabets marked; disse foranstaltninger bør også kunne
omfatte ad hoc-interventionsopkøb;
(32) begrænsninger af de frie varebevægelser som følge af anven-delsen af foranstaltninger, der skal hindre spredning afdyresygdomme, kan skabe problemer på markedet ien eller fleremedlemsstater; der bør derfor kunne indføres særforanstaltningerfor at støtte markedet for at afhjælpe sådanne situationer;
(33) oprettelsen af et enhedsmarked på grundlag af fælles priser kunnebringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør de
bestemmelser itraktaten, som gør det muli gt at vurdere støtte, der
ydes af medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som er uforeneligmed det fælles marked, finde anvendelse under den fællesmarkedsordning for oksekød;
(34) medlemsstaterne og Kommissionen bør, efterhånden som detfælles marked for oksekød udvikler sig, løbende udveksle deoplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning;
(35) for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger børder fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært
samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en
forvaltningskomité;
(36) medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følgeraf anvendelsen af denne forordning, bør finansieres af Fælles-skabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (
1);
(37) den fælles markedsordning for oksekød bør på samme tidtilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131;
(38) den fælles markedsordning for oksekød, der er fastsat vedforordning (EØF) nr. 805/68 (
2), er blevet ændret gentagne gange;
på grund af antallet af tekster, deres komplicerede karakter og
offentliggørelsen i forskellige numre af De Europæiske Fælles-
skabers Tidende er disse tekster vanskelige at anvende, og de
opfylder således ikke det krav om klarhed, der må stilles tilretsforskrifter; de bør derfor kodificeres i en ny forordning, ogforordning (EØF) nr. 805/68 bør ophæves; Rådets forordning
(EØF) nr. 98/69 af 16. januar 1969 om fastsættelse af de
almindelige regler for afsætningen af det af interventionsorga-nerne opkøbte frosne oksekød (
3), Rådets forordning (EØF)1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 6
(1) Se side 103 i denne Tidende.
(2) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 24. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1633/98 (EFT L 210 af 28.7.1998, s. 17).
(3) EFT L 14 af 21.1.1969, s. 2.
▼B
nr. 989/68 af 15. juli 1968 om fastsættelse af de almindelige
regler for ydelse af støtte til privat oplagring af oksekød (1)o g
Rådets forordning (EØF) nr. 1892/87 af 2. juli 1987 om notering
af markedspriserne for oksekød (2), som har hjemmel iforordni ng
(EØF) nr. 805/68, erstattes af en ny bestemmelse inærværendeforordning og bør derfor ophæves;
(39) overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 805/68 tilordningerne i denne forordning kan volde problemer, som ikke erbehandlet idenne forordni ng; såfremt sådanne problemer opstår,
bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangs-
foranstaltninger; Kommissionen bør også bemyndiges til at løsespecifikke praktiske problemer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for oksekød omfatter en ordning for
det indre marked og for samhandelen med tredjelande og gælder for
følgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
a) 0102 90 05
til 0102 90 79Tamkvæg, levende undtagen racerene avlsdyr
0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet
0202 Kød af hornkvæg, frosset
0206 10 95 Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet
0206 29 91 Nyretap og mellemgulv, frosset
0210 20 Kød af hornkvæg, saltet, isaltlage, tørret eller røget
0210 90 41 Nyretap og mellemgulv, saltet, isaltlage, tørret eller
røget
0210 90 90 Spiseligt mel og pulver af kød eller slagteaffald
1602 50 10 Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller
konserverede, af hornkvæg, ikke kogt, stegt eller på
lignende måde tilberedt; blandinger af sådant kød eller
slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende måde
tilberedt kød eller slagteaffald
1602 90 61 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald,
tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, ikke kogt,
stegt eller på lignende måde tilberedt; blandinger af
sådant kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på
lignende måde tilberedt kød eller slagteaffald
b) 0102 10 Hornkvæg, levende, racerene avlsdyr
0206 10 91 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og
mellemgulv, fersk eller kølet, undtagen til fremstilling af
farmaceutiske produkter0206 10 99
0206 21 00 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, undtagen nyretap og
mellemgulv, frosset, undtagen til fremstilling af farma-
ceutiske produkter0206 22 90
0206 29 99
0210 90 49 Spiseligt slagteaffald af hornkvæg, saltet, i saltlage, tørret
eller røget, undtagen nyretap og mellemgulv
ex 1502 00 90 Talg af hornkvæg, rå eller usmeltet, også udpresset eller
ekstraheret med opløsningsmidler1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 7
(1) EFT L 169 af 18.7.1968, s. 10. Forordningen er ændret ved forordning (EF)
nr. 428/77 (EFT L 61 af 5.3.1977, s. 17).
(2) EFT L 182 af 3.7.1987, s. 29.
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
1602 50 31
til 1602 50 80Andre varer af kød eller slagteaffald, tilberedte eller
konserverede, af hornkvæg, undtagen ikke kogt, stegt
eller på lignende måde tilberedt, og blandinger af sådant
kød eller slagteaffald med kogt, stegt eller på lignende
måde tilberedt kød eller slagteaffald
1602 90 69 Andre varer med indhold af kød eller slagteaffald,
tilberedte eller konserverede, af hornkvæg, undtagen
ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, og
blandinger af sådant kød eller slagteaffald med kogt,
stegt eller på lignende måde tilberedt kød eller slagt-
eaffald
2. I denne forordning forstås ved:
a) »kvæg«: levende tamkvæg henhørende under KN-kode ex 0102 10,
0102 90 05 til 0102 90 79
b) »voksent kvæg«: kvæg med en levende vægt på over 300 kg.
AFSNIT I
DETINDREMARKED
Artikel 2
For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af
udbuddet til markedsbehovet, kan der for de i artikel 1 nævnte produktertræffes følgende fællesskabsforanstaltninger:
a) foranstaltninger til muliggørelse af en bedre avlsplanlægning
b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion,
forarbejdning og afsætning
c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten
d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfri-
stede prognoser på grundlag af kendskab til de benyttedeproduktionsmidler
e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at konstatere markedspris-
udviklingen.
De almindelige regler for disse foranstaltninger vedtages af Rådet efter
proceduren itraktatens arti kel 37, stk. 2.
KAPITEL 1
DIREKTEBETALINGER
Artikel 3
I dette kapitel forstås ved:
a) »producent«: en individuel landbruger, fysisk eller juridisk person,
eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer, uanset
sammenslutningens eller dens medlemmers retlige status ifølge
national ret, hvis bedrift ligger på Fællesskabets område, og somholder kvæg
b) »bedrift«: de samlede produktionsenheder, som producenten driver,
og som ligger på en medlemsstats område
c) »område«: en medlemsstat eller et område inden for en medlemsstat
efter den pågældende medlemsstats valg
d) »tyr«: et ikke-kastreret handyr
e) »stud«: et kastreret handyr
f) »ammeko«: en ko, der tilhører en kødrace eller er fremkommet ved
krydsning med en sådan race, og som indgår i en besætning, der er
beregnet til opdræt af kalve til kødproduktion
g) »kvie«: et hundyr på mindst 8 måneder, som endnu ikke har kælvet.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 8
▼B
AFDELING 1
Præmier
Underafdeling 1
Særligpræmie
Artikel 4
1. Oksekødsproducenter, som på deres bedrift holder handyr, kan
efter ansøgning herom få udbetalt en særlig præmie. Præmien ydes i
form af en årlig præmie pr. kalenderår og pr. bedrift inden for regionalelofter for højst 90 dyr ihver af de istk. 2 nævnte aldersgrupper.
2. Den særlige præmie ydes højst:
a) én gang idyrets leveti d, efter at det har nået en alder på 9 måneder,
når der er tale om tyre, eller
b) to gange idyrets leveti d, når der er tale om stude:
— første gang, når det er 9 måneder gammelt
— anden gang, efter at det har nået en alder på 21 måneder.
