1994L0011 — DA — 01.01.2007 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 94/11/EF

af 23. marts 1994

om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende mærkning af materialer anvendt i hovedbestanddelene af fodtøj med henblik på salg i detailleddet







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), efter fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B, og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: I visse medlemsstater findes der bestemmelser om mærkning af fodtøj, som skal beskytte og informere offentligheden samt sikre industriens legitime interesser; forskelligartetheden af sådanne bestemmelser vil kunne skabe hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet og dermed skade det indre markeds funktion; for at undgå problemer som følge af forskellige systemer er det hensigtsmæssigt nøjagtigt at specificere bestanddelene i et fælles mærkningssystem for fodtøj; i Rådets resolution af 9. november 1989 ( 3 ) om forbrugerbeskyttelsespolitikken slås der til lyd for at give forbrugerne en bedre produktoplysning; det er både i forbrugernes og fodtøjsindustriens interesse, at der indføres et system, der begrænser risikoen for bedrageri gennem en nøjagtig angivelse af arten af de materialer, der er anvendt i hovedbestanddelene af det pågældende fodtøj; i Rådets resolution af 5. april 1993 om fremtidige foranstaltninger vedrørende produktmærkning af hensyn til forbrugerne ( 4 ) betragtes mærkning som et vigtigt middel til at opnå bedre information og gennemsigtighed for forbrugeren og til at sikre, at det indre marked fungerer harmonisk; en harmonisering af de nationale lovgivninger kan fjerne disse hindringer for den frie samhandel; dette mål kan ikke nås på tilfredsstillende måde af den enkelte medlemsstat; dette direktiv fastlægger kun, hvad der er uomgængelig nødvendigt for den frie omsætning af de produkter, som det gælder for — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

1. Dette direktiv finder anvendelse på mærkning af materialer anvendt i hovedbestanddelene af fodtøj med henblik på salg i detailleddet.

I dette direktiv forstås ved

»fodtøj« alle produkter med sål beregnet til at beskytte eller dække foden, herunder de dele, der markedsføres separat, og som er nævnt i bilag I.

En ikke-udtømmende liste over produkter, der er omfattet af dette direktiv, findes i bilag II.

Direktivet omfatter ikke

— brugt fodtøj

— beskyttelsesfodtøj, som er omfattet af direktiv 89/686/EØF ( 5 )

— fodtøj, som er omfattet af Rådets direktiv 76/769/EØF ( 6 )

— fodtøj, der har karakter af legetøj.

2. Mærkningen indeholder oplysninger om sammensætningen af det pågældende fodtøj i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4.

i) Mærkningen skal indeholde oplysninger om fodtøjets tre dele, som defineret i bilag I, nemlig: a) overdel b) foring og bindsål, og c) ydersål.

ii) Fodtøjets sammensætning skal angives i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4 ved hjælp af enten piktogrammer eller tekstangivelser, der betegner bestemte materialer som beskrevet i bilag I.

iii) For så vidt angår overdelen, bestemmes materialerne i henhold til bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, og i bilag I uden hensyntagen til tilbehør eller forstærkninger såsom kantning, ankelbeskyttere, pynt, besætning, spænder, pløse, snøreringe o.l.

iv) For så vidt angår ydersålen sker klassificeringen på grundlag af rumfanget af de deri indeholdte materialer som angivet i artikel 4.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at kun fodtøj, der opfylder mærkningskravene i dette direktiv, kan markedsføres, medmindre andet gælder i medfør af andre gældende fællesskabsbestemmelser.

2. Markedsføres fodtøj, som ikke opfylder bestemmelserne om mærkningskrav, træffer den pågældende medlemsstat passende foranstaltninger efter den nationale lovgivning.

Artikel 3

Medlemsstaterne kan ikke forbyde eller hindre markedsføring af fodtøj, som opfylder mærkningskravene i dette direktiv, ved anvendelse af ikke-harmoniserede nationale bestemmelser om mærkning af visse former for fodtøj eller fodtøj i almindelighed, medmindre andet gælder i medfør af andre fællesskabsbestemmelser.

Artikel 4

1. Mærkningen skal give oplysning om materiale, som i henhold til bilag I udgør mindst 80 % af overfladearealet af fodtøjets overdel og foring og bindsål og mindst 80 % af rumfanget af ydersålen. Såfremt ingen af materialerne udgør mindst 80 %, skal der gives oplysninger om de to vigtigste materialer, der indgår i sammensætningen.

2. Oplysningerne gives på fodtøjet. Fabrikanten eller dennes repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, kan vælge mellem enten piktogrammer eller tekstangivelser, som defineret og vist i bilag I, på mindst det eller de sprog, som forbrugermedlemsstaten kan fastlægge i overensstemmelse med traktaten. Medlemsstaterne sørger i deres nationale bestemmelser for, at forbrugerne bliver korrekt informeret om piktogrammernes betydning, samtidig med at de påser, at sådanne bestemmelser ikke opstiller hindringer for samhandelen.

