2220/85 - - - I
1Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2220/85
af 22. juli 1985
om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for
landbrugsprodukter
(EFT nr. L 205 af 3. 8. 1985, s. 5)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
Kommissionens forordning (EØF) Nr. 1181/87 af 29. april 1987 L 113 31 30. 4. 1987
Kommissionens forordning (EØF) Nr. 3745/89 af 13. december 1989 L 364 54 14. 12. 1989
Kommissionens forordning (EF) Nr. 3403/93 af 10. december 1993 L 310 4 14. 12. 1993
Berigtiget ved:
C1 Berigtigelse, EFT nr. L 288 af 1. 12. 1995, s. 53 (3403/93)
2220/85 - - - I
IKOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2220/85
af 22. juli 1985
om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for
landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro-
pæiske økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75
af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for
korn (1), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1018/84 (2) ,s æ r l i ga r t i k e l7 ,s t k .5 ,a r t i k e l8 ,s t k .4 ,a r t i -
kel 12, stk. 2, artikel 15, stk. 3 og 5, samt artikel 16, stk. 6,
og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger
om de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter og
til andre bestemmelser, der er fastsat i forordningerne om
markedsordningerne, og hvis gennemførelse indebærer sik-
kerhedsstillelse,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 525/77
af 14. marts 1977 om indførelse af en producentstøtteord-
ning for ananaskonserves (3), senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 1699/85 (4), særlig artikel 8,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1079/77
af 17. maj 1977 om en medansvarsafgift og om foranstalt-
ninger til udvidelse af markederne for mælk og mejeripro-
dukter (5), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1302/85 (6), særlig artikel 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2169/81
af 27. juli 1981 om fastsættelse af almindelige regler for
støtteordningen vedrørende bomuld (7), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1462/84 (8), særlig artikel 5, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1431/82
af 18. maj 1982 om fastsættelse af særforanstaltninger for
ærter, bønner, hestebønner og sødlupiner (9), senest ænd-
ret ved forordning (EØF) nr. 1485/85 (10), særlig artikel 3,
stk. 5,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1677/85
af 11. juni 1985 om monetære udligningsbeløb i landbrugs-
sektoren (11), særlig artikel 12, og
(1) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. L 107 af 19. 4. 1984, s. 1.
(3) EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 46.
(4) EFT nr. L 163 af 22. 6. 1985, s. 12.
(5) EFT nr. L 131 af 26. 5. 1977, s. 6.
(6) EFT nr. L 137 af 27. 5. 1985, s. 9.
(7) EFT nr. L 211 af 31. 7. 1981, s. 2.
(8) EFT nr. L 142 af 29. 5. 1984, s. 1.
(9) EFT nr. L 162 af 12. 6. 1982, s. 28.
(10) EFT nr. L 151 af 10. 6. 1985, s. 7.
(11) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 6.
2220/85 - - - I
IIud fra følgende betragtninger:
T alrige bestemmelser i Fællesskabets landbrugsforordninger
kræver, at der stilles sikkerhed for betalingen af et beløb,
der er skyldigt, hvis en forpligtelse ikke opfyldes; erfarin-
gerne har imidlertid vist, at dette krav i praksis fortolkes
på vidt forskellig måde; for at undgå ulige konkurrencevil-
kår bør kravet derfor defineres mere udførligt;
især bør sikkerhedens form defineres;
i mange bestemmelser i Fællesskabets landbrugsforordnin-
ger er det fastsat, at den stillede sikkerhed fortabes, hvis
en sikret forpligtelse misligholdes, uden at der sondres
mellem misligholdelse af primære, sekundære og underord-
nede forpligtelser; for at undgå forskelsbehandling bør der
sondres mellem konsekvenserne af misligholdelse af en pri-
mær forpligtelse og konsekvenserne af misligholdelse af se-
kundær eller af en underordnet forpligtelse; især bør det,
hvor der er mulighed herfor, fastsættes, at kun en del afsikkerheden fortabes, når den primære forpligtelse rent
faktisk er opfyldt, men den frist, der er sat for opfyldelse,
er overskredet en smule, eller når en underordnet forplig-
telse ikke er opfyldt;
der bør ikke sondres mellem konsekvenserne af manglende
overholdelse af en forpligtelse ud fra, om der er modtaget
forskud eller forudbetaling eller ej; derfor er sikkerhedsstil-
