2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1338/2002
af 22. juli 2002
om indførelse af en endelig udligningstold og endelig opkrævning af den midlertidige udlignings-
told på importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien
(EFT L 196 af 25.7.2002, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsforordning (EF) nr. 492/2004 af 8. marts2004 L 80 6 18.3.2004
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1338/2002
af 22. juli 2002
om indførelse af en endelig udligningstold og endelig opkrævning af
den midlertidige udligningstold på importen af sulfanilsyre med op-
rindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober
1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke ermedlemmer af Det Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af
det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A.MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)Ved forordning (EF) nr. 573/2002 (2) (»den midlertidige forord-
ning«) indførte Kommissionen en midlertidig udligningstold på
importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien. Kommissionen
indførte også ved forordning (EF) nr. 575/2002 (3) (»den midler-
tidige antidumpingforordning«) en told på importen afsulfanilsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Indien.
B.EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2)Efter meddelelsen om de væsentlige kendsgerninger og overve-
jelser, der lå til grund for afgørelsen om at indføre midlertidigudligningstold, indgav en række interesserede parter skriftlige
bemærkninger. Alle interesserede parter, der anmodede herom,
fik mulighed for at blive hørt af Kommissionen.
(3)Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle deoplysninger, som den fandt nødvendige med henblik på at træffeendelige afgørelser.
(4)Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerningerog overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale,at der indføres en endelig udligningstold, og at der sker enendelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stilletsikkerhed i form af udligningstold. De fik også en frist til at
gøre indsigelse efter denne meddelelse.
(5)Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærk-
ninger fra parterne.
(6)Efter en gennemgang af de foreløbige undersøgelsesresultater på
grundlag af oplysninger, der er indhentet siden da, bekræftes de
vigtigste undersøgelsesresultater i den midlertidige forordning.
C.DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1.Den af undersøgelsen omfattede vare
(7)Efter offentliggørelsen af den midlertidige forordning hævdede
en række interesserede parter, at definitionen af den pågældende
vare var ukorrekt. De fremførte, at den tekniske og den rensedekvalitet af sulfanilsyre var væsentligt forskellige med hensyn tilrenhed og havde forskellige egenskaber og anvendelser. Dethævdedes, at de to sulfanilsyrekvaliteter ikke kunne betragtessom en homogen vare og derfor burde have været behandlet2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 2
(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.
(2) EFT L 87 af 4.4.2002, s. 5.
(3) EFT L 87 af 4.4.2002, s. 28.
▼B
som særskilte varer i forbindelse med undersøgelsen. Til støtte
for denne påstand blev det fremført, at der ikke var tilstrækkeligindbyrdes udskiftelighed mellem de to sulfanilsyrekvaliteter. Det
var almindeligt anerkendt, at den rensede kvalitet kunne benyttes
i alle anvendelser, men det samme kunne ikke siges om dentekniske sulfanilsyrekvalitet på grund af dens indhold af uren-heder, især anilinrester. På grund af disse urenheder var dentekniske syrekvalitet uanvendelig til fremstilling af optiske
blegemidler og farvestoffer til levnedsmidler.
(8)Der henvises til, at den rensede sulfanilsyrekvalitet er resultatetaf en rensning af den tekniske sulfanilsyrekvalitet, hvor der
fjernes visse urenheder. Denne rensning ændrer ikke forbindel-sens molekylegenskaber eller den måde, forbindelsen reagererpå med andre kemiske stoffer. Derfor har den tekniske og denrensede kvalitet de samme grundlæggende kemiske egenskaber.
Det forhold, at den indbyrdesuds kiftelighed kun kan foregå i
en retning ved visse anvendelser på grund af problemer medurenheder, anses derfor ikke for at være en tilstrækkelig begrun-delse for, at der for den rensede og den tekniske kvalitet børforetages to særskilte undersøgelser. Ganske vist giver rensnings-processen visse ekstra omkostninger for produktionsprocessen,
men disse omkostninger blev der taget hensyn til, da der for at
kunne beregne prisunderbuddet og skadestærsklen blev foretageten fair sammenligning mellem de forskellige kvaliteter, somproduceres af erhvervsgrenen i Fællesskabet, og dem, somimporteresaf de pågældende lande.
(9)Følgelig blev bemærkningerne fra de interesserede parter til defi-nitionen af den pågældende vare, ikke anset for at give
tilstrækkeligt grundlag for at ændre resultaterne fra den forelø-
bige undersøgelse for dette spørgsmåls vedkommende. Detkonkluderes derfor endeligt, at begge sulfanilsyrekvaliteter børbehandles som samme vare i forbindelse med denne procedure.
2.Samme vare
(10)Kommissionen har ikke modtaget nogen nye oplysninger, der
kunne få den til at ændre de foreløbige konklusioner om, atsulfanilsyre, der fremstilles og sælges af EF-producenter, og
sulfanilsyre, der fremstilles i Indien og eksporteres til Fælles-
skabet, er en og samme vare.
(11)De foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende samme vare ibetragtning 13 i den midlertidige forordning bekræftesderfor.
D.SUBSIDIER
(12)De foreløbige undersøgelsesresultater i den midlertidige forord-
ning vedrørende de udligningsberettigede subsidier, der blevopnået af de eksporterende producenter, bekræftes herved,medmindre andet udtrykkeligt fremgår af nedenstående.
