1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1493/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for vin
(EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens Forordning (EF) Nr. 1622/2000 af 24. juli 2000 L 194 1 31.7.2000
►M2ændret ved Kommissionens forordning (EF) Nr. 885/2001 af 24. april
2001L 128 54 10.5.2001
►M3Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 L 328 2 23.12.2000
►M4Rådets forordning (EF) nr. 2585/2001 af 19. december 2001 L 345 10 29.12.2001
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1493/1999
af 17. maj 1999
om den fælles markedsordning for vin
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)En forudsætning for, at fællesmarkedet for landbrugsprodukter
kan fungere og udvikle sig efter hensigten, er en fælles land-brugspolitik, der navnlig omfatter fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter, hvis udformning afhænger af produktets art;
(2)formålet med den fælles landbrugspolitiker at nå målene i trak -tatens artikel 33, og i vinsektoren navnlig at stabilisere
markederne og sikre den pågældende landbrugsbefolkning enrimelige levestandard; disse mål kan nås ved, at ressourcernetilpasses behovet, især ved at vinproduktionskapaciteten regu-leres, og der føres en kvalitetsfremmende politik;
(3)de nugældende regler for den fælles markedsordning for vin blevfastsat ved forordning (EØF) nr. 822/87(
5), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1627/98(6); på baggrund af erfaringen bør
den afløses for bedre at afspejle den aktuelle situation inden for
vinsektoren, der er præget af mindre hyppig forekomst af struk-
turoverskud, men dog fortsat med mulighed for overskud over enflerårig periode, navnlig som følge af sektorens naturlige poten-tiale for voldsomme produktionssvingninger fra høst til høst;
(4)gennemførelsen af aftalerne under Uruguay-runden i 1995 harmedført både et mere åbent fællesskabsmarked, hvor de traditio-nelle interventionsforanstaltninger har mistet meget af derespotentielle virkning, og indskrænkede muligheder for at yde
støtte til eksport, hvilket betyder, at Fællesskabets producenter
bliver nødt til at forbedre deres konkurrenceevne; størstedelenaf eksporten finder allerede nu sted uden støtte;
(5)det største markedsproblem, som dele af Fællesskabets vinsektorfor øjeblikket står over for, er deres begrænsede evne til hurtigtnok at tilpasse sig konkurrencemæssige ændringer både på detindre marked og i forhold til tredjelande; med den nuværendefælles markedsordning har der ikke kunnet findes løsninger for
vindyrkningsområder, hvor produktionen tydeligvis ikke kan
afsættes til priser, der sikrer en rimelig indtægt; for områdermed ekspanderende markeder har der ikke været tilstrækkeligfleksibilitet til at skabe udviklingsperspektiver;
(6)Kommissionen forelagde i 1994 et forslag til reform af denfælles markedsordning for vin, som imidlertid ikke blevvedtaget; markedssituationen har ændret sig siden da;
(7)den fælles markedsordning for vin bør derfor reformeres, så denbliver fleksibel nok til nemt at kunne tilpasses nye udviklings-1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 2
(1) EFT C 271 af 31.8.1998, s. 21.
(2) Udtalelse afgivet den 6.5.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 101 af 12.4.1999, s. 60.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT L 84 af 27.3.1987, s. 1.
(6) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 8.
▼B
tendenser med følgende brede mål: at bevare den forbedrede
ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på Fællesskabetsmarked; at give producenterne mulighed for at udnytte ekspande-
rende markeder; at gøre sektoren mere konkurrencedygtig på
længere sigt; at fjerne muligheden for intervention som kunstigafsætningsmulighed for overskudsproduktionen, at støtte vinmar-kedet og således fremme kontinuiteten i leverancerne afvindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumal-
kohol, som traditionelt bruger denne alkohol; at give plads for
regional diversitet; og at formalisere producent- og brancheorga-nisationernes potentielle rolle;
(8)forordning (EØF) nr. 822/87 er blevet suppleret af og gennem-ført ved forordning (EØF) nr. 346/79(
1), (EØF) nr. 351/79(2),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1029/91(3), (EØF)
nr. 460/79(4), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3805/
85(5), (EØF) nr. 456/80(6), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1597/83(7), (EØF) nr. 457/80(8), (EØF) nr. 458/80(9), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 596/91(10), (EØF) nr. 1873/
84(11), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2612/97(12),
(EØF) nr. 895/85(13), ændret forordning (EØF) nr. 3768/85(14),
(EØF) nr. 823/87(15), senest ændret ved forordning (EF)
nr. 1426/96(16), (EØF) nr. 1442/88(17), senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 859/1999(18), (EØF) nr. 3877/88(19), (EØF) nr.
4252/88(20), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1629/98(21),
(EØF) nr. 2046/89(22), senest ændret ved forordning (EF) nr.
2468/96(23), (EØF) nr. 2048/89(24), (EØF) nr. 2389/89(25), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2088/97(26), (EØF) nr. 2390/
89(27), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2611/97(28),
(EØF) nr. 2391/89(29), (EØF) nr. 2392/89(30), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1427/96(31), (EØF) nr. 3677/89(32), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2796/94(33), (EØF) nr. 3895/
91(34), (EØF) nr. 2332/92(35), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1629/98, og (EØF) nr. 2333/92(36), senest ændret ved1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 3
(1) EFT L 54 af 5.3.1979, s. 72.
(2) EFT L 54 af 5.3.1979, s. 90.
(3) EFT L 106 af 26.4.1991, s. 6.
(4) EFT L 58 af 9.3.1979, s. 1.
(5) EFT L 367 af 31.12.1985, s. 39.
(6) EFT L 57 af 29.2.1980, s. 16.
(7) EFT L 163 af 22.6.1983, s. 52.
(8) EFT L 57 af 29.2.1980, s. 23.
(9) EFT L 57 af 29.2.1980, s. 27.
(10) EFT L 67 af 14.3.1991, s. 16.
(11) EFT L 176 af 3.7.1984, s. 6.
(12) EFT L 353 af 24.12.1997, s. 2.
(13) EFT L 97 af 4.4.1987, s. 2.
(14) EFT L 362 af 31.12.1985, s. 8.
(15) EFT L 84 af 27.3.1987, s. 59.
(16) EFT L 184 af 24.7.1996, s. 1.
(17) EFT L 132 af 28.5.1988, s. 3.
(18) EFT L 108 af 27.4.1999, s. 9.
(19) EFT L 346 af 15.12.1988, s. 7.
(20) EFT L 373 af 31.12.1988, s. 59.
(21) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 11.
(22) EFT L 202 af 14.7.1989, s. 14.
(23) EFT L 335 af 24.12.1996, s. 7.
(24) EFT L 202 af 14.7.1989, s. 32.
(25) EFT L 232 af 9.8.1989, s. 1.
(26) EFT L 292 af 25.10.1997, s. 3.
(27) EFT L 232 af 9.8.1989, s. 7.
(28) EFT L 353 af 24.12.1997, s. 1.
(29) EFT L 232 af 9.8.1989, s. 10.
(30) EFT L 232 af 9.8.1989, s. 13.
(31) EFT L 184 af 24.7.1996, s. 3.
(32) EFT L 360 af 9.12.1989, s. 1.
(33) EFT L 297 af 18.11.1994, s. 1.
(34) EFT L 368 af 31.12.1992, s. 1.
(35) EFT L 231 af 13.8.1992, s. 1.
(36) EFT L 231 af 13.8.1992, s. 9.
▼B
forordning (EF) nr. 1429/96(1); disse forordninger er blevet
væsentligt ændret flere gange; de bør derfor af hensyn til over-skueligheden konsolideres, når der foretages nye ændringer;
(9)ifølge forordning (EØF) nr. 822/87 skulle Rådet fastsættegennemførelsesbestemmelserne hertil; dette skabte en kompleksstruktur af retsforskrifter; de pågældende forordninger indeholder
en stor mængde tekniske detaljer, som hyppigt har måttet
ændres; nærværende forordning bør derfor generelt indeholdealle de nødvendige regler for dens anvendelse; det er vigtigt, atRådet tildeler Kommissionen alle de nødvendige gennemføre-lsesbeføjelser i henhold til traktatens artikel 211;
(10)reglerne for den fælles markedsordning for vin er overordentligkomplekse; i nogle tilfælde tages der ikke tilstrækkeligt hensyntil regional diversitet; reglerne bør derfor så vidt muligtforenkles, ligesom der bør udvikles og gennemføres en fælles-
skabspolitik så tæt på producenterne som muligt;
(11)for at udnytte og underbygge den forbedredede markedsligevægt
og for bedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen efter deforskellige produkttyper bør der fastsættes en række foranstalt-
ninger til forvaltning af vinproduktionskapaciteten, som
omfatter plantningsrestriktioner på mellemlang sigt, præmier forendelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer og støtte til omstruk-turering og omstilling af vindyrkningsarealer;
(12)strukturforanstaltninger, der ikke direkte har med vinproduktionat gøre, falder ind under Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fraDen Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(
2);
salgsfremmende foranstaltninger bidrager i høj grad til sektorens
konkurrenceevne, og der bør især ydes støtte til fremme af salgaf vin fra Fællesskabet på tredjelandes markeder; for at sikresammenhæng med Fællesskabets generelle salgsfremmendepolitik bør foranstaltninger, der er knyttet til vinsektoren, faldeind under horisontale bestemmelser på området; med henblik
herpå har Kommissionen forelagt et forslag til forordning om
oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger forlandbrugsprodukter i tredjelande(
3);
(13)markedsligevægten er blevet bedre, selv om det er sket relativt
langsomt og ikke uden vanskeligheder; de nugældende plantnin-
gsrestriktioner har vist sig at være en væsentlig forudsætning fordet gode resultat; erfaringen har vist, at det tilsyneladende ikkeer muligt at anvende andre foranstaltninger til at udnytte ogunderbygge den forbedrede markedsligevægt; det ser derfor ud
til, at det i almenhedens interesse er nødvendigt på denne måde
at gribe ind i producenternes udøvelse af deres ejendomsret;
(14)der bør derfor fortsat gælde plantningsrestriktioner i en periode,som er begrænset på mellemlang sigt, således at alle strukturfor-
anstaltningerne kan slå igennem, og forbuddet mod plantning af
vinstokke til vinfremstilling bør gælde indtil den 31. juli 2010,medmindre andet er fastsat i denne forordning;
(15)tilladelsen til nyplantning i forbindelse med podningsgartneri,
jordfordeling og ekspropriation samt vindyrkningsforsøg har vist
sig ikke at forstyrre vinmarkedet urimeligt og bør derfor fortsatgælde med den fornødne kontrol; af samme årsag bør det lige-ledes være tilladt at plante vinstokke med henblik påvindyrkerens privatforbrug;
(16)tilladelsen til nyplantning med henblik på produktion af kvali-tetsvin fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og bordvin meden geografiskbetegnelse har vist sig at være et nyttigt led ikvalitetspolitikken, som skal afpasse udbuddet bedre efter efter-1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 4
(1) EFT L 184 af 24.7.1996, s. 9.
(2) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.
(3) EFT C 32 af 6.2.1999, s. 12.
▼B
spørgslen; når først ordningen med en reserve af plantningsret-
tigheder fungerer fuldt ud, skulle denne ordning dog opfyldedenne målsætning; tilladelsen bør derfor med den fornødne
kontrol gælde i en overgangsperiode indtil den 31. juli 2003,
hvor reserveordningen skulle være fuldt funktionsdygtig;
(17)tilladelsen til genplantning er nødvendig af hensyn til dennormale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer; den nugæl-dende ordning bør derfor bevares med den fornødne kontrol; for
at opnå større fleksibilitet bør der ifølge ordningen og med den
fornødne kontrol være mulighed for at erhverve og udnyttegenplantningsrettigheder, inden den tilhørende rydning findersted; genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold tiltidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser,
bør respekteres; endvidere bør det under streng kontrol være
muligt at overføre genplantningsrettigheder til en anden bedrift,enten hvis overførslen sker som led i kvalitetspolitikken ellervedrører podningsgartneri, eller hvis den sker i forbindelse medoverdragelse af en del af bedriften; for at sikre, at den fællesmarkedsordning fungerer tilfredsstillende, bør disse overførsler
holdes inden for samme medlemsstat;
(18)for at forbedre forvaltningen af vinproduktionskapaciteten og
fremme den effektive udnyttelse af plantningsrettigheder ogdermed yderligere afbøde virkningen af plantningsrestriktionernebør der oprettes en ordning med nationale og/eller regionale
reserver;
(19)medlemsstaterne bør med den fornødne kontrol i vidt omfang
kunne disponere over reserverne, så de bedre kan afpasse udnyt-telsen af plantningsrettighederne fra disse reserver efter de lokalebehov; der bør i den forbindelse kunne opkøbe plantningsrettig-
heder for at lade dem indgå i reserven og sælge rettigheder fra
reserven; med henblikherpå bør medlemsstaterne k unne undladeat anvende reserveordningen, hvis de kan bevise, at de har eneffektiv ordning til forvaltning af plantningsrettighederne;
(20)særlige fordele for unge vinproducenter kan ikke blot lette disses
etablering, men også den strukturelle tilpasning af deres bedrifter
efter deres første etablering; disse producenter bør derfor kunnemodtage rettigheder fra reserverne uden modydelse;
(21)for at sikre den bedst mulige udnyttelse af ressourcerne og forbedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen, bør plantningsret-
tighederne anvendes af indehaverne inden for en rimelig frist og
ellers tilføres eller tilbageføres til reserverne; rettigheder, der erblevet tilført reserverne, bør af samme årsager tildeles inden foren rimelig frist;
(22)på baggrund af den forbedrede markedsligevægt og det ekspan-
derende verdensmarked er det rimeligt at øge de
plantningsrettigheder, som skal tildeles de pågældende medlems-stater, samt, for en dels vedkommende, en fællesskabsreserve fortilførsel i tilfælde af øget markedsefterspørgsel; de nyplantnings-rettigheder, der er tildelt for kvbd og bordvine med en geografisk
betegnelse, bør modregnes i denne forøgelse;
(23)visse arealer er blevet beplantet i strid med plantningsrestriktio-
nerne; det har vist sig at være vanskeligt at håndhæve desanktioner, der skal sikre, at produkter fra sådanne områderikke forstyrrer vinmarkedet; arealer, der er ulovligt beplantet,
bør derfor ryddes; dette krav bør gælde al ulovlig beplantning
foretaget efter datoen for offentliggørelsen af forslaget til nærvæ-rende forordning, idet producenterne fra denne dato har væretbekendt med planen om at indføre et sådant krav;
(24)uden at gældende nationale foranstaltninger i øvrigt tilsidesættes,
er det af hensyn til retssikkerheden ikke muligt på fællesskabs-
plan at håndhæve kravet om rydning af arealer, der er beplanteti strid med restriktionerne, inden forslaget til nærværende forord-ning blev offentliggjort; for at få bedre kontrol medvinproduktionskapaciteten bør medlemsstaterne derfor i enbestemt periode kunne legalisere sådanne arealer under udøvelse1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 5
▼B
af den nødvendige kontrol; arealerne kan behandles forskelligt i
forbindelse med legaliseringen afhængigt af plantningsforhol-dene, især hvis en sådan plantning vil kunne medføre en
produktionsstigning; hvis der er en sådan risiko, kan der
pålægges den pågældende producent passende administrativesanktioner;
(25)medlemsstaterne bør kunne tage hensyn til lokale forhold ogderfor kunne håndhæve strengere regler over for nyplantning,genplantning og dobbeltpodning, hvis det er nødvendigt;
(26)der er vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er afpassetefter efterspørgslen; for at opnå en bedre regulering inden forsektoren som helhed bør der i disse områder ydes støtte tilendelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer; der bør ydes præmiemed henblikherpå; der bør overlades til medlemsstaterne at
forvalte en sådan præmie inden for rammerne af fællesskabsbe-
stemmelser og med den fornødne kontrol, så præmien kankomme de berørte områder til gode; medlemsstaterne skal derforkunne udpege de pågældende områder og fastsætte præmiensstørrelse ud fra objektive kriterier og inden for et samlet loft;
(27)produktionen i de medlemsstater, hvis vinproduktion er under25000 hl om året, har ikke større indflydelse på markedslige-vægten; disse medlemsstater bør derfor fritages forplantingsrestriktionerne, men til gengæld bør de heller ikke
have adgang til præmien for endelig nedlæggelse af vindyrk-
ningsarealer;
(28)der er andre vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er
afpasset efter efterspørgslen, men hvor den vil kunne afpasses
bedre ved omstrukturering af vindyrkningsarealerne gennemsortsomstilling, flytning af vindyrkningsarealer eller forbedringaf driftsmetoder; der bør derfor ydes støtte til dette formål medden fornødne kontrol;
(29)for at omstruktureringen og omstillingen kan finde sted underkontrol, bør de planlægges; planerne bør udarbejdes på et niveauså tæt på producenterne som muligt for at sikre, at der tages
hensyn til regional diversitet; for at sikre, at planerne er i over-
ensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, skalmedlemsstaterne dog fortsat være ansvarlige for dem i sidsteinstans;
(30)omstruktureringen og omstillingen har to vigtige økonomiskekonsekvenser for producenterne, nemlig indkomsttab i omstil-lingsperioden og omkostninger ved iværksættelsen af disseforanstaltninger; støtten bør derfor dække begge disse konse-kvenser; der er inden for omstruktureringen plads til
supplerende nationale foranstaltninger inden for fastlagte
grænser;
(31)med henblik på en bedre forvaltning af vinproduktionskapaci-
teten bør der udarbejdes en oversigt over denne kapacitet i
medlemsstaten eller på regionalt plan; for at tilskynde medlems-staterne til at udarbejde oversigten, bør kun de medlemsstater,der har udarbejdet en sådan oversigt, have adgang til at legali-sere ulovligt beplantede arealer, øge plantningsrettighederne og
yde omstrukturerings- og omstillingsstøtte; de produktions-
områder, som har udarbejdet en regional oversigt, bør ikkeudelukkes fra fordelene ved omstrukturerings- og omstillingsfor-anstaltninger, fordi andre produktionsområder ikke harudarbejdet en sådan oversigt; alle regionale oversigter skal dogvære færdigudarbejdede senest den 31. december 2001;
(32)klassificeringen af druesorter til vinfremstilling bør finde sted såtæt på producenterne som muligt, medlemsstaterne bør derforovertage denne opgave fra Fællesskabet;1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 6
▼B
(33)Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 af 24. juli 1986 om EF-
fortegnelsen over vindyrkningsarealer(1), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1631/98(2), skal forblive i kraft, for at de
medlemsstater, som stadig er ved at udarbejde fortegnelsen, kanfærdiggøre arbejdet; det bør imidlertid fastsættes, at forordningensenere skal ændres eller ophæves;
(34)for at bevare markedsligevægten bør der ydes støtte til privatoplagring af bordvin og af visse typer druemost; foranstaltningenbør være så fleksibel og følsom over for markedssvingningersom muligt; med henblikherpå bør den derfor k unne bringes til
ophør med kort varsel;
(35)for at fjerne muligheden for intervention som kunstig afsætnings-
mulighed for overskudsproduktionen bør destillationsordningen
ændres; der bør derfor være følgende former for destillation:
obligatoriskdestillation af biproduk ter fra vinfremstillingen,obligatorisk destillation af vin fra druer, der ikke er klassificeretudelukkende som druer til persning, destillation for at støttevinmarkedet og således fremme kontinuiteten i forsyningerne afvindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumal-
kohol, som traditionelt bruger denne alkohol, samt
krisedestillation; andre former for destillation bør opgives; disseforanstaltninger bør være så fleksible som muligt for at efter-komme markedets behov og tilgodese specifikke regionaleforhold;
(36)da vin fremstillet ved fuldstændig udpresning er af dårligkvalitet, bør denne fremgangsmåde forbydes, og for at hindreden bør det fastsættes, at der skal foretages obligatorisk destilla-tion af presserester af vindruer og vinbærme; der kan dog for at
tage hensyn til produktionsvilkårene i visse vindyrkningsområder
fastsættes undtagelser fra denne pligt; da produktions- ogmarkedsstrukturerne i vindyrkningszone A og i den tyske del afvindyrkningszone B desuden i sig selv sikrer, at foranstaltnin-gens mål nås, bør pligten til destillation af biprodukter fra
vinfremstilling for producenterne i disse områder erstattes med
en pligt til at trække dem tilbage under kontrol;
(37)produktionen af vin, som er fremstillet af druer, der ikke er klas-
sificeret udelukkende som druer til persning, bør i første omgang
rettes mod traditionelle anvendelsesformål i spiritussektoren ogandre traditionelle afsætningsmuligheder; vin, der er produceretud over de normale mængder til sådanne anvendelsesformål,bør underkastes obligatorisk destillation;
(38)visse dele af sektoren for konsumalkohol udgør en vigtig traditi-onel afsætningsmulighed for vindestillationsprodukter og andrevinavlsprodukter; der bør derfor ydes fællesskabsstøtte til destil-lation af bordvin og af vin, som er egnet til fremstilling af
bordvin, for at forsyne dette marked, og denne støtte bør udbe-
tales som primær støtte til destillation af disse vine og somsekundær støtte til oplagring af destillatet;
(39)i ekstraordinære tilfælde af markedsforstyrrelser og/eller alvor-lige kvalitetsproblemer bør der foretages krisedestillation;Kommissionen bør for at tage hensyn til særlige forhold afgøre,hvor stor støtten skal være, og i hvilken form den skal udbetales,f.eks. når der er noteret et påviseligt fald i markedsprisen for envinkategori; foranstaltningen bør være frivillig for producen-
terne; det bør fastsættes, at hvis denne foranstaltning anvendes
tre år i trækfor en bestemt vink ategori (i en bestemt zone), fore-lægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapportog i givet fald forslag;
(40)afsætningen af den alkohol, som hidrører fra destillation, børgennemføres således, at der bliver mulighed for større åbenhed1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 7
(1) EFT L 208 af 31.7.1986, s. 1.
(2) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 14.
▼B
og kontrol, og de traditionelle markeder for alkohol ikke bliver
forstyrret;
(41)en forhøjelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumenvil for tiden ikke kunne ske på samme økonomiske betingelserfor alle fællesskabsproducenter, da det ifølge denne forordninger tilladt at anvende forskellige ønologiske fremgangsmåder; forat fjerne denne forskelsbehandling bør der tilskyndes til anven-
delse af vinavlsprodukter til forhøjelse af alkoholindholdet,
hvilket også udvider disse produkters afsætningsmuligheder ogbidrager til, at der undgås overskud af vin; med henblik herpåbør priserne på de forskellige produkter til forhøjelse af alkoho-lindholdet bringes på linje; dette kan opnås ved hjælp af en
ordning med støtte til koncentreret druemost og rektificeret
koncentreret druemost, der anvendes til forhøjelse af alkoholind-holdet, og som kommer fra bestemte dyrkningsområder;
(42)for at opnå en mere stabil ligevægt mellem produktion ogforbrug er det stadig nødvendigt at øge forbruget af vinavlspro-
dukter; det synes berettiget at gribe ind på et stadium, der ligger
forud for selve produktionsstadiet for bordvin, hvilket kan skeved at fremme anvendelsen af most til andre formål endvinfremstilling ved hjælp af støtte for at sikre, at de traditionelleafsætningsmuligheder for Fællesskabets vinprodukter kan
bevares; foranstaltningen bør anvendes således, at fordrejning af
konkurrencevilkårene undgås, samtidig med at der tages hensyntil traditionelle produktionsmetoder;
(43)producenter, som ikke har opfyldt deres forpligtelser i forbin-delse med obligatorisk destillation, bør udelukkes fra
anvendelse af andre interventionsforanstaltninger;
(44)der bør også kunne gribes ind i tilfælde af høje priser på Fælles-
skabets marked;
(45)i betragtning af de særlige forhold, der gør sig gældende påmarkedet for vin, vil oprettelsen af producentorganisationerkunne bidrage til at realisere den fælles markedsordnings mål;medlemsstaterne kan anerkende sådanne organisationer; dissebør oprettes på frivilligt grundlag og motiveres af den fordel,
der kan opnås på grund af omfanget og effektiviteten af de tjene-
ster, de kan yde deres medlemmer;
(46)for at markedet for kvbd og bordvin med geografisk betegnelsekan fungere bedre, skal medlemsstaterne kunne iværksætte debeslutninger, som træffes af brancheorganisationerne; disse
beslutninger bør have en sådan rækkevidde, at visse former for
samordnet praksis udelukkes; det vil være hensigtsmæssigt, atKommissionen garanterer, at sådanne beslutninger er i overens-stemmelse med fællesskabsretten; brancheorganisationerne skaludføre visse opgaver under hensyn til forbrugernes interesser;
(47)af sundhedshensyn og som led i kvalitetspolitikken bør det påfællesskabsplan fastsættes, hvilke ønologiske fremgangsmåderog behandlingsmetoder der som de eneste må anvendes til frem-stilling af produkter, som er omfattet af denne forordning; afsamme årsager bør kun druesorter til persning anvendes til frem-
stilling af konsumvin;
(48)produktionsvilkårene, især jordbund, terræen og klima, varierer
betydeligt fra en vindyrkningszone i Fællesskabet til en anden,og det er derfor afgørende, at der tages hensyn til sådanne varia-
tioner i forbindelse med de ønologiske fremgangsmåder og
behandlingsmetoder; visse tekniske grænser og vilkår i forbin-delse med disse fremgangsmåder og behandlingsmetoder børfastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, for at de let kanændres på baggrund af erfaringen og den teknologiske udvikling;
der bør dog i denne forordning fastsættes grænser for svovldi-
oxid, sorbinsyre og kaliumsorbat på grund af disse stoffersbetydning for sundheden;
(49)der bør fastsættes godkendte analysemetoder for vinavlspro-dukter;1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 8
▼B
(50)beskrivelsen, betegnelsen og præsentationen af produkter, der er
omfattet af denne forordning, kan have stor indflydelse på afsæt-
ningen af dem; der bør derfor i denne forordning fastsættesregler herfor, hvori der tages hensyn til forbrugernes og produ-centernes legitime interesser, og som fremmer ordnede forholdpå det indre marked samt produktion af kvalitetsprodukter;grundprincipperne i disse regler skal være obligatorisk anven-
delse af visse udtrykmed henblikpå at identificere produk tet
og give forbrugerne bestemte vigtige oplysninger samt frivilliganvendelse af forskellige andre angivelser enten i henhold tilfællesskabsbestemmelser eller på grundlag af bestemmelserneom forebyggelse af svigagtige fremgangsmåder;
(51)reglerne om f.eks. betegnelse skal indeholde bestemmelser omforebyggelse af svigagtige fremgangsmåder, sanktioner påfællesskabsplan, der skal anvendes i tilfælde af ukorrekt etikette-
ring, anvendelse af sprog, især når der er tale om forskellige
alfabeter, og anvendelse af mærker, især når disse vil kunnevildlede forbrugerne;
(52)under hensyn til forskellene mellem de af denne forordningomfattede produkter og deres markeder samt forbrugernesforventninger og de traditionelle anvendelser skal reglerne diffe-rentieres efter de pågældende produkter, især for så vidt angårmousserende vin, og efter deres oprindelse;
(53)der bør også være regler for etikettering af importeredeprodukter, især for at præcisere deres oprindelse og undgåenhver forveksling med fællesskabsprodukter;
(54)retten til at anvende geografiske betegnelse og andre traditionellebetegnelser er af stor værdi; det er derfor vigtigt, at der opstillesregler for en sådan ret, og at de pågældende betegnelserbeskyttes; for at fremme loyal konkurrence og for at undgå at
vildlede forbrugerne kan denne beskyttelse komme til at berøre
produkter, som ikke er omfattet af nærværende forordning, her-under varer uden for traktatens bilag I;
(55)af hensyn til forbrugernes interesser og ønsket om at opnå entilsvarende behandling of kvbd i tredjelande bør der ved gensi-dige forpligtelser åbnes mulighed for, at importerede vine tildirekte konsum, som kendetegnes ved en geografisk betegnelse,kan drage fordel af disse beskyttelses- og kontrolordninger, når
de afsættes i Fællesskabet;
(56)for at tage hensyn til de forpligtelser, der følger af især artikel 23
og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsret-
tigheder, som udgør en integrerende del af overenskomsten om
oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, godkendt ved beslut-ning 94/800/EF(
1), bør de berørte parter på visse betingelser
kunne forhindre ulovlig anvendelse af geografiske betegnelser,som er beskyttet af et tredjeland, der er medlem af WTO;
(57)udviklingen af en politik til fremme af kvalitetsproduktion indenfor landbruget og især inden for vinavlen kan kun bidrage til atforbedre markedsforholdene og dermed øge afsætningsmulighe-derne; indførelse af yderligere fælles regler for produktion og
kontrol af kvbd falder inden for rammerne af denne politik og
kan medvirke til at nå disse mål;
(58)for at bevare en mindstekvalitet for kvbd, undgå en ukontrolleretudvidelse af produktionen af sådanne vine og harmoniseremedlemsstaternes bestemmelser med henblikpå at opnå loyalkonkurrence i Fællesskabet bør der fastsættes fælles rammebe-stemmelser for produktion og kontrol af kvbd, sommedlemsstaternes særbestemmelser skal være i overensstem-
melse med;
(59)med udgangspunkt i de traditionelle produktionsvilkår bør arten
og rækkevidden af de faktorer, som bidrager til at karakterisere1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 9
(1) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 1.
▼B
de enkelte kvbd, opregnes og defineres; der bør dog gøres en
fælles indsats for at harmonisere kvalitetskravene; det drejer sigom følgende faktorer: afgrænsning af produktionsområdet,
vinstokbestand, dyrkningsmetoder, vinfremstillingsmetoder,
naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, hektarud-bytte samt undersøgelse og vurdering af organoleptiskekendetegn; der bør fastsættes særlige regler for kvalitetshedvinfra bestemte dyrkningsområder (khvbd) og mousserende kvali-
tetsvin fra bestemte dyrkningsområder (mkvbd) på grund af
disse produkters særlige karakter;
(60)erfaringen har vist, at det er nødvendigt at fastsætte præciseregler for deklassering af kvbd til bordvin og at anføre detilfælde, hvor producenten har mulighed for at undlade at
anmode om, at et produkt, der i hans høst- eller produktionsan-
meldelse er opført som et produkt egnet til fremstilling af kvbd,klassificeres som kvbd;
(61)for at sikre, at kvbd bevarer deres kvalitetskendetegn, børmedlemsstaterne bemyndiges til at anvende yderligere ellerstrengere regler for produktion og omsætning af kvbd, idet der
skal tages hensyn til lokale sædvaner;
(62)oprettelsen af et enhedsmarked for vin inden for Fællesskabet
forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelen overFællesskabets ydre grænser; ud over foranstaltningerne for detindre marked skulle en handelsordning med importafgifter og
eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabets marked;
handelsordningen er baseret på de aftaler, der er indgået ved demultilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden;
(63)for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med vin medtredjelande bør der indføres en ordning med import- og eksport-
licenser for visse produkter, herunder en ordning med
sikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserneudstedes for, gennemføres;
(64)for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesska-bets marked af import af bestemte landbrugsprodukter skal der
pålægges importen af et eller flere af disse produkter en tillægs-
importtold, hvis visse betingelser er opfyldt;
(65)Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelser til atåbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationaleaftaler, som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre rets-forskrifter vedtaget af Rådet;
(66)bestemmelser om ydelse af restitution ved eksport til tredjelande,som er baseret på forskellen mellem priserne i Fællesskabet ogpriserne på verdensmarkedet, og som er omfattet af den aftaleom landbrug, der er indgået i WTO(
1), bør gøre det muligt at
sikre Fællesskabets deltagelse i den internationale handel med
vin; der bør fastsættes mængde- og værdigrænser for sådanne
restitutioner;
(67)det bør sikres, at værdigrænserne overholdes ved restitutionernesfastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres ihenhold til bestemmelserne om Den Europæiske Udviklings- og
Garantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligato-
riskforudsættelse af restitutionerne, uden at dette i øvrigtudelukker muligheden for, at der i tilfælde af differentierederestitutioner foretages en ændring af den forudfastsatte destina-tion inden for et geografiskområde, der er omfattet af en enk eltrestitutionssats; hvis destinationen ændres, bør den restitution,
der gælder for den virkelige destination, udbetales, idet restituti-
onsbeløbet dog ikke bør være større end det beløb, der gælderfor den forudfastsatte destination;
(68)for at sikre at mængdekravet overholdes, er det nødvendigt, atder indføres en pålidelig og effektiv overvågningsordning; derfor1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 10
(1) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 22.