I 2001 kan den anden udbetaling, der er omhandlet i litra b), andet led,
dog også finde sted for dyr, for hvilke der er foretaget en førsteudbetaling i henhold til litra a).
3. For at der kan udbetales særlig præmie
a) skal hvert dyr, for hvilket der ansøges om præmie, være holdt af
producenten til opfedning i en periode, som skal fastlægges nærmere
b) skal der for hvert dyr, indtil det slagtes eller udføres, være udstedt et
pas efter artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 820/97 af 21. april
1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering afkvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter (
1) med alle
relevante oplysninger om dets præmiestatus, eller, hvis et sådant pasikke foreligger, et tilsvarende administrativt dokument.
4. Når det samlede antal tyre ialderen fra 9 måneder og stude i
alderen fra 9 måneder til 20 måneder, for hvilke der ansøges om præmie,og som opfylder betingelserne for ydelse af den særlige præmie, i etområde overstiger det regionale loft, der er nævnt i bilag I, foretages deren forholdsmæssig nedsættelse af det samlede antal præmieberettigede
dyr efter stk. 2, litra a) og b), pr. producent for det pågældende år.
I denne artikel forstås ved regionalt loft det antal dyr, der i et område og
i et kalenderår kan modtage den særlige præmie.
5. Som undtagelse fra stk. 1 og 4 kan medlemsstaterne
— på grundlag af objektive kriterier, som de fastlægger, ændre eller
ophæve loftet på 90 dyr pr. bedrift og aldersgruppe, og
— når de udøver denne beføjelse, beslutte at anvende stk. 4 på en sådan
måde, at de når op på de nedsættelser, der er nødvendige for atoverholde det gældende regionale loft, uden at de bringer dissenedsættelser ianvendelse over for små producenter, som i kke harindgivet ansøgning om den særlige præmie i det pågældende år for
mere end et mindsteantal af dyr, som den pågældende medlemsstat
fastsætter.
6. Medlemsstaterne kan vedtage, at den særlige præmie ydes ved
dyrets slagtning. I så fald erstattes alderskriteriet i stk. 2, litra a), af enslagtet vægt på mindst 185 kg for tyre.
Præmien udbetales eller tilbagebetales til producenterne.
Det Forenede Kongerige bemyndiges til at anvende en anden ordning for
ydelse af den særlige præmie i Nordirland end i resten af sit område.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 9
(1) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.▼M2
▼B
▼B
7. Præmiebeløbet fastsættes til:
a) for hver præmieberettiget dyr:
— 160 EUR for kalenderåret 2000
— 185 EUR for kalenderåret 2001
— 210 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) for hver præmieberettiget stud og aldersgruppe:
— 122 EUR for kalenderåret 2000
— 136 EUR for kalenderåret 2001
— 150 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
Dog fastsættes præmiebeløbet for de dyr, der er omhandlet i stk. 2,
andet afsnit, til 98 EUR.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 2
Sæsonpræmie
Artikel 5
1. Når antallet af stude ien medlemsstat
a) der slagtes i et givet år, overstiger 60 % af de samlede årlige
slagtninger af handyr
b) der slagtes i perioden fra 1. september til 30. november i et givet år,
overstiger 35 % af de samlede årlige slagtninger af stude
kan producenterne efter ansøgning herom få udbetalt en tillægspræmie
til den særlige præmie (sæsonpræmie). Hvis begge de ovenfor nævnteudløsende satser nås iIrland eller iNordi rland, anvendes præmi en dogsåvel iIrland som iNordi rland.
Ved anvendelse af denne artikel på Det Forenede Kongerige betragtes
Nordirland som en særskilt enhed.
2. Denne præmie fastsættes til:
— 72,45 EUR pr. dyr, der slagtes ide første 15 uger iet gi vet år
— 54,34 EUR pr. dyr, der slagtes iuge 16 og uge 17 iet gi vet år— 36,23 EUR pr. dyr, der slagtes iuge 18 ti l uge 21 iet gi vet år, og
— 18,11 EUR pr. dyr, der slagtes iuge 22 og uge 23 iet gi vet år.
3. Hvis den i stk. 1, litra b), nævnte sats under hensyn til næstsidste
punktum ikke nås, kan de medlemsstater, hvis producenter tidligere har
modtaget sæsonpræmien, beslutte at yde denne præmie til en sats på60 % af de beløb, der er fastsat istk. 2.
I så fald
a) kan den pågældende medlemsstat beslutte kun at yde denne præmie i
de første to eller tre af ovennævnte perioder
b) skal den pågældende medlemsstat sikre, at foranstaltningen bliver
finansielt neutral i det samme regnskabsår ved tilsvarende atnedsætte:
— den særlige præmie, der ydes for stude i anden aldersgruppe i
denne medlemsstat, og/eller
— de supplerende betalinger, der finder sted efter afdeling 2
og skal underrette Kommissionen om den foranstaltning, der er
anvendt med henblik på nedsættelse.
Ved anvendelse af denne foranstaltning betragtes Irland og Nordirland
som en enkelt enhed i forbindelse med beregningen af den i stk. 1,litra a), nævnte sats og dermed udbetaling af præmien.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 10
▼M2
▼B
▼B
4. For at det kan fastslås, om de idenne arti kel nævnte procentsatser
er blevet overskredet, tages der hensyn til de slagtninger, der er foretagetiløbet af det år, der li gger to år forud for det år, hvor det
præmieberettigede dyr blev slagtet.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 3
Ammekopræmien
Artikel 6
1. Producenter, der holder ammekøer på deres bedrift, kan efter
ansøgning herom få udbetalt en præmie for ammekohold (ammeko-præmie). Præmien ydes i form af en årlig præmie pr. producent inden for
individuelle lofter.
2. Ammekopræmie ydes til alle producenter
a) som ikke leverer mælk eller mejeriprodukter fra deres bedrift i 12
måneder fra datoen for ansøgningens indgivelse.
Direkte salg af mælk eller mejeriprodukter fra bedrift til forbruger er
dog ikke til hinder for ydelse af præmien
b) som leverer mælk eller mejeriprodukter, hvis samlede individuelle
referencemængde i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 3950/
92, ikke overstiger 120 000 kg. Medlemsstaterne kan dog på grundlag
af objektive kriterier, som de fastlægger, beslutte at ændre ellerophæve dette kvantitative loft
forudsat at de i mindst seks på hinanden følgende måneder fra datoen for
ansøgningens indgivelse har holdt et antal ammekøer svarende til mindst80 % og et antal kvier svarende til højst 20 % af det antal, der er ansøgtom præmie for.
For at fastslå antallet af præmieberettigede dyr efter første afsnit, litra a)
og b), fastslås det på grundlag af præmiemodtagerens individuellereferencemængde, jf. artikel 16, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og
mejeriprodukter (
1), og den gennemsnitlige mælkeydelse, om køerne
hører til en ammekobesætning eller en malkekvægsbesætning.
3. Producenternes ret til præmie begrænses af anvendelsen af et
individuelt loft som omhandlet i artikel 7.
4. Præmien for hvert præmieberettiget dyr udgør:
— 163 EUR for kalenderåret 2000
— 182 for kalenderåret 2001
— 200 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
5. Medlemsstaterne kan yde en supplerende national ammekopræmie
på op til 50 EUR pr. dyr, forudsat at dette ikke giver anledning tilforskelsbehandling af opdrætterne i den pågældende medlemsstat.
For bedrifter beliggende i en region som defineret i artikel 3 og 6 i
Rådets forordning ►
C1(EF) nr. 1260/1999 ◄af 21. juni1999 om
vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene ►C1(2)◄
finansieres de første 24,15 EUR pr. dyr af denne supplerende præmie afDen Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL),
Garantisektionen.
For bedrifter beliggende på hele en medlemsstats område finansierer
EUGFL, Garantisektionen, hele den supplerende præmie, hvis amme-
køerne iden pågældende medlemsstat udgør mi ndst 30 % af det samlede
antal køer, og hvis mindst 30 % af de slagtede handyr tilhørerkropsbygningsklasse S og E. Enhver overskridelse af disse procentsatser1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 11
(1) Se side 48 i denne Tidende.
