2004R0273 — DA — 20.04.2009 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 273/2004 af 11. februar 2004 om narkotikaprækursorer (EØS-relevant tekst) (EFT L 047, 18.2.2004, p.1)

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 273/2004

af 11. februar 2004

om narkotikaprækursorer

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer, i det følgende benævnt »FN-konventionen«, der blev vedtaget i Wien den 19. december 1988, blev godkendt af Fællesskabet, for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence, ved Rådets afgørelse 90/611/EØF ( 4 ). (2) Kravene i FN-konventionens artikel 12 vedrørende handel med prækursorer (dvs. stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer) er, for så vidt angår handelen mellem Fællesskabet og tredjelande, opfyldt ved Rådets forordning (EØF) nr. 3677/90 af 13. december 1990 om foranstaltninger til modvirkning af ulovlig anvendelse af visse stoffer til fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer ( 5 ). (3) Ifølge artikel 12 i FN-konventionen skal der indføres hensigtsmæssige foranstaltninger til at overvåge fremstilling og distribution af prækursorer. Dette kræver, at der vedtages foranstaltninger vedrørende medlemsstaternes indbyrdes handel med prækursorer. Sådanne foranstaltninger indførtes ved Rådets direktiv 92/109/EØF af 14. december 1992 om fremstilling og markedsføring af visse stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer ( 6 ). Det skønnes, at en forordning bedre end det gældende direktiv vil kunne sikre, at harmoniserede regler finder anvendelse samtidigt i alle medlemsstaterne. (4) I forbindelse med udvidelsen af Den Europæiske Union er det vigtigt at erstatte direktiv 92/109/EØF med en forordning, da enhver ændring af det gældende direktiv og dets bilag medfører, at 25 medlemsstater vil skulle vedtage nationale gennemførelsesforanstaltninger. (5) På sin 35. samling i 1992 besluttede De Forenede Nationers Kommission for Narkotiske Midler at tilføje nye stoffer på listerne over stoffer i bilaget til konventionen. For at afsløre eventuel ulovlig anvendelse af narkotikaprækursorer i Fællesskabet og for at sikre, at der anvendes fælles regler for overvågning på fællesskabsmarkedet, bør der fastsættes tilsvarende bestemmelser i denne forordning. (6) Bestemmelserne i FN-konventionens artikel 12 bygger på en ordning for overvågning af handelen med de pågældende stoffer. Størsteparten af handelen med disse stoffer er fuldt ud lovlig. Dokumentation og mærkning i forbindelse med forsendelser af disse stoffer bør være tilstrækkelig tydelig. Det er tillige vigtigt både at give de kompetente myndigheder de fornødne aktionsmidler og i FN-konventionens ånd at udarbejde ordninger for nært samarbejde med de berørte erhvervsdrivende og udvikle metoder for indsamling af oplysninger. (7) Foranstaltningerne vedrørende sassafrasolie fortolkes i dag forskelligt i Fællesskabet, fordi olien i visse medlemsstater betragtes som en blanding, der indeholder safrol og derfor kontrolleres, mens andre medlemsstater betragter olien som et naturprodukt, der ikke er underkastet kontrol. En løsning ville være at indsætte en henvisning til naturprodukter i definitionen af »registrerede stoffer«, hvorefter sassafrasolien kan underkastes kontrol; kun de naturprodukter, hvoraf der let kan udskilles registrerede stoffer, bør være omfattet af definitionen. (8) Stoffer, der hyppigt benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, bør opføres i et bilag. (9) Det bør sikres, at fremstilling eller brug af visse registrerede stoffer, der er opført i bilag I, gøres betinget af besiddelse af en licens. Levering af disse stoffer bør endvidere kun tillades, hvis de personer, til hvem de skal leveres, har en licens og har underskrevet en aftagererklæring. De nærmere bestemmelser om aftagererklæringen bør fastsættes i bilag III. (10) Der bør træffes foranstaltninger til at tilskynde de erhvervsdrivende til at indberette mistænkelige transaktioner, der omfatter registrerede stoffer, der er opført i bilag I, til de kompetente myndigheder. (11) Der bør træffes foranstaltninger til at sikre bedre kontrol med handelen inden for Fællesskabet med de registrerede stoffer, der er opført i bilag I. (12) Alle transaktioner, der fører til markedsføring af stoffer, der er registreret i kategori 1 og 2 i bilag I, bør være behørigt dokumenteret. Erhvervsdrivende bør indberette alle mistænkelige transaktioner, der omfatter stoffer, der er opført i bilag I, til de kompetente myndigheder. Dette gælder dog ikke transaktioner, der omfatter stoffer i kategori 2 i bilag I, når de pågældende mængder ikke overstiger de mængder, der er angivet i bilag II. (13) Et betydeligt antal andre stoffer, hvoraf mange forhandles lovligt i store mængder, er blevet identificeret som prækursorer til ulovlig fremstilling af syntetisk narkotika og psykotrope stoffer. Hvis disse stoffer underkastes samme strenge kontrolforanstaltninger som de stoffer, der er opført i bilag I, vil det føre til unødige handelshindringer i form af erhvervsudøvelseslicenser og dokumentation af transaktioner. Der bør derfor på fællesskabsplan fastlægges en mere smidig ordning for underretning af medlemsstaternes kompetente myndigheder om sådanne transaktioner. (14) Det fremgår af Den Europæiske Unions narkotikahandlingsplan, der blev godkendt på Det Europæiske Råds møde i Santa Maria da Feira den 19.-20. juni 2000, at der skal udarbejdes en samarbejdsprocedure. For at fremme samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og den kemiske industri navnlig med hensyn til de stoffer, som ikke er omhandlet i denne forordning, men alligevel kan anvendes til ulovlig fremstilling af syntetisk narkotika og psykotrope stoffer, bør der udarbejdes en vejledning til brug for den kemiske industri. (15) Det vil være hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelse af denne forordnings bestemmelser. Da handel med narkotikaprækursorer kan føre til ulovlig fremstilling af syntetisk narkotika og psykotrope stoffer, bør medlemsstaterne blandt de sanktioner, der findes i henhold til deres nationale lovgivning, kunne vælge dem, der har størst afskrækkende virkning. (16) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne forordning, vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 7 ). (17) Målene med denne forordning, nemlig at harmonisere overvågningen af handelen med narkotikaprækursorer og undgå, at de anvendes til ulovlig fremstilling af syntetisk narkotika og psykotrope stoffer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og de kan derfor på grund af handelens internationale dimension og dens skiftende karakter bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan således vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (18) Rådets direktiv 92/109/EØF, Kommissionens direktiv 93/46/EØF ( 8 ) og 2001/8/EF ( 9 ), 2003/101/EF ( 10 ) samt Kommissionens forordning (EF) nr. 1485/96 ( 11 ) og (EF) nr. 1533/2000 ( 12 ) bør ophæves — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Anvendelsesområde og mål

