1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/66/EØF
af 14. juli 1992
om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease
(EFT L 260 af 5.9.1992, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 L 122 1 16.5.2003
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1Berigtigelse, EFT L 113 af 7.5.2003, s. 14 (92/66/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/66/EØF
af 14. juli 1992
om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af Newcastle disease
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Fjerkræ er opført på listen i Traktatens bilag II; salg af fjerkræ er en
vigtig indkomstkilde for landbrugsbefolkningen;
det er nødvendigt at fastsætte fællesskabsforanstaltninger til bekæm-
pelse af udbrud af Newcastle disease for at fremme udviklingen ifjerkræsektoren og bidrage til at beskytte dyresundheden i Fælles-skabet;
der bør desuden træffes minimale fællesskabsforanstaltninger til
bekæmpelse af Newcastle disease hos visse andre arter;
et udbrud af Newcastle disease kan hurtigt antage epizootisk karakter
med en sådan dødelighed og sådanne forstyrrelser til følge, at det risi-kerer at gøre fjerkræhold som helhed væsentligt mindre rentabelt;
der skal træffes foranstaltninger, så snart der er mistanke om
sygdommen, for at den straks kan bekæmpes effektivt, når den erkonstateret; de ansvarlige myndigheder bør differentiere bekæmpelsen
under hensyntagen til, hvorvidt et land foretager profylaktisk vaccina-
tion på hele eller en del af sit område;
det er nødvendigt at undgå, at sygdommen breder sig, når den er brudt
ud, og at forebygge dette ved at føre nøje tilsyn med flytninger af dyrog anvendelsen af produkter, som kan tænkes at være inficeret, og vedeventuelt at vaccinere;
sygdommen skal diagnosticeres i ansvarlige nationale laboratoriers regi,
og deres arbejde skal samordnes af et EF-referencelaboratorium;
det er nødvendigt at fastsætte, at de medlemsstater, der vaccinerer, skal
udarbejde vaccinationsplaner og underrette Kommissionen og de øvrigemedlemsstater om disse planer;
artikel 4 i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse
udgifter på veterinærområdet (
4) finder anvendelse ved udbrud af
Newcastle disease;
det bør overlades til Kommissionen at træffe de nødvendige gennem-
førelsesforanstaltninger —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved dette direktiv fastsættes der, uden at dette berører fællesskabsbe-
stemmelserne for samhandelen inden for Fællesskabet, fælles1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 146 af 5. 6. 1991, s. 12.
(2) EFT nr. C 280 af 28. 10. 1991, s. 174.
(3) EFT nr. C 339 af 31. 12. 1991, s. 14.
(4) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er ændret ved beslutning
91/133/EØF (EFT nr. L 66 af 13. 3. 1991, s. 18).
▼B
bekæmpelsesforanstaltninger, der skal anvendes ved udbrud af
Newcastle disease:
a) i fjerkræbesætninger
b) hos brevduer samt andre fugle, der holdes i fangenskab.
Dette direktiv gælder ikke, hvis der konstateres Newcastle disease hos
vilde fugle, der lever i frihed; i så fald meddeler vedkommendemedlemsstat dog Kommissionen, hvilke foranstaltninger den har truffet.
Artikel 2
I dette direktiv anvendes definitionerne i artikel 2 i Rådets direktiv 90/
539/EØF af 15. oktober 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser forsamhandelen inden for Fællesskabet med fjerkræ og rugeæg samt forindførsel heraf fra tredjelande (
1) efter omstændighederne.
Desuden forstås ved:
a) »smittet fjerkræ«: fjerkræ:
— hos hvilket der officielt er konstateret Newcastle disease efter en
undersøgelse foretaget af et autoriseret laboratorium, eller
— hos hvilket der ved det andet og de følgende udbrud er konsta-
teret kliniske symptomer eller post mortem-læsioner, som kan
tilskrives Newcastle disease
b) »smittemistænkt fjerkræ«: fjerkræ, der har sådanne kliniske symp-
tomer eller post mortem-læsioner, at der er god grund til at næremistanke om tilstedeværelse af Newcastle disease
c) »fjerkræ, som mistænkes for at være inficeret«: fjerkræ, der kan
have været direkte eller indirekte udsat for kontakt med Newcastledisease-viruset
d) »flydende køkkenaffald«: affald fra køkkener, restaurationer eller
kødindustrier.
e) »kompetent myndighed«: den kompetente myndighed som defineret
i artikel 2, nr. 6, i direktiv 90/425/EØF (
2)
f) »embedsdyrlæge«: dyrlæge udpeget af den kompetente myndighed
g) »brevdue«: due, der transporteres eller er bestemt til at blive trans-
porteret fra sit dueslag for at blive sluppet fri, så den frit kan flyvetilbage til sit dueslag eller til et andet bestemmelsessted
h) »dueslag«: indretning, der anvendes til at huse eller til opdræt af
brevduer.
Artikel 3
Medlemsstaterne sørger for, at mistanke om Newcastle disease straks
anmeldes til den kompetente myndighed.
Artikel 4
1. Når der på en bedrift findes fjerkræ, der mistænkes for at være
smittet eller inficeret med Newcastle disease, sørger medlemsstaternefor, at embedsdyrlægen straks iværksætter en undersøgelse for at fåbekræftet eller afkræftet forekomsten af sygdommen; han skal navnligudtage eller lade udtage de fornødne prøver til laboratorieundersø-gelser.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 3
(1) EFT nr. L 303 af 31. 10. 1990, s. 6. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/496/EØF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
(2) Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zootek-
nisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for
Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (EFT nr.
L 224 af 18. 8. 1990, s. 29). Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/
496/EØF (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56).
▼B
2. Så snart mistanken om smitte eller infektion er anmeldt, lader den
kompetente myndighed bedriften stille under officielt tilsyn og fore-skriver især:
a) at der skal foretages en optælling af alle kategorier fjerkræ på
bedriften med angivelse for hver kategori af antallet af dyr, der erdøde, antallet af dyr med kliniske symptomer og antallet af dyr
uden kliniske symptomer. Optællingen skal ajourføres med tallene
for de dyr, der er udruget eller døde i løbet af den periode, hvormistanken opretholdes; oplysningerne fra optællingen skal ajour-føres og fremvises på forlangende og kan kontrolleres ved hvertbesøg
b) at alt fjerkræ på bedriften skal holdes i dets respektive hus eller
afsondres på et andet sted, hvor det kan isoleres og er uden kontakt
med andre fugle
c) at al flytning af fjerkræ fra og til bedriften er forbudt
d) at der kræves tilladelse fra den kompetente myndighed til:
— at personer, andre dyr og køretøjer forlader eller kommer ind på
bedriften
— at fjerkrækød eller -kroppe, foder, materiel, affald, husdyrgød-
ning, brugt strøelse og alt andet, der kan tænkes at overføre
Newcastle disease, forlader bedriften
e) at æg ikke må forlade bedriften bortset fra æg, som sendes direkte
til en autoriseret virksomhed, der er godkendt til at fremstille og/eller forarbejde ægprodukter i overensstemmelse med artikel 6, stk.1, i direktiv 89/437/EØF(
1), og som forsendes i overensstemmelse
med en autorisation, der er meddelt af den kompetente myndighed;
denne autorisation skal overholde kravene bilag I
f) at der skal anvendes passende desinfektionsmidler ved fjerkræhu-
senes ind- og udgange og ved bedriftens ind- og udgange
g) at der skal foretages en epidemiologisk undersøgelse i henhold til
artikel 7.
3. Indtil de officielle foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, er
iværksat, skal ejeren eller den, som i sin varetægt har en fjerkræbesæt-ning, som mistænkes for at være ramt af sygdommen, træffe allerimelige forholdsregler for at overholde stk. 2, med undtagelse af litra
g).
4. Den kompetente myndighed kan lade enhver af de foranstalt-
ninger, der er fastsat i stk. 2, omfatte andre bedrifter, hvis deres
placering, geografiske beliggenhed eller kontakterne med den bedrift,
hvor der er mistanke om sygdommen, giver anledning til mistanke omen eventuel infektion.