lelse for forskud og forudbetaling dækket af særskilte reg-
ler;
udgifterne til sikkerhedsstillelse såvel for den, der stiller
sikkerheden, som for den ansvarlige myndighed kan være
uforholdsmæssigt store sammenlignet med det beløb, sik-
kerheden stilles for, hvis dette beløb ligger under en vis
grænse; de ansvarlige myndigheder må derfor have ret til
at afstå fra at kræve sikkerhed for betalingen af et beløb,
der ligger under denne grænse; endvidere bør en ansvarlig
myndighed have bemyndigelse til at afstå at kræve sikker-
hedsstillelse såfremt den, der skal stille sikkerhed for beta-
lingen af et beløb, har en status, som overflødiggør dette;
en ansvarlig myndighed bør have ret til at afslå at godken-
de en tilbudt sikkerhed, såfremt den ikke finder den til-
fredsstillende;
der bør fastsættes en frist for fremlæggelse af den doku-
mentation, der er nødvendig for, at et sikret beløb kan fri-
gives, i de tilfælde, hvor en sådan frist ikke er fastsat an-
detsteds;
2220/85 - - - I
IIIi forbindelse med den repræsentative kurs, der skal anven-
des ved omregning af et sikret beløb udtrykt i ECU til
national valuta, bør det forhold, der ligger til grund for
fordringens stiftelse, jf. artikel 5 i Rådets forordning
(EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens
værdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i den
fælles landbrugspolitik (1);
fremgangsmåden, der skal følges, når en sikkerhed er er-
klæret fortabt, bør fastsættes;
Kommissionen bør have mulighed for at følge iværksættel-
sen af forskrifterne vedrørende sikkerhedsstillelse;
ved denne forordning fastsættes de regler, der generelt
skal anvendes i alle sektorer og for alle produkter, med-
mindre der i fællesskabsbestemmelser, som er specifikke
for sektoren, er fastsat andre regler; de specifikke regler,
der er fastsat for de enkelte sektorer, vil fortsat være gæl-
dende, indtil de ophæves eller ændres;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over-
ensstemmelse med udtalelse fra alle de relevante forvalt-
ningskomiteer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
(1) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 1.
2220/85 - - - I
1AFSNIT 1
Forordningens anvendelsesområde
Artikel 1
I denne forordning fastlægges bestemmelserne for sikker-
hedsstillelse, som er foreskrevet i nedenstående forordnin-
ger eller i gennemførelsesforordninger hertil, medmindre
der er fastsat andre bestemmelser i de pågældende forord-
ninger:
a) Forordninger om fælles markedsordninger for visse
landbrugsprodukter:
— Forordning nr. 136/66/EØF (fedtstoffer) (1)
— Forordning (EØF) nr. 804/68 (mælk og mejeripro-
dukter) (2)
— Forordning (EØF) nr. 805/68 (oksekød) (3)
— Forordning (EØF) nr. 2358/71 (frø) (4)
— Forordning (EØF) nr. 1035/72 (frugt og grøntsa-
ger) (5)
— Forordning (EØF) nr. 2759/75 (svinekød) (6)
— Forordning (EØF) nr. 2771/75 (æg) (7)
— Forordning (EØF) nr. 2777/75 (fjerkrækød) (8)
— Forordning (EØF) nr. 1418/76 (ris) (9)
— Forordning (EØF) nr. 1117/78 (t ørret foder) (10)
— Forordning (EØF) nr. 1785/81 (sukker) (11)
— Forordning (EØF) nr. 426/86 (produkter forarbej-
det på basis af frugt og grøntsager) (12)
— Forordning (EØF) nr. 822/87 (vin) (13)
— Forordning (EØF) nr. 3013/89 (fåre- og gede-
kød) (14)
— Forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn) (15)
— Forordning (EØF) nr. 2075/92 (råtobak) (16)
— Forordning (EØF) nr. 3759/92 (fiskerivarer og ak-
vakulturprodukter) (17)
(1) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.
(2) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13.
(3) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24.
(4) EFT nr. L 246 af 5. 11. 1971, s. 1.
(5) EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1.
(6) EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 1.
(7) EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 49.
(8) EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 77.
(9) EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 1.
(10) EFT nr. L 142 af 30. 5. 1978, s. 1.
(11) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.
(12) EFT nr. L 49 af 27. 2. 1986, s. 1.
(13) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1.
(14) EFT nr. L 289 af 7. 10. 1989, s. 1.
(15) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 21.
(16) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 70.
