1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 4045/89
af 21. december 1989
om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering
gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, og om
ophævelse af direktiv 77/435/EØF
(EFT L 388 af 30.12.1989, s. 18)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 3094/94 af 12. december 1994 L 328 1 20.12.1994
►M2Rådets forordning (EF) nr. 3235/94 af 20. december 1994 L 338 16 28.12.1994
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 208 af 7.8.1990, s. 43 (4045/89)
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 4045/89
af 21. december 1989
om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgår i
ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- ogGarantifond for Landbruget, Garantisektionen, og om ophævelse af
direktiv 77/435/EØF
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:Efter artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970
om finansiering af den fælles landbrugspolitik(
3), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2048/88(4), træffer medlemsstaterne de fornødne
forholdsregler for at sikre, at de foranstaltninger, der finansieres af DenEuropæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), rentfaktisk er blevet gennemført, og at det er sket på behørig måde, for at
forhindre og forfølge uregelmæssigheder og for at inddrive beløb, der
på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelse er blevet uretmæssigtudbetalt;
kontrollen af de støttemodtagende eller betalingspligtige virksomheders
forretningspapirer kan være et yderst effektivt middel til kontrol med
de foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering gennem
EUGFL, Garantisektionen; denne kontrol supplerer den øvrige kontrol,som medlemsstaterne allerede foretager; denne forordning påvirkerendvidere ikke nationale kontrolbestemmelser, der måtte være mereomfattende end de ved denne forordning fastsatte;
medlemsstaterne skal tilskyndes til at skærpe den kontrol med de støt-
temodtagende eller betalingspligtige virksomheders forretningspapirer,som de foretager efter direktiv 77/435/EØF(
5);
gennem medlemsstaternes iværksættelse af de bestemmelser, der følger
af direktiv 77/435/EØF, har det kunnet konstateres, at det er nødven-
digt at ændre den nuværende ordning ud fra de indvundne erfaringer;sådanne ændringer bør under hensyntagen til arten af de pågældendebestemmelser indarbejdes i en forordning;
det bør fastlægges, hvilke dokumenter denne kontrol skal foretages på
grundlag af, således at der kan foretages en fuldstændig kontrol;
ved udvælgelsen af, hvilke virksomheder der skal kontrolleres, må der
tages hensyn til arten af de foranstaltninger, der gennemføres undermedlemsstaternes ansvar, og til fordelingen af de støttemodtagendeeller betalingspligtige virksomheder i forhold til deres finansielle
betydning i ordningen for finansiering gennem EUGFL, Garantisekti-
onen;
desuden bør det fastsættes, hvilket omfang denne kontrol af forret-
ningspapirer mindst skal have; omfanget skal fastsættes efter en
metode, der gør det muligt at undgå, at der opstår væsentlige forskelle
mellem medlemsstaterne på grund af deres særlige udgiftsstrukturinden for EUGFL, Garantisektionen; metoden kan fastlægges ved somreference at anvende antallet af virksomheder med en vis betydninginden for ordningen med finansiering gennem EUGFL, Garantisekti-onen;1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 192 af 29. 7. 1989, s. 15.
(2) EFT nr. C 291 af 20. 11. 1989, s, 105.
(3) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(4) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1.
(5) EFT nr. L 172 af 12. 7. 1977, s. 17.
