02014R0241 — DA — 23.12.2020 — 004.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 241/2014 af 7. januar 2014 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalgrundlagskrav for institutter (EØS-relevant tekst) (EUT L 074 af 14.3.2014, s. 8)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 241/2014

af 7. januar 2014

om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalgrundlagskrav for institutter

(EØS-relevant tekst)







KAPITEL I

GENERELT

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastlægger regler vedrørende:

a) betydningen af »forventet«, når det skal fastslås, om en forventet udgift eller et forventet udbytte er blevet fratrukket, jf. artikel 26, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013

b) de betingelser, hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, jf. artikel 27, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

c) de relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter, jf. artikel 28, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013

d) arten af de nødvendige indfrielsesbegrænsninger, når instituttets nægtelse af indfrielse af kapitalgrundlagsinstrumenter er forbudt i henhold til gældende national lovgivning, jf. artikel 29, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013

e) yderligere præcisering af begrebet »gevinst ved salg«, jf. artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

▼M4

f) anvendelsen af fradragene i egentlige kernekapitalposter og andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter, jf. artikel 36, stk. 2 og 4, i forordning (EU) nr. 575/2013

▼B

g) de kriterier, hvorefter en kompetent myndighed tillader et institut at reducere værdien af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser, jf. artikel 41, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

h) formen og arten af indfrielsesincitamenterne, arten af en opskrivning af et hybridt kernekapitalinstruments hovedstol efter en midlertidig nedskrivning, procedurerne og tidspunktet for udløsende hændelser, egenskaber ved instrumenterne, som kan være til hinder for rekapitalisering af instituttet, og anvendelse af enheder med særligt formål, jf. artikel 52, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

i) den konservatisme, der kræves i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering for indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter, jf. artikel 76, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013

j) visse detaljerede betingelser, der skal opfyldes, inden tilsynsmyndigheden kan give tilladelse til en reduktion af kapitalgrundlaget, og den relevante proces, jf. artikel 78, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013

k) betingelserne for midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget, jf. artikel 79, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

l) de aktivtyper, der kan vedrøre driften af en enhed med særligt formål, og begreberne minimal og ubetydelig med henblik på at bestemme kvalificerende hybrid kernekapital og supplerende kapital udstedt af en enhed med særligt formål, jf. artikel 83, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

m) de detaljerede betingelser for justering af kapitalgrundlag omfattet af overgangsbestemmelser, jf. artikel 481, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013

n) betingelserne for at indregne poster, som ikke i henhold til overgangsbestemmelser betragtes som egentlige kernekapitalposter eller hybride kernekapitalposter, i andre kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 487, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.

▼M3

o) betingelserne for, hvilke indeks der anses for at kvalificere som brede markedsindeks i overensstemmelse med artikel 73, stk. 7, i forordning (EU) nr. 575/2013

p) den beregning på delkonsolideret niveau, der kræves i overensstemmelse med artikel 84, stk. 2, og artikel 85 og 87 i forordning (EU) nr. 575/2013 i henhold til nævnte forordnings artikel 84, stk. 4.

▼B







KAPITEL II

KAPITALGRUNDLAGSPOSTER







AFDELING 1

Egentlige kernekapitalposter og instrumenter







Underafdeling 1

Forventede udbytter og udgifter

Artikel 2

Betydningen af »forventet« i forventet udbytte i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Beløbet for forventet udbytte, som institutter skal fratrække foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang som omhandlet i artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, bestemmes i overensstemmelse med stk. 2-4.

2. Når et instituts ledelsesorgan formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende beløbet for udbytte, der skal udloddes, fratrækkes dette beløb det tilsvarende foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang.

3. Ved udbetaling af foreløbige udbytter reduceres det restbeløb af foreløbigt overskud, som er resultatet af beregningen i stk. 2, som skal lægges til den egentlige kernekapital, på baggrund af reglerne i stk. 2 og 4, med beløbet for forventet udbytte, der forventes udbetalt af det resterende foreløbige overskud, med de endelige udbytter for hele regnskabsåret.

4. Inden ledelsesorganet formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende udlodning af udbytte, skal beløbet for forventet udbytte, som instituttet skal trække fra det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, være lig med beløbet for det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang ganget med udbetalingsprocenten for udbytte.

5. Udbetalingsprocenten for udbytte bestemmes på grundlag af den udbyttepolitik, som ledelsesorganet eller et andet relevant organ har godkendt for den pågældende periode.

6. Hvis udbyttepolitikken fastlægger et udbetalingsinterval i stedet for en fast værdi, bruges den øverste del af intervallet med henblik på stk. 2.

7. Hvis der ikke foreligger en godkendt udbyttepolitik, eller hvis den kompetente myndighed finder det sandsynligt, at instituttet ikke vil anvende sin udbyttepolitik, eller at denne politik ikke sikrer et sundt grundlag for fastsættelsen af fradragsbeløbet, baseres udbetalingsprocenten for udbytte på det højeste beløb af følgende: a) den gennemsnitlige udbetalingsprocent for udbytte for de tre år inden regnskabsåret b) udbetalingsprocenten for udbytte for året inden regnskabsåret.

8. Den kompetente myndighed kan tillade, at instituttet justerer beregningen af udbetalingsprocenten for udbytte som beskrevet i stk. 7, litra a) og b), med henblik på at udelade særlige udbytter udbetalt i perioden.

9. Beløbet for forventet udbytte, der skal fratrækkes, bestemmes under hensyntagen til reguleringsmæssige begrænsninger med hensyn til udlodninger, navnlig begrænsninger fastsat i henhold til artikel 141 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU ( 1 ). Overskuddet efter fradrag af forventede udgifter underlagt sådanne begrænsninger kan indregnes fuldt ud i den egentlige kernekapital, hvis betingelsen i artikel 26, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt. Hvis sådanne begrænsninger finder anvendelse, baseres det forventede udbytte, der skal fratrækkes, på den kapitalbevaringsplan, som den kompetente myndighed har godkendt i medfør af artikel 142 i direktiv 2013/36/EU.

10. Beløbet for forventet udbytte, der skal udbetales i en form, som ikke reducerer den egentlige kernekapital, såsom udbytte i form af aktier, også kaldet udbyttebeviser, fratrækkes ikke det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, som skal indregnes i den egentlige kernekapital.

11. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udbytter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i den egentlige kernekapital.

Artikel 3

Betydningen af »forventet« i forventet udgift i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Beløbet for forventet udbytte, der skal indregnes, omfatter følgende: a) beløbet for skatter b) beløbet for forpligtelser eller omstændigheder, der opstår i løbet af den pågældende indberetningsperiode, som sandsynligvis vil reducere instituttets overskud, og for hvilket den kompetente myndighed ikke finder, at alle de nødvendige værdijusteringer, som f.eks. yderligere værdijusteringer i henhold til artikel 34 i forordning (EU) nr. 575/2013, eller hensættelser er blevet foretaget.

2. Forventede udgifter, der ikke allerede er regnskabsført i resultatopgørelsen, tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af udgifterne. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.

3. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udgifter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i egentlige kernekapitalposter.







Underafdeling 2

Andelsselskaber, sparekasser, gensidige selskaber og lignende institutter

Artikel 4

Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et andelsselskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et andelsselskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.

2. For at et institut kan klassificeres som et andelsselskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier: a) i Østrig: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)« eller »registrierte Genossenschaft« i henhold til »Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)« b) i Belgien: institutter registreret som »Société Coopérative/Cooperative Vennostchap« og godkendt i henhold til kongeligt dekret af 8. januar 1962 om betingelserne for godkendelse af nationale grupper af andelsselskaber og andelsselskaber c) i Cypern: institutter registreret som »Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ« etableret i medfør af lov om andelsselskaber fra 1985 d) i Tjekkiet: institutter godkendt som »spořitelní a úvěrní družstvo« i henhold til »zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev« e) i Danmark: institutter registreret som »andelskasser« eller »sammenslutninger af andelskasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed f) i Finland: institutter registreret som en af følgende: 1) »Osuuspankki« eller »andelsbank« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform« 2) »Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos« eller »annat kreditinstitut i andelslagsform« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform« 3) »Keskusyhteisö« eller »centralinstitutet« i henhold til »laki talletuspankkien yhteenliittymästä« eller »lag om en sammanslutning av inlåningsbanker« g) i Frankrig: institutter registreret som »sociétés coopératives« i henhold til »Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération« og godkendt som »banques mutualistes ou coopératives« i henhold til »Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II« h) i Tyskland: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (eG)« i henhold til »Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz — GenG)« i) i Grækenland: institutter registreret som »Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί« i henhold til lov om andelsselskaber 1667/1986, der driver virksomhed som kreditinstitutter og kan betegnes »Συνεταιριστική Τράπεζα« i henhold til lov om bankvirksomhed 3601/2007 j) i Ungarn: institutter registreret som »Szövetkezeti hitelintézet« i henhold til lov CXII fra 1996 om kreditinstitutter og finansielle virksomheder k) i Italien: institutter registreret som en af følgende: 1) »Banche popolari« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993 2) »Banche di credito cooperativo« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993 3) »Banche di garanzia collettiva dei fidi« som omhandlet i artikel 13 i lovdekret nr. 269 af 30. september 2003, ændret til lov nr. 326 den 24. november 2003 l) i Luxembourg: institutter registreret som »Sociétés coopératives« som defineret i afsnit VI i lov af 10. august 1915 om kommercielle virksomheder m) i Nederlandene: institutter registreret som »coöperaties« eller »onderlinge waarborgmaatschappijen« i henhold til »Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek« n) i Polen: institutter registreret som »bank spółdzielczy« i henhold til bestemmelserne i »Prawo bankowe« o) i Portugal: institutter registreret som »Caixa de Crédito Agrícola Mútuo« eller »Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo« i henhold til »Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola« godkendt ved »Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro« p) i Rumænien: institutter registreret som »Organizații cooperatiste de credit« i henhold til bestemmelserne i regeringens hastebekendtgørelse nr. 99/2006 om kreditinstitutter og kapitalgrundlag godkendt med ændringer og tillæg ved lov nr. 227/2007 q) i Spanien: institutter registreret som »Cooperativas de Crédito« i henhold til »Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito« r) i Sverige: institutter registreret som »Medlemsbank« i henhold til »Lag (1995:1570) om medlemsbanker« eller som »Kreditmarknadsförening« i henhold til »Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse« s) i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »cooperative societies« i henhold til »Industrial and Provident Societies Act 1965« og »Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969«.