(17) EFT nr. L 388 af 31. 12. 1992, s. 1.2220/85
3403/93
2220/85 - - - I
2b) Forordning (EØF) nr. 525/77 (ananaskonserves) (1)
c) Forordning (EØF) nr. 2169/81 (støtteordningen for bo-
muld) (2)
d) Forordning (EØF) nr. 1765/92 (støtteordning for pro-
ducenter af visse markafgrøder) (3).
Artikel 2
Denne forordning gælder ikke for sikkerhed for betaling af
import- eller eksportafgifter som fastsat i artikel 1 og 10 i
Rådets direktiv 79/623/EØF (4).
Artikel 3
I denne forordning forstås ved:
a) »sikkerhed«: garanti for betaling eller fortabelse af et
bestemt beløb til en ansvarlig myndighed, såfremt en
bestemt forpligtelse ikke opfyldes;
denne forordning finder anvendelse i alle tilfælde, hvor
der i de i artikel 1 omhandlede forordninger er fore-
skrevet en sikkerhedsstillelse, der falder ind under den-
ne definition, uanset om udtrykket »sikkerhed« er an-
vendt;
b) »maksimumsgaranti«: en sikkerhed, der stilles over for
den ansvarlige myndighed som garanti for opfyldelse af
flere forpligtelser;
c) »forpligtelse«: et ved forordning fastlagt krav om eller
en række af krav, at foretage eller undlade at foretage
en handling;
d) »ansvarlig myndighed«: enten den myndighed, som har
beføjelse til at godkende sikkerheden, eller den myn-
dighed, som er beføjet til at træffe afgørelse om, hvor-
vidt sikkerheden i henhold til den pågældende forord-
ning frigives eller fortabes.
AFSNIT II
Krav om sikkerhedsstillelse
Artikel 4
Sikkerhed skal stilles af den eller for den, der er ansvarlig
for betaling af et beløb, der er skyldigt, hvis en forpligtelse
ikke opfyldes.
Artikel 5
1 . D e na n s v a r l i g em y n d i g h e dk a na f s t åf r aa tk r æ v es i k -
kerhedsstillelse, når det sikrede beløb er på under
100 ECU.
(1) EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 46.
(2) EFT nr. L 211 af 31. 7. 1981, s. 2.
(3) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12.
(4) EFT nr. L 179 af 17. 7. 1979, s. 31.3403/93
C1, EFT nr. L 288 af 1. 12. 1995, s. 53
2220/85
2220/85 - - - I
32. Anvendes stk. 1, forpligter den pågældende sig skrift-
ligt til at betale et beløb på størrelse med det, han ville
være blevet afkrævet, hvis han havde stillet sikkerhed, og
denne senere var blevet erklæret for helt eller delvis for-
tabt.
3. Denne artikel anvendes ikke, hvor sikkerhedsstillelsen
vedrører en import- eller eksportlicens eller en forudfast-
sættelsesattest.
Artikel 6
Den ansvarlige myndighed kan afstå fra at kræve sikker-
hedsstillelse, hvis den, som er ansvarlig for forpligtelsens
opfyldelse, er
a) et offentligt organ, der er ansvarligt for udførelsen af
en offentlig myndigheds opgaver,
b) et privat organ, når det under en offentlig myndigheds
tilsyn varetager sådanne opgaver.
Artikel 7
AFSNIT III
Sikkerhedsstillelsernes form
Artikel 8
1. Sikkerhed kan stilles i form af
a) kontant indbetaling som omhandlet i artikel 13 og 14,
og/eller
b) en kautionserklæring fra en kautionist som omhandlet i
artikel 16, stk. 1.
2. Den ansvarlige myndighed kan tillade sikkerhedsstil-
lelse i form af
a) pant i fast ejendom, og/eller
b) deponerede kontanter i et pengeinstitut, og/eller
c) anerkendte fordringer på et offentligt organ eller på
offentlige midler, der er forfaldne til betaling, og som
ikke kan fortrænges af andre krav, og/eller
d) obligationer, der er omsættelige i den pågældende
medlemsstat, og som er udstedt eller garanteret af den-
ne stat, og/eller
e) børsnoterede realkreditobligationer, der udbydes på
det frie marked, og som repræsenterer en sikkerhed
svarende til statsobligationers.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere betingelser
for sikkerhedsstillelse i en form som anført i stk. 2.2220/85
3403/93 - - - udgået
2220/85
2220/85 - - - I
4Artikel 9
Den ansvarlige myndighed afslår eller kræver udskiftning
af en tilbudt sikkerhed, hvis den mener, at denne er uhen-
sigtsmæssig eller ikke i tilstrækkelig grad eller i et tilstræk-
kelig tidsrum frembyder den krævede sikkerhed.