▼B
bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af en eksportlicens;
inden for de tilladte grænser skal restitutionerne ydes afhængigtaf den særlige situation for det berørte produkt; der kan kun
tillades undtagelser fra denne regel for fødevarehjælp, hvor der
ikke gælder nogen begrænsning; overvågningen af de mængder,som eksporteres med restitution i de produktionsår, der er nævnti WTO-aftalen om landbrug, skal ske på grundlag af eksportli-censer, der udstedes for hvert enkelt produktionsår;
(69)som supplement til ovennævnte ordning bør der, i det omfangdet er nødvendigt for, at ordningen kan fungere efter hensigten,fastsættes bestemmelser om regulering af eller, når markedssitua-tionen kræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for
aktiv forædling;
(70)ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald på
alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydregrænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført for
det indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstræk-
kelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skalvære ubeskyttet over for eventuelle forstyrrelser som følge deraf,bør Fællesskabet have mulighed for omgående at træffe allenødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger skal være ioverensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de rele-
vante WTO-aftaler;
(71)produkter, der importeres fra tredjelande, bør være underkastet
regler om produktspecifikationer, som sikrer en vis overensstem-melse med Fællesskabets vindefinitioner; de skal også overholde
oprindelseslandets regler og under visse omstændigheder
ledsages af en analyseerklæring;
(72)for alle produkter, som er omfattet af denne forordning, og somomsættes inden for Fællesskabet, skal der udstedes et ledsagedo-
kument;
(73)oprettelsen af et enhedsmarked kan bringes i fare ved ydelse af
visse former for støtte; derfor bør de bestemmelser i traktaten,som gør det muligt at vurdere støtte, der ydes af medlemssta-
terne, og at forbyde støtte, som er uforenelig med
fællesmarkedet, finde anvendelse under den fælles markedsord-ning for vin; bestemmelserne om præmie for endelignedlæggelse af vindyrkningsarealer bør ikke i sig selv udelukke,at der ydes statsstøtte til samme formål;
(74)da reglerne for vinsektoren nødvendigvis er komplekse, er detvigtigt, at medlemsstaternes myndigheder sikrer, at de over-holdes; Kommissionen skal gennem egne inspektører, dersamarbejder med medlemsstaternes myndigheder, selv kunne
kontrollere og sikre, at reglerne overholdes;
(75)efterhånden som fællesmarkedet for vin udvikler sig, skal
medlemsstaterne og Kommissionen forsyne hinanden med deoplysninger, der er nødvendige for at anvende nærværende
forordning; med henblikherpå er det vigtigt, at producenter af
druer til vinfremstilling, af most og af vin udarbejder en høstan-meldelse, da dette er nødvendig information; medlemsstaterneskal kunne anmode producenterne om yderligere oplysninger;Kommissionen skal om nødvendigt kunne vurdere oplysningernemed bistand udefra;
(76)for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger børder fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samar-bejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i enforvaltningskomité;1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 11
▼B
(77)medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følger
af anvendelsen af nærværende forordning, skal finansieres af
Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspo-litik(
1);
(78)den fælles markedsordning for vin skal på samme tid tilgodesemålene i traktatens artikel 33 og 131;
(79)den fælles markedsordning for vin skal også anvendes under
hensyn til de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens
artikel 300, stk. 2, især de aftaler, som udgør en del af overens-komsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, specieltaftalen om tekniske handelshindringer(
2);
(80)overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 822/87 og deøvrige vinforordninger til ordningerne i nærværende forordningkan volde problemer, som ikke er behandlet i nærværendeforordning; hvis sådanne problemer opstår, bør Kommissionenkunne vedtage de nødvendige overgangsforanstaltninger;
Kommissionen bør også bemyndiges til at løse særlige praktiske
problemer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
1. Den fælles markedsordning for vin omfatter regler for vinproduk-
tionskapacitet, markedsmekanismer, producentorganisationer ogbrancheorganisationer, ønologiske fremgangsmåder og behandlingsme-toder, beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse,
kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og handel med
tredjelande.
2. Den fælles markedsordning gælder for følgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
a) 200960 Druesaft (herunder druemost)
22043092 Anden druemost end delvis gæret druemost eller druemost, hvis gæring er
standset på anden måde end ved tilsætning af alkohol 22043094
22043096
22043098
b) ex 2204 Vin af friske druer, herunder vin tilsat alkohol; anden druemost end drue-
most henhørende under pos. 2009, undtagen anden druemost henhørende
under pos. 22043092, 22043094, 22043096 og 22043098
c) 08061093 Friske druer undtagen spisedruer
08061095
08061097
22090011 Vindeddike
22090019
d) 22060010 »Piquettevin«
23070011 Vinbærme
23070019
23089011 Presserester fra vindruer
230890191999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 12
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 86.
▼B
3. I bilag I findes definitionerne på de produktbetegnelser, der er
anvendt i denne forordning, i bilag II definitionerne på alkoholindholdog i bilag III definitionerne på vindyrkningszoner. Gennemførelsesbe-
stemmelserne til disse bilag kan vedtages efter proceduren i artikel 75.
4. Produktionsåret for de produkter, der er omfattet af denne forord-
ning, begynder den 1. august hvert år og slutter den 31. juli detfølgende år.
AFSNIT II
PRODUKTIONSKAPACITET
KAPITEL I
PLANTNING AF VINSTOKKE
Artikel 2
1. Indtil den 31. juli 2010 er det forbudt at plante druesorter, der i
henhold til artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning,medmindre plantningen sker i medfør af:
a) en nyplantningsrettighed som omhandlet i artikel 3
b) en genplantningsrettighed som omhandlet i artikel 4 eller
c) en plantningsrettighed fra en reserve som omhandlet i artikel 5 eller
artikel 6, stk. 1, hvis artikel 5, stk. 8, anvendes.
Indtil samme dato er det ligeledes forbudt at dobbeltpode druesorter til
persning på druesorter til andre formål end persning.
2. Druer fra arealer:
a) der er blevet beplantet med vinstokke inden den 1. september 1998,
og
b) hvis produktion i henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i
forordning (EØF) nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation
må ikke anvendes til fremstilling af vin med henblik på afsætning.
Produkter, der er fremstillet af sådanne druer, må kun bringes i omsæt-ning med henblik på destillation. Disse produkter må dog ikkeanvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på
80 % vol. eller derunder.
3. Hvis en medlemsstat har udarbejdet oversigten over vinprodukti-
onskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16, kan den fravigestk. 2 i nærværende artikel. En sådan undtagelse skal gives inden den31. juli 2002 og skal for de pågældende arealer indebære tilladelse tilat fremstille vin bestemt til afsætning.
Undtagelsen gives:
a) hvis den pågældende producent tidligere har ryddet andre vinstokke
på et tilsvarende areal i renkultur, undtagen i tilfælde hvor denneproducent har modtaget en rydningspræmie for de pågældendearealer i henhold til fællesskabslovgivningen eller den nationale
lovgivning, og/eller
b) ved at tillade anvendelse af genplantningsrettigheder, som en produ-
cent har erhvervet inden for en periode, som skal fastsættes, efter
beplantningen af det pågældende areal; medlemsstaterne kan med
henblik herpå også benytte de i henhold til artikel 6, stk. 1, opret-tede nye plantningsrettigheder, og/eller
c) hvis medlemsstaten (til Kommissionens tilfredsstillelse) kan bevise,
at den har genplantningsrettigheder, som der ikke er gjort krav på,og som stadig ville være gældende, hvis der var blevet ansøgt omdem; sådanne rettigheder kan anvendes og genfordeles til produ-center for et tilsvarende areal i renkultur; og/eller
d) hvis den pågældende producent har påtaget sig at rydde et tilsva-
rende areal i renkultur inden for en periode på tre år, såfremt detteareal er optaget i den pågældende medlemsstats fortegnelse overvindyrkningsarealer.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 13
▼B
4. Medlemsstaterne pålægger de pågældende producenter en
passende administrativ sanktion, når stk. 3, litra a) eller c), anvendes.
5. Stk. 3, litra c), må kun anvendes for arealer, der ikke overstiger
1,2 % af vindyrkningsarealerne.
6. Når stk. 2, litra b), anvendes:
a) må rettigheder, som tildeles producenten fra en reserve, kun tildeles
i henhold til artikel 5, stk. 3, litra b), og producenten skal betale150 % af den pris, som medlemsstaterne normalt opkræver ihenhold til denne bestemmelser, eller
b) skal genplantningsrettigheder, som producenten køber, omfatte det
pågældende areal plus 50 %, idet disse 50 % tilføres reserven ellerreserverne i overensstemmelse med artikel 5 eller lægges til de nyeplantningsrettigheder, jf. artikel 6, stk. 1, når artikel 5, stk. 8,anvendes.
7. Parceller, der er tilplantet med druesorter, som i henhold til
artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning, og som:
a) er plantet den 1. september 1998 eller senere, og hvis produktion i
henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF)nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation, eller
b) er plantet i strid med forbuddet mod plantning i stk. 1
skal ryddes. Udgifterne til rydningen afholdes af den pågældende
producent. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødven-
dige for at sikre anvendelsen af dette stykke.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettig-
heder for arealer:
a) der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller
ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medføraf gældende national lovgivning
b) der er bestemt til vindyrkningsforsøg, eller
c) der er bestemt til dyrkning af moderpodestammer.
Medlemsstaterne kan også tildele nyplantningsrettigheder for arealer,
hvis vinavlsprodukterne derfra udelukkende er bestemt til vindyrknin-
gens privatforbrug.
2. Medlemsstaterne kan også senest den 31. juli 2003 tildele
nyplantningsrettigheder for arealer til produktion af kvbd eller bordvinmed en geografisk betegnelse, hvis det er erkendt, at produktionen afden pågældende vin på grund af dennes kvalitet ligger langt underefterspørgslen.
3. Den producent, der har fået tildelt nyplantningsrettigheder, skal
bruge dem på de arealer og til de formål, som tildelingen gælder.
4. Nyplantningsrettighederne skal udnyttes inden udgangen af det
andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt. Andrenyplantningsrettigheder end de i stk. 1 nævnte, der ikke udnyttes,tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).
5. Der kan kun tildeles andre nyplantningsrettigheder end de i stk. 1
nævnte til producenter inden for den mængde, som er nævnt i artikel 6,
stk. 1. Med henblik herpå gælder følgende:
a) medlemsstaterne sikrer sig, inden de nye plantningsrettigheder, der
er omhandlet i artikel 6, tilføres en eller flere reserver, at tildelingenaf nyplantningsrettigheder ikke medfører, at omfanget af de iartikel 6, stk. 1, nævnte nye plantningsrettigheder bliver lavere endnul, og
b) når en medlemsstat har tilført de nye plantningsrettigheder, der er
omhandlet i artikel 6, til en eller flere reserver, medfører efterføl-gende tildeling af en nyplantningsrettighed, at enplantningsrettighed, der i renkultur omfatter et tilsvarende areal,1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 14
▼B
fradrages reserven eller reserverne for det pågældende område. Er
der ikke tilstrækkelige plantningsrettigheder til rådighed i reserveneller reserverne, kan der ikke tildeles nyplantningsrettigheder.
Artikel 4
1. Genplantningsrettigheder er:
a) genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til stk. 2, eller
b) lignende rettigheder, der er erhvervet i henhold til tidligere fælles-
skabsbestemmelser eller nationale bestemmelser.
2. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter,
som har ryddet et vindrykningsareal. Medlemsstaterne kan tildelegenplantningsrettigheder til producenter, som forpligter sig til at ryddeet vindyrkningsareal inden udgangen af det tredje produktionsår efter,
at arealet blev beplantet. Genplantningsrettighederne gælder for et
areal, der i renkultur svarer til det areal, som er blevet ryddet, ellersom skal ryddes.
3. Genplantningsrettighederne udøves på den bedrift, som har fået
dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere fastsætte, at disse genplant-ningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet.
4. Uanset stk. 3 kan genplantningsrettighederne helt eller delvis
overføres til en anden bedrift inden for samme medlemsstat:
a) hvis en del af den pågældende bedrift overgår til denne anden
bedrift. I så fald kan retten udøves inden for sidstnævnte bedrift pået areal, der ikke er større end det overførte areal, eller
b) hvis arealerne på denne anden bedrift er bestemt:
i) til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk beteg-
nelse eller
ii) til podningsgartneri.
Retten må kun udøves på de arealer og til de formål, som tildelingen
gælder.
Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af disse undtagelser ikke
fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område,især i forbindelse med overførsler fra ikke-vandede arealer til vandede
arealer.
5. Genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold til denne
forordning, skal udnyttes inden udgangen af det femte produktionsår
efter udgangen af det produktionsår, hvor rydningen fandt sted. Somundtagelse herfra kan medlemsstaterne forlænge denne periode til otteproduktionsår. Genplantningsrettigheder, der ikke er udnyttet inden fordenne periode, tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).
Artikel 5
1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten på natio-
nalt eller regionalt plan opretter medlemsstaterne efteromstændighederne enten en national reserve og/eller regionale reserveraf plantningsrettigheder.
2. Følgende rettigheder tilføres reserven eller reserverne:
a) nyplantningsrettigheder, genplantningsrettigheder og plantningsret-
tigheder fra reserven, der ikke er udnyttet inden udløbet af detidsfrister, der er fastsat i henholdsvis artikel 3, stk. 4, artikel 4,stk. 5, og nærværende artikels stk. 6
b) genplantningsrettigheder, der er tilført reserven af producenter med
sådanne rettigheder, i givet fald mod en økonomisk godtgørelse framedlemsstaten, idet beløbets størrelse og de nærmere regler forudbetalingen bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen tilparternes legitime interesser
c) nye plantningsrettigheder som nævnt i artikel 6.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 15
▼B
3. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra reserven:
a) uden modyelse til producenter, som er under 40 år, som har de
nødvendige faglige kvalifikationer, som for første gang etablerer
sig på en vinbedrift, og som er bedriftens driftsleder, eller
b) mod betaling til nationale og i givet fald regionale kasser og til
producenter, som har til hensigt at udnytte rettighederne til at
beplante arealer, hvis produktion der er et sikkert marked for.Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af betalingen,hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra depågældende vindyrkningsarealer.
4. Medlemsstaterne sørger for, at det sted, hvor plantningsrettigheder
fra en reserve udnyttes, samt de anvendte sorter og dyrkningsmetodergaranterer, at den efterfølgende produktion er tilpasset efterspørgslenpå markedet, og at de pågældende udbytter er typiske for gennemsnitteti det område, hvor disse rettigheder udnyttes, især når plantningsrettig-heder fra en reserve for ikke-vandede arealer udnyttes på vandede
arealer.
5. Plantningsrettigheder, der er tilført en reserve, skal tildeles en
producent senest ved udgangen af det femte produktionsår efter detproduktionsår, hvor de blev tilført reserven. Plantningsrettigheder, derikke er blevet tildelt på dette tidspunkt, går tabt.
6. Plantningsrettigheder fra en reserve skal udnyttes inden udgangen
af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt.Plantningsrettigheder fra en reserve, der ikke er udnyttet i denneperiode, tilbageføres til en reserve i henhold til stk. 2, litra a).
7. Hvis en medlemsstat opretter regionale reserver, kan den fastsætte
regler for overførsel af plantningsrettigheder mellem de regionale
reserver. Hvis der samtidig findes regionale og nationale reserver i enmedlemsstat, kan overførsler mellem sådanne reserver ligeledestillades.
Der kan anvendes en reduktionskoefficient på de i første afsnit
omhandlede overførsler.
8. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan uanset stk. 1-7
vælge ikke at anvende ordningen med reserver, hvis denne medlemsstatkan bevise, at der findes en effektiv ordning for forvaltning af plantnin-gsrettigheder på hele dens område. Denne ordning kan om nødvendigt
afvige fra de relevante bestemmelser i dette kapitel. Hvis en medlems-
stat har en sådan ordning, skal genplantningsrettighederne i henhold tilartikel 4, stk. 5, første punktum, forlænges med fem produktionsår.Artikel 4, stk. 5, andet punktum, finder fortsat anvendelse.
Artikel 6
1. De nye plantningsrettigheder, herunder de nyplantningsrettig-
heder, som medlemsstaterne har tildelt i henhold til artikel 3, stk. 2,
fordeles således:
a)Tyskland: 1 534 ha
Grækenland: 1 098 haSpanien: 17 355 ha
Frankrig: 13 565 ha
Italien: 12 933 ha
Luxembourg: 18 ha
Østrig: 737 haPortugal: 3 760 ha
b)Fællesskabsreserve: 17000 ha.
2. De nye plantningsrettigheder må kun tilføres en reserve eller
udnyttes i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), hvis medlemsstaten harudarbejdet oversigten over produktionskapaciten i overensstemmelsemed artikel 16.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 16
▼B
3. Tilførsel til en reserve af de nye plantningsrettigheder, som er
nævnt i stk. 1, eller udnyttelse af disse rettigheder i henhold tilartikel 2, stk. 3, litra b), kan kun ske én gang.
Artikel 7
1. I dette kapitel forstås ved:
a) »rydning«: fuldstændig fjernelse af alle vinstokke på et vindyrk-
ningsareal
b) »plantning«: endelig anbringelse af podede eller upodede vinplanter
eller dele af vinplanter med henblikpå drueproduk tion eller anlæg-gelse af et podningsgartneri
c) »plantningsrettighed«: retten til at plante vinstokke i medfør af en
nyplantningsrettighed, en genplantningsrettighed eller en plantnin-gsrettighed, som er tildelt fra en reserve, eller en nyplantningsrettighed i overensstemmelse med de betingelser, som erfastsat i henholdsvis artikel 3, 4, 5 og 6
d) »genplantningsrettighed«: retten til at plante vinstokke på et areal,
der i renkultur svarer til det areal, der er blevet ryddet, eller somskal ryddes, i overensstemmelse med betingelserne i artikel 4 ogartikel 5, stk. 8
e) »dobbeltpodning«: podning af en vinstok, der tidligere er podet.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel fastsættes efter
proceduren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
— bestemmelser om destillation af produkter fra de i artikel 2, stk. 7,
omhandlede druesorter
— bestemmelser, som skal gøre det muligt at undgå for store admini-
strative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af
bestemmelserne i dette kapitel
— bestemmelserne om anerkendelse i artikel 3, stk. 2
— sameksistens af vinstokke i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2
— anvendelse af den reduktionskoefficient, som er omhandlet i
artikel 5, stk. 7
— anvendelse af fællesskabsreserven, jf. artikel 6, stk. 1. Bestemmel-
serne vil i perioden inden den 31. december 2003 navnlig kunne
fastsætte, at nye plantningsrettigheder fra fællesskabsreserven
tildeles medlemsstater, for at de kan udnytte dem i områder, hvordet kan påvises, at der er yderligere behov, som vil kunne imøde-kommes ved tildeling af disse nye plantningsrettigheder
— bestemmelser, der skal sikre, at de nye plantningsrettigheder, der
tildeles i henhold til artikel 3, stk. 1, ikke er i strid med forbuddetmod nyplantning i artikel 2, stk. 1.
3. Kommissionen forelægger den 31. december 2003 og derefter
hvert tredje år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen
af dette kapitel. Rapporten kan i givet fald ledsages af forslag om tilde-
ling af yderligere nye plantningsrettigheder.
KAPITEL II
NEDLÆGGELSESPRÆMIER
Artikel 8
1. Der kan udbetales præmie for endeligt ophør med vindyrkning på
et bestemt areal.
Præmien kan i henhold til dette kapitels bestemmelser udbetales til
producenter med dyrkede vindyrkningsarealer, hvor der produceres
druer til persning. Det pågældende areal skal være på mindst 10 ar.
2. Medlemsstaterne kan udpege de områder, hvor der eventuelt kan
udbetales præmie. De kan også fastsætte betingelser for udpegningen afområder, herunder betingelser, som skal sikre ligevægt mellem produk-tion og økologi i de pågældende områder.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 17
▼B
3. Ved udbetaling af præmien fortaber producenten genplantnings-
rettigheder for det areal, som præmien udbetales for.
4. Medlemsstaterne fastsætter præmien pr. hektar under hensyntagen
til følgende:
a) bedriftens landbrugsudbytte eller produktionskapacitet
b) produktionsmetoden
c) det pågældende areal sammenholdt med bedriftens areal
d) den vintype, der produceres
e) anden produktion på bedriften.
5. Præmien skal ligge under et loft, som skal fastsættes.
Artikel 9
Følgende arealer er ikke præmieberettigede:
a) dyrkede vindyrkningsarealer, for hvilke der er konstateret overtræ-
delser af Fællesskabets plantningsbestemmelser eller af de
nationale plantningsbestemmelser i en periode, der skal fastlægges,men som højst kan være på ti produktionsår
b) vindyrkningsarealer, som ikke længere passes
c) vindyrkningsarealer, som er blevet beplantet i en periode, der skal
fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår
d) vindyrkningsarealer, for hvilke der er udbetalt støtte til omstrukture-
ring og omstilling i en periode, der skal fastlægges, men som højstkan være på ti produktionsår.
Artikel 10
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proce-
duren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
a) datoerne for forelæggelse af ansøgninger om og for gennemførelse
af rydningen
b) betingelserne for udbetaling
c) det loft for præmien, som er omhandlet i artikel 8, stk. 5
d) miljøhensyn og
e) fastlæggelse af de perioder, der er nævnt i artikel 9.
KAPITEL III
OMSTRUKTURERING OG OMSTILLING
Artikel 11
1. Der indføres en ordning for omstrukturering og omstilling af
vindyrkningsarealer.
2. Ordningens mål er at tilpasse produktionen til efterspørgslen på
markedet.
3. Ordningen skal omfatte en eller flere af følgende aktioner:
a) sortsomstilling, også ved hjælp af dobbeltpodning
b) flytning af vindyrkningsarealer
c) forbedring af driftsmetoder i tilknytning til ordningens mål.
Ordningen omfatter ikke den normale fornyelse af udtjente vindyrk-
ningsarealer.
Den omfatter de nye plantningsrettigheder, der blev tildelt i forbindelse
planerne for konkret forbedring, der er omhandlet i forordning (EF) nr.950/97, samt de nye plantningsrettigheder, der tildeles til unge land-mænd, i produktionsårene 2000/01, 2001/02 og 2002/03.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 18
▼M4
▼B
4. Ordningen anvendes kun i de dyrkningsområder i en medlemsstat,
for hvilke denne medlemsstat har udarbejdet oversigten over produkti-onskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16.
Artikel 12
Medlemsstaterne har ansvaret for omstrukturerings- og omstillingspla-
nerne og i givet fald også for deres godkendelse. Disse planer skalvære i overensstemmelse med dette kapitel og gennemførelsesbestem-melserne dertil.
Artikel 13
1. Der udbetales kun omstrukturerings- og omstillingsstøtte, hvis
medlemsstaten har udarbejdet eller i givet fald godkendt en plan.Støtten ydes som:
a) en godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med
gennemførelse af planen og
b) et bidrag til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne.
2. Producenternes godtgørelse for indkomsttab kan bestå i:
a) tilladelse til dyrkning af både gamle og nye vinstokke i en bestemt
periode, som højst må være på tre år, jf. dog bestemmelserne i
kapitel I, eller
b) økonomisk godtgørelse fra Fællesskabet.
3. Fællesskabets tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkost-
ningerne kan højst udgøre 50 % af disse omkostninger. I områder, der
er klassificeret som mål 1-regioner efter Rådets forordning (EF)nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestem-melser for strukturfondene(
1), kan Fællesskabets tilskud dog udgøre
75 %. Medlemsstaterne må under ingen omstændigheder deltage i
finansieringen, jf. dog artikel 14, stk. 4.
Artikel 14
1. Kommissionen giver hvert år medlemsstaterne en foreløbig
kredittranche baseret på objektive kriterier, under hensyn til særligeforhold og behov og den indsats, der skal gøres i betragtning af ordnin-gens mål.
2. De foreløbige støttebeløb tilpasses på grundlag af de faktiske
udgifter og de af medlemsstaterne oplyste reviderede overslag over
udgifter, idet der tages hensyn til ordningens mål og de disponible
midler.
3. Ved tildelingen af støttebeløbene til medlemsstaterne tages der
behørigt hensyn til den pågældende medlemsstats andel af Fællesska-bets vindyrkningsareal.
4. En medlemsstat, som har fået tildelt et støttebeløb for et bestemt
antal hektarer, kan anvende støttebeløbet på et større antal hektarer.
Medlemsstaten kan i denne forbindelse anvende nationale midler til at
forhøje det reducerede beløb pr. hektar op til fællesskabsstøttens oprin-delige loft pr. hektar.
Artikel 15
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proce-
duren i artikel 75.
Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:
a) mindstestørrelse for de pågældende vindyrkningsarealer
b) bestemmelser om anvendelsen af genplantningsrettigheder generelt
og nye plantningsrettigheder, der er tildelt til unge landmænd i1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 19
(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.▼M4
▼M4
forbindelse med planerne for konkret forbedring, ved iværksættelsen
af programmerne
c) bestemmelser med sigte på at undgå en forøgelse af produktionska-
paciteten som følge af anvendelsen af dette kapitel
d) lofter for støtte pr. hektar.
KAPITEL IV
OPLYSNINGER OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 16
1. Oversigten over produktionskapaciteten skal indeholde oplys-
ninger om følgende:
a) de arealer på den pågældende medlemsstats område, der er beplantet
med vinstokke klassificeret som druesorter til vinfremstilling, jf.artikel 19, stk. 1
b) de pågældende sorter
c) de samlede eksisterende plantningsrettigheder og
d) alle nationale eller regionale bestemmelser, der er vedtaget i
henhold til dette afsnit.
2. En medlemsstat kan bestemme, at oversigten skal udarbejdes for
de enkelte produktionsområder. Oversigterne for samtlige produktions-områder skal imidlertid i så fald være udarbejdet senest den31. december 2001. I overensstemmelse med forordningens bestem-melser hindrer det forhold, at et produktionsområde udarbejderoversigten for sent, ikke, at dette afsnit anvendes i de øvrige produkti-
onsområder i den pågældende medlemsstat.
Artikel 17
1. Kommissionen kan vurdere:
a) produktionen af de forskellige vinavlsprodukter
b) den industrielle anvendelse af vinavlsprodukterne
c) udviklingen i forbruget af vin og andre vinavlsprodukter, der kan
konsumeres i uforandret stand
d) ethvert andet element, som det er nødvendigt at have kendskab til
for at forvalte markedet eller en ordning til regulering af udbuddet.
2. Kommissionen kan indhente bistand udefra, når den foretager
vurderingen.
3. Kommissionen finansierer en uafhængig undersøgelse af brugen
af artskrydsede sorter. Den forelægger på baggrund af denne undersø-
gelse senest den 31. december 2003 en rapport for Europa-Parlamentet
og Rådet, i givet fald ledsaget af forslag.
Artikel 18
1. Producenterne af druer til fremstilling af vin samt producenterne
af most og vin anmelder hvert år, hvor store mængder der er produceretfra den seneste høst. Medlemsstaterne kan også kræve, at forhandlereaf druer til fremstilling af vin hvert år anmelder, hvor store mængderaf den seneste høst der er afsat.
2. Most- og vinproducenterne samt de handlende, bortset fra detail-
handlere, anmelder hvert år størrelsen af deres lagre af most og vin,uanset om de stammer fra indeværende eller tidligere års høst. Mostog vin, der er importeret fra tredjelande, anføres separat.
Artikel 19
1. Medlemsstaterne opstiller en klassificering af druesorter til
vinfremstilling. Alle druesorterne i klassificeringen skal tilhøre artenVitis vinifera eller være en krydsning af denne art med andre arter af1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 20
▼B
▼B
Vitis-slægten. Følgende druesorter er ikke omfattet af denne klassifice-
ring:
— Noah
— Othello
— Isabella— Jacques
— Clinton
— Herbemont
2. I klassificeringen anfører medlemsstaterne de druesorter, der er
egnede til produktion af de kvbd, der produceres på deres område.Disse sorter skal være af arten Vitis vinifera .
3. Kun de druesorter, der er anført i klassificeringen, må plantes,
genplantes eller podes i Fællesskabet med henblik på fremstilling af
vin. Denne begrænsning finder ikke anvendelse på vinstokke, der
anvendes til forskning og videnskabelige forsøg.
4. Arealer med druesorter til vinfremstilling, der ikke er anført i
klassificeringen, skal ryddes, medmindre produktionen fra disse arealerudelukkende er beregnet til vinproducentens privatforbrug. Medlems-staterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere denneundtagelse.
5. Hvis en sort udgår af klassificeringen, skal den ryddes senest 15
år efter, at den er udgået.
Artikel 20
Bestemmelserne om fællesskabsfortegnelsen over vindyrkningsarealer
er fastsat i forordning (EØF) nr. 2392/86.
Artikel 21
Kapitel I og II finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinpro-
duktionen overstiger 25 000 hl pr. produktionsår. Denne produktionberegnes på grundlag af den gennemsnitlige produktion i de sidste
fem produktionsår.
Artikel 22
Medlemsstaterne kan vedtage strengere nationale regler for nyplantning
af eller genplantning med vinstokke eller for dobbeltpodning. De kan
foreskrive, at de i dette afsnit omhandlede ansøgninger og oplysninger
skal suppleres med andre angivelser, der måtte være nødvendige for atovervåge udviklingen i produktionskapaciteten.
Artikel 23
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter
proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig omhandle:
a) formen for oplysningerne i den fortegnelse, der er omhandlet i
artikel 16, og hvor detaljerede oplysningerne skal være
b) forvaltningen af den klassificering af druesorterne, der er omhandlet
i artikel 19
c) anvendelsen af produkterne fra druesorter, der ikke er anført i klas-
sificeringen.
2. Der kan efter proceduren i artikel 75 fastsættes bestemmelser om
udstedelse af et ledsagedokument for vegetativt vinstokformeringsmate-riale og gennemførelsesbestemmelser hertil, herunderkontrolbestemmelser.
3. Forordning (EØF) nr. 2392/86 kan ændres eller ophæves efter
proceduren i artikel 75.
4. Efter proceduren i artikel 75 afgøres det, om en medlemsstat har
udarbejdet den oversigt, der er omhandlet i artikel 16, og i givet fald1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 21
▼B
om afgørelsen herom skal tilbagekaldes, f.eks. hvis medlemsstaten har
undladt at foretage den fornødne ajourføring af oversigten.
AFSNIT III
MARKEDSMEKANISMER
KAPITEL I
STØTTE TIL PRIVAT OPLAGRING
Artikel 24
1. Der indføres en ordning med støtte til producenterne til privat
oplagring af:
a) bordvin
b) druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret drue-
most.
2. Støtten ydes på betingelse af, at der i perioden fra den
16. december til den 15. februar det følgende år indgås en langfristet
oplagringskontrakt med interventionsorganerne på betingelser, som
skal fastsættes.
3. De langfristede oplagringskontrakter indgås for en periode, der
udløber:
a) tidligst den 1. september efter indgåelsen af kontrakterne for
bordvin og tidligst den 1. august efter indgåelsen af kontrakternefor druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreretdruemost og
b) senest den 30. november efter indgåelsen af kontrakterne.
Artikel 25
1. Indgåelsen af oplagringskontrakter afhænger af visse betingelser,
især med hensyn til de pågældende produkters kvalitet.
2. For bordvin skal oplagringskontrakterne indeholde klausuler,
hvorefter støtten kan indstilles for samtlige eller en del af de oplagredemængder, og producenternes tilsvarende forpligtelser ophører, hvismarkedspriserne for den pågældende type bordvin overstiger en
tærskel, som skal fastsættes.
3. Støtten til privat oplagring må kun dække de tekniske omkost-
ninger ved oplagringen samt renterne, der fastsættes efter enstandardsats.
4. For koncentreret druemost kan beløbet justeres med en koefficient
svarende til koncentrationsgraden.
Artikel 26
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter
proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig omfatte:
— fastsættelse af den tærskel, den sats og den koefficient, der er
omhandlet i artikel 25
— at de langfristede oplagringskontrakter for bordvin kun kan indgås
for nærmere fastsatte typer bordvin
— at druemost, der er omfattet af en langfristet oplagringskontrakt,
helt eller delvis kan forarbejdes til koncentreret druemost eller til
rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode
— regler om anvendelse af bestemmelserne for indstilling af støtten
som omhandlet i artikel 25, stk. 2
— at der ikke kan indgås langfristede oplagringskontrakter for drue-
most og koncentreret druemost bestemt til fremstilling af druesaft
— kontrakternes effektive gyldighedsperiode.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 22
▼B
2. Efter proceduren i artikel 75 kan det fastsættes:
— at ordningen for støtte til privat oplagring ikke anvendes, hvis
markedssituationen viser, at den ikke er berettiget, og
— at muligheden for at indgå yderligere langfristede oplagringskon-
trakter ophæves når som helst, hvis markedssituationen og den
takt, som der allerede er indgået kontrakter i, taler herfor.
KAPITEL II
DESTILLATION
Artikel 27
1. Fuldstændig udpresning af persede eller upersede druer og pres-
ning af vinbærme er forbudt. Fornyet gæring af presserester fravindruer til andre formål end destillation er forbudt.
2. Filtrering og centrifugering af vinbærme betragtes ikke som pres-
ning, hvis:
a) de fremstillede produkter er af sund og sædvanlig handelskvalitet,
og
b) den således behandlede vinbærme ikke er helt indtørret.
3. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslut-
ninger skal fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af
sådanne, der har fremstillet vin, levere samtlige biprodukter fra denne
vinfremstilling til destillation.
4. Alkoholindholdet i biprodukterne skal være på mindst 10 % af
alkoholindholdet i den producerede vin, hvis vinen er fremstillet direkteaf druer. Bortset fra teknisk berettigede tilfælde skal indholdet være påmindst 5 %, hvis vinen er fremstillet af druemost, delvis gæret drue-most eller ung ikke-færdiggæret vin. Hvis denne procentsats ikke nås,
skal den destillationspligtige levere en mængde vin af sin egen produk-
tion for at sikre, at procentsatserne overholdes.
Der kan gøres undtagelser fra bestemmelserne i stk. 3 og i første afsnit
i nærværende stykke for producentkategorier, der skal fastlægges, forvisse produktionsområder og for vin, der er omfattet af den i artikel 28nævnte destillation.
5. Den i stk. 3 omhandlede leveringsforpligtelse kan i stedet
opfyldes ved levering af vin til et eddikebryggeri.
6. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslut-
ninger skal fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af
sådanne, som ligger inde med biprodukter fra enhver anden forarbejd-
ning af druer end vinfremstilling, levere disse biprodukter tildestillation.
7. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af
sådanne, som forarbejder druer, der er høstet i vindyrkningszone Aeller i den tyske del af vindyrkningszone B eller i vindyrkningsområderi Østrig, skal trække biprodukter fra denne forarbejdning tilbage under
kontrol og på vilkår, der skal fastlægges.
8. Personer eller sammenslutninger, der er omfattet af den i stk. 3
eller den i stk. 6 nævnte forpligtelse, kan frigøre sig for denne forplig-telse ved at trække biprodukterne fra vinfremstillingen tilbage underkontrol og på vilkår, der skal fastlægges.
9. Opkøbsprisen for presserester fra vindruer, for vinbærme og for
vin, der leveres til destillation efter denne artikel, er 0,995 EUR/%vol./hl.
10. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere
end opkøbsprisen.
11. Destillationsvirksomheden kan:
a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at
destillatet har et alkoholindhold på mindst 52 % vol., eller1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 23
▼B
b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destil-
latet har et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation,
inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a)omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol,og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.
12. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interven-
tionsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i en
licitation vedrørende salg med henblikpå afsætning af destillater, ogsom er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.
13. Stk. 1-12 finder hverken anvendelse på druesaft og koncentreret
druesaft eller på druemost og koncentreret druemost, der er bestemt til
fremstilling af druesaft.