1.»Export Processing Zones (EPZ)/Export Oriented Units«
(EOU) (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede
virksomheder)
(13)Der blev ikke modtaget nye bemærkninger hertil. Undersøgelses-resultaterne i betragtning 18 til 28 i den midlertidige forordningbekræftesderfor.
2.»Duty Entitlement Passbook Scheme« (DEPB) — efter
eksport (toldgodtgørelsesordningen)
(14)Den indiske regering hævdede, at aftalen om subsidier og udlig-ningsforanstaltninger bliver krænket både i ånd og bogstav, ved
at Kommissionen ikke undersøger den praktiske anvendelse afDEPB i hvert enkelt tilfælde. Den fremførte, at Kommissionensvurdering af fordelen ved ordningen var ukorrekt, da det kun varden for høje toldgodtgørelse, der kunne anses for at være etsubsidie i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr.2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 3
▼B
2026/97 (grundforordningen). Derfor må der for at kunne fastslå,
om der er tale om et subsidie, foretages en undersøgelse af, omder er tale om en for høj godtgørelse.
(15)Kommissionen benyttede følgende metode til at fastslå, omDEPB på efter-eksportbasis er et udligningsberettiget subsidie,og til i bekræftende fald at beregne fordelen heraf.
(16)I henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningenkonkluderesdet, at denne ordning indebærer et finans ielt bidragfra den indiske regering, da der ikke opkræves statsindtægter(dvs. importafgifter), der ellers er betalbare. Der er også opnået
en fordel i henhold til artikel 2, stk. 2, i grundforordningen for
modtageren, eftersom de eksporterende producenter blev fritagetfor at skulle betale normale importafgifter. DEPB-subsidiet erbetinget af eksportresultater og er dermed udligningsberettigetifølge artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, medmindre en afde undtagelser, der er anført i grundforordningen finder anven-
delse.
(17)I artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), er der fastsat en sådan undta-
gelse for bl.a. godtgørelse og substitutionsgodtgørelse, som er i
overensstemmelse med de strenge regler, der er fastsat i bilag I,
punkt i), bilag II (definition og regler for godtgørelse) og bilagIII (definition og regler for substitutionsgodtgørelse).
(18)Det fremgik af analysen, at DEPB på efter-eksportbasis ikke er
en godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning. Disse
ordninger indeholder ikke en forpligtelse til kun at importerevarer, der forbruges ved fremstilling af de eksporterede varer(bilag II til grundforordningen), hvilket kan sikre, at kravene ibilag I, punkt i), er imødekommet. Der foreligger desuden ingenkontrolordning, der gør det muligt at påvise, om de importerede
varer rent faktisk forbruges i produktionsprocessen. Der er heller
ikke tale om en substitutionsgodtgørelsesordning, da de importe-rede varer ikke behøver være af samme mængde ogkarakteristika som de materialer fra hjemmemarkedet, der blevbenyttet ved produktion til eksport (bilag III til grundforord-
ningen). Endelig er eksporterende producenter berettiget til
DEPB-fordelene, uanset om de overhovedet importerer mate-rialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportørblot at eksportere varer uden at vise, at der er blevet importeretnoget materiale. Eksporterende producenter, der køber alle deresmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttess om
materialer, er således stadig berettigede til fordelene ved DEPB.
DEPB på efter-eksportbasis opfylder således ingen af bestem-melserne i bilag I til III. Da denne undtagelse fra definitionenpå subsidier derfor ikke finder anvendelse, er den udligningsbe-rettigede fordel eftergivelse af de samlede importafgifter, der
normalt skal betales for alle importerede varer.
(19)Det følger klart af ovenstående ifølge grundforordningen, at
eftergivelse af overskydende importafgifter kun er grundlagetfor beregning af fordelens størrelse i tilfælde af reelle godtgø-
relses- og substitutionsgodtgørelsesordninger. Da det er
fastslået, at DEPB på efter-eksportbasis ikke er i en af disse tokategorier, er fordelen den samlede eftergivelse af importafgifterog ikke nogen formodet eftergivelse af overskydende afgifter,eftersom al afgiftseftergivelse anses for at være for stor i
sådanne tilfælde.
(20)Af nævnte årsager kan den indiske regerings påstand ikke
godtages, og de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørendedenne ordnings udligningsberettigelse og beregningen af fordelen
som anført i betragtning 35 til 40 i den midlertidige forordning
bekræftes.
3.»Income Tax Exemption Scheme« (ITES) (indkomstskat-
teordningen)
(21)Det samarbejdende selskab hævdede, at da det beregnedefordelen i henhold til denne ordning, blev det faktiske skatte-2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 4
▼B
beløb, som selskabet havde betalt, ikke i fuldt omfang taget med
i betragtning, fordi kun Minimum Alternative Tax (den minimalealternative skat) var medtaget i den oprindelige beregning og
ikke den forudbetalte indkomstskat for tidligere år.
(22)Denne påstand blev anset for at være gyldig. Fordelen for
selskabet blev omregnet og blev fundet ubetydelig.