5. De i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger ophæves først, når
embedsdyrlægen har afkræftet mistanken om Newcastle disease.
Artikel 5
1. Når der officielt er konstateret Newcastle disease hos fjerkræ på
en bedrift, sørger medlemsstaterne for, at den kompetente myndighedud over de i artikel 4, stk. 2, omhandlede foranstaltninger kræverfølgende foranstaltninger gennemført:
a) alt fjerkræ på bedriften aflives straks på stedet. Selvdødt fjerkræ og
fjerkræ, der er aflivet, og alle æg destrueres. Dette skal ske på ensådan måde, at der er mindst mulig risiko for, at sygdommen
spredes
b) alle materialer og affald, såsom foder, strøelse og gødning, som kan
være inficeret, destrueres eller behandles på passende måde.Behandlingen, der skal foretages efter embedsdyrlægens instrukser,1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 4
(1) Rådets direktiv 89/437/EØF af 20. juni 1989 om hygiejne- og sundhedspro-
blemer i forbindelse med produktion og markedsføring af ægprodukter (EFT
nr. L 212 af 22. 7. 1989, s. 87). Direktivet er ændret ved direktiv 89/662/
EØF (EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13).
▼B
skal sikre, at eventuelt forekommende Newcastle diseasevirus tilin-
tetgøres
c) kød fra fjerkræ fra bedriften, som er slagtet inden for sygdommens
formodede inkubationstid, findes i videst muligt omfang og
destrueres
d) rugeæg, der er lagt i den formodede inkubationstid, og som er
fjernet fra bedriften, findes og destrueres, og det fjerkræ, som alle-
rede er klækket af disse æg, stilles under officielt tilsyn; konsumæg,der er lagt i den formodede inkubationstid, og som er fjernet frabedriften, findes i videst muligt omfang og destrueres, medmindrede forudgående er blevet forskriftsmæssigt desinficeret
e) efter gennemførelsen af foranstaltningerne i litra a) og b) rengøres
og desinficeres fjerkræhusene og deres omgivelser, transportkøre-
tøjer og alt materiel, der kan tænkes at være inficeret, i
overensstemmelse med artikel 11.
f) der skal hengå mindst 21 dage efter gennemførelsen af foranstalt-
ningerne i litra e), før der genindsættes fjerkræ på bedriften
g) der skal foretages en epidemiologisk undersøgelse i henhold til
artikel 7.
2. Den kompetente myndighed kan lade de foranstaltninger, der er
fastsat i stk. 1, omfatte andre nærliggende bedrifter, hvis deres place-
ring, ejendommenes geografiske beliggenhed eller kontakterne medden bedrift, hvor sygdommen er konstateret, giver anledning tilmistanke om en eventuel infektion.
3. I tilfælde af, at en Newcastle disease-virusstamme med et ICPI
(intracerebralt patogenicitetsindeks) på mere end 0,7 og mindre end1,2 isoleres i en fjerkræflok, som ikke viser noget klinisk tegn påNewcastle disease, og at det i artikel 15 omhandlede EF-referencelabo-ratorium har påvist, at det pågældende virusisolat stammer fra ensvækket, levende Newcastle disease-vaccine, kan den kompetente
myndighed indrømme en undtagelse fra kravene i stk. 1, litra a) til f),
såfremt den pågældende bedrift stilles under officielt tilsyn i 30 dage,idet myndigheden navnlig bør kræve:
— at bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, litra a), b), d), e) og f), finder
anvendelse
— at intet fjerkræ forlader bedriften undtagen for at blive ført direkte
til et slagteri, som er udpeget af den kompetente myndighed.
Den kompetente myndighed, som har ansvaret for dette slagteri, skal
underrettes om planerne om at sende fjerkræ til slagtning i detteslagteri, og efter ankomsten hertil opbevares og slagtes det berørte
fjerkræ adskilt fra andet fjerkræ.
4. Kødet fra det i stk. 3 i nærværende artikel omhandlede fjerkræ
skal forsynes med det sundhedsmærke, der er omhandlet i artikel 5,stk. 1, i direktiv 91/494/EØF.
5. Bestemmelserne i stk. 3 vil blive taget op til fornyet overvejelse
på baggrund af udviklingen i den videnskabelige forskning med henblikpå at fastsætte harmoniserede regler for anvendelsen af vacciner modNewcastle disease i Fællesskabet.
Artikel 6
Hvis en bedrift har to eller flere adskilte flokke, kan den kompetente
myndighed på grundlag af kriterier, der fastsættes af Kommissionen
efter fremgangsmåden i artikel 25, dispensere for kravene i artikel 5,
stk. 1, for så vidt angår sunde flokke på en smitteramt bedrift, såfremtembedsdyrlægen har bekræftet, at arbejdsgangen på den pågældendevirksomhed er således, at de er fuldstændigt adskilt hvad angår bådeanbringelse, pasning og fodring, således at viruset ikke kan spredesfra den ene floktil den anden.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
Artikel 7
1. Den epidemiologiske undersøgelse skal omfatte:
— det tidsrum, hvori der kan være forekommet Newcastle disease på
bedriften eller i dueslaget
— sygdommens mulige oprindelse på bedriften eller i dueslaget og
identifikation af andre bedrifter eller dueslag, hvor der findes
fjerkræ, duer eller andre fugle, der holdes i fangenskab, som kanvære blevet smittet eller inficeret ad samme vej
— personer, fjerkræ, duer, andre fugle, der holdes i fangenskab, og
andre dyr, køretøjer, æg, kød og fjerkrækroppe og alt materiel ellermateriale, som kan tænkes at have overført Newcastle disease-virus
til eller fra vedkommende bedrift eller dueslag.
2. Der nedsættes en krisegruppe, som skal koordinere alle de foran-
staltninger, der er nødvendige for at udrydde Newcastle disease såhurtigt som muligt, og som skal foretage den epidemiologiske undersø-
gelse.
De almindelige bestemmelser for medlemsstaternes krisegrupper og
Fællesskabets krisegruppe fastsættes af Rådet med kvalificeret flertalpå forslag af Kommissionen.
Artikel 8
1. Hvis embedsdyrlægen har grund til at nære mistanke om, at en
infektion kan være overført til fjerkræ på en given bedrift af personer,dyr eller køretøjer eller på enhver anden måde, sættes den pågældendebedrift under officiel kontrol i henhold til stk. 2.
2. Formålet med den officielle kontrol er straks at afsløre enhver
mistanke om Newcastle disease, at foretage en optælling og kontrollereflytninger af fjerkræ samt eventuelt at iværksætte den i stk. 3 omhand-lede foranstaltning.
3. Når en bedrift er under officiel kontrol i henhold til stk. 1 og 2,
nedlægger den kompetente myndighed forbud mod, at fjerkræ forlader
bedriften, medmindre det transporteres direkte til et slagteri under offi-ciel kontrol med henblik på omgående slagtning. Inden en sådantilladelse gives, skal embedsdyrlægen have foretaget en klinisk under-søgelse af fjerkræet, således at forekomst af Newcastle disease på
bedriften kan udelukkes. De i denne artikel nævnte flytningsrestrikti-
oner indføres for en periode på 21 dage fra den sidste muligeinfektionsdato; restriktionerne skal dog gælde i mindst syv dage.
4. Når den kompetente myndighed finder, at forholdene tillader det,
kan den begrænse de foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel,
til en del af bedriften og det fjerkræ, som befinder sig i denne del,
såfremt dette fjerkræ har været huset, passet og fodret fuldstændigadskilt af særskilt personale.
5. Når embedsdyrlægen har grund til at mistænke brevduer eller
dueslag for at være inficeret med Newcastle disease, træffer han alle
passende foranstaltninger, så dueslaget underlægges restriktioner, der
omfatter forbud mod, at brevduerne forlader dueslaget i 21 dage.