▼B
det bør fastlægges, hvilke bemyndigelser kontrolpersonalet har, og
hvilke forpligtelser virksomhederne har til i en bestemt periode at stilleforretningspapirer til rådighed for dette personale og til at give det de
ønskede oplysninger; der bør endvidere gives mulighed for i visse
tilfælde at beslaglægge forretningspapirer;
for at tage hensyn til den internationale struktur inden for handelen
med landbrugsprodukter og med henblik på gennemførelsen af detindre marked må der indledes et samarbejde mellem medlemsstaterne;desuden må der på EF-plan udarbejdes et centralt register over de støt-temodtagende eller betalingspligtige virksomheder, der er etableret i
tredjelande;
selv om det i første række påhviler medlemsstaterne at vedtage kontrol-
programmer, skal disse programmer dog meddeles Kommissionen,
således at den kan udføre sine overvågnings- og koordineringsopgaver,og således at programmerne bliver vedtaget på grundlag af relevantekriterier; kontrollen kan således koncentreres omkring sektorer ellervirksomheder, hvor risikoen for svig er stor;
de tjenester, der foretager kontrol i henhold til denne forordning bør
være organiseret således, at de er uafhængige af de tjenester, der fore-tager kontrollen inden udbetaling;
det er nødvendigt, at hver medlemsstat råder over en særlig tjeneste,
der skal føre tilsyn med anvendelsen af denne forordning og sørge for
koordinering af kontrol foretaget i henhold til denne forordning; denne
tjenestes personale kan foretage kontrol af virksomhederne efter denneforordning;
det er hensigtsmæssigt at styrke de tjenester, det påhviler at føre tilsyn
med anvendelsen af denne forordning, ved at Fællesskabet midlertidigtyder et gradvis faldende bidrag til dækning af medlemsstaternesudgifter til ansættelse af yderligere personale, og til dækning af visse
andre udgifter, f.eks. til uddannelse af personale til disse tjenester og
til udstyr til tjenesterne;
der bør opstilles et overslag over, hvor stort et beløb fra Fællesskabet
der er nødvendigt til gennemførelse af denne aktion; dette beløb indgår
i de finansielle overslag, der er anført i afsnit II i aftalen mellem insti-tutionerne om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(
1)a f
29. juni 1988; de faktisk disponible bevillinger vil blive fastlagt vedbudgetproceduren i overensstemmelse med nævnte aftale;
de oplysninger, der indsamles ved kontrollen af forretningspapirer, bør
omfattes af tavshedspligt;
der bør på EF-plan finde udveksling af oplysninger sted, således at
resultaterne af anvendelsen af denne forordning kan udnyttes bedst
muligt —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning vedrører kontrol af, om de foranstaltninger, der
direkte eller indirekte indgår i ordningen for finansiering gennemEUGFL, Garantisektionen, rent faktisk er blevet gennemført på behørigvis, idet kontrollen foretages på grundlag af forretningspapirer fra støt-
temodtagerne eller de betalingspligtige, i det følgende benævnt
»virksomheder«.
2. Ved »forretningspapirer« forstås i denne forordning alle bøger,
registre, fakturaer, bilag, regnskaber, produktions- og kvalitetsopteg-
nelser, og korrespondance vedrørende virksomhedens erhvervsaktivitetsamt forretningsmæssige oplysninger, uanset form, inklusive elektro-niskoplagrede data, hvis disse papirer eller data har direk te ellerindirekte forbindelse med de i stk. 1 nævnte foranstaltninger.1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
(1) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 33.▼M1
▼M1
3. Ved »tredjepart« forstås i denne forordning enhver fysiskeller
juridisk person, som har direkte eller indirekte forbindelse med deforanstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering gennem
EUGFL, Garantisektionen.
4. Denne forordning gælder ikke for foranstaltninger, der er omfattet
af det integrerede system for forvaltning og kontrol indført ved forord-
ning (EØF) nr. 3508/92(
1). I overensstemmelse med artikel 19
udarbejder Kommissionen en liste over andre foranstaltninger, somnærværende forordning heller ikke gælder for.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne foretager kontrol af virksomhedernes forret-
ningspapirer, idet der tages hensyn til, hvilken type foranstaltningerder skal kontrolleres. Medlemsstaterne sørger for, at de gennem udvæl-gelsen af, hvilke virksomheder der skal kontrolleres, bliver muligt atsikre, at foranstaltningerne til forebyggelse og afsløring af uregelmæs-sigheder i forbindelse med ordningen for finansiering gennem EUGFL,
Garantisektionen, bliver så effektive som muligt. Ved udvælgelsen
tages der bl.a. hensyn til af virksomhedernes finansielle betydning pådette område og andre risikofaktorer.
2. Den i stk. 1 omhandlede kontrol omfatter i hver af de kontrolpe-
rioder, der er omhandlet i stk. 4, et antal virksomheder, der ikke måvære mindre end halvdelen af antallet af virksomheder, hvis indtægtereller udgifter eller summen heraf under ordningen for finansieringgennem EUGFL, Garantisektionen, har været på over►
M1100000 ECU ◄i det►M1EUGFL-regnskabsår ◄, der går
forud for det kalenderår, hvori den pågældende kontrolperiode
begynder at løbe.