3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.

4. For at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 kan indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, når de kan trække sig tilbage i henhold til gældende national lovgivning, også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet.

Artikel 5

Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som en sparekasse i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iii), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.

2. For at et institut kan klassificeres som en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier: a) i Østrig: institutter registreret som »Sparkasse« i henhold til paragraf 1, stk. 1, i »Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz — SpG)« b) i Danmark: institutter registreret som »Sparekasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed c) i Finland: institutter registreret som »Säästöpankki« eller »Sparbank« i henhold til »Säästöpankkilaki« eller »Sparbankslag« d) i Tyskland: institutter registreret som »Sparkasse« som følger: 1) »Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)« 2) »Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz — SpkG) in Bayern« 3) »Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin — Girozentrale — in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz — SpkG)« 4) »Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)« 5) »Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)« 6) »Hessisches Sparkassengesetz« 7) »Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)« 8) »Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)« 9) »Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz — SpkG)« 10) Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz« 11) »Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)« 12) »Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe« 13) »Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)« 14) »Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz — SpkG)« 15) »Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)« e) i Spanien: institutter registreret som »Cajas de Ahorros« i henhold til »Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular« f) i Sverige: institutter registreret som »Sparbank« i henhold til »Sparbankslag (1987:619)«.

3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.

4. For at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 må summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.

Artikel 6

Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.

2. For at et institut kan klassificeres som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier: a) i Danmark: sammenslutninger (»foreninger« eller »fonde«), der hidrører fra omdannelsen af forsikringsselskaber, realkreditinstitutter, sparekasser, andelskasser og sammenslutninger af andelskasser til aktieselskaber som defineret i lov om finansiel virksomhed b) i Irland: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1989« c) i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1986« og institutter registreret som »savings banks« i henhold til »Savings Bank (Scotland) Act 1819«.

3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.

4. For at instituttet kan blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte. Disse betingelser vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning.

Artikel 7

Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et lignende institut i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.

2. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier: a) i Østrig: »Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken« i henhold til »Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz — PfBrStG)« b) i Finland: institutter registreret som »Hypoteekkiyhdistys« eller »Hypoteksförening« i henhold til »Laki hypoteekkiyhdistyksistä« eller »Lag om hypoteksföreningar«.

3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, i henhold til gældende national lovgivning eller lovgivningen på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.

4. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal en eller flere af følgende betingelser også være opfyldt: a) Når indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, kan trække sig tilbage i henhold til gældende nationale lovgivning, kan de også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet, men udelukkende med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet. b) Summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang må i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt. c) Det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte.

▼M2

Artikel 7a

Multiple udlodninger, der udgør et uforholdsmæssigt stort indhug i kapitalgrundlaget

1. Udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter, jf. artikel 28 i forordning (EU) nr. 575/2013, anses ikke for at udgøre et uforholdsmæssigt stort indhug i kapitalgrundlaget, hvis samtlige følgende betingelser er opfyldt: a) de multiple udlodninger er et multiplum af den udlodning, der udbetales på instrumenterne med stemmeret og ikke et på forhånd fastsat beløb b) de multiple udlodninger er fastsat ved aftale eller i henhold til instituttets vedtægter c) de multiple udlodninger kan ikke ændres d) der anvendes de samme multiple udlodninger på alle instrumenter med multiple udlodninger e) udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger udgør ikke over 125 % af udlodningen på ét egentligt kernekapitalinstrument med stemmeret. Formlen herfor er: hvor: k er udlodningen på ét instrument uden multiple udlodninger l er udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger f) de samlede udlodninger udbetalt på alle egentlige kernekapitalinstrumenter i løbet af en etårsperiode overstiger ikke 105 % af det beløb, der ville være blevet udbetalt, hvis instrumenter med færre eller ingen stemmerettigheder modtog samme udlodninger som instrumenter med stemmeret. Formlen herfor er: hvor: k er udlodningen på ét instrument uden multiple udlodninger l er udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger X er antallet af instrumenter med stemmeret Y er antallet af instrumenter uden stemmeret. Formlen anvendes på årsbasis.

2. Hvis betingelsen i stk. 1, litra f), ikke er opfyldt, anses kun den andel af instrumenterne med multiple udlodninger, der overstiger den deri fastsatte tærskel, for at forårsage et uforholdsmæssigt stort indhug i kapitalgrundlaget.

3. Hvis en af betingelserne i stk. 1, litra a)-e), ikke er opfyldt, anses alle udestående instrumenter med multiple udlodninger for at forårsage et uforholdsmæssigt stort indhug i kapitalgrundlaget.

Artikel 7b

Præferenceudlodninger vedrørende fortrinsret til udbetaling af udlodninger

1. For så vidt angår egentlige kernekapitalinstrumenter som omhandlet i artikel 28 i forordning (EU) nr. 575/2013 anses en udlodning på et egentligt kernekapitalinstrument for at være en præferenceudlodning i forhold til andre egentlige kernekapitalinstrumenter, hvis der er differentierede udlodningsniveauer, medmindre betingelserne i artikel 7a i denne forordning er opfyldt.

2. For så vidt angår egentlige kernekapitalinstrumenter med færre eller ingen stemmerettigheder, der er udstedt af institutter som omhandlet i artikel 27 i forordning (EU) nr. 575/2013, og hvor udlodningen er et multiplum af udlodningen på instrumenter med stemmeret og denne multiple udlodning er fastsat ved aftale eller i vedtægterne, anses udlodningerne for ikke at være præferenceudlodninger, hvis samtlige følgende betingelser er opfyldt: a) de multiple udlodninger er et multiplum af den udlodning, der er udbetalt på instrumenterne med stemmeret, og ikke et på forhånd fastsat beløb b) de multiple udlodninger er fastsat ved aftale eller i henhold til instituttets vedtægter c) de multiple udlodninger kan ikke ændres d) der anvendes de samme multiple udlodninger på alle instrumenter med multiple udlodninger e) udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger udgør ikke over 125 % af udlodningen på ét egentligt kernekapitalinstrument med stemmeret. Formlen herfor er: hvor: k er udlodningen på ét instrument uden multiple udlodninger l er udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger f) de samlede udlodninger udbetalt på alle egentlige kernekapitalinstrumenter i løbet af en etårsperiode overstiger ikke 105 % af det beløb, der ville være blevet udbetalt, hvis instrumenter med færre eller ingen stemmerettigheder modtog samme udlodninger som instrumenter med stemmeret. Formlen herfor er: hvor: k er udlodningen på ét instrument uden multiple udlodninger l er udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger X er antallet af instrumenter med stemmeret Y er antallet af instrumenter uden stemmeret. Formlen anvendes på årsbasis.

3. Hvis betingelsen i stk. 2, litra f), ikke er opfyldt, anses kun den andel af instrumenterne med multiple udlodninger, der overstiger den deri fastsatte tærskel, for ikke at kunne regnes som egentlig kernekapital.

4. Hvis en af betingelserne i stk. 2, litra a)-e), ikke er opfyldt, anses alle udestående instrumenter med multiple udlodninger for ikke at kunne regnes som egentlig kernekapital.

5. For så vidt angår stk. 2 gælder, at hvis udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter, med eller uden stemmeret, udtrykkes i forhold til købsprisen ved instrumentets udstedelse, så tilpasses formlerne som følger for det eller de instrumenter, for hvilke udlodninger udtrykkes i forhold til købsprisen ved udstedelsen: a) l er udlodningen på ét instrument uden multiple udlodninger divideret med købsprisen ved det pågældende instruments udstedelse b) k er udlodningen på ét instrument med multiple udlodninger divideret med købsprisen ved det pågældende instruments udstedelse.