Artikel 9
1. Når diagnosen Newcastle disease er officielt bekræftet hos
fjerkræ, sørger medlemsstaterne for, at den kompetente myndighed
omkring den smitteramte bedrift afgrænser et iagttagelsesdistrikt med
en minimumsradius på 3 km, som ligger i et overvågningsområde meden minimumsradius på 10 km. Ved afgrænsningen af distrikter ogområder skal der tages hensyn til geografiske, administrative, økolo-giske og epizootiologiske faktorer, der er relevante for Newcastle
disease, og til kontrolfaciliteterne.
2. De foranstaltninger, der anvendes i iagttagelsesdistriktet, skal
omfatte:
a) identifikation af alle bedrifter, der holder fjerkræ i distriktet1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 6
▼B
b) regelmæssige besøg på alle bedrifter, der holder fjerkræ, en klinisk
undersøgelse af dette fjerkræ, herunder om nødvendigt udtagning afprøver til laboratorieundersøgelse, idet der skal føres en fortegnelse
over besøg og iagttagelser
c) fjerkræets forbliven i de dertil indrettede huse eller på et andet sted,
hvor det kan isoleres
d) anvendelse af passende desinfektionsmidler ved bedrifternes ind- og
udgange
e) kontrol med færdsel for så vidt angår personer, der håndterer
fjerkræ, fjerkrækroppe og æg, og med køretøjer, der transportererfjerkræ, fjerkrækroppe og æg, i distriktet; generelt er det forbudt attransportere fjerkræ undtagen i transit ad hovedfærdselsårer eller pr.jernbane ad hovedlinjerne
f) forbud mod, at fjerkræ og rugeæg forlader den bedrift, hvor det/de
befinder sig, medmindre den kompetente myndighed har givet tilla-
delse til transport:
i) af fjerkræ til omgående slagtning på et slagteri, som helst skal
ligge i det smitteramte område, eller, hvis dette ikke kan ladesig gøre, til et andet slagteri, som den kompetente myndighedhar udpeget uden for det smitteramte område. Kødet fra dettefjerkræ skal forsynes med det særlige sundhedsmærke, der er
omhandlet i artikel 5, stk. 1, i direktiv 91/494/EØF (
1)
ii) af daggamle kyllinger eller hønniker til en bedrift i over-
vågningsområdet, hvor der ikke findes noget andet fjerkræ.Medlemsstater, der ikke er i stand til at sørge for transport afdaggamle kyllinger eller hønniker til en bedrift i overvågnings-
området, kan dog efter fremgangsmåden i artikel 25 lade nævnte
kyllinger og hønniker transportere til en bedrift uden for over-vågningsområdet. De ovenfor nævnte bedrifter sættes underofficiel kontrol som omhandlet i artikel 8, stk. 2
iii) af rugeæg til et rugeri, som er udpeget af den kompetente
myndighed, idet æggene og emballagen skal desinficeres før
afsendelsen.
Den i nr. i), ii) og iii) omhandlede transport skal foregå direkte og
under officiel kontrol. Den tillades kun, efter at embedsdyrlægen harforetaget en sundhedsundersøgelse på bedriften. De anvendte køre-tøjer skal rengøres og desinficeres før og efter brug
g) forbud mod fjernelse eller spredning af brugt strøelse og fjerkrægød-
ning uden tilladelse
h) forbud mod skuer, markeder, udstillinger og anden sammenbring-
ning af fjerkræ eller andre fugle.
3. Foranstaltningerne i iagttagelsesdistriktet ophæves tidligst 21 dage
efter►
C1, at der er foretaget indledende rengøring og desinficering
på den smitteramte bedrift i overensstemmelse med artikel 11. ◄Iagt-
tagelsesdistriktet indgår derefter i overvågningsområdet.
4. De foranstaltninger, der anvendes i overvågningsområdet, skal
omfatte:
a) identifikation af alle bedrifter, der holder fjerkræ i området
b) kontrol af transport af fjerkræ og rugeæg i området
c) forbud mod, at fjerkræ forlader området i de første 15 dage,
medmindre det sendes direkte til et slagteri, som den kompetente
myndighed har udpeget uden for overvågningsområdet. Kødet fradette fjerkræ skal forsynes med det særlige sundhedsmærke, der eromhandlet i artikel 5 i direktiv 91/494/EØF
d) forbud mod, at rugeæg bringes ud af overvågningsområdet,
medmindre de bringes til rugerier, der er udpeget af den kompetentemyndighed. Æggene og emballagen skal desinficeres før afsendelsen1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 7
(1) Rådets direktiv 91/494/EØF af 26. juni 1991 om dyresundhedsmæssige
betingelser for handel inden for Fællesskabet med fersk fjerkrækød og for
indførsel heraf fra tredjelande (EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 35).
▼B
e) forbud mod, at brugt strøelse og fjerkrægødning bringes ud af
området
f) forbud mod skuer, markeder, udstillinger og anden sammenbring-
ning af fjerkræ eller andre fugle
g) forbud mod transport af fjerkræ bortset fra transit ad hovedfærds-
elsårer eller pr. jernbane ad hovedlinjerne, jf. dog bestemmelserne i
litra a) og b).
5. Foranstaltningerne i overvågningsområdet ophæves tidligst 30
dage efter ►C1, at der er foretaget indledende rengøring og desinfi-
cering på den smitteramte bedrift i overensstemmelse med artikel11.◄
6. Hvis iagttagelsesdistrikterne eller overvågningsområderne ligger
på flere medlemsstaters områder, samarbejder de kompetente myndig-
heder i de berørte medlemsstater om at afgrænse de i stk. 1omhandlede distrikter og områder. Om nødvendigt afgrænses iagttagel-sesdistriktet og overvågningsområdet dog efter fremgangsmåden iartikel 25.
7. Når den i artikel 7 omhandlede epidemiologiske undersøgelse
viser, at udbruddet skyldes en smitte, som ikke har bredt sig, kan
omfanget og varigheden af anvendelsen af iagttagelsesdistrikter ogovervågningsområder begrænses efter fremgangsmåden i artikel 25.
Artikel 10
Medlemsstaterne sørger for:
a) at den kompetente myndighed fastsætter nærmere bestemmelser, der
gør det muligt at spore transporter af æg, fjerkræ og fugle, derholdes i fangenskab
b) at ejeren eller den, der på hans vegne fører tilsyn med besætningen
af fjerkræ- og/eller brevduer og/eller fugle, der holdes i fangenskab,efter anmodning fra den kompetente myndighed giver oplysningom, hvorvidt fjerkræ og æg er modtaget på eller afsendt fra
bedriften samt om, hvilke konkurrencer eller udstillinger brevduerne
har deltaget i
c) at enhver, der beskæftiger sig med transport af eller handel med
fjerkræ, æg, brevduer og fugle, der holdes i fangenskab, kan give
den kompetente myndighed oplysninger om flytningen af det
fjerkræ, de æg, de brevduer og de fugle, der holdes i fangenskab,der er blevet transporteret eller afsat, og fremlægge alle enkelthederi forbindelse med disse oplysninger.
Artikel 11
Medlemsstaterne sørger for:
a) at anvendte desinfektionsmidler og koncentrationer heraf er officielt
godkendt af den kompetente myndighed
b) at rengøringen og desinfektionen foretages under officiel kontrol i
overensstemmelse med:
i) embedsdyrlægens instrukser
ii) den fremgangsmåde, der skal anvendes ved rengøring og desin-
fektion af en smitteramt bedrift, jf. bilag II.
Artikel 12
Prøveudtagninger og laboratorieundersøgelser til påvisning af
Newcastle disease-virus foretages i henhold til bilag III.