Artikel 28
1. Hvis den mængde vin fremstillet af druesorter, der i klassifice-
ringen for samme administrative enhed er opført både som druesortertil persning og som druesorter til andre formål, overstiger den sædvan-
ligvis fremstillede mængde, og den overskydende mængde ikke
eksporteres i det pågældende produktionsår, skal den overskydendemængde destilleres inden en dato, der skal fastsættes. Medmindre dertræffes undtagelsesbestemmelser, må sådan vin kun afsættes til destilla-tion.
2. Ved fastlæggelsen af den sædvanligvis fremstillede mængde vin
tages der især hensyn til:
a) den mængde vin, der er fremstillet i løbet af en referenceperiode,
der skal fastsættes, og
b) den mængde vin, der er forbeholdt traditionelle anvendelsesformål.
3. Opkøbsprisen for vin, der leveres til destillation efter denne
artikel, er 1,34 EUR/% vol./hl.; prisen kan svinge i et givet produkti-onsår, forudsat at gennemsnitsprisen for det pågældende produktionsår
forbliver 1,34 EUR/% vol./hl.
4. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere
end opkøbsprisen.
5. Destillationsvirksomheden kan:
a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at
destillatet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 %vol., eller
b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destil-
latet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 92 % vol.
Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation,
inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a)
omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol,
og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.
6. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interventi-
onsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i enlicitation vedrørende salg med henblikpå afsætning af destillater, og
som er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.
7. Denne artikel anvendes uanset artikel 1, stk. 2.
Artikel 29
1. Fællesskabet kan yde støtte til destillation af bordvin og af vin
egnet til fremstilling af bordvin for at støtte markedet for vin og
således lette den fortsatte forsyning med vindestillater til de dele af
sektoren for konsumalkohol, som traditionelt anvender denne form foralkohol.
2. Støtten ydes i form af en primær støtte og en sekundær støtte til
destillationsvirksomhederne.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 24
▼B
3. Den primære støtte betales på grundlag af den mængde bordvin
og vin egnet til fremstilling af bordvin, der destilleres.
4. Den primære støtte ydes på grundlag af en ordning med
kontrakter, der indgås mellem destillationsvirksomhederne og vinpro-
ducenterne. Der fastsættes en minimumspris, somdestillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne; denne priskan variere i løbet af et bestemt år, dog således at den gennemsnitligminimumspris for det pågældende år forbliver 2,488 EUR/% vol./hl.
5. Størrelsen af den primære støtte skal afspejle:
a) nødvendigheden af, at den gennemsnitlige minimumspris, som
destillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne i løbet afet givet produktionsår, overholder det niveau, der er fastsat i stk. 4
b) nødvendigheden af at sikre forsyningerne til de traditionelle anven-
delser i sektoren for konsumalkohol til konkurrencedygtige priser.
6. Den sekundære støtte ydes i form af betaling til dækning af rime-
lige omkostninger i forbindelse med oplagring af det fremstillededestillat. Formålet er at gøre det lettere at anvende den primære støtte-ordning.
Artikel 30
1. Der kan indføres krisedestillation i tilfælde af ekstraordinære
markedsforstyrrelser som følge af stor overskudsproduktion og/ellerkvalitetsproblemer.
2. Foranstaltningen har til formål:
a) at fjerne overskydende mængder og
b) at sikre kontinuerlige forsyninger fra høst til høst.
3. Foranstaltningen er frivillig for producenterne.4. Foranstaltningen kan begrænses til bestemte vinkategorier eller til
bestemte produktionsområder. Den kan kun anvendes på kvbd påanmodning af den pågældende medlemsstat.
5. Et af kriterierne for indførelse af foranstaltningen kan være en
påviselig forringelse i et givet tidsrum af markedsprisen for en bestemtvinkategori eller for vin fra bestemte produktionsområder.
6. Hvis Fællesskabet anvender foranstaltningen i tre på hinanden
følgende år for et bestemt type vin (i et bestemt område), forelæggerKommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om den
vedvarende krise, i givet fald ledsaget af forslag.
Artikel 31
1. Alkohol, som interventionsorganet har overtaget, afsættes på
offentlige auktioner eller ved licitation. Myndighederne skal, når deafsætter denne alkohol, så vidt muligt undgå at forstyrre afsætningenpå markedet for alkohol, der traditionelt er afhængigt af de pågældendeafsætningsmuligheder. Alkoholen må ikke afsættes i sektoren for
konsumalkohol.
2. Hvis forsyningerne til den del af nævnte sektor, hvor anvendelsen
af vinsprit er obligatorisk, ikke kan sikres gennem anvendelsen afartikel 27, 28 og 29, kan det dog vedtages, at den i stk. 1 omhandledealkohol kan afsættes til denne sektor.
Artikel 32
1. For vin, hvis alkoholindhold producenterne har øget ved tilsæt-
ning af saccharose eller most, hvortil der er ydet støtte efter artikel 34,
nedsættes den opkøbspris, der er fastsat for hver enkelt destillation,bortset fra den i artikel 27 omhandlede opkøbspris, for hvert vindyrk-ningsområde med ét og samme standardbeløb beregnet på grundlag afstørrelsen af den i artikel 34 omhandlede støtte og den for det pågæl-dende vindyrkningsområde foreskrevne forøgelse af alkoholindholdet.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 25
▼B
2. På anmodning af den berørte producent foretages nedsættelsen
kun for de mængder, hvis alkoholindhold er blevet forøget som anførti stk. 1.
Artikel 33
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter
proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) de i dette kapitel omhandlede undtagelser
b) for så vidt angår artikel 27 og 28 betingelserne for gennemførelsen
af destillation, bestemmelsen af alkoholindholdet i den fremstilledevin, betingelserne for levering af produkter til interventionsorganet,
opkøbspriserne for de destillater, som interventionsorganerne kan
overtage, eller kriterierne for fastsættelsen af disse priser
c) minimumskravene med hensyn til presserester og vinbærme
d) de betingelser, på hvilke den i artikel 27, stk. 7, omhandlede
kontrollerede tilbagetrækning kan finde sted
e) de sædvanligvis fremstillede mængder vin som omhandlet i
artikel 28, stk. 2
f) de nærmere regler for anvendelsen af den foranstaltning, der er
omhandlet i artikel 30, herunder hvilke produkter den omfatter, og
anvendelsen af destillaterne, navnlig for at undgå forstyrrelser afmarkedet for alkohol og spiritus
g) bestemmelsen om ændring af opkøbsprisen, jf. artikel 28, stk. 3, ogh) fastsættelse af minimumsprisen, jf. artikel 29, stk. 4.
2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages de støttebeløb, der er
omhandlet i artikel 27 og 28, og som vil gøre det muligt at afsætte defremstillede produkter, de støttebeløb, der er omhandlet i artikel 29, og
bestemmelserne om de omstændigheder, der kan udløse den i artikel 30
omhandlede foranstaltning, og om størrelsen af og formen for Fælles-skabets finansielle bidrag til nævnte foranstaltning.
KAPITEL III
STØTTE TIL BESTEMTE ANVENDELSER
Artikel 34
1. Der ydes støtte til anvendelse af:
a) koncentreret druemost og
b) rektificeret koncentreret druemost
der er produceret i Fællesskabet, når disse produkter anvendes med
henblik på at forhøje alkoholindholdet i de vinavlsprodukter, for hvilkeen sådan forhøjelse er tilladt efter denne forordning.
2. Ydelsen af støtten kan forbeholdes produkter fra
vindyrkningszonerne C III, hvis det uden denne foranstaltning ikke er
muligt at opretholde samhandelsmønstret for most og for vin til forskæ-
ring.
3. Støttebeløbet fastsættes i euro pr. % vol. potentielt alkoholindhold
pr. hektoliter koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret drue-
most under hensyntagen til forskellen mellem omkostningerne ved
tilsætning af nævnte produkter og omkostningerne ved tilsætning afsaccharose.
Artikel 35
1. Der ydes støtte til anvendelse af:
a) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i Fælles-
skabet, med henblik på forarbejdning til druesaft eller fremstillingaf andre spiselige produkter af sådan druesaft1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 26
▼B
b) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i
vindyrkningszonerne C III med henblik på fremstilling i DetForenede Kongerige og i Irland af produkter henhørende under
KN-kode 2206 00, for hvilke disse medlemsstater i henhold til
bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan give tilladelse til anvendelse af ensammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin« forekommer
c) koncentreret druemost, som er produceret i Fællesskabet, og som er
hovedbestanddel i en række produkter, der markedsføres i DetForenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbru-geren med henblikpå at fremstille en vinlignende hjemmelavet
drikkevare.
2. Uanset stk. 1, litra b), kan det, hvis den geografiske begrænsning i
forbindelse med produktionen af druemost og koncentreret druemostgiver anledning til konkurrencefordrejning, besluttes at udvide støttensanvendelsesområde til også at omfatte druemost og koncentreret drue-
most, som er produceret i andre områder i Fællesskabet end i
vindyrkningszonerne C III.
3. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan kun ydes til anvendelse af
produkter fremstillet af druesorter, der er klassificeret udelukkende
som druesorter til persning, eller både som druesorter til persning og
som druesorter til andre formål, og kan ligeledes ydes til druer afnævnte sorter med fællesskabsoprindelse.
4. Støtten fastsættes således, at forsyningsomkostningerne for drue-
most og koncentreret druemost med fællesskabsoprindelse er af en
sådan størrelse, at de traditionelle afsætningsmarkeder herfor kan opret-holdes.
Artikel 36
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proce-
duren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) betingelserne for ydelse af den støtte, der er omhandlet i artikel 34,
stk. 1
b) de fornødne foranstaltninger til at sikre kontrol med anvendelsen af
de produkter, der er nævnt i artikel 35, stk. 1
c) størrelsen af den støtte, der er omhandlet i artikel 34 og 35, og som
fastsættes inden begyndelsen af hvert produktionsår
d) den i artikel 35, stk. 2, omhandlede beslutning.
KAPITEL IV
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 37
Producenter, der er undergivet de i artikel 27 og 28 omhandlede
forpligtelser, kan komme i betragtning til de i dette afsnit fastsatteinterventionsforanstaltninger, hvis de i en referenceperiode, der skalfastlægges, har opfyldt ovennævnte forpligtelser. Denne periode og
gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proce-
duren i artikel 75.
Artikel 38
1. Konstateres der for en vintype uforholdsmæssigt høje priser på
Fællesskabets marked, og skønnes det, at denne situation vil vare ved
og medføre markedsforstyrrelser, kan Kommissionen træffe de nødven-dige foranstaltninger.
2. I det omfang det er nødvendigt for at støtte markedet for bordvin,
kan der for de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter, bortset fra1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 27
▼M3
▼B
▼B
bordvin, træffes interventionsforanstaltninger efter proceduren i
artikel 75.
AFSNIT IV
PRODUCENT- OG BRANCHEORGANISATIONER
KAPITEL I
PRODUCENTORGANISATIONER
Artikel 39
1. Ved en »producentorganisation« forstås, hvis den er anerkendt
efter denne forordning, en juridiskperson:
a) som er oprettet på initiativ af producenter af produkter, der er
omfattet af denne forordning
b) som navnlig har til formål for medlemmerne:
i) at sikre, at produktionen planlægges og tilpasses efter efter-
spørgslen, navnlig hvad angår kvalitet og mængde
ii) at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af
deres produktion
iii) at nedbringe produktionsomkostningerne og stabilisere produ-
centpriserne
iv) at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affalds-
håndteringsmetoder, der er miljøvenlige, navnlig hvad angårbeskyttelse af kvaliteten af vand, jordbund og landskaber ogbevarelse og/eller fremme af den biologiske mangfoldighed.
2. Producentorganisationer, der er anerkendt efter denne forordning,
skal kunne idømme deres medlemmer passende sanktioner for overtræ-delse af de vedtægtsbestemte forpligtelser.
3. Medlemsstaterne kan anerkende producentsammenslutninger, der
anmoder herom, som producentorganisationer efter denne forordning,hvis:
a) de opfylder betingelserne i stk. 1 og 2 og i den forbindelse bl.a.
godtgør, at de har et mindste antal medlemmer og dækker en
mindste mængde markedsegnet produktion
b) de giver tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen, varig-
heden og effektiviteten af deres indsats
c) de gør det praktisk muligt for deres medlemmer at opnå den
fornødne tekniske bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrknings-metoder.
Artikel 40
1. Medlemsstaterne:
a) træffer beslutning om anerkendelse af en producentorganisation
senest tre måneder efter, at der er indgivet ansøgning med denfornødne dokumentation
b) kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder
betingelserne for anerkendelse, og anvender, hvis dette ikke ertilfældet, sanktioner over for disse organisationer og træffer omnødvendigt beslutning om tilbagekaldelse af anerkendelsen
c) giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om enhver
beslutning om meddelelse eller tilbagekaldelse af en anerkendelse.
2. Kommissionen sikrer ved kontrol, at artikel 39 og stk. 1, litra b), i
nærværende artikel overholdes, og den anmoder på grundlag afkontrollen i givet fald medlemsstaterne om at tilbagekalde meddelteanerkendelser.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 28
▼B
KAPITEL II
BRANCHEORGANISATIONER
Artikel 41
1. For at markedet for kvbd og bordvine med geografiske beteg-
nelser kan fungere bedre, kan producentmedlemsstaterne, især medhensyn til iværksættelsen af de beslutninger, der er truffet af branche-organisationerne, fastsætte markedsføringsregler vedrørende reguleringaf udbuddet i forbindelse med den første markedsføring, hvis disseregler går ud på, at produkterne tilføres en reserve og/eller gradvis
fraføres en reserve, idet reglerne ikke må vedrøre andre former for
samordnet praksis, som f.eks.:
— fastsættelse af priser, end ikke vejledende eller anbefalede priser
— fastfrysning af en alt for stor procentdel af den årlige høst, der
normalt er til rådighed, og generelt alle former for unormal udbuds-begrænsning
— nægtelse af den eller de nationale attester og/eller fællesskabsatte-
ster, der er nødvendige for omsætning og markedsføring af
vinavlsprodukter, når den pågældende markedsføring er i overens-stemmelse med ovennævnte regler.
2. De regler, der er nævnt i stk. 1, skal i deres helhed meddeles de
erhvervsdrivende ved offentliggørelse i en officiel publikation i den
pågældende medlemsstat.
3. De medlemsstater, der har benyttet mulighederne i stk. 1, skal
hvert år sende Kommissionen en rapport om de beslutninger, der ertruffet herom i det foregående år. Kommissionen undersøger, om
beslutningerne er i overensstemmelse med fællesskabsretten og især
med reglerne om fri omsætning (traktatens artikel 28-31), konkurrence(traktatens artikel 81-86) og princippet om ikke-forskelsbehandling(traktatens artikel 34, stk. 3).
4. De i stk. 1 nævnte organisationer skal udøve en række af neden-
stående aktiviteter i en eller flere regioner i Fællesskabet underhensyntagen til forbrugernes interesser:
i) forbedring af kendskabet til og åbenheden om produktionen og
markedet
ii) medvirken til en bedre koordinering af markedsføringen af
produkterne, bl.a. gennem forskning og markedsundersøgelser
iii) udarbejdelse af standardkontrakter, der er i overensstemmelse med
fællesskabsbestemmelserne
iv) bedre udnyttelse af produktionskapaciteten
v) informationer og forskning, der er nødvendige for produktionsom-
lægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov ogforbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitet
og miljøbeskyttelse
vi) forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen
af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer, samtidigmed at produktkvaliteten sikres, og jordbunden og vandressour-cerne beskyttes
vii) udvikling af metoder og redskaber til forbedring af produktkvali-
teten i alle produktions-, fremstillings- og afsætningsled
viii) bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprind-
elsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
ix) fremme navnlig af integreret produktion og andre miljøvenlige
produktionsmetoder.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 29
▼B
AFSNIT V
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSME-
TODER; BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG
BESKYTTELSE
KAPITEL I
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETODER
Artikel 42
1. Der udarbejdes en række fællesskabsbestemmelser om de tilladte
ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder til fremstilling afde produkter, der er omfattet af denne forordning, bortset fra druesaftog koncentreret druesaft samt druemost og koncentreret druemost tilfremstilling af druesaft.
2. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
skal udelukkende tjene til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt opbe-
varing og korrekt forarbejdning af produktet.
3. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
må hverken omfatte tilsætning af vand, medmindre dette er nødvendigt
af særlige tekniske grunde, eller tilsætning af alkohol, undtagen til
druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, hedvin,mousserende vin, vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og, påbetingelser der skal fastsættes, perlevin.
4. Medlemsstaterne kan med hensyn til de ønologiske frem-
gangsmåder og behandlingsmetoder indføre strengere bestemmelserfor at sikre, at kvbd, bordvin, der har en geografisk betegnelse og er
fremstillet på deres eget område, mousserende vin og hedvin bevarer
de kendetegn, der i særlig grad kendetegner disse produkter. Demeddeler sådanne bestemmelser til Kommissionen, som giver de øvrigemedlemsstater underretning herom.
5. Medmindre der træffes anden bestemmelse, må kun druer af
sorter, der i den klassificering, der er udarbejdet efter artikel 19, eropført som druesorter til persning, samt deraf afledte produkter iFællesskabet anvendes til fremstilling af:
a) druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol
b) koncentreret druemost
c) rektificeret koncentreret druemost
d) vin egnet til fremstilling af bordvin
e) bordvin
f) kvbd
g) hedvinh) delvis gæret druemost af let tørrede druer
i) vin af overmodne druer.
6. Der må ikke fremstilles bordvin ved forskæring af en vin, der er
egnet til fremstilling af hvid bordvin, eller af en hvid bordvin med en
vin, der er egnet til fremstilling af rød bordvin, eller med en rød
bordvin.
Denne bestemmelse er imidlertid ikke til hinder for, at der i visse
tilfælde, der skal fastlægges, kan anvendes en forskæring somomhandlet i første afsnit, hvis det endelige produkt har samme kende-tegn som en rød bordvin.
Uanset første afsnit tillades en sådan forskæring i områder, hvor der
har været tradition for denne fremgangsmåde, indtil den 31. juli 2005i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelser, der skal fast-lægges.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 30
▼B
Artikel 43
1. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder er
fastsat i bilag IV og V.
2. Navnlig:
— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
for tilsætning, syring, afsyring og sødning samt reglerne om
indholdet af svovldioxid og maksimumsindholdet af flygtig syrefastsat i bilag V, afsnit A-G
— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
og reglerne vedrørende fremstilling af mousserende vin og mousse-rende kvalitetsvin fastsat i bilag V, afsnit H og I
— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder
og reglerne vedrørende fremstilling af hedvin fastsat i bilag V,
afsnit J.
Artikel 44
1. Af produkter henhørende under KN-kode 2204 10, 2204 21 og
2204 29 må der i Fællesskabet til direkte konsum kun udbydes eller
leveres hedvin, mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre,perlevin, perlevin tilsat kulsyre, kvbd, bordvin, vin af overmodne druersamt i givet fald, uanset artikel 45, vin, der er lovligt indført.
2. Bortset fra vin på flaske, for hvilken det kan godtgøres, at påfyld-
ningen er sket inden den 1. september 1971, må vin, bortset fra kvbd,som hidrører fra de i artikel 42, stk. 5, nævnte druesorter, men somikke svarer til definitionerne i punkt 12-18 i bilag I, kun anvendes tilvinproducentens privatforbrug, til produktion af vineddike eller til
destillation.
3. I år med ugunstige vejrforhold kan det besluttes, at produkter fra
vindyrkningszone A og B, som ikke har det for den pågældendevindyrkningszone fastsatte naturlige minimumsalkoholindhold udtrykti volumen, må anvendes i Fællesskabet til fremstilling af mousserende
vin og mousserende vin tilsat kulsyre, hvis vinen har et virkeligt alko-
holindhold på mindst 8,5 % vol., eller til fremstilling af perlevin tilsatkulsyre. I så fald foretages tilsætningen inden for de grænser, der eromhandlet i bilag V, afsnit D, punkt 5.
4. Druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, må
kun anvendes til fremstilling af produkter, der ikke henhører under
KN-kode 2204 10, 2204 21 og 2204 29, uden at dette dog indskrænkeranvendelsen af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaternemåtte fastsætte for fremstilling på deres område af sådanne produkter.
5. Druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i Fællesskabet
må ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsætning til vin.
Der føres kontrol med anvendelsen af disse produkter. Igangsætning
af alkoholgæring af disse produkter er forbudt på Fællesskabetsområde.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på produkter, der i Det
Forenede Kongerige og Irland er bestemt til fremstilling af produkter
henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke medlemsstaterne i
henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan tillade anvendelse af ensammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin« forekommer.
7. Vin, der er egnet til fremstilling af bordvin, men som ikke har det
for bordvin krævede minimale alkoholindhold udtrykt i volumen, må
kun afsættes til fremstilling af mousserende vin eller til eddikefremstil-
ling og destillation eller til anden industriel anvendelse. Tilsætning tilsådan vin samt forskæring heraf med bordvin med henblik på at hævedet virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen til det for bordvinkrævede niveau, må kun finde sted hos vinproducenten eller for dennesregning.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 31
▼M4
▼B
▼B
8. Af vinbærme og presserester fra vindruer må der hverken frem-
stilles vin eller andre drikkevarer, som er bestemt til direkte konsum,bortset fra alkohol, brændevin eller piquettevin.
9. Piquettevin må, såfremt det er tilladt at fremstille den i den
pågældende medlemsstat, kun anvendes til destillation eller til vindyr-kerens privatforbrug.
10. Vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, må kun anvendes til
destillation.
11. Delvis gæret druemost af let tørrede druer, må kun bringes i
omsætning med henblik på fremstilling af hedvin og kun i de vindyrk-
ningsområder, hvor dette var traditionel praksis den 1. januar 1985, ogaf vin fremstillet af overmodne druer.
12. Friske druer, druemost, delvis gæret druemost, koncentreret
druemost, rektificeret koncentreret druemost, druemost, hvis gæring er
standset ved tilsætning af alkohol, druesaft og koncentreret druesaftmed oprindelse i tredjelande må ikke anvendes til fremstilling af vineller som tilsætning til vin på Fællesskabets område.
13. Igangsætning af alkoholgæring af de i stk. 12 nævnte produkter
er forbudt på Fællesskabets område. Denne bestemmelse gælder ikke
for produkter, der i Det Forenede Kongerige og i Irland er bestemt tilfremstilling af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, forhvilke medlemsstaterne i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kantillade anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin«
forekommer.
14. Forskæring af vin med oprindelse i et tredjeland med en vin fra
Fællesskabet og forskæring på Fællesskabets geografiske områdemellem vine med oprindelse i tredjelande er forbudt.
15. Rådet kan fastsætte undtagelser fra stk. 12, stk. 13, første
punktum, og stk. 14 i overensstemmelse med Fællesskabets internatio-nale forpligtelser.
Artikel 45
1. Følgende produkter må ikke udbydes eller leveres til direkte
konsum, medmindre de er omfattet af en undtagelse:
a) produkter, også importerede, der henhørende under KN-kode
2204 10, 2204 21, 2204 29 og 2204 3010, og som har væretgenstand for en ønologisk behandling, der ikke er tilladt efterfællesskabsbestemmelserne eller, når det er tilladt, efter nationalebestemmelser
b) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c), og
som ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet
c) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og som ikke svarer til
definitionerne i bilag I.
2. De i stk. 1 nævnte undtagelser for importerede produkter vedtages
i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 133.
Artikel 46
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel og til bilag IV og
V vedtages efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan navnlig vedrøre:
a) for så vidt angår bilag V, afsnit A, overgangsforanstaltninger for vin
produceret inden den 1. september 1986 og ændringer af listen oversådanne vine i punkt 2
b) for så vidt angår bilag IV og V, grænseværdier og visse betingelser
for anvendelsen af ønologiske fremgangsmåder og behandlingsme-toder, som er omhandlet i disse bilag, bortset fra de grænseværdierog betingelser, der er fastsat i de nævnte bilag
c) beslutninger, undtagelser, fravigelser, betingelser og lister, som er
omhandlet i dette kapitel og i bilag V1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 32
▼B
d) anvendelsen af bilag V, afsnit C-G, på produkter, der er høstet i
områder i Fællesskabet, der ikke falder ind under de vindyrknings-zoner, der er fastlagt i bilag III
e) for så vidt angår bilag V, afsnit J, de lister, der er omhandlet i
punkt 2, litra b), og punkt 6, de fravigelser, der er omhandlet i
punkt 4, litra b), og den anmeldelses- og registreringsprocedure,
der er omhandlet i punkt 6.
2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages følgende regler:
a) reglerne for sammenligning mellem visse ønologiske frem-
gangsmåder og behandlingsmetoder, der anvendes i tredjelande,
samt de regler, der er omhandlet i artikel 43, stk. 1, og i bilag IV
b) bestemmelserne om blanding og forskæring af druemost og vin
c) de nærmere bestemmelser om renheden og identiteten af de stoffer,
der anvendes i forbindelse med ønologiske fremgangsmåder
d) de administrative bestemmelser for anvendelsen af de tilladte ønolo-
giske fremgangsmåder og behandlingsmetoder; det kan herifastsættes, at bestemte ønologiske fremgangsmåder og behandlings-
metoder kun må anvendes under tilsyn af en af medlemsstaten
autoriseret person, som besidder tilstrækkelig viden til at sikreproduktets kvalitet, hygiejne og sundhed
e) betingelserne for oplagring og omsætning, anvendelsen af produkter,
som er omhandlet i artikel 45, eller listerne over produkter, der erundtaget fra kravene i nævnte artikel, samt fastlæggelsen af de krite-rier, der i enkelttilfælde gør det muligt at undgå en urimelig hårdbehandling, de betingelser, på hvilke medlemsstaterne kan tilladeoplagring, omsætning og anvendelse af produkter, som ikke
opfylder de i denne forordning fastsatte bestemmelser, bortset fra
de i artikel 45, stk. 1, omhandlede, eller som ikke opfylder bestem-melser fastsat efter denne forordning
f) de almindelige betingelser for anvendelse af ellers ikke tilladte
ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder i forsøgsø-jemed.
3. Efter proceduren i artikel 75 vedtages analysemetoderne til
bestemmelse af sammensætningen af de produkter, der er omfattet af
denne forordning, og reglerne for konstatering af, om disse produkterhar undergået en behandling, der er i strid med de tilladte ønologiskefremgangsmåder.
Efter samme procedure vedtages om nødvendigt grænseværdier for
stoffer, hvis tilstedeværelse viser, at bestemte ønologiske frem-
gangsmåder er blevet anvendt, samt sammenligningstabeller foranalyseresultaterne.
Er der ikke fastsat fællesskabsanalysemetoder eller de i første afsnit
nævnte regler for påvisning og bestemmelse af indholdet af de efter-
søgte stoffer i det pågældende produkt, gælder dog:
a) de analysemetoder, der er godkendt af generalforsamlingen for Det
Internationale Vinkontor (OIV), og som dette kontor har offentlig-gjort, eller
b) hvis der ikke findes en passende analysemetode blandt dem, der er
nævnt under litra a), en analysemetode, der er i overensstemmelsemed de standarder, der er anbefalet af Den Internationale Standardi-
seringsorganisation (ISO), eller
c) hvis ingen af de i litra a) og b) nævnte metoder er til rådighed, som
følge af den pågældende metodes nøjagtighed, repeterbarhed og
reproducerbarhed:
i) en analysemetode, der er tilladt i den pågældende medlemsstat,
eller
ii) om nødvendigt, enhver anden egnet analysemetode.
Automatiserede analysemetoder, der anvendes i stedet for en fælles-
skabsanalysemetode, anses for ligestillede med de i første afsnitomhandlede fællesskabsanalysemetoder på betingelse af, at det efterproceduren i artikel 75 fastslås, at de opnåede resultater med hensyn1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 33
▼B
til nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed mindst svarer til de
resultater, der opnås ved anvendelse af den tilsvarende fællesskabsana-lysemetode.
KAPITEL II
BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE
AF VISSE PRODUKTER
Artikel 47
1. Reglerne for beskrivelse, betegnelse og præsentation af visse
produkter, der er omfattet af denne forordning, samt for beskyttelse afvisse angivelser, benævnelser og udtrykfindes i dette k apitel og ibilag VII og VIII. Disse regler skal navnlig tage hensyn til følgende
mål:
a) at forbrugernes legitime interesser beskyttes
b) at producenternes legitime interesser beskyttes
c) at det indre marked kan fungere tilfredsstillende
d) at tilskynde til produktion af kvalitetsprodukter.
2. Reglerne i stk. 1 skal navnlig omfatte bestemmelser:
a) som foreskriver anvendelse af bestemte benævnelser
b) som tillader brug af bestemte benævnelser på visse betingelser
c) som tillader brug af andre benævnelser, herunder oplysninger, som
kan være nyttige for forbrugerne
d) som regulerer beskyttelsen af og kontrolordninger for bestemte
benævnelser
e) som regulerer anvendelsen af geografiske betegnelser og traditio-
nelle benævnelser
f) som regulerer mærkningen af produkter, der er importeret, eller, når
det er tilladt i henhold til denne forordning, der er fremstillet af
disse produkter, for at sikre, at forbrugerne oplyses som det pågæl-dende produkts art, og at dette ikke mærkes som etfællesskabsprodukt eller et produkt fra en medlemsstat.
3. Reglerne i stk. 1 anvendes til beskrivelse af de deri nævnte
produkter:
a) i etiketteringen
b) i registre samt i de ledsagedokumenter og andre dokumenter, der er
foreskrevet i fællesskabsbestemmelserne, i det følgende benævnt»officielle dokumenter«, bortset fra tolddokumenter
c) i handelsdokumenter, navnlig fakturaer og følgesedler, og
d) i reklamer, såfremt der i denne forordning er fastsat særlige bestem-
melser herom.
4. Reglerne i stk. 1 anvendes ved præsentationen af de deri nævnte
produkter for så vidt angår:
a) beholderen, herunder lukkeanordningen
b) etiketteringen
c) emballagen.
5. Reglerne i stk. 1 anvendes på produkter, der besiddes med
henblik på salg, og på produkter, der er markedsført.
Artikel 48
Beskrivelsen og præsentationen af de produkter, der er omfattet af
denne forordning, samt reklame for disse produkter må ikke væreurigtig eller kunne skabe forveksling eller vildlede de personer, dehenvender sig til; dette gælder især:
— de i artikel 47 omhandlede angivelser, også når de anvendes i over-
sættelse eller sammen med en henvisning til den faktiske herkomst1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 34
▼B
eller sammen med yderligere benævnelser som f.eks. »art«, »type«,
»metode«, »efterligning«, »mærke« eller andre lignende benæv-nelser
— produkternes egenskaber, især art, sammensætning, alkoholindhold,
farve, oprindelse eller herkomst, kvalitet, druesort, årgang ellerbeholdernes nominelle volumen
— navnet på eller karakteren af de fysiske eller juridiske personer eller
på en sammenslutning af personer, som deltager eller har deltaget i
fremstillingen eller markedsføringen af produktet, herunder navnligaftapperen.
Artikel 49
1. Produkter, hvis beskrivelse eller præsentation ikke er i overens-
stemmelse med bestemmelserne i denne forordning ellergennemførelsesbestemmelserne hertil, må hverken besiddes medhenblik på salg i Fællesskabet, markedsføres i Fællesskabet eller
eksporteres.
Undtagelser fra denne forordnings bestemmelser kan dog i forbindelse
med produkter, der er beregnet til eksport
— tillades af medlemsstaterne, hvis importtredjelandets bestemmelser
kræver dette
— fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne i de tilfælde, der ikke er
omfattet af første led.
2. Den medlemsstat, på hvis område det produkt, hvis beskrivelse
eller præsentation ikke er i overensstemmelse med stk. 1, befinder sig,
træffer de nødvendige foranstaltninger til at sanktionere overtrædel-
serne alt efter, hvor grove de er.
Medlemsstaten kan dog tillade, at det pågældende produkt besiddes
med henblik på salg eller markedsføring i Fællesskabet eller eksport,
såfremt beskrivelsen eller præsentationen af dette produkt ændres,
således at den er i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 50
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at
det på de betingelser, der er fastsat i artikel 23 og 24 i aftalen omhandelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, bliver muligt forinteresserede parter at forhindre, at en geografiskbetegnelse til identi-fikation af et af de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter
anvendes i Fællesskabet for et produkt, som ikke er oprindelse på det
sted, som den geografiske betegnelse henviser til, også selv om produk-tets sande oprindelse angives, eller at den geografiske betegnelsebenyttes i oversættelse eller ledsages af benævnelser som »art«,»type«, »stil«, »efterligning« eller andre lignende benævnelser.
2. I denne artikel forstås ved »geografisk betegnelse« en betegnelse,
der tjener til at identificere et produkt som havende oprindelse i et tred-jeland, der er medlem af Verdenshandelsorganisationen, eller i enregion eller et område i det pågældende tredjeland, i de tilfælde, hvorproduktets kvalitet, omdømme eller andre bestemte kendetegn hovedsa-
gelig er knyttet til denne geografiske oprindelse.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse uanset andre bestemmelser i fælles-
skabslovgivningen om betegnelse og præsentation af de produkter, der
er omfattet af denne forordning.
Artikel 51
1. I dette afsnit forstås ved »navnet på en geografiskenhed, der er
mindre end en medlemsstat« navnet på:
— et lokalt sted eller en enhed af flere lokale steder
— en kommune eller en del heraf
— et underområde eller en del af et underområde af et vindyrknings-
område
— et andet område end et bestemt dyrkningsområde.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 35
▼B
2. Anvendelsen af en geografiskbetegnelse til betegnelse af bordvin,
som fremstilles ved forskæring af vin af druer fra forskellige dyrk-ningsområder er tilladt, hvis mindst 85 % af den ved forskæringen
fremkomne bordvin hidrører fra det dyrkningsområde, hvis navn den
bærer.
Anvendelsen af en geografiskbetegnelse for et dyrk ningsområde i
vindyrkningszone A eller vindyrkningszone B til betegnelse af hvid
bordvin er kun tilladt, hvis de produkter, som indgår i forskæringen,
stammer fra den pågældende vindyrkningszone, eller hvis den pågæl-dende vin fremstilles ved forskæring af bordvin fravindyrkningszone A med bordvin fra vindyrkningszone B.