6. For så vidt angår egentlige kernekapitalinstrumenter med færre eller ingen stemmerettigheder, der er udstedt af institutter som omhandlet i artikel 27 i forordning (EU) nr. 575/2013, og hvor udlodningen ikke er et multiplum af udlodningen på instrumenter med stemmeret, anses udlodningerne for ikke at være præferenceudlodninger, hvis en af de i stk. 7 anførte betingelser er opfyldt og begge de i stk. 8 anførte betingelser er opfyldt.

7. For så vidt angår stk. 6 finder en af følgende betingelser a) eller b) anvendelse: a) begge de i nr. i) og ii) anførte betingelser skal være opfyldt: i) instrumentet med færre eller ingen stemmerettigheder kan kun tegnes og indehaves af indehaverne af instrumenter med stemmeret ii) antallet af stemmerettigheder tilhørende en enkelt indehaver er begrænset b) udlodningerne på instrumenter med stemmeret udstedt af institutterne er omfattet af et loft, der er fastsat i henhold til gældende national lovgivning.

8. For så vidt angår stk. 6 gælder begge følgende betingelser: a) instituttet godtgør, at den gennemsnitlige udlodning på instrumenter med stemmeret i de foregående fem år er lav i forhold til andre sammenlignelige instrumenter b) instituttet godtgør, at udbetalingsprocenten er lav, for så vidt som der beregnes en udbetalingsprocent i henhold til artikel 7c. En udbetalingsprocent på under 30 anses for at være lav.

9. For så vidt angår stk. 7, litra a), anses en enkelt indehavers stemmerettigheder for at være begrænsede i følgende tilfælde: a) hvis hver indehaver kun har én stemme, uanset hvor mange instrumenter med stemmeret de enkelte indehavere har b) hvis der er loft over antallet af stemmerettigheder, uanset hvor mange instrumenter med stemmeret de enkelte indehavere har c) hvis antallet af instrumenter med stemmeret, som en indehaver kan have, er begrænset i henhold til instituttets vedtægter eller gældende national lovgivning.

10. For så vidt angår denne artikel anses etårsperioden for at udløbe på datoen for instituttets seneste regnskab.

11. Institutter skal vurdere, om de i stk. 7 og 8 fastsatte betingelser er opfyldt, og underrette den kompetente myndighed om resultatet af deres vurdering, som minimum i følgende situationer: a) hver gang der træffes afgørelse om størrelsen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter b) hver gang der udstedes en ny kategori af egentlige kernekapitalinstrumenter med færre eller ingen stemmerettigheder.

12. Hvis betingelsen i stk. 8, litra b), ikke er opfyldt, anses kun den andel af instrumenterne uden stemmeret, for hvilke udlodningerne overstiger den deri fastsatte tærskel, for at medføre præferenceudlodninger.

13. Hvis betingelsen i stk. 8, litra a), ikke er opfyldt, anses udlodninger på alle udestående instrumenter uden stemmeret for at være præferenceudlodninger, medmindre de opfylder betingelserne i stk. 2.

14. Hvis ingen af betingelserne i stk. 7 er opfyldt, anses udlodninger på alle udestående instrumenter uden stemmeret for at være præferenceudlodninger, medmindre de opfylder betingelserne i stk. 2.

15. Der kan undtages fra det i stk. 7, litra a), nr. i), omhandlede krav eller det i stk. 8, litra b), omhandlede krav eller begge krav, alt efter det enkelte tilfælde, hvis begge følgende betingelser er opfyldt: a) et institut opfylder ikke eller må i den nærmeste fremtid som følge af bl.a. finansielle forhold i hastig forværring forventes ikke at opfylde et af kravene i forordning (EU) nr. 575/2013 b) den kompetente myndighed har anmodet instituttet om som hasteforanstaltning at forhøje dets egentlige kernekapital inden for en nærmere fastsat periode og har vurderet, at instituttet ikke er i stand til at afhjælpe eller undgå den i litra a) omhandlede manglende overholdelse inden for den nærmere fastsatte periode uden at gøre brug af den undtagelse, der er omhandlet i dette stykke.

Artikel 7c

Beregning af udbetalingsprocenten for så vidt angår artikel 7b, stk. 8, litra b)

1. For så vidt angår artikel 7b, stk. 8, litra b), vælger institutter enten den i litra a) eller i den i litra b) beskrevne metode til beregning af udbetalingsprocenten. Instituttet skal anvende den valgte metode konsekvent over tid. a) som summen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter i alt i løbet af de foregående fem årsperioder divideret med summen af overskuddet i løbet af de foregående fem årsperioder b) udelukkende for perioden fra det tidspunkt, fra hvilket denne forordning anvendes, og til den 31. december 2017: i) i 2014 som summen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter i alt i løbet af den foregående etårsperiode divideret med summen af overskuddet i løbet af den foregående etårsperiode ii) i 2015 som summen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter i alt i løbet af de foregående to årsperioder divideret med summen af overskuddet i løbet af de foregående to årsperioder iii) i 2016 som summen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter i alt i løbet af de foregående tre årsperioder divideret med summen af overskuddet i løbet af de foregående tre årsperioder iv) i 2017 som summen af udlodninger på egentlige kernekapitalinstrumenter i alt i løbet af de foregående fire årsperioder divideret med summen af overskuddet i løbet af de foregående fire årsperioder.

2. For så vidt angår stk. 1 forstås ved overskud det beløb, der indberettes i række 670 i indberetningsskema 2 i bilag III til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 ( 2 ), eller, alt efter omstændighederne, det beløb, der indberettes i række 670 i indberetningsskema 2 i bilag IV til nævnte gennemførelsesforordning vedrørende institutters indberetning med henblik på tilsyn i medfør af forordning (EU) nr. 575/2013.

Artikel 7d

Præferenceudlodninger hvad angår rækkefølgen af udbetaling af udlodninger

For så vidt angår artikel 28 i forordning (EU) nr. 575/2013 anses en udlodning på ét egentligt kernekapitalinstrument for at være en præferenceudlodning i forhold til andre egentlige kernekapitalinstrumenter og hvad angår rækkefølgen af udbetalinger af udlodninger, hvis mindst en af følgende betingelser er opfyldt:

a) afgørelserne om udlodninger træffes på forskellige tidspunkter

b) udlodningerne udbetales på forskellige tidspunkter

c) udstederen har en forpligtelse til at udbetale udlodningerne på én type egentlige kernekapitalinstrumenter før udbetalingen af udlodninger på en anden type egentlige kernekapitalinstrumenter

d) der udbetales udlodninger på nogle egentlige kernekapitalinstrumenter, men ikke på andre, medmindre betingelsen i artikel 7b, stk. 7, litra a), er opfyldt.

▼B







Underafdeling 3

Indirekte finansiering

Artikel 8

Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter som fastsat i artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 er finansiering, der ikke er direkte.

2. Med henblik på stk. 1 henviser direkte finansiering til situationer, hvor et institut har ydet et lån eller en anden form for finansiering til en investor, som anvendes til køb af dets kapitalinstrumenter.

3. Direkte finansiering omfatter også finansiering, der ydes til andre formål end køb af et instituts kapitalinstrumenter til en fysisk eller juridisk person, som har en kvalificerende besiddelse i kreditinstituttet som defineret i artikel 4, stk. 36, i forordning (EU) nr. 575/2013, eller som vurderes at være en nærtstående part som defineret i afsnit 9 i International regnskabsstandard 24 (Oplysning om nærtstående parter) som anvendt i Unionen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 ( 3 ), under hensyntagen til yderligere retningslinjer, der fastsættes af den kompetente myndighed, hvis instituttet ikke kan godtgøre følgende: a) Transaktionen er realiseret på samme betingelser som andre transaktioner med tredjemand. b) Den fysiske eller juridiske person eller den nærtstående part er ikke afhængig af udlodningerne eller salget af de besiddede kapitalinstrumenter for at kunne betale renter og tilbagebetale finansieringen.

Artikel 9

Relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. De relevante former for indirekte finansiering af købet af et instituts kapitalinstrumenter omfatter følgende: a) finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af en enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller af enheder, som indgår i et af følgende elementer: 1) anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering 2) anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører 3) anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF ( 4 ) om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat b) finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af eksterne enheder, der er dækket af en garanti eller et kreditderivat eller er sikret på anden måde, således at kreditrisikoen overføres til instituttet eller til en anden enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller til enheder, som indgår i et af følgende elementer: 1) anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering 2) anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører 3) anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF c) finansiering af en låntager, der overfører finansieringen til den endelige investor i forbindelse med købet, ved udstedelsen eller derefter, af et instituts kapitalinstrumenter.