I forbindelse med hver kontrolperiode, begyndende med perioden 1995/
96, udvælger medlemsstaterne, uden at deres forpligtelser efter stk. 1berøres heraf, de virksomheder, der skal kontrolleres, på grundlag af
en risikoanalyse af eksportrestitutionssektoren og af alle andre foran-
staltninger, som analysen skal anvendes på. Medlemsstaterneforelægger Kommissionen deres forslag til anvendelse af risikoana-lysen. Disse forslag skal indeholde alle relevante oplysninger omfremgangsmåde, teknik, kriterier og gennemførelsesmetode. De fore-lægges senest den 1. december i året forud for begyndelsen af den
kontrolperiode, som de vedrører. Medlemsstaterne tager hensyn til de
kommentarer til deres forslag, som Kommissionen fremsætter indenotte uger efter modtagelsen heraf.
For kontrolperioden 1995/96 skal forslagene vedrørende risikoanalysen
tilsendes Kommissionen senest den 1. februar 1995.
Med hensyn til foranstaltninger, hvor medlemsstaten ikke mener, at
risikoanalyse skal anvendes, er kontrol obligatorisk for virksomheder,
hvor summen af indtægter eller udgifter eller summen af disse to beløb
inden for finansieringsordningen under EUGFL, Garantisektionen, harværet på over 300000 ECU, og som ikke er kontrolleret efter denneforordning i nogen af de to forudgående kontrolperioder.
Virksomheder, hvor summen af indtægter og udgifter har været påunder►
M130000 ECU ◄, kontrolleres udelukkende i henhold til
denne forordning på grundlag af de kriterier, som medlemsstaterneskal anføre i deres årlige program, jf. artikel 10, eller som Kommis-
sionen skal anføre i alle ændringsforslag til dette program.
3. I relevante tilfælde udvides den i stk. 1 omhandlede kontrol til
også at omfatte fysiske og juridiske personer, som virksomheder somdefineret i artikel 1 har tilknytning til, og enhver anden fysisk eller1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 1.▼B
▼M1
▼B
▼B
juridiskperson, der k an være af betydning for, at de mål, der er
omhandlet i artikel 3, kan nås.
4. Kontrolperioden løber fra den 1. juli til den 30. juni året efter.
Kontrollen skal dække en periode på mindst tolv måneder, der slutter i
den forudgående kontrolperiode; den kan udvides til at dække perioder,
som medlemsstaten fastsætter, og som ligger forud for eller følger efter
tolvmåneders perioden.
5. Den systematiske kontrol i henhold til denne forordning berører
ikke kontrol i henhold til ►M1artikel 6 i forordning (EØF) nr. 595/
91(1)◄eller artikel 9 i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 3
1. Nøjagtigheden af de vigtigste kontrollerede data verificeres
gennem et passende antal krydskontroller i forhold til den foreliggenderisiko, herunder om nødvendigt tredjeparters forretningspapirer; detteomfatter bl.a.:
— sammenholdelse med forretningspapirer fra leverandører, kunder,
transportvirksomheder og andre tredje parter
— eventuelt fysiskk ontrol af lagrenes størrelse og art.
— sammenholdelse med regnskaber vedrørende finansielle bevægelser,
der har fundet sted umiddelbart før og efter de transaktioner, der ergennemført under ordningen for finansiering gennem EUGFL,
Garantisektionen.
2. Hvis virksomhederne efter EF-bestemmelserne eller de nationale
bestemmelser er forpligtet til at føre et særskilt lagerregnskab, omfatter
kontrollen af dette regnskab i relevante tilfælde en specifik sammenhol-delse af nævnte regnskab med forretningspapirerne og i givet fald medvirksomhedens lagerbeholdning.
3. Ved udvælgelsen af de foranstaltninger, der skal kontrolleres, skal
der tages fuldt hensyn til omfanget af den foreliggende risiko.
Artikel 4
Virksomhederne skal opbevare de i artikel 1, stk. 2, og artikel 3 nævnte
forretningspapirer i mindst tre år fra slutningen af det år, hvor de er
blevet udfærdiget.
Medlemsstaterne kan bestemme at forretningspapirerne skal opbevares
endnu længere.
