2000R1291 — DA — 01.01.2007 — 009.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1291/2000

af 9. juni 2000

om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn ( 1 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1253/1999 ( 2 ), særlig artikel 9, stk. 2, artikel 12, stk. 4, artikel 13, stk. 11, og artikel 23, og tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, og ud fra følgende betragtninger: (1) I Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 ( 3 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1127/1999 ( 4 ), der erstattede forordning (EØF) nr. 3183/80 ( 5 ), der erstattede forordning nr. 193/75 ( 6 ), der igen erstattede forordning (EØF) nr. 1373/70 ( 7 ), fastsættes de fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter. Bestemmelserne i denne forordning har været genstand for talrige og undertiden gennemgribende ændringer. Under hensyn til klarheden og af forvaltningsmæssige grunde bør retsforskrifterne på dette område tilpasses på grundlag af den indvundne erfaring. (2) De fællesskabsforordninger, ved hvilke import- og eksportlicenserne er indført, bestemmer, at der for enhver indførsel til og enhver udførsel fra Fællesskabet af landbrugsprodukter skal fremlægges sådanne licenser. Disses anvendelsesområde bør følgelig præciseres med udelukkelse af forretninger, der ikke er indførsels- eller udførselsforretninger i egentlig forstand. (3) Når produkterne er omfattet af en ordning om aktiv forædling, kan de kompetente myndigheder i visse tilfælde give tilladelse til, at de pågældende produkter overgår til fri omsætning i uforandret stand eller efter forarbejdning. For at sikre, at markedet styres på tilfredsstillende vis, bør det i sådanne tilfælde kræves, at der fremlægges importlicens for det produkt, som faktisk overgår til fri omsætning. Når det produkt, som overgår til fri omsætning, er fremstillet af basisprodukter, der delvis stammer fra tredjelande og delvis fra fællesskabsmarkedet, bør der dog kun tages hensyn til de basisprodukter, der stammer fra tredjelande, eller som er fremkommet ved forarbejdning af basisprodukter, der stammer fra tredjelande. (4) Formålet med import- og eksportlicenserne samt forudfastsættelsesattesterne er at sikre en god forvaltning af de fælles markedsordninger. Visse forretninger drejer sig om mindre mængder og for at forenkle forvaltningen forekommer det ønskeligt ved sådanne forretninger at dispensere fra fremlæggelse af import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester. (5) Der kræves ikke eksportlicens ved levering af proviant til skibe og luftfartøjer inden for Fællesskabet. Da begrundelsen herfor er tilsvarende for leverancer til platforme og flådefartøjer, bør bestemmelsen også gælde i sådanne tilfælde, samt for levering af proviant til tredjelande. Af samme årsager bør der ved de i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter ( 8 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 355/94 ( 9 ), omhandlede transaktioner dispenseres fra fremlæggelse af licenser. (6) Under hensyn til de internationale handelssædvaner for de pågældende produkter eller varer bør der indrømmes en vis tolerance for mængden af de udførte eller indførte produkter i forhold til angivelserne i licensen. (7) For at gøre det muligt, at flere forretninger kan gennemføres samtidigt ved hjælp af samme licens, bør der kunne udstedes partiallicenser med samme gyldighed som de licenser, der ligger til grund for dem. (8) Fællesskabsreglerne for de forskellige sektorer under de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter foreskriver, at import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester gælder for forretninger, der foretages i Fællesskabet. En sådan regel kræver indførelse af fælles bestemmelser for udfærdigelse og anvendelse af sådanne licenser og attester, for indførelse af fællesskabsformularer og for fastsættelse af de nærmere regler for det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne. (9) Edb-anvendelsen inden for forvaltningen erstatter gradvis manuel behandling. Det er derfor ønskeligt, at der også kan anvendes edb og elektronisk databehandling ved udstedelsen og anvendelsen af certifikater og attester. (10) De fællesskabsforordninger, ved hvilke ovennævnte licenser og attester er indført, bestemmer, at udstedelse af dem er betinget af sikkerhedsstillelse, som sikrer opfyldelse af forpligtelsen til at indføre eller udføre inden for deres gyldighedsperiode. Tidspunktet, hvor forpligtelsen til at indføre eller udføre er opfyldt, bør defineres. (11) Ved udstedelsen af en licens med forudfastsættelse af restitutionen er produktets tarifering afgørende. For visse blandinger afhænger fastlæggelsen af restitutionssatsen ikke af produktets tarifering, men af særlige regler. Der må derfor indføres en bestemmelse om, at den forudfastsatte sats ikke gælder for den indførte eller udførte blanding i de tilfælde, hvor beregningen af restitutionen er baseret på en bestanddel af blandingen, som ikke er den samme som den bestanddel, der har været afgørende for tariferingen. (12) Undertiden anvendes importlicenser til at forvalte kvantitative importordninger. Denne forvaltning er kun mulig, hvis der inden for forholdsvis korte frister opnås kendskab til de indførsler, der er foretaget på grundlag af de udstedte licenser. I disse tilfælde er det ikke længere af forvaltningsmæssige grunde, at der kræves bevis for anvendelsen af licenserne, men beviset bliver et væsentligt led i forvaltningen af disse kvantitative ordninger. Beviset føres ved forelæggelse af eksemplar 1 af licensen og i givet fald af partiallicenserne. Det er muligt at føre dette bevis inden for en forholdsvis kort frist. Der bør derfor fastsættes en sådan frist, der gælder i de tilfælde, hvor der i fællesskabsreglerne om licenser, der anvendes til at forvalte kvantitative importordninger, henvises hertil. (13) Den sikkerhedsstillelse, der forlanges ved ansøgning om licens, kan i visse tilfælde være meget lille. Det er vigtigt, at der i sådanne tilfælde ikke kræves sikkerhedsstillelse for ikke at overbebyrde de kompetente forvaltningsorganer. (14) Da den, der benytter licensen i praksis, kan være en anden end indehaveren eller modtageren ved overdragelse, bør de personer, der kan benytte licensen, af hensyn til retssikkerheden og effektiviteten i forvaltningen præciseres. Det må derfor fastslås, hvilken forbindelse der er mellem licensens indehaver og den person, der foretager toldangivelsen. (15) Import- og eksportlicenser giver ret til henholdsvis at indføre eller udføre. Des skal følgelig forelægges ved antagelsen af ind- eller udførselsangivelsen. (16) I forbindelse med forenklede ind- eller udførselsprocedurer kan der dispenseres fra forelæggelse af licensen for toldvæsenet, eller den kan forelægges på et senere tidspunkt. Dog skal importøren henholdsvis eksportøren være i besiddelse af licensen på den dato, der gælder som antagelsesdato for ind- eller udførselsangivelsen. (17) Med henblik på forenkling kan e bestående regler lempes og medlemsstaterne gives tilladelse til at indføre en forenklet procedure for den administrative behandling af licenserne bestående i, at den udstedende myndighed eller eventuelt det udbetalende organ opbevarer licensen, hvis der er tale om en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen. (18) Der må af forvaltningsmæssige grunde ikke foretages ændringer i licenserne eller i partiallicenserne efter deres udstedelse. Opstår der tvivl, som skyldes en fejl, der må tilskrives den udstedende myndighed, eller som skyldes indlysende unøjagtigheder, og som vedrører angivelserne i licensen eller partiallicensen, bør der dog indføres en fremgangsmåde til inddragelse af licenserne eller partiallicenserne med de fejlagtige angivelser og til udstedelse af rettede eksemplarer. (19) Når et produkt er henført under en af de forenklede ordninger, der er omhandlet i afsnit II, kapitel 7, afdeling 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks ( 10 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1662/1999 ( 11 ), eller i afsnit X, kapitel I, i bilag I til konventionen af 20. maj 1987 om en ordning for fællesskabsforsendelse, skal der ikke iagttages nogen toldformaliteter på det toldsted, grænsestationen henhører under, når forsendelsen er begyndt inden for Fællesskabet og sluttes uden for dette. Gøres der brug af en af nævnte ordninger, bør der af forvaltningsmæssige grunde fastsættes særlige bestemmelser for frigivelse af sikkerhedsstillelsen. (20) Som følge af omstændigheder, som den pågældende part ikke er herre over, kan det ske, at bevisdokumentet for, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, ikke kan fremlægges, selv om det har forladt Fællesskabets toldområde eller nået sin destination i de i artikel 36 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 ( 12 ) omhandlede tilfælde. En sådan situation kan skabe vanskeligheder for handelen. I sådanne tilfælde bør andre dokumenter anerkendes som bevismæssigt ligestillet hermed. (21) De fællesskabsforordninger, ved hvilke ovennævnte licenser er indført, bestemmer, at sikkerhedsstillelsen helt eller delvis fortabes, hvis indførslen eller udførslen ikke er sket eller kun delvis er sket inden for licensens gyldighedsperiode. Der bør gives nærmere regler på dette område, særlig for det tilfælde, at de indgåede forpligtelser ikke opfyldes på grund af tilfælde af force majeure. I sådanne tilfælde kan indførsels- eller udførselsforpligtelsen betragtes som annulleret, eller licensens gyldighedsperiode kan forlænges. For at undgå mulige forstyrrelser af markedsforvaltningen bør en sådan forlængelse under alle omstændigheder begrænses til højst seks måneder, regnet fra udløbet af den oprindelige gyldighedsperiode. (22) Det må af forvaltningsmæssige grunde fastsættes, at hele sikkerhedsstillelsen frigives, når det samlede beløb, der fortabes, er ringe. (23) Frigivelse af den sikkerhed, der stilles ved udstedelsen af licenser, er betinget af, at der over for det kompetente organ fremlægges bevis for, at de pågældende varer har forladt Fællesskabets toldområde inden 60 dage, regnet fra dagen for udførselsangivelsens antagelse. (24) I nogle tilfælde frigives sikkerheden af forskellige grunde, uden at forpligtelsen til at importere eller eksportere faktisk er blevet overholdt. Den uretmæssigt frigivne sikkerhed bør i disse tilfælde stilles igen. (25) For fuldt ud at udnytte eksportmulighederne for landbrugsprodukter med restitution må der indføres en ordning, således at eksportørerne hurtigt tilbagesender uudnyttede licenser til det udstedende organ. Der må ligeledes indføres en ordning, således at eksportørerne hurtigt tilbagesender licenserne til det udstedende organ efter udløbsdatoen, således at de uudnyttede mængder snarest muligt kan genanvendes. (26) I artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter ( 13 ) er det fastsat, at hvis den sidste dag af en frist falder på en helligdag, en søndag eller en lørdag, udløber tidsfristen ved udgangen af den følgende arbejdsdag. Denne bestemmelse har til følge, at fristen for anvendelse af licenser i visse tilfælde forlænges. En sådan foranstaltning, der har til formål at lette handelen, bør ikke give anledning til, at de økonomiske betingelser for indførsel og udførsel forandres. (27) I visse sektorer, der falder ind under fælles markedsordninger, gælder det, at eksportlicenser først udstedes efter en betænkningstid. Denne frist skal gøre det muligt at vurdere markedssituationen og, navnlig i tilfælde af vanskeligheder, at suspendere for de pågældende ansøgningers vedkommende, hvilket medfører, at de afvises. Det bør fastslås, at denne suspensionsmulighed også gælder for licenser, der ansøges om efter artikel 49 i nærværende forordning, og at licensansøgningen, når betænkningstiden er udløbet, ikke længere kan berøres af en ny suspensionsforanstaltning. (28) Ved artikel 844, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2454/93 er det fastsat, at de landbrugsprodukter, der udføres under en eksportlicens eller forudfastsættelsesattest, kun kan omfattes af ordningen om returvarer, hvis fællesskabsbestemmelserne vedrørende licenser og attester overholdes. Der må fastsættes særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med licenser og attester for de produkter, der er omfattet af bestemmelserne i ordningen om returvarer. (29) Ved artikel 896 i forordning (EØF) nr. 2454/93 er det fastsat, at varer, som er overgået til fri omsætning i henhold til en importlicens eller en forudfastsættelsesattest, kun er omfattet af ordningen med godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, når det godtgøres, at de kompetente myndigheder har taget de nødvendige forholdsregler for at ophæve virkningerne af overgangen til fri omsætning for så vidt angår licensen eller attester. (30) I artikel 880 i forordning (EØF) nr. 2454/93 er der generelt fastsat visse gennemførelsesbestemmelser til artikel 896 i samme forordning, navnlig at de myndigheder, som udsteder licenserne eller attesterne, skal foretage en attestering. (31) I nærværende forordning bør fastsættes alle de bestemmelser, der er nødvendige for anvendelse af artikel 896 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Det er muligt i visse tilfælde at opfylde bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2454/93 uden anvendelse af den attestering, der er omhandlet i artikel 880 i samme forordning. (32) Anvendes en importlicens til et landbrugsprodukt ligeledes til forvaltning af et toldkontingent, for hvilket der er bevilget en præferenceordning, tildeles importørerne præferenceordningen ved brug af en licens, der i visse tilfælde skal ledsages af et dokument fra et tredjeland. For at undgå, at kontingentet overskrides, udnyttes præferenceordningen indtil den mængde, for hvilken der er udstedt licens. For at lette importforretningen bør der dog indrømmes en tolerances, jf. artikel 8, stk. 4, samtidig med at det præciseres, at den del af mængden, der på grund af tolerancen er en overskridelse af den i licensen angivne mængde, ikke omfattes af præferenceordningen, men importeres til fuld toldafgiftssats. (33) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra alle berørte forvaltningskomitéer — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