3. Medlemsstaterne kan navnlig stille som betingelse for anvendelse
af en geografiskbetegnelse på en bordvin, at denne fuldt ud er frem-
stillet af præcist angivne druesorter, og at den udelukkende kommerfra det præcist angivne område, hvis navn den bærer.
Artikel 52
1. Hvis en medlemsstat tildeler en kvbd eller i givet fald en vin, der
skal forarbejdes til en sådan kvbd, navnet på et bestemt dyrknings-
område, kan dette navn ikke anvendes på vinavlsprodukter, som ikkestammer fra dette område, og/eller som ikke har fået navnet i henholdtil de gældende fællesskabsbestemmelser og nationale bestemmelser.Det samme gælder, hvis en medlemsstat har tildelt en enkelt kvbd elleri givet fald en vin, der skal forarbejdes til en sådan kvbd, navnet på en
kommune, en del heraf eller et lokalt sted.
Uanset fællesskabsbestemmelserne om særlige typer kvbd, kan
medlemsstaterne efter produktionsbestemmelser, de fastlægger, tillade,at navnet på et bestemt dyrkningsområde suppleres med en præciseringvedrørende fremstillingsmetoden eller produktets art eller med navnet
på en druesort eller et synonym herfor.
Som en undtagelse fra første afsnit kan Rådet på forslag af Kommis-
sionen indtil den 31. august 2001 med kvalificeret flertal bestemme, atvisse geografiske navne, der traditionelt anvendes til at betegne bord-
vine, og som er blevet navnet på et bestemt dyrkningsområde, fortsat
kan betegne bordvine i endnu højst tre produktionsår.
2. Følgende navne og udtryk:
— navnet på en druesort
— et særligt traditionelt udtryksom omhandlet i bilag VII, afsnit A,
punkt 2, litra c), andet led, fjerde underled, og i bilag VIII,afsnit D, punkt 2, andet led
eller
— et supplerende traditionelt udtryksom omhandlet i bilag VII,
afsnit B, punkt 1, litra b), femte led, for så vidt udtrykket er tildelt
af en medlemsstat for at betegne en vin i henhold til fællesskabsreg-
lerne
må ikke anvendes til at betegne, præsentere eller reklamere for andre
drikkevarer end vin eller druemost, medmindre enhver risiko for
forveksling med hensyn til art, oprindelse, herkomst eller sammensæt-
ning i forbindelse med en sådan drikkevare er udelukket.
3. Anvendelsen af et navn eller et udtryksom omhandlet i stk . 2
eller af udtrykkene »Hock«, »Claret«, »Liebfrauenmilch«og »Liebfrau-milch«, uanset om det ledsages af benævnelser som »art«, »type«,
»stil«, »efterligning« eller andre lignende benævnelser, er forbudt til
betegnelse og præsentation af:
— en vare henhørende under KN-kode 2206, medmindre den pågæl-
dende vare faktisk hidrører fra det pågældende sted
— en vare, som markedsføres med tydelige anvisninger til forbrugeren
med henblik på at opnå en vinlignende hjemmelavet drikkevare;dog kan navnet på en druesort anvendes, hvis den pågældendevare rent faktisk er fremstillet af denne druesort, medmindre dettenavn kan give anledning til forveksling med navnet på et bestemt1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 36
▼B
dyrkningsområde eller en geografisk enhed, der anvendes til beteg-
nelse af en kvbd.
4. Navne:
— på et bestemt dyrkningsområde
— på en geografiskenhed, der er mindre end det pågældende bestemte
dyrkningsområde, hvis det pågældende navn er tildelt af en
medlemsstat for at betegne en vin i henhold til fællesskabsbestem-
melsernemå ikke anvendes til at betegne, præsentere eller reklamerefor andre drikkevarer end vin og druemost, medmindre:
a) for så vidt angår produkter, der er omfattet af KN-kode 2009, 2202,
2205, 2206, 2207, 2208 og 2209, samt produkter, der er fremstillet
på grundlag af en vinråvare, ovennævnte navne og udtryker aner-
kendt i den medlemsstat, hvor produktet har sin oprindelse, ogdenne anerkendelse er i overensstemmelse med fællesskabsbestem-melserne
b) for så vidt angår andre drikkevarer end de i litra a) omhandlede,
enhver risiko for forveksling med hensyn til art, oprindelse ellerherkomst og sammensætning er udelukket.
Selv om den i litra a) omhandlede anerkendelse ikke finder sted, kan
disse navne dog anvendes indtil den 31. december 2000, hvis litra b)
er overholdt.
Artikel 53
1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel og til bilag VII
og VIII vedtages efter proceduren i artikel 75. Disse bestemmelservedrører navnlig de undtagelser, betingelser og tilladelser, der er
omhandlet i de nævnte bilag.
2. Følgende bestemmelser vedtages efter proceduren i artikel 75:
a) angivelserne, symbolerne og de andre mærker, der er omhandlet i
indledningen til bilag VII eller i bilag VIII, afsnit A, punkt 2
b) listen over de traditionelle særlige udtryk, der er omhandlet i
bilag VII, afsnit A, punkt 2, litra c), andet led, fjerde underled, ellerbilag VIII, afsnit D, punkt 2, litra c), andet led
c) betingelserne for anvendelse af de geografiske betegnelser, der er
omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 2
d) de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit A, punkt 4
e) betingelserne for anvendelse af de angivelser, der er omhandlet i
bilag VII, afsnit B, punkt 1, og rammen for brugen af de angivelser,
der er omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 3
f) de angivelser, der er omhandlet i bilag VII, afsnit B, punkt 2, og
betingelserne for anvendelsen af dem
g) det omfang hvori og de betingelser hvorpå bestemmelserne i
bilag VII anvendes på de produkter, der henhører under denne
forordning, og som ikke har omhandlet i bilag VII, afsnit A,
punkt 1, eller i bilag VIII; det drejer sig navnlig om druemost,delvis gæret druemost, koncentreret druemost, ung ikke-færdiggæretvin og vin af overmodne druer, der er fremstillet i Fællesskabet
h) betingelserne for opbevaring og transport af produkterne i beholdere
samt deres anvendelse og mærkning, også for så vidt angår behol-dere til fremstilling og opbevaring af mousserende vin
i) i givet fald den tildeling af navne på geografiske enheder, der er
omhandlet i bilag VIII, afsnit E, punkt 1, andet led
j) de obligatoriske og frivillige angivelser, der skal findes i registre,
officielle dokumenter og handelsdokumenter
k) de bestemmelser, der er omhandlet i bilag VIII, henholdsvis afsnit G,
punkt 2, og afsnit G, punkt 5
l) de bestemmelser og undtagelser, der er omhandlet i bilag VIII,
afsnit I, punkt 6.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 37
▼B
AFSNIT VI
KVALITETSVIN FRA BESTEMTE DYRKNINGSOMRÅDER
Artikel 54
1. Ved »kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder« (»kvbd«)
forstås vin, der opfylder bestemmelserne i dette afsnit og de fælles-skabsbestemmelser og nationale bestemmelser, der er vedtaget herom.
2. Kvbd omfatter følgende kategorier:
a) »kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder« (»khvbd«), der er i
overensstemmelse med definitionen af hedvin
b) »mousserende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder«,
(»mkvbd«), der er i overensstemmelse med definitionen af mousse-rende vin, herunder mkvbd af aromatisk type
c) »kvalitetsperlevin fra bestemte dyrkningsområder« (»kpvbd«), der er
i overensstemmelse med definitionen af perlevin
d) andre end de under litra a), b) og c) nævnte former for kvbd.
3. Produkter egnet til fremstilling af kvbd er:
a) friske druer
b) druemost
c) delvis gæret druemost
d) ung ikke-færdiggæret vin
e) vin.
4. Medlemsstaterne sender Kommissionen listen over de kvbd, de
har anerkendt, med nærmere oplysninger for hver kvbd om de nationalebestemmelser, der gælder for produktion og fremstilling af dem.
5. Kommissionen offentliggør listen i De Europæiske Fællesskabers
Tidende, C-udgaven.
Artikel 55
1. Bestemmelserne for produktion af kvbd skal, som supplement til
eventuelle nationale regler, der er vedtaget i medfør af artikel 57, stk. 1,under hensyntagen til de traditionelle produktionsbetingelser, i detomfang de ikke har uheldige virkninger for tilskyndelsen til kvalitets-produktion eller for enhedsmarkedets korrekte funktion, være baseretpå følgende elementer:
a) afgrænsning af produktionsområdet
b) vinstokbestand
c) dyrkningsmetoder
d) vinfremstillingsmetoder
e) naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen
f) udbytte pr. hektar
g) undersøgelse og vurdering af organoleptiske kendetegn.
2. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser er fastsat i bilag VI,
afsnit A-J.
3. Bestemmelserne i bilag VI, afsnit K, gælder kun for mkvbd.
Bestemmelserne i bilag VI, afsnit L, gælder kun for khvbd.
Artikel 56
1. Medlemsstaterne udsteder regler, hvorefter det i produktionsleddet
er muligt:
a) for producenten:
i) at undlade at anmode om klassificering som kvbd af et produkt,
der i høst- eller produktionsanmeldelsen er anført som et produktegnet til fremstilling af kvbd, eller1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 38
▼B
ii) at deklassere en kvbd, navnlig til bordvin
b) for den kompetente myndighed, der skal udpeges af medlemssta-
terne, at deklassere en kvbd.
2. Deklassering af en kvbd i handelsleddet foretages:
a) af den kompetente myndighed i den medlemsstat, på hvis område
vinen befinder sig:
i) når der er tale om en vin med oprindelse i denne medlemsstat,
eller
ii) når der er tale om små mængder, der skal fastsættes
b) af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor vinen har
oprindelse, i de tilfælde der ikke er omfattet af litra a).
3. Der kan navnlig træffes beslutning om den i stk. 2 omhandlede
deklassering, hvis den kompetente myndighed har konstateret:
a) at vinen under oplagring eller transport har undergået en ændring,
der har forringet eller forandret kendetegnene for den pågældendekvbd
b) at vinen har været genstand for en ikke tilladt behandling eller ikke
på lovlig vis er betegnet som kvbd.
Artikel 57
1. De producerende medlemsstater kan under hensyntagen til lokale
sædvaner ud over de i artikel 55 omhandlede elementer fastlægge yder-ligere obligatoriske produktionsbetingelser og kendetegn for kvbd.
2. Ved siden af de øvrige bestemmelser, der er fastsat i denne
forordning, kan producentmedlemsstaterne under hensyntagen til lokale
sædvaner fastlægge yderligere eller strengere kendetegn og betingelser
for produktion, fremstilling og transport af kvbd, der fremstilles påderes område.
Artikel 58
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit og til bilag VI vedtages
efter proceduren i artikel 75.
Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:
a) de i dette afsnit og bilag VI omhandlede beslutninger, undtagelser,
fravigelser og lister
b) afgrænsningen af områderne i umiddelbar nærhed af et bestemt
produktionsområde, under hensyntagen til den geografiske placeringog de administrative strukturer
c) anvendelsen af deklasserede kvbd samt betingelserne for denne
anvendelse
d) passende bestemmelser om generel og systematiskanvendelse af
organoleptiske test, anvendelsen af vine, der ikke opfylder testkra-vene, samt betingelserne for denne anvendelse
e) fastsættelse af de små mængder, der er omtalt i artikel 56, stk. 2,
litra a), nr. ii).
AFSNIT VII
ORDNING FOR SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
Artikel 59
1. Ved import i Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 2, litra a) og b),
nævnte produkter skal der fremlægges importlicens. Ved import af deandre i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter og ved eksport af de iartikel 1, stk. 2, nævnte produkter kan der kræves fremlagt import-eller eksportlicens.
2. Import- eller eksportlicensen udstedes af medlemsstaterne til
enhver, der ansøger herom, uanset hvor i Fællesskabet vedkommende1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 39
▼B
er etableret, uden at dette i øvrigt indskrænker anvendelsen af artikel 62
og 63.
Licensen gælder for hele Fællesskabet.
Licensudstedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen
af forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis,hvis transaktionen ikke eller kun delvis finder sted inden for nævnte
frist, medmindre der foreligger force majeure.
3. Efter proceduren i artikel 75 fastlægges:
a) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller eksport-
licens
b) licensernes gyldighedsperiode og andre gennemførelsesbestem-
melser til denne artikel.
Artikel 60
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsat-
serne i den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
2. For druesaft og druemost henhørende under KN-kode 2009 60 og
2204 30, for hvilke anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif
afhænger af produktets importpris, skal korrektheden af denne prisefterprøves enten på grundlag af en kontrol af de enkelte partier ellerved anvendelse af en fast importværdi, som Kommissionen beregnerpå grundlag af prisnoteringerne for de pågældende produkter i oprind-elseslandene.
Er den oplyste indgangspris for det pågældende parti højere end den
faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes efter stk. 3,og som ikke må overstige den faste importværdi med mere end 10 %,skal der stilles sikkerhed svarende til importtolden beregnet pågrundlag af den faste importværdi.
Oplyses indgangsprisen for det pågældende parti ikke i det i andet
afsnit omhandlede tilfælde, afhænger anvendelsen af toldsatserne i denfælles toldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de rele-vante bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der skal
fastlægges efter stk. 3.
3. Hvis undtagelserne i artikel 44, stk. 15, finder anvendelse på
importerede produkter, skal importørerne stille sikkerhed for disseprodukter hos de udpegede toldmyndigheder på tidspunktet for varensovergang til fri omsætning. Sikkerheden skal svare til et beløb, som
skal fastsættes. Sikkerheden frigives, når importøren har forelagt told-
myndighederne i den medlemsstat, hvor varen er overgået til friomsætning, tilfredsstillende bevis for, at druemosten er blevetomdannet til druesaft, anvendt i andre produkter uden for vinsektoreneller, såfremt den er anvendt til vinfremstilling, at den er blevet behø-rigt mærket.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 75. De vedrører navnlig fastsættelsen af kriteriernefor fastlæggelse af, hvilken kontrolordning der skal anvendes, og hvilkeelementer der skal tages i betragtning ved beregningen af de faste
importværdier, størrelsen af den i stk. 3 nævnte sikkerhed samt reglerne
for frigivelsen af denne sikkerhed.
Artikel 61
1. For at undgå eller afbøde skadelige virkninger for Fællesskabets
marked i forbindelse med import af visse af de i artikel 1, stk. 2,
omhandlede produkter, skal der ved import af et eller flere af disse
produkter til satsen i den fælles toldtarif pålægges en tillægsimporttold,hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der i overens-stemmelse med traktatens artikel 300 er indgået under de multilateralehandelsforhandlinger under Uruguay-runden, er opfyldt, undtagen itilfælde hvor der ikke er risiko for, at importen skaber forstyrrelser på1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 40
▼B
Fællesskabets marked, eller hvis virkningerne ikke vil stå i forhold til
det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, som Fællesskabet meddelerVerdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges tillægsimport-
told, fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de
tre år, der går forud for det år, hvor de i stk. 1 omhandlede skadelige
virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den
pågældende sending.
Med henblikherpå k ontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller på Fællesskabets importmarked for produktet.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 75. Bestemmelserne vedrører navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i over-
ensstemmelse med artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 62
1. Toldkontingenter for de af denne forordning omfattede produkter,
der følger af en aftale, som er indgået i overensstemmelse med trakta-
tens artikel 300, eller af en anden af Rådet vedtaget retsakt, åbnes ogforvaltes af Kommissionen efter gennemførelsesbestemmelser, dervedtages efter proceduren i artikel 75.
2. Ved forvaltningen af kontingenterne kan der anvendes en af
følgende metoder eller en kombination af dem:
a) en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgi-
velsen af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)
b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der
indgives ansøgning for (»samtidig behandling«)
c) en metode, hvor der tages hensyn til den traditionelle samhandel
(»traditionelle/nye importører«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder. De må ikke
medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Ved fastlæggelsen af forvaltningsmetoden skal der i givet fald
tages behørigt hensyn til forsyningsbehovene på Fællesskabets marked
og til nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked, idet derdog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere er blevet anvendttil forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet istk. 1, men under iagttagelse af de rettigheder, der følger af de aftaler,
som er indgået under handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. Ved de i stk. 1 omhandlede gennemførelsesbestemmelser fast-
sættes årlige kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig
fordeling på mindre perioder, ligesom det fastlægges, hvilken forvalt-
ningsmetode der skal anvendes, herunder i givet fald bestemmelservedrørende:
a) garantier for produktets art, afsendelsessted og oprindelse
b) anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af de i litra a)
nævnte garantier
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og disses gyldigheds-
periode.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 41
▼B
Artikel 63
1. For at muliggøre eksport af:
a) de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c)
b) sukker henhørende under KN-kode 1701, glucose og glucosesirup
henhørende under KN-kode 1702 3091, 1702 3099, 1702 4090 og1702 90 50, også i form af de under KN-kode 1702 3051 og
1702 30 59 henhørende produkter, som indgår i de under KN-kode
2009 60 11, 2009 6071, 2009 6079 og 2204 30 99 henhørendeprodukter
på grundlag af de priser, der gælder for disse produkter i den internati-
onale handel, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er
indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 300, kan forskellenmellem disse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfangudlignes ved en eksportrestitution.
2. Den metode, der fastlægges for tildeling af de mængder, der kan
eksporteres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så
effektivt som muligt, og der tages hensyn til fællesskabseksportenseffektivitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehand-ling mellem små og store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst besværlige metode for de erhvervsdri-
vende under hensyntagen til forfaltningens behov
c) af en sådan art, at der ikke forekommer forskelsbehandling af de
berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen i den internationale handel ellersærlige krav på bestemte markeder gør det nødvendigt.
Den i stk. 1, litra a), omhandlede restitution fastsættes efter proceduren
i artikel 75. Den fastsættes med regelmæssige mellemrum.
En restitution, der fastsættes med regelmæssige mellemrum, kan om
nødvendigt i det mellemligende tidsrum ændres af Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Disse bestemmelser suppleres af bestemmelserne i artikel 64 for de deri
omhandlede produkter.
4. Restitutionen ydes kun efter ansøgning og mod fremlæggelse af
den pågældende eksportlicens.
5. Ved eksport af de i artikel 1 omhandlede produkter anvendes det
restitutionsbeløb, der gælder på dagen for licensansøgningen, og, hvisder er tale om differentierede restitutioner, det restitutionsbeløb, somnævnte dag gælder:
a) for det i licensen anførte bestemmelsessted eller i givet fald
b) for det faktiske bestemmelsessted, hvis dette afviger fra det bestem-
melsessted, der er anført i licensen. I så fald må beløbet ikke
overstige det beløb, der gælder for det i licensen anførte bestemmel-sessted.
For at undgå misbrug af den fleksibilitet, som dette stykke giver, kan
der træffes passende foranstaltninger.
6. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 75 fraviges for de i
artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for dem i forbin-
delse med fødevarehjælp.
7. Overholdelsen af mængdemæssige begrænsninger, der følger af
aftaler, som er indgået efter traktatens artikel 300, sikres på grundlagaf de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte referencepe-
rioder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af forpligtelser, der følger af de aftaler,
der er indgået som led i handelsforhandlingerne under Uruguay-runden,berøres licensernes gyldighed ikke af en referenceperiodes udløb.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 42
▼B
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelser vedrørende fordeling af ikke tildelte eller omfordelingaf ikke opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proce-
duren i artikel 75.
Artikel 64
1. Denne artikel finder anvendelse på de restitutioner, der er
omhandlet i artikel 63, stk. 1.
2. Restitutionsbeløbet for de i artikel 63, stk. 1, litra b), omhandlede
produkter svarer:
a) for råsukker og hvidt sukker til det restitutionsbeløb, der gælder for
eksport af disse produkter i uforandret stand, og som er fastsat efterartikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981om den fælles markedsordning for sukker(
1), og efter gennemføre-
lsesbestemmelserne hertil
b) for glucose og glucosesirup til det restitutionsbeløb, der gælder for
eksport af disse produkter i uforandret stand, og som for hvert afprodukterne er fastsat efter artikel 13 i Rådets forordning (EØF)
nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for
korn(
2) og efter gennemførelsesbestemmelserne hertil.
For at restitutionen kan ydes, skal de forarbejdede produkter ved
eksporten være ledsaget af en erklæring fra ansøgeren, der angiver de
mængder råsukker, hvidt sukker, glucose og glucosesirup, der er
anvendt ved fremstillingen.
De kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat fører kontrol
med, at erklæringen er korrekt.
3. Restitutionsbeløbene fastsættes under hensyntagen til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling med hensyn til:
i) priserne for de i artikel 63, stk. 1, nævnte produkter og de dispo-
nible mængder heraf på Fællesskabets marked
ii) verdensmarkedspriserne for disse produkter
b) de gunstigste afsætningsomkostninger og omkostninger i forbindelse
med transporten fra Fællesskabets markeder til Fællesskabets
eksporthavne eller andre udførselssteder samt omkostningerne ved
forsendelsen til bestemmelseslandet
c) målene med den fælles markedsordning for vin, som er at sikre et
afbalanceret marked og en naturlig udvikling, for så vidt angårpriser og samhandel
d) de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 300
e) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
f) det økonomiske aspekt i forbindelse med den påtænkte eksport.
4. De i artikel 63, stk. 1, omhandlede priser på Fællesskabets
marked bestemmes ud fra de gunstigste eksportpriser.
De i artikel 63, stk. 1, nævnte priser i den internationale handel
bestemmes under hensyntagen til:
a) noteringerne på tredjelandsmarkeder
b) de gunstigste priser i destinationstredjelande for import fra tredje-
lande
c) producentpriserne i eksporttredjelandene, idet der i givet fald tages
hensyn til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 43
(1) EFT L 177 af 1.7.1981, s. 4. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1148/98 (EFT L 159 af 3.6.1998, s. 38).
(2) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1253/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 18).
▼B
5. Den hyppighed, hvormed liste over produkter, for hvilke der
faktisk ydes eksportrestitution, opstilles, og restitutionsbeløbets stør-relse fastlægges efter proceduren i artikel 75, jf. dog artikel 63, stk. 3,
tredje afsnit.
6. Restitutionen betales, når det godtgøres:
a) at produkterne har oprindelse i Fællesskabet
b) at produkterne er eksporteret fra Fællesskabet, og
c) hvis der er tale om en differentieret restitution, at produkterne har
nået den destination, der er anført i licensen, eller en anden destina-tion, for hvilken restitutionen var fastsat, jf. dog artikel 63, stk. 5,
litra b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog vedtages efter
proceduren i artikel 75, hvis der fastlægges betingelser, der frem-byder tilsvarende garantier.
Der kan fastsættes supplerende bestemmelser efter proceduren i
artikel 75.
7. Medmindre der er indrømmet en undtagelse efter proceduren i
artikel 75, ydes der ingen eksportrestitution for produkter, der er impor-teret fra tredjelande, og som geneksporteres til tredjelande, jf. dog
stk. 6, litra a).
Artikel 65
1. I det omfang det er nødvendigt for, at den fælles markedsordning
for vin kan fungere efter hensigten, kan Rådet på forslag af Kommis-
sionen med kvalificeret flertal helt eller delvis udelukke anvendelse af
proceduren for aktiv forædling for de i artikel 1 omhandlede produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelser
på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmel-
serne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af enmedlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, sommeddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstaltningerkan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft.Har Kommissionen modtaget en anmodning fra en medlemsstat, træffer
den afgørelse herom senest en uge efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,
ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke har
truffet en afgørelse senest tre måneder efter, at sagen er blevet forelagtdet, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 66
1. De almindelige regler for fortolkning af den kombinerede nomen-
klatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tarifering afde produkter, der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur,der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fællestoldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt:
a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told
b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 67
1. Import af produkter, der er omfattet af denne forordning, og som
er tilsat alkohol, er forbudt, bortset fra produkter, som ligestilles medprodukter af fællesskabsoprindelse, for hvilke sådan tilsætning ertilladt.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 44
▼B
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig betin-
gelserne for ligestilling af produkter og undtagelser fra stk. 1,vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 68
1. De i artikel 1, stk. 2, litra a) og b), omhandlede produkter må kun
importeres, når følgende betingelser er opfyldt:
a) for så vidt angår alle produkterne:
i) de skal være i overensstemmelse med de forskrifter, som gælder
for fremstilling, afsætning og i givet fald levering til direkte
konsum i oprindelsestredjelandet; opfyldelsen af denne betin-gelse godtgøres ved, at der fremlægges en attest udstedt af etorgan i oprindelsestredjelandet, som er opført på en liste, derskal opstilles
ii) når de er bestemt til direkte konsum, skal de være ledsaget af en
analyseerklæring udarbejdet af et organ eller en myndighed, som
er udpeget af oprindeslsestredjelandet
b) for så vidt angår vin til direkte konsum, bortset fra hedvin og mous-
serende vin:
i) vinen skal have et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på
mindst 9 % vol. og et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen påhøjst 15 % vol.
ii) den skal have et totalt syreindhold udtrykt i vinsyre på mindst
3,5 g/l, dvs. 46,6 milliækvivalenter/l.
2. Der kan efter proceduren i artikel 75 vedtages regler om:
a) fastlæggelse af de egenskaber, hedvine og mousserende vine skal
have, samt undtagelser fra stk. 1, litra b)
b) fritagelse for fremlæggelse af den i stk. 1, litra a), omhandlede attest
og analyseerklæring for visse af de i stk. 1 omhandlede produkter,som transporteres i begrænsede mængder og påfyldes små beholdere
c) hel eller delvis fritagelse for kravet om oplysningerne i den i stk. 1,
litra a), omhandlede attest eller analyseerklæring for visse vine, derledsages af et oprindelsescertifikat.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 75.
Artikel 69
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1,
stk. 2, omhandlede produkter på grund af import eller eksport udsatfor eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsenaf målene i traktatens artikel 33 i fare, kan der anvendes egnede foran-staltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller
truslen herom er ophørt.
Ved bedømmelsen af, om situationen berettiger til anvendelse af
sådanne foranstaltninger, tages der særligt hensyn til:
a) de mængder, for hvilke der er udstedt eller ansøgt om importli-
censer, og markedssituationen i Fællesskabets vinsektor
b) i givet fald interventionens omfang.
Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal
almindelige bestemmelser for anvendelsen af dette stykke ogbestemmer, i hvilket tilfælde og inden for hvilke grænser medlemssta-terne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation opstår, træffer Kommissionen
efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ afgørelse
om de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne ogstraks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en anmod-ning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest trearbejdsdage efter anmodningens modtagelse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 45
▼B
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe en af Kommissionen truffet foranstaltningfor Rådet. Rådet træder omgående sammen. Det kan med kvalificeret
flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, stk. 2.
AFSNIT VIII
ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEM-
MELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 70
1. De af denne forordning omfattede produkter må kun bringes i
omsætning i Fællesskabet, når de ledsages af et dokument, der er
kontrolleret af myndighederne.
2. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne
personer, der ligger inde med disse produkter i forbindelse med
udøvelsen af deres erhverv, navnlig producenter, aftappere og forar-
bejdningsvirksomheder samt nærmere bestemte vinhandlere, skal føreind- og udgangsbøger for disse produkter.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særligt det i
stk. 1 omhandlede dokuments art og type, samt undtagelserne fra denneartikel vedtages efter proceduren i artikel 75.
Artikel 71
1. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, anvendes trakta-
tens artikel 87, 88 og 89 på produktion af og handel med de af denneforordning omfattede produkter.
2. Afsnit II, kapitel II, er ikke til hinder for, at der ydes national
støtte med henblikpå virk eliggørelse af mål af samme art som demål, der tilstræbes med nævnte kapitel. Stk. 1 anvendes dog på sådanstøtte.
Artikel 72
1. Medlemsstaterne udpeger en eller flere instanser, som de
pålægger at føre kontrol med, at fællesskabsbestemmelserne for vinsek-toren overholdes. De udpeger også de laboratorier, der er bemyndiget
til at foretage officielle analyser i vinsektoren.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse myndigheders og
laboratoriers navn og adresse. Kommissionen videregiver disse oplys-
ninger til de øvrige medlemsstater.
3. Kommissionen opretter et særligt inspektørkorps, som i forbin-
delse med kontrollen på stedet skal samarbejde med medlemsstaternesansvarlige instanser for at sikre en ensartet anvendelse af bestemmel-
serne på vinområdet.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 75.
De kan blandt andet omfatte bestemmelser vedrørende:
a) sikring af en ensartet anvendelse af fællesskabsbestemmelserne i
vinsektoren, navnlig med hensyn til kontrol
b) forbindelserne mellem de udpegede myndigheder
c) særlige finansielle regler med henblikpå forbedring af k ontrollen
d) administrative sanktioner
e) de udpegede inspektørers beføjelser og forpligtelser.
Artikel 73
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning. De nærmere1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 46
▼B
regler for sådanne meddelelser, herunder arten af og formen for de
oplysninger, der skal meddeles, fristerne for deres fremsendelse ogfristerne for videregivelse af de indsamlede oplysninger, vedtages efter
proceduren i artikel 75.
Artikel 74
Der nedsættes en forvaltningskomité for vin, i det følgende benævnt
»komitéen«, som består af repræsentanter for medlemsstaterne og haren repræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 75
1. Når der henvises til proceduren i denne artikel, indbringer
formanden sagen for komitéen, enten på eget initiativ eller efteranmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Komitéen
udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 205, stk. 2,for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Ved afstemninger i komitéen tillægges de stemmer,der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er
fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse.
Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, under-rettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I
så fald kan Kommissionen udsætte anvendelsen af de foranstaltninger,
den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fradatoen for denne underretning.
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for
det tidsrum, der er nævnt i andet afsnit.
Artikel 76
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentantforelægger den.
Artikel 77
1. Ved denne forordnings anvendelse skal der på passende måde
tages hensyn til de i traktatens artikel 33 og 131 nævnte mål.
2. Denne forordning anvendes under iagttagelse af de forpligtelser,
der følger af aftaler indgået efter traktatens artikel 300, stk. 2.
Artikel 78
1. Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelser
dertil anvendes på de produkter, der er omfattet af nærværende forord-
ning.
2. Den præmie, der er omhandlet i afsnit II, kapitel II, den støtte, der
er omhandlet i afsnit II, kapitel III, den støtte, der er omhandlet i
afsnit III, kapitel I, det opkøb og den støtte, der er omhandlet i
afsnit III, kapitel II, og den støtte, der er omhandlet i afsnit III,kapitel III, samt de restitutioner, der er omhandlet i afsnit VII, betragtessom intervention til regulering af landbrugsmarkederne i henhold tilartikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1258/1999.
3. Den fællesskabsstøtte, der ydes efter afsnit III, og de restitutioner,
som kan ydes i henhold til afsnit VII, må kun ydes for produkter, der erfremstillet i Fællesskabet af druer høstet i Fællesskabet, jf. dog eventu-elle mere restriktive bestemmelser.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 47
▼B
Artikel 79
For at forebygge overskud af bordvin og vin egnet til fremstilling af
bordvin kan medlemsstaterne fastsætte en grænse for dyrkningsudbytte
udtrykt som et antal hektoliter pr. hektar, idet en overskridelse heraf
medfører, at producenten ikke er berettiget til ydelser i henhold tildenne forordning.
Artikel 80
Efter proceduren i artikel 75 vedtages foranstaltninger:
a) der skal lette overgangen fra de ordninger, der er omhandlet i de i
artikel 81 nævnte forordninger, til dem, der indføres ved nærvæ-rende forordning, og
b) der om nødvendigt skal løse specifikke praktiske problemer. Ved
sådanne foranstaltninger kan visse dele af denne forordning fraviges,hvis der foreligger behørig begrundelse herfor.
Artikel 81
Forordning (EØF) nr. 346/79, (EØF) nr. 351/79, (EØF) nr. 460/79,
(EØF) nr. 456/80, (EØF) nr. 457/80, (EØF) nr. 458/80, (EØF)nr. 1873/84, (EØF) nr. 895/85, (EØF) nr. 822/87, (EØF) nr. 823/87,(EØF) nr. 1442/88, (EØF) nr. 3877/88, (EØF) nr. 4252/88, (EØF)nr. 2046/89, (EØF) nr. 2048/89, (EØF) nr. 2389/89, (EØF) nr. 2390/
89, (EØF) nr. 2391/89, (EØF) nr. 2392/89, (EØF) nr. 3677/89, (EØF)
nr. 3895/91, (EØF) nr. 2332/92 og (EØF) nr. 2333/92 ophæves.
Artikel 82
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørel-
sen iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. august 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 48
▼B
BILAG I
DEFINITION AF PRODUKTER
Følgende definitioner anvendes:
— på produkter, der fremstilles i Fællesskabet af druer, som er høstet dér, her-
under de i punkt 15, sjette led, omhandlede vine, og
— på andre produkter end dem, der er omhandlet i punkt 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13,
14, 15, 16, 17, 18 og 24, når de
— kommer fra tredjelande eller
— fremstilles i Fællesskabet af druer, der er høstet uden for Fællesskabet,
såfremt fremstillingen er tilladt i henhold til denne forordning.
Definitionerne af de vinavlsprodukter, som dette bilag ikke finder anvendelse
på, fastlægges om nødvendigt i overensstemmelse med denne forordning, efter
proceduren i forordningens artikel 75.
1.»Friske druer«: den til vinfremstilling anvendte modne eller let tørrede
vinstokfrugt, der efter de sædvanlige vinmetoder kan perses eller presses,
og som spontant kan gære alkoholisk.
2.»Druemost«: det af friske druer på naturlig måde eller ved fysiske processer
fremstillede flydende produkt. Der tillades et virkeligt alkoholindhold
udtrykt i volumen i druemost på højst 1 % vol.
3.»Delvis gæret druemost«: det ved gæring af druemost fremkomne produkt
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på over 1 % vol., men
under tre femtedel af dets totale alkoholindhold; visse kvbd, der har et
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på under tre femtedel af det
totale alkoholindhold udtrykt i volumen, dog ikke under 4,5 % vol.,
betragtes imidlertid ikke som delvis gæret druemost.