(2) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.
▼B
fastsættes på grundlag af gennemsnittet af de to år, der går forud for det
år, for hvilket præmien ydes.
6. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer, og
som tilhører en besætning, hvor der opdrættes kalve med henblik påkødproduktion.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig bestem-
melserne vedrørende definitionen af begrebet ammeko i artikel 3,
vedtages, og den gennemsnitlige mælkeydelse fastsættes af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 7
1. Den 1. januar 2000 er en producents individuelle loft lig med det
antal ammekopræmierettigheder, han rådede over den 31. december1999 ifølge de relevante fællesskabsregler, i givet fald tilpasset ihenhold til stk. 3.
2. Medlemsstaterne tager de fornødne skridt til at sikre, at summen af
præmierettigheder på deres område fra den 1. januar 2000 ikkeoverstiger de nationale lofter, der er anført i bilag II, og at de nationalereserver, der er nævnt iarti kel 9, kan oprettes.
3. Hvis den i stk. 2 nævnte tilpasning kræver en nedsættelse af
producenternes individuelle lofter, foretages nedsættelsen uden godtgø-
relse og fastlægges på grundlag af objektive kriterier, herunder navnlig:
— producenternes udnyttelse af deres individiduelle lofter i de tre
referenceår forud for 2000
— iværksættelse af et investerings- eller ekstensiveringsprogram i
oksekødssektoren
— særlige naturbetingede forhold eller anvendelse af sanktioner, der
medfører, at præmien ikke udbetales eller udbetales med et nedsat
beløb imi ndst et referenceår
— andre exceptionelle forhold, der har til følge, at betalingerne for
mindst et referenceår ikke svarer til den faktiske situation i detforegående år.
4. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til foranstalt-
ningen i stk. 2, bortfalder.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 8
1. Når en producent sælger eller på anden måde overdrager sin
bedrift, kan han overføre alle sine ammekopræmierettigheder til den, derovertager bedriften. Han kan også overføre alle eller en del af sinerettigheder til andre producenter uden at overdrage sin bedrift.
I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af
bedriften overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige15 %, uden godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat, hvorbedriften er beliggende, til gratis omfordeling.
2. Medlemsstaterne
a) træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre, at præmierettig-
heder overføres til områder, som ligger uden for følsomme områder
eller områder, hvor oksekødsproduktionen er særlig vigtig for denlokale økonomi
b) kan foreskrive, enten at overførsel af rettigheder uden overdragelse af
bedriften skal ske direkte mellem producenterne, eller at den skal skevia den nationale reserve.
3. Medlemsstaterne kan inden en dato, som skal fastlægges nærmere,
tillade midlertidige overførsler af en del af præmierettighederne, somden producent, der råder over dem, ikke selv anvender.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 12
▼B
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Disse gennemførelsesbestemmelser kan navnlig vedrøre:
— bestemmelser, hvorefter medlemsstaterne kan løse problemer i
tilknytning til præmierettigheder, der overføres af producenter, somikke ejer de arealer, hvor deres bedrift er beliggende, og
— specifikke regler for det minimumsantal, der kan være genstand for
en delvis overførsel.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne skal have en national reserve af ammekopræ-
mierettigheder.
2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 8, stk. 1, eller
andre fællesskabsbestemmelser, lægges til den nationale reserve, jf. dog
artikel 7, stk. 4.
3. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserve til inden for
rammerne af denne reserve navnlig at tildele præmierettigheder tilnytilkommende producenter, yngre landbrugere og andre producentermed forrang.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43, navnlig:
— de foranstaltninger, der skal gælde, hvis den nationale reserve i en
medlemsstat ikke udnyttes
— foranstaltningerne vedrørende uudnyttede præmierettigheder, som er
blevet tilbageført til den nationale reserve.
Artikel 10
1. Som undtagelse fra artikel 6, stk. 3, kan medlemsstater, hvor over
60 % af ammekøerne og kvierne holdes i bjergområder som defineret iartikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udviklingaf landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forord-
ninger (
1), beslutte at forvalte ammekopræmien til kvier uafhængigt af
ammekopræmien til ammekøer inden for grænserne af et separatnationalt loft, som den pågældende medlemsstat fastsætter.
Et sådant separat nationalt loft må ikke overstige 20 % af det nationale
loft iden pågældende medlemsstat, som er fastsat ibi lag II ti l denne
forordning. Dette nationale loft nedsættes med et beløb svarende til det
separate nationale loft.
Når det samlede antal kvier i en medlemsstat, som udøver beføjelsen i
henhold til første afsnit, for hvilke der er indgivet ansøgning, og somopfylder betingelserne for ydelse af ammekopræmien, overstiger det
separate nationale loft, nedsættes antallet af støtteberettigede kvier pr.
producent idet pågældende år forholdsmæssi gt.
2. Ved anvendelsen af denne artikel tages der kun hensyn til kvier af
kødkvægracer, eller som stammer fra krydsninger med sådanne racer.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 4
Slagtepræmie
Artikel 11
1. En producent, der holder kvæg på sin bedrift, kan efter ansøgning
opfylde betingelserne for ydelse af slagtepræmie. Denne ydes inden for1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 13
(1) Se side 80 i denne Tidende.
▼B
nationale lofter, som skal fastsættes, ved slagtning af præmieberettigede
dyr eller ved udførsel af dem til et tredjeland.
Der kan ydes slagtepræmie til følgende:
a) tyre, stude, køer og kvier fra en alder på 8 måneder
b) kalve på mere end 1 og under 7 måneder og med en slagtet vægt på
under 160 kg
forudsat at producenten har holdt dem ien nærmere bestemt peri ode.
2. Præmiebeløbet udgør:
a) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra a):
— 27 EUR for kalenderåret 2000
— 53 EUR for kalenderåret 2001— 80 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår
b) pr. præmieberettiget dyr som nævnt i stk. 1, litra b):
— 17 EUR for kalenderåret 2000
— 33 EUR for kalenderåret 2001— 50 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
3. De istk. 1 omhandlede nati onale lofter fastsættes for hver
medlemsstat og separat for de to grupper dyr ili tra a) og b) istk. 1.Hvert loft skal svare til det antal dyr i de to grupper, der blev slagtet iden pågældende medlemsstat i1995, hvorti l lægges de dyr, der isammeår blev udført til tredjelande ifølge oplysninger fra Eurostat eller andreoffentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for 1995, som Kommis-
sionen har accepteret.
4. Når det samlede antal dyr i en given medlemsstat, for hvilke der er
indgivet ansøgning for en af de to dyregrupper i stk. 1, litra a) eller b),og som opfylder betingelserne for ydelse af slagtepræmien, overstiger
det nationale loft for denne gruppe, nedsættes antallet af alle
præmieberettigede dyr i denne gruppe pr. producent i det pågældendeår forholdsmæssigt.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Underafdeling 5
Belægningsgrad
Artikel 12
1. Det samlede antal dyr, for hvilke der kan ydes særlig præmie og
ammekopræmie, er begrænset af anvendelsen af en belægningsgrad påbedriften på 2 storkreaturer (SK) pr. ha og kalenderår. Denne
belægningsgrad udtrykkes som antallet af SK pr. grovfoderenhed, der
anvendes til foder til bedriftens dyr. En producent fritages dog foranvendelsen af belægningsgraden, hvis det antal dyr på bedriften, derskal tages i betragtning ved fastlæggelse af belægningsgraden, ikkeoverstiger 15 SK.