FORORDNINGENS ANVENDELSESOMRÅDE

▼M3

Artikel 1

Denne forordning fastsætter, medmindre andet følger af særlige EF-bestemmelser for bestemte produkter, de fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester, i det følgende benævnt »licenser og attester«, der er indført ved eller fastsat i:

— artikel 2 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF ( 14 ) (fedtstoffer)

— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 234/68 ( 15 ) (levende planter og blomsterdyrkningens produkter)

— artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2358/71 ( 16 ) (frø)

— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 ( 17 ) (svinekød)

— artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 ( 18 ) (æg)

— artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 ( 19 ) (fjerkrækød)

— artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2783/75 ( 20 ) (ægalbumin og mælkealbumin)

— artikel 9 i forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn)

— artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 ( 21 ) (bananer)

— artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 ( 22 ) (ris)

— artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 ( 23 ) (frugt og grøntsager)

— artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 ( 24 ) (forarbejdede frugter og grøntsager)

— artikel 29 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 ( 25 ) (oksekød)

— artikel 26 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 ( 26 ) (mælk og mejeriprodukter)

— artikel 59 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 ( 27 ) (vin)

— artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1520/2000 ( 28 ) (landbrugsprodukter, der udføres i form af varer uden for traktatens bilag I)

— artikel 22 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 ( 29 ) (sukker, isoglucose og inulinsirup)

— artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 ( 30 ) (fåre- og gedekød)

— artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 670/2003 ( 31 ) (alkohol).

▼B







AFSNIT II

LICENSERNES OG ATTESTERNES ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 2

Der kræves ikke og kan ikke fremlægges licens for produkter,

a) som ikke er i fri omsætning i Fællesskabet, eller

b) som udføres i forbindelse med: — en toldordning, der gør det muligt at indføre dem uden opkrævning af told eller afgifter med tilsvarende virkning, eller — den særlige ordning i artikel 129 i forordning (EØF) nr. 2913/92, der gør det muligt at udføre dem uden opkrævning af eksportafgifter.

Artikel 3

1. Hvis produkter, der er omfattet af proceduren for aktiv forædling og ikke indeholder basisprodukter som omhandlet i stk. 2, litra a), overgår til fri omsætning, skal der fremlægges en importlicens for det produkt, der rent faktisk overgår til fri omsætning, når en sådan licens kræves for produktet.

2. Hvis et produkt, der er omfattet af den i stk. 1 omhandlede procedure og både indeholder

a) et eller flere basisprodukter, som befandt sig i en af de situationer, der er nævnt i traktatens artikel 23, stk. 2, men som ikke længere befinder sig i denne situation på grund af iblandingen i det produkt, der rent faktisk overgår til fri omsætning, og

b) et eller flere basisprodukter, som ikke befandt sig i en af de situationer, der er nævnt i traktatens artikel 23, stk. 2, overgår til fri omsætning, skal der uanset artikel 8, stk. 1, fremlægges en importlicens for hvert af de i litra b) omhandlede basisprodukter, der rent faktisk er anvendt, når en sådan licens kræves for disse produkter.

Der skal dog ikke fremlægges importlicens, når en sådan licens ikke kræves for det produkt, der rent faktisk overgår til fri omsætning.

3. Den eller de importlicenser, der fremlægges, når et produkt overgår til fri omsætning i de i stk. 1 og 2 omhandlede tilfælde, kan ikke omfatte forudfastsættelse.

4. Ved udførsel af et produkt, der er omfattet af den i stk. 1 omhandlede procedure, og som indeholder et eller flere af de i stk. 2, litra a), omhandlede basisprodukter, skal der fremlægges en eksportlicens for hvert af disse basisprodukter, når en sådan licens kræves for disse produkter.

Medmindre andet følger af tredje afsnit vedrørende forudfastsættelse af restitutionen, skal der dog ikke fremlægges eksportlicens, når en sådan licens ikke kræves for det produkt, der faktisk udføres.

Medmindre andet følger af tredje afsnit vedrørende forudfastsættelse af restitutionen, skal der dog ikke fremlægges eksportlicens, når en sådan licens ikke kræves for det produkt, der faktisk udføres.

▼M8 —————

▼B

Artikel 5

1. Der kræves ikke og kan ikke fremlægges licens for gennemførelsen af de forretninger, som:

— er omhandlet i artikel 36, 40, 44, 45 og 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999, eller

— ikke har erhvervsmæssig karakter, eller

— er omhandlet i forordning (EØF) nr. 918/83, eller

— vedrører mængder, der er mindre end eller lig med mængderne i bilag III.

Uanset første afsnit skal der fremlægges en licens, når indførslen eller udførslen finder sted i forbindelse med en præferenceordning, som der gives adgang til ved hjælp af en licens.

Medlemsstaterne træffer foranstaltninger for at undgå misbrug ved anvendelsen af nærværende stykke, især når en enkelt import- eller eksportforretning foretages i henhold til flere import- eller eksportangivelser, hvoraf der ikke fremgår nogen økonomisk eller anden begrundelse.

2. Ved anvendelsen af stk. 1 forstås ved forretninger, som ikke har erhvervsmæssig karakter:

a) ved indførsel: sådanne, der foretages af privatpersoner, eller i tilfælde af forsendelser sådanne, der er bestemt for privatpersoner, og som opfylder betingelserne i de indledende bestemmelser i afsnit II, litra D, nr. 2, i den kombinerede nomenklatur

b) ved udførsel: sådanne, som foretages af privatpersoner, og som tilsvarende opfylder betingelserne som nævnt i litra a).

3. Medlemsstaterne kan undlade at kræve eksportlicens for forsendelse af produkter eller varer, der foretages af privatpersoner eller grupper af privatpersoner med henblik på gratis uddeling som fødevarehjælp i tredjelande, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:

a) der er ikke ansøgt om restitution af de pågældende, der ønsker fritagelse

b) forsendelserne er af lejlighedsvis karakter og består af forskellige produkter og varer, der ikke overstiger en samlet mængde på 30 000 kg pr. transportmiddel, og

c) myndighederne har tilstrækkeligt bevis for produkternes eller varernes destination og transaktionens korrekte gennemførelse.

Følgende oplysning anføres i rubrik 44 i udførselsangivelsen: »Ingen restitution — artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1291/2000«

Artikel 6

Der kræves ikke og kan ikke fremlægges licens, når produkter, der er omfattet af bestemmelserne i afsnit VI, kapitel 2, i forordning (EØF) nr. 2913/92 vedrørende returvarer, overgår til fri omsætning.

Artikel 7

1. Der kræves ikke og kan ikke fremlægges eksportlicens ved antagelsen af genudførselsangivelsen for produkter, for hvilke eksportøren fører bevis for, at der er truffet bestemmelse om godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit VII, kapitel 5, i forordning (EØF) nr. 2913/92.

2. Hvis der ved udførsel af produkter kræves en eksportlicens, og de kompetente myndigheder antager genudførselsangivelsen, inden der er truffet afgørelse om ansøgningen om godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, skal der fremlægges en eksportlicens. Denne licens kan ikke omfatte en forudfastsættelse af eksportrestitutionen eller eksportafgiften.







AFSNITT III

ALMINDELIGE BESTEMMELSER







Afdeling 1

Licensernes og partiallicensernes rækkevidde

Artikel 8

1. Import- eller eksportlicensen berettiger og forpligter til ved anvendelse af licensen inden for dens gyldighedsperiode at indføre henholdsvis udføre den angivne mængde af det pågældende produkt eller den pågældende vare, undtagen i tilfælde af force majeure.

De i nærværende stykke omhandlede forpligtelser er primære krav efter artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 ( 32 ).

2. Eksportlicensen med forudfastsættelse af restitutionen forpligter til i henhold til licensen i dens gyldighedsperiode at udføre den angivne mængde af de pågældende produkter, undtagen i tilfælde af force majeure.

Kan produkterne kun udføres mod fremlæggelse af en eksportlicens, er eksportlicensen med forudfastsættelse af restitutionen afgørende for retten til at udføre og retten til restitution.

Kan produkterne udføres uden fremlæggelse af en eksportlicens, er eksportlicensen med forudfastsættelse af restitutionen kun afgørende for retten til restitution.

De i dette stykke omhandlede forpligtelser er primære krav efter artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.

3. Licenserne forpligter til at indføre fra eller udføre til det land eller den gruppe lande, der er angivet i licensen, i de i artikel 49 angivne tilfælde, såvel som i de tilfælde, hvor denne forpligtelse er fastsat i de særlige EF-regler for hver produktsektor.

4. Overstiger den indførte eller udførte mængde den mængde, der er angivet i licensen, med højst 5 %, anses den for indført eller udført i henhold til licensen.

5. Ligger den indførte eller udførte mængde højst 5 % under den mængde, der er angivet i licensen, anses forpligtelsen til at indføre eller udføre for at være opfyldt.

6. Udstedes licensen pr. dyr, rundes resultatet af beregningen af de i stk. 4 og 5 omhandlede 5 % i givet fald op til det antal dyr, der er det nærmest følgende hele tal.

7. Anvendes en licens med forudfastsættelse af eksportafgiften eller eksportrestitutionen den første arbejdsdag efter den sidste dag i dens normale gyldighedsperiode i medfør af artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1182/71, anses licensen for at være anvendt den sidste dag i dens normale gyldighedsperiode, for så vidt angår de forudfastsatte beløb.

Artikel 9

1. De forpligtelser, der følger af licenserne, kan ikke overdrages. De rettigheder, der følger af licenserne, kan inden for deres gyldighedsperiode overdrages af licensens indehaver. Denne overdragelse kan for hver licens eller partiallicens kun ske til fordel for en enkelt modtager. Overdragelsen omfatter de mængder, der endnu ikke er afskrevet på licensen eller partiallicensen.

2. Erhververen kan ikke overdrage sine rettigheder, men kan føre dem tilbage til licensen indehaver. Denne tilbageføring vedrører den på licensen eller partiallicensen endnu ikke udnyttede mængde.

▼M9

I sådanne tilfælde indsætter det udstedende organ en af de påtegninger, der er vist i bilag Ia, i licensens rubrik 6.

▼B

3. Hvis licensen indehaver anmoder om overdragelse, eller erhververen anmoder om tilbageføring, anfører det udstedende organ eller det/de af hver medlemsstat udpegede organ(er) på licensen eller i givet fald partiallicensen:

— modtagerens navn og adresse eller den angivelse, der omhandles i stk. 2

— datoen for anførelsen, attesteret ved det udstedende organs stempel.

4. Overdragelsen eller tilbageføringen får virkning fra dagen for anførelsen.

Artikel 10

Partiallicenser har for de mængder, som de er udstedt for, samme retsvirkninger som de licenser, som de er udstedt på grundlag af.

Artikel 11

De udstedte licenser og partiallicenser og de deri af myndighederne i en medlemsstat foretagne angivelser og påtegninger har i hver af de andre medlemsstater de samme retsvirkninger som dem, der er knyttet til de af medlemsstaternes egne myndigheder udstedte dokumenter og de deri foretagne angivelser og påtegninger.

Artikel 12

1. Benyttes en licens med forudfastsættelse af eksportrestitutionen til udførsel af en blanding, anvendes den forudfastsatte sats ikke for den udførte blanding, hvis tariferingen af den bestanddel, som restitutionen for blandingen beregnes på grundlag af, ikke svarer til blandingens tarifering.

2. Anvendes licenser med forudfastsættelse af eksportrestitutionen til udførsel af et sæt, anvendes den forudfastsatte sats kun for den bestanddel, der har samme tarifering som sættet.







Afdeling 2

Ansøgning om og udstedelse af licenser

Artikel 13

1. Licensansøgninger skal for at blive accepteret sendes eller indleveres til det kompetente organ udfærdiget på trykte blanketter og/eller i anden form i overenstemmelse med artikel 18.