4.»Delvis gæret druemostaflet tørrede druer«: det ved delvis gæring af drue-
most af let tørrede druer fremkomne produkt, hvis totale sukkerindhold
inden gæring er mindst 272 g/l, og hvis naturlige og virkelige alkoholind-
hold udtrykt i volumen skal være på mindst 8 % vol. Visse vine, der
opfylder disse krav, betragtes dog ikke som delvis gæret druemost af let
tørrede druer.
5.»Frisk druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol«: det
produkt:
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 12 %
vol., men under 15 % vol., og
— som er fremstillet ved, at der til ugæret druemost med et naturligt alko-
holindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 % vol., som udelukkende
hidrører fra de i forordningens artikel 42, stk. 5, omhandlede druesorter,
tilsættes:
— enten neutralt vinspirit, herunder alkohol fremstillet ved destillation
af tørrede druer, med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
på mindst 95 % vol.
— eller et ikke-rektificeret produkt frembragt ved destillation af vin og
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 %
vol. og højst 80 % vol.
6.»Koncentreret druemost«: ikke-karamelliseret druemost:
— som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse
af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, således at
refraktometret, anvendt efter en metode, der skal fastlægges, ved 20 ºC
ikke viser under 50,9 %
— som udelukkende hidrører fra de i forordningens artikel 42, stk. 5,
omhandlede druesorter og
— som er fremstillet af druemost, der mindst har det naturlige alkoholind-
hold udtrykt i volumen, der er fastsat som minimum for den
vindyrkningszone, hvor druerne er høstet.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i koncentreret
druemost på højst 1 % vol.
7.»Rektificeret koncentreret druemost«: det flydende ikke-karamelliserede
produkt:
— som er fremstillet ved delvis inddampning af druemost under anvendelse
af enhver anden godkendt metode end direkte opvarmning, således at
refraktometret, anvendt efter en metode, der skal fastlægges, ved 20 ºC
ikke viser under 61,7 %1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 49
▼B
— som har undergået godkendte behandlinger til afsyring og fjernelse af
andre bestanddele end sukker
— som har følgende kendetegn:
— pH på højst 5 ved 25 º Brix
— en absorbans på højst 0,100 i druemost koncentreret ved 25 º Brix
ved 425 nm og en lysvej på 1 cm
— et indhold af saccharose, der ikke kan påvises ved en analysemetode,
der skal fastsættes
— et Folin-Ciocalteau-indeks på højst 6 ved 25 º Brix
— et titreringssyreindhold på højst 15 miliækvivalenter/kg af det totale
sukkerindhold
— et indhold af svovldioxid på højst 25 mg/kg af det totale sukkerind-
hold
— et totalindhold af kationer på højst 8 milliækvivalenter/kg af det
totale sukkerindhold
— en ledningsevne på højst 120 mikro-Siemens/cm ved 25 º Brix og
20 ºC
— et indhold af hydroxymethylfurfural på højst 25 mg/kg af det totale
sukkerindhold
— spor af mesoinositol
— som udelukkende hidrører fra de i forordningens artikel 42, stk. 5,
omhandlede druesorter
— som er fremstillet af druemost, der mindst har det naturlige alkoholind-
hold udtrykt i volumen, der er fastsat som minimum for den
vindyrkningszone, hvor druerne er høstet.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i rektificeret
koncentreret druemost på højst 1 % vol.
8.»Druesaft«: det flydende produkt, der er ugæret, men som kan gære, og
som frembringes gennem behandlinger, der gør det egnet til at drikkes i
uforandret stand; det fremstilles:
a) af friske druer eller af druemost eller
b) ved rekonstituering af:
— koncentreret druemost eller
— koncentreret druesaft.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i druesaft på højst
1 % vol.
9.»Koncentreret druesaft«: ikke-karamelliseret druesaft fremstillet ved delvis
inddampning af druesaft under anvendelse af enhver anden godkendt
metode end direkte opvarmning, således at refraktometret, anvendt efter en
metode, der skal fastlægges, ved 20 ºC ikke viser under 50,9 %.
Der tillades et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen i koncentreret
druesaft på højst 1 % vol.
10.»Vin«:det produkt, som fremstilles udelukkende ved alkoholisk, fuld-
stændig eller delvis gæring af friske druer, persede eller upersede, eller af
druemost.
11.»Ung ikke-færdiggæret vin«: vin, hvis alkoholisk gæring endnu ikke er
færdig, og hvis bærme endnu ikke er udskilt.
12.»Vin egnet til fremstilling af bordvin«: vin:
— som udelukkende hidrører fra druesorter, der er omhandlet i forordnin-
gens artikel 42, stk. 5,
— som er fremstillet i Fællesskabet og— som mindst har det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen, der er
fastsat som minimum for den vindyrkningszone, hvor den er produceret.
13.»Bordvin«: andre vine end kvbd:
— som udelukkende hidrører fra de druesorter, der er omhandlet i forord-
ningens artikel 42, stk. 5
— som er fremstillet i Fællesskabet
— som efter de mulige processer, der er nævnt i afsnit D i bilag V, har et
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 % vol., for så
vidt sådan vin udelukkende fremstilles af druer høstet i
vindyrkningszone A og B, og på mindst 9 % vol. for de øvrige vindyrk-
ningszoner, samt et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på højst
15 % vol.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 50
▼B
— som desuden har et totalt syreindhold på mindst 3,5 g/l udtrykt i vinsyre,
dvs. 46,6 milliækvivalenter/l, med forbehold af eventuelle undtagelser,
der måtte blive vedtaget.
For vine, som er produceret på visse vindyrkningsarealer, der skal fast-
lægges, og som er produceret uden tilsætning, kan det maksimale totale
alkoholindhold udtrykt i volumen dog forhøjes til 20 % vol.
Den såkadlte »retsina«-bordvin er bordvin, som udelukkende fremstilles på
Grækenlands geografiske område af druemost, hvortil der er tilsat Alep-
pofyr-harpiks. Anvendelsen af Aleppofyr-harpiks er kun tilladt for at opnå
en »retsina«-bordvin og på betingelser, der er fastsat i gældende græsk
lovgivning.
14.»Hedvin«: det produkt
A. som har:
— et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 15 % vol. og
højst 22 % vol.
— et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 17,5 % vol.,
med undtagelse af visse khvbd, der er opført på en liste, der skal
opstilles
B. som er fremstillet:
a) af:
— delvis gæret druemost eller
— vin eller— en blanding af ovennævnte produkter eller
— druemost eller en blanding af druemost og vin, for så vidt angår
visse khvbd, som skal fastsættes
idet samtlige ovennævnte produkter, når der er tale om hedvine og
khvbd:
— skal hidrøre fra nærmere bestemte druesorter, der udvælges
blandt de i forordningen artikel 42, stk. 5, omhandlede sorter, og
— skal have et oprindeligt naturligt alkoholindhold udtrykt i
volumen på mindst 12 % vol., undtagen når der er tale om visse
khvbd, der er opført på en liste, der skal opstilles
b) og ved tilsætning:
i) alene eller blandet:
— af neutralt vinspirit, herunder alkohol fremstillet ved destilla-
tion af tørrede druer, med et virkeligt alkoholindhold udtrykt
i volumen på mindst 96 % vol.
— af vindestillat eller destillat af tørrede druer med et virkeligt
alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol. og
højst 86 % vol.
ii) samt i givet fald af et eller flere af følgende produkter:
— koncentreret druemost
— en blanding af de i nr. i) omhandlede produkter med en i
litra a), første og fjerde led, omhandlet druemost
iii) for visse nærmere bestemte khvbd, der er opført på en liste, der
skal opstilles:
— enten af de i nr. i) omhandlede produkter, alene eller blandet
— eller af et eller flere af følgende produkter:
— vinspirit eller alkohol af tørrede druer med et virkeligt
alkoholindhold på mindst 95 % vol. og højst 96 % vol.
— vinbrændevin eller brændevin af presserester fra vindruer
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på
mindst 52 % vol. og højst 86 % vol.
— brændevine af tørrede druer med et virkeligt alkoholind-
hold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol. og under
94,5 % vol.
— samt i givet fald af et eller flere af følgende produkter:
— delvis gæret druemost af let tørrede druer
— koncentreret druemost, der er fremstillet ved direkte
opvarmning, og som bortset fra denne proces svarer til
definitionen af koncentreret druemost
— koncentreret druemost— en blanding af et af de i andet led omhandlede produkter
med en i litra a), første og fjerde led, omhandlet drue-
most.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 51
▼B
15.»Mousserende vin«: bortset fra den i forordningens artikel 44, stk. 3,
omhandlede undtagelsesbestemmelse, det produkt, der er fremstillet ved
første eller anden alkoholgæring:
— af friske druer
— af druemost
— af vin
egnede til fremstilling af bordvin
— af bordvin
— af kvbd
— af indførte vine, der er opført på en liste, der skal opstilles, og som
kommer fra druesorter og vindyrkningsområder, der giver dem de
kendetegn, som adskiller dem fra fællesskabsvine.
og som, når beholderen åbnes, kendetegnes ved udstrømning af kuldioxid
udelukkende hidrørende fra gæringen, og som, når produktet opbevares i
lukkede beholdere ved 20 ºC, udviser et overtryk på mindst 3 bar, der
skyldes kuldioxid i opløsning.
16.»Mousserende vin tilsat kulsyre«: det produkt:
— som er fremstillet af bordvin
— som, når beholderen åbnes, kendetegnes ved udstrømningen af kuldi-
oxid, der helt eller delvis er tilsat, og
— som i lukkede beholdere ved 20 ºC udviser et overtryk på mindst 3 bar,
der skyldes kuldioxid i opløsning.
17.»Perlevin«: det produkt:
— som er fremstillet af bordvin, af kvbd eller af produkter, der er egnede
til fremstilling af bordvin eller kvbd, for så vidt disse vine eller
produkter har et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 9 %
vol.
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 7 %
vol.
— som i lukkende beholdere ved 20 ºC udviser et overtryk på mindst 1 bar
og højst 2,5 bar, som skyldes endogen kuldioxid i opløsning
— som præsenteres i beholdere, der rummer højst 60 l.
18.»Perlevin tilsat kulsyre«: det produkt:
— som er fremstillet af bordvin, af kvbd eller af produkter, der er egnede
til fremstilling af bordvin eller kvbd
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 7 %
vol. og et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 9 % vol.
— som i lukkede beholdere ved 20 ºC udviser et overtryk på mindst 1 bar
og højst 2,5 bar, som skyldes helt eller delvis tilsat kuldioxid i opløs-
ning, og
— som præsenteres i beholdere, der rummer højst 60 l.
19.»Vineddike«: eddike:
— som udelukkende fremstilles ved eddikesyregæring i vin og
— som har et totalt syreindhold på mindst 60 g/l udtrykt i eddikesyre.
20.»Vinbærme«: den rest, som afsætter sig i beholdere, der indeholder vin,
efter gæringen, under lagringen eller efter den tilladte behandling, samt
den rest, der fremkommer ved filtrering eller centrifugering heraf.
Følgende betragtes ligeledes som vinbærme:
— den rest, der under lagringen eller efter den tilladte behandling afsætter
sig i beholdere, som indeholder druemost
— den rest, der fremkommer ved filtrering eller centrifugering af dette
produkt.
21.»Presserester fra vindruer«: den gærede eller ikke-gærede rest fra presning
af druer.
22.»Piquettevin«: det produkt, som fremstilles:
— ved gæring af ubehandlede presserester af druer udblødt i vand eller
— ved udvaskning i vand af gærede presserester af druer.
23.»Vin tilsat alkohol, bestemt til destillation«: det produkt:
— som har et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 18 %
vol. og højst 24 % vol.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 52
▼B
— som udelukkende fremstilles ved, at der til en vin uden restsukker
tilsættes et ikke-rektiviceret, ved destillation af vin fremkommet produkt
med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på højst 86 % vol. og
— som har et indhold af flygtig syre på højst 1,50 g/l udtrykt i eddikesyre.
24.»Vin af overmodne druer«: det produkt:
— som uden tilsætning fremstilles i Fællesskabet af druer, der er høstet i
Fællesskabet og hidrører fra de i forordningens artikel 42, stk. 5,
omhandlede druesorter, der er opført på en liste, som skal opstilles
— som har et naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen på over 15 % vol.
og
— som har et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 16 % vol.
og et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 12 % vol.
Medlemsstaterne kan fastsætte en lagringsperiode for dette produkt.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 53
▼B
BILAG II
ALKOHOLINDHOLD
1. Ved »virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen « forstås det antal liter ren
alkohol ved 20 ºC, som findes i 100 l af produktet ved samme temperatur.
2. Ved »potentielt alkoholindhold udtrykt i volumen « forstås det antal liter ren
alkohol ved 20 ºC, som vil kunne dannes ved udgæring af det sukker, der
findes i 100 l af produktet ved samme temperatur.
3. Ved »totalt alkoholindhold udtrykt i volumen « forstås summen af virkeligt
alkoholindhold udtrykt i volumen og potentielt alkoholindhold udtrykt i
volumen.
4. Ved »naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen « forstås det totale alkohol-
indhold udtrykt i volumen i det pågældende produkt forud for nogen som
helst tilsætning.
5. Ved »virkeligt alkoholindhold udtrykt i masse « forstås det antal kg ren
alkohol, der findes i 100 kg af produktet.
6. Ved »potentielt alkoholindhold udtrykt i masse « forstås det antal kg ren
alkohol, der vil kunne dannes ved udgæring af det sukker, der findes i
100 kg af produktet.
7. Ved »totalt alkoholindhold udtrykt i masse « forstås summen af det virkelige
og det potentielle alkoholindhold udtrykt i masse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 54
▼B
BILAG III
VINDYRKNINGSZONER
1. Vindyrkningszone A omfatter:
a) i Tyskland: alle vindyrkningsarealer, bortset fra arealerne i
vindyrkningszone B
b) i Luxembourg: det luxembourgske vindyrkningsområde
c) i Belgien, Nederlandene, Danmark, Irland, Sverige og Det Forenede
Kongerige: disse landes vindyrkningsområde
2. Vindyrkningszone B omfatter:
a) i Tyskland: vindyrkningsarealerne i det bestemte dyrkningsområde Baden
b) i Frankrig: vindyrkningsarealerne i de departementer, der ikke er anført i
dette bilag, samt i følgende departementer:
— i Alsace: Bas-Rhin og Haut-Rhin
— i Lorraine: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle og Vosges
— i Champagne: Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne og Seine-et-Marne
— i Jura: Ain, Doubs, Jura og Haute-Saône
— i Savoyen: Savoie, Haute-Savoie og Isère (kommunen Chapareillan)— I Loiredalen: Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher,
Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loiret, Sarthe, Vendée og Vienne,
samt vindyrkningsarealerne i arrondissementet Cosne-sur-Loire i
departementet Nièvre.
c) i Østrig: det østrigske vindyrknignsområde.
3. Vindyrkningszone C I a) omfatter:
a) i Frankrig: vindyrkningsarealerne
— i følgende departementer: Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Hautes-
Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente,
Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d'Or, Dordogne, Haute-Garonne,
Gers, Gironde, Isère (med undtagelse af kommunen Chapareillan),
Landes, Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre
(bortset fra arrondissementet Cosne-sur-Loire), Puy-de-Dôme, Pyré-
nées-Atlantiques, Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn,
Tarn-et-Garonne, Haute-Vienne og Yonne
— i arrondissementerne Valence og Die i departementet Drôme (bortset
fra kantonerne Dieulefit, Loriol, Marsanne og Montélimar)
— i departementet Ardèche: hele arrondissementet Tournon og kanto-
nerne Antraigues, Buzet, Coucouron, Montpezat-sous-Bauzon, Privas,
Saint-Étienne-de-Lugdarès, Saint-Pierreville, Valgorge og La Voulte-
sur-Rhône
b) i Spanien: vindyrkningsarealerne i provinserne Asturias, Cantabria,
Guipúzcoa, La Coruña og Vizcaya
c) i Portugal: vindyrkningsarealerne i den del af regionen Norte i Portugal,
der svarer til det bestemte vindyrkningsområde »Vinho Verde«, samt
»Concelhos de Bombarral, Lourinhã, Mafra e Torres Vedras« (med undta-
gelse af »Freguesias de Carvoeira e Dois Portos«), der hører med til
»Região viticola da Extremadura«.
4. Vindyrkningszone C I b) omfatter i Italien vindyrkningsarealerne i regionen
Valle d'Aosta og i provinserne Sondrio, Bolzano, Trento og Belluno.
5. Vindyrkningszone C II omfatter:
a) i Frankrig: vindyrkningsarealerne
— i følgende departementer: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault,
Pyrénées-Orientales (bortset fra kantonerne Olette og Arles-sur-Tech)
og Vaucluse
— i den del af de departementer Var, der mod syd afgrænses af den
nordlige grænse af kommunerne Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas,
Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour og
Sainte-Maxime
— i arrondissementet Nyons og i kantonerne Dieulefit, Loirol, Marsanne
og Montélimar i departementet Drôme
— i departementet Ardèche: de administrative enheder, der ikke er anført
i punkt 3, litra a)
b) i Italien: vindyrkningsarealerne i følgende regioner: Abruzzi, Campania,
Emilia-Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 55
▼B
(bortset fra provinsen Sondrio), Marche, Molise, Piemonte, Toscana,
Umbria, Veneto (bortset fra provinsen Belluno), herunder de til disse
regioner hørende øer, såsom Elba og de øvrige øer i arcipelago toscano,
øerne i arcipelago ponziano samt Capri og Ischia
c) i Spanien: vindyrkningsarealerne
— i følgende provinser:
— Lugo, Orense og Pontevedra
— Ávila (bortset fra de kommuner, der svarer til det bestemte
vindyrkningsområde (comarca) Cebreros), Burgos, León, Palencia,
Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid og Zamora
— La Rioja— Álava— Navarra
— Huesca
— Barcelona, Gerona og Lérida
— i den del af Zaragoza-provinsen, der er beliggende nord for Ebro-
floden
— i de kommuner i Tarragona-provinsen, der er omfattet af oprind-
elsesbetegnelsen Penedés
— i den del af Terragona-provinsen, der svarer til det bestemte vindyrk-
ningsområde (comarca) Conca de Barberá
6. Vindyrkningszone C III a) omfatter i Grækenland vindyrkningsarealerne i
følgende nomoi: Flórina, Imathía, Kilkís, Grevená, Lárisa, Iánnina, Lefkáda,
Akhaía, Messinía, Arkadía, Korinthía, Iráklion, Khaniá, Réthimnon, Sámos,
Lasíthi og øen Thíra (Santorini).
7. Vindyrkningszone C III b) omfatter:
a) i Frankrig: vindyrkningsarealerne
— i Korsikas departementer
— i den del af departementet Var, der ligger mellem havet og den linje,
som dannes af kommunerne (disse inklusive) Evenos, Le Beausset,
Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet,
Plan-de-la-Tour og Sainte-Maxime
— i kantonerne Olette og Arles-sur-Tech i departementet Pyrénées-Orien-
tales
b) i Italien: vindyrkningsarealerne i følgende regioner: Calabria, Basilicata,
Puglia, Sardegna og Sicilia, herunder øerne i disse regioner såsom Pantel-
leria og De Lipariske Øer, De Egadiske Øer og De Pelagiske Øer.
c) i Grækenland: de vindyrkningsarealer, der ikke er anført i punkt 6
d) i Spanien: de vindyrkningsarealer, der ikke er anført i punkt 3, litra b),
eller i punkt 5, litra c)
e) i Portugal: vindyrkningsarealerne i de områder, der ikke er omfattet af
vindyrkningszone C I a).
8. Afgrænsningen af de områder, der hører ind under de administrative enheder,
som er nævnt i dette bilag, fremgår af de nationale bestemmelser, der var
gældende den 15. december 1981, og, for så vidt angår Spanien, de nationale
bestemmelser, der var gældende den 1. marts 1986, samt, for så vidt angår
Portugal, de nationale bestemmelser, der var gældende den 1. marts 1998.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 56
▼B
BILAG IV
FORTEGNELSE OVER TILLADTE ØNOLOGISKE FREMGANGS-
MÅDER OG BEHANDLINGSMETODER
1. Følgende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kan anvendes
for friske druer, druemost, delvis gæret druemost, delvis gæret druemost af
let tørrede druer, koncentreret druemost samt ung ikke-færdiggæret vin:
a) luftning eller tilsætning af ilt
b) varmebehandling
c) centrifugering og filtrering med eller uden anvendelse af inaktivt filtertil-
sætningsstof på betingelser af, at der ikke efterlades uønskede rester i det
således behandlede produkt
d) anvendelse af kulsyre, også kaldet kuldioxid, eller af argon eller nitrogen,
enten alene eller blandet med hinanden, med henblikpå at frembringe en
inaktiv atmosfære og behandle produktet uden luftens indvirkning
e) anvendelse af vingær
f) anvendelse af en eller flere af følgende fremgangsmåder med henblikpå
at fremme gærudviklingen:
— tilsætning af diammoniumphosphat eller ammoniumsulfat inden for
visse grænser
— tilsætning af ammoniumsulfit eller ammoniumbisulfit inden for visse
grænser
— tilsætning af thiamindihydrochlorid inden for visse grænser
g) anvendelse af svovlsyrlinganhydrid, også kaldet svovldioxid, af kaliumbi-
sulfit eller af kaliummetabisulfit, også kaldet kaliumdisulfit eller
kaliumpyrosulfit
h) fjernelse af svovldioxid ved fysiske metoder
i) behandling af hvid most og ung ikke-færdiggæret hvidvin med kul til
ønologiskbrug inden for visse grænser
j) klaring ved hjælp af et eller flere af nedenstående stoffer til ønologisk
brug:
— spiselig gelatine,
— ægte husblas
— kaliumkasein og kaliumkaseinater— ovalbumin og/eller lactalbumin
— bentonit
— siliciumdioxid i form af gel eller kolloid opløsning
— kaolin
— tannin— pektolytiske enzymer
— betaglucanase-præparat på betingelser, der skal fastlægges
k) anvendelse af sobinsyre eller kaliumsorbat
l) anvendelse af vinsyre til syring på de i bilag V, afsnit E og G, omhand-
lede betingelser
m) anvendelse af et eller flere af følgende stoffer til afsyring i henhold til
bilag V, afsnit E og G:
— neutralt kaliumtartrat
— kaliumbicarbonat
— calciumcarbonat, eventuelt indeholdende ringe mængder dobbeltcalci-
umsalt af L (+) vinsyre og L (-) æblesyre
— calciumtartrat
— vinsyre på betingelser, der skal fastlægges— homogent præparat af vinsyre og calciumcarbonat i lige store
mængder og fint pulveriseret
n) anvendelse af Aleppofyr-harpiks på betingelser, der skal fastlæggeso) anvendelse af gærskorpepræparater inden for visse grænserp) anvendelse af polyvinylpolypyrrolidon inden for visse grænser og på
betingelser, der skal fastlægges
q) anvendelse af mælkesyrebakterier opslæmmet i vin på betingelser, der
skal fastlægges
r) tilsætning af lysozym, inden for grænser og på betingelser, der skal fast-
lægges.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 57
▼B
2. Følgende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kan anvendelse
for druemost bestemt til fremstilling af koncentreret rektificeret druemost:
a) luftning
b) varmebehandling
c) centrifugering og filtrering, også med inaktivt filtertilsætningsstof på
betingelse af, at der ikke efterlades uønskede rester i det således behand-
lede produkt
d) anvendes af svovlsyrlingsanhydrid, også kaldet svovldioxid, af kaliumbi-
sulfit eller af kaliummetabisulfit, også kaldet kaliumdisulfit eller
kaliumpyrosulfit
e) fjernelse af svovldioxid ved fysiske metoder
f) behandling med kul til ønologisk brug
g) anvendelse af calciumcarbonat, eventuelt indeholdende ringe mængder
dobbeltcalciumsalt af L (+) vinsyre og L (-) æblesyre
h) anvendelse af ionbyttende harpikser på betingelser, der skal fastlægges.
3. Følgende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kan anvendes
for delvis gæret druemost bestemt til direkte konsum i denne tilstand, vin
egnet til fremstilling af bordvin, bordvin, mousserende vin, mousserende vin
tilsat kulsyre, perlevin, perlevin tilsat kulsyre, hedvin og kvbd:
a) anvendelse i tørre vine og i mængder, der ikke overstiger 5 %, af frisk
vinbærme, der er sund og ikke fortyndet, og som indeholder vingær, der
stammer fra nylig fremstilling af tørre vine
b) luftning eller gennemstrømning med argon eller nitrogen
c) varmebehandling
d) centrifugering og filtrering med eller uden anvendelse af inaktivt filtertil-
sætningsstof på betingelse af, at der ikke efterlades uønskede rester i det
således behandlede produkt
e) anvendelse af kulsyre, også kaldet kuldioxid, eller af argon eller
nitrogen, enten alene eller blandet med hinanden, udelukkende med
henblik på at frembringe en inaktiv atmosfære og behandle produktet
uden luftens indvirkning
f) tilsætning af kulsyre inden for visse grænser
g) anvendelse på de i denne forordning fastsatte vilkår af svovlsyrlinganhy-
drid, også kaldet svovldioxid, af kaliumbisulfit eller af
kaliummetabisulfit, også kaldet kaliumdisulfit eller kaliumpyrosulfit
h) tilsætning af sorbinsyre eller af kaliumsorbat, forudsat at det endelige
indhold af sorbinsyre i det behandlede produkt, som overgår til direkte
konsum, ikke overstiger 200 mg/l
i) tilsætning af L-ascorbinsyre inden for visse grænserj) tilsætning af citronsyre til stabilisering af vinen inden for visse grænser
k) anvendelse af vinsyre til syring på de i bilag V, afsnit E og G, omhand-
lede betingelser
l) anvendelse af et eller flere af følgende stoffer til afsyring på de i bilag V,
afsnit E og G, omhandlede betingelser:
— neutralt kaliumtartrat
— kaliumbicarbonat
— calciumcarbonat, eventuelt indeholdende ringe mængder dobbelt
calciumsalt af L (+) vinsyre og L (-) æblesyre
— calciumtartrat
— vinsyre på betingelser, der skal fastlægges
— homogent præparat af vinsyre og calciumcarbonat i lige store
mængder og fint pulveriseret
m) klaring ved hjælp af et eller flere af nedenstående stoffer til ønologisk
brug:
— spiselig gelatine
— ægte husblas
— kaliumkasein og kaliumkaseinater— ovalbumin og/eller lactalbumin
— bentonit
— siliciumdioxid i form af gel eller kolloid opløsning
— kaolin
— betaglucanase-præparat på betingelser, der skal fastlægges
n) tilsætning af tannin1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 58
▼B
o) behandling af hvidvin med kul til ønologisk brug inden for visse grænser
p) behandling på betingelser, der skal fastlægges
— af delvis gæret druemost bestemt til direkte konsum i uforandret
stand, af hvidvin og af rosévin med kaliumferrocyanid
— af rødvin med kaliumferrocyanid eller med calciumphytat
q) tilsætning af metavinsyre inden for visse grænser
r) anvendelse af gummi arabicum
s) anvendelse på betingelser, der skal fastlægges, af DL vinsyre, også
kaldet racemisk syre, eller af dens neutrale kaliumsalt med henblik på
bundfældning af overskydende calcium
t) anvendelse af et af følgende stoffer ved fremstilling af mousserende vin
ved gæring på flaske, når bærmen udskilles ved degorgering:
— calciumalginat
eller
— kaliumalginat
ta) anvendelse af tørret vingær eller af vingær opslæmmet i vin ved fremstil-
ling af mousserende vin
tb) tilsætning af thiamin og ammoniumsalte til basisvinen ved fremstilling af
mousserende vin for at fremme gærudviklingen på følgende betingelser:
— for næringssalte, diammoniumphosphat eller ammoniumsulfat inden
for visse grænser
— for vækstfremmende stoffer, thiamin i form af thiamin-hydrochlorid
inden for visse grænser
u) anvendelse af rene paraffinplader, der er præpareret med allylisothio-
cyanat, således at der dannes en steril atmosfære, udelukkende i de
medlemsstater, hvor en sådan anvendelse traditionelt finder sted, og så
længe den ikke er forbudt i henhold til den nationale lovgivning, forudsat
at anvendelsen sker i beholdere med et rumfang på over 20 liter, og at
der ikke er noget spor af allylisothiocyanat i vinen
v) tilsætning for at fremme udfældningen af vinsten:
— af kaliumbitartrat
— af calciumtartrat inden for grænser og på betingelser, der skal fast-
sættes
w) anvendelse af kobbersulfat for at fjerne en forkert smag eller lugt ved
vinen inden for visse grænser
x) anvendelse af gærskorpepræparater inden for visse grænsery) anvendelse af polyvinylpolypyrrolidon inden for visse grænser og på
betingelser, der skal fastlægges
z) anvendelse af mælkebakterier opslæmmet i vin på betingelser, der skal
fastlægges
za) tilsætning af karamel, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/36/
EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til brug i levnedsmidler(
1), for at
gøre hedvin og khvbd mørkere
zb) tilsætning af lysozym inden for grænser og på betingelser, der skal fast-
sættes.
4. Følgende ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kan anvendes
til de produkter, der er omhandlet i det indledende afsnit i punkt 3, men
kun på betingelser for anvendelse, der skal fastlægges:
a) tilsætning af ilt
b) behandling med elektrodialyse for at sikre vinens stabilisering med
hensyn til vinsyreindholdet
c) anvendelse af en urease for at nedsætte urinstofindholdet i vinen.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 59
(1) EFT L 237 af 10.9.1994, s. 13.
▼B
BILAG V
GRÆNSEVÆRDIER OG BETINGELSER FOR VISSE ØNOLOGISKE
FREMGANGSMÅDER
A.Svovldioxidindhold
1. Det totale svovldioxidindhold i vin, bortset fra mousserende vin og
hedvin, må ved overgangen til direkte konsum ikke overstige:
a) 160 mg/l for rødvin
b) 210 mg/l for hvidvin og rosévin.
2. Uanset punkt 1, litra a) og b), forhøjes det maksimale svovldioxidindhold,
for så vidt angår vin med et restsukkerindhold udtrykt i invertsukker på
5 g/l eller derover, til:
a) 210 mg/l for rødvin, og 260 mg/l for hvidvin og rosévin
b) 300 mg/l for:
— vin, der efter fællesskabsbestemmelserne er berettiget til benæv-
nelsen Spätlese
— hvid kvbd, der er berettiget til de kontrollerede oprind-
elsesbetegnelser Bordeaux supérieur, Graves de Vayres, Côtes deBordeaux, Saint Macaire, Premières Côtes de Bordeaux, Sainte-
Foy Bordeaux, Côtes de Bergerac (eventuelt efterfulgt af benæv-
nelsen »Côtes de Saussignac«), Haut Montravel, Côtes de
Montravel og Rosette
— hvid kvbd, der er berettiget til oprindelsesbetegnelserne Allela, La
Mancha, Navarra, Penedès, Rioja, Rueda, Tarragona og Valencia
— hvid kvbd med oprindelse i Det Forenede Kongerige, der efter
britisklovgivning benævnes »botrytis« eller noget dertil svarende
såsom »noble harvest«, »noble late harvested« eller »special late
harvested«
— hvid kvbd, der er berettiget til den kontrollerede oprind-
elsesbetegnelse »Gaillac«
— kvbd, der er berettiget til den kontrollerede oprindelsesbetegnelse
»Alto Adige« og »Trentino«, og som benævnes »passito« og/eller
»vendemmia tardiva«
— kvbd »Moscato di Pantelleria naturale« og »Moscato di Pantel-
leria«
— bordvine med nedenstående geografiske betegnelser, hvis det totale
alkoholindhold udtrykt i volumen er højere end 15 % vol., og rest-
sukkerindholdet er på over 45 g/l:
— Vin de pays de Franche Comté
— Vin de pays des coteaux de l"Auxois— Vin de pays de Saône-et-Loire— Vin de pays des coteaux de l"Ardèche— Vin de pays des collines rhodaniennes— Vin de pays du comté Tolosan
— Vin de pays des côtes de Gascogne
— Vin de pays du Gers— Vin de pays du Lot— Vin de pays des côtes du Tarn— Vin de pays de Corrèze— Vin de pays de l"île de Beauté— Vin de pays d"Oc— Vin de pays des côtes de Thau— Vin de pays des coteaux de Murviel
c) 350 mg/l for vin, der efter fællesskabsbestemmelserne er berettiget til
benævnelsen »Auslese«, for hvidvin, som efter rumænsklovgivning er
berettiget til benævnelsen »bedre vin med oprindelsesbetegnelse«, og
som har ret til følgende navne: Murfatlar, Cotnari, Tirnave, Pietroasele
og Valea Calugareasca1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 60
▼M1
▼B
▼B
d) 400 mg/l for:
— der efter fællesskabsbestemmelserne er berettiget til benævnelserne
»Beerenauslese«, »Ausbruch«, »Ausbruchwein«, »Trockenbeere-
nauslese« og »Eiswein«, samt hvid kvbd, der er berettiget til de
kontrollerede oprindelsesbetegnelser Sauternes, Barsac, Cadillac,
Cérons, Loupiac, Sainte-Croix-du-Mont, Monbazillac, Bonne-
zeaux, Quarts de Chaume, Coteaux du Layon, Coteaux de
l'Aubance, Graves Supérieures og Jurançon
— hvid kvbd, der er berettiget til de kontrollerede oprind-
elsesbetegnelser Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du Layon
efterfulgt oprindelseskommunens navn, Coteaux du Layon efter-
fulgt af navnet Chaume, Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic
Bilh, Alsace et Alsace grand cru efterfulgt af betegnelsen
»vendanges tardives« eller »sélection de grains nobles«
— hedvin af overmodne druer og af let tørrede druer med oprindelse i
Grækenland med et restsukkerindhold udtrykt i invertsukker på 45
g/l eller derover, der er berettiget til oprindelsesbetegnelserne
Sámos (Σάµος),Rhodos ( Ρόδος),Patra (Πάτρα), Río Pátra ( Ρίο
Πατρών), Kefallinía ( Κεφαλληνία), Límnos ( Λήµνος), Sitía
(Σητεία), Santoríni ( Σαντορίνη), Neméa ( Νεµέα), Dafnés
(∆αφνές)
— hvidvin med oprindelse i Canada, der har et restsukkerindhold
udtrykt i invertsukker på 5 g/l eller derover, og som har ret til
betegnelsen »Icewine«.