2. For at ovennævnte tilfælde kan betragtes som indirekte finansiering i medfør af stk. 1 skal følgende betingelser også opfyldes, for så vidt det er relevant: a) investoren indgår ikke i en af følgende: 1) anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering 2) anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører. Med henblik herpå anses en investor for at være omfattet af anvendelsesområdet for den udvidede aggregerede beregning, hvis det relevante kapitalinstrument er underkastet konsolidering eller udvidet aggregeret beregning i overensstemmelse med artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013 på en sådan måde, at anvendelse af kapitalgrundlagsposter mere end én gang og enhver etablering af kapitalgrundlag mellem deltagerne i institutsikringsordningen forhindres. Hvis de kompetente myndigheder, jf. artikel 49, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, ikke har givet tilladelse, anses denne betingelse for at være opfyldt, når både de enheder, der er nævnt i stk. 1, litra a), og instituttet er medlemmer af den samme institutsikringsordning, og enhederne foretager fradrag i finansieringen til køb af instituttets kapitalinstrumenter, jf. artikel 36, stk. 1, litra f)-i), artikel 56, litra a)-d), og artikel 66, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 575/2013 3) anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF b) den eksterne enhed indgår ikke i en af følgende: 1) anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering 2) anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører 3) anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF.

3. Ved fastsættelsen af, om købet af et kapitalinstrument omfatter direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, skal det beløb, der tages i betragtning, være fratrukket individuelt vurderet godtgørelse for værdiforringelse.

4. For at undgå kvalificering af direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, eller hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til en fysisk eller juridisk person, som ejer en kvalificeret andel i kreditinstituttet, eller som betragtes som en nærtstående part, jf. stk. 3, sikrer instituttet løbende, at det ikke har ydet lånet eller en anden form for finansielt eller garanti med henblik på direkte eller indirekte at tegne instituttets kapitalinstrumenter. Hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til andre typer parter, foretager instituttet denne kontrol »bedst muligt«.

5. Med hensyn til gensidige selskaber, andelsselskaber og lignende institutter, hvor en kunde i henhold til national lovgivning eller instituttets vedtægter skal tegne kapitalinstrumenter for at modtage et lån, betragtes dette lån ikke som direkte eller indirekte finansiering, hvis alle følgende betingelser er opfyldt: a) Tegningsbeløbet betragtes som ubetydeligt af den kompetente myndighed. b) Formålet med lånet er ikke at købe kapitalinstrumenter af det institut, der yder lånet. c) Tegningen af et eller flere af instituttets kapitalinstrumenter er nødvendig, for at modtageren af lånet kan blive medlem af et gensidigt selskab, et andelsselskab eller et lignende institut.







Underafdeling 4

Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter

Artikel 10

Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1 Et institut må kun udstede egentlige kernekapitalinstrumenter med indfrielsesmulighed, når dette er tilladt i henhold til gældende national lovgivning.

2 Instituttets mulighed for at begrænse indfrielsen i henhold til bestemmelserne vedrørende kapitalinstrumenter omhandlet i artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 omfatter både retten til at udskyde indfrielsen og retten til at begrænse det beløb, der indfries. Instituttet kan udskyde indfrielsen eller begrænse det beløb, der indfries, i en ubegrænset periode, jf. stk. 3.

3 Omfanget af indfrielsesbegrænsninger fastsat i bestemmelserne vedrørende instrumenterne bestemmes af instituttet på grundlag af dets til enhver tid tilsynsmæssige situation med hensyn til bl.a.: a) instituttets generelle finansielle, likviditetsmæssige og solvensmæssige situation b) beløbet for egentlig kernekapital, kernekapital og samlet kapital sammenlignet med den samlede risikoeksponering beregnet i overensstemmelse med kravene i artikel 92, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013, specifikke kapitalgrundlagskrav, jf. artikel 104, stk. 1, lita a), i direktiv 2013/36/EU, og kombinerede bufferkrav som fastlagt i artikel 128, stk. 6, i nævnte direktiv.

Artikel 11

Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet, forhindrer ikke den kompetente myndighed i at indføre yderligere hensigtsmæssige indfrielsesbegrænsninger som omhandlet i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013.

2. De kompetente myndigheder vurderer grundlaget for indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet. De skal kræve, at institutter tilpasser de tilsvarende kontraktlige bestemmelser, hvis de ikke finder, at grundlaget for begrænsninger er hensigtsmæssigt. Hvis instrumenterne er underlagt national lovgivning, fordi der ikke foreligger kontraktlige bestemmelser, skal lovgivningen give instituttet mulighed for at begrænse indfrielsen som beskrevet i artikel 10, stk. 1-3, for at instrumenterne kan betegnes som egentlig kernekapital.

3 Beslutninger om at begrænse indfrielsen dokumenteres internt og indberettes skriftligt af instituttet til den kompetente myndighed med angivelse af begrundelsen for, at indfrielse på baggrund af kriterierne i stk. 3 er blevet nægtet helt eller delvist eller er blevet udskudt.

4. Hvis der træffes flere beslutninger om at begrænse indfrielse inden for samme periode, kan institutter dokumentere disse beslutninger i et sæt dokumenter.







AFDELING 2

Filtre

Artikel 12

Begrebet »gevinst ved salg« i medfør af artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Begrebet »gevinst ved salg« omhandlet i artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder enhver registreret gevinst ved salg for instituttet, der registreres som en stigning i en kapitalgrundlagspost og er tilknyttet fremtidig margenindkomst, der opnås ved salg af securitiserede aktiver, når de fjernes fra instituttets balance i forbindelse med en securitiseringstransaktion.

2. Den registrerede gevinst ved salg bestemmes som forskellen mellem følgende litraer a) og b) som fastlagt inden for rammerne af de relevante regnskabsregler: a) nettoværdien af de modtagne aktiver, herunder nye aktiver, der opnås, minus andre aktiver, der afgives, eller nye forpligtelser, der påtages b) den regnskabsmæssige værdi af de securitiserede aktiver eller af den del, der ikke længere indregnes.

3. Den registrerede gevinst af salg, som er tilknyttet fremtidig margenindkomst, henviser i denne sammenhæng til den forventede fremtidige »mer-spread«, som defineret i artikel 242 i forordning (EU) nr. 575/2013.







AFDELING 3

Fradrag i egentlige kernekapitalposter

Artikel 13

Fradrag af tab i det løbende regnskabsår i medfør af artikel 36, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Med henblik på at beregne dets egentlige kernekapital i løbet af året, og uanset om instituttet afslutter sit regnskab ved afslutningen af hver delårsperiode, udarbejder instituttet resultatopgørelse og fratrækker eventuelle tab i de egentlige kernekapitalposter, efterhånden som de opstår.

2. Med henblik på at udarbejde instituttets resultatopgørelse i overensstemmelse med stk. 1 bestemmes indtægter og udgifter i samme proces og på grundlag af samme regnskabsregler som dem, der benyttes i forbindelse med årsregnskabet. Indtægter og udgifter anslås konservativt og tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af de forventede årlige indtægter og udgifter. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.

3. Hvis tab for det løbende regnskabsår allerede er fratrukket egentlige kernekapitalposter som følge af et delårs- eller årsregnskab, er fradrag ikke nødvendigt. For så vidt angår denne artikel, betyder årsregnskab, at overskud og tab er blevet bestemt efter afslutning af delårsregnskabet eller årsregnskabet i overensstemmelse med de gældende regnskabsregler, som instituttet er underlagt i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder og Rådets direktiv 86/635/EØF ( 5 ) om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber.

4. Stk. 1-3 finder ligeledes anvendelse på gevinster og tab indregnet i akkumuleret anden totalindkomst.

▼M4

Artikel 13a

Fradrag af softwareaktiver, der er klassificeret som immaterielle aktiver i regnskabsmæssig henseende med henblik på artikel 36, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Softwareaktiver, der er immaterielle aktiver som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 115), i forordning (EU) nr. 575/2013, fratrækkes i egentlige kernekapitalposter i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 5-8. Det beløb, der skal fratrækkes, fastsættes på grundlag af den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning beregnet i overensstemmelse med denne artikels stk. 2, 3 og 4.

2. Institutterne beregner størrelsen af den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning af de i stk. 1 omhandlede softwareaktiver ved at gange det beløb, der fremkommer ved den beregning, der er omhandlet i litra a), med det antal dage, der er omhandlet i litra b): a) det beløb, hvormed softwareaktivet oprindeligt blev indregnet i instituttets balance i henhold til de gældende regnskabsregler, divideret med det laveste af følgende: i) antal dages levetid for softwareaktivet, som skønnet i regnskabsmæssig henseende ii) tre år, udtrykt i dage, begyndende med den dato, der er omhandlet i stk. 3 b) det antal dage, der er gået siden den dato, der er omhandlet i stk. 3, forudsat at det ikke overstiger den periode, der er omhandlet i nærværende stykkes litra a).

3. Den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning, der er omhandlet i stk. 1, beregnes fra den dato, hvor softwareaktivet er disponibelt til brug og begynder at blive afskrevet i regnskabsmæssig henseende.

4. Uanset stk. 3 beregnes den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning, der er omhandlet i stk. 1, hvis et softwareaktiv er erhvervet fra enhver virksomhed, herunder en enhed uden for den finansielle sektor, som tilhører samme koncern som instituttet, fra den dato, hvor dette softwareaktiv begynder at blive afskrevet i den pågældende virksomheds balance i henhold til de gældende regnskabsregler.