Det kompetente organ kan dog acceptere en skriftlig telekommunikation eller en elektronisk meddelelse som gyldig ansøgning, når alle de angivelser, som skulle findes på blanketten, hvis denne var blevet anvendt, er indeholdt i telekommunikationen eller meddelelsen. I forbindelse med en sådan skriftlig telekommunikation eller elektronisk meddelelse kan medlemsstaterne kræve, at der til det kompetente organ efterfølgende sendes eller direkte indleveres en ansøgning udfærdiget på en trykt blanket eller i anden form i overensstemmelse med artikel 18, idet datoen for det kompetente organs modtagelse af den skriftlige telekommunikation eller den elektroniske meddelelse i så fald regnes som ansøgningens indleveringsdag. Dette krav har ingen indvirkning på gyldigheden af den ved skriftlig telekommunikation eller elektronisk meddelelse fremsendte ansøgning.

Indgives licensansøgningerne elektronisk, fastlægger medlemsstatens myndigheder betingelserne for at erstatte den håndskrevene underskrift med en anden teknik, der eventuelt kan bestå af koder.

2. Tilbagekaldelse af en ansøgning om licens kan kun ske pr. brev eller ved skriftlig telekommunikation eller elektronisk meddelelse, der undtagen i tilfælde af force majeure skal være det kompetente organ i hænde senest kl. 13.00 på ansøgningens indleveringsdag.

Artikel 14

Ansøgningen om licens med forudfastsættelse af restitutionen og licensen skal i rubrik 16 indeholde oplysning om produktets tolvcifrede kode i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter.

Er restitutionssatsen den samme for flere koder i samme kategori, der skal fastlægges efter proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF og i de tilsvarende artikler i de andre forordninger om fælles markedsordninger, kan disse koder dog anføres samlet i licensansøgningerne og i licenserne.

Er restitutionssatsen differentieret efter destination, skal destinationslandet eller eventuelt destinationszonen angives i rubrik 7 i licensansøgningen og i licensen.

Er en produktgruppe fastlagt i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, første afsnit, andet led, i forordning (EF) nr. 800/1999, kan koderne for de produkter, der tilhører gruppen, indføjes i rubrik 22 i licensansøgningen og selve licensen efter angivelsen »Produktgruppe — artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 800/1999«, jf. dog første afsnit i nærværende artikel.

Artikel 15

1. Ansøgninger, der indeholder betingelser, der ikke er hjemlet i EF-bestemmelserne, afvises.

2. Ansøgninger om licens afvises, medmindre der er stillet tilstrækkelig sikkerhed hos det kompetente organ senest kl. 13.00 på ansøgningens indleveringsdag.

▼M10 —————

▼B

3. Er det samlede sikkerhedsbeløb i forbindelse med en licens ►M3 100 EUR ◄ eller derunder, eller er licensen udstedt i et interventionsorgans navn, kræves der ingen sikkerhed.

4. Anvender medlemsstaterne artikel 5 i forordning (EØF) nr. 2220/85, opkræves sikkerhedsbeløbet ved udløbet af fristen på to måneder efter datoen for udløbet af licensens gyldighedsperiode.

5. Der kræves ikke sikkerhedsstillelse for licenser, der udstedes for udførsler til tredjelande i forbindelse med national fødevarehjælp, der ydes af humanitære organisationer, som den udførende medlemsstat har godkendt. Medlemsstaten meddeler straks Kommissionen de godkendte humanitære organisationer.

6. Anvendes stk. 3-5, finder artikel 5, stk. 1, sidste afsnit, tilsvarende anvendelse.

▼M1

Artikel 16

▼M9

Licensansøgninger og licenser med forudfastsættelse af restitutionen, der udfærdiges med henblik på fødevarehjælp som omhandlet i artikel 10, stk. 4, i den landbrugsaftale, der blev indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, skal i rubrik 20 indeholde en af påtegningerne i bilag Ib.

▼M1

Rubrik 7 skal indeholde oplysning om destinationslandet. Licensen gælder kun for udførsel, der foretages i forbindelse med nævnte fødevarehjælp.

▼B

Artikel 17

1. Ved licensansøgningens indleveringsdag forstås den dag, hvor det kompetente organ modtager den, når dette sker senest kl. 13.00, uanset om ansøgningen indleveres direkte til det kompetente organ eller sendes til det kompetente organ pr. brev, ved skriftlig telekommunikation eller pr. elektronisk post.

2. Licensansøgninger, som det kompetente organ modtager en lørdag, søndag eller en arbejdsfri dag eller på en arbejdsdag, men efter kl. 13.00, betragtes som indleveret på den første arbejdsdag efter den dag, hvor de rent faktisk blev modtaget.

3. Er der fastsat en bestem periode for indsendelsen af licensansøgninger, udtrykt i antal dage, og der sidste dag i denne periode en lørdag, søndag eller en arbejdsfri dag, ophører perioden den første følgende arbejdsdag kl 13.00.

Denne forlængelse tages dog ikke i betragtning ved beregningen af de i licensen fastsatte beløb eller ved bestemmelsen af dens løbetid.

4. De i denne forordning angivne klokkeslæt er i lokal belgisk tid.

Artikel 18

1. Uden at dette berører artikel 13, stk. 1, andet afsnit, og artikel 19, stk. 1, udarbejdes licensansøgningerne, licenserne og partiallicenserne på blanketter som vist i bilag I. Blanketterne skal udfyldes efter angivelserne i bilag I og efter de særlige EF-bestemmelser for hver produktsektor.

2. Licensblanketterne fremtræder i form af sæt bestående af eksemplar nr. 1, eksemplar nr. 2, ansøgningen samt eventuelle ekstra eksemplarer af licensen.

Medlemsstaterne kan dog foreskrive, at ansøgerne alene skal udfylde ansøgningen i stedet for de i foregående afsnit omhandlede sæt.

Kan den mængde, der udstedes licens for, som følge af en EF-bestemmelse være mindre end den mængde, som der oprindelig er ansøgt om, skal den mængde, der ansøges om, og størrelsen af den tilsvarende sikkerhedsstillelse kun anføres på licensansøgningen.

Blanketterne til partiallicenserne fremtræder i form af sæt bestående af eksemplar nr. 1 og nr. 2.

3. Blanketterne, inklusive forlængelsesbladene, trykkes på hvidt, træfrit op skrivefast papir med en vægt på mindst 40 gram pr. kvadratmeter. Deres format er 210 × 297 mm, med en maksimal længdetolerance på mellem – 5 mm og + 8 mm. Linjeafstanden for de maskinskrevne tekster er 4,24 mm (&frac16 tomme). Blanketternes rubricering skal nøje overholdes. De to sider af eksemplar nr. 1 og den side af forlængelsesbladene, på hvilken afskrivningerne skal anføres, skal desuden forsynes med et guillocheret bundtryk, på hvilket enhver forfalskning med mekaniske eller kemiske midler bliver synlig. Det guillocherede bundtryk er grønt for importblanketterne og brunt for eksportblanketterne.

▼M4

4. Det påhviler medlemsstaterne at lade blanketterne trykke. Blanketterne kan også trykkes af trykkerier, der er godkendt af den medlemsstat, hvori de ligger. I sidstnævnte tilfælde skal der på hver blanket være anført en henvisning til godkendelsen. Hver blanket skal være forsynet med trykkeriets navn og adresse eller med et mærke til dets identifikation samt for andre blanketter end ansøgningsblanketter og forlængelsesblade tillige med et serienummer til individualisering. Foran nummeret anføres følgende bogstav eller bogstaver til angivelse af dokumentets udstedelsesland: »AT« for Østrig, »BE« for Belgien, ►M9 »BG« for Bulgarien, ◄ »CZ« for Tjekkiet, »CY« for Cypern, »DE« for Tyskland, »DK« for Danmark, »EE« for Estland, »EL« for Grækenland, »ES« for Spanien, »FI« for Finland, »FR« for Frankrig, »HU« for Ungarn, »IE« for Irland, »IT« for Italien, »LU« for Luxembourg, »LT« for Litauen, »LV« for Letland, »MT« for Malta, »NL« for Nederlandene, »PL« for Polen, »PT« for Portugal, ►M9 »RO« for Rumænien, ◄ »SE« for Sverige, »SI« for Slovenien, »SK« for Slovakiet og »UK« for det Forenede Kongerige.

▼B

Ved udstedelsen kan det udstedende organ forsyne licenserne og partiallicenserne med et nummer.

5. Ansøgningerne, licenserne og partiallicenserne udfyldes på skrivemaskine eller elektronisk. De skal trykkes og udfyldes på et af Fællesskabets officielle sprog som bestemt af myndighederne i den udstedende medlemsstat. Dog kan medlemsstaterne give ansøgerne tilladelse til at udfylde ansøgningerne i hånden med blæk eller kuglepen og med blokbogstaver.

6. De organer, der foretager udstedelse og afskrivning, skal til afstempling benytte et metalstempel, fortrinvis af stål. De udstedende organers stempel kan dog erstattes af et reliefstempel uden farve kombineret med bogstaver og tal fremstillet ved perforering.

7. Om fornødent kan medlemsstaternes myndigheder kræve licenserne såvel som partiallicenserne oversat til et af vedkommende lands officielle sprog.

Artikel 19

1. Uden at artikel 18 berøres, kan licenserne udstedes og anvendes ved hjælp af edb-systemer og efter regler, der vedtages af de kompetente myndigheder. Disse licenser benævnes i det følgende »elektroniske licenser«.

Den elektroniske licens skal med hensyn til indhold være identisk med licensen på papir.

2. Når licensens indehaver eller erhverver skal anvende den elektroniske licens i en medlemsstat, som ikke er tilsluttet edb-systemet for licensudstedelse, anmoder den pågældende om en partiallicens.

Partiallicensen udstedes straks og uden ekstra omkostninger på den i artikel 18 omhandlede blanket.

Anvendes partiallicensen i en medlemsstat, som er tilsluttet edb-systemet for licensudstedelse, skal det ske i form af partiallicensen på papir.

Artikel 20

1. Når resultatet af omregningen til national valuta af de i euro udtrykte beløb, der skal anføres på licensblanketterne, indeholder tre decimaler eller flere, anføres kun de to første decimaler. Anden decimal afrundes i så fald til nærmeste højere tal, når tredje decimal er lig med eller større end 5, men beholdes, når tredje decimal er lavere end 5.

2. Ved omregning af beløb udtrykt i euro til pund sterling erstattes den i stk. 1 nævnte begrænsning til de to første decimaler dog af en begrænsning til de fire første decimaler. Når femte decimal er lig med eller større en 5, afrundes fjerde decimal i så fald til nærmeste højere tal, men fjerde decimal beholdes, når femte decimal er lavere end 5.

Artikel 21

1. Uden at dette berører bestemmelserne i artikel 19 om elektroniske licenser, udarbejdes licenserne i mindst to eksemplarer, hvoraf det første, benævnt »eksemplar til indehaveren«, med nummeret 1 straks udleveres til ansøgeren og det andet, benævnt »eksemplar til det udstedende organ«, med nummeret 2 opbevares af det udstedende organ.

2. Når licensens udstedes for en mindre mængde end den, der er ansøgt om, angiver det udstedende organ

— i licensens rubrik 17 og 18 den mængde, som den er udstedt for

— i licensens rubrik 11 størrelsen af den tilsvarende sikkerhedsstillelse.

Sikkerhedsstillelsen for den mængde, for hvilken ansøgningen ikke er imødekommet, frigives straks.

Artikel 22

1. Efter anmodning fra licensindehaveren eller den, licensen er overdraget til, og efter fremlæggelse af eksemplar nr. 1 af licensen kan det udstedende organ eller det organ eller et af de organer, som hver medlemsstat har udpeget, udstede en eller flere partiallicenser.

Partiallicenser udfærdiges i mindst to eksemplarer, hvoraf det første, der benævnes »eksemplar til indehaveren« og bærer nr. 1, udleveres til ansøgeren, og det andet, der benævnes »eksemplar til udstedende organ« og bærer nr. 2, opbevares af nævnte organ.

Det organ, der udsteder partiallicensen, afskriver på licenseksemplar nr. 1 den mængde, for hvilken partiallicensen er udstedt, forhøjet med tolerancen. Ud for den i licenseksemplar nr. 1 afskrevne mængde anføres bemærkningen »Partiallicens«.