Artikel 10
1. a) Pant i fast ejendom som omhandlet i artikel 8,
stk. 2, litra a), eller obligationer som omhandlet i
artikel 8, stk. 2, litra d) og e) til sikkerhed for et
beløb skal på det tidspunkt, hvor sikkerheden stil-
les, have en salgsværdi på mindst 115 % af det
krævede sikkerhedsbeløb.
b) Salgsværdien af obligationer fastsættes efter den
sidst foreliggende notering.
c) Den ansvarlige myndighed accepterer kun sikker-
hedsstillelse i den form som anført i artikel 8,
stk. 2, litra a), d) eller e), hvis den, der stiller sik-
kerheden, skriftligt forpligter sig til enten at stille
yderligere sikkerhed eller udskifte den først stillede
sikkerhed, såfremt det pågældende aktivs
salgsværdi i et tidsrum på tre måneder er under
105 % af det krævede sikkerhedsbeløb. Denneskriftlige forpligtelse er ikke nødvendig, hvis
nævnte forpligtelser allerede er foreskrevet. Den
ansvarlige myndighed vurderer med regelmæssige
mellemrum sådanne sikkerhedsstillelsers værdi.
2. a) Vurderingen af de i artikel 8, stk. 2, litra a), d) og
e) nævnte sikkerheders salgsværdi foretages i givet
fald af den ansvarlige myndighed, idet eventuelle
forventede salgsomkostninger tages i betragtning.
b) Såfremt den ansvarlige myndighed forlanger det,
skal den, der stiller sikkerheden, fremlægge bevis
for sikkerhedens salgsværdi.
Artikel 11
1. En sikkerhed kan udskiftes med en anden sikkerhed.
Dog er udskiftningen betinget af den ansvarlige myndig-
heds godkendelse i tilfælde hvor:
a) en fortabt sikkerhed endnu ikke er indkasseret, eller
b) en sikkerhed er udskiftet med en anden sikkerhed i en
form som omhandlet i artikel 8, stk. 2,
2. En maksimumsgaranti kan udskiftes med en anden
maksimumsgaranti, hvis den nye maksimumsgaranti dækker
den del af den oprindelige maksimumsgaranti, der på ud-
skiftningstidspunktet skulle sikre opfyldelsen af en eller fle-
re endnu ikke afviklede forpligtelser.2220/85
2220/85 - - - I
5Artikel 12
1. Sikkerheden stilles i valutaen i den medlemsstat, hvor
den pågældende ansvarlige myndighed er hjemmehørende.
2. Hvis den samlede sikkerhed udtrykt i den pågældende
medlemsstats valuta er steget på grund af en ændring af
landbrugsomregningskursen for sikkerheden, der træder i
kraft på datoen for den udløsende begivenhed, accepteres
sikkerheden på grundlag af den landbrugsomregningskurs,
der var gældende dagen forud for ændringen, hvis forskel-
len beløber sig til mindre end 20 ECU udtrykt i national
valuta under anvendelse af den nye landbrugsomregning-
skurs.
3. Et bud, for indgivelse der stilles en sikkerhed, i hvil-
ken der mangler 20 ECU eller mere på grund af en ænd-
ring som omhandlet i stk. 2, accepteres som gyldigt for den
mængde, som den pågældende sikkerhed faktisk dækker,
medmindre den bydende, inden buddene gennemgås medhenblik på afgørelsen om licitationens resultat, skriftligt
forpligter sig til at stille den manglende sikkerhed og fak-
tisk stiller en sådan supplerende sikkerhed senest fem ar-
bejdsdage efter udløbet af fristen for indgivelse af bud,
undtagen hvis der foreligger force majeure.
En sådan nedsættelse af den af buddet omfattende mæng-
de betragtes ikke som manglende overholdelse af en even-
tuel bestemmelse om en minimumsmængde i den pågæl-
dende forordning.
4. Artikel 5, stk. 1 og 2, kan også anvendes i forbindelse
med en supplerende sikkerhed, der er affødt af en ændring
s o mo m h a n d l e tis t k .2in æ r v æ r e n d ea r t i k e l .
Uanset artikel 5, stk. 3, kan disse bestemmelser også anven-
des i forbindelse med supplerende sikkerhedsstillelse ved-
rørende import- eller eksportlicenser eller forudfastsættel-
sesattester.