3. Hvis vejrforholdene har gjort det påkrævet, kan det besluttes, at de
berørte medlemsstater for visse vindyrkningszoner i Fællesskabet, for så
vidt angår dér produceret vin, kan give tilladelse til, at det i dette afsnit
omhandlede maksimale totale svovldioxidindhold på under 300 mg/l
forøges med højst 40 mg/l.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte mere restriktive bestemmelser for vin
fremstillet på deres eget område.
B.Indhold af flygtig syre
1. Indholdet af flygtig syre må højst være på:
a) 18 milliækvivalenter/l for delvis gæret druemost
b) 18 milliækvivalenter/l for hvidvin og rosévin og, indtil den
31. december 1989, for produkter, der er fremstillet ved forskæring
af hvidvin og rødvin på spanskområde, eller
c) 20 milliækvivalenter/l for rødvin.
2. Det i punkt 1 omhandlede indhold gælder:
— for produkter, der er fremstillet af druer høstet i Fællesskabet, i
produktionsleddet og i alle afsætningsled
— for delvis gæret druemost og vin med oprindelse i tredjelande, i alle
led efter importen til Fællesskabets geografiske område.
3. Der kan fastsættes undtagelser til punkt 1 for:
a) visse kvbd og visse bordvine, der benævnes ved en geografisk beteg-
nelse, hvis de:
— har været lagret i mindst to år eller
— er fremstillet efter særlige metoder
b) vine med et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 13 %
vol.
C.Tilsætningsgrænser
1. Hvis vejforholdene har gjort det påkrævet i visse vindyrkningszoner i
Fællesskabet, kan de berørte medlemsstater tillade en forhøjelse af det
naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i friske druer, druemost,
delvis gæret druemost og ung ikke-færdiggæret vin, hvis disse produkter
hidrører fra de i forordningens artikel 42, stk. 5, omhandlede druesorter,
samt i vin egnet til fremstilling af bordvin og i bordvin.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 61
▼M1
▼M2
▼B
▼B
2. Det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de i punkt 1 omhandlede
produkter kan kun forhøjes, hvis det naturlige minimumsalkoholindhold i
disse produkter udtrykt i volumen er:
a) in vindyrkningszone A: 5 % vol.
b) i vindyrkningszone B: 6 % vol.
c) i vindyrkningszone C I a): 7,5 % vol.
d) i vindyrkningszone C I b): 8 % vol.
e) i vindyrkningszone C II: 8,5 % vol.
f) i vindyrkningszonerne C III: 9 % vol.
3. Ved forhøjelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen
anvendes de ønologiske fremgangsmåder, der er omhandlet i afsnit D,
og forhøjelsen må ikke overstige:
a) i vindyrkningszone A: 3,5 % vol.
b) i vindyrkningszone B: 2,5 % vol.
c) i vindyrkningszonerne C: 2 % vol.
4. I år med usædvanligt ugunstige vejrforhold kan det i punkt 3 nævnte
alkoholindhold udtrykt i volumen forhøjes med:
a) i vindyrkningszone A: 4,5 % vol.
b) i vindyrkningzone B: 3,5 % vol.
D.Tilsætning
1. Den i afsnit C omhandlede forhøjelse af det naturlige alkoholindhold
udtrykt i volumen må kun foretages således:
a) for friske druer, delvis gæret druemost eller ung ikke-færdiggæret vin,
ved tilsætning af saccharose, koncentreret druemost eller rektificeret
koncentreret druemost
b) for druemost, ved tilsætning af saccharose, koncentreret druemost eller
rektificeret koncentreret druemost eller ved delvis koncentrering, her-
under omvendt osmose
c) for vin egnet til fremstilling af bordvin og for bordvin, ved delvis
koncentrering ved frysning.
2. Der må kun anvendes én af de i punkt 1 nævnte behandlinger.
3. Tilsætning af saccharose som omhandlet i punkt 1, litra a) og b), må
udelukkende foretages ved tørsukring og kun i de vindyrkningsområder,
hvor dette traditionelt eller undtagelsesvis har været praktiseret i overens-
stemmelse med den lovgivning, der var gældende den 8. maj 1970.
4. Tilsætning af koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret drue-
most må ikke medføre, at det oprindelige volumen af friske persede
druer, druemost, delvis gæret druemost eller ung ikke-færdiggæret vin
forøges med mere end 11 % i vindyrkningszone A, med mere end 8 % i
vindyrkningszone B og med mere end 6,5 % i vindyrkningszonerne C.
5. Hvis afsnit C, punkt 4, anvendes, forhøjes grænsen for forhøjelse af
volumen til henholdsvis 15 % i vindyrkningszone A og 11 % i
vindyrkningszone B.
6. Koncentrering af druemost, vin egnet til fremstilling af bordvin eller
bordvin må ikke medføre, at disse produkters oprindelige volumen
formindskes med mere end 20 %, og i intet tilfælde at det naturlige alko-
holindhold i produkterne udtrykt i volumen forøges med mere end 2 %
vol.
7. Ovennævnte behandlinger må i intet tilfælde medføre en forøgelse af det
totale alkoholindhold udtrykt i volumen i friske druer, druemost, delvis
gæret druemost, ung ikke-færdiggæret vin, vin egnet til fremstilling af
bordvin eller bordvin, der har undergået de nævnte behandlinger, til
mere end 11,5 % vol. i vindyrkningszone A, til mere end 12 % vol. i
vindyrkningszone B, til mere end 12,5 % vol. i vindyrkningszone C I a)
og C I b), til mere end 13 % vol. i vindyrkningszone C II og til mere end
13,5 % vol. i vindyrkningszonerne C III.
8. For rødvin må det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i de punkt 7
nævnte produkter dog forhøjes til 12 % vol. i vindyrkningszone A og til
12,5 % vol. i vindyrkningszone B.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 62
▼B
9. Vin egnet til fremstilling af bordvin og bordvin må ikke koncentreres,
hvis de produkter, de er fremstillet af, har været undergivet en af de i
punkt 1, litra a) og b), nævnte behandlinger.
E.Syring og afsyring
1. For friske druer, druemost, delvis gæret druemost, ung ikke-færdiggæret
vin og vin kan der:
a) i vindyrkningszone A, B, C I a) og C I b) foretages delvis afsyring
b) i vindyrkningszone C II og C III a) foretages syring og afsyring, jf.
dog punkt 3
c) i vindyrkningszone C III b) foretages syring.
2. Andre produkter end den i punkt 1 omhandlede vin må kun tilsættes syre
i en mængde på højst 1,50 g/l udtrykt i vinsyre eller 20 milliækvivalenter/
l.
3. Til vin må der kun tilsættes syre i en mængde på højst 2,50 g/l udtrykt i
vinsyre eller 33,3 milliækvivalenter/l.
4. Vin må kun afsyres med 1 g/l udtrykt i vinsyre eller 13,3 milliækviva-
lenter/l.
5. Endvidere kan druemost til koncentrering delvis afsyres.6. I år med usædvanlige vejrforhold kan medlemsstaterne give tilladelse til,
at de i punkt 1 omhandlede produkter syres i vindyrkningszone C I a) og
C I b) på de i punkt 1 for zone C II, C III a) og C III b) nævnte betin-
gelser.
7. Der kan ikke ske både syring af og tilsætning til ét og samme produkt,
medmindre der indrømmes undtagelser, som der tages stilling i hvert
enkelt tilfælde, og der kan heller ikke ske både syring og afsyring af ét
og samme produkt.
F.Sødning
1. Sødning af bordvin er:
a) når friske druer, druemost, delvis gæret druemost, ung ikke-færdig-
gæret vin, vin egnet til fremstilling af bordvin eller bordvinen selv
har undergået en af de i afsnit D, punkt 1, omhandlede behandlinger,
kun tilladt med druemost, der højst har samme totale alkoholindhold
udtrykt i volumen som den pågældende bordvin
b) når de i litra a) nævnte produkter ikke har undergået en af de i
afsnit D, punkt 1, nævnte behandlinger, kun tilladt med koncentreret
druemost, rektificeret koncentreret druemost eller druemost, hvis den
pågældende bordvins totale alkoholindhold udtrykt i volumen ikke
forhøjes med mere end 2 % vol.
2. Sødning på Fællesskabets område af indført vin til direkte konsum, der
betegnes ved en geografiskbetegnelse, er forbudt.
3. Sødning af anden indført vin end den i punkt 2 omhandlede skal foregå
efter bestemmelser, der skal fastsættes.
G.Behandlinger
1. De i afsnit D og E nævnte behandlinger, bortset fra syring og afsyring af
vin, er kun tilladt, hvis de, på betingelser, der skal fastsættes, gennem-
føres under forarbejdningen af friske druer, druemost, delvis gæret
druemost eller ung ikke-færdiggæret vin til vin egnet til fremstilling af
bordvin, til bordvin eller til en anden i artikel 1, stk. 2, omhandlet drikke-
vare til direkte konsum, bortset fra mousserende vin eller mousserende
vin tilsat kulsyre, i den vindyrkningszone, hvor de anvendte friske druer
er høstet.
2. Det samme gælder koncentrering, syring og afsyring af vin, der er egnet
til fremstilling af bordvin.
3. Koncentrering af bordvin skal finde sted i den vindyrkningszone, hvor de
anvendte friske druer er høstet.
4. Syring og afsyring af vin må kun foretages på vinfremstillingsvirksom-
heden og i den vindyrkningszone, hvor de druer, der er anvendt til
fremstilling af den pågældende vin, er høstet.
5. Hver af de i punkt 1-4 nævnte behandlinger skal anmeldes til de kompe-
tente myndigheder. Det samme gælder for de mængder saccharose,
koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, som1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 63
▼B
fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne
personer, herunder producenter, aftapningsvirksomheder, forarbejdnings-
virksomheder og forhandlere, der skal defineres, i forbindelse med
udøvelsen af deres erhverv ligger inde med på samme tid og på samme
sted som friske druer, druemost, delvis gæret druemost eller vin på fad.
I stedet for anmeldelse af disse mængder kan der føres en fortegnelse
over indgangen og forbrug.
6. Hver af de i afsnit E nævnte behandlinger skal indføres i det ledsagedo-
kument, på grundlag af hvilket de således behandlede produkter er bragt i
omsætning.
7. Medmindre der på grund af usædvanlige vejrforhold træffes undtagelses-
bestemmelser, må nævnte behandlinger kun anvendes:
a) inden den 1. januar i vindyrkningszonerne C
b) inden den 16. marts i vindyrkningszone A og B
og kun for produkter fra vinhøsten umiddelbart forud for disse datoer.
8. Koncentrering ved frysning samt syring og afsyring af vin kan dog fore-
tages hele året.
H.Mousserende vin
1. I dette afsnit og afsnit I i dette bilag samt i afsnit K i bilag VI forstås
ved:
a) »cuvé«
— druemost
— vin
— en blanding af druemost og/eller vin med forskellige kendetegn
bestemt til fremstilling af en specifiktype mousserende vin
b)»tiragelikør«:
det produkt, der tilsættes cuvéen for at fremkalde eftergæring
c)»ekspeditionslikør«:
det produkt, der tilsættes mousserende vin for at give den særlige
smagskvaliteter.
2. Ekspeditionslikør må kun indeholde:
— saccharose
— druemost
— delvis gæret druemost
— koncentreret druemost
— rektificeret koncentreret druemost
— vin eller
— en blanding af disse produkter
evt. med tilsætning af vindestillat.
3. Uden at det i øvrigt berører den tilsætning til bestanddele i en cuvé, der
er tilladt ifølge denne forordning, er enhver tilsætning til selve cuvéen
forbudt.
4. Hver medlemsstat kan for områder og sorter, hvor det er teknisk beret-
tiget, tillade tilsætning til en cuvé på det sted, hvor den mousserende vin
fremstilles, på betingelser, der skal fastlægges. En sådan tilsætning kan
bestå i tilsætning af saccharose, koncentreret druemost eller rektificeret
koncentreret druemost. Den kan bestå i tilsætning af saccharose eller
koncentreret druemost, hvis denne metode traditionelt eller undtagel-
sesvis anvendes i den pågældende medlemsstat, i overensstemmelsemed den lovgivning, der var gældende den 24. november 1974.
Medlemsstaterne kan dog forbyde anvendelsen af koncentreret druemost.
5. Tilsætning af tiragelikør og af ekspeditionslikør betragtes hverken som
tilsætning eller som sødning. Tilsætning af tiragelikør må højst medføre
en forøgelse af cuvéens totale alkoholindhold udtrykt i volumen på 1,5 %
vol. Forøgelsen måles ved at beregne forskellen mellem cuvéens totale
alkoholindhold udtrykt i volumen og den mousserende vins totale alko-
holindhold udtrykt i volumen inden tilsætningen af ekspeditionslikør.
6. Ekspeditionslikør skal tilsættes på en sådan måde, at den mousserende
vins virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen højst forøges med
0,5 % vol.
7. Sødning af en cuvé og dens bestanddele er forbudt.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 64
▼B
8. Ud over syring eller afsyring af bestanddelene i en cuvé efter de øvrige
bestemmelser i dette bilag er det tilladt at syre eller afsyre en cuvé.
Syring og afsyring af en cuvé udelukker hinanden. Der må kun tilsættes
syre i en mængde på højst 1,50 g/l udtrykt i vinsyre eller 20 milliækvi-
valenter/l.
9. I år med usædvanlige vejrforhold kan den maksimumsmængde syre, det
er tilladt at tilsætte, forhøjes fra 1,50 g/l eller 20 milliækvivalenter/l til
2,50 g/l eller 34 milliækvivalenter/l, hvis produktet har et naturligt syre-
indhold på mindst 3 g/l udtrykt i vinsyre eller 40 milliækvivalenter/l.
10. Kuldioxiden i mousserende vin må udelukkende være frembragt gennem
alkoholisk gæring af den cuvé, som vinen er fremstillet af.
Denne gæring må, medmindre der er tale om den gæring, der omdanner
druer, druemost eller delvis gæret druemost direkte til mousserende vin,
udelukkende igangsættes ved tilsætning af tiragelikør. Den må kun finde
sted i flasker eller lukkede tanke.
Det er tilladt at anvende kuldioxid i forbindelse med omfyldning ved
modtryk, men det skal ske under tilsyn og under forudsætning af, kuldi-
oxidtrykket i den mousserende vin ikke øges.
11. For mousserende vin, bortset fra mousserende kvalitetsvin og mkvbd:
a) skal det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i de cuvéer, der er
bestemt til fremstilling af mousserende vin, være på mindst 8,5% vol.
b) må den tiragelikør, der er bestemt til fremstilling af mousserende vin,
kun indeholde:
— druemost
— delvis gæret druemost
— koncentreret druemost— rektificeret koncentreret druemost eller— saccharose og vin
c) skal dens virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen, inklusive alko-
holen i den tilsatte ekspeditionslikør, være på mindst 9,5 % vol., jf.
dog forordningens artikel 44, stk. 3
d) må dens totale svovldioxidindhold ikke overstige 235 m/l, idet
medlemsstaterne dog kan anvende mere restriktive bestemmelser for
mousserende vin fremstillet på deres område
e) kan de berørte medlemsstater, når vejrforholdene har gjort det
nødvendigt i bestemte vindyrkningszoner i Fællesskabet, for de i
punkt 1 omhandlede vine, som er fremstillet på deres område, tillade,
at det totale maksimumsindhold af svovldioxid øges med højst 40 mg/
l, forudsat at de vine, der har været omfattet af en sådan tilladelse,
ikke sendes ud af de pågældende medlemsstater.
I.Mousserende kvalitetsvin
1. Det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i de cuvéer, der er bestemt til
fremstilling af mousserende kvalitetsvin, skal være på mindst 9 % vol.
2. Den tiragelikør, der skal anvendes til fremstilling af en mousserende
kvalitetsvin, må kun indeholde:
a) saccharose
b) koncentreret druemost
c) rektificeret koncentreret druemost
d) druemost eller delvis gæret druemost, hvoraf der kan fremstilles en
vin, som egner sig til fremstilling af bordvin
e) vin, der egner sig til fremstilling af bordvin
f) bordvin
eller
g) kvbd.
3. For aromatiskmousserende k valitetsvin gælder følgende:
a) den må, medmindre der indrømmes undtagelser, kun fremstilles ved til
sammensætningen af cuvéen at anvende druemost eller delvis gæret
druemost, som kommer fra druesorter, der er opført på en liste, som
skal opstilles.
Aromatisk mousserende kvalitetsvin kan dog fremstilles ved til
sammensætningen af cuvéen at anvende vine, der er fremstillet af1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 65
▼B
druesorten »Prosecco«, høstet i områderne Trentino-Alto Adige,
Veneto og Friuli-Venezia Giulia
b) gæringsprocessen før og efter sammensætningen af cuvéen for at gøre
denne mousserende må udelukkende styres ved kuldebehandling eller
andre fysiske metoder
c) tilsætning af ekspeditionslikør er forbudt
d) det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen i aromatisk mousse-
rende kvalitetsvin skal uanset bilag VI, afsnit K, punkt 4, være på
mindst 6 % vol.
e) det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i aromatisk mousserende
kvalitetsvin skal være på mindst 10 % vol.
f) aromatisk mousserende kvalitetsvin skal, når den opbevares i lukkede
beholdere ved en temperatur på 20 ºC, uanset bilag VI, afsnit K,
punkt 6, første punktum, udvise et overtryk på mindst 3 bar
g) varigheden af fremstillingsprocessen for aromatiskmousserende k vali-
tetsvin skal uanset bilag VI, afsnit K, punkt 8, være på mindst en
måned.
4. Producentmedlemsstaterne kan fastlægge alle de kendetegn eller yderli-
gere eller strengere krav til fremstilling og omsætning, som de måtte
ønske, for de mousserende kvalitetsvine, der er omhandlet i dette afsnit
og som er fremstillet på deres område.
5. Fremstillingen af mousserende kvalitetsvin er også underlagt reglerne i
— afsnit H, punkt 1-10
— bilag VI, afsnit K, punkt 4 og punkt 6-9, jf. dog punkt 3, litra d), f) og
g), i nærværende afsnit.
J.Hedvin
1. Til fremstilling af hedvin anvendes:
— delvis gæret druemost
— vin— blandinger af de produkter, der er omhandlet i første og andet led,
eller
— druemost eller en blanding heraf med vin, når det drejer sig om visse
khvbd, der er opført på en liste, der skal opstilles.
2. Desuden tilsættes:
a) for så vidt angår hedvine og andre khvbd end de i litra b) omhandlede:
i) følgende produkter, alene eller blandet:
— sprit fremstillet ved destillation af vinavlsprodukter, herunder
tørrede druer, med et alkoholindhold udtrykt i volumen på
mindst 96 % vol. og med de kendetegn, der er fastsat i fælles-
skabsbestemmelserne
— vindestillat eller destillat af tørrede druer med et alkoholind-
hold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol. og højst 86 %
vol. og med kendetegn, der skal fastlægges
ii) samt i givet fald et eller flere af følgende produkter:
— koncentreret druemost
— et produkt, der er fremkommet ved at blande et af de i nr. i)
anførte produkter med en druemost som omhandlet i punkt 1,
første eller fjerde led
b) for visse khvbd, der er opført på en liste, der skal opstilles:
i) enten de i litra a), nr. i), omhandlede produkter, alene eller blandet
ii) eller et eller flere af følgende produkter:
— vinspirit eller alkohol af tørrede druer med et alkoholindhold
udtrykt i volumen på mindst 95 % vol. og højst 96 % vol. og
med de kendetegn, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne
eller, i mangel af fællesskabsbestemmelser, i de relevante nati-
onale bestemmelser
— vinbrændevin eller brændevin af presserester af druer med
alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol. og højst
86 % vol. og med de kendetegn, der er fastsat i fællesskabsbe-
stemmelserne eller, i mangel af fællesskabsbestemmelser, i de
relevante nationale bestemmelser
— brændevin af tørrede druer med et alkoholindhold udtrykt i
volumen på mindst 52 % vol. og under 94,5 % vol. og med
de kendetegn, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne eller,1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 66
▼B
i mangel af fællesskabsbestemmelser, i de relevante nationale
bestemmelser
iii) samt eventuelt et eller flere af følgende produkter:
— delvis gæret druemost af let tørrede druer
— koncentreret druemost, der er fremstillet ved direkte opvarm-
ning, og som bortset fra denne behandling svarer til
definitionen af koncentreret druemost
— koncentreret druemost— et produkt, der er fremkommet ved at blandede et af de i nr. ii)
anførte produkter med en druemost som omhandlet i punkt 1,
første eller fjerde led.
3. De produkter, der er omhandlet i punkt 1, og som anvendes til fremstil-
ling af hedvin og khvbd, må i givet fald kun have været genstand for de
ønologiske fremgangsmåder eller behandlingsmetoder, der er omhandlet i
denne forordning.
4. Dog:
a) må et forhøjet naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen kun skyldes,
at der er anvendt de i punkt 2 omhandlede produkter, og
b) kan der for specifikke produkter, hvis der er tale om en traditionel
fremgangsmåde, indrømmes undtagelser, der giver medlemsstaterne
mulighed for at tillade anvendelse af calciumsulfat, forudsat at det
således behandlede produkts sulfatindhold udtrykt i kaliumsulfat ikke
overstiger 2,5 g/l. Det er tilladt at syre de på denne måde opnåede
vine yderligere ved at tilsætte vinsyre i en mængde på højst 1,5 g/l.
5. Uden at det i øvrigt berører mere restriktive bestemmelser, som medlems-
staterne måtte fastsætte for hedvin og khvbd fremstillet på deres område,
skal sådanne produkter underkastes de ønologiske fremgangsmåder og
behandlingsmetoder, der er omhandlet i denne forordning.
6. Endvidere er følgende tilladt:
a) sødning, idet det dog kræves, at en sådan fremgangsmåde anmeldes og
registreres, hvis de anvendte produkter ikke er tilsat koncentreret drue-
most, med:
— koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost, hvis
den pågældende vins totale alkoholindhold udtrykt i volumen højst
forøges med 3 % vol.
— koncentreret druemost, rektificeret koncentreret druemost eller
delvis gæret druemost af let tørrede druer for produkter på en liste,
der skal opstilles, forudsat at den pågældende vins totale alkohol-
indhold udtrykt i volumen højst forøges med 8 % vol.
— koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost for
vine på en liste, der skal opstilles, forudsat at den pågældende
vins totale alkoholindhold udtrykt i volumen højst forøges med
8 % vol.
b) tilsætning af alkohol, destillat eller brændevin som omhandlet i punkt 1
og 2 for at udligne tab som følge af fordampning under lagringen
c) lagring i beholdere ved en temperatur på højst 50 ºC for produkter på
en liste, der skal opstilles.
7. Uden at det i øvrigt berører mere restriktive bestemmelser, som medlems-
staterne måtte fastsætte for hedvin og khvbd fremstillet på deres område,
må det totale svovldioxidindhold i sådanne vine, når de overgår til direkte
konsum, højst være på:
a) 150 mg/l, hvis restsukkerindholdet er på under 5 g/l
b) 200 mg/l, hvis restsukkerindhold er på over 5 g/l.
8. De druesorter, som de i punkt 1 omhandlede produkter er fremstillet af,
og som anvendes til fremstilling af hedvin og khvbd, udvælges blandt de
druesorter, der er omhandlet i forordningens artikel 42, stk. 5.
9. Det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de produkter, der er
omhandlet i punkt 1, og som anvendes til fremstilling af hedvin, bortset
fra khvbd, skal være på mindst 12 % vol.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 67
▼B
BILAG VI
KVALITETSVIN FRA BESTEMTE DYRKNINGSOMRÅDER (KVBD)
A.Bestemte dyrkningsområder
1. Ved »bestemt dyrkningsområde« forstås et eller flere vindyrknings-
områder, hvor der produceres vine med særlige kvalitetskendetegn, og
hvis navn anvendes til betegnelse af kvbd.
2. Hvert bestemt dyrkningsområde afgrænses nøjagtigt, så vidt muligt efter
den enkelte parcel eller efter den enkelte vinmark. Ved denne afgræns-
ning, som foretages af den pågældende medlemsstat, skal der tages
hensyn til de faktorer, der bidrager til kvaliteten af de i de pågældende
områder producerede vine, navnlig til jordbund, undergrund, klima og de
enkelte parcellers eller vinmarkers beliggenhed.
3. Det bestemte dyrkningsområde betegnes ved sit geografiske navn.
Dog er betegnelserne:
— Muscadet
— Blanquette
— Vinho verde
— Cava, for så vidt angår visse mkvbd— Manzanilla
anerkendt som navne på de respektive bestemte områder, som de pågæl-
dende medlemsstater har afgrænset og reguleret inden den 1. marts 1986.
For så vidt angår stille vin kan udtrykket » Κάβα« og/eller »Cava«
anvendes til betegnelse af græske bordvine som oplysning om disse vines
lagring.
4. Det geografiske navn, der betegner et bestemt dyrkningsområde, skal
være tilstrækkelig præcist og vitterligt knyttet til produktionsområdet,
således at forvekslinger kan undgås i betragtning af de foreliggende
forhold.
B.Druesorter
1. Den enkelte medlemsstat udarbejder en liste over de druesorter, der er
omhandlet i forordningens artikel 19, og som er egnet til fremstilling af
hver kvbd, der produceres på dens område. Disse druesorter må kun være
af arten Vitis vinifera.
2. Druesorter, som ikke er opført på den i punkt 1 nævnte liste, skal fjernes
fra de parceller eller vinmarker, der er bestemt til fremstilling af kvbd.
3. Uanset punkt 2 kan medlemsstaterne dog tillade, at der på parcellerne
eller vinmarkerne findes druesorter, som ikke er opført på listen, i en
periode på tre år regnet fra dets tidspunkt, hvor den afgrænsning af det
pågældende område, der skal være foretaget efter den 31. december
1979, får virkning, hvis disse druesorter hører til arten Vitis vinifera og
ikke udgør mere end 20 % af vinstokbestanden på de pågældende
parceller eller vinmarker.
4. På en parcel eller vinmark, der er bestemt til fremstilling af kvbd, må der
senest ved udløbet af den i punkt 3 nævnte periode udelukkende findes
druesorter, som er opført på den i punkt 1 nævnte liste. Overtrædelse af
sidstnævnte bestemmelser medfører, at ingen af de vine, der fremstilles af
druer høstet på en sådan parcel eller vinmark, får ret til betegnelsen kvbd.
C.Vindyrkningsmetoder
1. Den enkelte medlemsstat fastsætter bestemmelser om de dyrkningsme-
toder, der er nødvendige for at sikre en optimal kvbd-kvalitet.
2. Vanding i en vindyrkningszone må kun finde sted med en pågældende
medlemsstats tilladelse. Tilladelse til vanding kan kun gives, når de
økologiske forhold gør det berettiget.
D.Forarbejdningsområde
1. Kvbd må kun fremstilles:
a) af druer af de sorter, der er opført på den i afsnit B, punkt 1, omhand-
lede liste, og som er høstet i det bestemte dyrkningsområde1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 68
▼B
b) ved forarbejdning af de i litra a) omhandlede druer til most og forar-
bejdning af den således fremstillede most til vin samt ved
videreforarbejdning af disse produkter til vin eller mousserende vin i
det bestemte dyrkningsområde, hvor de anvendte druer er høstet.
2. Uanset punkt 1, litra a), kan en producentmedlemsstat, når der er tale om
en traditionel fremgangsmåde, som er reguleret af særlige bestemmelser i
medlemsstaten, indtil senest den 31. august 2003 ved udtrykkelige tilla-
delser og under forudsætning af, at der føres passende kontrol, tillade, at
en mkvbd fremstilles ved at ændre basisproduktet for denne vin ved
tilsætning af et eller flere vinavlsprodukter, der ikke har oprindelse i det
bestemte dyrkningsområde, hvis navn vinen bærer, forudsat:
— at denne type vinavlsprodukter til tilsætning ikke fremstilles i det
bestemte dyrkningsområde med de samme kendetegn som dem, de
produkter, der ikke har oprindelse i dyrkningsområdet, har
— at denne ændring er i overensstemmelse med de ønologiske frem-
gangsmåder og definitioner, der er omhandlet i de relevante
fællesskabsbestemmelser
— at den totale mængde tilsatte vinavlsprodukter, som ikke har oprind-
else i det bestemte dyrkningsområde, ikke udgør over 10 % af den
totale mængde anvendte produkter, der har oprindelse i det bestemte
dyrkningsområde. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 75
bemyndige en medlemsstat til i helt særlige tilfælde at tillade
procentsatser for tilsætning, som er over 10 %, men ikke over 15 %.
Den i første afsnit omhandlede undtagelse finder anvendelse, forudsat at
den pågældende producentmedlemsstats lovgivning inden den
31. december 1995 indeholdt en sådan bestemmelse.
Medlemsstaterne opstiller en liste over navnene på de mkvbd, som er
omhandlet i dette punkt, og sender den til Kommissionen, der offent-
liggør den i C-udgaven af De Europæiske Fællesskabers Tidende .
3. Uanset punkt 1, litra b), kan en kvbd, bortset fra en mkvbd, fremstilles
eller videreforarbejdes i et område i umiddelbar nærhed af det bestemte
dyrkningsområde, når den pågældende medlemsstat på visse betingelser
udtrykkeligt har tilladt det.
Medlemsstaterne kan endvidere ved individuelle tilladelser og under
forudsætning af, at der føres passende kontrol, tillade, at en kvbd frem-
stilles ved forarbejdning af druer til most og af most til vin samt
videreforarbejdning af denne vin, selv uden for et område i umiddelbar
nærhed af det pågældende bestemte dyrkningsområde, når der er tale om
en traditionel fremgangsmåde, forudsat at denne fremgangsmåde:
— var i brug inden den 1. september 1970 eller, for medlemsstater, der
har tiltrådt Fællesskabet efter denne dato, inden datoen for deres
tiltrædelse
— ikke har været afbrudt siden disse datoer og— vedrører mængder, der hos den pågældende forarbejdningsvirksomhed
siden da ikke er blevet forøget med mere end de mængder, der svarer
til den almindelige markedsudvikling.
4. Uanset punkt 1, litra b), kan en mkvbd fremstilles i et område i umid-
delbar nærhed af det bestemte dyrkningsområde, når den pågældende
medlemsstat på visse betingelser udtrykkeligt har tilladt det.
Medlemsstaterne kan endvidere ved individuelle tilladelser eller ved
udtrykkelige tilladelser med en gyldighedsperiode på højst fem år og
under forudsætning af, at der føres passende kontrol, tillade, at en mkvbd
fremstilles selv uden for et område i umiddelbar nærhed af det pågæl-
dende bestemte dyrkningsområde, når der er tale om en traditionel
fremgangsmåde, som har været i brug mindst siden den 24. november
1974, eller for medlemsstater, der har tiltrådt Fællesskabet efter denne
dato, inden datoen for deres tiltrædelse.
5. Enhver fysiskeller juridiskperson eller sammenslutning af sådanne
personer, der både ligger inde med druer eller most, som opfylder betin-
gelserne for fremstilling af kvbd, og med andre produkter, som ikke
opfylder disse betingelser, sørger for, at såvel vinfremstillingen som
oplagringen foregå adskilt, idet den fremstillede vin i modsat fald ikke
betragtes som en kvbd.
6. Bestemmelserne i dette afsnit, bortset fra punkt 5, gælder ikke for khvbd.
E.Naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen
1. Den enkelte medlemsstat fastsætter et naturligt minimumsalkoholindhold
udtrykt i volumen for hver kvbd, der fremstilles på dens område. Ved
fastsættelsen heraf tages der særligt hensyn til den alkoholindhold, som1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 69
▼B
er registreret de sidste ti år inden fastsættelsen. Kun de kvalitetsmæssigt
tilfredsstillende høstudbytter på de jorder, der er mest repræsentative for
det bestemte dyrkningsområde, tages i betragtning.
2. Det i punkt 1 omhandlede naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i
volumen kan fastsættes på forskellige niveauer for samme kvbd, afhæn-
gigt af:
a) det underområde, den kommune eller del af kommune
b) den eller de druesorter
de anvendte druer hidrører fra.
3. Medmindre andet er fastsat, og undtagen for mkvbd og khvbd, skal det i
punkt 1 omhandlede alkoholindhold udtrykt i volumen være på mindst:
a) 6,5 % vol. i vindyrkningszone A, bortset fra de bestemte dyrknings-
områder Mosel-Saar-Ruwer, Ahr, Mittelrhein, Sachsen, Saale-Unstrut,
Moselle luxembourgeoise, England og Wales, for hvilke minimumsal-
koholindholdet fastsættes til 6 % vol.
b) 7,5 % vol. i vindyrkningszone B
c) 8,5 % vol. i vindyrkningszone C I a)
d) 9 % vol. i vindyrkningszone C I b)
e) 9,5 % vol. i vindyrkningszone C II
f) 10 % vol. i vindyrkningszonerne C III.
F.Vinfremstillingsmetoder
1. De enkelte vinfremstillingsmetoder til fremstilling af kvbd fastlægges af
medlemsstaterne for hver af disse vine.
2. Hvis vejrforholdene i en af de i afsnit E nævnte vindyrkningszoner gør
det nødvendigt, kan de pågældende medlemsstater tillade en forhøjelse
af det (virkelige eller potentielle) naturlige alkoholindhold udtrykt i
volumen i friske druer, druemost, delvis gæret druemost, ung ikke-færdig-
gæret vin og vin, der er egnet til produktion af kvbd, med undtagelse af
produkter, der er bestemt til forarbejdning til khvbd. Forhøjelsen må ikke
overstige de grænser, der er fastsat i bilag V, afsnit C, punkt 3.
3. I år med usædvanligt dårlige vejrforhold, kan det besluttes, at lade den i
punkt 2 omhandlede forhøjelse af alkoholindholdet gå helt op til de
grænser, der er fastsat i bilag V, afsnit C, punkt 4. En sådan tilladelse er
ikke til hinder for, at der kan gives en tilsvarende tilladelse for den i det
pågældende afsnit omhandlede bordvin.