Artikel 13
Meldemsstaterne sørger for, at den kompetente myndighed træffer alle
fornødne foranstaltninger for at underrette alle i iagttagelsesdistriktetog overvågningsområdet om de gældende restriktioner og træffer allede dispositioner, der er nødvendige for at sikre, at de pågældendeforanstaltninger iværksættes.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 8
▼B
Artikel 14
1. Medlemsstaterne sørger for, at der i hver medlemsstat udpeges:
a) et nationalt laboratorium, der har faciliteter og specialuddannet
personale til løbende at kunne foretage fuldstændig antigen ogbiologisktypebestemmelse af Newcastle disease-virus og bek ræftede resultater, som regionale diagnostiske laboratorier er nået frem til
b) et nationalt laboratorium, der skal teste de reagenser, som de regio-
nale diagnoselaboratorier anvender
c) et nationalt institut eller laboratorium, der kan teste, at de vacciner,
der anvendes til profylakse i landet, eller som opbevares til anven-
delse i nødsituationer, er effektive, potente og uskadelige.
2. De nationale laboratorier, der er nævnt i bilag IV, er ansvarlige
for at koordinere normer og diagnosemetoder, anvendelse af reagenserog testning af vacciner.
3. De nationale laboratorier, der er nævnt i bilag IV, er ansvarlige
for at koordinere normer og diagnosemetoder, der er fastsat på hvertlaboratorium, der diagnosticerer Newcastle disease i medlemsstaten.Med henblikherpå:
a) kan de levere diagnosereagenser til de nationale laboratorier
b) skal de kontrollere kvaliteten af alle diagnosereagenser, der
anvendes i medlemsstaten
c) skal de med regelmæssige mellemrum foranstalte sammenlignende
undersøgelser
d) skal de opbevare isolater af Newcastle disease-virus fra tilfælde, der
er bekræftet i medlemsstaten
e) skal de bekræfte positive resultater, som de regionale diagnoselabo-
ratorier er nået frem til.
4. De nationale laboratorier, der er anført i bilag IV, samarbejder
med EF-referencelaboratoriet, der er omhandlet i artikel 15.
Artikel 15
EF-referencelaboratoriet for Newcastle disease er anført i bilag V.
Dette laboratoriums beføjelser og opgaver fastlægges efter bestemmel-serne i nævnte bilag, jf. dog bestemmelserne i beslutning 90/424/EØF (
1), særlig artikel 28 heri.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne sørger for,
a) at der kan vaccineres mod Newcastle disease med vacciner, der er
godkendt af den ansvarlige myndighed, som led i forebyggendeforanstaltninger eller som supplement til de bekæmpelsesforanstalt-
ninger, der træffes, når sygdommen er brudt ud
b) at der kun godkendes vacciner, for hvilke den kompetente
myndighed i den medlemsstat, hvor vaccinen anvendes, har givet
markedsføringstilladelse.
2. Der kan efter fremgangsmåden i artikel 25 fastsættes yderligere
kriterier for anvendelse af vacciner mod Newcastle disease.
Artikel 17
1. En medlemsstat, der anvender valgfri eller obligatoriskforebyg-
gende vaccination mod Newcastle disease hos fjerkræ, underretterKommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
2. De oplysninger, der gives i henhold til stk. 1, skal omfatte:
— hver enkelt vaccines egenskaber og sammensætning1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 9
(1) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19.
▼B
— regler for kontrol med distribution, opbevaring og anvendelse af
vacciner
— bestemmelse af de fjerkræarter og -kategorier, der kan eller skal
vaccineres
— de områder, hvor der kan eller skal vaccineres
— grundene til, at der er blevet vaccineret.
3. Medlemsstaterne kan iværksætte et program for vaccination af
brevduer. I så fald skal de underrette Kommissionen herom. Medforbehold af et sådant program skal medlemsstaterne sørge for, at
arrangører af konkurrencer og udstillinger træffer de nødvendige foran-
staltninger for, at kun brevduer, der er vaccineret mod Newcastledisease, deltager i konkurrencer eller udstillinger.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, navnlig for så
vidt angår de kriterier, der skal anvendes, samt eventuelle undtagelser,der kan indrømmes i betragtning af medlemsstaternes sanitære status,fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 25.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne søger for, at den ansvarlige myndighed, når der
er konstateret Newcastle disease, for at supplere de bekæmpelsesforan-staltninger, der omhandles i denne forordning kan afgrænse en zone ogfastsætte en periode, hvori der under officiel kontrol skal foretagesomgående og systematiskvaccination (nødvaccination) af angivne fjer-
kræarter. En medlemsstat, der nødvaccinerer, skal underrette
Kommissionen og de øvrige medlemsstater om Newcastle disease-situationen og nødvaccinationsprogrammet inden for Den StåendeVeterinærkomité, som er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF (
1).
2. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde er det forbudt at vaccinere eller
revaccinere fjerkræ på den bedrift, hvor de i artikel 4 omhandlederestriktioner er indført.
3. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde:
a) skal de angivne fjerkræarter vaccineres snarest muligt
b) skal alt fjerkræ af de angivne arter, der udruges eller indsættes på
bedrifter i vaccinationszonen, vaccineres eller være vaccineret
c) er det forbudt af afsende fjerkræ af de angivne arter fra bedrifter i
vaccinationszonen, så længe den i stk. 1 omhandlede vaccination
foregår, bortset fra:
— daggamle kyllinger, der sendes til en bedrift i vaccinationszonen,
hvor de skal vaccineres
— fjerkræ, der sendes direkte til et slagteri til omgående slagtning;
er slagteriet beliggende uden for vaccinationszonen, må afsen-delsen af fjerkræet først finde sted, når embedsdyrlægen harforetaget en sundhedsundersørgelse af bedriften
d) kan der, når den i litra a) omhandlede vaccination er afsluttet, gives
tilladelse til, at følgende produkter forlader vaccinationszonen:
— daggamle kyllinger bestemt til kødproduktion, som sendes til en
bedrift, hvor de skal vaccineres; den pågældende bedrift skalholdes under overvågning, indtil det pågældende fjerkræ erslagtet
— fjerkræ, der har været vaccineret i mere end 21 dage og straks
skal slagtes
— rugeæg, der stammer fra avlsfjerkræ, som har været vaccineret i
mere end 21 dage; æggene og emballagen skal desinficeresinden afsendelsen.
4. De i stk. 3, litra b) og d), omhandlede foranstaltninger finder
anvendelse efter afslutningen af den i stk. 1 omhandlede vaccination ien periode på 3 måneder, som kan forlænges med 3 måneder adgangen.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 10
(1) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
▼B
5. Som undtagelse fra stk. 3, litra a) og b), kan den ansvarlige
myndighed fritage visse fjerkræflokke af særlig videnskabelig værdifor systematiskvaccination på betingelse af, at den ansvarlige
myndighed træffer alle foranstaltninger for at beskytte deres helbred
og underkaste disse flokke periodisk serologisk kontrol.
6. Kommissionen følger udviklingen i sygdomssituationen og kan
efter fremgangsmåden i artikel 25 om nødvendigt træffe afgørelse omat kontrollere flytninger og vaccination.
Artikel 19
1. Når brevduer eller fugle, der holdes i fangenskab, mistænkes for
at være smittet med Newcastle disease, sørger medlemsstaterne for, atembedsdyrlægen straks iværksætter en undersøgelse for at få bekræfteteller afkræftet forekomsten af sygdommen; han skal navnlig udtageeller lade udtage de fornødne prøver til laboratorieundersøgelser.
2. Så snart mistanken om smitte er anmeldt, lader den kompetente
myndighed dueslaget eller bedriften stille under officielt tilsyn og fore-
skriver især, at ingen duer eller fugle, der holdes i fangenskab, måforlade dueslaget eller bedriften, ligesom alt, som kan overføreNewcastle disease, ikke må fjernes derfra.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger ophæves først, når
embedsdyrlægen har afkræftet mistanken om Newcastle disease.