Artikel 13
Foretages der kontant indbetaling ved overførsel, betragtes
sikkerheden først som stillet, når den ansvarlige myndighed
har sikkerhed for at kunne disponere over beløbet.
Artikel 14
1. En check, hvis indløsning garanteres af et pengeinsti-
tut, der er godkendt af den ansvarlige myndighed i med-
lemsstaten, betragtes som kontant indbetaling. Den ansvar-
lige myndighed behøver ikke at indløse en sådan check,
førend garantiperioden er ved at udløbe.
2. Andre checks, end de i stk. 1 omhandlede, betragtes
kun som sikkerhed, når den ansvarlige myndighed har sik-
kerhed for at kunne disponere over beløbet.
3. Gebyrer og andet, der beregnes af pengeinstitutter,
betales af den, der stiller sikkerheden.3403/93
2220/85
2220/85 - - - I
6Artikel 15
Sikkerhed i form af kontant indbetaling er ikke rentebæ-
rende for den, der har stillet den.
Artikel 16
1. Kautionisten skal have sin bopæl eller været etableret
inden for Fællesskabet og være godkendt af den ansvarlige
myndighed i den medlemsstat, hvor sikkerheden stilles, jf.
dog traktatens bestemmelser om fri udveksling af tjeneste-
ydelser. Kautionisten forpligtes ved en skriftlig kautionser-
klæring.
2. En skriftlig kautionserklæring skal mindst indeholde
a) angivelse af den forpligtelse eller, såfremt der er tale
om en maksimumsgaranti om den type eller de typer
forpligtelser, hvis opfyldelse den skal sikre,
b) angivelse af det maksimale beløb, som kautionisten er
villig til at indestå for,
c) erklæring om, at kautionisten hæfter solidarisk med
den, der er ansvarlig for forpligtelsens opfyldelse, og
forpligter sig til inden tredive dage efter påkrav fra
den ansvarlige myndighed at betale ethvert beløb inden
for garantiens grænser, som forfalder til betaling ved
sikkerhedens fortabelse.
3. Den ansvarlige myndighed kan acceptere en skriftlig
telekommunikationsmeddelelse fra kautionisten som skrift-
lig sikkerhedsstillelse. I et sådant tilfælde træffer den an-
svarlige myndighed passende foranstaltninger for at sikre
sig den pågældende meddelelses ægthed.
4. Er der allerede givet en skriftlig maksimumsgaranti,
træffer den ansvarlige myndighed afgørelse om, efter hvil-
ken procedure hele eller en del af maksimumsgarantien
skal afsættes til en bestemt forpligtelse.
Artikel 17
Så snart en del af en maksimumsgaranti afsættes til en be-
stemt forpligtelse, ajourføres restbeløbet.
AFSNIT IV
Forskud og forudbetaling
Artikel 18
Bestemmelserne i dette afsnit
— finder anvendelse i alle de tilfælde, hvor en specifik
forordning fastsætter, at et beløb kan forudbetales, in-
den forpligtelsen er opfyldt,
— finder anvendelse på forudbetalinger, der ydes i hen-
hold til Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 (1).
(1) EFT nr. L 62 af 7. 3. 1980, s. 5.2220/85
2220/85 - - - I
7Artikel 19
1. Sikkerhedsstillelsen frigives,
a) når den endelige ret til det udbetalte beløb er godt-
gjort, eller
b) når det udbetalte beløb plus eventuelle tillæg som fast-
sat i den specifikke forordning er blevet tilbagebetalt.
2. Såfremt der ikke inden for den fastsatte frist fremlæg-ges dokumentation for, at der er opnået endelig ret til det
udbetalte beløb, iværksætter den ansvarlige myndighed
straks den i artikel 29 omhandlede fremgangsmåde.
Fristen kan udskydes i tilfælde af force majeure.
Dog kan dokumentation i de tilfælde, hvor det er fastsat i
fællesskabsbestemmelserne, fortsat fremlægges efter nævn-
te frists udløb mod delvis tilbagebetaling af sikkerhedsstil-
lelsen.
3. Hvis tilbagebetalingen ifølge force majeure-bestem-melserne i Fællesskabets retsforskrifter kan begrænses tilforskuddet alene, finder følgende bestemmelser desuden
anvendelse:
a) de begivenheder, der påberåbes som force majeure,
skal meddeles den ansvarlige myndighed senest 30 dage
efter den dag, på hvilken den pågældende fik kendskab
til, at der forelå omstændigheder, der kunne tolkes
som et muligt tilfælde af force majeure, og
b) den pågældende skal tilbagebetale forskuddet eller den
relevante del deraf senest 30 dage regnet fra datoen
for de ansvarlige myndigheds anmodning om tilbagebe-
taling.