5. Institutter fratrækker i egentlige kernekapitalposter det beløb, der svarer til differencen mellem beløbet i litra a) og beløbet i litra b), hvis det er positivt: a) den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning af et softwareaktiv beregnet i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4 b) summen af den akkumulerede afskrivning og eventuelle akkumulerede tab ved værdiforringelse af det pågældende softwareaktiv, som er indregnet i instituttets balance i henhold til de gældende regnskabsregler.

6. Uanset stk. 5 skal institutter i egentlige kernekapitalposter fratrække det fulde beløb, hvormed softwareaktivet er indregnet i instituttets balance i henhold til de gældende regnskabsregler, indtil det tidspunkt, hvor softwareaktivet er disponibelt til brug og begynder at blive afskrevet i regnskabsmæssig henseende.

7. De tilsynsmæssige afskrivninger og fradrag, der er fastlagt i denne artikel, skal foretages særskilt for hvert softwareaktiv.

8. Institutters investeringer i vedligeholdelse, forbedring eller opgradering af eksisterende softwareaktiver behandles som andre aktiver end de relaterede softwareaktiver, forudsat at disse investeringer indregnes som et immaterielt aktiv i instituttets balance i henhold til de gældende regnskabsregler.

Den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning af disse investeringer i vedligeholdelse, forbedring eller opgradering af eksisterende softwareaktiver beregnes fra den dato, hvor de begynder at blive afskrevet i henhold til de gældende regnskabsregler, jf. dog stk. 6.

Den tilsynsmæssige akkumulerede afskrivning af relaterede eksisterende softwareaktiver beregnes fortsat fra datoen for deres egen begyndelse af afskrivning i regnskabsmæssig henseende og indtil udgangen af perioden med tilsynsmæssig afskrivning bestemt i overensstemmelse med stk. 2, litra a).

▼B

Artikel 14

Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, i medfør af artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 foretages i henhold til stk. 2 og 3.

2. Udligningen af udskudte skatteaktiver i tilknyttede udskudte skatteforpligtelser foretages separat for hver skattepligtig enhed. Tilknyttede udskudte skatteforpligtelser begrænses til de forpligtelser, der kan henføres til skattelovgivningen i samme jurisdiktion som de udskudte skatteaktiver. Ved beregningen af udskudte skatteaktiver og -forpligtelser på konsolideret niveau medtager en skattepligtig enhed alle de enheder, der indgår i den samme koncern, skattemæssige konsolidering, skatteenhed eller konsoliderede selvangivelse i henhold til gældende national lovgivning.

3. Beløbet for tilknyttede udskudte skatteforpligtelser, der kan udlignes i udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, er lig med forskellen mellem beløbet i litra a) og beløbet i litra b): a) beløbet for udskudte skatteforpligtelser som indregnet i henhold til de gældende regnskabsregler b) beløbet for udskudte skatteforpligtelser, der følger af immaterielle aktiver og aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser.

Artikel 15

Fradrag af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser i medfør af artikel 36, stk. 1, litra e), og artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Den kompetente myndighed giver kun den forudgående tilladelse, der er nævnt i artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis den uindskrænkede ret til at anvende aktiverne i en ydelsesbaseret pensionskasse medfører omgående og uhindret adgang til aktiverne, f.eks. hvis anvendelsen af aktiverne ikke forhindres af begrænsninger, og tredjemand ikke har nogen form for krav på disse aktiver.

2. Der kan være tale om uhindret adgang til aktiver, når instituttet ikke skal anmode om og indhente specifik godkendelse fra pensionsmidlernes forvalter eller pensionsmodtagerne, hver gang det anvender overskydende midler i pensionskassen.

▼M3

Artikel 15a

Indirekte besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Med henblik på nærværende forordnings artikel 15c, 15d, 15e og 15i omfatter »mellemliggende enhed«, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 114), i forordning (EU) nr. 575/2013, enhver af følgende enheder, der besidder kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor: a) en kollektiv investeringsordning b) en anden pensionskasse end en ydelsesbaseret pensionskasse c) en ydelsesbaseret pensionskasse, hvor instituttet støtter investeringsrisikoen, og hvor den ydelsesbaserede pensionskasse ikke er uafhængig af det organiserende institut d) enheder, der kontrolleres direkte eller indirekte af eller er under betydelig indflydelse af en af følgende: 1) instituttet eller dets datterselskaber 2) instituttets moderselskab eller moderselskabets datterselskaber 3) instituttets finansielle moderholdingselskab eller det finansielle moderholdingselskabs datterselskaber 4) instituttets blandede moderholdingselskab eller det blandede moderholdingselskabs datterselskaber 5) instituttets blandede finansielle moderholdingselskab eller det blandede finansielle moderholdingselskabs datterselskaber e) enheder, der kontrolleres i fællesskab direkte eller indirekte af eller er under betydelig indflydelse af ét institut, flere institutter eller et net af institutter, der er medlemmer af samme institutsikringsordning eller af institutsikringsordningen eller af nettet af institutter, der er tilknyttet et centralt organ, og som ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører f) special purpose entities (SPE'er) g) enheder, hvis virksomhed er at besidde finansielle instrumenter i enheder i den finansielle sektor h) enheder, som efter den kompetente myndigheds opfattelse anvendes med henblik på at omgå reglerne vedrørende fradrag af indirekte og syntetiske besiddelser.

2. Med forbehold af stk. 1, litra h), omfatter en »mellemliggende enhed« som omhandlet i artikel 4, stk. 1, nr. 114), i forordning (EU) nr. 575/2013 ikke: a) blandede holdingselskaber, institutter, forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber b) enheder, der i medfør af gældende national lovgivning er omfattet af kravene i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU c) andre enheder i den finansielle sektor end dem, der er nævnt i litra a), med hvilke der føres tilsyn, og som skal fratrække direkte og indirekte besiddelser af deres kapitalgrundlagsinstrumenter og besiddelser af kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor fra deres lovpligtige kapital.

3. Med henblik på stk. 1, litra c), anses en ydelsesbaseret pensionskasse for at være uafhængig af det organiserende institut, hvis følgende betingelser er opfyldt: a) Den ydelsesbaserede pensionskasse er juridisk adskilt fra det organiserende institut, og dens ledelse er uafhængig. b) Den specifikke pensionskasses vedtægter, stiftelsesdokumenter og interne regler, alt efter hvad der er relevant, er blevet godkendt af en uafhængig regulerende myndighed, eller reglerne for den ydelsesbaserede pensionskasses stiftelse og drift, alt efter hvad der er relevant, er fastsat i den pågældende medlemsstats gældende nationale lovgivning. c) Den ydelsesbaserede pensionskasses forvaltere eller bestyrere er i henhold til gældende national lovgivning forpligtede til at handle upartisk og varetage pensionsordningens modtageres interesser bedst muligt frem for det organiserende instituts interesser, til at forvalte den ydelsesbaserede pensionskasses aktiver med forsigtighed og til at overholde begrænsningerne i den specifikke pensionskasses vedtægter, stiftelsesdokumenter og interne regler, alt efter hvad der er relevant, eller i de lovgivnings- eller reguleringsmæssige rammer, der er beskrevet i litra b). d) De i litra b) omhandlede vedtægter, stiftelsesdokumenter eller regler for den ydelsesbaserede pensionskasses stiftelse og drift omfatter begrænsninger på investeringer, som den ydelsesbaserede pensionskasse kan foretage i kapitalgrundlagsinstrumenter udstedt af det organiserende institut.

4. Hvis en ydelsesbaseret pensionskasse, jf. stk. 1, litra c), besidder kapitalgrundlagsinstrumenter i det organiserende institut, behandler det organiserende institut besiddelsen som en indirekte besiddelse af egne egentlige kernekapitalinstrumenter, egne hybride kernekapitalinstrumenter eller egne supplerende kapitalinstrumenter, alt efter hvad der er relevant. Det beløb, der skal fratrækkes det organiserende instituts egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter, alt efter hvad der er relevant, beregnes i overensstemmelse med artikel 15c.

Artikel 15b

Syntetiske besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Følgende finansielle produkter betragtes som syntetiske besiddelser af kapitalinstrumenter i henhold til artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013: a) derivater, der har kapitalinstrumenter i en enhed i den finansielle sektor som underliggende instrument eller har enheden i den finansielle sektor som referenceenhed b) garantier eller kreditrisikoafdækning til tredjepart i forbindelse med tredjepartens investeringer i et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor.

2. De i stk. 1 omhandlede finansielle produkter omfatter følgende: a) investeringer i »total return swaps« på et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor b) call-optioner købt af instituttet på et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor c) put-optioner solgt af instituttet på et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor eller en anden faktisk eller mulig kontraktlig forpligtelse for instituttet til at købe sine egne kapitalgrundlagsinstrumenter d) investeringer i terminskontrakter på et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor.