2. Ved fastlæggelse af belægningsgraden på bedriften medregnes
følgende:
a) de handyr, ammekøer og kvier, får og/eller geder, for hvilke der er
indgivet præmieansøgninger, og de malkekøer, der er nødvendige til
produktion af den samlede referencemængde mælk, som er tildelt
producenten. Det således opgjorte antal dyr omregnes til SK efteromregningstabellen i bilag III
b) foderarealet, som er det areal på bedriften, der i hele kalenderåret er
til rådighed til kvæg-, fåre- og/eller gedehold. I dette areal medregnesikke:
— bygninger, skove, damme og veje
— arealer, der anvendes til andre produktioner, som er omfattet af
ordninger med fællesskabsstøtte, eller som anvendes til flerårigekulturer eller gartnerikulturer, bortset fra græsarealer uden for1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 14
▼B
omdrift, for hvilke der foretages arealbetalinger i henhold til
artikel 17 i denne forordning og artikel 19 i forordning (EF)nr. 1255/1999
— arealer, der er omfattet af støtteordningen for producenter af visse
markafgrøder, anvendes i forbindelse med støtteordningen for
tørret foder eller er omfattet af en national ordning eller en
fællesskabsordning for udtagning af landbrugsarealer.
Foderarealet omfatter arealer, der udnyttes ifællesskab, og arealer,
hvor der dyrkes blandede afgrøder.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43, navnlig bestemmelser
— vedrørende arealer, der udnyttes ifællesskab, og arealer, hvor der
dyrkes blandede afgrøder
— som kan forhindre, at anvendelsen af belægningsgraden omgås.
Underafdeling 6
Ekstensiveringsbeløb
Artikel 13
1. Producenter, som får udbetalt særlig præmie og/eller ammeko-
præmie, kan få udbetalt et ekstensiveringsbeløb.
2. Ekstensiveringsbeløbet udgør 100 EUR for hver særlige præmie og
ammekopræmie, der ydes, forudsat at belægningsgraden på bedriften idet pågældende kalenderår ikke overstiger 1,4 SK pr. ha.
Medlemsstaterne kan dog beslutte at yde ekstensiveringsbeløbet således:
a) ikalenderåret 2000 og 2001: 33 EUR ved en belægni ngsgrad på
1,6 SK pr. ha eller derover, men ikke over 2,0 SK pr. ha, og 66 EURved en belægningsgrad på mindre end 1,6 SK pr. ha
b) ikalenderåret 2002 og de følgende år: 40 EUR ved en belægni ngs-
grad på 1,4 SK pr. ha eller derover, men ikke over 1,8 SK pr. ha, og
80 EUR ved en belægningsgrad på mindre end 1,4 SK pr. ha.
3. Ved anvendelsen af stk. 2 gælder følgende:
a) uanset artikel 12, stk. 2, litra a), bestemmes bedriftens belægnings-
grad ved at tage hensyn til de handyr, køer og kvier, der holdes påbedriften i det pågældende kalenderår, og til de får og/eller geder, forhvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalenderår.Antallet af dyr omregnes til SK ved hjælp af omregningstabellen ibilag III
b) med forbehold af artikel 12, stk. 2, litra b), tredje led, betragtes
arealer, der anvendes til produktion af markafgrøder som defineret ibilag I til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 omindførelse af en støtteordning for producenter af visse mark-afgrøder (
1), ikke som »foderareal«.
c) ved beregning af belægningsgraden skal det foderareal, der tages
hensyn til, bestå af mindst 50 % græsarealer. »Græsareal« defineresaf medlemsstaterne. Denne definition skal mindst omfatte detkriterium, at græsarealer er arealer, som ifølge lokale driftsmetoderer anerkendt som værende bestemt til græsning for kvæg og/eller får.
Dette udelukker dog ikke blandet brug af disse arealer (græsareal, hø,
græsensilage) i løbet af samme år.
4. Med forbehold af belægningsgraden i stk. 2 kan producenter i
medlemsstater, hvor mere end 50 % af mælken produceres ibjerg-områder som defineret i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1257/1999, oghvis bedrifter er beliggende i sådanne områder, modtage ekstensiverin-gsbeløb efter stk. 2 for malkekøer, der holdes på disse områder.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 15
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
5. Efter proceduren iarti kel 43
— vedtager Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel
— tilpasser Kommissionen om nødvendigt de i stk. 2 nævnte beløb,
navnlig under hensyntagen til antallet af dyr, som beløbet kunneudbetales for idet foregående kalenderår.
AFDELING 2
Supplerende betalinger
Artikel 14
1. Medlemsstaterne foretager supplerende betalinger på årsbasis til
producenterne på deres område for de globale beløb, der er anført i
bilag IV. Disse betalinger finder sted efter objektive kriterier, herunder
bl.a. de relevante produktionsstrukturer og -betingelser, og navnlig på ensådan måde, at der sikres lige behandling af producenterne, ogforvridning af markeds- og konkurrencevilkårene undgås. Desuden mådisse betalinger ikke være knyttet til udsving i markedspriserne.
2. Supplerende betalinger kan finde sted i form af betalinger pr. dyr
(artikel 15) og/eller arealbetalinger (artikel 17).
Artikel 15
1. Betalinger pr. dyr foretages for:
a) handyr
b) ammekøer
c) malkekøer
d) kvier.
2. Betalingerne pr. dyr kan ydes som supplerende beløb pr.
slagtepræmieenhed som fastsat i artikel 11, bortset fra kalve. I deøvrige tilfælde finder betalingerne pr. dyr sted:
a) på de særlige betingelser i artikel 16
b) på specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad, som
medlemsstaterne fastsætter.
3. De specifikke betingelser med hensyn til belægningsgrad fast-
sættes:
— på grundlag af foderarealet, jf. artikel 12, stk. 2, litra b), dog med
undtagelse af de arealer, der er omfattet af arealbetalinger i henhold
til artikel 17
— under hensyntagen navnlig til den pågældende produktionstypes
indvirkning på miljøet, den miljømæssige følsomhed af de jorder,der anvendes til opdræt af kvæg, og de foranstaltninger, der eriværksat for at stabilisere eller forbedre disse jorders miljømæssigesituation.
Artikel 16
1. Betalingerne for handyr pr. kalenderår kan kun ydes for et bestemt
antal dyr ien medlemsstat:
— svarende til den pågældende medlemsstats regionale loft i bilag I,
eller
— svarende til antallet af handyr, hvortil der blev ydet præmie i 1997,
eller
— svarende til det gennemsnitlige antal slagtninger af handyr i årene
1997, 1998 og 1999 ifølge oplysninger fra Eurostat eller andreoffentliggjorte, officielle statistiske oplysninger for disse år, somKommissionen har accepteret.
Medlemsstaterne kan også fastsætte et maksimalt antal handyr pr. bedrift
på nationalt eller regionalt grundlag.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 16
▼B
Kun handyr fra en alder på otte måneder kan komme i betragtning. Hvis
betalingerne pr. dyr sker på slagtetidspunktet, kan medlemsstaternebeslutte at lade denne betingelse erstatte af en slagtet vægt på mindst
180 kg.
2. Betalingerne for pr. ammekøer og kvier, som er berettiget til
ammekopræmie i henhold til artikel 6, stk. 4, og artikel 10, kan kun ydessom et supplerende beløb pr. ammekopræmieenhed som fastsat iartikel 6, stk. 4.
3. Betalingerne for malkekøer kan kun ydes som beløb pr. ton
præmieberettiget referencemængde, som er til rådighed på bedriften, og
som skal fastsættes ioverensstemmelse med arti kel 16, stk. 3, iforordning (EF) nr. 1255/1999.
Artikel 15, stk. 2, litra b), finder ikke anvendelse.4. Betalingerne for andre kvier end de i stk. 2 omhandlede kan pr.
medlemsstat og pr. kalenderår kun ydes for et antal kvier svarende til det
gennemsnitlige antal slagtninger af kvier i årene 1997, 1998 og 1999
ifølge oplysninger fra Eurostat eller andre offentliggjorte, officiellestatistiske oplysninger for disse år, som Kommissionen har accepteret.
Artikel 17
1. Der foretages arealbetalinger pr. ha græsareal uden for omdrift
a) som producenterne kan udnytte iløbet af det pågældende kalenderår
b) som ikke udnyttes for at opfylde de specifikke betingelser med
hensyn til belægningsgrad, der er nævnt i artikel 15, stk. 3, og
c) for hvilket der ikke ansøges om støtte i henhold til støtteordningen
for producenter af visse markafgrøder, i henhold til støtteordningen
for tørret foder og i henhold til fællesskabsstøtteordninger for andre
flerårige kulturer eller gartnerikulturer for samme år.