Hvis de under litra a) og b) nævnte bestemmelser ikke
findes at være overholdt, er betingelserne for tilbagebeta-
ling de samme. som hvis der ikke havde foreligget force
majeure.
AFSNIT V
Frigivelse og fortabelse af anden sikkerhedsstillelse, end
omhandlet i afsnit IV
Artikel 20
1. En forpligtelse kan omfatte primære, sekundære eller
underordnede krav.
2. Ved »primært krav« forstås et krav af grundlæggende
betydning for formålet med den forordning, hvori kravet er
fastlagt, om at foretage eller undlade at foretage en hand-
ling.
3. Ved »sekundært krav« forstås et krav om overholdelse
af fristen for opfyldelse af et primært krav.
4. Ved »underordnet krav« forstås ethvert andet krav,
der måtte være fastlagt ved en forordning.2220/85
1181/87
2220/85
2220/85 - - - I
85. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse
når det eller de primære krav ikke er fastsat i Fællesska-
bets retsforskrifter.
6. I dette afsnit forstås ved »den pågældende del af detsikrede beløb« den del af det sikrede beløb, der svarer til
den mængde, for hvilken et krav ikke er opfyldt.
Artikel 21
En sikkerhedsstillelse frigives, når der som fastsat i den
specifikke forordning er fremlagt dokumentation for, at al-
le primære, sekundære og underordnede krav er opfyldt.
Artikel 22
1. Sikkerheden fortabes fuldt ud for den mængde, for
hvilken et primært krav ikke er blevet opfyldt, medmindre
force majeure har umuliggjort denne opfyldelse.
2. Et primært krav betragtes som uopfyldt, hvis beviset
for kravets opfyldelse ikke er forelagt ved udløbet af fris-
ten derfor, medmindre force majeure har forhindret fore-
læggelse af dette bevis inden for den fastsatte frist. Den i
artikel 29 omhandlede fremgangsmåde til inddrivelse af det
fortabte beløb iværksættes straks.
3. Hvis der inden atten måneder efter den i stk. 2 om-handlede frists udløb fremlægges bevis for, at det eller de
primære krav er blevet opfyldt, tilbagebetales 85 % af det
fortabte beløb. Hvis der inden atten måneder efter den i
stk. 2 omhandlede frists udløb fremlægges bevis for, at det
eller de primære krav er blevet opfyldt, og hvis det hertil
knyttede sekundære krav ikke er blevet opfyldt, er det til-
bagebetalte beløb lig med det beløb, som frigives efter ar-
tikel 23, stk. 2, nedsat med 15 % af den pågældende del af
det sikrede beløb.
4. Tilbagebetaling af det fortabte beløb finder ikke sted,
hvor beviset for opfyldelsen af det eller de primære krav
fremlægges senere end de i stk. 3 omhandlede atten måne-
der, medmindre force majeure har forhindret
forelæggelse
af dette bevis inden for den fastsatte frist..
Artikel 23
1 . H v i sd e ri n d e nf o rd e nf r i s t ,d e re rf a s t s a tid e ns p e c i f i k -
ke forordning fremlægges dokumentation for, at det eller de
primære krav er opfyldt, medens derimod et sekundært krav
er uopfyldt, frigives en del af sikkerhedsstillelsen, og resten
af det sikrede beløb fortabes. Den i artikel 29 omhandledefremgangsmåde til inddrivelse af det fortabte beløb iværk-
sættes.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85 - - - I
92. Den del af sikkerhedsstillelsen, der frigives, er lig med
den sikkerhedsstillelse, der dækker den pågældende del af
det sikrede beløb med fradrag af
a) 15 %, og
b) — 10 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for
hver dag, hvormed
— en maksimumsfrist på 40 dage eller derunder
er overskredet
— en minimumsfrist på 40 dage eller derunder ik-
ke er overholdt
— 5 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for
hver dag, hvormed
— en maksimumsfrist på mellem 41 og 80 dage er
overskredet
— en minimumsfrist på mellem 41 og 80 dage ik-
ke er overholdt
— 2 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for
hver dag, hvormed
— en maksimumsfrist på 81 dage eller derover er
overskredet
— en minimumsfrist på 81 dage eller derover ikke
er overholdt.
