411/88 - - - I
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 411/88
af 12. februar 1988
om den metode og den rentesats, der skal anvendes ved beregningen af
finansieringsomkostninger i forbindelse med interventioner i form af opkøb, oplagring og
afsætning
(EFT nr. L 40 af 13. 2. 1988, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
Kommissionens forordning (EØF) nr. 674/88 af 15. marts 1988 L 70 11 16. 3. 1988
Kommissionens forordning (EØF) nr. 439/89 af 22. februar 1989 L 51 7 23. 2. 1989
Kommissionens forordning (EØF) nr. 1644/89 af 12. juni 1989 L 162 18 13. 6. 1989
411/88 - - - I
IKOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 411/88
af 12. februar 1988
om den metode og den rentesats, der skal anvendes ved beregningen af
finansieringsomkostninger i forbindelse med interventioner i form af opkøb, oplagring og
afsætning
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
HAR —
under henvisning til T raktaten om Oprettelse af Det Euro-
pæiske Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1883/78
af 2. august 1978 om de almindelige regler for finansiering
af interventioner gennem Den Europæiske Udviklings- og
Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (1), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 2095/87 (2), særlig arti-
kel 5, og
ud fra følgende betragtninger:
Bestemmelserne vedrørende beregningen af finansierings-
omkostninger i forbindelse med interventioner i form af
opkøb, oplagring og afsætning, som oprindeligt fastsattes i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 467/77 (3), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 331/87 (4), er blevet
ændret flere gange siden vedtagelsen; disse bestemmelser
er som følge af deres antal, deres komplicerede karakter
og deres spredning i forskellige numre af De Europæiske
Fællesskabers Tidende , vanskelige at anvende, og der fore-
ligger derfor ikke den nødvendige klarhed, som ethvert re-gelsæt bør have; der bør under disse omstændigheder fore-
tages en kodificering af disse bestemmelser;
i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EØF)
nr. 1883/78 udarbejdes der for hver medlemsstat og hvert
regnskabsår regnskaber, der viser de nettotab, som de på-
gældende interventionsorganer har haft;
i disse regnskaber indgår bl.a. finansieringsomkostningerne,
som skal beregnes efter en metode og en rentesats, der
fastlægges efter fremgangsmåden i artikel 13 i Rådets for-
ordning (EØF) nr. 729/70 (
5), senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 3769/85 (6);
finansieringsomkostningerne bør beregnes efter en metode,
som er let anvendelig og samtidig tager hensyn til lagrenes
størrelse og interventionsvarernes forskellige præsentations-
former samt til det forhold, at der sker en vis værdiforrin-
gelse af visse varer, som har ligget på lager fra begyndel-
sen af regnskabsåret, og at interventionspriserne for de
forskellige varer kan ændre sig inden for et givet regn-
skabsår;
(1) EFT nr. L 216 af 5. 8. 1978, s. 1.
(2) EFT nr. L 196 af 17. 7. 1987, s. 3.
(3) EFT nr. L 62 af 8. 3. 1977, s. 9.
(4) EFT nr. L 32 af 3. 2. 1987, s. 10.
(5) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(6) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 17.
411/88 - - - I
IIrentesatsen skal være repræsentativ for den rente, der an-
vendes i Fællesskabet;
med henblik på at sikre en kontinuerlig gennemførelse af
Fællesskabets budget på hensigtsmæssige vilkår bemyndiges
Kommissionen ved forordning (EØF) nr. 1883/78 til for
regnskabsårene 1986, 1987 og 1988 at fastsætte en ensar-
tet rentesats, der er lavere end det repræsentative niveau;
for denne udgiftskategori omfatter regnskabsåret de udgif-
ter, der hidrører fra de materielle operationer, som gen-
nemføres i perioden 1. oktober i det foregående år til den
30. september; under disse omstændigheder nedsattes ren-
tesatsen til 7 %;
ifølge artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1883/78 har
Kommissionen mulighed for at fastsætte den ensartede
rentesats på et lavere niveau for de medlemsstater, hvis
renteomkostninger er lavere end dem, der fremkommer
ved anvendelse af rentesatsen for beregning af finansie-ringsomkostninger; den ensartede rentesats har været fast-
sat til 7 % siden den 1. december 1985; sammenlignet med
situationen i 1985 er den faktiske rentesats i løbet af 1986
i to medlemsstater faldet, så den ligger under den ensarte-
de rentesats; for disse to medlemsstater bør der fastsættes
en særlig rentesats, som skal anvendes i disse medlemssta-
ter;
i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1883/78 er det for de
produkter, der som følge af oplagringen undergår en vær-
diforringelse, fastsat, at den finansielle virkning af denne