4. Når infektionen er konstateret officielt, kræver den kompetente
myndighed navnlig:
a) anvendelse af de i artikel 5, stk. 1, litra a), b), e) og f), fastsatte
kontrol- og udryddelsesforanstaltninger på brevduer og fugle, derholdes i fangenskab, samt på dueslag og bedrifter, som er inficeret
med Newcastle disease
b) i det mindste
i) et forbud mod, at duer eller fugle, der holdes i fangenskab,
forlader dueslaget eller bedriften i mindst 60 dage efter, at dekliniske tegn på Newcastle disease er forsvundet
ii) destruktion eller behandling af alle materialer og affald, som kan
være inficeret. Behandlingen skal sikre, at alt forekommendeNewcastle disease-virus og alt affald, som har hobet sig op i
den under i) omhandlede periode på 60 dage, destrueres
c) en epidemiologiskundersøgelse i henhold til artik el 7.
5. For så vidt det er nødvendigt for korrekt anvendelse af bestem-
melserne i denne artikel, giver medlemsstaterne i Den Stående
Vetrinærkomité Kommissionen oplysninger om sygdomssituationen ogkontrolforanstaltningerne efter modellen i bilag VI.
Artikel 20
1. Det er forbudt at anvende flydende køkkenaffald fra internatio-
nale transportmidler, såsom skibe, landtransportmidler og fly, tilfjerkræfoder; sådant flydende affald skal indsamles og destrueres under
officielt tilsyn.
2. Der kan kun gives tilladelse til at anvende andet flydende køkke-
naffald end det i stk. 1 omhandlede eller fjerkræaffald til fjerkræfoder,efter at det er varmebehandelt i dertil egnede anlæg, som sikrer, atsygdommen ikke overføres, og at Newcastle disease-viruset tilintet-gøres.
3. Om nødvendigt kan Kommissionen efter fremgangsmåden i
artikel 25 fastsætte gennemførelsesbestemmelser til stk. 2.
Artikel 21
1. Hver medlemsstat udarbejder en katastrofeplan med angivelse af
de nationale foranstaltninger, der skal træffes ved udbrud af Newcastledisease.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 11
▼B
Denne plan skal indeholde bestemmelser om mandskabets adgang til
faciliteter, udstyr og alt andet materiel, som er nødvendigt for hurtigtog effektivt at kunne udrydde udbruddet. Det skal præcist være anført,
hvilke behov for vaccine den enkelte medlemsstat mener at have for at
kunne gennemføre en nødvaccination.
2. Kriterierne for udarbejdelse af disse planer findes i bilag VII.
3. Senest 6 måneder efter dette direktivs iværksættelse skal
Kommissionen have forelagt planer, der er udarbejdet efter de i bilageVII nævnte kriterier.
4. Kommissionen gennemgår planerne for at afgøre, om de gør det
muligt at nå det ønskede mål, og foreslår den pågældende medlemsstateventuelle ændringer, som er nødvendige, navnlig for at sikre, atplanerne er forenelige med de øvrige medlemsstaters.
Kommissionen godkender planerne, som eventuelt er ændret, efter
fremgangsmåden i artikel 25.
Planerne kan siden ændres eller suppleres efter samme fremgangsmåde
for at tage hensyn til udviklingen.
Artikel 22
Sagkyndige fra Kommissionen kan, for så vidt det er nødvendigt for en
ensartet gennemførelse af dette direktiv, i samarbejde med de kompe-tente myndigheder foretage kontrol på stedet. De kan med henblikherpå ved kontrol af en repræsentativ procentdel af bedrifterne under-
søge, om de kompetente myndigheder fører tilsyn med, om bedrifterne
overholder dette direktiv. Kommissionen underretter medlemsstaterneom resultatet af kontrollen.
Den medlemsstat, på hvis område der foretages kontrol, yder de
sagkyndige al nødvendig støtte ved udførelsen af deres arbejde.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 25.
Artikel 23
De nærmere betingelser for Fællesskabets finansielle deltagelse i foran-
staltninger i forbindelse med iværksættelsen af dette direktiv er fastlagt
i beslutning 90/424/EØF.
Artikel 24
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, ændrer om nødven-
digt bilagene på forslag af Kommissionen, navnlig for at tage hensyntil udviklingen inden for forskning og diagnosemetoder.
Artikel 25
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden
og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002 (
1).
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (2).
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 12
(1) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
(2) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼M1
▼B
Artikel 26
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1.
oktober 1993. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som som de vedtager på det område, der eromfattet af dette direktiv.
Artikel 27
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 13
▼B
BILAG I
TILLADELSE TIL AT FJERNE ÆG FRA EN BEDRIFT, DER ER
OMFATTET AF BETINGELSERNE I ARTIKEL 4, STK. 2, LITRA e), I
DETTE DIREKTIV
Den tilladelse, den kompetente myndighed udsteder med henblik på transport af
æg fra en bedrift, der er under mistanke, og som er underlagt bestemmelserne i
artikel 4, stk. 2, litra e), til en autoriseret virksomhed, der fremstiller og
behandler ægprodukter i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i direktiv 89/
437/EØF, i det følgende benævnt den udpegede virksomhed, skal opfylde
følgende betingelser:
1) for at kunne forlade bedriften skal æggene:
a) opfylde bestemmelserne i kapitel IV i bilaget til direktiv 89/437/EØF
b) sendes direkte fra bedriften til den udpegede virksomhed; hver sending
skal inden afsendelsen forsegles af den for bedriften ansvarlige embeds-
dyrlæge og skal forblive forseglet under hele transporten til den
udpegede virksomhed
2) den for bedriften ansvarlige embedsdyrlæge underretter den myndighed, der
er ansvarlig for den udpegede virksomhed, om, at æggene vil blive sendt
3) den myndighed, der er ansvarlig for den udpegede virksomhed, sikrer sig:
a) at de æg, der er nævnt i punkt 1, litra b), holdes adskilt fra andre æg, så
snart de ankommer, og indtil de er behandlet
b) at skallerne på disse æg betragtes som et højrisikostof i henhold til artikel
2, nr. 2, i direktiv 90/667/EØF(1) og behandles i henhold til kravene i
afsnit II i nævnte direktiv
c) at emballagen, de køretøjer, der anvendes til transport af de æg, der er
nævnt i punkt 1, litra b), samt alle de steder, som æggene kommer i
kontakt med, rengøres og desinficeres på en sådan måde, at alt Newcastle
disease-virus tilintetgøres
d) at den for bedriften ansvarlige embedsdyrlæge underrettes om forsen-
delser af behandlede æg.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 14
(1) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige bestemmelser
for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse modforekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af
direktiv 90/425/EØF (EFT nr. L 363 af 27. 12. 1990, s. 51).
▼B
BILAG II
RENGØRING OG DESINFICERING AF EN ANGREBET BEDRIFT
I.Indledende rengøring og desinficering
a) Så snart fjerkrækroppene er fjernet med henblik på bortskaffelse, sprøjtes
de dele af ejendommen, hvor fjerkræet har været huset, og eventuelle
andre bygningsafsnit, gårde osv., som er forurenet under nedslagning eller
obduktion, med desinfektionsmidler, der er godkendt til brug efter artikel
11 i dette direktiv.
b) Væv fra fjerkræ og æg, som kan have forurenet bygninger, gårde, værktøj
osv., opsamles omhyggeligt og bortskaffes sammen med fjerkrækroppene.
c) Det anvendte desinfektionsmiddel skal forblive på den behandlede over-
flade i mindst 24 timer.