4. Forhøjelsen af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen kan kun
foretages efter de metoder og på de betingelser, der er omhandlet i
bilag V, afsnit D, bortset fra punkt 7 i nævnte afsnit. Medlemsstaterne
kan dog forbyde brugen af koncentreret druemost.
5. Det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i kvbd skal være på mindst
9 % vol. For visse hvide kvbd på en liste, som skal opstilles, der ikke har
været underkastet tilsætning, gælder dog, at det totale alkoholindhold
udtrykt i volumen skal være på mindst 8,5 % vol. Dette punkt gælder
ikke for mkvbd og khvbd.
G.Syring, afsyring og sødning
1. Betingelserne og grænserne for syring og afsyring af friske druer, drue-
most, delvis gæret druemost, ung ikke-færdiggæret vin og vin, der er
egnet til fremstilling af kvbd, og proceduren for tilladelser og undtagelser
er som fastsat i bilag V, afsnit E.
2. Medlemsstaterne kan kun tillade sødning af en kvbd, hvis den foretages:
a) under overholdelse af de i bilag V, afsnit F, omhandlede betingelser
og grænser
b) i det bestemte område, hvor den pågældende kvbd blev fremstillet,
eller i et område i umiddelbar nærhed deraf, undtagen i visse tilfælde,
som skal fastlægges
c) med et eller flere af følgende produkter:
— druemost
— koncentreret druemost— rektificeret koncentreret druemost.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 70
▼B
3. Den i punkt 2, litra c), nævnte druemost og koncentrerede druemost skal
have oprindelse i samme bestemte dyrkningsområde som den vin, den
anvendes til sødning af.
4. Dette punkt gælder hverken for mkvbd eller for khvbd.
H.Tilsætning, syring og afsyring
1. Tilsætning, syring og afsyring som omhandlet i afsnit F og afsnit G,
punkt 1, er kun tilladt, hvis den foretages på de i bilag V, afsnit G, fast-
satte betingelser.
2. De nævnte processer må kun foregå i det bestemte område, hvor de friske
druer, som anvendes, er høstet, jf. dog bestemmelserne i afsnit D, punkt 4.
I.Hektarudbytte
1. Den enkelte medlemsstat fastsætter for hver kvbd et hektarudbytte i drue-,
druemost- eller vinmængde.
2. Ved fastsættelsen tages der navnlig hensyn til udbyttet i de ti foregående
år. Kun de kvalitetsmæssigt tilfredsstillende høstudbytter på de jorder, der
er mest repræsentative for det bestemte dyrkningsområde, tages i betragt-
ning.
3. Hektarudbyttet kan for den samme kvbd fastsættes til forskellige niveauer
alt efter:
a) det underområde, den kommune eller del af kommune og
b) den eller de druesorter
de anvendte druer hidrører fra.
4. Hektarudbyttet kan justeres af den pågældende medlemsstat.5. Overskridelse af det i punkt 1 omhandlede udbytte medfører forbud mod
at anvende den ønskede betegnelse for høsten som helhed, medmindre
generelle eller individuelle undtagelser er fastsat af medlemsstaterne på
betingelser, som disse i givet fald fastlægger efter produktionsområderne;
disse betingelser skal navnlig vedrøre anvendelsen af den pågældende vin
eller de pågældende produkter.
J.Analytisk og organoleptisk undersøgelse
1. Producenterne er forpligtet til for de vine, som de anmoder om beteg-
nelsen kvbd for, at lade foretage følgende analytiske og organoleptiske
undersøgelser:
a) den analytiske undersøgelse bør mindst omfatte værdierne af de i
punkt 3 nævnte faktorer, som er karakteristiske for den pågældende
kvbd. Disse faktorers nedre og øvre grænser fastlægges af producent-
medlemsstaten for hver kvbd
b) den organoleptiske undersøgelse omfatter farve, klarhed, lugt og smag.
2. De i punkt 1 nævnte undersøgelser kan ved hjælp af stikprøver gennem-
føres af de i de enkelte medlemsstater udpegede organer, indtil der bliver
fastsat bestemmelser om, hvorledes de skal anvendes systematisk og
generelt.
3. De karakteristiske faktorer, der er omhandlet i punkt 1, litra a), er
følgende:
A. Undersøgelse af vinens reaktion
1. Reaktion over for luft
2. Reaktion over for kulde
B. Mikrobiologisk undersøgelse
3. Reaktionen i termostatrum
4. Vinens og bundfaldets udseende
C. Fysiskog k emiskanalyse
5. Massefylde
6. Alkoholindhold7. Totalt tørstof (konstateret ved massefyldemåling)8. Reducerende sukker9. Saccharose1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 71
▼B
10. Aske
11. Askens alkaliske egenskaber12. Totalt syreindhold
13. Flygtigt syreindhold
14. Bundet syreindhold15. pH
16. Fri svovldioxid
17. Totalt svovldioxid
D. Supplerende analyse
18. Kuldioxid (perlevin og mousserende vin, overtryki bar ved
20 ºC).
K.Mousserende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (mkvbd)
1. Det totale alkoholindhold udtrykt i volumen skal i cuvéerne bestemt til
fremstilling af mkvbd være mindst:
— 9,5 % vol. i vindyrkningszonerne C III
— 9 % vol. i de øvrige vindyrkningszoner.
2. Cuvéer, der er bestemt til fremstilling af visse mkvbd, der er opført på
en liste, der skal opstilles, og som er fremstillet af en enkelt druesort,
skal have et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 8,5 %
vol.
3. Der skal opstilles en liste over de mkvbd, der er omhandlet i punkt 2.
4. Det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen i mkvbd, inklusive alko-
holen i eventuelt tilsat ekspeditionslikør, skal være mindst 10 % vol.
5. Tiragelikør til mkvbd må kun indeholde:
a) saccharose,
b) koncentreret druemost
c) rektificeret koncentreret druemost
d) druemost
e) delvis gæret druemost
f) vin
g) kvbd
egnet til fremstilling af samme mkvbd som den, tiragelikøren tilsættes.
6. Uanset bestemmelserne i punkt 15 i bilag I skal mkvbd, når de opbe-
vares i lukkede beholdere ved en temperatur på 20 ºC, udvise et
overtrykpå mindst 3,5 bar.
Mkvbd i beholdere med et rumindhold på under 25 cl skal dog kun
udvise et overtrykpå mindst 3 bar.
7. Uden at det berører mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne
måtte fastsætte for mkvbd fremstillet på deres område, må det totale
maksimumsindhold af svovldioxid i sådanne mousserende vine ikke
overstige 185 mg/l. De berørte medlemsstater kan, når vejrforholdene
har gjort det nødvendigt i bestemte vindyrkningszoner i Fællesskabet,
for de mkvbd, som er fremstillet på deres område, tillade, at det totale
maksimumsindhold af svovldioxid øges med højst 40 mg/l, forudsat at
de vine, der har været omfattet af en sådan tilladelse, ikke sendes ud af
de pågældende medlemsstater.
8. Varigheden af fremstillingsprocessen for mkvbd, herunder lagring i
fremstillingsvirksomheden, regnet fra det tidspunkt, hvor gæringspro-
cessen med henblikpå fremstilling af mousserende vin begynder, k an
ikke være:
a) under seks måneder, hvis den gæringsproces, der skal gøre vinen
mousserende, foregår i lukkede tanke
b) under ni måneder, hvis den gæringsproces, der skal gøre vinen mous-
serende, foregår i flasker.
9. Varigheden af gæringen med henblikpå at gøre cuvéen mousserende, og
varigheden af cuvéens lagring på bærmen, skal mindst være:
— 90 dage
— 30 dage, hvis gæringen foregår i beholdere med røreanordninger.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 72
▼B
10. For så vidt angår mkvbd af aromatisk type:
a) må disse, medmindre der indrømmes undtagelser, kun fremstilles ved
til sammensætningen af cuvéen at anvende druemost eller delvis
gæret druemost, som kommer fra druesorter, der er opført på en liste,
der skal opstilles, og som skal være anerkendt som egnet til fremstil-
ling af mkvbd i det bestemte dyrkningsområde, hvis navn disse
mkvbd bærer
b) må gæringsprocessen før og efter sammensætningen af cuvéen for at
gøre den mousserende udelukkende styres ved kuldebehandling eller
andre fysiskmetoder
c) er tilsætning af ekspeditionslikør forbudt
d) skal det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen i mkvbd af
aromatisktype uanset punk t 4 være på mindst 6 % vol.
e) skal det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i mkvbd af aroma-
tisktype være på mindst 10 % vol.
f) skal mkvbd af aromatisk type, når de opbevares i lukkede beholdere
ved en temperatur på 20 ºC, uanset punkt 6, første afsnit, udvise et
overtrykpå mindst 3 bar
g) skal varigheden af fremstillingsprocessen for mkvbd af aromatisk
type uanset punkt 8 være på mindst en måned.
11. Reglerne i bilag V, afsnit H, punkt 1-10, finder også anvendelse på
khvbd.
L.Kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder (khvbd) (andre bestem-
melser end de i bilag V, afsnit H, nævnte, som specifikt omhandler
khvbd)
1. De i bilag V, afsnit J, punkt 1, omhandlede produkter og den i punkt 2 i
samme afsnit omhandlede koncentrerede druemost eller delvis gærede
druemost af let tørrede druer, som anvendes til fremstilling af khvbd,
skal hidrøre fra det bestemte dyrkningsområde, hvis navn den pågæl-
dende khvbd har, jf. dog eventuelle undtagelser, som skal fastsættes.
Hvad angår khvbd'erne »Málaga« og »Jerez-Xérès-Sherry«, må den
koncentrerede druemost eller den delvis gærede druemost fra let tørrede
druer, jf. forordningens artikel 44, stk. 11, som omhandlet i bilag V,
afsnit J, punkt 2, der er fremstillet af druesorten Pedro Ximénez, dog
komme fra Montilla-Moriles-området.
2. De i bilag V, afsnit J, punkt 3-6, nævnte processer til fremstilling af
khvbd må kun foregå i det i punkt 1 omhandlede bestemte dyrknings-
område, jf. dog eventuelle undtagelser, som skal fastsættes
Hvad angår khvbd, for hvilke betegnelsen »Porto« er forbeholdt et
produkt fremstillet af druer, der er høstet i det bestemte dyrknings-
område »Douro«, må den videre fremstillings- og lagringsproces dog
foregå enten i ovennævnte bestemte dyrkningsområde eller i Villa
Nova de Gaia-Porto.
3. Uden at det berører mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne
måtte fastsætte for de på deres område fremstillede khvbd:
a) skal det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de produkter,
der er omhandlet i bilag V, afsnit J, punkt 1, og som anvendes til
fremstilling af khvbd, være på mindst 12 % vol. Dog må visse khvbd
på en liste, der skal opstilles, fremstilles af:
i) enten druemost med et naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen
på mindst 10 % vol. for khvbd, der er fremstillet ved tilsætning af
vinbrændevin eller brændevin af presserester af vindruer med op-
rindelsesbetegnelse, som eventuelt hidrører fra samme vinbrug
ii) eller druemost i gæring eller, for så vidt angår andet led nedenfor,
vin med et oprindeligt naturligt alkoholindhold udtrykt i volumen
på mindst:
— 11 % vol. for khvbd, der er fremstillet ved tilsætning af sprit
eller et vindestillat med et virkeligt alkoholindhold udtrykt i
volumen på mindst 70 % vol., eller vinbrændevin
— 10,5 % vol. for vin, der er opført på en liste, der skal opstilles,
fremstillet af most af grønne druer
— 9 % vol. for en khvbd af traditionel og gængs produktion som
udtrykkeligt fastsat i den nationale lovgivning
b) skal en khvbd have et virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen på
mindst 15 % vol. og højst 22 % vol.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 73
▼B
c) skal en khvbd have et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på
mindst 17,5 % vol.
4. Der tillades dog et totalt alkoholindhold udtrykt i volumen på under
17,5 % vol., men mindst 15 % vol. for disse khvbd, der er opført på en
liste, der skal opstilles, hvis et sådant totalt alkoholindhold udtrykt i
volumen udtrykkeligt var tilladt efter den nationale lovgivning, der var
gældende for sådanne produkter inden den 1. januar 1985.
5. De traditionelle særlige betegnelser » οίνος γυλκύς φυσικός «, »vino
dulce natural«, »vino dolce naturale« og »vinho doce natural« er forbe-
hold khvbd:
— fremstillet af en vinhøst, hvoraf mindst 85 % er druesorter, der er
opført på en liste, som skal opstilles
— af most med et naturligt oprindelse sukkerindhold på mindst 212 g/l— fremstillet ved tilsætning af alkohol, destillat eller brændevin som
omhandlet i bilag V, afsnit J, punkt 2, med udelukkelse af alle andre
former for tilsætning.
6. Såfremt det er nødvendigt for de traditionelle produktionsmåder, kan
medlemsstaterne for khvbd, der er fremstillet på deres område,
bestemme, at den traditionelle særlige betegnelse »vin doux naturel« er
forbeholdt khvbd:
— som er fremstillet direkte af de producenter, der har høstet druerne,
på betingelse af, at druerne udelukkende kommer fra høsten af
Muscat, Grenache, Maccabéo eller Malvoisie; dog tillades anven-
delse af høst fra parceller, som inden for en grænse på 10 % af det
samlede antal vinstokke er beplantet med andre druesorter end de
fire ovennævnte
— som højst fremstilles inden for et udbytte pr. ha på 40 hl druemost
som anført i bilag V, afsnit J, punkt 1, første og fjerde led, idet
enhver overskridelse af dette udbytte medfører, at hele høsten mister
retten til betegnelse »vin doux naturel«
— som stammer fra en druemost som anført ovenfor med et naturligt
oprindeligt sukkerindhold på mindst 252 g/l
— som, idet al anden tilsætning er udelukket, er fremstillet ved tilsæt-
ning af vinsprit, der som ren alkohol svarer til mindst 5 % af den
nævnte druemost, der er anvendt, og til højst det laveste af følgende
to forhold:
— 10 % af den mængde af den nævnte druemost, der er anvendt,
eller
— 40 % af det totale alkoholindhold udtrykt i volumen i det ende-
lige produkt, repræsenteret ved summen af det virkelige
alkoholindhold udtrykt i volumen og det potentielle alkoholind-
hold udtrykt i volumen beregnet på grundlag af 1 % vol. ren
alkohol til 17,5 g restsukker/l.
7. Benævnelserne i punkt 5 og 6 må ikke oversættes. Dog:
— kan de ledsages af en forklarende beskrivelse på et sprog, som den
endelige forbruger forstår
— kan betegnelsen »vin doux naturel« for produkter, der er fremstillet i
Grækenland i overensstemmelse med punkt 6, og som omsættes på
denne medlemsstats område, ledsages af betegnelsen » οίνος γλυκύς
φυσικός«.
8. Den særlige traditionelle betegnelse »vino generoso« er forbeholdt tørre
khvbd, der er fremstillet under flor, og
— som er fremstillet af hvide druer af sorterne Palomino de Jerez, Palo-
mino fino, Pedro Ximénez, Verdejo, Zalema og Garrid Fino
— som markedsføres efter gennemsnitlig to års lagring på egetræsfade.
Ved den i første afsnit nævnte fremstilling under flor forstås den biolo-
giske proces, som sker ved den spontane udvikling af et typisk gærflor
på vinens frie overflade efter udgæring, og som giver produktet dets
særlige analytiske og organoleptiske egenskaber.
9. Betegnelsen i punkt 8 må ikke oversættes. Den kan dog ledsages af en
forklarende beskrivelse på et sprog, som den endelige forbruger forstår.
10. Den særlige traditionelle betegnelse »vinho generoso« er forbeholdt
khvbd'erne »Porto«, »Madeira«, »Moscatel de Setúbal« og »Carcavelos«
i forbindelse med den respektive oprindelsesbetegnelse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 74
▼B
11. Den særlige traditionelle betegnelse »vino generoso de licor« er forbe-
holdt khvbd:
— som er fremstillet af den i punkt 8 nævnte »vino generoso« eller af
vin fremstillet under flor, som er egnet til fremstilling af en sådan
»vino generoso«, som er tilsat enten delvis gæret druemost af let
tørrede druer eller koncentreret druemost
— som markedsføres efter gennemsnitlig to års lagring på egetræsfade.
12. Betegnelsen i punkt 11 må ikke oversættes. Den kan dog ledsages af en
forklarende beskrivelse på et sprog, som den endelige forbruger forstår.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 75
▼B
BILAG VII
BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE
AF VISSE ANDRE PRODUKTER END MOUSSERENDE VINE
I dette bilag forstås ved:
—»etikettering«: samtlige betegnelser og andre benævnelser, symboler, illu-
strationer eller mærker, som karakteriserer produktet, og som findes på
samme beholder, herunder lukkeanordningen, eller på beholderens vedhæng.
Visse angivelser, symboler og andre mærker, som skal fastsættes, indgår
ikke i etiketteringen
—»emballage«: beskyttelsesindpakningen, f.eks. papir og alle former for
flaskehylstre, kartoner og kasser, der anvendes ved transport af en eller flere
beholdere og/eller ved præsentation deraf med henblikpå salg til den ende-
lige forbruger.
A.Obligatoriske angivelser
1. Etiketteringen for:
a) bordvin, bordvin med geografiskbetegnelse og k vbd
b) vine med oprindelse i tredjelande bortset fra dem, der er omhandlet i
litra c)
c) hedvin, perlevin og perlevin tilsat kulsyre, der er omhandlet i bilag I,
samt disse vine med oprindelse i tredjelande
skal obligatorisk omfatte angivelse af:
— produktets varebetegnelse
— nominelt volumen
— virkeligt alkoholindhold— partiets nummer i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/396/EØF
af 14. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et
bestemt levnedsmiddelparti(
1).
2. Varebetegnelsen består:
a) for bordvin af udtrykket »bordvin« samt:
— hvis vinen sendes til en anden medlemsstat eller udføres, af navnet
på medlemsstaten, hvis druerne er produceret og forarbejdet til vin
i denne medlemsstat
— af udtrykket »blanding af vin fra forskellige lande i Det Europæ-
iske Fællesskab«, for vin, der er resultatet af en blanding af
produkter med oprindelse i flere medlemsstater
— af udtrykket »vin fremstillet i … af druer fra …« ledsaget af
navnene på de pågældende medlemsstater, for vin, der er forar-
bejdet til vin i en medlemsstat af druer fra en anden medlemsstat
— af udtrykkene »retsina« eller »vino tinto de mezcla«, for visse
bordvine
b) for bordvin med geografiskbetegnelse:
— af udtrykket »bordvin«
— af navnet på den geografiske enhed
— af et af følgende udtrykpå nærmere fastsatte betingelser: »Land-
wein«, »vin de pays«, »indicazione geografica tipica«,
»ονοµασiα κατα παράδοση «, »οίνος τοπικός «, »vino de la
tierra«, »vinho regional«, »regional wine« eller »landwijn«. Hvis
et sådant udtryk anvendes, er angivelsen »bordvin« ikke nødvendig
c) for kvbd:
— af navnet på det bestemte dyrkningsområde
— med forbehold af visse undtagelser, der skal fastlægges:
— af udtrykket »kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsområde«
eller »kvbd«, eller
— af udtrykket »kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsområde«
eller »khvbd«, eller1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 76
(1) EFT L 186 af 30.6.1989, s. 21.▼M4
▼B
▼B
— af udtrykket »kvalitetsperlevin fra et bestemt dyrknings-
område« eller »kpvbd«, eller
— af et særligt traditionelt udtryk, der findes på en liste, der skal
udarbejdes, eller af flere af disse udtryk, når dette er fastsat i
den pågældende medlemsstats bestemmelser
d) for indført vin, af ordet »vin«, der obligatorisksk al ledsages af navnet
på oprindelseslandet og, når den betegnes ved en geografiskangivelse,
af navnet på den pågældende geografiske enhed
e) for hedvin, af benævnelsen »hedvin«
f) for perlevin, af benævnelsen »perlevin«
g) for perlevin tilsat kulsyre, af benævnelsen »perlevin tilsat kulsyre«
h) for de i litra e), f) og g) nævnte vine med oprindelse i tredjelande, af
udtryk, der skal fastlægges.
3. Etiketteringen
a) for bordvin, bordvin med geografiskbetegnelse og k vbd
b) for vine med oprindelse i tredjelande
skal foruden angivelserne i punkt 1 og 2 obligatorisk omfatte angivelse:
— af aftapperens navn eller firmanavn samt kommune og medlemsstat
eller, for beholdere med et nominelt volumen på over 60 liter, af
afsenderens navn eller firmanavn samt kommune og medlemsstat
— for indført vin, af importøren eller, når aftapningen finder sted i
Fællesskabet, af aftapperen.
4. Etiketteringen for hedvin, perlevin, perlevin tilsat kulsyre samt disse vine
med oprindelse i tredjelande suppleres med angivelser, som skal fast-
lægges, svarende til dem, der er omhandlet i punkt 2 og 3.
B.Fakultative angivelser
1. Etiketteringen for produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, kan
suppleres med følgende angivelser på betingelser, der skal fastlægges:
a) for bordvin, bordvin med geografiskbetegnelse og k vbd:
— navn, adresse og stillingsbetegnelse på den eller de personer, der
har deltaget i markedsføringen
— produktets art— en særlig farve efter de bestemmelser, der fastsættes af producent-
medlemsstaten
b) for bordvin med geografiskbetegnelse og k vbd:
— årgangen
— navnet på en eller flere druesorter— en udmærkelse, medalje eller konkurrence— produktets fremstillingsart eller -metode— supplerende traditionelle udtryki overensstemmelse med de
bestemmelser, der er fastsat af producentmedlemsstaten
— navnet på en bedrift— et udtryk, der angiver, at vinen er aftappet:
— på et vinbrug eller
— af en producentsammenslutning eller— på en bedrift, der er beliggende i produktionsområdet eller, for
så vidt angår kvbd, i umiddelbar nærhed af dette
c) for kvbd:
— angivelse af et geografiskområde, der er mindre end det bestemte
dyrkningsområde, i overensstemmelse med bestemmelser, der er
fastsat af producentmedlemsstaten
— angivelse af et geografiskområde, der er større end det bestemte
dyrkningsområde, for at præcisere oprindelsen af en kvbd
— et udtryk, der angiver, at vinen er aftappet i det bestemte dyrk-
ningsområde, såfremt denne angivelse er sædvanlig i det
pågældende bestemte dyrkningsområde
2. Der skal for hedvin, perlevin, perlevin tilsat kulsyre og vin med oprind-
else i tredjelande fastlægges fakultative angivelser, som svarer til
angivelserne i punkt 1.
Dette punkt er ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager bestem-
melser om betegnelsen for disse produkter, indtil de tilsvarende
fællesskabsbestemmelser bliver bragt i anvendelse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 77
▼B
3. For de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter kan etiketteringen
suppleres med andre angivelser.
4. Producentmedlemsstaterne kan gøre visse af de i punkt 1 og 2 nævnte
angivelser obligatoriske, forbyde dem eller begrænse anvendelsen af
dem for vin, der er fremstillet på deres område.
C.Brug af visse specifikke udtryk
1. Betegnelsen:
a) »vin« er forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I,
punkt 10
b) »bordvin« er forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I,
punkt 13.
2.►M4Med forbehold af bestemmelserne vedrørende harmonisering af
lovgivningerne indskrænker punkt 1, litra a), og punkt 3, litra c), dog
ikke medlemsstaternes adgang til at tillade:
— anvendelse af ord så som »vin« og »perlevin« sammen med navnet på
en frugt i sammensatte udtryktil betegnelse af produk ter, der er frem-
stillet ved gæring af andre frugter end druer
— andre sammensatte udtryk, der indeholder ordet »vin«. ◄
3. Betegnelsen:
a) »hedvin« er forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I,
punkt 14, eller i givet fald en definition, som skal fastsættes i overens-
stemmelse med det indledende afsnit i dette bilag
b) »kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder« eller »khvbd« er
forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I, punkt 14,
samt til de specifikke bestemmelser i denne forordning
c) »perlevin« er forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I,
punkt 17, eller i givet fald til en definition, der skal fastsættes i over-
ensstemmelse med det indledende afsnit i dette bilag
d) »kvalitetsperlevin fra et bestemt dyrkningsområde« eller »kpvbd« er
forbeholdt produkter, som svarer til definitionen i bilag I, punkt 17,
samt til særlige bestemmelser i denne forordning
e) »perlevin tilsat kulsyre« er forbeholdt produkter, som svarer til defini-
tionen i bilag I, punkt 18, eller i givet fald til en definition, som skal
fastsættes i overensstemmelse med det indledende afsnit i dette bilag.
4. Anvendes sådanne sammensatte navne som omhandlet i punkt 2, skal
enhver forveksling med produkterne i punkt 1 være udelukket.
D.Sprog, der kan anvendes til etiketteringen
1. Angivelserne på etiketten skal være på et eller flere af Fællesskabets offi-
cielle sprog, så den endelige forbruger uden videre kan forstå alle disse
angivelser.
Angivelsen af:
— navnet på det bestemte dyrkningsområde
— navnet på en anden geografiskenhed
— særlige traditionelle udtrykog traditionelle supplerende udtryk
— navnet på vinbruget eller sammenslutningen samt angivelse af aftap-
ningen
sker dog udelukkende på et af de officielle sprog i den medlemsstat, på
hvis område fremstillingen har fundet sted.
Når der er tale om produkter med oprindelse i Grækenland, kan de i andet
afsnit nævnte angivelser gentages på et eller flere af Fællesskabets offici-
elle sprog.
De i andet afsnit, første og andet led, nævnte angivelser, kan kun ske på
et andet af Fællesskabets officielle sprog, hvis dette sprog i den del af
oprindelsesmedlemsstatens område, hvor det bestemte dyrkningsområde
ligger, sidestilles med det officielle sprog, og såfremt anvendelsen af det
er sædvane i medlemsstaten.
For produkter, der fremstilles og markedsføres på deres område, kan
medlemsstaterne tillade, at de i andet afsnit nævnte angivelser desuden
sker på et andet sprog end et af Fællesskabets officielle sprog, hvis dette
sprog traditionelt og sædvanligvis anvendes i den pågældende medlems-
stat eller på en del af dens område.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 78
▼B
Producentmedlemsstaterne kan desuden for deres produkter tillade, at
angivelserne i andet afsnit sker på et andet sprog, hvis dette sprog
sædvanligvis anvendes til disse angivelser.
2. Der kan fastsættes yderligere undtagelser fra punkt 1.
E.Koder
Efter regler, der skal fastlægges, anvendes en kode:
— i etiketteringen for et produkt, der er omhandlet i afsnit A, punkt 1, men
ikke er omfattet af det følgende led, til at give oplysninger, som helt eller
delvis vedrører navnet på et bestemt dyrkningsområde, og som er andre
angivelser end de angivelser, der må anvendes til det pågældende
produkt. Medlemsstaterne kan dog for deres område fastsætte andre
egnede foranstaltninger for at udelukke forveksling med det pågældendebestemte dyrkningsområde
— i etiketteringen for bordvin, der er omhandlet i afsnit A, punkt 2, litra a),
andet og tredje led, til at angive aftapperens eller afsenderens hoved-
kontor og eventuelt aftapnings- eller forsendelsesstedet.
Efter regler, som skal fastlægges, kan der i etiketteringen for de produkter,
der er omfattet af dette bilag, anvendes en kode for de i afsnit A, punkt 3,
omhandlede angivelser, såfremt den medlemsstat, på hvis område disse
produkter er aftappet, har tilladt det. Denne tilladelse er betinget af, at der
på etiketten findes en angivelse, skrevet fuldt ud, af navn eller forretnings-
sted for en person eller en sammenslutning af personer, som ikke er
aftapperen, og som deltager i omsætningen, samt den kommune eller del af
en kommune, hvor denne person eller denne sammenslutning har sit hjem-
sted.
F.Mærker
1. Når beskrivelsen, præsentationen og reklamen for de produkter, der er
omfattet af denne forordning, ledsages af mærker, må disse ikke inde-
holde ord, dele af ord, symboler eller illustrationer:
a) som kan skabe forveksling eller vildlede de personer, de henvender sig
til, jf. forordningens artikel 48, eller
b) som:
— af de personer, de henvender sig til, helt eller delvis kan forveksles
med betegnelsen af en bordvin, en hedvin, en perlevin, en perlevin
tilsat kulsyre, en kvbd eller en indført vin, hvis betegnelse er
omfattet af fællesskabsbestemmelser, eller med betegnelsen af et
andet produkt, som er omfattet af dette bilag, eller
— er identiske med betegnelsen af et sådant produkt, uden at de
produkter, der anvendes til fremstillingen af de endelige produkter,
som er omhandlet i det foregående, har ret til en sådan betegnelse
eller præsentation.
I forbindelse med beskrivelsen af en bordvin, en hedvin, en perlevin, en
perlevin tilsat kulsyre, en kvbd eller en indført vin må der i øvrigt ikke i
etiketteringen anvendes mærker, hvori der indgår ord, dele af ord, tegn
eller illustrationer, der:
a) for så vidt angår:
— bordvin, hedvin, perlevin og perlevin tilsat kulsyre, indeholder
navnet på en kvbd
— kvbd, indeholder navnet på en bordvin
— indførte vine, indeholder navnet på en bordvin eller en kvbd
b) for så vidt angår bordvine med en geografiskbetegnelse, k vbd eller
indførte vine, indeholder urigtige angivelser, navnlig med hensyn til
den geografiske oprindelse, druesorten, årgangen eller udtryk, som
vedrører vin af en bedre kvalitet
c) for så vidt angår andre bordvine end dem, der er omhandlet i litra b),
hedvine, perlevine og perlevine tilsat kulsryre, indeholder angivelser
af en geografiskoprindelse, en druesort, en årgang eller udtryk , som
vedrører vin af en bedre kvalitet
d) for så vidt angår indførte vine, kan forveksles med en karakteristisk
beskrivelse af en bordvin, en hedvin, en perlevin, en perlevin tilsat
kulsyre, en kvbd eller en indført vin med en geografisk betegnelse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 79
▼B
2. Uanset punkt 1, første afsnit, litra b), kan indehaveren af et varemærke,
der er registreret for en vin eller en druemost, og som er identisk
— med navnet på en geografiskenhed, der er mindre end et bestemt
dyrkningsområde, hvis navnet benyttes som betegnelse for en kvbd,
eller
— med navnet på en geografiskenhed, der anvendes til at betegne en
bordvin med en geografiskbetegnelse, eller
— ned navnet på en indført vin med en geografiskbetegnelse,
fortsat anvende dette varemærke indtil den 31. december 2002, selv om
han ikke har ret til at anvende dette navn i medfør af punkt 1, første
afsnit, på betingelse af, at det pågældende varemærke
a) er registreret senest den 31. december 1985 af den kompetente
myndighed i en medlemsstat i henhold til gældende ret på tidspunktet
for denne registrering, og
b) faktisk har været benyttet uafbrudt siden registreringen indtil den
31. december 1986 eller, hvis registreringen fandt sted inden den
1. januar 1984, i det mindste siden denne dato.
Desuden kan indehaveren af et almindeligt kendt mærke, der er registreret
for en vin eller en druemost, og som indeholder ord, som er identiske
med navnet på et bestemt dyrkningsområde eller med navnet på en
geografiskenhed, der er mindre end et bestemt dyrk ningsområde, selv
om han efter punkt 1 ikke har ret til at anvende dette navn, fortsat
anvende dette mærke, hvis det svarer til den oprindelige indehavers iden-
titet eller til identiteten af den person, der oprindelig har lagt navn til det
pågældende produkt, forudsat af mærket blev registreret mindst 25 år
inden producentmedlemsstatens officielle anerkendelse af det pågældende
geografiske navn i overensstemmelse med de fællesskabsbestemmelser,
der vedrører kvbd, og forudsat at mærket faktisk er blevet anvendt
uafbrudt siden.
Mærker, der opfylder betingelserne i første og andet afsnit, må ikke
hindre brugen af navne på geografiske enheder, når navnene anvendes til
betegnelse af en kvbd eller en bordvin.
3. Rådet træffer inden den 31. december 2002 med kvalificeret flertal og på
forslag af Kommissionen afgørelse om en eventuel forlængelse af denne
frist, jf. punkt 2, første afsnit.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommisisonen de varemærker, der er omtalt i
punkt 2, efterhånden som de får kendskab til dem.
Kommissionen giver meddelelse herom til de kompetente instanser i
medlemsstaterne, som har til opgave at føre kontrol med overholdelsen
af fællesskabsbestemmelserne inden for vinsektoren.
G.Markedsføring, kontrol og beskyttelse
1. Beholdere med et nominalt volumen på 60 liter eller derunder skal være
etiketteret fra det tidspunkt, hvor produktet markedsføres. Etiketteringen
skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning;
det samme gælder for beholdere med et volumen på over 60 liter, når de
etiketteres.
2. Der kan fastsættes undtagelser fra punkt 1.3. Den enkelte medlemsstat sikrer kontrol med og beskyttelse af kvbd og
bordvin med en geografiskbetegnelse, der mark edsføres i henhold til
denne forordning.
4. Vine, der importeres til direkte konsum, og som er beskrevet ved hjælp af
en geografisk betegnelse, kan, for så vidt angår markedsføringen i Fælles-
skabet, forudsat gensidighed omfattes af ordningen med kontrol og
beskyttelse i punkt 3.
Iværksættelsen af første afsnit sker ved aftaler med de berørte tredjelande,
som forhandles og indgås efter proceduren i traktatens artikel 133.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 80
▼B
BILAG VIII
BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE
AF MOUSSERENDE VIN
A.Definitioner
1. I dette bilag fastsættes de almindelige regler for betegnelse og præsenta-
tion af:
a) mousserende vin, defineret i bilag I, punkt 15, og fremstillet i Fælles-
skabet
b) mousserende vin, tilsat kulsyre, defineret i bilag I, punkt 16, og med
oprindelse i Fællesskabet
c) mousserende vin, defineret i overensstemmelse med denne forordning
efter proceduren i artikel 75 og med oprindelse i tredjeland
d) mousserende vin tilsat kulsyre, defineret i overensstemmelse med
denne forordning efter proceduren i artikel 75 og med oprindelse i
tredjelande.