2. Der kan på grundlag af en partiallicens ikke udstedes nogen anden partiallicens.

3. Indehaveren tilbageleverer brugte eller udløbne eksemplarer nr. 1 af partiallicenserne til det organ, der har udstedt licensen, sammen med eksemplar nr. 1 af den oprindelige licens, for at nævnte organ kan berigtige de på licenseksemplar nr. 1 foretagne afskrivninger ud fra de afskrivninger, der er foretaget på eksemplar nr. 1 af partiallicenserne.

Artikel 23

1. Ved fastlæggelsen af licensernes gyldighedsperiode anses de for udstedt på dagen for ansøgningens indgivelse. Denne dag tæller med i licensens gyldighedsperiode. Licensen kan dog først anvendes fra dens faktiske udstedelse.

2. Det kan fastsættes, at licensens gyldighedsperiode skal regnes fra dagen for den faktiske udstedelse. I så fald medtages den faktiske udstedelsesdag ved beregningen af licensens udløbsdato.







Afdeling 3

Anvendelse af licenserne

Artikel 24

1. Licenseksemplar nr. 1 fremlægges

a) når det drejer sig om en importlicens, for det toldsted, der antager angivelsen med henblik på overgang til fri omsætning

▼M8

b) når det drejer sig om en eksportlicens eller attest med forudfastsættelse af restitution, for det toldsted, der antager angivelsen vedrørende udførsel.

▼B

Uden at dette berører artikel 2, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 800/1999, skal indehaveren eller eventuelt erhververen af licensen eller deres repræsentant, jf. artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2913/92, udfærdige toldangivelsen.

2. Licenseksemplar nr. 1 fremlægges eller skal være til rådighed for toldmyndighederne ved antagelsen af den i stk. 1 omhandlede angivelse.

3. Efter det i stk. 1 omhandlede toldsteds afskrivning og påtegning leveres licenseksemplar nr. 1 tilbage til den pågældende. Medlemsstaterne kan dog pålægge eller tillade den pågældende at foretage afskrivning på licensen. Denne afskrivning efterprøves og påtegnes i begge tilfælde af det kompetente kontor.

4. Svarer den indførte eller udførte mængde ikke til den mængde, der er afskrevet på licensen, rettes afskrivningen på licensen, for at der kan tages hensyn til den mængde, der rent faktisk er indført eller udført, inden for den mængde, som licensen blev udstedt for.

Artikel 25

1. Uanset artikel 24 kan en medlemsstat tillade, at licensen indgives til det udstedende organ eller til den myndighed, der skal udbetale restitutionen.

2. Medlemsstat fastsætter, i hvilke tilfælde stk. 1 skal finde anvendelse, og hvilke betingelser den pågældende skal opfylde for at kunne komme ind under den i stk. 1 omhandlede procedure. De af medlemsstaten trufne bestemmelser skal desuden sikre, at alle i Fællesskabet udstedte attester får den samme behandling.

3. Medlemsstaten udpeger den myndighed, som skal foretage afskrivning og påtegning på attesten.

Afskrivningen og påtegningen på attesten anses dog også for foretaget, hvis der foreligger et ebd-dokument med oplysninger om de udførte mængder. Dette dokument skal vedlægges licensen og arkiveres med den, undtagen hvis der er tale om et datamatiseret kontrolsystem.

Afskrivningsdatoen er datoen for antagelsen af den i artikel 24, stk. 1, omhandlede angivelse.

4. Ved antagelsen af toldangivelsen skal den pågældende i toldangivelsesformularen bl.a. anføre, at han gør brug af nærværende artikel, samt nummeret på den licens, der skal benyttes.

5. I tilfælde af en licens, der giver ret til indførsel, eller som giver ret til udførsel, kan varen kun frigives, hvis det i artikel 24, stk. 1, omhandlede toldsted har modtaget oplysning fra myndighederne om, at den licens, der er anført i tolddokumentet, gælder for det pågældende produkt og er afskrevet.

6. I tilfælde af udførte produkter, som der ikke skal fremlægges en eksportlicens for, men som restitutionen er fastsat for ved hjælp af en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen, kan forretningen, hvis det dokument, der ved eksport anvendes til at opnå en restitution, ved en fejl ikke indeholder nogen henvisning til bestemmelserne i nærværende artikel og/eller nogen oplysning om licensens nummer, eller hvis oplysningen er forkert, fuldbyrdes, for så vidt følgende betingelser opfyldes:

a) de myndigheder, der står for udbetaling af restitutioner, er i besiddelse af en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen for det pågældende produkt, der gælder på dagen for antagelsen af angivelsen

b) tilstrækkelige beviser er til rådighed for de kompetente myndigheder til at fastslå forbindelsen mellem den udførte mængde og eksportlicensen.

Artikel 26

1. Der må ikke foretages ændringer i angivelserne i licenserne og i partiallicenserne efter deres udstedelse.

2. Opstår der tvivl angående rigtigheden af angivelserne i licensen eller partiallicensen, tilbagesendes licensen eller partiallicensen til det organ, der har udstedt licensen, det være sig på den pågældendes eget initiativ eller på foranledning af det kompetente tjenestested i den pågældende medlemsstat.

Finder det organ, der har udstedt licensen, at betingelserne for en rettelse er til stede, inddrager det partiallicensen eller licensen såvel som tidligere udstedt partiallicenser og udsteder snarest enten en rettet partiallicens eller en rettet licens og tilhørende rettede partiallicenser. Til disse nye dokumenter, som på hvert eksemplar påtegnes »Licens rettet den …« eller »Partiallicens rettet den …«, overføres eventuelle tidligere afskrivninger.

Anser det udstedende organ ikke en rettelse af licensen eller partiallicensen for nødvendige, anfører den på dokumentet »Kontrolleret den … i henhold til artikel 26 i forordning (EF) nr. 1291/2000« og anbringer sit stempel.

Artikel 27

1. Indehaveren er pligtig til på forlangende fra det organ, der har udstedt licensen, at tilbagelevere licensen og partiallicenserne til dette organ.

2. Tilbagesender eller tilbageholder de kompetente tjenestesteder i medlemsstaterne et omstridt dokument i henhold til denne artikel eller artikel 26, giver disse tjenestesteder indehaveren en kvittering på dennes forlangende.

Artikel 28

Er den til afskrivninger forbeholdte plads på licenserne eller partiallicenserne utilstrækkelig, kan de myndigheder, der foretager afskrivninger, vedhæfte et eller flere blade med de samme rubrikker til afskrivning, som findes på bagsiden af eksemplar nr. 1 af licenser og partiallicenser. De myndigheder, der foretager afskrivning, anbringer deres stempel halvt ind på licensen eller partiallicensen og halvt ind på forlængelsesbladet og — i tilfælde af flere forlængelsesblade — halvt ind på hvert enkelt forlængelsesblad.

Artikel 29

1. I tilfælde af tvivl om ægtheden af licenser, partiallicenser eller de deri foretagne angivelser eller påtegninger tilbagesender de kompetente tjenestesteder i vedkommende land det omstridte dokument eller en fotokopi heraf til de pågældende myndigheder til kontrol.

Samme fremgangsmåde kan benyttes ved stikprøvekontrol. I dette tilfælde tilbagesendes dog kun en fotokopi af dokumentet.

2. Tilbagesender de kompetente tjenestesteder i vedkommende land det omstridte dokument i henhold til stk. 1, giver de den pågældende en kvittering på dennes forlangende.

Artikel 30

1. Hvis det er nødvendigt for en korrekt anvendelse af denne forordning, meddeler de kompetente myndigheder i medlemsstaterne hinanden oplysninger om licenser og partiallicenser samt om uregelmæssigheder og overtrædelser i forbindelse hermed.

2. Medlemsstaterne underrettet Kommissionen om uregelmæssigheder og overtrædelser i forbindelse med denne forordning, så snart de får kendskab hertil.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på de organer, der udsteder licenser og partiallicenser samt foretager opkrævning af eksportafgifter og udbetaling af eksportrestitutioner. Kommissionen offentliggør disse oplysninger i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

4. Medlemsstaterne sender ligeledes Kommission aftryk af de pågældende myndigheders officielle stempler og i givet fald af deres reliefstempler. Kommissionen underretter straks de andre medlemsstater herom.







Afdeling 4

Frigivelse af sikkerhedsstillelsen

Artikel 31

Med hensyn til licensernes gyldighedsperiode betragtes

a) forpligtelsen til at indføre som opfyldt og retten til indførsel i henhold til licensen som udnyttet den dag, hvor den i artikel 24, stk. 1, litra a), omhandlede angivelse antages, under forudsætning af at produktet rent faktisk overgår til fri omsætning

b) forpligtelsen til at udføre som opfyldt og retten til udførsel i henhold til licensen som udnyttet den dag, hvor den artikel 24, stk. 1, litra b), omhandlede angivelse antages.

Artikel 32

1. Opfyldelsen af et primært krav skal dokumenteres ved følgende bevis:

a) ved indførsel: bevis for, at den i artikel 24, stk. 1, litra a), omhandlede angivelse er blevet antaget for det pågældende produkt

b) ved udførsel: bevis for, at den i artikel 24, stk. 1, litra b), omhandlede angivelse er blevet antaget for det pågældende produkt; endvidere: i) når det drejer sig om udførsel eller leverancer, der er ligestillet med udførsel efter artikel 36 i forordning (EF) nr. 800/1999: bevis for, at produktet inden 60 dage regnet fra dagen for antagelsen af udførselangivelsen, medmindre force majeure har forhindret det, har nået sin destination i tilfælde af leverancer, der er ligestillet med udførsel og i andre tilfælde har forladt Fællesskabets toldområde; ved anvendelse af denne forordning anses leverancer af produkter, der udelukkende er beregnet til forbrug om bord på bore- eller udvindingsplatforme, herunder hjælpestrukturer, der yder service til sådanne arbejder, inden for det europæiske fastlandssokkelområde eller inden for fastlandssokkelområdet i den ikke-europæiske del af Fællesskabet, men uden for en tresømilezone regnet fra den basislinje, der benyttes til at bestemme udstrækningen af en medlemsstats søterritorium, for at have forladt Fællesskabets toldområde ii) når det drejer sig om anbringelse af produkter under proceduren for proviantoplag som omhandlet i artikel 40 i forordning (EF) nr. 800/1999: bevis for, at produktet inden 30 dage regnet fra dagen for antagelsen af angivelsen vedrørende anvendelsen af den pågældende procedure er blevet anbragt på et proviantoplag, medmindre force majeure har forhindret dette.

Er fristen på 60 dage i første afsnit, litra b), nr. i), eller fristen på 30 dage i første afsnit, litra b), nr. ii), overskredet, frigives sikkerhedsstillelsen dog efter artikel 23, stk. 2, forordning (EØF) nr. 2220/85.

▼M2

Inddragelse af sikkerheden i henhold til bestemmelserne i foregående afsnit foretages ikke for de mængder, for hvilke restitutionen nedsættes i henhold til artikel 50, stk. 1, i forordning (EF) nr. 800/1999 som følge af manglende overholdelse af de frister, der er omhandlet i forordningens artikel 7, stk. 1, eller artikel 40, stk. 1.

▼M8 —————

▼B

Artikel 33

1. De i artikel 32 foreskrevne beviser føres efter nedenstående regler:

a) i de i artikel 32, stk. 1, litra a), nævnte tilfælde føres beviset ved fremlæggelse af licensens eksemplar nr. 1 og i givet fald partiallicensens eller partiallicensernes eksemplar nr. 1, påtegnet i overensstemmelse med artikel 24 eller 25

▼M8

b) i de i artikel 32, stk. 1, litra b), nævnte tilfælde, føres beviset ved fremlæggelse af licensens eksemplar nr. 1 og i givet fald partiallicensens eller partiallicensernes eksemplar nr. 1, påtegnet i overensstemmelse med artikel 24 eller 25, jf. dog stk. 2.

▼B

2. Ved udførsel til lande uden for Fællesskabet eller ved levering til en destination som omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 800/1999 eller anvendelse af den i artikel 40 i samme forordning omhandlede procedure kræves der desuden fremlæggelse af et supplerende bevis.