II.Endelig rengøring og desinficering
a) Fedt og snavs fjernes fra alle overflader ved anvendelse af et affedtnings-
middel, og overfladerne vaskes med vand.
b) Efter vaskmed vand som besk revet i litra a) sprøjtes der igen med et
desinfektionsmiddel.
c) Efter syv dages forløb behandles lokalerne med et affedtningsmiddel,
skylles med koldt vand, sprøjtes med et desinfektionsmiddel og skylles
igen med vand.
d) Gødning og brugt strøelse skal behandles efter en metode, som sikrer, at
viruset dræbes. Denne metode skal mindst omfatte en af følgende frem-
gangsmåder:
i) brænding eller dampbehandling ved en temperatur på 70 ºC
ii) nedgravning til en dybde, som gør, at utøj og vilde fugle ikke kan
komme i kontakt hermed
iii) opstakning og oversprøjtning (hvis det er nødvendigt for at frem-
skynde gæringsprocessen) og dækning for at fastholde varmen, så
der opnås en temperatur på 20 ºC, og forblive dækket i 42 dage,
således at utøj og vilde fugle ikke kan komme i kontakt hermed.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 15
▼B
BILAG III
DIAGNOSTISKE METODER TIL BEKRÆFTELSE OG DIFFEREN-
TIALDIAGNOSTICERING AF NEWCASTLE DISEASE
Følgende metoder til isolering og karakterisering af Newcastle disease-vira skal
betragtes som retningslinjer og minimumsforanstaltninger ved diagnosticering af
sygdommen.
Det virus, der forårsager Newcastle disease, er prototypevirus af paramyxovi-
ridae. For øjeblikket kan der serologisk skelnes mellem ni grupper af aviære
paramyxovira, som er benævnt PMV-1, PMV-2, … PMV-9. Alle Newcastle
disease-vira findes i PMV-1-gruppen. Med henblikpå anvendelsen af de diagno-
stiske metoder til bekræftelse differentialdiagnosticering af Newcastle disease
gælder følgende definition:
Newcastle disease er en fjerkræinfektion, der forårsages af en aviær stamme af
paramyxovirus 1 med et intracerebralt patogenicitetsindeks (ICPI) hos daggamle
kyllinger på over 0,7.
KAPITEL 1
Prøveudtagning og behandling af prøver
1.Prøver
Svaberprøver fra kloakken (eller faeces) og luftrøret af syge fugle; faeces
eller tarmindhold, hjernevæv, luftrør, lunger, lever, milt og andre synligt
angrebne organer fra nyligt døde fugle.
2.Behandling afprøver
De i punkt 1 nævnte organer og væv kan samles, men det er vigtigt at fækalt
materiale behandles for sig. Svaberprøverne anbringes i så meget antibiotisk
væske, at de er helt nedsænket. Faecesprøver og organer homogeniseres (i en
lukket blender eller ved hjælp af pistil og morter og sterilt sand) i antibiotisk
væske til en suspension på 10-20% w/v i væsken. Suspensionerne henstår i
ca. to timer ved rumtemperatur (eller i længere perioder ved 4 ºC) og klares
derpå ved centrifugering (f.eks. 800-1000 g i 10 minutter).
3.Antibiotisk væske
Forskellige laboratorier har med held anvendt forskellige former for antibio-
tisk væske, og de laboratorier, der omhandles i bilag IV, vil kunne rådgive
for det pågældende land. Der kræves høje antibiotikakoncentrationer til
faecesprøver, og en typiskblanding er: 10000 enheder penicillin, 10 mg
streptomycin, 0,25 mg gentamycin og 5 000 enheder mycostatin pr. ml phos-
phatbufferet saltopløsning (PBS). Disse mængder kan reduceres indtil 5
gange til væv og svaberprøver fra luftrør. Til kontrol af Chlamydia-orga-
nismer kan der tilsættes 50 mg oxytetracyclin pr. ml. Ved tilberedningen af
væsken er det påkrævet, at pH kontrolleres, efter at der er tilsat antibiotika,
og justeres til pH 7,0-7,4.
KAPITEL 2
Virusisolering
Virusisolering i befrugtede hønseæg
Den klarede supternatant inokuleres i mængder på 0,1-0,2 ml i allantoishulen på
mindst fire befrugtede hønseæg, som er blevet ruget i 8-10 dage. Ideelt bør disse
stamme fra en SPF-flok, men hvis dette ikke er muligt, er det acceptabelt at
anvende æg fra en flok, der påviseligt er fri for NDV-antistoffer. De inokulerede
æg inkuberes ved 37 ºC og lyses dagligt. Æg med døde eller døende fostre
nedkøles til 4 ºC, og allantois-/amnionvæskerne undersøges for hæmagglutine-
rende egenskab. 6 dage efter inokulationen nedkøles og afprøves resterende æg
på samme måde. Hvis der ikke konstateres nogen hæmagglutination, gentages
ovenævnte fremgangsmåde med ufortyndet allantois-/amnionvæske fra primæ-
rpassagen som inokulat.
Hvis der konstateres hæmagglutination, bør det ved dyrkning undersøges, om
der forekommer bakterier. Forekommer der bakterier, kan væskerne passeres
gennem et 450 nm membranfilter, tilsættes yderligere antibiotika og inokuleres
i befrugtede æg som anført ovenfor.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 16
▼B
KAPITEL 3
Differentialdiagnosticering
1.Foreløbig differentiering
Det er meningen, at alle hæmagglutinerende vira skal indsendes til det natio-
nale laboratorium, der omhandles i bilag II, til fuldstændig identifikation,
karakterisering og patogenicitetsundersøgelser. Det er imidlertid vigtigt, at
der iværksættes foreløbige foranstaltninger til bekæmpelse af Newcastle
disease med henblikpå at begrænse udbredelsen af virus så hurtigt som
muligt, og de regionale laboratorier bør kunne identificere Newcastle
disease-virus. De hæmagglutinerende allantois-/amnionvæsker bør derfor
anvendes til en hæmagglutinationshæmningsprøve som beskrevet i kapitel 5
og 6. Positiv hæmning, dvs. 24eller derover, med Newcastle disease-virus-
specifikt polyklonalt antiserum med en riter på minst 29kan anvendes som
foreløbig identifikation, således at der kan indføres foreløbige bekæmpelses-
foranstaltninger.
2.Bekræftende identifikation
Det nationale laboratorium skal foretage fuldstændig differentialdiagnostice-
ring af ethvert hæmagglutinerende agens. Newcastle disease-virus bekræftes
igen ved hæmning i hæmagglutinationshæmningsprøver med monospecifikke
kyllingeantisera. Der udføres intracerebrale patogenicitetsindeks-undersø-
gelser som beskrevet i kapitel 7 på alle positive isolater.
Patogenicitetsindeks på over 0,7 indikerer tilstedeværelsen af virus og kræver
iværksættelse af samtlige bekæmpelsesforanstaltninger.
Den seneste udvikling med hensyn til typebestemmelse af Newcastle disease-
vira, navnlig monoklonale antistofmetoder, har gjort det muligt at gruppere
stammer og isolater. I særdeleshed findes der nogle monoklonale antistoffer,
som er specifikke for de vaccinestammer, der anvendes i Fællesskabet, og dekan anvendes i simple hæmagglutinationshæmningsprøver.
Da der ofte kan isoleres levende vaccinestammer fra fjerkræ, er det en indly-
sende fordel, at de hurtigt identificeres på det nationale laboratorium, som
omhandles i bilag IV. EF-referencelaboratoriet, som omhandles i artikel 14,
bør fremstille sådanne monoklonale antistoffer og levere dem til de nationale
laboratorier, således at isoleringen af vaccinevira kan bekræftes.
De nationale laboratorier bør sende alle hæmagglutinerende isolater til EF-
referencelaboratoriet.
3.Yderligere typebestemmelse og karakterisering afisolater
EF-referencelaboratoriet bør have tilsendt alle hæmagglutinerende vira fra de
nationale laboratorier til yderligere antigene og genetiske undersøgelser for at
opnå større forståelse af sygdommen(e)s epizootiologi i Fællesskabet i over-
ensstemmelse med referencelaboratoriets funktioner og pligter.
KAPITEL 4
Hurtigmetoder til påvisning af Newcastle disease-virus og antistoffer
I det følgende gøres der rede for hurtigmetoder til påvisning af Newcastle
disease-virus hos vaccineret fjerkræ og påvisning af antistoffer hos fjerkræ, der
ikke er vaccineret.
1.Påvisning afNewcastle disease-virus
Der er blevet anvendt flere hurtigmetoder til direkte påvisning af Newcastle
disease-antigener ved diagnosticeringen af infektioner hos vaccineret fjerkræ.