4.»Advance Licence — Advance Release Orders Scheme«
(ordningen med forudgående licenser og forudgående
frigivelse)
(23)Den indiske regering fremførte, at dokumenter for forudgåendefrigivelser, ARO, blot er en legitim udvidelse af en legitimsubstitutionsgodtgørelsesordning (forudgående licens). Ifølgeden indiske regering er dette påvist af den kendsgerning, at der
er en ubrydelig forbindelse mellem de licenser, der er opnået
(selv om de senere er blevet udskiftet med ARO), og importenaf de materialer, der bruges til fremstilling af eksportvarer.Endvidere bliver systemet tilrettelagt og administreret af denindiske regering på en måde, der forhindrer enhver mulighedfor, at der givesfor meget godtgørels e.
(24)I den forbindelse fremførte den indiske regering, at det ved ensubstitutionsgodtgørelsesordning ikke kræves, at et selskab, deropnår toldgodtgørelsesfordele i forhold til importerede mate-rialer, ikke behøver at forbruge nøjagtigt disse materialer i
produktionen af de pågældende eksportvarer. Ifølge den indiske
regering kan selskabet forbruge materialer anskaffet på hjemme-markedet til fremstilling af eksportvaren, forudsat at deforbrugesi mængder s varende til de materialer, hvormedfordelen ved godtgørelse af importafgiften er opnået. Denindiske regering fremførte endvidere, at en bruger af en ARO
kun kan veksle den med input-varen (anskaffet på hjemmemar-
kedet), der er anført på den forudgående licens, og at denforudgående licensvar opnået for en eks portvare, hvor der alle-rede var blevet forbrugt en tilsvarende mængde af sammemateriale.
(25)Når der skal tages stilling til disse argumenter, må det ikkeglemmes, at eksportører (producenter/eksportører eller handels-selskaber/eksportører) kan gøre brug af såkaldte »Advancelicences« (forudgående licenser) til toldfrit at importere mate-rialer, der anvendesi produktionen af eks portvarer. I de
forudgående licenser beregnes den bevilgede import enten i
importmængde eller importværdi. I begge tilfælde fastsættes desatser, der anvendes til at bestemme de tilladte toldfrie indkøbfor de fleste varer, herunder den pågældende vare, på grundlagaf gældende Standard Input/Output-normer (SION). De mate-
rialer, der angivesi de forudgående licens er, er varer, der
anvendesi produktionen af den pågældende færdige eks portvare.
(26)Indehavere af forudgående licenser, som ikke ønsker at impor-tere materialer direkte, men i stedet foretrækker at købe dem
fra indenlandske leverandører, kan gøre dette ved hjælp af
ARO'er. I disse tilfælde godkendes de forudgående licenser somARO'er og overdragestil leverandøren ved levering af de varer,der er angivet deri. Som det fremgår af »Export and ImportPolicy«-dokumentet får leverandøren ved påtegningen af AROadgang til de samme fordele som dem, der er forbundet med
eksport, såsom eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige
forbrugsafgifter.
(27)I dette tilfælde gjorde det samarbejdende selskab kun i megetbegrænset omfang brug af forudgående licenser til import af
toldfrie materialer. I stedet ændrede selskabet licenserne til
ARO'er og overdrog dem til lokale leverandører, der dervedopnåede kommercielle fordele. De kommercielle fordele vedARO'erne svarer til det toldbeløb, som leverandøren takketvære ARO'er slipper for at betale i kraft af muligheden forforventet eksportrestitution.2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 5
▼B
(28)Toldgodtgørelsesordningen kan åbne mulighed for tilbagebeta-
ling eller godtgørelse af importafgifter på materialer, der
forbruges i produktionsprocessen ved fremstillingen af en andenvare, hvor sidstnævnte vare ved udførslen indeholder inden-landske materialer med samme kvalitet og egenskaber som deindførte materialer, de substituerer. Det er for eksempel tilladtfor et selskab, hvis det mangler toldfrie materialer, at benytte
indenlandske materialer og inddrage dem i eksportvarerne og så
på et senere tidspunkt at importere en tilsvarende mængde aftoldfrie materialer. I den forbindelse er det vigtigt, at der er enkontrolordning eller -procedure, fordi det gør det muligt for denindiske regering at sikre sig og påvise, at den mængde mate-
rialer, for hvilken der kræves godtgørelse, ikke overstiger
mængden af tilsvarende eksporterede varer, uanset under hvilkenform, og at der ikke sker godtgørelse af importafgifter, der over-stiger de afgifter, der oprindeligt opkrævedes for pågældendeimporterede materialer.
(29)Som anført i den midlertidige forordning fremgik det afkontrollen, at der ikke fandtesnogen ordning eller procedure tilat fastslå, hvorvidt de materialer, der blev anskaffet ved hjælp afARO'er, blev forbrugt i produktionen af den eksporterede vare,
og i så fald hvilke, og heller ikke, om der har været tale om for
store importfordele, jf. bilag I, punkt i), og bilag II og III tilgrundforordningen. Eksportøren er navnlig ikke forpligtet tilrent faktisk at forbruge de materialer, der er anskaffet ved hjælpaf ARO'er, i produktionsprocessen. Da eftergivelsen af importaf-gifter ikke er begrænset til de afgifter, der opkræves for varer,
der forbrugesi produktionen af de eks porterede varer, er betin-
gelsen om, at det kun er varer, der rent faktisk forbruges iproduktionen af de eksporterede varer, som kan være omfattetaf en sådan eftergivelse, ikke opfyldt. Det konkluderes derfor,at ARO-ordningen ikke er en tilladt eftergivelses-/godtgørelses-
ordning som omhandlet i grundforordningen.