Artikel 15c

Beregning af indirekte besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h), og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

Det beløb af indirekte besiddelser, der skal fratrækkes egentlige kernekapitalposter som krævet i artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013, beregnes på en af følgende måder:

a) efter standardmetoden i artikel 15d

b) efter den strukturbaserede metode i artikel 15e, hvis instituttet over for den kompetente myndighed godtgør, at den i artikel 15d beskrevne metode er alt for byrdefuld. Den strukturbaserede metode i artikel 15e må ikke anvendes af institutter til at beregne beløbet for fradragene i forbindelse med investeringer i mellemliggende enheder som omhandlet i artikel 15a, stk. 1, litra d) og e).

Artikel 15d

Standardmetoden for beregning af indirekte besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h), og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Beløbet af indirekte besiddelser af egentlige kernekapitalinstrumenter, der skal fratrækkes som krævet i artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013, beregnes som følger: a) Hvis alle investorer i den mellemliggende enhed er ligeligt eksponerede, er beløbet lig med procentdelen af finansieringen multipliceret med det beløb af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i enheden i den finansielle sektor. b) Hvis alle investorer i den mellemliggende enhed ikke er ligeligt eksponerede, er beløbet lig med procentdelen af finansieringen multipliceret med det laveste af følgende beløb: i) det beløb af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i enheden i den finansielle sektor ii) instituttets eksponering mod den mellemliggende enhed sammen med al anden finansiering ydet til den mellemliggende enhed, der rangerer på lige fod med instituttets eksponering.

2. Beregningsmetoden i stk. 1, litra b), foretages for hver finansieringstranche, der rangerer på lige fod med finansieringen fra instituttet.

3. Procentdelen af finansieringen med henblik på stk. 1 er instituttets eksponering mod den mellemliggende enhed divideret med summen af instituttets eksponering mod den mellemliggende enhed og af alle andre eksponeringer mod denne mellemliggende enhed, der rangerer på lige fod med instituttets eksponering.

4. Beregningen i stk. 1 udføres separat for hver besiddelse i en enhed i den finansielle sektor, der besiddes af hver mellemliggende enhed.

5. Når investeringer i egentlige kernekapitalinstrumenter i en enhed i den finansielle sektor besiddes indirekte gennem efterfølgende eller flere mellemliggende enheder, bestemmes procentdelen af finansieringen i stk. 1 ved at dividere det i dette stykkes litra a) omhandlede beløb med det i dette stykkes litra b) omhandlede beløb: a) resultatet af multiplikationen af de finansieringsbeløb, der er stillet til rådighed af instituttet for mellemliggende enheder, med de finansieringsbeløb, der er stillet til rådighed af disse mellemliggende enheder til efterfølgende mellemliggende enheder, og med finansieringsbeløb, der stilles til rådighed af disse efterfølgende mellemliggende enheder for enheden i den finansielle sektor b) resultatet af multiplikationen af beløb i kapitalinstrumenter eller andre instrumenter, alt efter hvad der er relevant, udstedt af hver mellemliggende enhed.

6. Den i stk. 5 omhandlede procentdel af finansieringen beregnes særskilt for hver besiddelse i en enhed i den finansielle sektor, der besiddes af mellemliggende enheder, og for hver finansieringstranche, der rangerer på lige fod med den finansiering, der stilles til rådighed af instituttet og de efterfølgende mellemliggende enheder.

Artikel 15e

Strukturbaseret metode til beregning af indirekte besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h), og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Det beløb, der skal fratrækkes fra egentlige kernekapitalposter som omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra f), i forordning (EU) nr. 575/2013 er lig med procentdelen af finansieringen som defineret i nærværende forordnings artikel 15d, stk. 3, multipliceret med beløbet af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i instituttet.

2. Det beløb, der skal fratrækkes fra egentlige kernekapitalposter som omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013 er lig med procentdelen af finansieringen som defineret i nærværende forordnings artikel 15d, stk. 3, multipliceret med det samlede beløb af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i enheder i den finansielle sektor.

3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 beregner et institut særskilt pr. mellemliggende enhed det samlede beløb af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i instituttet, og det samlede beløb af egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i andre enheder i den finansielle sektor.

4. Instituttet betragter beløbet af besiddelser i egentlige kernekapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, som er beregnet i overensstemmelse med stk. 2, som en væsentlig kapitalandel, jf. artikel 43 i forordning (EU) nr. 575/2013, og fratrækker beløbet i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, nr. i), i nævnte forordning.

5. Hvis kapitalandele i egentlige kernekapitalinstrumenter besiddes indirekte gennem efterfølgende eller flere mellemliggende enheder, finder artikel 15d, stk. 5 og 6, anvendelse.

6. Hvis et institut ikke er i stand til at identificere de samlede beløb, som den mellemliggende enhed besidder i egentlige kernekapitalinstrumenter i instituttet eller i egentlige kernekapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, foretager instituttet et skøn over de beløb, det ikke kan identificere, ved at anvende de maksimale tilladte beløb, som den mellemliggende enhed kan besidde på grundlag af dens investeringsmandat.

7. Hvis instituttet ikke på grundlag af investeringsmandatet kan bestemme det maksimale beløb, som den mellemliggende enhed besidder i egentlige kernekapitalinstrumenter i instituttet eller i egentlige kernekapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, behandler instituttet det finansieringsbeløb, som det besidder i en mellemliggende enhed, som en investering i dets egne egentlige kernekapitalinstrumenter og fratrækker dem i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, litra f), i forordning (EU) nr. 575/2013.

8. Uanset stk. 7 behandler instituttet det finansieringsbeløb, som det besidder i den mellemliggende enhed, som en ikke-væsentlig kapitalandel og fratrækker dem i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis følgende betingelser er opfyldt: a) finansieringsbeløbene udgør mindre end 0,25 % af instituttets egentlige kernekapital b) finansieringsbeløbene udgør mindre end 10 mio. EUR c) instituttet kan ikke med rimelighed fastsætte de beløb af egne egentlige kernekapitalinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder.

9. Når finansiering til den mellemliggende enhed sker i form af andele eller aktier i en kollektiv investeringsordning (CIU), kan instituttet overlade det til de tredjeparter, der er omhandlet i artikel 132, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel, at beregne og indberette de samlede beløb, der er omhandlet i denne artikels stk. 6.

Artikel 15f

Beregning af syntetiske besiddelser med henblik på artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Beløbet af syntetiske besiddelser, der skal fratrækkes egentlige kernekapitalposter som krævet i artikel 36, stk. 1, litra f), h) og i), i forordning (EU) nr. 575/2013 er som følger: a) for besiddelser i handelsbeholdningen: i) for optioner, deltaækvivalenten af beløbet af de relevante instrumenter beregnet i overensstemmelse med tredje del, afsnit IV, i forordning (EU) nr. 575/2013 ii) for alle andre typer syntetiske besiddelser, den nominelle eller fiktive værdi, alt efter hvad der er relevant. b) for besiddelser uden for handelsbeholdningen: i) for call-optioner, den aktuelle markedsværdi ii) for alle andre typer syntetiske besiddelser, den nominelle eller fiktive værdi, alt efter hvad der er relevant.

2. Et institut fratrækker syntetiske besiddelser som omhandlet i stk. 1 på datoen for undertegnelsen af kontrakten mellem instituttet og modparten.

Artikel 15g

Beregning af væsentlige investeringer med henblik på artikel 36, stk. 1, litra i), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Med henblik på artikel 36, stk. 1, litra i), i forordning (EU) nr. 575/2013 og for at vurdere, om et institut ejer mere end 10 % af de egentlige kernekapitalinstrumenter udstedt af en enhed i den finansielle sektor, jf. artikel 43, litra a), i nævnte forordning, sammenlægger institutterne værdierne af deres lange bruttopositioner i direkte besiddelser samt indirekte besiddelser af egentlige kernekapitalinstrumenter i den i nærværende forordnings artikel 15a, stk. 1 litra d)-h), omhandlede enhed i den finansielle sektor.

2. Indirekte og syntetiske besiddelser tages i betragtning af den kompetente myndighed for at kunne vurdere, om betingelserne i artikel 43, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.

Artikel 15h

Besiddelser af hybrid kernekapital og supplerende kapital

Den i nærværende forordnings artikel 15a-15f omhandlede metode finder med de fornødne ændringer anvendelse på besiddelser af hybrid kernekapital med henblik på artikel 56, litra a), c) og d), i forordning (EU) nr. 575/2013 og på besiddelser af supplerende kapital med henblik på artikel 66, litra a), c) og d), i nævnte forordning, hvor henvisninger til egentlig kernekapital læses som henvisninger til hybrid kernekapital og supplerende kapital, alt efter hvad der er relevant.

Artikel 15i

Rækkefølge og maksimalt beløb for fradrag af indirekte besiddelser af kapitalgrundlagsinstrumenter i enheder i den finansielle sektor

1. Hvis den mellemliggende enhed besidder egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, fratrækkes først de egentlige kernekapitalinstrumenter, dernæst de hybride kernekapitalinstrumenter og til sidst de supplerende kapitalinstrumenter, med forbehold af begrænsningerne i stk. 2 og 3, alt efter hvad der er relevant.