3. Mærkning i dette direktivs forstand består i at forsyne mindst det ene stykke fodtøj i hvert par med de foreskrevne oplysninger. Mærkningen kan trykkes, limes, præges på eller vedhæftes.

4. Mærkningen skal være snylig, solid og tilgængelig, og piktogrammerne skal være tilstrækkeligt store til, at det er let at forstå de anførte oplysninger. Mærkningen må ikke være vildledende for forbrugeren.

5. Fabrikanten eller dennes repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, er ansvarlig for levering af mærkningen og for nøjagtigheden af de herpå anførte oplysninger. Hvis hverken fabrikanten eller dennes repræsentant er etableret i Fællesskabet, påhviler denne forpligtelse den person, som er ansvarlig for den første markedsføring i Fællesskabet. Detailhandleren skal påse, at det fodtøj, han sælger, er mærket i overensstemmelse med dette direktiv.

Artikel 5

De angivelser, der kræves i henhold til dette direktiv, kan suppleres med oplysninger i tekstform, som i givet fald tilføjes på mærkningen. Medlemsstaterne kan imidlertid ikke forbyde eller hindre markedsføring af fodtøj, som opfylder kravene i dette direktiv, jf. artikel 3.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 23. september 1995. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i stk. 1 fra ►C1 den 23. marts 1996 ◄ . Lagerbeholdninger, som er faktureret eller leveret til detailhandlere inden dette tidspunkt, omfattes først af bestemmelserne fra den 23. september 1997.

3. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

4. Tre år efter gennemførelsen af dette direktiv forelægger Kommissionen Rådet en evalueringsrapport, hvori der er taget hensyn til de vanskeligheder, som de erhvervsdrivende måtte støde på i forbindelse med iværksættelsen af bestemmelserne i dette direktiv, og fremlægger i givet fald passende ændringsforslag.

Artikel 7

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

1. Definition af de enkelte dele af fodtøjet med tilsvarende piktogrammer eller tekstangivelser







Piktogram Tekst a) Overdel Overdelen af fodtøjet er ydersiden af den bestanddel, som er forbundet med ydersålen. F Tige D Obermaterial IT Tomaia NL Bovendeel EN Upper DK Overdel GR ΕΠΑΝΩ ΜΕΡΟΣ ES Empeine P Parte superior ►A1 CZ Vrch EST Pealne LV Virsa LT Viršus HU Felsőrész MT Wiċċ PL Wierzch SI Zgornji del SK Vrch ◄ ►M1 BG лицева част RO Față ◄ b) Foring og bindsål Foring af overdel og dæksål, som udgør den indvendige del af det pågældende fodtøj. F Doublure et semelle de propreté D Futter und Decksohle IT Fodera e Sottopiede NL Voering en inlegzool EN Lining and sock DK Foring og bindsål GR ΦΟΔΡΕΣ ES Forro y plantilla P Forro e Palmilha ►A1 CZ Podšívka a stélka EST Vooder ja sisetald LV Odere un ieliekamā saistzole LT Pamušalas ir įklotė HU Bélés és fedőtalpbélés MT Inforra u suletta PL Podszewka z wyściółką SI Podloga in vložek (steljka) SK Podšívka a stielka ◄ ►M1 BG подплата и стелка RO Căptușeală și acoperiș de branț ◄ c) Ydersål Undersiden af fodtøjet, som er forbundet med fodtøjets overdel, og som udsættes for slid. F Semelle extérieure D Laufsohle IT Suola esterna NL Buitenzool EN Sole DK Ydersål GR ΣΟΛΑ ES Suela P Sola ►A1 CZ Podešev EST Välistald LV Ārējā zole LT Padas HU Járótalp MT Pett ta' barra PL Spód SI Podplat SK Podošva ◄ ►M1 BG външно ходило RO Talpă exterioară ◄

2. Definition af materialerne med tilsvarende piktogrammer

Piktogrammerne vedrørende materialerne skal anføres på mærkningen i nærheden af piktogrammerne for de 3 dele af fodtøjet, som er specificeret i artikel 4 og punkt 1 i dette bilag.