Artikel 5
1. De ansvarlige for virksomhederne eller en tredjepart skal sikre
sig, at alle forretningspapirer og supplerende oplysninger stilles til
rådighed for kontrolpersonalet eller andre personer, der er bemyndigettil at foretage sådan kontrol. Elektronisk oplagrede data fremsendes pået passende datamedium.
2. Kontrolpersonalet eller andre personer, der er bemyndiget til at
foretage sådan kontrol, kan kræve udskrifter eller kopier af de i stk. 1nævnte dokumenter udleveret.1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
(1) EFT nr. L 67 af 14. 3. 1991, s. 11.▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
3. Hvis forretningspapirer, der opbevares af virksomheden, ved
kontrollen i medfør af denne forordning anses for uegnede i kontrolø-jemed, anmodes virksomheden om for fremtiden at udfærdige papirerne
efter anvisning fra den medlemsstat, der er ansvarlig for kontrollen,
uden at forpligtelserne i andre forordninger om den pågældende sektorherved tilsidesættes.
Medlemsstaterne fastsætter den dato, fra hvilken sådanne papirer skal
udfærdiges.
Hvis alle eller en del af de forretningspapirer, der kræves kontrolleret i
medfør af denne forordning, findes hos en virksomhed, der tilhørersamme koncern, selskab eller virksomhedssammenslutning under fællesledelse som den kontrollerede virksomhed, uanset om den befinder siginden for eller uden for Fællesskabets område, stiller den kontrollerede
virksomhed disse forretningspapirer til rådighed for kontrolpersonalet
på et sted og et tidspunkt, der fastsættes af den medlemsstat, der eransvarlig for, at kontrollen udføres.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne sikrer sig, at kontrolpersonalet har ret til at
beslaglægge eller foranstalte beslaglæggelse af forretningspapirer.
Denne ret udøves under overholdelse af de nationale bestemmelser
herom og berører ikke anvendelsen af strafferetlige bestemmelser ombeslaglæggelse af dokumenter.
2. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at
pålægge fysiske eller juridiske personer, der ikke overholder forpligtel-serne i denne forordning, sanktioner.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne yder hinanden fornøden bistand i forbindelse
med den kontrol, der er fastsat i artikel 2 og 3:
— hvis en virksomhed eller tredjepart er etableret i en anden medlems-
stat end den, hvor udbetaling og/eller indbetaling af det pågældende
beløb har fundet sted eller skulle have fundet sted
— eller en anden end den, hvor de papirer og oplysninger, der er
nødvendige for kontrollen, befinder sig.
Kommissionen kan samordne fælles aktioner vedrørende gensidig
bistand mellem to eller flere medlemsstater. Bestemmelser om sådansamordning fastlægges i overensstemmelse med artikel 19.
2. I løbet af de første tre måneder efter det EUGFL-regnskabsår,
hvor udbetaling og/eller indbetaling har fundet sted, sender medlems-
staterne en liste over de i stk. 1, første afsnit, nævnte virksomheder til
hver medlemsstat, hvor sådanne virksomheder er etableret. Listen skalindeholde alle de oplysninger, som de medlemsstater, der modtagerden, har behov for, for at kunne identificere de pågældende virksom-heder og opfylde deres kontrolforpligtelser. De medlemsstater, dermodtager listen, er ansvarlige for kontrollen af sådanne virksomheder
efter artikel 2. Der sendes et eksemplar af hver liste til Kommissionen.
Den medlemsstat, i hvilken udbetaling eller indbetaling har fundet sted,
kan anmode den medlemsstat, i hvilken virksomheden er etableret, om
at foretage kontrol af nogle af virksomhederne på denne liste i henholdtil artikel 2, idet nødvendigheden af anmodningen og især de risici, derer tale om, skal anføres.
Den medlemsstat, der modtager anmodningen, skal tage behørigt
hensyn til de risici, der er forbundet med virksomheden, og som denmedlemsstat, der fremsætter anmodningen, skal oplyse om.
Den medlemsstat, der modtager anmodningen, underretter den anmo-
dende medlemsstat om, hvorledes anmodningen følges op. Hvis derforetages kontrol af en virksomhed, der figurerer på denne liste, under-retter den medlemsstat, der har udført kontrollen, den anmodende1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
▼M1
▼M1
medlemsstat om resultaterne af kontrollen senest tre måneder efter
udløbet af kontrolperioden.
Der sendes en kopi af enhver sådan anmodning til Kommissionen.