3. Bestemmelserne i denne artikel gælder ikke for frister
for ansøgninger om eller anvendelse af import- og eksport-
licenser samt forudfastsættelsesattester herunder, ejheller
for frister for fastsættelse af import- og eksportafgifter og
eksportrestitutioner ved licitation.
Artikel 24
1. Manglende opfyldelse af et eller flere underordnede
krav medfører fortabelse af 15 % af den pågældende del af
det sikrede beløb, medmindre force majeure har umulig-
gjort denne opfyldelse.
2. Fremgangsmåden i artikel 29 for at inddrive det sam-lede beløb bringes straks i anvendelse.
3. Denne artikel gælder imidlertid ikke hvis artikel 22,
stk. 3, bringes i anvendelse.
Artikel 25
Fremlægges der bevis for, at alle primære krav er opfyldt,
medens såvel et sekundært som et underordnet krav er
uopfyldt, finder artikel 23 og 24 anvendelse, og det samle-
de beløb, der fortabes, er lig med det beløb, der fortabes i
henhold til artikel 23, forhøjet med 15 % af den pågælden-
de del af det sikrede beløb.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87
2220/85 - - - I
10Artikel 26
Det samlede beløb må dog ikke overstige 100 % af den
sikkerhedsstillelse, der dækker den pågældende del af det
sikrede beløb.
AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser
Artikel 27
1. Efter anmodning sker der delvis frigivelse af det si-
krede beløb, hvis der fremlægges bevis med hensyn til en
delmængde af en vare, forudsat at denne delmængde ikke
er mindre end en eventuel minimumsmængde, der er angi-
vet i den forordning, der foreskriver sikkerhedsstillelsen.
Såfremt der i den regel, der foreskriver sikkerhedsstillelsen,
ikke er angivet nogen minimumsmængde, kan den ansvarli-
ge myndighed selv begrænse antallet af delvise frigivelser
af et sikret beløb og fastsætte et minimumsbeløb for så-
danne frigivelser.
2. Inden den ansvarlige myndighed foretager fuldstændig
eller delvis frigivelse af et sikret beløb, kan den forlange,
at der først indsendes en skriftlig anmodning herom.
3. I tilfælde, hvor der er tale om sikkerhedsstillelse som
omhandlet i artikel 10, stk. 1, på over 100 % af det beløb,
der kræves sikret, frigives den del af sikkerheden, som
overstiger 100 %, når der sker endelig frigivelse eller forta-
belse af resten af det sikrede beløb.
Artikel 28
1. Er der ikke fastsat nogen frist for forelæggelse af det
bevis, der er nødvendigt for det sikrede beløbs frigivelse,
er denne frist på
a) 12 måneder fra sidste frist for opfyldelse af det eller
de primære krav,
b) 12 måneder fra det eller de primære kravs opfyldelse,
hvis der ikke er fastsat nogen tidsfrist herfor.
2. Den i stk. 1 fastsatte frist, må under ingen omstæn-
digheder overstige tre år fra det tidspunkt, sikkerheden
blev fastsat til en bestemt forpligtelse, medmindre der fo-
religger force majeure.
Artikel 29
(SIC! 1.) Når den ansvarlige myndighed har kendskab
til, hvad der fører til hel eller delvis fortabelse af sikkerhe-
den anmoder den ansvarlige myndighed straks den, der er
ansvarlig for forpligtelsens opfyldelse, om at indbetale detfortabte beløb, idet der indrømmes en betalingsfrist på 30
dage fra datoen for påkravet.2220/85
1181/87
2220/85
1181/87—udgået
1181/87—udgået
3403/93
2220/85 - - - I
11Finder betaling ikke sted inden for denne frist,
a) inddrager den ansvarlige myndighed straks sikkerheds-
stillelsen i den i artikel 8, stk. 1, litra a), omhandlede
form
b) forelægger den ansvarlige myndighed straks den i arti-
kel 8, stk. 1, litra b), omhandlede kautionist krav om
betaling, idet der indrømmes en betalingsfrist på indtil
30 dage fra datoen for påkravet,
c) tager den ansvarlige myndighed straks skridt til at
i ) r e a l i s e r ed eia r t i k e l8 ,s t k .2 ,l i t r aa ) ,c )d )o ge ) ,
omhandlede former for sikkerhedsstillelse i det
omfang, det er nødvendigt for at dække det skyldi-
ge beløb
ii) skaffe sig rådighed over midler deponeret i et pen-
geinstitut.