2. Hvis den mellemliggende enhed besidder kapitalgrundlagsinstrumenter i institutter, skal institutterne, når de anvender stk. 1 på hver type besiddelse, fratrække besiddelserne af deres egne kapitalgrundlagsinstrumenter først.

3. Hvis et institut indirekte besidder kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, må det beløb, der skal fratrækkes fra instituttets kapitalgrundlag, ikke være højere end det laveste af følgende beløb: a) den samlede finansiering fra instituttet til den mellemliggende enhed b) det beløb af kapitalgrundlagsinstrumenter, som den mellemliggende enhed besidder i enheden i den finansielle sektor.

Artikel 15j

Goodwill

Ved anvendelsen af de i artikel 36, stk. 1, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede fradrag kan institutterne vælge ikke at identificere goodwill særskilt ved bestemmelsen af det relevante beløb, der skal fratrækkes i henhold til artikel 46 i nævnte forordning.

▼B

Artikel 16

Fradrag af forventet skat i medfør af artikel 36, stk. 1, litra l), og artikel 56, litra f), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Hvis instituttet anvender regnskabsregler og regnskabspolitikker, der omhandler fuld indregning af løbende og udskudte skatteforpligtelser med tilknytning til transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen, kan instituttet overveje, om forventet skat allerede er indregnet. Den kompetente myndighed sikrer sig, at alle nødvendige fradrag er foretaget enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller i henhold til andre justeringer.

2. Når instituttet beregner sin egentlige kernekapital på grundlag af årsregnskaber udarbejdet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002, er betingelsen i stk. 1 opfyldt.

3. Hvis betingelsen i stk. 1 ikke er opfyldt, reducerer instituttet sin egentlige kernekapitalposter med det anslåede beløb for løbende og udskudte skatteforpligtelser, som endnu ikke er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen i forbindelse med transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen. Det anslåede beløb for løbende og udskudt skat bestemmes ved hjælp af en metode, der svarer til metoden i forordning (EF) nr. 1606/2002. Det anslåede beløb for udskudt skat må ikke modregnes udskudte skatteaktiver, der ikke er indregnet i regnskabet.







AFDELING 4

Andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter

Artikel 17

Andre fradrag for kapitalinstrumenter i finansielle institutter i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i finansielle institutter som defineret i artikel 4, stk. 26, i forordning (EU) nr. 575/2013 fratrækkes efter følgende beregninger: a) Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for det finansielle institut, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital, såfremt det finansielle institut er underlagt solvenskrav. b) Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for udstederen, og som er uamortisable, absorberer den første og forholdsvist største andel af tab, efterhånden som de opstår, er efterstillet alle andre krav i tilfælde af insolvens og likvidation og har ingen præferenceudlodninger eller forudbestemte udlodninger, fratrækkes de egentlige kernekapitalposter, såfremt det finansielle institut ikke er underlagt solvenskrav. c) Alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital. d) Alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis beløbet for den hybride kernekapital ikke er tilstrækkeligt, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital. e) Andre instrumenter, der indgår i det finansielle instituts kapitalgrundlag i henhold til de gældende bestemmelser om tilsyn, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), c) eller d) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.

2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 3, anvender institutterne fradragene som fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 for besiddelser af kapitalinstrumenter baseret på en tilsvarende fradragsmetode. For så vidt angår dette stykke, betyder en tilsvarende fradragsmetode en metode, der anvender fradraget på den samme kapitalpost, som kapitalen ville være kvalificeret til, hvis den var udstedt af instituttet selv.

3. De fradrag, der er nævnt i stk. 1, finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: a) hvis en kompetent myndighed har godkendt og fører tilsyn med det finansielle institut, og det finansielle institut er underlagt tilsynsmæssige krav svarende til de krav, der gælder for institutter i medfør af forordning (EU) nr. 575/2013. Denne tilgang anvendes over for finansielle institutter fra tredjelande, hvis der er udført en ækvivalensvurdering af det pågældende tredjelands tilsynsordninger i henhold til nævnte forordning, og hvis det er konkluderet, at det pågældende tredjelands tilsynsordning mindst svarer til den ordning, der anvendes i Unionen b) hvis det finansielle institut er udsteder af elektroniske penge, jf. definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EF ( 6 ), og ikke er omfattet af de fakultative undtagelser, der er fastsat i nævnte direktivs artikel 9 c) hvis det finansielle institut er et betalingsinstitut, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF ( 7 ), og ikke er omfattet af undtagelser omhandlet i nævnte direktivs artikel 26 d) hvis det finansielle institut er en forvalter af alternative investeringsfonde, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU ( 8 ) eller et administrationsselskab, jf. definitionen i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF ( 9 ).

Artikel 18

Kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt solvensordningen, som ikke er ækvivalent med den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, eller som ikke er blevet vurderet, fratrækkes på følgende måde: a) alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, som gælder for de tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der har udstedt dem, og som uden begrænsning i henhold til tredjelandsordningen er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital b) alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital c) alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital. Hvis dette overskydende beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital d) for tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt tilsynsmæssige solvenskrav, fratrækkes andre instrumenter, der indgår i tredjelandsforsikringsselskaberne eller -genforsikringsselskabernes kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.

2. Hvis tredjelandets solvensordning, herunder kapitalgrundlagskrav, er blevet vurderet som svarende til den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, behandles besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber som besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er tilladt i overensstemmelse med artikel 14 i direktiv 2009/138/EF.

3. I de tilfælde, der er nævnt i denne artikels stk. 2, anvender institutter fradragene som anført i artikel 44, litra b), artikel 58, litra b), og artikel 68, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår besiddelser af kapitalposter i forsikringsselskaber.

Artikel 19

Kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/138/EF, i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

Besiddelser af kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af direktiv 2009/138/EF, jf. artikel 4 i nævnte direktiv, fratrækkes på følgende måde:

a) alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for den virksomhed, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital

b) alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital

c) alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis dette beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital

d) andre instrumenter, der indgår i virksomhedens kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b) eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.







KAPITEL III

HYBRID KERNEKAPITAL







AFDELING 1

Formen og arten af indfrielsesincitamenter

Artikel 20

Formen og arten af indfrielsesincitamenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra g),og artikel 63, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Indfrielsesincitamenter er alle egenskaber, der pr. udstedelsesdatoen skaber en forventning om, at kapitalinstrumentet sandsynligvis indfries.

2. De incitamenter, der er nævnt i stk. 1, omfatter bl.a. følgende former: a) en call option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd, hvis det pågældende call ikke anvendes b) en call option kombineret med et krav eller en investoroption om at konvertere instrumentet til et egentligt kernekapitalinstrument, hvis det pågældende call ikke anvendes c) en call option kombineret med en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen d) en call option kombineret med en forøgelse af indfrielsesbeløbet i fremtiden e) en remarketing option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd eller en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen, hvis der ikke foretages remarketing af instrumentet f) marketing af instrumentet på en sådan måde, at investorerne får en forventning om, at instrumentet vil blive indfriet.







AFDELING 2

Konvertering eller nedskrivning af hovedstol

Artikel 21

Arten af opskrivning af hovedstol efter en nedskrivning i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), og artikel 52, stk. 2, litra c), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Nedskrivningen af hovedstolen gælder pro rata for alle indehavere af hybride kernekapitalinstrumenter, som omfatter en tilsvarende nedskrivningsmekanisme og et identisk udløsningsniveau.

2. For at nedskrivningen kan betragtes som midlertidig, skal alle følgende betingelser være opfyldt: a) Alle udlodninger, der skal foretages efter en nedskrivning, baseres på det reducerede hovedstolsbeløb. b) Opskrivninger baseres på overskud, efter at instituttet har truffet en formel beslutning, som bekræfter det endelige overskud. c) Opskrivning af instrumentet eller udbetaling af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb effektueres alene efter instituttets skøn med forbehold af de begrænsninger, der følger af litra d), e) og f), og instituttet er ikke forpligtet til at effektuere eller accelerere en opskrivning under bestemte omstændigheder. d) En opskrivning effektueres pro rata mellem lignende hybride kernekapitalinstrument, der er blevet nedskrevet. e) Det maksimale beløb, der kan tilskrives den samlede opskrivning af instrumentet sammen med udbetalingen af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb, er lig med instituttets overskud ganget med det beløb, der fås ved at dividere det beløb, der er fastsat i nr. 1), med det beløb, der er fastsat i nr. 2): 1) summen af det nominelle beløb for alle instituttets hybride kernekapitalinstrumenter inden nedskrivning, som er blevet nedskrevet 2) instituttets samlede kernekapital. f) Summen af eventuelle opskrivningsbeløb og udbetalinger af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb behandles som en betaling, der resulterer i en reduktion af den egentlige kernekapital og er sammen med andre udlodninger af egentlige kernekapitalinstrumenter underlagt begrænsningerne vedrørende det maksimale udlodningsbeløb omhandlet i artikel 141, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, som gennemført i national lovgivning.