Piktogram Tekst a) i) Læder En generel betegnelse for dyrehud eller -skind, som har bevaret den originale fiberstruktur mere eller mindre intakt, og som er garvet, så det ikke rådner. Hår og uld kan være fjernet eller bibeholdt. Læder fremstilles også af hud eller skind, som er opsplittet i lag eller segmenteret enten før eller efter garvning. Men hvis garvet hud eller skind mekanisk og/eller kemisk opdeles i fiberpartikler, smådele eller pulver og derefter med eller uden tilsætning af bindemiddel gendannes i form af plader eller på anden måde, kan det i en sådan fremtrædelsesform ikke benævnes læder. Hvis læderet har en overfladebelægning — uanset hvorledes den er påført — eller der er limet et ekstra lag på læderet, må tykkelsen heraf ikke overstige 0,15 mm. Denne definition dækker således alt læder med forbehold af andre juridiske forpligteler, f.eks. Washington-konventionen.Anvendes betegnelsen narvlæder som led i de fakultative supplerende oplysninger, jf. artikel 5, forstås der herved læder med den oprindelige narv, sådan som denne fremtræder efter fjernelse af overhuden og uden fjernelse af noget overfladelag ved polering, afstrygning eller spaltning. F Cuir D Leder IT Cuoio NL Leder EN Leather DK Læder GR ΔΕΡΜΑ ES Cuero P Couros e peles curtidas ►A1 CZ Useň EST Nahk LV Āda LT Oda HU Bőr MT Ġilda PL Skóra SI Usnje SK Useň ◄ ►M1 BG кожа RO Piei cu față naturală ◄ a) ii) Overtrukket læder et produkt, hvor overfladebelægningen på læderet eller det ekstra lag, der er limet på læderet ikke overstiger en tredjedel af produktets samlede tykkelse, men er over 0,15 mm tykt. F Cuir enduit D Beschichtetes Leder IT Cuoio rivestito NL Gecoat leder EN Coated leather DK Overtrukket læder GR ΕΠΕΝΔΕΔΥΜΕΝΟ ΔΕΡΜΑ ES Cuero untado P Couro revestido ►A1 CZ Povrstvená useň EST Kaetud nahk LV Pārklāta āda LT Padengta oda HU Bevonatos bőr MT Ġilda miksija PL Skóra pokryta SI Krito usnje SK Povrstvená useň ◄ ►M1 BG кожа с покритие RO Piei cu față corectată ◄ b) Vævede eller ikke-vævede naturlige og syntetiske tekstilmaterialerVed »tekstilmaterialer« forstås alle de produkter, der omhandles i direktiv 71/307/EØF med samtlige ændringer. F Textile D Textil IT Tessili NL Textiel EN Textile DK Tekstilmaterialer GR ΥΦΑΣΜΑ ES Textil P Téxteis ►A1 CZ Textilie EST Tekstiil LV Tekstilmateriāls LT Tekstilė HU Textil MT Tessut PL Materiał włókienniczy SI Tekstil SK Textil ◄ ►M1 BG текстил RO Textile ◄ c) Alle andre materialer F Autres matériaux D Sonstiges Material IT Altre materie NL Overige materialen EN Other materials DK Andre materialer GR ΑΛΛΑ ΥΛΙΚΑ ES Otros materiales P Outros materiais ►A1 CZ Ostatní materiály EST Teised materjalid LV Citi materiāli LT Kitos medžiagos HU Egyéb anyag MT Materjal ieħor PL Inny materiał SI Drugi materiali SK Iný materiál ◄ ►M1 BG всички други материали RO Alte materiale ◄









BILAG II

EXEMPLER PÅ FODTØJ, DER ER OMFATTET AF DETTE DIREKTIV

»Fodtøj« kan være alt lige fra sandaler med en overdel, som blot består af løse remme eller bånd, til langskaftede støvler, hvor overdelen dækker ben og lår. Til »fodtøj« medregnes derfor:

i) flade eller højhælede sko eller sko uden hæl til indendørs eller udendørs brug

ii) ankelstøvler, halvstøvler, knæstøvler og langskaftede støvler

iii) sandaler af forskellig art, »espadriller« (sko med overdel af lærred og såler af flettet plantemateriale), tennissko, løbesko og andre sportssko, badesandaler og andre former for fritidssko)

iv) specielt sportsfodtøj forsynet med eller som kan forsynes med pigge, knopper og lignende, og skøjtestøvler, skistøvler, brydestøvler, boksestøvler og cykelsko. Ligeledes er støvler med fastgjorte isskøjter eller rulleskøjter omfattet

v) balletsko

vi) fodtøj, der er fremstillet i ét stykke, f.eks. ved støbning af gummi eller plast, med undtagelse af engangsfodtøj fremstillet af lette materialer (papier, plastfilm osv. uden påsat sål)

vii) overtrækssko, der bæres uden på andet fodtøj, og som i visse tilfælde er uden hæl

viii) engangsfodtøj med påsat sål, almindeligvis beregnet til kun at anvendes én gang

ix) ortopædisk fodtøj.

For at opnå ensartethed og klarhed og med forbehold af de bestemmelser, der er nævnt i beskrivelsen af de produkter, der er omfattet af dette direktiv, kan produkterne under kapitel 64 i den kombinerede nomenklatur (KN) generelt anses for at falde ind under dette direktivs anvendelsesområde.