De i første afsnit, litra a), omhandlede mousserende vine omfatter:
— mousserende vine som omhandlet i bilag V, afsnit H
— mousserende kvalitetsvine som omhandlet i bilag V, afsnit I, og— mousserende kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (»mkvbd«),
som omhandlet i bilag VI, afsnit K.
2. I dette bilag forstås ved:
—»etikettering«: samtlige benævnelser, symboler, illustrationer eller
mærker eller enhver anden betegnelse, der kendetegner produktet, og
som findes på samme beholder, herunder lukkeanordningen, samt på
beholderens vedhæng og flaskehalsens beklædning
—»emballage«: beskyttelsesindpakningen, f.eks. papir og alle former for
flaskehylstre, kartoner og kasser, der anvendes ved transport af en
eller flere beholdere og/eller ved præsentation deraf med henblikpå
salg til den endelige forbruger
—»producent « af et af de i punkt 1 nævnte produkter: den fysiske eller
juridiske person eller den sammenslutning af sådanne personer, som
foretager fremstillingen eller for egen regning lader denne foretage
—»fremstilling«: forarbejdning af friske druer, druemost og vin til et af
de i punkt 1 nævnte produkter.
B.Obligatoriske angivelser
1. For de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter skal betegnelsen på
etiketten omfatte angivelsen af:
a) en benævnelse, som angiver salgsbetegnelsen, i overensstemmelse
med afsnit D, punkt 2
b) produktets nominelle volumen
c) en angivelse af produkttypen, i overensstemmelse med afsnit D,
punkt 3
d) det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen ifølge bestemmelser,
der skal fastsættes
2. For de i afsnit A, punkt 1, litra a) og b), omhandlede produkter skal
etiketteringen ud over de i punkt 1 omhandlede angivelser omfatte:
— navn eller firmanavn på producenten eller på en forhandler, der er
etableret i Fællesskabet, og
— navnet på den kommune eller del af kommune og den medlemsstat,
hvor ovennævnte person har sit hjemsted i overensstemmelse med
afsnit D, punkt 4 og 5.
Producentmedlemsstaterne kan dog kræve, at producentens navn eller
firmanavn skrives helt ud.
Hvis producentens navn eller firmanavn er angivet på etiketten, og vinen
er fremstillet i en anden kommune eller del af kommune eller i en anden
medlemsstat end den i første afsnit, andet led, omhandlede, suppleres de
hér omhandlede angivelser med navnet på nævnte kommune eller del af
kommune og, dersom fremstillingen har fundet sted i en anden medlems-
stat, med navnet på denne.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 81
▼B
3. For de i afsnit A, punkt 1, litra c) og d), omhandlede produkter skal
etiketteringen ud over de i punkt 1 omhandlede angivelser omfatte angi-
velse af:
a) navn eller firmanavn på importøren, samt på den kommune og den
medlemsstat, hvor denne har sit hjemsted
b) navn eller firmanavn på producenten, samt navnet på den kommune
og det tredjeland, hvor denne har sit hjemsted, i overensstemmelse
med afsnit D, punkt 4 og 5.
4. Etiketteringen skal omfatte supplerende angivelser i følgende tilfælde:
— for produkter, der er fremstillet på basis af vine med oprindelse i tred-
jelande, som omhandlet i bilag I, punkt 15, sjette led, skal det af
etiketteringen fremgå, at produktet er fremstillet på basis af importe-
rede vine med angivelse af det tredjeland, hvori den vin, der
anvendtes til fremstilling af cuvéen, har sin oprindelse
— for mkvbd angives på etiketten navnet på det bestemte dyrknings-
område, hvor de til fremstillingen af produktet anvendte druer er
høstet
— for de mousserende kvalitetsvine af aromatisk type, som er omhandlet
i bilag VI, afsnit K, punkt 10, skal etiketteringen omfatte enten en
angivelse af navnet på den druesort, de hidrører fra, eller benævnelsen
»fremstillet af druer af aromatiske sorter«.
C.Fakultative angivelser
1. For de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter kan der i etiketteringen
tilføjes andre angivelser, såfremt:
— de ikke vil kunne vildlede de personer, til hvem de er rettet, navnlig
med hensyn til de i afsnit B omhandlede obligatoriske angivelser og
de i afsnit E omhandlede valgfrie angivelser
— bestemmelserne i afsnit E i givet fald overholdes.
2. De instanser, der er kompetent til at foretage overvågning og kontrol med
hensyn til mousserende vin, kan, under overholdelse af de almindelige
procedureregler, der er fastsat i hver medlemsstat, kræve, at producenten
eller forhandleren som omhandlet i afsnit B, punkt 2, første afsnit, første
led, fører bevis for, at de angivelser, som vedrører art, identificering,
kvalitet, sammensætning, oprindelse eller herkomst af det pågældende
produkt eller af de produkter, der er anvendt til dets fremstilling, er
korrekte.
Når denne anmodning hidrører:
— fra den kompetente instans i den medlemsstat, hvor producenten eller
forhandleren er etableret, kræves beviset direkte hos vedkommende af
denne instans
— fra den kompetente instans i en anden medlemsstat, giver denne den
kompetente instans i det land, hvor producenten eller sælgeren er
etableret, som led i deres direkte samarbejde alle nødvendige oplys-
ninger, der gør det muligt for sidstnævnte instans at kræve det
pågældende bevis; den anmodende instans underrettes om opfølg-
ningen af dens anmodning.
Konstaterer de kompetente instanser, at der ikke er fremlagt tilstrækkeligt
bevis, betragtes de pågældende angivelser som ikke værende i overens-
stemmelse med denne forordning.
D.Bestemmelser vedrørende obligatoriske angivelser
1. De i afsnit B omhandlede angivelser skal:
— samles i samme synsfelt på beholderen og
— anføres med tydelige og letlæselige bogstaver, der ikke kan slettes, og
som er tilstrækkelig store til, at de fremtræder klart på den baggrund,
hvorpå de er trykt, således at de betydeligt kan skelnes fra alle øvrige
påskrifter og tegninger.
Obligatoriske angivelser vedrørende importøren kan imidlertid være
anbragt uden for det synsfelt, hvor de øvrige obligatoriske angivelser
findes.
2. Angivelse af salgsbetegnelsen som omhandlet i afsnit B, punkt 1, litra a),
sker ved hjælp af en af følgende benævnelser:
a) for en mousserende vin som omhandlet i bilag V, afsnit H, »mousse-
rende vin«1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 82
▼B
b) for en mousserende kvalitetsvin som omhandlet i bilag V, afsnit I,
bortset fra den i litra d), i nærværende stykke omhandlede, »mousse-
rende kvalitetsvin« eller »Sekt«
c) for en mkvbd som omhandlet i bilag V, afsnit K:
— »mousserende kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsområde« eller
»mkvbd« eller »Sekt bestimmter Anbaugebiete« eller »Sekt b.A.«,
eller
— en traditionel særlig benævnelse, valgt blandt de i bilag VII,
afsnit A, punkt 2, litra c), andet led, fjerde underled, omhandlede,
af den medlemsstat, hvor fremstillingen har fundet sted, og som
findes på en liste, der skal fastsættes, eller
— et af de navne på bestemte dyrkningsområder for mkvbd, der er
dannet ved anvendelse af undtagelsen i bilag VII, afsnit A,
punkt 2, litra c), andet led, eller
— to af disse benævnelser anvendt samtidig.
Medlemsstaterne kan dog foreskrive, at for visse mkvbd, der er frem-
stillet på deres område, skal visse af de i første afsnit nævnte udtryk
anvendes enten alene eller samtidig
d) for en mousserende kvalitetsvin af aromatisk type som omhandlet i
bilag V, afsnit I, punkt 3, »aromatisk mousserende kvalitetsvin«
e) for en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland
— »mousserende vin«
eller
— »mousserende kvalitetsvin« eller »Sekt«, når de for fremstilingen
heraf fastsatte betingelser er blevet anerkendt som svarende til
dem, der er omhandlet i bilag V, afsnit I.
For disse mousserende vine skal salgsbetegnelsen være ledsaget af en
henvisning til det tredjeland, hvor de anvendte druer er høstet,
omdannet til vin og forarbejdet til mousserende vin. Når de produkter,
der er anvendt til fremstilling af den mousserende vin, er frembragt i
et andet land end det, hvor fremstillingen fandt sted, skal fremstil-
lingslandet i henhold til afsnit B, punkt 3, klart fremgå af de samlede
angivelser på etiketten
f) for en mousserende vin tilsat kulsyre, med oprindelse i Fællesskabet
eller et tredjeland, »mousserende vin tilsat kulsyre«. Når det ikke af
det sprog, der er anvendt ved denne angivelse, fremgår, at der er tilsat
kuldioxid, tilføjes på etiketten ordene: »fremstillet ved tilsætning af
kuldioxid« i overensstemmelse med bestemmelser, der skal nærmere
fastsættes.
3. Angivelse af en benævnelse vedrørende produkttypen bestemt efter
indholdet af restsukker som omhandlet i afsnit B, punkt 1, litra c), sker
ved hjælp af en af følgende benævnelser, som er forståelig i den
medlemsstat eller det tredjeland, hvor produktet udbydes til direkte
konsum:
— »brut nature«, »naturherb«, »bruto natural«, »pas dosé«, »dosage
zéro« eller »dosaggio zero«: når restsukkerindholdet er under 3 g/l;
disse benævnelser kan kun anvendes for produkter, som ikke er tilsat
sukker efter udviklingen af de mousserende egenskaber
— »extra brut«, »extra herb« eller »extra bruto«: når restsukkerindholdet
udgør mellem 0 og 6 g/l
— »brut«, »herb« eller »bruto«: når restsukkerindholdet udgør mindre
end 15 g/l
— »extra dry«, »extra trocken« eller »extra seco«: når restsukkerind-
holdet udgør mellem 12 og 20 g/l
— »sec«, »trocken«, »secco« eller »asciutto«, »dry«, »tør«, » ξηρός«,
»seco«, »torr« eller »kuiva«: når restsukkerindholdet udgør mellem
17 og 35 g/l
— »demi-sec«, »halbtrocken«, »abboccato«, »medium dry«, »halvtør«,
»ηµί ξηρος «, »semi seco«, »meio seco«, »halvtorr« eller »puoli-
kuiva«: når restsukkerindholdet udgør mellem 33 og 50 g/l
— »doux«, »mild«, »dolce«, »sweet«, »sød«, » γλυκύς«, »dulce«,
»doce«, »söt« eller »makea«: når restsukkerindholdet udgør mere end
50 g/l.
Såfremt produktets indhold af restsukker gør det muligt at anføre to af de
i første afsnit omhandlede benævnelser, må producenten eller importøren
kun anvende én af disse efter eget valg.
For så vidt angår mousserende kvalitetsvin af aromatisk type som
omhandlet i bilag V, afsnit I, punkt 3, og mkvbd af aromatisk type som
omhandlet i bilag VI, afsnit K, punkt 10, kan den i første afsnit omhand-1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 83
▼B
lede benævnelse for produkttypen uanset afsnit B, punkt 1, litra c),
erstattes med en angivelse af restsukkerindholdet i g/l som bestemt ved
analyse.
Ved angivelse af produkttypen som bestemt ud fra restsukkerindholdet
må der på etiketten kun anføres de angivelser, der er omhandlet i første
og tredje afsnit.
4. Producentens navn eller firmanavn samt navnet på den kommune eller del
af kommune og den stat, hvor producenten har sit hovedsæde, skal
angives på en af følgende måder:
— enten skrevet helt ud
— eller, for så vidt angår produkter, der er fremstillet i Fællesskabet, ved
hjælp af en kode, for så vidt navnet eller firmanavnet på den person
eller sammenslutning af personer, der ud over producenten har
medvirket ved produktets omsætning, samt den kommune eller del af
kommune og medlemsstat, hvor denne person eller sammenslutning
har hjemsted, er skrevet helt ud.
5. Såfremt navnet på en kommune eller del af kommune er angivet på
etiketten, enten for at angive hjemstedet for producenten eller en anden
person, der har medvirket ved produktets omsætning, eller for at præci-
sere fremstillingsstedet, og denne angivelse omfatter navnet på et
bestemt dyrkningsområde, som omhandlet i bilag VI, afsnit A, og som
er et andet end det, der kan anvendes for at betegne det pågældende
produkt, angives dette navn ved hjælp af en kode.
Medlemsstaterne kan dog med henblik på betegnelsen af produkter, der
fremstilles på deres område, foreskrive andre passende foranstaltninger,
navnlig med hensyn til bogstavernes størrelse i denne angivelse, for at
sikre, at der ikke kan herske tvivl om vinens geografiske oprindelse.
6. Gennemførelsesbestemmelserne kan indeholde regler for angivelse af
fremstillingsmåde.
E.Anvendelse af visse særlige udtryk
1. Navnet på en anden geografiskenhed end et bestemt dyrk ningsområde,
som er mindre end en medlemsstat eller et tredjeland, må kun anvendes
til at supplere betegnelsen for:
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin, for hvilken der i medfør af gennem-
førelsesbestemmelserne gives tilladelse til at anvende navnet på en
sådan geografiskenhed, eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene for en mousserende
kvalitetsvin, der bærer navnet på en geografisk enhed som
omhandlet i bilag V, afsnit I.
Det er kun tilladt at anvende denne angivelse, såfremt:
a) den opfylder bestemmelserne i den medlemsstat eller i det tredjeland,
hvor fremstillingen af den mousserende vin har fundet sted
b) den pågældende geografiske enhed er nøjagtigt afgrænset
c) alle de druer, der er anvendt til fremstillingen af produktet, stammer
fra denne geografiske enhed, idet der dog her ses bort fra de
produkter, der er indeholdt i tirage- eller ekspeditionslikøren
d) for så vidt angår en mkvbd, den geografiske enhed ligger inden for
det bestemte område, hvis navn vinen bærer
e) for så vidt angår mousserende kvalitetsvine, navnet på den geogra-
fiske enhed ikke er bestemt til betegnelse for en mkvbd.
Uanset andet afsnit, litra c), kan medlemsstaterne give tilladelse til at
angive navnet på en geografiskenhed, der er mindre end et bestemt
dyrkningsområde, for at supplere betegnelsen for en mkvbd, hvis mindst
85 % af de til fremstillingen anvendte druer er høstet i den pågældende
enhed.
2. Navnet på en druesort kan kun anvendes til at supplere betegnelsen for
et af de produkter, der er omhandlet i afsnit A, punkt 1,
— litra a),
eller
— litra c), såfremt produktionskravene anses for at svare til kravene i
bilag V, afsnit I, eller i bilag VI, afsnit K.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 84
▼B
Angivelse af navnet på en druesort eller af et synonym for dette navn er
kun tilladt, såfremt:
a) dyrkningen af denne sort og anvendelsen af de derfra stammende
produkter sker i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser
eller bestemmelserne i det tredjeland, hvor de anvendte druer er
høstet
b) denne sort er opført på en liste, der skal fastlægges af den medlems-
stat, hvorfra de produkter, der er anvendt ved sammensætningen af
cuvéen, stammer; for så vidt angår mkvbd, opstilles denne liste i
overensstemmelse med bilag VI, afsnit B, punkt 1, eller afsnit K,
punkt 10, litra a)
c) navnet på denne sort ikke kan give anledning til forveksling med
navnet på et bestemt produktionsområde eller en geografisk enhed,
der anvendes til betegnelse af en anden vin, der er fremstillet i
Fællesskabet eller importeret
d) navnet på denne sort ikke gentages i det samme udtryk, medmindre
der findes flere sorter med det samme navn, og dette navn findes på
en liste, som producentmedlemsstaten skal opstille. Denne liste
meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater
derom
e) produktet fuldt ud stammer fra druer af den pågældende sort, idet der
ses bort fra de produkter, der er indeholdt i tirage- og ekspeditions-
likøren, og hvis sorten er afgørende for det pågældende produkts
karakter
f) varigheden af fremstillingsprocessen, inklusive lagringen i produkti-
onsvirksomheden, regnet fra gæringen med henblik på at gøre
cuvéen mousserende ikke har været under 90 dage, og såfremt varig-
heden af gæringen med henblikpå at gøre cuvéen mousserende og
varigheden af cuvéens lagring på bærmen har været:
— mindst 60 dage
— mindst 30 dage, hvis gæringen har fundet sted i beholdere med
omrøringsanordning.
Denne bestemmelse gælder ikke for mousserende vin af aromatisk
type som omhandlet i bilag V, afsnit I, punkt 3, eller i bilag VI,
afsnit K, punkt 10.
Uanset andet afsnit kan de producerende medlemsstater:
— give tilladelse til angivelse af navnet på en druesort, såfremt
mindst 85 % af af de til fremstillingen anvendte druer stammer
fra den pågældende sort, idet der ses bort fra de produkter, der
er indeholdt i tirage- eller ekspeditionslikøren, og hvis sorten er
afgørende for det pågældende produkts karakter
— give tilladelse til angivelse af navnene på to eller tre druesorter,
når reglerne i producentmedlemsstaten foreskriver dette, og
såfremt alle de druer, som er anvendt til fremstillingen af dette
produkt, stammer fra disse sorter, idet der ses bort fra de
produkter, der er indeholdt i tirage- eller ekspeditionslikøren, og
hvis blandingen af disse sorter er afgørende for det pågældende
produkts karakter
— begrænse tilladelsen til angivelsen af visse navne på druesorter,
der er omhandlet i andet afsnit.
3. Angivelse af benævnelse »gæring på flaske« må kun anvendes som
betegnelse for:
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin
eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene i bilag V, afsnit I, eller i
bilag VI, afsnit K.
Anvendelse af den i første afsnit nævnte benævnelse er kun tilladt,
såfremt:
a) det fremstillede produkt er gjort mousserende ved anden alkoholiske
gæring på flaske
b) varigheden af fremstillingsprocessen, herunder lagring i produktions-
virksomheden, fra det tidspunkt, hvor vinen er hensat til gæring med
henblik på at gøre den mousserende, ikke har været kortere end ni
måneder1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 85
▼B
c) varigheden af gæringen med henblikpå at gøre cuvéen mousserende
og varigheden af cuvéens lagring på bærmen har været mindst 90
dage
d) det fremstillede produkt er skilt fra bærmen ved filtrerering efter
omtapning eller ved degorgering.
4. Benævnelserne »gæring på flaske efter den traditionelle metode« eller
»traditionel metode« eller »klassisk metode« eller »klassisk traditionel
metode« samt oversatte benævnelser for disse udtryk kan kun anvendes
som betegnelse for
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin
eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene i bilag V, punkt I, eller i
bilag VI, afsnit K.
Anvendelse af en af de i første afsnit omhandlede benævnelser er kun
tilladt, såfremt det fremstillede produkt:
a) er gjort mousserende ved anden alkoholiske gæring på flaske
b) i mindst ni måneder uden afbrydelse er forblevet i kontakt med
bærmen og har befundet sig i samme virksomheds anlæg fra cuvéens
fremstilling
c) er skilt fra bærmen ved degorgering.
5. En benævnelse vedrørende en fremstillingsproces, der indeholder navnet
på et bestemt dyrkningsområde eller en anden geografisk enhed eller et
udtryk afledt heraf, kan kun anvendes som betegnelse for:
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin
eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene i bilag V, punkt 1, eller i
bilag VI, afsnit K.
Denne benævnelse er kun tilladt som betegnelse for et produkt, der har
ret til en geografiskangivelse som omhandlet i første afsnit.
6. Med hensyn til mkvbd, som opfylder de i punkt 4, andet afsnit, fastsatte
betingelser, forbeholdes benævnelserne:
a) »Winzersekt« for mkvbd fremstillet i Tyskland og »Hausersekt« for
mkvbd fremstillet i Østrig, for så vidt:
— de er fremstillet af druer, der er høstet i dén bedrift, herunder
producentsammenslutninger, hvor producenten i henhold til
afsnit D, punkt 4, foretager vinfremstillingen af druer bestemt til
fremstilling af mkvbd
— de markedsføres af den i første led omhandlede producent og
frembydes med etiketten, hvorpå bedriftens navn, druesorten og
årgangen er anført.
I gennemførelsesbestemmelserne kan der fastsættes yderligere betin-
gelser for anvendelsen af benævnelsen »Winzersekt« og for
anvendelsen af tilsvarende benævnelser på andre fællesskabssprog.
Efter samme fremgangsmåde kan en medlemsstat få tilladelse til at
indføre særlige og navnlig mere restriktive bestemmelser.
De benævnelser, der er omhandlet i de foregående afsnit, må kun
anvendes på originalsproget
b) »crémant« for mkvbd:
— som den medlemsstat, hvor fremstillingen finder sted, tildeler
denne benævnelse, idet benævnelsen er forbundet med det
bestemte dyrkningsområde
— som er fremstillet af most, der er opnået ved presning af druer —
hele druer, når det drejer sig om hvide mkvbd — dog højst 100 l
for 150 kg høstede druer
— med et maksimalt indhold af svovldioxid på 150 mg/l— med et sukkerindhold på under 50 g/l,
og
— som er fremstillet under overholdelse af de eventuelle særlige
supplerende regler, som den medlemsstat, hvor fremstillingen
har fundet sted, har fastsat for deres fremstilling og betegnelse.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 86
▼B
Uanset første led kan producenter af mkvbd, som den pågældende
medlemsstat ikke har tildelt betegnelsen »crémant« i henhold til
nævnte bestemmelse, fortsat anvende denne betegnelse på betingelse
af, at de traditionelt har anvendt den i mindst ti år inden den 1. juli
1996.
Den pågældende medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om de
tilfælde, hvor den har anvendt denne undtagelse.
7. Årgangen kan kun angives for at supplere betegnelsen for:
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin
eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene i bilag V, afsnit I, eller i
bilag VI, afsnit K.
Angivelse af årgangen er kun tilladt, såfremt mindst 85 % af de til frem-
stillingen anvendte druer er høstet i det pågældende år, idet der ses bort
fra de produkter, der er indeholdt i tirage- og ekspeditionslikøren.
Medlemsstaterne kan dog for de på deres område fremstillede mkvbd
foreskrive, at årgangen kun må angives, hvis produktet udelukkende er
fremstillet af druer høstet i løbet af det pågældende år, idet der ses bort
fra de produkter, der er indeholdt i tirage- eller ekspeditionslikøren.
8. Angivelse af et oplynsing vedrørende bedre kvalitet er kun tilladt for:
— en mkvbd
— en mousserende kvalitetsvin
eller
— en mousserende vin med oprindelse i et tredjeland, såfremt produkti-
onskravene anses for at svare til kravene i bilag V, afsnit I, eller i
bilag VI, afsnit K.
9. Angivelse af en medlemsstat eller af et tredjeland ved hjælp af landets
navn eller af et deraf afledt adjektiv, kombineret med angivelse af den i
afsnit D, punkt 2, omhandlede salgsbetegnelse må kun ske, såfremt
produktet udelukkende hidrører fra druer, som er høstet og forarbejdet i
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor produktet er fremstillet.
10. Betegnelsen for et i afsnit A, punkt 1, omhandlet produkt må kun
suppleres med en oplysning eller et symbol, der henviser til en medalje
eller præmie, der er opnået ved deltagelse i en konkurrence, eller en
anden udmærkelse, dersom de er tildelt en bestemt mængde af det
pågældende produkt af et officielt eller et i denne henseende officielt
anerkendt organ.
11. Angivelserne »Premium« eller »Réserve« må kun anvendes til supple-
ring af:
— betegnelsen »mousserende kvalitetsvin«
eller
— en af de i afsnit D, punkt 2, litra c), nævnte angivelser.
Angivelsen »Réserve« kan eventuelt suppleres med en supplerende tilfø-
jelse på betingelser, der fastlægges af producentmedlemsstaten.
12. Følgende kan om nødvendigt fastsættes i gennemførelsesbestemmel-
serne:
a) betingelserne for anvendelse:
— af den i punkt 8 omhandlede angivelse
— af andre betegnelser vedrørende en fremstillingsproces end de i
punkt 3 til 6 omhandlede
— af betegnelser vedrørende særlige egenskaber ved de druesorter,
som det pågældende produkt stammer fra
b) en liste over de i litra a) omhandlede angivelser og betegnelser.
F.Sprog, som kan anvendes i etiketteringen
Angivelserne i:
— afsnit B anføres på et eller flere officielle fællesskabssprog, således at
den endelige forbruger let kan forstå disse angivelser
— afsnit C anføres på et eller flere officielle fællesskabssprog.
For produkter, som bringes i omsætning på medlemsstaternes område, kan
disse give tilladelse til, at angivelserne desuden anføres på et andet sprog1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 87
▼B
end et officielt fællesskabssprog, når anvendelsen af dette sprog er traditi-
onel og sædvanlig i den pågældende medlemsstat eller på en del af dennes
område.
Dog gælder følgende:
a) for mkvbd eller mousserende kvalitetsvin anføres
— navnet på det bestemte dyrkningsområde som omhandlet i afsnit B,
punkt 4, andet led
— navnet på en anden geografiskenhed som omhandlet i afsnit E,
punkt 1
udelukkende på det officielle sprog i den medlemsstat, på hvis område
fremstillingen har fundet sted; for så vidt angår de af de ovennævnte
produkter, der er fremstillet i Grækenland, kan disse angivelser gentages
på et eller flere andre officielle fællesskabssprog
b) for produkter med oprindelse i tredjeland:
— er anvendelsen af et officielt sprog i det tredjeland, hvor fremstil-
lingen har fundet sted, tilladt, såfremt de i afsnit B, punkt 1, nævnte
angivelser desuden anføres på et officielt fællesskabssprog
— kan oversættelsen til et officielt fællesskabssprog af visse af de i
afsnit C nævnte angivelser fastlægges ved gennemførelsesbestemmel-
serne
c) for produkter, der har oprindelse i Fællesskabet, og som er bestemt for
eksport, kan de i afsnit B, punkt 1, omhandlede angivelser på et officielt
fællesskabssprog gentages på et andet sprog.
G.Præsentation
1. De i afsnit A, punkt 1, nævnte produkter må kun opbevares med henblik
på salg eller bringes i omsætning i glasflasker, som
a) er lukket ved hjælp af:
— en champagnerprop af kork eller andre materialer, som det er
tilladt at bringe i berøring med levnedsmidler, holdt på plads med
en fastholdelsesanordning og eventuelt dækket med en skive og
forsynet med en folie, som dækker hele proppen og helt eller
delvis flaskehalsen
— en anden passende lukkeanordning, når det drejer sig om flasker
med et nominelt indhold på højst 0,20 liter, og
b) er forsynet med etikettering i overensstemmelse med denne forord-
ning.
Den i første afsnit, litra a), første og andet led, nævnte lukkeanordning
må ikke være forsynet med en kapsel eller en folie, som er fremstillet
på grundlag af bly.
For de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter, der fremstilles ved
eftergæring på flaske, jf. afsnit E, punkt 3 og 4, kan der dog for mousse-
rende vin, der endnu er under fremstilling, og som er lukket med en
midlertidig prop og ikke etiketteret
a) fastsættes undtagelser af produktionsmedlemsstaten, såfremt den
pågældende vin:
— er bestemt til at blive mkvbd
— kun handles mellem producenter inden for det pågældende
bestemte dyrkningsområde
— er forsynet med et ledsagedokument
og
— underkastes særlige kontrolforanstaltninger
b) indrømmes undtagelser indtil den 31. december 2001 til producenter
af mousserende kvalitetsvin, der udtrykkelig har tilladelse fra den
pågældende medlemsstat, og som overholder de betingelser, medlems-
staten har fastsat navnlig med hensyn til kontrol.
Inden den 30. juni 2000 forelægger de pågældende medlemsstater
Kommissionen en rapport om sådanne undtagelser. Kommissionen
kan i givet fald fremsætte forslag med henblik på forlængelse af
undtagelsesordningen.
2. På betingelser, der skal fastsættes, må aftapning på flasker til mousse-
rende vin eller flasker af lignende type, der er forsynet med en
lukkeanordning som omhandlet i punkt 1, litra a), med henblik på salg,
omsætning eller eksport, kun finde sted for så vidt angår:
— produkter som omhandlet i afsnit A, punkt 11999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 88
▼B
— drikkevarer, der traditionelt aftappes på sådanne flasker, og:
— som svarer til definitionerne på perlevin eller perlevin tilsat
kulsyre, jf. bilag I, punkt 17 og 18
eller
— som er fremstillet ved alkoholgæring af frugt eller en anden land-
brugsråvare, bl.a. de produkter, der er nævnt i bilag VII, afsnit C,
punkt 2, og de produkter, der er omfattet af Rådets forordning
(EØF) nr. 1601/91 af 10. juni 1991 om almindelige regler for defi-
nition, betegnelse og præsentation af aromatiserede vine,
aromatiserede vinbaserede drikkevarer og aromatiserede coctails
af vinprodukter(1)
— som har et virkeligt alkholindhold udtrykt i volumen på højst
1,2 % vol.
— produkter, der uanset aftapning på sådanne flasker ikke vil kunne
skabe forvirring eller vildlede forbrugerne med hensyn til produktetsart.
3. I det omfang reglerne om etikettering ikke er fastsat i dette bilag, kan de
fastsættes ved gennemførelsesbestemmelserne, navnlig for så vidt angår:
a) etiketternes placering på beholderne
b) etiketternes mindstemål
c) fordelingen af de enkelte dele af betegnelsen på etiketterne
d) størrelsen af typerne på etiketterne
e) anvendelsen af symboler, illustrationer eller mærker.
4. Når emballagen for et produkt, som er omhandlet i afsnit A, punkt 1, er
forsynet med en eller flere angivelser vedrørende det emballerede
produkt, skal disse være i overensstemmelse med denne forordning, jf.
dog punkt 5.
5. Når beholdere, der indeholder et produkt, som er omhandlet i afsnit A,
punkt 1, udbydes til salg til den endelige forbruger i en emballage, skal
denne være etiketteret efter bestemmelserne i denne forordning.
Der vedtages regler, som skal forhindre en for streng behandling af
særlige emballager, der kun indeholder små mængder af de i afsnit A,
punkt 1, omhandlede produkter, alene eller sammen med andre produkter.
H.Mærker
1. Når betegnelse, præsentation og reklame vedrørende de i afsnit A,
punkt 1, omhandlede produkter suppleres med mærker, må disse mærker
ikke indeholde ord, dele af ord, symboler eller illustrationer:
a) der er af en sådan art, at de kan give anledning til forvekslinger eller
vildlede de personer, til hvem de er rettet, jf. forordningens artikel 48,
eller
b) som kan forveksles med hele eller dele af betegnelsen for en bordvin,
en kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsområde, herunder en mkvbd
eller en importeret vin, hvis betegnelse er omfattet af fællesskabsbe-
stemmelser, eller med betegnelsen for et andet i afsnit A, punkt 1,
omhandlet produkt eller som er identiske med betegnelsen for et
sådant produkt, uden at en sådan betegnelse eller præsentation er
tilladt for de produkter, der er anvendt til fremstilling af cuvéen af
den pågældende mousserende vin.
2. Uanset punkt 1, litra b), kan indehaveren af et vitterligt kendt mærke, der
er registreret for et af de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter, og
som indeholder ord, der er identiske med navnet på et bestemt dyrknings-
område eller med navnet på en geografiskenhed, der er mindre end et
bestemt dyrkningsområde, selv om han efter punkt 1 ikke har ret til dette
navn, forsat anvende et sådant mærke, hvis det svarer til den oprindelli-
geindehavers identitet eller til identiteten af den person, der oprindelig
har lagt navn til det pågældende produkt, forudsat at mærket er blevet
registreret mindst 25 år inden producentmedlemsstatens officielle aner-
kendelse af det pågældende geografiske navn i overensstemmelse med
forordningens artikel 54, stk. 4, for så vidt angår kvbd, og forudsat at
mærket faktisk er blevet anvendt uafbrudt siden.
Mærker, som opfylder betingelserne i første afsnit, må ikke hindre brugen
af navne på geografiske enheder, når navnene anvendes til betegnelse af
en kvbd.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 89
(1) EFT L 149 af 14.6.1991, s. 1.
▼B
I.Almindelige bestemmelser
1. Med forbehold af afsnit F, punkt 1, tillader en medlemsstat betegnelser og
præsentation for de i afsnit A, punkt 1, omhandlede produkter, der har
oprindelse i andre medlemsstater og er bragt i omsætning på dens
område, såfremt de opfylder fællesskabsbestemmelserne og i henhold til
denne forordning er tilladt i den medlemsstat, hvor produkterne er frem-
stillet.
2. Betegnelsen og præsentationen af de i afsnit A, punkt 1, omhandlede
produkter samt reklame for disse produkter må ikke angive, indebære
eller antyde, at det pågældende produkt er en mousserende vin.
3. Salgsbetegnelserne i afsnit D, punkt 2, forbeholdes de i afsnit A, punkt 1,
omhandlede produkter.
Medlemsstaterne kan dog i overensstemmelse med den lovgivning, der
var gældende den 29. november 1985 tillade anvendelsen af udtrykket
»mousserende vin« i sammensatte benævnelser som betegnelse for en
drikkevare, der henhører under KN-kode 22060091, og som er frem-
stillet ved alkoholgæring af en frugt eller af en anden landbrugsråvare,
når der er tradition for anvendelse af disse sammensatte benævnelser.
4. De i punkt 3, andet afsnit, nævnte sammensatte benævnelser anføres på
etiketten med bogstaver af ens type og farve og tilstrækkelig store til, at
de let kan skelnes fra de øvrige angivelser.
5. Mkvbd må kun bringes i omsætning, hvis navnet på det bestemte dyrk-
ningsområde, som de har ret til at bære, er anført på proppen, og hvis
flasken er forsynet med en etiket, allerede når den forlader fremstillings-
stedet.
For så vidt angår etiketteringen kan der dog indrømmes undtagelser,
såfremt der sikres passende kontrol.
6. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til punkt 5; det samme gælder
undtagelsesbestemmelserne vedrørende anførelse på proppen som
omhandlet i punkt 5, første afsnit, i de tilfælde hvor en mousserende vin
ikke godkendes som en mkvbd ved den kompetente myndigheds kontrol.1999R1493 — DA — 30.12.2001 — 004.001 — 90