(30)Desuden kan ARO'erne ikke anses for at være en toldgodtgørel-
sesordning, eftersom der ikke synes at være noget krav om
import af materialer. I den forbindelse kan en ordning kun
betragtes som en reel toldgodtgørelsesordning i de tilfælde, hverder er et importelement, dvs. når der er en forbindelse mellem deimporterede materialer og de eksporterede varer. Mængden afimporterede materialer bør svare til eksporterede varer.
(31)Af ovenstående årsager kan disse påstande ikke godtages, og deforeløbige undersøgelsesresultater vedrørende denne ordningsudligningsberettigelse og beregningen af fordelen bekræftes.
5.»Package Scheme of Incentives (PSI) of the Government
of Maharashtra« (ordningen med tilskyndelsesforanstalt-
ninger fra regeringen i Maharashtra)
(32)Som anført i den midlertidige forordning er PSI-ordningen kun
åben for selskaber, som har foretaget investeringer i visse udpe-
gede geografiske områder i delstaten Maharashtras retsområde.
Den kan ikke benyttes af selskaber uden for disse områder.Fordelens størrelse varierer alt efter det pågældende område.Ordningen er derfor specifik i henhold til artikel 3, stk. 2, litraa), og artikel 3, stk. 3, i grundforordningen.
(33)Den indiske regering og det pågældende selskab hævdede, atdenne ordning er et ikke-udligningsberettiget subsidie, da denopfylder kriterierne i artikel 4, stk. 3, i grundforordningen, og
således er et tilladeligt regionalt subsidie ydet inden for delstaten
Maharashtra.
(34)I henhold til denne artikel skal subsidier til ugunstigt stillede
regioner i oprindelses- og/eller eksportlandet opfylde visse krite-
rier, hvis de ikke skal undergives udligningsforanstaltninger; devigtigste kriterier er: i) at subsidierne skal ydes i medfør af engenerel ramme for regionaludvikling, ii) at de pågældenderegioner skal være klart afgrænsede, sammenhængende geogra-fiske områder med en definerbar økonomisk og administrativ2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 6
▼B
identitet, og iii) at områderne skal anses for ugunstigt stillede på
grundlag af neutrale og objektive kriterier, der klart skal fremgåaf love eller andre officielle dokumenter. Disse kriterier skal
indeholde et mål for økonomisk udvikling, som fastlægges på
grundlag af mindst én af følgende faktorer: indkomst per capitaeller husstandsindkomst per capita eller BNP per capita (som iintet tilfælde må være højere end 85 % af gennemsnittet for detpågældende oprindelses- eller eksportlands territorium) eller en
arbejdsløshedsprocent målt over en treårig periode (mindst
110 % af gennemsnittet for det pågældende oprindelses- ellereksportlands territorium).
(35)Regeringen i Maharashtra har i et brev til handels- og industri-
ministeriet under den indiske regering anført, at PSI gælder for
hele den sammenhængende region uden for den relativt udvik-lede region, der indgik i Mumbai-Thane-bæltet i delstatenMaharashtra, og at den ugunstigt stillede region uden for dettebælte er karakteriseret ved en indkomst pr. capita, som ligger
under gennemsnittet i delstaten. Der blev fremlagt tal, som viste,
at indkomsten per capita for den region, som PSI gælder i, varpå 74,54 % af tallet for hele delstaten Maharashtra i 1982/83og 74,81 % i 1998/99. Disse tal var der dog ikke ordentligtbelæg for.
(36)Under alle omstændigheder har undersøgelsen af påstandenstilladelighed vist, at indkomsten per capita i delstaten Maha-rashtra målt over en periode på tre år (1996/97 til 1998/99) ermere end 60 % højere end det nationale gennemsnit for Indien.
Det må stå klart, at sammenligningsgrundlaget på 85 % skal
sættes over for indkomsten per capita for hele oprindelses- ellereksportlandet og ikke for en bestemt delstat eller region. Pågrundlag heraf er det klart, at selv om indkomsten per capita iden støtteberettigede region i Maharashtra er mindre end 85 %af det regionale gennemsnit, ligger den et stykke over det natio-
nale gennemsnit for indkomsten per capita, og at regionen derfor
ikke falder ind under den berettigede kategori ud fra dette krite-rium. Hvad angår arbejdsløshedskriteriet er der ikke fremsendtoplysninger herom af de indiske myndigheder.
(37)På grundlag af ovenstående konkluderes det, at i dette tilfældeopfylder denne ordning ikke kriterierne i artikel 4, stk. 3, igrundforordningen. De foreløbige undersøgelsesresultater vedrø-rende denne ordnings udligningsberettigelse bekræftes derfor.