2. Græsarealet uden for omdrift i et område, for hvilket der kan
foretages arealbetalinger, må ikke overstige det relevante regionalebasisareal.
De regionale basisarealer fastsættes af medlemsstaterne som det
gennemsnitlige antal ha græsareal uden for omdrift, der kunne bruges
til opdræt af kvæg i årene 1995, 1996 og 1997.
3. Arealbetalingen pr. ha, herunder arealbetalinger i henhold til
artikel 19 i forordning (EF) nr. 1255/1999, må ikke overstige:
— 210 EUR for kalenderåret 2000
— 280 EUR for kalenderåret 2001
— 350 EUR for kalenderåret 2002 og de følgende kalenderår.
Artikel 18
Inden den 1. januar 2000 giver medlemsstaterne Kommissionen
nærmere oplysninger om deres nationale ordninger for supplerende
betalinger. Eventuelle ændringer af disse ordninger meddeles Kommis-sionen senest en måned efter vedtagelsen.
Artikel 19
Inden den 1. april 2004 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en
detaljeret rapport om gennemførelsen af denne afdeling.
Inden den 1. januar 2005 vurderer Kommissionen gennemførelsen af
denne afdeling og undersøger fordelingen af fællesskabsmidlerne
mellem medlemsstaterne i henhold til bilag IV, navnlig under
hensyntagen til udviklingen i medlemsstaternes andel i oksekødspro-duktionen i Fællesskabet. Om nødvendigt forelægger KommissionenRådet relevante forslag.
Artikel 20
Gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling vedtages af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 17
▼B
AFDELING 3
Fælles bestemmelser
Artikel 21
Direkte betalinger efter dette kapitel er betinget af, at dyrene er
identificeret og registreret i henhold til forordning (EF) nr. 820/97.
Artikel 22
1. Direkte betalinger efter dette afsnit, bortset fra sæsonpræmien,
finder sted umiddelbart efter inspektionerne, men tidligst den 16. oktoberi det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder.
2. Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde
— finder direkte betalinger efter dette kapitel sted senest den 30. juni i
året efter det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder
— udbetales sæsonpræmien umiddelbart efter inspektionerne og senest
den 15. oktober i det kalenderår, som ansøgningen om sæsonpræmie
gælder.
Artikel 23
1. Hvis restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til
Rådets direktiv 96/22/EF (
1), eller restkoncentrationer af stoffer, der er
tilladt i henhold til ovennævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, ihenhold til de relevante bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF (
2),
påvises i et dyr, der tilhører en producents kvægbesætning, eller hvis et
ikke-tilladt stof eller produkt eller et stof eller et produkt, der er tilladt ihenhold til direktiv 96/22/EF, men som opbevares ulovligt, bliver fundeti en hvilken som helst form på producentens bedrift, udelukkes denpågældende producent for det kalenderår, hvor påvisningen er sket, fraat modtage de beløb, der er fastsat idenne afdeli ng.
I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en
udelukkelsesperiode på indtil fem år regnet fra det år, hvor detpågældende gentagelsestilfælde blev konstateret.
2. Hvis dyrenes ejer eller den, der er ansvarlig for dyrene, lægger
hindringer i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtag-
ninger, der er nødvendige for gennemførelsen af de nationale
overvågningsplaner for restkoncentrationer, eller for udførelsen af deundersøgelser og den kontrol, der gennemføres i henhold til direktiv 96/23/EF, finder sanktionerne i stk. 1 anvendelse.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 24
De direkte betalinger i afdeling 1 og 2 kan ændres efter proceduren i
traktatens artikel 37, stk. 2, på baggrund af udviklingen i produktion,produktivitet og markedsforhold.
Artikel 25
Udgifterne til de direkte betalinger i dette kapitel betragtes som
interventionsforanstaltninger i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning(EF) nr. 1258/1999.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 18
(1) Rådets direktiv 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af
visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af β-agonister i
husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3).
(
2) Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der
skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr
og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF
og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF (EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10).
▼B
KAPITEL 2
PRIVATOGOFFENTLIGOPLAGRING
Artikel 26
1. Fra den 1. juli 2002 kan der træffes beslutning om støtte til privat
oplagring, når den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet, der
konstateres på grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema for
slagtekroppe af voksent kvæg som fastsat iforordni ng (EØF) nr. 1208/81 (idet følgende benævnt »EF-handelsklasseskemaet«), udgør ogforventes fortsat at udgøre mindre end 103 % af basisprisen.
2. Basisprisen for slagtekroppe af handyr af kvalitet R3 i EF-
handelsklasseskemaet fastsættes til 2 224 EUR pr. ton.
3. Der kan ydes støtte til privat oplagring af fersk eller kølet kød af
voksent kvæg iform af hele og halve kroppe, »quarti ers compensés«,forfjerdinger eller bagfjerdinger, der er klassificeret efter EF-handels-klasseskemaet.
4. Rådet kan efter proceduren itraktatens arti kel 37, stk. 2:
— ændre basisprisen, navnlig under hensyntagen til, at det er
nødvendigt at fastsætte prisen på et sådant niveau, at den bidrager
til at stabilisere markedspriserne, uden at der dog opstår strukturelle
overskud iFællesskabet
— ændre listen over produkter i stk. 3, der kan være omfattet af støtte til
privat oplagring.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages, og
beslutningen om støtte til privat oplagring træffes af Kommissionen
efter proceduren iarti kel 43.
Artikel 27
1. Fra den 1. juli 2002 åbnes der for offentlig intervention, hvis den
gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af EF-handels-klasseskemaet som fastsat i forordning (EØF) nr. 1208/81 falder til
under 1 560 EUR pr. ton ien medlemsstat eller et område ien
medlemsstat ito på hi nanden følgende uger; iså fald kan i nterven-tionsorganerne foretage opkøb af en eller flere nærmere bestemtekategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kødhenhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50med oprindelse i Fællesskabet.
2. For opkøb i henhold til stk. 1 accepteres kun bud, som er lig med
eller ligger under den gennemsnitlige markedspris, der er konstateret ien medlemsstat eller et område ien medlemsstat, forhøjet med et beløb,som skal fastsættes på grundlag af objektive kriterier.
3. Opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan omfatte,
fastlægges efter en licitationsprocedure og kan under særlige omstæn-digheder fastsættes pr. medlemsstat eller pr. område i en medlemsstat pågrundlag af de gennemsnitlige markedspriser, der er konstateret. Vedlicitationerne skal der sikres lige adgang for alle interesserede. De åbnespå grundlag af licitationsbetingelser, der om nødvendigt skal fastsættes
under hensyntagen til handelsstrukturerne.
4. Efter proceduren iarti kel 43
— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af
produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den istk. 2 nævnte forhøjelse— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:
— åbning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 har været
opfyldt ito på hi nanden følgende uger1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 19
▼B
— lukning af interventionsopkøbene, når betingelsen i stk. 1 ikke har
været opfyldt imi ndst en uge.
Artikel 28
1. Afsætningen af de produkter, som interventionsorganerne opkøber
i henhold til artikel 27 og 47 i denne forordning og artikel 5 og 6 iforordning (EØF) nr. 805/68, sker på sådanne vilkår, at enhvermarkedsforstyrrelse undgås, og at der sikres alle købere lige adgang til
produkterne og lige behandling.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig vedrø-
rende salgspriserne, betingelserne for udlagring og i givet fald forforarbejdning af de produkter, interventionsorganerne har opkøbt,
vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
AFSNIT II
SAMHANDELENMEDTREDJELANDE
Artikel 29
1. Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter skal der fremlægges en importlicens.