De indtil nu mest almindeligt anvendte er fluorescerende antistof-test på
længdesnit af luftrøret og peroxidase antistof-test på hjernen. Der synes ikke
at være nogen grund til at tro, at der ikke også kan anvendes andre direkte
antigenpåvisningsmetoder på Newcastle disease-virus-infektioner.
Ulempen ved sådanne metoder er, at det er umuligt at undersøge alle poten-
tielle steder for replikation af Newcastle disease-virus hos vaccineret fjerkræ.
Således udelukker manglende tegn på virus i luftrøret for eksempel ikke
virusreplikation i tarmen. Der anbefales ingen direkte påvisningsmetode til
rutinemæssig anvendelse ved diagnosticering af Newcastle disease, skønt
sådanne metoder under særlige omstændigheder kan spille en nyttig rolle.
2.Påvisning af antistoffer hos fjerkræ, der ikke er vaccineret
De fleste af de laboratorier, der er beskræftiget med diagnosticering af
Newcastle disease, er fortrolige med hæmagglutinationshæmningsprøven, og1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 17
▼B
nedenstående rekommandation omhandler denne prøve med hensyn til
måling af antistoffer mod virus. Der kan imidlertid med held anvendes
enzyme-linked immunosorbent assays (ELISA) til at påvise antistoffer mod
virus. Hvis der er ønske om at anvende en ELISA-test på regionalt laborato-
rieniveau, foreslås det, at testen gennemføres under det i bilag IV
omhandlede nationale laboratoriums tilsyn.
a) Prøver
Der tages blodprøver fra alle fugle, hvis flokken er på under 20, og fra 20
fugle fra større flokke (dette giver 99 % sandsynlighed for at påvise
mindst et positivt serum, hvis 25 % eller derover af flokken er positiv,
uanset flokkens størrelse). Blodet skal have lov til at koagulere, og der
udtages serum til undersøgelse.
b) Undersøgelse for antistoffer
De enkelte serumprøver undersøges for deres evne til at hæmme
Newcastle disease-virus hæmmagglutinerende antigen i standardhæmag-
glutinations-hæmingsprøver som beskrevet i kapitel 6.
Der er nogen uenighed om, hvorvidt der bør anvendes 4 eller 8 hæmag-
glutinerende enheder til HI-prøven. Det ser ud til, at begge muligheder er
anvendelige, og at det bør være op til de nationale laboratorier at træffe et
valg. Det valgte antigen er imidlertid afgørende for, på hvilket niveau et
serum anses for positivt — med 4 HAU er et serum positivt ved en titer
en 22eller derover, med 8 HAU er et serum positivt ved en titer på 23
eller derover.
KAPITEL 5
Hæmagglutinationsprøve (ha-prøve)
Reagenser
1. Isotonisksaltopløsning bufferet med phosphat (0,05M) til pH 7,0-7,4 (PBS).2. Røde blodlegemer udtaget og blandet fra mindst tre SPF-kyllinger (hvis det
ikke findes, kan der bruges blod fra fugle, der regelmæssigt undersøges, og
som påviseligt er fri for NDV-antistoffer) anbringes i en tilsvarende mængde
Alseversopløsning. Blodlegemerne vaskes tre gange i PBS, før de anvendes.
Til prøven anbefales en 1 %-suspension (pakkede celler v/v) i PBS.
3. NDV-stamme Ulster 2C anbefales som standardantigen.
Fremgangsmåde
a) Der afpipetteres 0,025 ml PBS i hvert hul på en plastikmikrotiterplade (der
bør anvendes huller med V-bund).
b) Der anbringes 0,025 ml virussuspension (dvs. allantoisvæske) i det første hul.
c) Med mikro-diluter fremstilles to-folds fortyndinger (1:2 til 1:4096) af virus i
de følgende huller.
d) Der afpipetteres yderligere 0,025 ml PBS i hvert hul.
e) Der tilsættes 0,025 ml 1 %-suspension af røde blodlegemer i hvert hul.
f) Indholdet blandes ved let banken på pladen, og den anbringes ved 4 ºC.
g) Pladerne aflæses 30-40 minutter senere, når blodlegemerne i kontrolhullerne
har sænket sig. Aflæsningen foretages ved at holde pladen skråt og kontrol-
lere, om de (sænkede) røde blodlegemer løber i dråbeform (langs bunden)
eller ej. Blodlegemer i huller uden agglutination bør flyde med samme
hastighed som kontrolblodlegemerne uden virus.
h) HA-titeren er den største fortynding, der forårsager agglutination af de røde
blodlegemer. Den fortynding kan betragtes som indeholdende en HA-enhed
(HAU). HA-titeren kan bestemmes mere nøjagtigt ved, at der udføres HA-
prøver på virus fra et smalt spektrum af indledende fortyndinger, dvs. 1:3,
1:4, 1:5, 1:6 m.v. Dette anbefales til en nøjagtig tilberedning af antigen til
hæmagglutinationshæmmingsprøver (kapitel 6).1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 18
▼B
KAPITEL 6
Hæmagglutinationshæmningsprøve (hi-prøve)
Reagenser (se kapitel 5)
a) PBS.
b) Virusholdig allantoisvæske fortyndet med PBS, således at den indeholder 4
eller 8 HAU pr. 0,025 ml.
c) 1 %-suspension af røde blodlegemer fra kyllinger.
d) Negativt kontrolkyllingeserum.
e) Positivt kontrolserum.
Fremgangsmåde
a) Der afpipetteres 0,025 ml PBS i alle hullerne på en plastmikrotiterplade
(huller med V-bund).
b) Der anbringes 0,025 ml serum i det første hul på pladen.
c) Med mikro-diluter fremstilles to-folds fortyndinger af serum i de følgende
huller.
d) Der tilsættes 0,025 ml fortyndet allantoisvæske, som indeholder 4 eller
8 HAU.
e) Indholdet blandes ved let banken på pladen, og den anbringes ved 4 ºC i
mindst 60 minutter eller ved rumtemperatur i mindst 30 minutter.
f) Der tilsættes 0,025 ml 1 %-suspension af røde blodlegemer i alle huller.
g) Indholdet blandes ved en let banken på pladen, og den anbringes ved 4 ºC.h) Pladerne aflæses efter 30-40 minutter, når kontrolblodlegemerne har sænket
sig. Aflæsningen foretages ved at holde pladen skråt og kontrollere, om de
(sænkede) røde blodlegemer løber i dråbeform (langs bunden) med samme
hastighed som kontrolhullerne, der kun indeholder røde blodlegemer
(0,025 ml) og PBS (0,05 ml).
i) HI-titeren er den største fortynding af antiserum, der forårsager fuldstændig
hæmning af 4 eller 8 enheder af virus (hver prøveopsætning bør omfatte en
HA-titrering til bekræftelse af, at der er det ønskede indhold af HAU).
j) Resultaterne er kun gyldige, hvis der opnås en titer på under 2
3med 4 HAU
eller 22med 8 HAU med det negative kontrolserum og en titer, der ligger
inden for én fortynding fra det positive kontrolserums kendte titer.
KAPITEL 7
Intracerebral patogenicitetsindeksundersøgelse
1. Inficeret frisk høstet allantoisvæske (HA-titeren skal være større end 24)
fortyndes 1:10 i steril isotonisk saltopløsning (der må ikke anvendes antibio-
tika).
2. 0,05 ml af det fortyndede virus indsprøjtes intracerebralt i 10 daggamle
kyllinger (dvs. > 24 timer < 40 timer efter klækning). Kyllingerne skal være
klækket af æg fra en SPF-flok.