3. I løbet af de første tre måneder efter det EUGFL-regnskabsår,
hvor udbetaling har fundet sted, sender hver medlemsstat Kommission-en en liste over de virksomheder, der er etableret i et tredjeland, og for
hvilke udbetaling og/eller indbetaling af det pågældende beløb har
fundet sted eller skulle have fundet sted i vedkommende medlemsstat.
4. Hvis virksomhedskontrol foretaget i overensstemmelse med
artikel 2 kræver, at der indhentes yderligere oplysninger fra en andenmedlemsstat, bl.a. i form af krydskontrol, jf. artikel 3, kan der frem-
sættes særlige behørigt begrundede anmodninger om kontrol. Der
sendes en kopi af enhver sådan anmodning til Kommissionen.
Den medlemsstat, som modtager anmodningen om kontrol, skal efter-
komme denne inden seks måneder efter modtagelsen;kontrolresultaterne meddeles snarest muligt den anmodende medlems-
stat og Kommissionen.
5. Kommissionen fastsætter i overensstemmelse med artikel 19
minimumskravene til indholdet af de anmodninger, der er omhandlet istk. 2 og 4.
Artikel 8
1. Oplysninger, der indsamles ved den i denne forordning fastsatte
kontrol, er omfattet af tavshedspligt. De må kun meddeles personer,
der i kraft af deres funktion i medlemsstaterne eller i Fællesskabets
institutioner skal have kendskab til de pågældende oplysninger for atkunne udøve deres funktion.
2. Denne artikel berører ikke de nationale retsplejebestemmelser.
Artikel 9
1. Inden den 1. januar efter kontrolperiodens udløb sender medlems-
staterne Kommissionen en detaljeret rapport om anvendelsen af denneforordning.
2. Rapporten skal indeholde oplysninger om eventuelle vanskelig-
heder og om, hvilke foranstaltninger der er truffet til at afhjælpe dem,samt i givet fald forbedringsforslag.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler regelmæssigt syns-
punkter om anvendelsen af denne forordning.
4. Kommissionen vurderer hvert år i sin årlige finansberetning
vedrørende EUGFL 's administration, jf. artikel 10 i forordning (EØF)nr. 729/70, hvilke fremskridt der er gjort.
5. Kommissionen forelægger inden den 31. december
►
M11996◄en rapport om anvendelsen af denne forordning.
►M1 ◄
Artikel 10
1. Hver medlemsstat opstiller et foreløbigt program for den kontrol,
der skal foretages efter artikel 2 i den efterfølgende kontrolperiode.
2. Hvert år inden den 15. april sender hver medlemsstat Kommis-
sionen det i stk. 1 omhandlede program med oplysning om:
— hvor mange virksomheder der vil blive kontrolleret, og hvordan
fordelingen pr. sektor er under hensyntagen til de involverede
beløb,
— hvilke kriterier der er blevet lagt til grund for programmets udarbej-
delse.
3. De kontrolprogrammer, som medlemsstaterne opstiller, og som
sendes til Kommissionen, iværksættes af medlemsstaterne, medmindre1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
▼B
Kommissionen inden ►M1otte◄uger har fremsat bemærkninger
hertil.
4. Samme fremgangsmåde følges for ændringer, som medlemssta-
terne foretager i programmerne.
5. Kommissionen kan undtagelsesvis på et hvilket som helt stadium
kræve inddragelse af en bestemt kategori virksomheder i én eller fleremedlemsstaters program.
Artikel 11
1.►C1Hver medlemsstat opretter senest den 1. januar 1991 en
særlig tjeneste, der skal føre løbende tilsyn med denne forordningsanvendelse, og som enten,
— med kontrolpersonale, der er direkte tilknyttet denne særlige
tjeneste, skal foretage den i forordningen fastsatte kontrol, eller
— koordinere den kontrol, der foretages af personale, som er tilknyttet
andre tjenester. ◄
Medlemsstaterne kan også fastsætte, at kontrollen i henhold til denne
forordning skal fordeles mellem den særlige tjeneste og andre nationaletjenester, forudsat at førstnævnte tjeneste sørger for koordinering afkontrollen.
2. Den eller de tjenester, ►
C1der har til opgave at gennemføre
denne forordning, ◄skal være organiseret således, at de er uafhæn-
gige af de tjenester eller afdelinger af tjenester, der forestårudbetalingen, og som foretager kontrol inden udbetaling.