Det supplerende bevis

a) overlades det til den enkelte medlemsstat at kræve, når: i) licensen er udstedt ii) angivelsen som omhandlet i artikel 24, stk. 1, litra b), er antaget, og iii) produktet — forlader Fællesskabets toldområde. Ved anvendelse af denne forordning anses leverancer af produkter, der udelukkende er beregnet til forbrug om bord på bore- eller udvindingsplatforme, herunder hjælpestruktur, der yder service til sådanne arbejder, inden for det europæiske fastlandssokkelområde eller inden for fastlandssokkelområdet i den ikke-europæiske del af Fællesskabet, men uden for en tresømilezone regnet fra den basislinje, der benyttes til at bestemme udstrækningen af en medlemsstats søterritorium, for at have forladt Fællesskabets toldområde — leveres til en destination som omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 800/1999, eller — anbringes på et proviantoplag, jf. artikel 40 i forordning (EF) nr. 800/1999 i den samme medlemsstat

b) føres i øvrige tilfælde ved hjælp af: — et eller flere af de i artikel 472 i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede kontroleksemplarer T 5 eller en bekræftet kopi eller fotokopi af kontroleksemplaret eller kontroleksemplarerne, eller — en erklæring afgivet af den for udbetalingen af restitutionen ansvarlige myndighed, hvori det bekræftes, at de i artikel 32, stk. 1, litra b), nævnte betingelser er opfyldt, eller — dokumenter med bevismæssig ligestilling som fastsat i stk. 4. Er det eneste formål med kontroleksemplar T 5 at muliggøre frigivelse af sikkerhedsstillelsen, anføres en af de påtegninger, der er vist i bilag Ic, i rubrik 106. Benyttes der en partiallicens, en erstatningslicens eller en erstatningspartiallicens, suppleres ovennævnte angivelse dog med den oprindelige licens/attests nummer samt der udstedende organs navn og adresse. De i litra b), første og andet led, omhandlede dokumenter sendes ad administrativ vej til det organ, der har udstedt licensen/attesten.

3. ►M9 Undergives produktet efter antagelsen af den i artikel 24, stk. 1, litra b), første led, omhandlede udførselsangivelse en af de forenklede procedurer i del II, afsnit II, kapitel 7, afdeling 3, i forordning (EØF) nr. 2454/93 eller i afsnit X, kapitel I, i tillæg I i konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure for at blive transporteret til en bestemmelsesstation eller leveret til en modtager uden for Fællesskabets toldområde, sendes det i stk. 2, litra b), krævede kontroleksemplar T 5 ad administrativ vej til det organ, som har udstedt licensen. I rubrik »J« i kontroleksemplar T 5 anføres en af påtegningerne i bilag Id under »Bemærkninger«. ◄

I de i første afsnit omhandlede tilfælde kan afgangstoldstedet kun godkende en ændring i fragtkontrakten, som vil medføre, at transporten sluttes inden for Fællesskabet, hvis det godtgøres,

— at der på ny er stillet sikkerhed, hvis den allerede skulle være blevet frigivet, eller

— at der er taget alle forholdsregler af de pågældende tjenestegrene, for at sikkerhedsstillelsen for det pågældende produkt ikke bliver frigivet.

Hvis sikkerhedsstillelsen er blevet frigivet og produktet ikke er blevet udført træffer medlemsstaterne de fornødne forholdsregler.

4. Kunne det i stk. 2, litra b), omhandlede kontroleksemplar T 5 ikke fremlægges inden tre måneder regnet fra udstedelsen som følge af omstændigheder, som ikke kan tilskrives den pågældende, kan denne til det kompetente organ indgive en begrundet anmodning om bevismæssig ligestilling vedlagt bevisdokumenter.

Det beviser, som skal fremlægges ved anmodning om ligestilling, er dem, der er omhandlet i artikel 49, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 800/1999.

Artikel 34

Ved anvendelse af artikel 37 i forordning (EF) nr. 800/1999 betragtes den sidste dag i måneden som datoen for antagelsen af den i artikel 24, stk1, litra b), andet led, omhandlede angivelse.

Artikel 35

1. Efter anmodning fra licensindehaveren kan medlemsstaten frigive sikkerhedsstillelsen opdelt i beløb i forhold til de produktmængder, som de i artikel 32 omhandlede beviser er blevet ført for, hvis der er ført for, hvis der er ført bevis for, at mindst 5 % af den i licensen angivne mængde er blevet indført eller udført.

2. Medmindre andet følger af artikel 40, 41 eller 49, fortabes sikkerhedsstillelsen, når import- eller eksportforpligtelsen ikke er blevet opfyldt, med et beløb, der svarer til forskellen mellem:

a) 95 % af den i licensen angivne mængde, og

b) den rent faktisk indførte mængde.

Hvis licensen udstedes pr. styk. afrundes resultatet af beregningen af ovennævnte 95 % i givet fald til det umiddelbart lavere hele antal dyr.

Udgør den indførte eller udførte mængde mindre end 5 % af den i licensen angivne mængde, fortabes hele sikkerhedsstillelsen.

Er den sikkerhedsstillelse, som ville være blevet inddraget, på ►M3 100 EUR ◄ eller derunder for en given licens, frigiver den pågældende medlemsstat hele sikkerhedsstillelsen.

Er en sikkerhed uretmæssigt frigivet helt eller delvist, skal den på ny stilles over for det organ, der udstedte licensen, i forhold til de pågældende mængder.

Der kan imidlertid kun forlanges fornyet sikkerhedsstillelse i indtil fire år efter sikkerhedens frigivelse, hvis eksportøren har handlet i god tro.

3. Med hensyn til eksportlicenser med forudfastsættelse af restitutionen gælder følgende:

— Hvis licensen eller en partiallicens returneres til det udstedende organ inden for den periode, der udgør de to første tredjedele af licensens gyldighedsperiode, nedsættes den sikkerhed, der fortabes, med 40 %. I denne forbindelse tæller en del af en dag som en hel dag.

— Returneres licensen eller en partiallicens til det udstedende organ i den sidste tredjedel af licensens gyldighedsperiode eller i den måned, der følger efter dagen for gyldighedsperiodens udløb, nedsættes den sikkerhed, der inddrages, med 25 %.

De i foregående stykke omhandlede bestemmelser anvendes kun på licenser og partiallicenser, der returneres til det udstedende organ i løbet af det GATT-år, for hvilket licenserne er blevet udstedt, og hvis de returneres senest 30 dage før ophøret af det pågældende GATT-år.

▼M2

Første afsnit anvendes ikke, hvis det i givet fald besluttes at suspendere anvendelsen. Efter proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF eller de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger kan Kommissionen, hvis restitutionen for et eller flere produkter forhøjes, suspendere anvendelsen af første afsnit for de licenser, der blev ansøgt om inden forhøjelsen af restitutionen og først returneret til det udstedende organ dagen før forhøjelsen af restitutionen.

Licenser, der indgives i henhold til artikel 25, anses for returneret til det udstedende organ på den dato, hvor det udstedende organ fra licenshaveren modtager en anmodning om at frigive sikkerheden.

▼B

4.

— Det bevis for udnyttelse af licensen, der er omhandlet i artikel 33, stik. 1, litra a) og b), skal føres inden to måneder efter licensens udløb, undtagen i tilfælde af force majeure. — Det i artikel 33, stk. 2, omhandlede bevis for, at et produkt har forladt Fællesskabets toldområde, eller for, at et produkt er leveret til en destination som omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 800/1999 eller for, at et produkt er anbragt under den ordning, der er omhandlet i artikel 40 i samme forordning, skal føres inden 12 måneder efter licensens udløb, undtagen i tilfælde af force majeure. a)

b) Det beløb, der fortabes for mængder, som beviset vedrørende eksportlicensen med forudfastsættelse af restitutionen ikke er ført for inden for den i litra a), første led, fastsatte frist, nedsættes med: — 90 %, hvis beviset føres i den tredje måned efter datoen for licensens udløb, — 50 %, hvis beviset føres i den fjerde måned efter datoen for licensens udløb, — 30 %, hvis beviset føres i den femte måned efter datoen for licensens udløb, — 20 %, hvis beviset føres i den sjette måned efter datoen for licensens udløb.

c) I andre tilfælde end de i litra b) nævnte udgør det beløb, der fortabes for mængder, som beviset ikke er ført for inden for den i litra a) fastsatte frist, men som det senest føres for i den 24. måned efter datoen for licensens udløb, 15 % af det beløb, der ville have været endeligt fortabt, hvis produkterne ikke var blevet indført eller udført. Har der for et bestemt produkt været licenser med forskellige satser for sikkerhedsstillelsen, anvendes den laveste sats for indførslen eller udførslen ved beregning af det beløb, der fortabes.

d) Myndighederne kan fritage for forpligtelsen til at føre de i litra a), første og andet led, omhandlede beviser, når de allerede er i besiddelse af de nødvendige oplysninger.

5. Er det i en EF-bestemmelse med henvisning til nærværende stykke fastsat, at forpligtelsen opfyldes ved fremlæggelse af bevis for, at produktet har nået en særlig destination, skal bevist føres efter artikel 16 i forordning (EF) nr. 800/1999, da sikkerhedsstillelsen for licensen ellers inddrages for den pågældende mængde.

Dette bevis skal også føres inden 12 måneder efter licensens udløb. Kan de dokumenter, der kræves efter artikel 16 i forordning (EF) nr. 800/1999, ikke indgives inden for de fastsatte tidsfrister, selv om eksportøren har gjort, hvad han kunne for at fremskaffe dem inden for fristerne, kan fristerne for indgivelse af dokumenterne yderligere forlænges.

6. Skal dette stykke efter en EF-bestemmelse anvendes for importlicenser, skal det i artikel 33, stk. 1, litra a), onhandlede bevis for udnyttelse af licensen uanset stk. 4 føres senest 45 dage efter at licensens gyldighedsperiode er udløbet, undtagen i tilfælde af force majeure.

Føres det i artikel 33, stik. 1, litra a), omhandlede bevis for udnyttelse af licensen, efter at fristen er udløbet, gælder følgende:

a) Er licensen, tolerancen taget i betragtning, blevet udnyttet i gyldighedsperioden, fortabes sikkerhedsstillelsen med et beløb, der svarer til 15 % af det i licensen anførte samlede sikkerhedsbeløb, hvilket er en fast nedsættelse.

b) Er licensen kun blevet udnyttet delvis i gyldighedsperioden, fortabes sikkerhedsstillelsen med et beløb, der svarer til: — forskellen mellem 95 % af den i licensen anførte mængde og den mængde, der faktisk er blevet indført inden for fristen — plus 15 % af det resterende sikkerhedsbeløb, der fremkommer, når det i foregående led omhandlede fradrag er foretaget som en fast nedsættelse — plus 3 % af det sikkerhedsbeløb, der resterer efter fradragene ifølge første og andet led, for hver dag fristen for indgivelse af bevis er overskredet.







Afdeling 5

Bortkomst af licenser

Artikel 36

1. Nærværende artikel anvendes ved tab af en licens eller en partiallicens med forudfastsættelse af restitutionen, hvis sats er større end 0.

2. Det organ, der har udstedt den oprindelige licens, udsteder på anmodning fra indehaveren eller erhververen, hvis licensen eller partiallicensen er overdraget, en erstatningslicens eller en erstatningspartiallicens, jf. dog bestemmelserne i andet afsnit.

Myndighederne i medlemsstaterne kan nægte at udstede en erstatningslicens eller erstatningspartiallicens, når

— ansøgerens forhold giver anledning til at antage, at denne ikke er i stand til at garantere, at bestemmelserne i denne artikel vil blive overholdt. I den enkelte medlemsstat skal denne mulighed benyttes i overensstemmelse med de i medlemsstaten gældende principper for ikke-diskriminering mellem ansøgere og for et frit erhvervsliv

— ansøgeren ikke har godtgjort, at han har truffet de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå, at licensen/attesten eller partiallicensen bortkommer.

3. En restitution, som fastsættes i forbindelse med en licitation, er en forudfastsat restitution.

4. Erstatningslicensen/-attesten eller -partiallicensen skal indeholde de oplysninger og bemærkninger, der er anført på det dokument, den erstatter. Den udstedes for en mængde produkter, der forhøjet med tolerancen svarer til den disponible mængde på det bortkomme dokument. Ansøgeren anfører skriftligt denne disponible mængde. Viser det udstedende organs oplysninger, at ansøgeren har sat den disponible mængde for højt, nedsættes den disponible mængde, jf. dog stk. 2, andet afsnit.

▼M9

Erstatningslicensen/-attesten eller -partiallicensen skal desuden i rubrik 22 indeholde en af påtegningerne i bilag Ie, understreget med rødt.

▼B

Bortkommer en erstatningslicens eller -partiallicens, kan der ikke udstedes en anden eller -partiallicens.

5. Udstedelse af en erstatningslicens eller -partiallicens er betinget af, at der stilles sikkerhed. Sikkerhedsstillelsens størrelse beregnes ved multiplikation af:

— den forudfastsatte restitutionssats, eventuelt den højeste for de pågælden destinationer, forhøjet med 20 % — med

— den mængde, som erstatningslicensen/-attesten eller -partiallicensen udstedes for, forhøjet med tolerancen.