3. Med henblik på stk. 2, litra e), foretages beregningen på det tidspunkt, hvor opskrivningen effektueres.

Artikel 22

Procedurer og tidspunkter for at bestemme, at en udløsende hændelse er indtruffet, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Hvis instituttet konstaterer, at den egentlige kernekapitalprocent er faldet under det niveau, der aktiverer konvertering eller nedskrivning af instrumentet på niveauet for anvendelse af kravene i første del, afsnit II, i forordning (EU) nr. 575/2013, afgør ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet omgående, at en udløsende hændelse er indtruffet, og instituttet er uigenkaldeligt forpligtet til at nedskrive eller konvertere instrumentet.

2. Det beløb, der skal nedskrives eller konverteres, fastlægges så hurtigt som muligt og senest en måned fra det tidspunkt, hvor det er konstateret, at en udløsende hændelse er indtruffet, jf. stk. 1.

3. Den kompetente myndighed kan kræve, at den maksimale periode på en måned, jf. stk. 2, reduceres, hvis den vurderer, at det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, kan fastsættes med tilstrækkelig sikkerhed, eller hvis den vurderer, at en omgående konvertering eller nedskrivning er nødvendig.

4. Hvis uafhængig kontrol af det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, er påkrævet i henhold til bestemmelserne vedrørende det pågældende hybride kernekapitalinstrument, eller hvis den kompetente myndighed kræver en uafhængig kontrol med henblik på at bestemme det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, skal ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet sikre, at dette sker omgående. Den uafhængige kontrol udføres så hurtigt som muligt og må ikke hindre instituttets nedskrivning eller konvertering af det hybride kernekapitalinstrument og muligheder for at opfylde kravene i stk. 2 og 3.







AFDELING 3

Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering

Artikel 23

Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra o), i forordning (EU) nr. 575/2013

Elementer, der kan være til hinder for rekapitalisering af et institut omfatter bestemmelser, som kræver, at instituttet kompenserer eksisterende indehavere af kapitalinstrumenter, hvis et nyt kapitalinstrument udstedes.







AFDELING 4

Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter

Artikel 24

Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra p), og artikel 63, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Hvis instituttet eller en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 udsteder et kapitalinstrument, der tegnes af en enhed med særligt formål, indregnes dette kapitalinstrument ikke — på niveauet for instituttet eller ovennævnte enhed — som kapital af højere kvalitet end den laveste kvalitet af kapital, der udstedes til den pågældende enhed med særligt formål, og kapital, som den pågældende enhed med særligt formål udsteder til tredjemand. Dette krav gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.

2. De rettigheder, der tildeles indehaverne af instrumenter udstedt af en enhed med særligt formål, må ikke være gunstigere, end hvis de var udstedt direkte af instituttet eller af en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013.

▼M3

Artikel 24a

Udlodninger på kapitalgrundlagsinstrumenter — brede markedsindeks

1. Et renteindeks anses for at være et bredt markedsindeks, hvis det opfylder følgende betingelser: a) det anvendes til at fastsætte interbank-udlånsrenterne i en eller flere valutaer b) det anvendes som referencesats for variabelt forrentet gæld udstedt af instituttet i den samme valuta, hvis det er relevant. c) det beregnes den som en gennemsnitlig sats af et organ, der er uafhængigt af de institutter, der bidrager til indekset (»panel«) d) alle satser, der fastsættes i henhold til indekset, er baseret på noteringer forelagt af et panel af institutter, der er aktive på det pågældende interbankmarked e) sammensætningen af det i litra c) omhandlede panel sikrer tilstrækkelig repræsentativitet af institutter i medlemsstaten.

2. Med henblik på stk. 1, litra e), anses repræsentativiteten for at være tilstrækkelig i følgende to tilfælde: a) når det i stk. 1, litra c), omhandlede panel omfatter mindst 6 forskellige deltagere, inden der foretages eliminering af noteringer med henblik på at fastsætte satsen b) når samtlige følgende betingelser er opfyldt: i) det i stk. 1, litra c), omhandlede panel omfatter mindst 4 forskellige deltagere, inden der foretages eliminering af noteringer med henblik på at fastsætte satsen ii) deltagerne i det i stk. 1, litra c), omhandlede panel udgør mindst 60 % af det forbundne marked.

3. Det i stk. 2, litra b), nr. ii), omhandlede forbundne marked er summen af panelets effektive deltageres aktiver og passiver i den indenlandske valuta divideret med summen af aktiver og passiver i den indenlandske valuta for kreditinstitutterne i den pågældende medlemsstat, herunder filialer i medlemsstaten, og pengemarkedsfonde i den pågældende medlemsstat.

4. Et aktieindeks anses for at være et bredt markedsindeks, hvis det er tilstrækkeligt diversificeret i overensstemmelse med artikel 344 i forordning (EU) nr. 575/2013.

▼B







KAPITEL IV

GENERELLE KRAV







AFDELING 1

Indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter

Artikel 25

Den krævede konservatisme i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering, i medfør af artikel 76, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Et skøn er tilstrækkeligt konservativt, hvis en af følgende betingelser er opfyldt: a) hvis investeringsmandatet for indekset angiver, at et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor, som indgår i indekset, ikke kan overstige en maksimal procentdel af indekset, anvender instituttet den procentdel som et skøn af værdien af de besiddelser, der fratrækkes egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art b) hvis instituttet ikke kan fastlægge den maksimale procentdel nævnt i litra a), og indekset ifølge investeringsmandatet eller andre relevante oplysninger omfatter kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, fratrækker instituttet hele beløbet for indeksbesiddelserne egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art.

2. Med henblik på stk. 1 gælder følgende: a) en indirekte besiddelse, der hidrører fra besiddelser af indeksinstrumenter, omfatter den andel af indekset, der er investeret i egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, der indgår i indekset b) Et indeks omfatter bl.a. indekskapital-, aktie- eller obligationsindeks eller andre ordninger, hvor det underliggende instrument er et instrument udstedt af en enhed i den finansielle sektor.

Artikel 26

Betydningen af »stor administrativ byrde« i artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. For så vidt angår artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, er en stor administrativ byrde situationer, hvor løbende anvendelse af look-through over for kapitalbesiddelser i enheder i den finansielle sektor efter de kompetente myndigheders opfattelse ikke kan begrundes. I vurderingen af arten af situationer, der repræsenterer en stor administrativ byrde, tager de kompetente myndigheder hensyn til den lave væsentlighed af og korte besiddelsesperiode for sådanne positioner. En besiddelsesperiode af kort varighed kræver, at instituttet dokumenterer stærk likviditet for indekset.

2. Med henblik på stk. 1 vurderes en position at være af lav væsentlighed, hvis alle følgende betingelser er opfyldt: a) Den individuelle nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 2 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013. b) Den aggregerede nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 5 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013. c) Summen af aggregerede nettoeksponeringer hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through og fra andre besiddelser, der skal fratrækkes i henhold til artikel 36, stk. 1, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013, overstiger ikke 10 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.







AFDELING 2

Tilsynsmyndighedens tilladelse til reduktion af kapitalgrundlaget

Artikel 27

Betydningen af »forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne« i medfør af artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013

Forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne som fastsat i artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder, at instituttets rentabilitet — som vurderet af den kompetente myndighed — fortsat er sund eller ikke ændres negativt, efter at instrumenterne er erstattet med med kapitalgrundlagsinstrumenter af samme eller højere kvalitet, på den pågældende dato eller inden for overskuelig fremtid. Den kompetente myndighed skal i sin vurdering tage højde for instituttets rentabilitet i stresssituationer.

Artikel 28

Procedure og datakrav i forbindelse med instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Indfrielser, reduktioner og genkøb af kapitalgrundlagsinstrumenter må ikke bekendtgøres for indehavere af instrumenter, inden instituttet har indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed.

2. Hvis der er tilstrækkelig sikkerhed for, at indfrielser, reduktioner og genkøb vil finde sted, og når der er indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed, fratrækker instituttet de tilsvarende beløb, som skal indfries, reduceres eller genkøbes, i de tilsvarende elementer af kapitalgrundlaget, inden selve indfrielserne, reduktionerne eller genkøbene effektueres. Tilstrækkelig sikkerhed vurderes at eksistere, når instituttet offentligt har bekendtgjort, at det agter at indfri, reducere eller genkøbe et kapitalgrundlagsinstrument.

3. Stk. 1 og 2 gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.

Artikel 29

Instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 og artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 og passende omfang af begrænsningen af indfrielsen i medfør af artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013

1. Et institut skal indgive en ansøgning til den kompetente myndighed, inden det reducerer eller genkøber egentlig kernekapitalinstrumenter eller førtidsindfrier, indfrier eller genkøber hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter.

2. Ansøgningen kan omfatte en plan for udførelsen af de aktioner, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, for flere kapitalinstrumenter inden for en begrænset periode.

3. Ved genkøb af egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter med henblik på opgørelse til markedsværdi kan de kompetente myndi