3. For at sikre korrekt anvendelse af denne forordning tager den i
stk. 1 nævnte særlige tjeneste alle fornødne initiativer og forholds-regler.
4. Den særlige tjeneste sørger endvidere for:
— at uddanne nationalt personale til udøvelse af kontrol som
omhandlet i denne forordning, således at personalet tilegner sig de
kundskaber, der er nødvendige for, at det kan udføre opgaverne,
— at forvalte kontrolrapporterne og al dokumentation i forbindelse
med den kontrol, der er foretaget, og som er fastsat i denne forord-ning,
— at udarbejde og give meddelelse om de i artikel 9, stk. 1, omhand-
lede rapporter og de i artikel 10 omhandlede programmer.
5. Den pågældende medlemsstat giver den særlige tjeneste de befø-
jelser, der er nødvendige, for at den kan udføre de i stk. 3 og 4
omhandlede opgaver.
Tjenesten skal bestå af et personale, som skal have den rette størrelse
og uddannelse til at kunne udføre ovennævnte opgaver.
6. Denne artikel anvendes ikke, når minimumsantallet af virksom-
heder, der skal kontrolleres i henhold til artikel 2, stk. 2, er under 10.
Artikel 12
På betingelserne ►
M2i artikel 13, 14, 15 og 16a ◄yder Fælles-
skabet et bidrag til dækning af medlemsstaternes faktiskeekstraudgifter til:
— sænkning af tærskelværdien for, hvilke virksomheder der skal
kontrolleres,
— fremskaffelse af midler, der har til formål at forbedre kvaliteten af
kontrollen.1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
Artikel 13
(SIC! 1.) Fællesskabet yder bidrag til dækning af medlemsstaternes
faktiske udgifter til vederlag til supplerende personale, der fra og med
den 1. januar 1990 udelukkende skal indgå:
— i den særlige tjeneste, der er nævnt i artikel 11, eller
— i andre nationale tjenester, hvis det drejer sig om personale, der
udelukkende skal foretage kontrol som omhandlet i denne forord-ning.
2. Fællesskabets bidrag udgør, i en periode på fem år fra den 1.
januar 1990, 50 % for de første tre år og 25 % for det fjerde og femteår med et samlet årligt beløbsloft på:
— 500000 ECU for de første tre år og 250000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien,
Nederlandene og Det Forenede Kongerige,
— 250000 ECU for de første tre år og 125000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Belgien, Danmark, Grækenland, Irlandog Portugal, og
— 50000 ECU for de første tre år og 25 000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Luxembourg.
3. I denne forordning forstås ved »vederlag« løn, minus skat og
afgifter, til det personale, der skal føre tilsyn med anvendelsen af denne
forordning, og de rejseudgifter, som personalet har i forbindelse med
opgavernes udførelse.
Fællesskabets bidrag til udgifter til vederlag til personalet fastsættes
med et fast beløb for hver medlemsstat.
Artikel 14
Fællesskabet yder i en periode på fem år fra den 1. januar 1990 et
bidrag til dækning af medlemsstaternes udgifter til uddannelse af perso-nalet i de tjenester, ►
C1der har til opgave at gennemføre denne
forordning, ◄på 50 % for de første tre år og 25 % for det fjerde og
femte år med et samlet årligt beløbsloft på:
— 100000 ECU for de første tre år og 50 000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien,
Nederlandene og Det Forenede Kongerige,
— 50000 ECU for de første tre år og 25 000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Belgien, Danmark, Grækenland, Irlandog Portugal, og
— 10000 ECU for de første tre år og 5 000 ECU for det fjerde og
femte år, for så vidt angår Luxembourg.
Artikel 15
Fællesskabet yder et bidrag på 100 % til dækning af medlemsstaternes
udgifter til anskaffelse af det fornødne edb- og kontorautomatiserings-udstyr til de tjenester, ►
C1der har til opgave at gennemføre denne
forordning, ◄med et samlet beløbsloft på:
— 100000 ECU for Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlan-
dene og Det Forenede Kongerige,
— 60000 ECU for Belgien, Danmark, Grækenland, Irland og Portugal,— 20000 ECU for Luxembourg.