Forhøjelsen af sikkerhedsstillelsen kan ikke være på under 3 EUR/100 kg nettovægt. Sikkerhedsstillelsen dokumenteres over for det organ, der udstedte den oprindelige licens/attest.

6. Er den mængde produkter, der udføres i henhold til en licens/attest og en erstatningslicens/-attest eller i henhold til en partiallicens og en erstatningspartiallicens, større en den mængde, der kunne være udført ifølge licensen/attesten eller partiallicensen, fortabes den i stik. 5 nævnte sikkerhedsstillelse for den overskydende mængde som tilbagebetaling af restitutionen.

7. Anvendes stk. 6, og gælder der en eksportafgift den dag, hvor den i artikel 24, stk. 1, litra b), omhandlede angivelse for den overskydende mængde antages, skal den eksportafgift, der gælder den pågældende dag, opkræves.

Den overskydende mængde

— fastslås efter stk. 6

— er den mængde, som angivelsen er antaget for i sidste række i henhold til den oprindelige licens/attest, en oprindelig partiallicens, en erstatningslicens/-attest eller en -partiallicens. Er den mængde, der omfattes af den sidste udførsel, lavere end en overskydende mængde, inddrages den umiddelbart foregående udførsel eller de umiddelbart foregående udførsler, indtil den overskydende mængde er opbrugt.

Artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 120/89 ( 33 ) finder ikke anvendelse i det i nærværende stykke omhandlede tilfælde.

8. Fortabes den i stk. 5 omhandlede sikkerhedsstillelse ikke i henhold til stk. 6, frigives den 15 måneder efter udløbet af licensens/attestens gyldighedsperiode.

9. Kommer den bortkomme licens/attest eller partiallicens til veje, kan dette dokument ikke længere anvendes og skal tilbagesendes til det organ, der udstedte erstatningslicensen/-attesten eller -partiallicensen. Er den disponible mængde, der var anført i den oprindelige licens/attest eller partiallicens, større end eller lig med den mængde, som erstatningslicensen/attesten eller -partiallicensen er udstedt for, forhøjet med tolerancen, frigives den i stk. 5 omhandlede sikkerhedsstillelse straks.

Hvis den disponible mængde er større, udstedes der på den pågældendes anmodning en partiallicens for en mængde, der forhøjet med tolerancen er lig med den mængde, der stadig er til rådighed.

10. Medlemsstaternes myndigheder meddeler hinanden de fornødne oplysninger for anvendelse af nærværende artikel.

Benytter myndighederne som støtte for oplysningerne det i artikel 472 i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede kontroleksemplar T 5, der er udstedt for at bevise, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, angives nummeret på den oprindelige licens i rubrik 105 på kontroleksemplar T 5. Benyttes der en partiallicens, en erstatningslicens/-attest eller -partiallicens, angives nummeret på den oprindelige licens/attest i rubrik 106 på kontroleksemplar T 5.

Artikel 37

1. Ansøgning om en erstatningslicens eller -partiallicens for et produkt afvises, når licensudstedelsen for det pågældende produkt er suspenderet, eller når udstedelsen af licenser sker inden for rammerne af et mængdekontingent, dog bortset fra de tilfælde, der omhandles i stk. 2.

2. Giver indehaveren eller erhververen af en importlicens, en eksportlicens eller en forudfastsættelsesattest myndighederne tilfredsstillende bevis for, at en licens/attest eller en partiallicens slet ikke eller kun delvist er udnyttet og ikke vil kunne udnyttes især som følge af hel eller delvis ødelæggelse, udsteder det organ, der har udstedt den oprindelige licens/attest, en erstatningslicens/-attest eller en -partiallicens for en mængde produkter, der, eventuelt forhøjet med tolerancen, svarer til den disponible mængde. I så tilfælde anvendes artikel 36, stk. 4, første punktum.

Artikel 38

Hver medlemsstat meddeler hvert kvartal Kommissionen:

a) antallet af erstatningslicenser/-attester eller -partiallicenser, der blev udstedt i det foregående kvartal — efter artikel 36 — efter artikel 37

b) arten af de pågældende produkter, mængden deraf og i givet fald den forudfastsatte eksportrestitutionssats eller eksportafgiftssats.

Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 39

1. Bortkommer en licens eller partiallicens, kan de udstedende organer, hvis disse dokumenter er blevet helt eller delvis udnyttet, undtagelsesvis til den pågældende udstede et duplikat af disse dokumenter, udfærdiget op på samme måde som de originale dokumenter, og hvert eksemplar skal tydeligt påtegnes »Duplikat«.

2. Duplikaterne kan ikke udfærdiges med henblik på en indførsel eller en udførsel.

3. Duplikatet fremlægges for de toldsteder, hvor den i artikel 24 omhandlede angivelse blev antaget i forbindelse med den bortkomme licens eller partiallicens, eller for en anden kompetent myndighed, som er udpeget af den medlemsstat, hvor disse toldsteder er beliggende.

4. Den kompetente myndighed foretager afskrivning og påtegning på duplikatet.

5. Det således påtegnede duplikat tjener som bevis med henblik på frigivelse af sikkerhedsstillelsen i stedet for det bortkomme partiallicens.







Afdeling 6

Force majeure

Artikel 40

1. Kan indførslen eller udførslen ikke ske inden for licensens gyldighedsperiode som følge af en begivenhed, som licensindehaveren anser som force majeure, anmoder licensindehaveren medlemsstatens organ, der har udstedt licensen, om forlængelse af licensens gyldighedsperiode eller om ophævelse af licensen. Han fører bevis for de for force majeure ansete omstændigheder senest seks måneder efter udløbet af licensens gyldighedsperiode.

Har beviserne ikke kunnet fremlægges inden for denne frist, skønt den erhvervsdrivende har gjort sig umage for at fremskaffe og fremsende dem, kan han få forlænget fristen.

2. En anmodning om forlængelse af licensens gyldighedsperiode, som indgives mere end 30 dage efter udløbet af licensens gyldighedsperiode, afvises.

3. En for force majeure anset omstændighed, der ved indførsel angår afsendelses- og/eller oprindelseslandet og ved udførsel angår bestemmelseslandet, kan kun anerkendes, når de berørte lande rettidigt og skriftligt er blevet meddelt til det organ, der har udstedt licensen, eller en anden offentlig myndighed i samme medlemsstat.

Afsendelses-, oprindelses- eller bestemmelseslandet anses for rettidigt meddelt, når ansøgeren på meddelelsestidspunktet endnu ikke kunne forudse, at den påberåbte fore majeure ville indtræde.

4. Det i stk. 1 nævnte organ afgør, om den påberåbte omstændighed er et tilfælde af force majeure.

Artikel 41

1. Er den påberåbte omstændighed et tilfælde af force majeure, afgør medlemsstatens kompetente organ, der har udstedt licensen, om forpligtelsen til at udføre eller indføre skal ophæves med frigivelse af sikkerhedsstillelsen, eller om licensens gyldighedsperiode skal forlænges med det tidsrum, der skønnes nødvendigt under hensyntagen til alle de i sagen foreliggende omstændigheder, idet forlængelsen dog højst kan være på seks måneder efter udløbet af licensens oprindelige gyldighedsperiode. Forlængelsen kan ske, efter at licensens oprindelige gyldighedsperiode er udløbet.

2. Det kompetente organs afgørelse kan være anderledes end den afgørelse, som licensindehaveren har anmodet om.

Anmoder licensindehaveren om ophævelse af en licens med forudfastsættelse, kan det kompetente organ, selv hvis anmodningen er blevet indgivet mere end 30 dage efter, at licensens gyldighedsperiode udløb, forlænge licensens gyldighedsperiode, hvis den forudfastsatte sats med eventuelle justeringer i tilfælde af beløb, som skal udbetales, ligger under dagens sats, og i tilfælde af beløb, som skal opkræves.

3. Afgørelsen om ophævelse eller forlængelse omfatter kun den mængde produkter, der ikke har kunnet indføres eller udføres som følge af force majeure.

4. Forlænges gyldighedsperioden for en licens, påtegner det udstedende organ licensen og dens partiallicenser, ligesom den foretager de nødvendige tilpasninger.

5. Uanset artikel 9, stk. 1, kan de rettigheder, som følger af en licens, ikke overdrages i forbindelse med forlængelse af gyldighedsperioden for en licens med forudfastsættelse. Når omstændighederne i den foreliggende sag berettiger til det, kan overdragelse dog tillades, hvis der anmodes herom samtidig med anmodningen om forlængelse.

6. Den medlemsstat, som det kompetente organ hører under, giver Kommissionen meddelelse om force majeure. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 42

▼M9

1. Har en licensindehaver som følge af et tilfælde af force majeure anmodet om forlængelse af gyldighedsperioden for en licens med forudfastsættelse af eksportafgift eller eksportrestitution, og har det kompetente organ endnu ikke taget stilling til denne anmodning, kan licensindehaveren anmode organet om en anden licens. Denne anden licens udstedes på de på tidspunktet for denne anmodning gældende betingelser, bortset fra:

a) at den højst udstedes for den mængde, der ikke er udnyttet på den første licens, som ønskes forlænget

b) at der i rubrik 20 anføres en af påtegningerne i bilag If.

▼B

2. Har det kompetente organ besluttet at forlænge, gyldighedsperioden for den første licens,

a) afskrives på den første licens de mængder, som den anden licens er blevet udnyttet for, når: — den er udnyttet af den erhvervsdrivende, der har ret til at udnytte den første licens, og — udnyttelsen fandt sted inden for den forlængede gyldighedsperiode

b) frigives den sikkerhed, der i forbindelse med den anden licens er stillet for denne mængde

c) underretter det organ, der har udstedt licenserne, i givet fald det kompetente organ i den medlemsstat, hvor den anden licens er blevet udnyttet, for at det opkrævede eller udbetalte beløb kan korrigeres.

Bestemmer det kompetente organ, at der ikke foreligger force majeure, eller træffer det i henhold til artikel 41 afgørelse om, at den første licens skal ophæves, er de rettigheder og forpligtelser, der følger af den anden licens, fortsat gældende.







AFSNIT IV

SÆRLIGE BESTEMMELSER

Artikel 43

1. Produkter, der er undergivet en ordning med eksportlicenser, eller som kan omfattes af en ordning med forudfastsættelse af restitutioner eller andre beløb, der anvendes ved udførsel, kan kun komme ind under den i afsnit VI, kapitel 2, i forordning (EØF) nr. 2913/92 fastsatte ordning for returvarer, når følgende bestemmelser er overholdt:

▼M9

a) Har udførslen fundet sted uden eksportlicens eller forudfastsættelsesattest, og hvis det i artikel 850 i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede oplysningsskema INF 3 anvendes, skal rubrik A i nævnte skema være forsynet med en af påtegningerne i bilag Ig.

▼B

b) Har udførslen fundet sted i henhold til en eksportlicens eller en forudfastsættelsesattest, finder artikel 44 anvendelse.

2. Hvis returvarerne genindføres

a) via et toldsted, der er beliggende i en anden medlemsstat en udførselsmedlemsstaten, føres beviset for, at de i artikel 44, stk. 1, litra a) eller b), anførte betingelser er opfyldt, ved hjælp af det i artikel 850 i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede oplysningsskema INF 3

b) via et toldsted, der er beliggende i samme medlemsstat, føres beviset for, at de i stk. 1, litra a), eller artikel 44, stk. 1, litra a) eller b), anførte betingelser er opfyldt, i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastlagt af de kompetente myndigheder i hver enkelt medlemsstat.

3. Bestemmelserne i stk. 1, litra a), anvendes ikke i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 844, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93.

Artikel 44

1. Hvis eksportforpligtelsen ikke er blevet overholdt, jf. artikel 43, træffer medlemsstaterne følgende foranstaltninger:

a) Har udførslen fundet sted i henhold til en eksportlicens eller en forudfastsættelsesattest, of er licensens eller attestens gyldighedsperiode ikke udløbet på det tidspunkt, hvor den pågældende tilkendegiver, at han ønsker at gøre brug af ordningen for returvarer, — annulleres afskrivningen på licensen/attesten for den pågældende udførsel — må sikkerhedsstillelsen i forbindelse med licensen/attesten ikke frigives for den pågældende udførsel eller, hvis dette allerede er sket, skal der på ny stilles en sikkerhed i forhold til de pågældende mængder over for det organ, der har udstedt licensen/attesten, og — returneres eksportlicensen eller forudfastsættelsesattesten til indehaveren.

b) Har udførslen fundet sted i henhold til en eksportlicens eller en forudfastsættelsesattest, og er licensens/attestens gyldighedsperiode udløbet på det tidspunkt, hvor den pågeldende tilkendegiver, at han ønsker at gøre brug af ordningen for returvarer, — fortabes sikkerhedsstillelsen i forbindelse med licensen/attesten i overensstemmelse med de på området gælden de regler, hvis denne sikkerhedsstillelse ikke er blevet frigivet for den pågældende udførsel — stiller indehaveren af licensen/attesten, hvis sikkerhedsstillelsen i forbindelse hermed er blevet frigivet, på ny sikkerheden i forhold til de pågældende mængder over for det organ, der har udstedt licensen/attesten. Denne sikkerhedsstillelse fortabes i overensstemmelse med de på området gældende regler.