(38)Med hensyn til beregningen af subsidiebeløbet som anført ibetragtning 72 til 74 i den midlertidige forordning hævdede denindiske regering og det pågældende selskab, at størrelsen af denfordel, der var opnået takket være afgiftsudsættelsesordningen,
burde fordeles på det samlede salg i undersøgelsesperioden
snarere end på det samlede indenlandske salg i undersøgelsespe-rioden, sådan som det var sket ved den foreløbige fordeling,fordi det er en fordel for selskabet som helhed og derfor ikkeblot bør tillæggesdetss alg på hjemmemarkedet.
(39)Endvidere gjorde de Kommissionen opmærksom på vissefaktorer, som gjorde, at beregningen af den fordel, som detpågældende selskab havde opnået som følge af fritagelsen foromsætningsafgift, var oppustet.
(40)Påstanden vedrørende grundlaget for fordelingen af den fordel,som var opnået takket være afgiftsudsættelsen, blev anset forgyldig, og Kommissionen ændrede beregningerne af subsidiebe-løbet.
(41)Hvad angår omsætningsfritagelsen blev der taget hensyn tilbemærkningerne fra de interesserede parter og foretaget en detal-jeret gennemgang af de foreløbige undersøgelsesresultater, og
derefter blev de foreløbige beregninger justeret, hvilket resulte-
rede i en generel reduktion af subsidiebeløbet.
(42)Med de ovennævnte reviderede beregninger er det subsidiebeløb,som selskabet har opnået under denne ordning, på 0,8 %.2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 7
▼B
6.Udligningsberettigede subsidiebeløb
(43)De udligningsberettigede subsidier, der er blevet beregnet efter
bestemmelserne i grundforordningen, udtrykt som værditold, erpå 7,1 % for den undersøgte eksporterende producent.
(44)Samarbejdsniveauet for Indien var højt (over 80 %). I lyset afdet høje samarbejdsniveau blev det besluttet at sætte restsubsi-
diemargenen til samme niveau som den subsidiemargen, der var
konstateret for den samarbejdsvillige eksporterende producent,dvs. 7,1 %.
Subsidiets
typeEOU (*) DEPB (*) EPCGS ITESForud-
gående
licens/ARO
(*)Maha-
rashtra
delstatsord-
ningI ALT
Kokan
Synthetics
and
Chemicals
Private
Limited1,4 % 1,7 % 0 0 3,2 % 0,8 % 7,1 %
Alle andre
selskaber7,1 %
(*) Subsidier, der er markeret med en stjerne, er eksportsubsidier.
E.ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(45)Efter offentliggørelsen af den midlertidige forordning satte en
række interesserede parter spørgsmålstegn ved definitionen afEF-erhvervsgrenen og dennes status i henhold til artikel 10, stk.8, i grundforordningen. Det blev blandt andet antydet, at denklagende producent, Sorochimie Chime Fine, ikke havde støtte
fra den anden EF-producent, Quimigal S.A., da den indgav sin
klage.
(46)Der mindesom, at Quimigal ikke var part i den oprindeligeklage, men at selskabet støttede proceduren på det indledende
trin og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
Som svar på indvendingerne fra nogle af de interesserede partergentog selskabet også under undersøgelsesforløbet, at det støt-tede proceduren. Da der således ikke er bragt nye elementer tilKommissionens kendskab, som kunne føre til, at den ændrer detidligere undersøgelsesresultater, bekræftes de midlertidige
undersøgelsesresultater vedrørende definitionen af EF-erhvervs-
grenen og dens status som beskrevet i betragtning 78 i denmidlertidige forordning.
F.SKADE
1.Indledende bemærkninger
(47)Mange af de interesserede parter satte spørgsmålstegn ved,
hvordan Kommissionen var nået frem til tallene for importen afsulfanilsyre til Fællesskabet samt for forbrug og markedsandele iFællesskabet. De hævdede, at de ikke var blevet tilstrækkeligtunderrettet om Kommissionens undersøgelsesresultater vedrø-
rende importen, målt i både i volumen og i værdi, og at de
derfor havde haft svært ved at forsvare sig. Det blev bemærket,at nogle af disse oplysninger også manglede i de offentligeudgaver af klagen, hvilket betød, at klagen ikke overholdt dekrav, der er anført i artikel 10, stk. 2, i grundforordningen.
(48)Det skal bemærkes, at oplysninger, som er afgivet af parterne pået fortroligt grundlag i forbindelse med en undersøgelse ifølgeartikel 29, stk. 1, i grundforordningen skal behandles fortroligtaf undersøgelsesmyndigheden, så længe det er berettiget atbehandle de pågældende oplysninger som fortrolige. Der2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 8
▼B
henvises til, at sulfanilsyre fremstilles af et relativt lille antal
producenter rundt om i verden. Derfor var det af fortroligheds-hensyn ikke muligt at give nøjagtige oplysninger om importen
af varen til Fællesskabet, især for de lande, hvor der kun er en
eksporterende producent. Der blev derfor af hensyn til underret-ningen stillet indekserede tal og nærmere forklaringer tilrådighed for de interesserede parter.
(49)Da ingen af de interesserede parter, som havde rejst problemetmed utilstrækkelig underretning, var i stand til at påvise, at demed de oplysninger, de havde fået stillet til rådighed i form afsammendrag, ikke havde været i stand til at forsvare sig, måtte
deres argumenter tilbagevises.