Ved indførsel i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte
produkter og ved udførsel fra Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a)og b), nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- ellereksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor iFællesskabet den pågældende er etableret, uden at dette i
øvrigt anfægter anvendelsen af artikel 32 og 33.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudste-
delsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre indførslen eller udførslen inden for
licensens gyldighedsperiode. Sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvistransaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist,undtagen iti lfælde af force majeure.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43. De kan navnlig vedrøre:
a) licensernes gyldighedsperiode
b) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller
eksportlicens efter stk. 1, andet afsnit.
Artikel 30
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 31
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets
marked af indførsel af bestemte landbrugsprodukter i artikel 1 pålægges
indførsel af et eller flere af disse produkter til toldsatsen i artikel 30 entillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug,der i henhold til traktatens artikel 300 er indgået under de multilateralehandelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen itilfælde hvor der ikke er risiko for, at indførslen skaber forstyrrelser på
Fællesskabets marked, eller hvor virkningerne ikke står i forhold til det
mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, som Fællesskabet meddeler
Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsim-
porttold, fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabet ide tre år, der går forud for det år, hvor de istk. 1 nævnte skadeli gevirkninger opstår eller vil kunne opstå.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 20
▼B
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller Fællesskabets importmarked.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 43. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold
til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes
ioverensstemmelse med arti kel 5 ilandbrugsaftalen.
Artikel 32
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, som indgået i henhold til traktatens artikel 300, eller afandre af Rådet vedtagne retsakter, åbnes og forvaltes af Kommissionenefter bestemmelser, der er fastlagt efter proceduren iarti kel 43.
For så vidt angår importkontingentet på 50 000 tons frosset kød
henhørende under KN-kode 0202 20 30, 0202 30 og 0206 29 91 ogbestemt til forarbejdning kan Rådet, der træffer afgørelse medkvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, bestemme, at dettekontingent helt eller delvis vedrører tilsvarende mængder kvalitetskød,
og anvende en omregningssats på 4,375.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (metoden »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme
(metoden »traditionelle importører/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der tidligere måtte være blevet anvendt til forvaltning afkontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de
rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af
handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig tidsfordeling,
fastlægger den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter, hvis
dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted
og oprindelse, og
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed,og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldig-
hedsperiode.
Artikel 33
1. For at muliggøre udførsel af de i artikel 1 nævnte produkter på
grundlag af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet fordisse produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der erindgået i henhold til traktatens artikel 300, kan forskellen mellem disse1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 21
▼B
noteringer eller priser og fællesskabspriserne udlignes ved en eksport-
restitution.
2. Den fremgangsmåde, der skal fastlægges for tildeling af de
mængder, der kan udføres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes såeffektivt som muligt under hensyn til fællesskabseksportens effek-tivitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionerne er ens for hele Fællesskabet.
De kan differentieres efter destination, når situationen i den interna-
tionale handel eller særlige krav på visse markeder gør det nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 43.
Fastsættelsen kan ske, navnlig:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) som et supplement ved licitation for begrænsede mængder af
produkter, for hvilke denne procedure forekommer hensigtmæssig.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation, fastsættes listen over
produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelsemindst en gang hver tredje måned. Restitutionerne kan dog fastholdes påsamme niveau i mere end tre måneder eller om fornødent ændres afKommissionen inden for tidsintervallet efter anmodning herom fra enmedlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling i:
— priserne for oksekødsprodukter og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for oksekødsprodukter på verdensmarkedet
b) målet med den fælles markedsordning for oksekød, som er at sikre
disse markeder en ligevægt og en naturlig udvikling, for så vidt angår
priser og handel
c) de begrænsninger, der følger af de aftaler, der er indgået i henhold til
traktatens artikel 300
d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.
Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe
ligevægt mellem anvendelsen af fællesskabsbasisprodukter med henblikpå udførsel til tredjelande af forarbejdede produkter og anvendelsen afprodukter fra disse lande, der tillades indført til forædling.
5. De i stk. 1 nævnte fællesskabspriser fastsættes under hensyn til:
— priserne på Fællesskabets repræsentative markeder
— eksportpriserne.
Fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel sker
under hensyn til:
— priserne på tredjelandenes markeder
— de gunstigste priser ved indførsel i tredjelande, der er bestemmel-
seslande, fra andre tredjelande
— de ide udførende tredjelande konstaterede producentpri ser, igi vet
fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande
— tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
6. Restitutionen ydes kun efter anmodning herom og mod frem-
læggelse af den pågældende eksportlicens.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 22
▼B
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved udførsel af de i
artikel 1 nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licens-ansøgningen, og, hvis der er tale om differentierede restitutioner, som
gælder samme dag:
a) for den i licensen angivne destination, eller
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 43 fraviges for de i
artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse produkter iforbindelse med fødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres:
— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet
— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har
nået den destination, der er anført på licensen, eller en andendestination, for hvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører
stk. 3, litra b). Der kan gøres undtagelser fra denne bestemmelser
efter proceduren i artikel 43, såfremt der fastlægges betingelser, derfrembyder tilsvarende garantier.
Desuden er ydelse af restitution for eksport af levende dyr betinget af, at
dyrevelfærdsbestemmelserne i fællesskabsforskrifterne, navnlig om
beskyttelse af dyr under transport, overholdes.
10. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i
artikel 43, ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der indføres
fra tredjelande og genudføres til tredjelande, jf. dog stk. 9, første led.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der følger af
de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, sikres på
grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte
referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter. For såvidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler, derer indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsforhandlingerunder Uruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke afreferenceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelser om genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugtemængder, der kan eksporteres, vedtages af Kommissionen efter
proceduren iarti kel 43.
For så vidt angår stk. 9, sidste afsnit, kan gennemførelsesbestemmel-
serne også omfatte særlige betingelser for import til tredjelande.
Artikel 34
1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning
for oksekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelsemed kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, i særlige tilfælde
helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv eller
passiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation er af særligt hastende karakter,
og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af
proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1
fraviges, og Kommissionen træffer på anmodning fra en medlemsstateller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddelesRådet og medlemsstaterne . De pågældende foranstaltninger kan ikkeanvendes imere end seks måneder og træder straks ikraft. Har
Kommissionen fået forelagt en anmodning fra en medlemsstat, træffer
den afgørelse herom senest en uge efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 23
▼B
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre
eller ophæve Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet enafgørelse senest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, anses
Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 35
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning. Den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages
iden fælles toldtari f.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med samme virkning som told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 36
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af indførsler eller udførsler udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller
faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, vedtager de almindelige gennemførelsesbestemmelsertil dette stykke og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden for hvilke
grænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra
en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter
begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Rådet kan med kvalificeret
flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning senest en
måned efter den dag, hvor den blev indbragt.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300,stk. 2.
AFSNIT III
ALMINDELIGEBESTEMMELSER
Artikel 37
Medlemsstaterne registrerer priserne for kvæg og kød af kvæg på
grundlag af bestemmelser, der fastsættes af Kommissionen efterproceduren iarti kel 43.
Artikel 38
1. Konstateres der på Fællesskabets marked en væsentlig prisstigning
eller et væsentligt prisfald, og må det påregnes, at denne situation kan
vedvare, og at markedsforstyrrelser dermed indtræder eller truer med atindtræde, kan de nødvendige foranstaltninger træffes.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af
Kommissionen efter proceduren i artikel 43.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 24
▼B
Artikel 39
For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, der
kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse afudbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren iartikel 43 træffes undtagelsesforanstaltninger for at støtte det marked,
som berøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun
træffes i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for atstøtte dette marked.
Artikel 40
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder traktatens
artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktion af og handel med de iartikel 1 nævnte produkter.
Artikel 41
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige for gennemførelse af denne forordning. Deoplysninger, der skal meddeles, fastlægges efter proceduren iartikel 43. Efter samme procedure vedtages de nærmere bestemmelserom meddelelse og udbredelse af disse oplysninger.