2. Bestemmelserne i stk. 1, litra a) og b), anvendes ikke, når genindførslen er skel på grund af force majeure, eller i de tilfælde, der omhandles i artikel 844, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93.

Artikel 45

1. Når genindførsel af produkter i forbindelse med proceduren for returvarer efterfølges af en udførsel af ækvivalente produkter henhørende under den samme underposition i den kombinerede nomenklatur, og når sikkerhedsstillelsen for den licens/attest, der er anvendt ved udførslen af de varer, som er blevet genindført, skulle fortabes i henhold til bestemmelserne i artikel 44, frigives denne sikkerhedsstillelse efter anmodning fra den pågældende.

2. Det skal dreje sig om en udførsel

a) i forbindelse med hvilken angivelsen blev antaget — senest 20 dage efter antagelsen af genindførselsangivelsen for returvarerne, og ▼M3 ————— ▼B — i henhold til en ny eksportlicens, hvis gyldighedsperioden for den oprindelige eksportlicens er udløbet på tidspunktet for antagelsen af udførselsangivelsen for de ækvivalente produkter

b) vedrørende — den samme mængde produkter, og — produkter til den samme modtager som den, der var anført ved den oprindelige udførsel, med undtagelse af de tilfælde, som er nævnt i artikel 844, stk. 2, litra c) eller d), i forordning (EØF) nr. 2454/93. ▼M3 — Eksportøren skal til eksporttoldstedets tilfredshed forelægge de fornødne oplysninger om produktets kendetegn og bestemmelsessted. ▼B

3. Sikkerhedsstillelsen frigives, når der over for det organ, som har udstedt licensen/attesten, er ført bevis for, at betingelserne i nærværende artikel er opfyldt. Dette bevis føres ved fremlæggelse af:

▼M9

a) udførselsangivelsen for de ækvivalente produkter eller en af de kompetente myndigheder bekræftet genpart eller fotokopi heraf, og dette dokument skal indeholde en af påtegningerne i bilag Ih; påtegningen skal bekræftes med det pågældende toldsteds stempel, der i original anbringes på det dokument, der benyttes som bevisdokument, og

▼B

b) et dokument, som bekræfter, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde senest 60 dage efter tidspunktet for antagelsen af udførselsangivelsen, medmindre der foreligger force majeure.

Artikel 46

1. Ved anvendelsen af artikel 896 i forordning (EØF) nr. 2454/93 skal attestering af, at de fornødne forholdsregler er truffet med henblik på eventuelt at kunne ophæve virkningerne af overgangen til fri omsætning, udstedes af den myndighed, der har udstedt licensen/attesten, jf. dog stk. 4 i nærværende artikel.

Importøren giver den myndighed, der har udstedt licensen/attesten, følgende oplysninger:

— navn og adresse på den i artikel 877, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93 omhandlede besluttende toldmyndighed, som attesteringen skal sendes til

— de pågældende produkters mængde og art, importdato og nummeret på den pågældende licens/attest.

Er licensen/attesten ikke allerede blevet sendt tilbage til den udstedende myndighed, skal importøren fremlægge licensen/attesten for denne myndighed.

Inden den i første afsnit omhandlede attestering sendes, skal den myndighed, der har udstedt licensen/attesten, forvisse sig om, at:

— sikkerhedsstillelsen for de pågældende mængder ikke er frigivet og ikke frigives, eller

— hvis sikkerhedsstillelsen er frigivet, at sikkerheden på ny stilles for de pågældende mængder.

Sikkerheden skal dog ikke stilles på ny for mængder, der overstiger den grænse, fra hvilken forpligtelsen til at indføre betragtes som opfyldt.

Licensen/attesten returneres til den pågældende.

2. Afvises godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter, underretter den besluttende myndighed det organ, der har udstedt licensen/attesten. Sikkerhedsstillelsen frigives for den pågældende mængde.

3. Er der indrømmet godtgørelse af eller fritagelse for afgifter, annulleres afskrivningen på licensen/attesten for den pågældende mængde, selv hvis licensens/attestens gyldighedsperiode er udløbet. Licensen/attesten skal straks sendes tilbage til det udstedende organ, når gyldighedsperioden er udløbet. Sikkerhedsstillelsen for den pågældende mængde fortabes i overensstemmelse med de på området gældende regler.

4. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 gælder ikke,

a) hvis det som følge af force majeure er nødvendigt at genudføre eller tilintetgøre produkterne eller at anbringe dem på toldoplag eller i frizone

b) hvis produkterne befinder sig i den situation, der er omhandlet i artikel 900, stk. 1, litra n), andet led, i forordning (EØF) nr. 2454/93, eller

c) hvis den licens/attest, som den indførte mængde er blevet afskrevet på, endnu ikke er tilbageleveret til den pågældende på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter.

5. Stk. 3, første punktum,

— anvendes ikke i det tilfælde, der er omhandlet i stk. 4, litra b)

— anvendes kun på den pågældendes anmodning i det tilfælde, der er omhandlet i stk. 4, litra a)

Artikel 47

1. Er virkningerne af overgang til fri omsætning blevet ophævet, og sikkerhedsstillelsen for den ved indførslen af produkterne benyttede licens i henhold til bestemmelserne i artikel 46 skulle fortabes, frigives sikkerhedsstillelsen på den pågældendes anmodning, når betingelserne i stk. 2 er blevet opfyldt.

2. Den pågældende skal på en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende måde godtgøre, at den samme mængde ækvivalente produkter, henhørende under samme underposition i den kombinerede nomenklatur, inden for en frist på to måneder fra datoen for den oprindelige indførsel er blevet indført af den samme importør fra den samme leverandør, som erstatning for de produkter, som der er indgivet ansøgning for i henhold til artikel 238 i forordning (EØF) nr. 2913/92.

▼M8 —————

▼B

Artikel 49

1. Denne artikel finder anvendelse på licenser med forudfastsættelse af eksportrestitutioner, som der er ansøgt om til brug ved en licitation, der holdes i et indførende tredjeland.

Som licitationer betragtes opfordringer af ikke fortrolig art fra tredjelandes offentlige institutioner eller fra offentligretlige internationale institutioner til inden for en bestemt frist af fremsætte bud, om hvis antagelse nævnte institutioner træffer afgørelse.

Ved anvendelsen af nærværende artikel betragtes de i artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 800/1999 omhandlede væbnede styrker som et indførende tredjeland.

2. En eksportør, som har deltaget, eller som ønsker at deltage i en licitation som omhandlet i stk. 1, kan, hvis de i stk. 3 omhandlede betingelser er opfyldt, ansøge om en eller flere forudfastsættelsesattester, som dog kun udstedes, hvis han har fået tilslag.

3. De i nærværende artikel fastsatte bestemmelser finder kun anvendelse, hvis licitationsbekendtgørelsen indeholder følgende oplysninger:

— det indførende tredjeland såvel som den institution, der afholder licitationen

— sidste frist for afgivelse af bud

— den bestemte mængde produkter, som licitationsbekendtgørelsen omfatter.

Ansøgeren er forpligtet til at meddele det udstedende organ disse oplysninger ved indgivelsen af licensansøgningen.

Ansøgninger om forudfastsættelsesattest kan ikke indgives tidligere end 15 dage før udløbet af fristen for indgivelse af bud og skal senest være indgivet kl. 13.00 den dag, hvor fristen for indgivelse af bud uldøber.

Den samlede mængde, der ansøges om forudfastsættelsesattest for, må ikke overstige den mængde, der er nævnt i licitationsbekendtgørelsen. Der tages ikke hensyn til fastsatte tolerancer eller valgmuligheder i licitationsbekendtgørelsen.

4. Uanset artikel 15, stk. 2, skal sikkerheden ikke stilles ved indgivelsen af licensansøgningen.

5. Senest 21 dage efter fristen for indgivelse af bud skal ansøgeren, medmindre force majeure hindrer dette, ved brev eller skriftlig telekommunikation give det udstedende organ meddelelse. Meddelelsen skal være det udstedende organ i hænde senest den dag, hvor fristen på de 21 dage udløber, og skal indeholde oplysning om,

a) at han enten har fået tilslag, eller

b) at han ikke har fået tilslag, eller

c) at han ikke har deltaget i licitationen, eller

d) at han af grunde, som ikke kan tillægges ham, ikke er i stand til inden for denne frist at få oplyst resultaterne af licitationen.

6. Licensansøgningen tages ikke i betragtning, hvis der inden for den udstedelsesfrist, der gælder for licensansøgninger for bestemte produkter, er truffet en særforanstaltning, som forhindrer udstedelse af licenser.

En særforanstaltning, der træffes efter udløbet af nævnte udstedelsesfrist, kan ikke forhindre udstedelsen af en eller flere licenser for den pågældende licitation, hvis ansøgeren har overholdt nedennævnte betingelser:

a) de i stk. 3, første afsnit, omhandlede oplysninger skal være bekræftet ved passende dokumentation

b) han skal have forelagt bevis for, at han er tilslagsmodtager

c) kontrakten skal være forelagt, eller

d) hvis der af gode grunde ikke kan forelægges en kontrakt, skal han have forelagt dokumentation for de forpligtelser, der er indgået med kontrahenten/kontrahenterne, herunder bekræftelse fra hans bank af, at købers finansieringsinstitut har åbnet en uigenkaldelig remburs for den aftalte levering

e) den sikkerhed, der kræves for udstedelse af attesten, skal være stillet.

Der udstedes kun licens/attest for det land, der er omhandlet i stk. 3, første afsnit, første led. Licensen/attesten indeholder angivelse af den pågældende licitation.

Den samlede mængde, som denne eller disse forudfastsættelsesattester udstedes for, er lig med den samlede mængde, som ansøgeren har fået tislag og forelagt kontrakt eller den i litra d) omhandlede dokumentation for. Denne mængde må ikke overstige den mængde, der er ansøgt om.

Er der ansøgt om flere forudfastsættelsesattester, må den mængde, som denne eller disse attester udstedes for, ikke overstige den mængde, der oprindeligt blev ansøgt om for hver attest.

Med henblik på bestemmelse af attestens gyldighedsperiode anvendes artikel 23, stk. 1.

Der kan ikke udstedes attest for en mængde, som ansøgeren ikke har modtaget tislag eller ikke har overholdt en af de i litra a), b), c) og e) henholdsvis litra a), b), d), og e) anførte betingelser for.

Indehaveren af attesten eller attesterne er hovedansvarlig for tilbagebetaling af hele den uretmæssigt udbetalte restitution, hvis det konstateres, at attesten eller attesterne er udstedt på grundlag af en kontrakt eller en i litra d) omhandlet forpligtelse, som ikke svarer til den af tredjelandet afholdte licitation.

7. I de i stk. 5, litra b), c) og d), omhandlede tilfælde udstedes der ingen forudfastsættelsesattest på grundlag af den i stk. 3 omhandlede ansøgning.

8. Overholder ansøgeren ikke stk. 5, udstedes der ingen forudfastsættelsesattest.

Fremlægger ansøgeren over for det udstedende organ bevis for, at fristen for indgivelse af bud er forlænget

— med højst ti dage, er ansøgningen dog stadig gyldig, og fristen på 21 dage til at meddele de i stk. 5 nævnte oplysninger regnes fra datoen for den nye frist for indgivelse af bud

— med mere end ti dage, er ansøgningen ikke længere gyldig.