2.Den pågældende import
(50)En af de interesserede parter antydede, at tallet for stigningen i
importen, der var anført i den midlertidige forordning, var misvi-sende. Det blev hævdet, at eftersom en del af de andreproducenter havde trukket sig fra markedet, var brugerne iFællesskabet nødt til at købe sulfanilsyre på verdensmarkedet,hvilket førte til en voldsom stigning i importmængden. Denne
påstand måtte afvises af en række årsager. Først og fremmest
var der ikke indkommet andre beviser for importniveauet, somkunne give anledning til, at de undersøgelsesresultater, somKommissionen var kommet frem til under den foreløbige under-søgelse, skulle ændres på dette punkt. Af betragtning 161 i denmidlertidige forordning fremgik det også, at importen forven-
tedes fortsat at ville dække en betydelig del af efterspørgslen i
Fællesskabet, men det blev samtidig bemærket, at hvis EF-erhvervsgrenen ikke havde været udsat for de skadelige virk-ninger af dumpingimporten, ville den have været i stand til atgennemføre visse investeringsplaner og dermed dække en bety-
delig del af efterspørgslen i Fællesskabet. I lyset af ovenstående
bekræftes de midlertidige undersøgelsesresultater vedrørendeimporten til Fællesskabet fra Indien og prisunderbuddet somanført i betragtning 81 til 85 i den midlertidige forordning.
3.EF-erhvervsgrenens situation
(51)I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i grundforordningen
omfattede undersøgelsen af den subsidierede imports virkningerpå EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante økonomiskefaktorer og forhold, der har indflydelse på dens situation.
(52)Efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater satteen række af de interesserede parter spørgsmålstegn ved den
måde, hvorpå Kommissionen var nået frem til sin foreløbige
afgørelse vedrørende skade, eftersom nogle af indikatorerne visteen positiv udvikling. Det blev blandt andet antydet, at stigningeni EF-erhvervsgrenens produktion, salg og kapacitetsudnyttelse iundersøgelsesperioden (1. januar 1997 til 30. juni 2001) viste,at den ikke havde lidt skade. En af de interesserede parter
hævdede også, at Kommissionen ikke havde foretaget en
ordentlig vurdering af lønomkostningerne som krævet i artikel8, stk. 5, i grundforordningen.
(53)Der mindesom, at ifølge artikel 8, s tk. 5, i grundforordningen eringen af de økonomiske faktorer eller forhold, der er anført idenne artikel, nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen vedrø-rende skade. Det er faktisk således, at nogle af indikatorernevedrørende mængder fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen
viste en positiv udvikling. Dette må dog ses i lyset af den kends-
gerning, at forbruget i Fællesskabet af sulfanilsyre steg medomkring 13 % i undersøgelsesperioden, og at der har været ennedgang i antallet af leverandører på markedet som følge af, atnogle af producenterne i Fællesskabet lukkede.
(54)Endnu vigtigere er det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentligskade i form af prisfald og pristryk. Blandt andet faldt dengennemsnitlige salgspris stærkt mellem 1997 og 1998, da der2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 9
▼B
helt klart var et presfra den s tigende importmængde på
markedet. Selv om EF-erhvervsgrenen efterfølgende var i standtil at øge sin gennemsnitlige salgspris, efterhånden som efter-
spørgslen på markedet i Fællesskabet også steg, lykkedes det
den ikke at nå et niveau, så den kunne få dækket produktionsom-kostningerne fuldt ud, og der blev ved med at være tab iundersøgelsesperioden.
(55)Med hensyn til det argument, der blev fremsat om lønninger, kandet bemærkes, at selv om antallet af ansatte hos Sorochimie faldt
i løbet af undersøgelsesperioden, steg de gennemsnitlige lønom-
kostninger pr. ansat. Det skyldes den kendsgerning, at der var enændring i sammensætningen af ansatte i perioden og også almin-delig løninflation. Med hensyn til Quimigal skal det bemærkes,at i basisåret for indekstallet (1998) fremstillede selskabet ikke
sulfanilsyre. Da det begyndte produktionen i 1999, var de ansatte
beskæftiget på fuld tid med denne aktivitet, og der blev arbejdeten ekstra dag fra 2000 og frem. Ingen af selskaberne anførte, atlønningerne for dem, der var beskæftiget med sulfanilsyreaktivi-teter, var blevet påvirket af den pågældende import. Derfor blevlønningerne ikke betragtet som en skadesindikator.
(56)I lyset af ovenstående bekræftes de foreløbige undersøgelsesre-sultater, ifølge hvilke EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentligskade, jf. artikel 8 i grundforordningen, som det fremgår afbetragtning 88 til 107 i den midlertidige forordning.