Artikel 16
1. Fællesskabets maksimale udgifter, der skønnes nødvendige til
gennemførelsen af den ved denne forordning fastsatte aktion, beløbersig til 6,08 mio. ECU for det første år, 5,16 mio. ECU for det andetog tredje år og 2,58 mio. ECU for det fjerde og femte år.
1.a) I denne forordnings femte anvendelsesår sammenlægges de i
artikel 13 og artikel 14 omhandlede beløb, som svarer til det fuldeEF-bidrag. Inden for dette sammenlagte beløb dækker Fællesskabet1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼M1
▼M1
uden skelnen 25 % af medlemsstaternes udgifter som fastsat i artikel
13, 14 og 15.
2. Budgetmyndigheden fastsætter, hvor store bevillinger der er
disponible for hvert regnskabsår.
Artikel 16a
Fællesskabet yder i en periode på tre år fra den 1. januar 1995 et bidrag
på 50 % til dækning af udgifter som omhandlet i artikel 13, 14 og 15,der afholdes af Østrig, Finland og Sverige, uden at der skelnes mellem
udgifternes art, idet det samlede årlige beløb dog er begrænset til
360000 ECU for hver af disse medlemsstater.
Artikel 17
Kommissionen fastsætter på grundlag af oplysninger fra medlemssta-
terne, hvor stort et årligt beløb Fællesskabet yder til dækning af de
refusionsberettigede udgifter.
Artikel 18
Ecu-beløbene i denne forordning omregnes til national valuta efter de
omregningskurser, der er gældende den første arbejdsdag i det år,
hvor kontrolperioden begynder, og som er offentliggjort i C-udgaven
afDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 19
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 20
For så vidt angår kontrollen af de specifikke udgifter, som Fællesskabet
finansierer under denne forordning, anvendes artikel 9 i forordning(EØF) nr. 729/70.
Artikel 21
►
M11.◄I overensstemmelse med gældende national lovgivning
på området har Kommissionens tjenestemænd adgang til alle doku-menter, der er udarbejdet med henblikpå eller som følge af k ontrol
ifølge denne forordning, og til de indsamlede data, herunder data lagret
i edb-anlæg. ►
M1Sidstnævnte data fremsendes efter anmodning på et
passende datamedium. ◄
2. Den i artikel 2 nævnte kontrol udføres af medlemsstatens embeds-
mænd.
Tjenestemænd fra Kommissionen kan deltage i denne kontrol. De kan
ikke selv udøve de kontrolbeføjelser, der er tillagt nationale embeds-mænd; de skal dog have adgang til de samme lokaler og de sammepapirer som medlemsstatens embedsmænd.
3. Når kontrollen finder sted efter artikel 7, kan embedsmænd fra
den medlemsstat, der har fremsat anmodningen, med samtykke fra den
medlemsstat, der modtager anmodningen, overvære kontrollen i denne
medlemsstat og få adgang til de samme lokaler og de samme papirersom den pågældende medlemsstats embedsmænd.
Embedsmænd fra den anmodende medlemsstat, der overværer
kontrollen i den medlemsstat, som modtager anmodningen, skal tilenhver tid kunne godtgøre, at de er embedsmænd. Kontrollen foretagesaltid af embedsmænd i den medlemsstat, der modtager anmodningen.
4. For så vidt nationale strafferetlige bestemmelser forbeholder
udførelsen af visse handlinger for særlige embedsmænd udpeget i1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼M1
henhold til national lovgivning, overværer Kommissionens tjeneste-
mænd og embedsmænd fra den i stk. 3 nævnte anmodendemedlemsstat ikke udførelsen af disse handlinger. Bl.a. deltager de
under ingen omstændigheder i husundersøgelser eller formel afhøring
af personer i henhold til medlemsstatens straffelovgivning. De har dogadgang til de oplysninger, der er indhentet i denne forbindelse.
Artikel 22
1. Direktiv 77/435 /EØF ophæves med virkning fra den 1. januar
1990. Kontrol foretaget fra denne dato i henhold til ovennævntedirektiv betragtes som foretaget i henhold til nærværende forordning.
2. Henvisninger til direktiv 77/435/EØF betragtes som henvisninger
til nærværende forordning.
Artikel 23
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentiggørelsen
(SIC! offentliggørelsen) i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 1990.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1989R4045 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B