3. Kyllingerne undersøges med 24 timers mellemrum i otte dage.
4. Ved hver observation gives hver kylling point. 0 = normal, 1 = syg, 2 = død.
5. Indekset beregnes som vist i det følgende eksempel:
KlinisktegnDag efter indsprøjtning
(antal kyllinger)
1 2 3 4 5 6 7 8 I alt Point
Normal 10 4 0 0 0 0 0 0 14 × 0 = 0
Syg 0 6 10 4 0 0 0 0 20 × 1 = 20
D ø d 00 061 01 0 1 01 0 4 6 × 2 = 9 2
I alt = 112
Indekset er gennemsnitligt antal point pr. kylling pr. observation = 112/80 = 1,41992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 19
▼B
KAPITEL 8
Vurdering af evne til plaguedannelse
1. Det er normalt bedst at anvende flere fortyndinger af virus for at være siker
på, at der er et optimalt antal plaques til stede på pladen. Tifoldsfortyndinger
indtil 10−7i PBS skulle være tilstrækkeligt.
2. Konfluerende monolog af kyllingeforsterceller eller en passende cellelinje
(Madin-Darby bovin nyre f.eks.) tilberedes i petriskåle med en diameter på
5 cm.
3. 0,2 ml af hver virusfortynding tilsættes i to petriskåle, og virus får lov til
absorbere i 30 minutter.
4. Efter at de inficerede celler er blevet vasket tre gange med PBS, dækkes de
med det relevante substrat, der indeholder 1 % w/v agar eventuelt med
0,01 mg/ml trypsin; det er vigtigt, at der ikke tilsættes noget serum til
dæksubstratet.
5. Efter 72 timers inkubation ved 37 ºC skulle der være dannet tilstrækkeligt
store plaques. De ses bedst ved, at agardækket fjernes og cellemonolaget
farves med krystalviolet (0,5 % w/v) i 25 % v/v ethanol.
6. Alle vira skulle give tydelige plaques, når de inkuberes med trypsin i
dæklaget. Når der ikke er trypsin i dæklaget, er det kun vira, som er virulente
for kyllinger, som danner plaques.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 20
▼B
BILAG IV
LISTE OVER NATIONALE NEWCASTLE DISEASE-LABORATORIER
BELGIEN Institut National de Recherches Vétérinaires
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles
DANMARK Statens Veterinære Serumlaboratorium
Afdeling for Fjerkræsygdomme
Hangøvej 2
DK-8200 Århus N
TYSKLAND Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere
Anstaltsteil Riems (Friedrich-Löffler-Institut)
D-O-2201 Insel Riems
FRANKRIG Centre National d'Etudes Vétérinaires et Alimentaires — Labo-
ratoire Central de Recherches Agricoles et Porcines
B.P. 53
F-22440 Ploufragan
GRÆKENLAND Institut de Maladies infectieuses et parasitaires d'Athènes
Neapoleos 25
AG. Paraskevi, — GR-Athen
IRLAND Veterinary Research Laboratory
Abbotstown
Castleknock, IRL-Dublin 15
ITALIEN Istituto Zooprofilattico Sperimentale di Padova
Via G. Orus n. 2
I-35100 Padova
LUXEMBOURG Institut National de Recherches Vétérinaires
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles
NEDERLANDENE Centraal Diergeneeskundig Instituut
Vestiging Virologie
Houtribweg 39
NL-8221 RA Lelystad
PORTUGAL Laboratório Nacional de Investigação Veterinária (LNIV)
Estrada de Benfica 701
P-1500 Lisboa
SPANIEN Laboratorio de Sanidad y Producción Animal
Zona Franca, Circunvalación — Tramo 6
Esquina Calle 3
E-08004 Barcelona
DET FORENEDE KONGERIGE Central Veterinary Laboratory
New Haw, Weybridge
GB-Surrey KT15 3NB
ØSTRIG Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung, Wien-Hetzendorf
FINLAND Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, Helsinki — Anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
SVERIGE Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 21
▼A1
▼B
BIIAG V
EF-REFERENCELABORATORIET FOR NEWCASTLE DISEASE
Laboratoriets navn:
Central Veterinary Laboratory
New Haw
Weybridge
Surrey KT 15 3 NB
Det Forenede Kongerige
EF-referencelaboratoriet for Newcastle disease har følgende beføjelser og
opgaver:
1) i samråd med Kommissionen at koordinere metoderne til diagnosticering af
Newcastle disease i medlemsstaterne, især ved:
a) bestemmelse, opbevaring og udlevering af stammer af Newcastle disease-
virus med henblikpå serologisk e prøver og fremstilling af antiserum
b) udlevering af referencesera og andre referencereagenser til de nationale
referencelaboratorier med henblikpå standardisering af de prøver og
reagenser, der anvendes i de enkelte medlemsstater
c) oprettelse og opbevaring af en samling stammer og isolater af Newcastle
disease-virus
d) foranstaltning med regelmæssige mellemrum af sammenlignende undersø-
gelser på fællesskabsplan af fremgangsmåder ved diagnosticering
e) indsamling og sammenholdelse af data og oplysninger vedrørende de
diagnosticeringsmetoder, der anvendes, og resultaterne af de prøver, der
udføres i Fællesskabet
f) karakterisering af isolater af Newcastle disease-virus ved hjælp af de mest
avancerede metoder for at opnå større viden om Newcastle disease-
epizootiologi
g) tilsyn med situationens udvikling i hele verden for så vidt angår overvåg-
ning, epizootiologi og forebyggelse af Newcastle disease
h) opretholdelse af en ekspertise vedrørende Newcastle disease-virus og
andre berørte vira, så der kan foretages en hurtig differentialdiagnostice-
ring
i) opbygning af et indgående kendskab til fremstilling og anvendelse af
immunologiske veterinærlægemidler, som anvendes til at udrydde og
bekæmpe Newcastle disease
2) at yde aktiv støtte til identificering af udbrudssteder for Newcastle disease i
medlemsstaterne ved hjælp af undersøgelse af de virus-isolater, der frem-
sendes til bekræftelse af diagnosen, karakterisering og epizootiologiske
undersøgelser
3) at lette uddannelse eller omskoling af eksperter i laboratoriediagnosticering
med henblik på harmonisering af diagnosticeringsteknikkerne i hele Fælles-
skabet.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 22
▼B
BILAG VI
1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 23
▼B
BILAG VII
MINIMUMSKRITERIER FOR BEREDSKABSPLANER
Beredskabsplaner skal mindst omfatte følgende:
1) Oprettelse af et krisecenter på landsplan, som skal koordinere alle bekæm-
pelsesforanstaltninger i den pågældende medlemsstat.
2) En fortegnelse over lokale sygdomsbekæmpelsescentre med tilstrækkelige
faciliteter til at koordinere sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger på lokalt
plan.
3) Detaljerede oplysninger om det personale, der medvirker i bekæmpelsesfor-
anstaltningerne, samt dets kvalifikationer og ansvar.
4) Alle lokale sygdomsbekæmpelsescentre skal være i stand til hurtigt at
komme i kontakt med personer eller organisationer, der direkte eller indi-
rekte er involeret i et udbrud.
5) Der skal forefindes udstyr og materiale, så sygdomsbekæmpelsesforanstalt-
ninger kan gennemføres på rette vis.
6) Der skal foreligge detaljerede instrukser om, hvilke forholdsregler, herunder
fjernelse af døde dyr, der skal træffes i tilfælde af mistanke om eller
bekræftelse af smitte eller infektion.
7) Der skal udarbejdes uddannelsesprogrammer for at vedligeholde og udvikle
færdigheder i det praktiske arbejde og administrative procedurer.
8) Diagnoselaboratorier skal have faciliteter til obduktioner, nødvendig kapa-
citet til serologi, histologi osv, og skal vedligeholde færdighederne i
hurtigdiagnosticering (med henblikherpå sk al der træffes arrangementer
for hurtig forsendelse af prøver).
9) Der skal foreligge detaljer om den mængde vaccine mod Newcastle disease,
der skønnes påkrævet i tilfælde af genindførelse af nødvaccination.
10) Der skal træffes bestemmelser for at sikre det nødvendige retsgrundlag for
beredskabsplanernes gennemførelse.1992L0066 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 24