G.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1.Generelle bemærkninger til Kommissionens konklusioner
om årsagssammenhæng
(57)Nogle af de interesserede parter hævdede, at EF-erhvervsgrenenselv var delvis ansvarlig for den skade, den havde lidt. Flere af
parterne satte spørgsmålstegn ved ledelseskvaliteten i Soro-
chimie og detsprodukt- og kundes ervice og fremhævede, at detselv havde importeret sulfanilsyre i undersøgelsesperioden. En afparterne påstod også, at den skade, som Sorochimie havde lidt,burde tillægges de andre erhvervsaktiviteter (lim) i selskabet,hvor der havde været store vanskeligheder i undersøgelsespe-
rioden. Med hensyn til situationen for Quimigal, det andet
selskab, der tilhørte EF-erhvervsgrenen, blev det hævdet, at detsbeslutning om at komme ind på markedet med en lavprisstrategii opstartsfasen også havde bidraget til den påståede skade.Endelig blev det også hævdet, at EF-erhvervsgrenen skulle
opfylde strenge miljøkrav og havde højere arbejds- og transpor-
tomkostninger end eksporterende producenter i Indien, hvilketindebar, at import med oprindelse i dette land havde en konkur-rencemæssig fordel og ikke fandt sted til skadevoldende priser.
(58)Undersøgelsen viste, at Sorochimie på trods af sine finansiellevanskeligheder som følge af de ekstremt lave priser på markedet
var i stand til at få nye kunder i undersøgelsesperioden og til at
tilpasse sine varer efter deres behov. Selskabet var nødt til atkøbe en vis mængde af den pågældende vare i undersøgelsespe-rioden for at imødekomme kundernes krav, og samtidig skulledets produktionsudstyr gennemgå omfattende reparationer. Soro-chimie kan derfor ikke anses for selv at have bidraget til skaden.
Tilsvarende mindes der om, at eventuelle særlige omkostninger i
forbindelse med selskabets vanskeligheder med limfremstillingenikke var medtaget i denne undersøgelse, eftersom de ikke havdenoget med den pågældende vare at gøre, og de er derfor ikkeafspejlet i de skadesindikatorer, der er beskrevet i forordningenom midlertidig told.
(59)Det var anført i bemærkning 118 i den midlertidige forordning,at Quimigalsbes lutning om at komme ind på markedet blevtruffet på et tidspunkt, hvor priserne på sulfanilsyre på Fælles-skabets marked var højere. Quimigal var i stand til selv atetablere sig på markedet på et tidspunkt, hvor der både var enstigende efterspørgsel i Fællesskabet og ændring i antallet af2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 10
▼B
leverandører af sulfanilsyre såvel inden for som uden for Fælles-
skabet. Det var også anført, at selskabet var nødt til at tilbydepriser svarende til dem på dumpingimport og subsidieret import
for at kunne etablere sig på markedet og vinde markedsandele i
1999 og 2000, i og med at dets relativt lille størrelse betød, atdet var pristager snarere end prissætter. Ikke desto mindre faldtdets markedsandel lidt i undersøgelsesperioden, hvor import-mængden fra de pågældende lande steg. Der er derfor ikke
fundet tegn på, at forværringen af situationen for EF-erhvervs-
grenen skyldes urimelig konkurrence inden for EF-erhvervsgrenen.
(60)Hvad angår de påståede højere omkostninger, som EF-erhvervs-grenen måtte pådrage sig for at opfylde miljøkrav og andet, skaldet erindres, at der ved fastsættelsen af den normale værdi vartaget hensyn til konkurrencefordelen ved den pågældendeimport. De foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende årsags-
sammenhæng i betragtning 121 og 123 i den midlertidige
forordning bekræftesderfor.
H.FÆLLESSKABETS INTERESSER
(61)Efter offentliggørelsen af den midlertidige forordning spurgte en
af de interesserede parter, hvordan Kommissionen kunne fastslå,at EF-erhvervsgrenen var levedygtig og konkurrencedygtig, nårSorochimie var under betalingsstandsning. Der mindes om, at
Sorochimie var nødt til at søge beskyttelse mod sine kreditorer
efter visse vanskeligheder inden for limvirksomheden og andenform for pres inden for dets sulfanilsyreaktiviteter. Handelsretteni Charleville Mézières har udpeget en administrator, der skal føretilsyn med selskabets handelsaktiviteter, og har givet en tidsfrist,inden for hvilken der skal udarbejdes en omstruktureringsplan.
Denne tidsfrist blev for nylig forlænget indtil den 31. januar
2003. Medmindre der opstår andre uforudsete begivenheder,skulle selskabet kunne fortsætte i den nærmeste fremtid ogderfor være i stand til at drage fordel af, at der indføres endeligeforanstaltninger. Følgelig bekræftes de foreløbige undersøgelses-
resultater, ifølge hvilke det er i EF-erhvervsgrenens interesse, at
der indføresforans taltninger, jf. betragtning 134 i den midlerti-dige forordning.
(62)En række interesserede parter hævdede, at Kommissionen ikkehavde foretaget en objektiv vurdering af brugerness ituation,eftersom der ikke er taget hensyn til eventuelle stigninger i EF-erhvervsgrenens priser, hvilket sandsynligvis vil finde sted efterindførelsen af foranstaltninger. Det hævdedes også, at foranstalt-
ningerne var imod Fællesskabets interesser, eftersom
produktionskapaciteten i EF-erhvervsgrenen var utilstrækkeligtil at kunne imødekomme efterspørgslen i Fællesskabet, og atder ville kunne opstå en duopolitisk situation med to EF-produ-center, hvismarkedet blev lukket for import fra Indien og ogs å
fra Kina, som selv er genstand for den sideløbende antidumpin-
gundersøgelse.