forringelse bogføres, når produktet overgår til intervention;
dette medfører en ændring af beregningsgrundlaget for de
finansieringsomkostninger, som indgår i de udgifter, der
skal tages hensyn til ved bestemmelsen af interventionsor-
ganernes nettotab; ved beregningen af produktets gennem-
snitlige værdi pr. ton, skal der således tages hensyn til den
tilsvarende værdiforringelse;
i bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger
kan det være fastsat, at det af interventionsorganet opkøb-
te produkt først betales efter en vis frist; beregningsmeto-
den for renteomkostninger bør derfor tilpasses, så der ta-
ges hensyn til betalingsfristen, når en sådan er fastsat i
bestemmelserne;
når betalingen af det af interventionsorganet opkøbte fin-
der sted efter en vis frist, reduceres de mængder, der læg-
ges til grund ved beregningen af renteomkostningerne; det
har vist sig, at denne reduktion på grund af forlængelse af
betalingsfristerne og som følge af store opkøb inden for
visse sektorer hen mod regnskabsårets slutning kan føre tilet negativt resultat; der bør ved beregningsmetoden tages
hensyn til denne virkning;
411/88 - - - I
IIIi bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger
og i Fællesskabets licitationsbestemmelser vedrørende salg
af offentligt oplagrede landbrugsprodukter kan det være
fastsat, at der i forbindelse med salg af sådanne produkter
gives køberen en vis frist til afhentning af produktet, efter
at han har foretaget betaling; beregningsmetoden for
renteomkostninger bør derfor tilpasses, så der tages hensyn
til en sådan afhentningsfrist;
som følge af de usædvanligt store interventionslagre af vis-
se landbrugsprodukter har Kommissionen i visse tilfælde
fastsat en frist, inden for hvilken betaling kan foretages ef-
ter køberens afhentning af produktet; metoden til bereg-
ning af renteomkostninger i forbindelse med sådanne salg
bør derfor tilpasses, så der tages hensyn til en sådan beta-
lingsfrist;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over-
ensstemmelse med udtalelse fra Fondskomitéen —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
411/88 - - - I
1Artikel 1
1. De renteudgifter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1,
litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 3247/81 (7) bereg-
nes ved at multiplicere den i artikel 3 og artikel 4, stk. 2,
fastsatte sats med den gennemsnitlige værdi pr. ton af det
produkt, med hensyn til hvilket der er foretaget interven-
tion, og ved at multiplicere det således opnåede beløb med
det gennemsnitlige lager i regnskabsåret.
2. Produktets gennemsnitlige værdi pr. ton beregnes ved,
at værdien af de produkter, der ligger på lager den første
dag i regnskabsåret, sammenlagt med værdien af de pro-
dukter, der er opkøbt i løbet af regnskabsåret, divideres
med mængden i ton af de produkter, der ligger på lager
den første dag i regnskabsåret, sammenlagt med mængden
i ton af de produkter, der er opkøbt i løbet af regnskabså-
ret.
3. Regnskabsårets gennemsnitlige lagerbeholdning bereg-
nes ved, at lagrene ved begyndelsen af hver måned sam-
menlægges med lagrene ved slutningen af hver måned;
summen heraf divideres derpå med et tal svarende til to
gange antallet af måneder i regnskabsåret.
Artikel 2
1. Er der for et produkt i henhold til artikel 7 i forord-
ning (EØF) nr. 1883/78 fastsat en nedskrivningskoefficient,
beregnes værdien af de produkter, der er opkøbt i løbet af
regnskabsåret, ved at multiplicere opkøbsprisen med den
pågældende koefficient.
Når det drejer sig om et produkt, for hvilket der fastsættes
en nedskrivning efter artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF)
nr. 1883/78, foretages beregningen af den gennemsnitlige
lagerbeholdning, inden den enkelte nedskrivning, som på-
virker den gennemsnitlige værdi, får virkning.
2. Såfremt det i bestemmelserne vedrørende de fælles
markedsordninger er fastsat, at det af interventionsorganet
opkøbte produkt først kan betales efter udløbet af en mini-
mumsfrist på én måned efter overtagelsesdatoen, nedsættes
den gennemsnitlige lagerbeholdning, der beregnes i over-
ensstemmelse med artikel 1, stk. 3, med den mængde, som
fremkommer ved følgende beregning:
Q×N
12
Q = den i løbet af regnskabsåret opkøbte mængde
N = antal måneder i minimumsfristen for betaling.
(7) EFT nr. L 327 af 14. 11. 1981, s. 1.411/88
411/88 - - - I
2Ved denne beregning anvendes den i bestemmelserne an-
førte minimumsfrist som betalingsfrist. En måned anses
for at bestå af 30 dage. Enhver del af en måned på mere
end 15 dage betragtes som en hel måned. Enhver del på
15 dage eller mindre tages ikke i betragtning ved denne
beregning.