Den ansvarlige myndighed kan straks inddrage sikkerheds-
stillelsen uden først at anmode den, der er ansvarlig forforpligtelsens opfyldelse, om at betale.
2. Den ansvarlige myndighed kan afstå fra at inddrage et
beløb på under 20 ECU, hvis der i de nationale love eller
administrative bestemmelser er fastsat tilsvarende regler
for lignende tilfælde.
3. Hvis der træffes afgørelse om inddragelse af en sik-
kerhed, men inddragelsen efterfølgende i henhold til natio-
nal ret udsættes i afventning af udfaldet af en indgiven
klage, skal den pågældende uanset stk. 1. betale rente af
det faktisk fortabte beløb i en periode, der begynder
30 dage fra datoen for modtagelsen af påkravet, jf. stk. 1,
første afsnit, og slutter dagen inden betalingen af det fak-
tisk fortabte beløb.
Rentesatsen beregnes i henhold til national ret, men må
d o gii n t e tt i l f æ l d ev æ r el a v e r ee n dd e nr e n t e s a t s ,d e ra n -
vendes ved inddrivelse af nationale beløb.
De udbetalende organer trækker de betalte renter fra de
udgifter, der skal afholdes af Den Europæiske Udviklings-
og Garantifond for Landbruget (EUGFL), i henhold til
bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 352/78 (
1).
Medlemsstaterne kan med regelmæssige mellemrum kræve,
at der stilles yderligere sikkerhed vedrørende det pågæl-
dende rentebeløb.
(1) EFT nr. L 50 af 22. 2. 1978, s. 1.3403/93
2220/85 - - - I
12Hvis en sikkerhed er blevet inddraget, og beløbet allerede
er krediteret EUGFL, og det inddragne beløb som følge af
en indgiven klage helt eller delvist skal tilbagebetales med
rente i henhold til den efter den nationale ret gældende
rentesats, bæres tilbagebetalingsbeløbet af EUGFL, med-
mindre medlemsstaternes myndigheder eller organer kan
gøres ansvarlige for tilbagebetalingen af sikkerhedsstillelsen
som følge af forsømmelse eller en alvorlig fejl.
Artikel 30
Kommissionen kan efter fremgangsmåden i artikel 38 i for-
ordning nr. 136/66/EØF og i de tilsvarende artikler i de
øvrige forordninger om fælles markedsordninger indrømme
undtagelser fra ovenstående bestemmelser.
AFSNIT VII
Meddelelser
Artikel 31
1. Medlemsstaterne tilsender hvert år senest den 31. juli
Kommissionen oplysning for det foregående år det samlede
antal sikkerhedsstillelser, der er fortabt, uanset stadiet i
forløbet af den i artikel 29 omhandlede fremgangsmåde,
samt det samlede fortabte beløb, i begge tilfælde opdelt
efter, om de enkelte beløb er blevet godskrevet medlems-staten eller Kommissionen.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger opdeles efter de
enkelte fællesskabsbestemmelser, efter hvilke der skal stil-
les sikkerhed.
3. Der gives ikke oplysninger om sikkerhedsstillelser på
1 000 ECU og derunder.
4. Oplysningerne skal omfatte såvel beløb, som de på-
gældende har betalt direkte, og beløb, der er skaffet dæk-
ning for ved realisering af den stillede sikkerhed.
5. Kommissionen tilsender medlemsstaterne et sammen-
drag af de oplysninger, som den har modtaget i henhold til
denne artikel.
Artikel 32
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvil-
ke institutter der godkendes som kautionister, og om kra-
vene til disse. Ændringer med hensyn til godkendte insti-
tutter og de fastsatte krav meddeles ligeledes. Kommis-
sionen underretter derefter de øvrige medlemsstater.
2. Medlemsstater, hvor de ansvarlige myndigheder gør
brug af artikel 8, stk. 2, underretter Kommissionen om de
former for sikkerhedsstillelse, der accepteres i medfør he-
raf, samt om betingelserne i forbindelse hermed.3403/93
2220/85
2220/85 - - - I
13Artikel 33
Denne forordning træder i kraft den 1. marts 1986.
Den anvendes fra denne dato for de foreskrevne sikker-
hedsstillelser og for ligeledes de maksimumsgarantier der
gælder fra denne dato for at sikre, at en eller flere særlige
forpligtelser overholdes.
Efter anmodning af den, der stiller sikkerheden, anvendes
forordningen for sikkerhedsstillelser, der er oprettet før
denne dato, men endnu ikke frigivet og endnu ikke fortabt.2220/85