(63)Hvad angår påstanden om, at Kommissionen ikke havde tagethensyn til de forskellige interesser på en objektiv måde, da denbesluttede at indføre foranstaltninger, henvises der til, atKommissionen under den foreløbige undersøgelse foretog engennemgående analyse af hver af de vigtigste brugersektorer(optiske blegemidler, betontilsætningsstoffer og farvestoffer). I
denne analyse indgik der en vurdering af, hvordan foranstaltnin-
gerne ville indvirke på omkostningerne, ud fra at priserne på denpågældende import ville stige som følge af de foreslåede foran-staltninger. Samtidig var der ved denne beregning taget behørigthensyn til en maksimal mulig stigning på 10 % i prisen på den
sulfanilsyre, som solgtes af EF-erhvervsgrenen, hvilket var
baseret på, at dens pris ville stige til et niveau svarende til prisenpå den pågældende import efter indførelsen af foranstaltninger,og at den allerede i undersøgelsesperioden arbejdede med entemmelig høj kapacitetsudnyttelsesgrad. Der blev ikke indgivetnye oplysninger af interesserede parter, som ville kunne ændre2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 11
▼B
de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende en mulig stig-
ning i fremstillingsomkostningerne for de forskelligebrugerindustrier.
(64)Hvad angår leverance- og konkurrencesituationen på markedet iFællesskabet skal det bemærkes, at den nuværende produktions-
kapacitet hos EF-erhvervsgrenen ville kunne tilfredsstille
omkring 50 % af efterspørgslen i Fællesskabet. Hensigten medforanstaltningerne er under alle omstændigheder ikke at lukkemarkedet for import fra Indien, men at sikre, at den ikke foregårtil subsidierede og skadevoldende priser. Det forventes derfor, atder fortsat vil være en import fra tredjelande, herunder Indien, på
markedet. Samtidig skal det med foranstaltningerne sikres, at der
fortsat fremstilles sulfanilsyre i Fællesskabet, således at brugernefår et større valg mellem indenlandske og udenlandske leveran-dører, og der er mere konkurrence mellem leverandørerne. Detskal også understreges, at EF-erhvervsgrenen har planer om at
øge sit output ved at investere i nye produktionsanlæg, hvis kapi-
taludgifterne kan retfærdiggøres. For at dette kan ske, må deskadelige virkninger af den subsidierede import fjernes.
(65)I lyset af ovenstående bekræftes de foreløbige undersøgelsesre-sultater, i følge hvilke indførelsen af foranstaltninger ikke er imodstrid med Fællesskabets interesser, jf. betragtning 164 i denmidlertidige forordning.
I.ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER
1.Skadestærskel
(66)Da der ikke er fremkommet nye oplysninger i den forbindelse,
bekræftes den metodik, som er benyttet til at fastsætte skade-smargenen, og som er beskrevet i betragtning 165 til 167 i denmidlertidige forordning.
2.Endelige foranstaltninger
(67)Da skadestærsklen er højere end den konstaterede subsidie-
margen, bør de endelige foranstaltninger baseres på sidstnævnte.Der anvendesderfor følgende told:
Indien (alle selskaber): 7,1 %.
3.Endelig opkrævning af midlertidig told
(68)På grund af størrelsen af den konstaterede subsidiering og den
alvorlige skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det
for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form
af midlertidig udligningstold, opkræves endeligt med et beløbsvarende til den endelige told. De beløb, for hvilke der er stilletsikkerhed ud over den endelige told, frigives.
J.TILSAGN
(69)Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger afgav den
eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Indien etpristilsagn i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i grundfor-ordningen. Selskabet indvilgede derved i at sælge denpågældende vare til eller over en pris, der ville fjerne de skade-
lige virkninger af subsidiering. Selskabet vil også give
Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om sineksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvågetilsagnet effektivt. Den eksporterende producent har desuden ensådan salgsstruktur, at Kommissionen finder, at risikoen for
omgåelse af tilsagnet er begrænset.
(70)I lyset heraf blev pristilsagnet accepteret af Kommissionen i
afgørelse 2002/611/EF (1).2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 12
(1) Se side 36 i denne Tidende.
▼B
(71)For yderligere at gøre det muligt effektivt at overvåge, om
tilsagnet overholdes, når der fremlægges en anmodning om over-
gang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevantetoldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at derfremlægges en handelsfaktura, som indeholder de oplysninger,der er anført i bilaget til denne forordning. Hvisder ikke frem-lægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den
pågældende vare, der frembydesfor toldmyndighederne, s kal
udligningstolden i stedet for betales med den relevante sats.
(72)Det skal bemærkes, at hvis tilsagnet brydes, trækkes tilbage ellerformodesbrudt, kan der indføresudlignings told, jf. artikel 13,
stk. 9 og 10, i grundforordningen —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af sulfanilsyre
henhørende under KN-kode ex 2921 42 10 (Taric-kode 2921 42 10*60)med oprindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til 7,1 % af nettoprisen,
frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse,
medmindre andet er fastsat.
Artikel 3
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udlignings-
told i henhold til forordning (EF) nr. 573/2002, opkrævesendeligt medden endelige toldsats. Beløb, der er stillet som sikkerhed ud over satsen
for den endelige udligningstold, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2002R1338 — DA — 19.03.2004 — 001.001 — 13
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1