Artikel 42
Der nedsættes en forvaltningskomité for oksekød (i det følgende
benævnt »komitéen«), som består af repræsentanter for medlemsstaterne
og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 43
1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer
formanden sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller efteranmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte underhensyn til, hvor meget spørgsmålet haster. Den udtaler sig med det
flertal, som er fastsat itraktatens arti kel 205, stk. 2, for vedtagelse af de
afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives afrepræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt inævnteartikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder
anvendelse.
b) Såfremt disse foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med
komitéens udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommis-
sionen. I så fald:
— kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstalt-
ninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst enmåned
— kan Rådet med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse
inden for det tidsrum, der er nævnt i foregående led.
Artikel 44
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden
forelægger den enten på eget initiativ eller på begæring af enmedlemsstats repræsentant.
Artikel 45
Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne hertil
finder anvendelse på de i artikel 1 nævnte produkter.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 25
▼B
Artikel 46
Ved denne forordnings anvendelse skal der tages hensyn til både de i
traktatens artikel 33 og de i traktatens artikel 131 nævnte mål.
AFSNIT IV
OVERGANGSBESTEMMELSEROGAFSLUTTENDEBESTEM-
MELSER
Artikel 47
1. Indtil den 30. juni 2002 kan produkter som omhandlet i stk. 2
sammenholdt med artikel 26, stk. 1, opkøbes af interventionsorganerne ihenhold til denne artikel for at forebygge eller afbøde en væsentlignedgang ipri serne.
2. Hvis betingelserne i stk. 3 er opfyldt, kan det besluttes, at
interventionsorganerne i en eller flere medlemsstater eller i et område i
en medlemsstat ved offentlige licitationer opkøber en eller flere nærmere
bestemte kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper fersk eller kølet kødhenhørende under KN-kode 0201 10 00 og 0201 20 20 til 0201 20 50med oprindelse i Fællesskabet for at sikre en rimelig støtte til markedetpå baggrund af den sæsonmæssige udvikling i slagtningerne.
Sådanne opkøb må ikke overstige 350 000 tons om året for Fællesskabet
som helhed. Dog fastsættes den øvre grænse for opkøbene for 2001 til
500 000 tons.
Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, kan ændre denne mængde.
3. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand
for interventionsopkøb, kan licitationerne åbnes efter proceduren i stk. 8,
når følgende to forhold foreligger samtidig i en medlemsstat eller i et
område ien medlemsstat ito på hi nanden følgende uger:
— den gennemsnitlige markedspris i Fællesskabet konstateret på
grundlag af EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent
kvæg udgør under 84 % af interventionsprisen
— den gennemsnitlige markedspris konstateret på grundlag af nævnte
skema imedlemsstaten, imedlemsstaterne eller iet eller flere
områder i en medlemsstat udgør under 80 % af interventionsprisen.
Interventionsprisen fastsættes til:
— 3 475 EUR/t i perioden fra 1. januar til 30. juni 2000
— 3 242 EUR/t i perioden fra 1. juli 2000 til 30. juni 2001— 3 013 EUR/t i perioden fra 1. juli 2001 til 30. juni 2002.
4. Licitationerne for en eller flere kvaliteter eller kvalitetsgrupper
suspenderes, når en af følgende to situationer gør sig gældende:
— de to forhold, der er nævnt i stk. 3, foreligger ikke længere samtidig i
to på hinanden følgende uger
— interventionsopkøbene er ikke længere hensigtsmæssige ud fra de i
stk. 2 nævnte kriterier.
5. Interventionen åbnes ligeledes, hvis den gennemsnitlige pris på
Fællesskabets marked for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for
kastrerede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaetfor slagtekroppe af voksent kvæg ito på hi nanden følgende uger udgørunder 78 % af interventionsprisen, og hvis den gennemsnitligemarkedspris for ikke-kastrerede handyr på under to år eller for
kastrerede handyr konstateret på grundlag af EF-handelsklasseskemaet
for slagtekroppe af voksent kvæg ien medlemsstat eller områder ienmedlemsstat udgør under 60 % af interventionsprisen. I så fald foretagesopkøb for de pågældende kategorier i de medlemsstater eller områder ien medlemsstat, hvor prisniveauet ligger under denne grænse.
Med forbehold af stk. 6 accepteres alle bud i forbindelse med disse
opkøb.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 26
▼M2
▼B
▼B
De mængder, der opkøbes ioverensstemmelse med nærværende stykke,
tages ikke i betragtning ved anvendelsen af de i stk. 2 nævnte lofter foropkøbene.
6. I forbindelse med de i stk. 2 og 5 nævnte opkøbsordninger
accepteres kun bud, som er lig med eller ligger under den gennem-
snitlige markedspris, der er konstateret i en medlemsstat eller et område
ien medlemsstat, forhøjet med et beløb, som skal fastlægges pågrundlag af objektive kriterier.
7. For hver kvalitet eller kvalitetsgruppe, der kan gøres til genstand
for interventionsopkøb, fastlægges opkøbspriserne og de mængder,interventionsopkøbet kan omfatte, i forbindelse med licitationerne, og dekan under særlige omstændigheder fastsættes efter medlemsstat eller
område i en medlemsstat i forhold til de gennemsnitlige markedspriser,
der er konstateret. Ved licitationerne skal der sikres lige adgang for alleinteresserede. Licitationerne åbnes på grundlag af licitationsbetingelser,der i givet fald skal fastsættes under hensyntagen til handelsstrukturerne.
8. Efter proceduren iarti kel 43:
— fastlægges de kategorier, kvaliteter eller kvalitetsgrupper af
produkter, der kan gøres til genstand for interventionsopkøb
— træffes der beslutning om licitationernes åbning eller genåbning og
om deres suspension i det i stk. 4, andet led, nævnte tilfælde
— fastsættes opkøbspriserne og de mængder, interventionsopkøbet kan
omfatte
— fastsættes beløbet for den istk. 6 nævnte forhøjelse
— vedtages gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig de
bestemmelser, der tager sigte på at forebygge en nedadgåendetendens imarkedspri serne
— fastsættes i givet fald de nødvendige overgangsbestemmelser for
gennemførelsen af denne ordning.
Kommissionen træffer afgørelse om:
— åbning af de i stk. 5 nævnte interventioner samt om suspension heraf,
hvis en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke længere eropfyldt
— suspension af de i stk. 4, første led, nævnte opkøb.
Artikel 48
1. Indtil den 30. juni 2002 kan det besluttes at yde støtte til privat
oplagring af de i artikel 26, stk. 3, nævnte produkter.
2. Gennemførelsesbestemmelserne for støtte til privat oplagring
vedtages, og ydelsen af støtte til privat oplagring besluttes af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 43.
Artikel 49
1. Forordning (EØF) nr. 805/68, (EØF) nr. 989/68, (EØF) nr. 98/69
og (EØF) nr. 1892/87 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EØF) nr. 805/68 betragtes som
henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelsemed sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 50
Efter proceduren i artikel 43 vedtager Kommissionen:
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra
ordningen i forordning (EØF) nr. 805/68 til ordningen i nærværendeforordning
— de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske
problemer. Sådanne foranstaltninger kan — i behørigt begrundedetilfælde — afvige fra visse dele af nærværende forordning.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 27
▼B
Artikel 51
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 2000, bortset fra artikel 18, der anvendes
fra denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 28
▼M1
BILAG I
SÆRLIGPRÆMIE
Regionalelofterimedlemsstaterneihenholdtilartikel4,stk.4,iforordning
(EF)nr.1254/1999
Belgien 235 149
Danmark 277 110
Tyskland 1 782 700
Grækenland 143 134
Spanien 713 999 (1)
Frankrig 1 754 732 (2)
Irland 1 077 458
Italien 598 746
Luxembourg 18 962
Nederlandene 157 932
Østrig 423 400
Portugal 175 075 (3)
Finland 250 000
Sverige 250 000
Det Forenede Kongerige 1 419 811 (4)
(1) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1454/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for DeKanariske Øer og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1601/92 (Poseican) (se side 45 i
denne EFT).