Såfremt der ved beregningen af det gennemsnitlige lager
ved regnskabsårets slutning efter den i første afsnit om-
handlede nedsættelse fremkommer et negativt resultat, ind-
går den negative saldo i det gennemsnitlige lager, der be-
regnes for det følgende regnskabsår.
3. Såfremt der i bestemmelserne vedrørende de fælles
markedsordninger eller i licitationsbekendtgørelserne ved-
rørende interventionsorganernes salg af produktet er fast-
sat en frist for køberens afhentning af produktet efter be-
talingen, og denne frist er på over 30 dage, nedsættes de
efter de foregående stykker beregnede finansieringsomkost-ninger med et beløb, der fremkommer ved følgende bereg-
ning:
V×J×i
365
V = beløb betalt af køberen
J = antal dage mellem betalingens modtagelse og pro-
duktets afhentning, fratrukket 30 dage
i = den i artikel 3 anførte rentesats.
4. For interventionsorganernes salg af landbrugsproduk-
ter efter særlige EF-forordninger forhøjes de efter deovenstående stykker beregnede finansieringsomkostninger
med det beløb, der fremkommer ved følgende beregning,
såfremt den reelle betalingsfrist efter afhentning af produk-
terne overstiger 30 dage:
M×D×i
365
M = beløb, som køber skal betale
D = antal dage mellem afhentning af produktet og mod-
tagelse af betaling, minus 30 dage
i = den i artikel 3 anførte rentesats.
Artikel 3
Den i artikel 5 i forordning (EØF) nr. 1883/78 omhandlede
rentesats svarer til de rentesatser, som De Europæiske
Fællesskabers Statistiske Kontor konstaterer på euromarke-
det for ecu for tremånederslån og tolvmånederslån med en
vægtning af dem på en tredjedel, henholdsvis to tredjedele.411/88
1644/89
411/88 - - - I
3Rentesatsen fastsættes inden begyndelsen af hvert regn-
skabsår for EUGFL, Garantisektionen, på grundlag af de
rentesatser, som konstateres i en periode på seks måneder
inden fastsættelsen.
Artikel 4
1. Hvis satsen for en medlemsstats renteudgifter i mindst
seks måneder er lavere end den ensartede rentesats, der er
fastsat for Fællesskabet, fastsættes der en særlig rentesats
for den pågældende medlemsstat.
1a. Satsen for en medlemsstats renteudgifter meddelesKommissionen senest 20 dage inden regnskabsårets ud-
gang. Den vedrører de seks måneder, der går forud for
denne meddelelse.
Ved undladelse heraf fastsættes satsen for renteudgifterne
på grundlag af de referencerentesatser, der er anført i bila-
get.
2. For perioden 1. januar til 30. september 1989 fastsæt-tes den særlige rentesats til:
—6 % f o r T y s k l a n d
— 6,5 % for Nederlandene og for Luxembourg.
Artikel 5
Forordning (EØF) nr. 467/77 ophæves.
Artikel 4 (SIC! Artikel 6)
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen for offent-
liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.1644/89
411/88
1644/89
439/89
411/88
411/88 - - - I
4BILAG
Referencerentesats som omhandlet i artikel 4, stk. 1a (1)
1.Belgien:
Bruxelles Interbank borrowing offered rate for tremåned-
erslån.
2.Danmark:
Rentesatsen ved udstedelse af statsgældsbeviser for
tolvmånederslån.
3.Tyskland:
Frankfurt Interbank borrowing offered rate for tremåned-
erslån.
4.Grækenland:
Rentesatsen ved udstedelse af statsgældsbeviser for
tremånederslån.
5.Frankrig:
Paris Interbank borrowing offered rate for tremånederslån.
6.Spanien:
Madrid Interbank borrowing offered rate for tremånederslån.
7.Irland:
Dublin Interbank borrowing offered rate for tremånederslån.
8.Italien:
Rentesatsen ved udstedelse af statsgældsbeviser for
tremånederslån.
9.Luxembourg:
Interbanksrenten for tremånederslån.
10.Nederlandene:
Amsterdam Interbank borrowing offered rate for tremåned-
erslån.
11.Portugal:
Lisboa Interbank borrowing offered rate for tremånederslån.
12.Det Forenede Kongerige:
London Interbank borrowing offered rate for tremåned-
erslån.
NB: Disse satser forhøjes med 1 procentpoint, hvilket svarer til
rentemarginalen.
(1) Det drejer sig om nettorentesatser, dvs. efter eventuelt fradrag af
skattemæssige fradrag (kildeskat, osv. ...).1644/89