9.

a) Hvis tilslagsmodtageren på en for den kompetente myndighed tilfredsstillende måde godtgør, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har hævet kontrakten, frigiver den kompetente myndighed sikkerhedsstillelsen, hvis den forudfastsatte restitutionssats er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder på den sidste dag i forudfastsættelsesattestens gyldighedsperiode.

b) Hvis tilslagsmodtageren på en for den kompetente myndighed tilfredsstillende måde godtgør, at den institution, der holder licitationen, af grunde, som ikke kan tillægges tilslagsmodtageren, og som ikke kan betragtes som tilfælde af force majeure, har krævet ændringer i kontrakten, kan den kompetente myndighed — hvis den forudfastsatte restitutionssats er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder på den sidste dag i forudfastsættelsesattestens gyldighedsperiode, frigive sikkerhedsstillelsen for den resterende mængde, som endnu ikke er udført — hvis den forudfastsatte restitutionssats er lavere end eller lig med den restitutionssats, der gælder på den sidste dag i forudfastsættelsesattestens gyldighedsperiode, førlænge forudfastsættelsesattestens gyldighedsperiode med det nødvendige tidsrum. Er det i særbestemmelser for bestemte produkter fastsat, at gyldighedsperioden for en i henhold til denne artikel udstedt forudfastsættelsesattest kan overstige den normale gyldighedsperiode for en sådan attest, og tilslagsmodtageren befinder sig i den i første afsnit, første led, omhandlede situation, kan det udstedende organ dog forlænge forudfastsættelsesattestens gyldighedsperiode, hvis den maksimale gyldighedsperiode, der er tilladt efter disse bestemmelser, ikke overskrides.

c) Fremlægger tilslagsmodtageren bevis for, at der i licitationsbekendtgørelsen eller i den kontrakt, som er indgået efter licitationstilslaget, er fastsat en negativ tolerance eller valgmulighed på over 5 %, og den institution, der afholder licitationen, gør brug af denne bestemmelse, betragtes forpligtelsen til at udføre som opfyldt, når den udførte mængde er højst 10 % mindre end den mængde, der er udstedt attest for, når den forudfastsatte restitutionssats er højere end eller lig med den restitutionssats, der gælder den sidste dag i attestens gyldighedsperiode. I så fald ændres de 95 %, der er omhandlet i artikel 35, stk. 2, til 90 %.

d) Ved sammenligningen af den forudfastsatte restitutionssats med den restitutionssats, der gælder den sidste dag i attestens gyldighedsperiode, tages der i givet fald hensyn til de andre beløb, der er fastsat i EF-reglerne.

10. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen de i stk. 3, første afsnit, nævnte angivelser.

11. Undtagelsesforanstaltninger kan i særlige tilfælde vedtages efter proceduren i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92 eller i de tilsvarende artikler i andre forordninger om fælles markedsordninger.

Artikel 50

1. Skal der ved indførsel af et produkt fremlægges en importlicens, og denne licens også anvendes til at fastslå retten til anvendelse af en præferenceordning, omfattes de indførte mængder, der på grund af tolerancen overskrider den mængde, der er anført i importlicensen, ikke af præferenceordningen.

▼M9

Undtagen i de tilfælde, hvor der i reglerne for en enkelt sektor er fastsat en særlig angivelse, anføres en af de påtegninger, der er vist i bilag Ii, i licensens rubrik 24.

▼B

2. Anvendes den i stk. 1 omhandlede licens desuden til forvaltning af et fællesskabstoldkontingent, må licensens gyldighedsperiode ikke overskride kontingentets anvendelsesperiode.

3. Må det pågældende produkt ikke indføres uden for kontingentet, eller gælder der særlige betingelser for udstedelsen af en importlicens for det pågældende produkt, omfatter importlicensen ikke nogen positiv tolerance.

Tallet »0« (nul) anføres i licensens rubrik 19.

4. Skal der ved indførsel af et produkt ikke fremlægges en importlicens, men der anvendes en importlicens til forvaltning af en præferenceordning for det pågældende produkt, omfatter denne importlicens ikke nogen positiv tolerance.

Tallet »0« (nul) anføres i licensens rubrik 19.

▼M5

5. Det toldsted, der antager angivelsen om overgang til fri omsætning, beholder en kopi af den fremlagte licens eller partiallicens, der giver ret til at nyde godt af en præferenceordning. På grundlag af en risikoanalyse skal mindst 1 % af de fremlagte licenser, herunder mindst to licenser pr. år pr. toldsted, fremsendes i form af kopi til det udstedende organ, der findes på licensen, med henblik på en kontrol af ægtheden. Bestemmelserne i dette afsnit gælder ikke for de elektroniske licenser eller de licenser, for hvilke der i fællesskabsbestemmelserne er fastsat en anden kontrolmåde.

▼B







AFSNIT V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 51

1. Forordning (EØF) nr. 3719/88 ophæves.

2. Henvisninger til den forordning, der ophæves i henhold til stk. 1, samt til de tidligere ophævede forordninger (EØF) nr. 3183/80, (EØF) nr. 193/75 og (EØF) nr. 1373/70 betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

Sammenligningstabellerne for artiklerne i forordning (EØF) nr. 3719/88 er anført i bilag II;

Artikel 52

1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Den anvendes på licenser, der ansøges om fra 1 oktober 2000.

Dog

— anvendes artikel 35, stk. 3, på licenser udstedt fra 1 juli 2000

— anvendes bilag III fra 1. oktober 2000.

Efter ansøgning fra de pågældende kan artikel 25, stk. 6, og artikel 35, stk. 4, litra d), anvendes på sager, der stadig behandles den 1. oktober 2000.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I

IMPORTLICENS

EKSPORTLICENS ELLER FORUDFASTSÆTTELSESATTEST

▼M9









BILAG Ia

Påtegninger omhandlet i artikel 9, stk. 2, andet afsnit:

Bulgarsk : правата са прехвърлени обратно на титуляра на [дата]

Spansk : Retrocesión al titular el …

Tjekkisk : Zpětný převod držiteli dne …

Dansk : tilbageføring til indehaveren den …

Tysk : Rückübertragung auf den Lizenzinhaber am …

Estisk : õiguste tagasiandmine litsentsi/sertifikaadi omanikule …

Græsk : εκ νέου παραχώρηση στον δικαιούχο στις …

Engelsk : rights transferred back to the titular holder on [date] …

Fransk : rétrocession au titulaire le …

Italiensk : retrocessione al titolare in data …

Lettisk : tiesības nodotas atpakaļ to nominālajam īpašniekam [datums]

Litauisk : teisės perleidžiamos savininkui (data) …

Ungarsk : Visszátruházás az eredeti engedélyesre …-án/-én

Maltesisk : Retroċessjoni għas-sid il-

Nederlandsk : aan de titularis geretrocedeerd op …

Polsk : Retrocesja na właściciela tytularnego

Portugisisk : retrocessão ao titular em …

Rumænsk : repturi retrocedate titularului la data de [data]

Slovakisk : spätný prevod na oprávneného držiteľa dňa …

Slovensk : Ponoven odstop nosilcu pravic dne …

Finsk : palautus todistuksenhaltijalle …

Svensk : återbördad till licensinnehavaren den …









BILAG Ib

Påtegninger omhandlet i artikel 16, første afsnit:

Bulgarsk : Лицензия по ГАТТ – хранителна помощ

Spansk : Certificado GATT — Ayuda alimentaria

Tjekkisk : Licence GATT – potravinová pomoc

Dansk : GATT-licens — fødevarehjælp

Tysk : GATT-Lizenz — Nahrungsmittelhilfe

Estisk : GATTi alusel välja antud litsents – toiduabi

Græsk : Πιστοποιητικό GATT — επισιτιστική βοήθεια

Engelsk : Licence under GATT — food aid

Fransk : Certificat GATT — aide alimentaire

Italiensk : Titolo GATT — aiuto alimentare

Lettisk : Licence saskaņā ar GATT – pārtikas palīdzība

Litauisk : GATT licencija – pagalba maistu

Ungarsk : GATT-engedély – élelmiszersegély

Maltesisk : Ċertifikat GATT – għajnuna alimentari

Nederlandsk : GATT-certificaat — Voedselhulp

Polsk : Świadectwo GATT – pomoc żywnościowa

Portugisisk : Certificado GATT — ajuda alimentar

Rumænsk : Certificat GATT – ajutor alimentar

Slovakisk : Licencia podľa GATT – potravinová pomoc

Slovensk : Licenca za GATT – pomoč v hrani

Finsk : GATT-todistus – elintarvikeapu

Svensk : GATT-licens – livsmedelsbistånd









BILAG Ic

Påtegninger omhandlet i artikel 33, stk. 2, tredje afsnit:

Bulgarsk : Да се използва за освобождаване на гаранцията

Spansk : Se utilizará para liberar la garantía

Tjekkisk : K použití pro uvolnění záruky

Dansk : Til brug ved frigivelse af sikkerhed

Tysk : Zu verwenden für die Freistellung der Sicherheit

Estisk : Kasutada tagatise vabastamiseks

Græsk : Προς χρησιμοποίηση για την αποδέσμευση της εγγύησης

Engelsk : To be used to release the security

Fransk : À utiliser pour la libération de la garantie

Italiensk : Da utilizzare per lo svincolo della cauzione

Lettisk : Izmantojams drošības naudas atbrīvošanai

Litauisk : Naudotinas užstatui grąžinti

Ungarsk : A biztosíték feloldására használandó

Maltesisk : Biex tiġi użata għar-rilaxx tal-garanzija

Nederlandsk : Te gebruiken voor vrijgave van de zekerheid

Polsk : Do wykorzystania w celu zwolnienia zabezpieczenia

Portugisisk : A utilizar para liberar a garantia

Rumænsk : A se utiliza pentru eliberarea garanției

Slovakisk : Použiť na uvoľnenie záruky

Slovensk : Uporabiti za sprostitev jamstva

Finsk : Käytettäväksi vakuuden vapauttamiseen

Svensk : Att användas för frisläppande av säkerhet









BILAG Id

Påtegninger omhandlet i artikel 33, stk. 3, første afsnit:

Bulgarsk : Напускане на митническата територия на Общността под митнически режим опростен общностен транзит с железопътен транспорт или с големи контейнери

Spansk : Salida del territorio aduanero de la Comunidad bajo el régimen de tránsito comunitario simplificado por ferrocarril o en contenedores grandes

Tjekkisk : Opuštění celního území Společenství ve zjednodušeném tranzitním režimu Společenství pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech

Dansk : Udgang fra Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane eller store containere

Tysk : Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft im Rahmen des vereinfachten gemeinschaftlichen Versandverfahrens mit der Eisenbahn oder in Großbehältern

Estisk : Ühenduse tolliterritooriumilt väljaviimine ühenduse lihtsustatud transiidiprotseduuri kohaselt raudteed mööda või suurtes konteinerites

Græsk : Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας υπό το απλοποιημένο καθεστώς της κοινοτικής διαμετακόμισης με σιδηρόδρομο ή μεγάλα εμπορευματοκιβώτια

Engelsk : Exit from the customs territory of the Community under the simplified Community transit procedure for carriage by rail or large containers

Fransk : Sortie du territoire douanier de la Communauté sous le régime du transit communautaire simplifié par chemin de fer ou par grands conteneurs

Italiensk : Uscita dal territorio doganale della Comunità in regime di transito comunitario semplificato per ferrovia o grandi contenitori

Lettisk : Izvešana no Kopienas muitas teritorijas, izmantojot Kopienas vienkāršoto tranzīta procedūru pārvadājumiem pa dzelzceļu vai lielos konteineros

Litauisk : Išvežama iš Bendrijos muitų teritorijos pagal supaprastintą Bendrijos tranzito geležinkeliu arba didelėse talpyklose tvarką

Ungarsk : A Közösség vámterületét elhagyta egyszerűsített közösségi szállítási eljárás keretében vasúton vagy konténerben

Maltesisk : Ħierġa mit-territorju tad-dwana tal-Komunità taħt ir-reġim tat-transitu komunitarju simplifikat bil-ferroviji jew b' kontejners kbar

Nederlandsk : Vertrek uit het douanegebied van de Gemeenschap onder de regeling vereenvoudigd communautair douanevervoer per spoor of in grote containers

Polsk : Opuszczenie obszaru celnego Wspólnoty zgodnie z uproszczoną procedurą tranzytu wspólnotowego w przewozie koleją lub w wielkich kontenerach

Portugisisk : Saída do território aduaneiro da Comunidade ao abrigo do regime do trânsito comunitário simplificado por caminho-de-ferro ou em grandes contentores

Rumænsk : Ieșire de pe teritoriul vamal al Comunității în cadrul regimului de tranzit comunitar simplificat pentru transport pe calea ferată sau în containere mari

Slovakisk : Opustenie colného územia Spoločenstva na základe zjednodušeného postupu Spoločenstva pri tranzite v prípade prepravy po železnici alebo vo veľkých kontajneroch

Slovensk : Izstop iz carinskega območja Skupnosti pod skupnostnim poenostavljenim tranzitnim režimom po železnici ali z velikimi zabojniki

Finsk : Vienti yhteisön tullialueelta yhteisön yksinkertaistetussa passitusmenettelyssä rautateitse tai suurissa konteissa

Svensk