(
2) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1452/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for defranske oversøiske departementer og om ændring af direktiv 72/462/EØF og omophævelse af forordning (EØF) nr. 525/77 og (EØF) nr. 3763/91 (Poseidom) (se side 11 idenne EFT).
(
3) Uden at dette berører de specifikke regler i Rådets forordning (EF) nr. 1453/2001 af 28.
juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel forAzorerne og Madeira og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1600/92 (Poseima) (seside 26 i denne EFT).
Ekstensiveringsprogrammet i Rådets forordning (EF) nr. 1017/94 af 26. april 1994 om
omstilling af arealer fra markafgrøder til ekstensiv husdyrproduktion i Portugal (EFT L112 af 3.5.1994, s. 2) ikke indbefattet. Forordningen er senest ændret ved forordning(EF) nr. 1461/95 (EFT L 144 af 28.6.1995, s. 4).
(
4) Dette loft forhøjes midlertidigt med 100 000 dyr til 1 519 811 dyr, indtil der vil kunne
udføres levende dyr på under seks måneder.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 29
▼M1
BILAG II
AMMEKOPRÆMIE
Nationalelofteromhandletiartikel7,stk.2,iforordning(EF)nr.1254/1999
gældendefra1.januar2000
Belgien 394 253
Danmark 112 932
Tyskland 639 535
Grækenland 138 005
Spanien (1) 1 441 539
Frankrig (2) 3 779 866
Irland 1 102 620
Italien 621 611
Luxembourg 18 537Nederlandene 63 236
Østrig 325 000
Portugal (
3) 277 539
Finland 55 000
Sverige 155 000
Det Forenede Kongerige 1 699 511
(1) Det specifikke loft i artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1454/2001 og den specifikke
reserve i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1017/94 ikke indbefattet.
(2) Det specifikke loft i artikel 9, stk. 4, litra b), i forordning (EF) nr. 1452/2001 ikke
indbefattet.
(3) Det specifikke loft i artikel 13, stk. 3, og artikel 22, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1453/
2001 ikke indbefattet.1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 30
▼B
BILAG III
Omregningstabelforstorkreaturer(SK)ihenholdtilartikel12og13
Handyr og kvier på over 24 måneder, ammekøer, malkekøer 1,0 SK
Handyr og kvier fra 6 måneder til 24 måneder 0,6 SK
Får 0,15 SK
Geder 0,15 SK1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 31
▼B
BILAG IV
SUPPLERENDEBETALINGER
Globalebeløbihenholdtilartikel14
(mio. EUR)
2000 20012002 og
følgende år
Belgien 13,1 26,3 39,4
Danmark 3,9 7,9 11,8
Tyskland 29,5 58,9 88,4
Grækenland 1,3 2,5 3,8Spanien 11,0 22,1 33,1
Frankrig 31,1 62,3 93,4
Irland 10,5 20,9 31,4
Italien 21,9 43,7 65,6
Luxembourg 1,1 2,3 3,4
Nederlandene 8,4 16,9 25,3
Østrig 4,0 8,0 12,0
Portugal 2,1 4,1 6,2
Finland 2,1 4,1 6,2
Sverige 3,1 6,1 9,2
Det Forenede Kongerige 21,3 42,5 63,81999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 32
▼B
BILAG V
SAMMENLIGNINGSSTABEL
Forordning(EØF)nr.805/68 Denneforordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 4 —
Artikel 4a, første og andet led Artikel 3, litra a) og b)
Artikel 4b, stk. 1 Artikel 4, stk. 1
Artikel 4b, stk. 2, første afsnit Artikel 4, stk. 2Artikel 4b, stk. 2, andet afsnit Artikel 4, stk. 3, litra a)
Artikel 4b, stk. 3, tredje afsnit, litra a) Artikel 3, litra c)
Artikel 4b, stk. 3, litra a) —
Artikel 4b, stk. 4 —
Artikel 4b, stk. 5 Artikel 4, stk. 6
Artikel 4b, stk. 7, litra a) —
Artikel 4b, stk. 8 Artikel 4, stk. 8Artikel 4c, stk. 1, andet afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 1, tredje afsnit Artikel 5, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4c, stk. 2, andet afsnit Artikel 5, stk. 2
Artikel 4c, stk. 2, tredje afsnit Artikel 5, stk. 4
Artikel 4c, stk. 3, tredje afsnit Artikel 5, stk. 3, tredje afsnitArtikel 4c, stk. 4 Artikel 5, stk. 5
Artikel 4d, stk. 1, første punktum Artikel 6, stk. 1, første punktum
Artikel 4d, stk. 1, litra a) —
Artikel 4d, stk. 2, første punktum Artikel 6, stk. 3
Artikel 4d, stk. 3, litra a) —
Artikel 4d, stk. 5 Artikel 6, stk. 2, litra a)
Artikel 4d, stk. 6, første afsnit Artikel 6, stk. 2, litra b), første punktumArtikel 4d, stk. 6, andet til fjerde afsnit —
Artikel 4d, stk. 6, femte afsnit Artikel 6, stk. 2, andet afsnit
Artikel 4d, stk. 8, andet led Artikel 6, stk. 7
Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, første punktum Artikel 8, stk. 1, første afsnit
Artikel 4e, stk. 1, første afsnit, andet punktum Artikel 8, stk. 4, andet afsnit, andet ledArtikel 4e, stk. 1d, andet afsnit Artikel 8, stk. 1, andet afsnit
Artikel 4e, stk. 2 Artikel 8, stk. 2
Artikel 4e, stk. 3 Artikel 8, stk. 3
Artikel 4e, stk. 4 —
Artikel 4e, stk. 5 Artikel 8, stk. 4, første og andet afsnit, første led
Artikel 4f, stk. 4, andet afsnit, første og andet led Artikel 9, stk. 4, første og andet afsnit
Artikel 4g, stk. 3 Artikel 12, stk. 2Artikel 4g, stk. 4, litra a) —
Artikel 4g, stk. 5 Artikel 12, stk. 3
Artikel 4i —
Artikel 4j, stk. 1-3 Artikel 23, stk. 1-3
Artikel 4k —
Artikel 4l Artikel 25
Artikel 5 —1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 33
▼B
Forordning(EØF)nr.805/68 Denneforordning
Artikel 6, stk. 1 Artikel 47, stk. 2
Artikel 6, stk. 2 Artikel 47, stk. 3
Artikel 6, stk. 3 Artikel 47, stk. 4
Artikel 6, stk. 4 Artikel 47, stk. 5
Artikel 6, stk. 5 Artikel 47, stk. 6
Artikel 6, stk. 6 Artikel 47, stk. 7
Artikel 6, stk. 7 Artikel 47, stk. 8
Artikel 6a —
Artikel 7 —
Artikel 8 Artikel 48
Artikel 9 Artikel 29Artikel 10 Artikel 30
Artikel 11 Artikel 31
Artikel 12, stk. 1, andet afsnit Artikel 32, stk. 1, andet afsnit
Artikel 12, stk. 2-4 Artikel 32, stk. 2-4
Artikel 13, stk. 1-3 Artikel 33, stk. 1-3
Artikel 13, stk. 4, første og andet afsnit Artikel 33, stk. 4, første og andet afsnit
Artikel 13, stk. 5-12 Artikel 33, stk. 5-12
Artikel 14 Artikel 34
Artikel 15 Artikel 35
Artikel 16 Artikel 36
Artikel 22 —
Artikel 22a, stk. 1 Artikel 38, stk. 1
Artikel 22a, stk. 2 —
Artikel 22a, stk. 3 Artikel 38, stk. 2
Artikel 23 Artikel 39
Artikel 24 Artikel 40
Artikel 25 Artikel 41
Artikel 26, stk. 1 Artikel 42
Artikel 26, stk. 2 —Artikel 27 Artikel 43
Artikel 28 Artikel 44
Artikel 29 —
Artikel 30 Artikel 45
Artikel 30a —
Artikel 31 Artikel 46
Artikel 32 —
Artikel 33 —
Bilag —
Bilag II —1999R1254 — DA — 26.07.2001 — 002.001 — 34