Denne forordning indfører harmoniserede foranstaltninger til kontrol og overvågning inden for Fællesskabet af visse stoffer, der hyppigt anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, med henblik på at hindre ulovlig anvendelse af disse stoffer.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »registrerede stoffer«: de stoffer, som er opført i bilag I, herunder blandinger og naturprodukter, der indeholder sådanne stoffer. Herfra er undtaget lægemidler som defineret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler ( 13 ), farmaceutiske præparater, blandinger, naturprodukter og andre præparater, der indeholder registrerede stoffer, men er sammensat på en sådan måde, at disse stoffer ikke let kan benyttes eller udskilles ved hjælp af let anvendelige eller økonomisk fordelagtige midler

b) »ikke-registrerede stoffer«: stoffer, som ikke er opført i bilag I, men hvis anvendelse ved ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer er blevet fastslået

c) »markedsføring«: enhver form for afhændelse mod eller uden vederlag af registrerede stoffer i Fællesskabet; eller oplagring, fremstilling, produktion og forarbejdning af, handel med, distribution af eller mæglervirksomhed vedrørende disse stoffer med henblik på afhændelse i Fællesskabet

d) »erhvervsdrivende«: fysisk eller juridisk person, som er beskæftiget med markedsføring af registrerede stoffer

e) »Det Internationale Kontroludvalg for Narkotiske Midler«: det udvalg, der er nedsat ved enkeltkonventionen angående narkotiske midler af 1961, som ændret ved protokollen af 1972

f) »særlig licens«: en licens, der er udstedt til en bestemt type erhvervsdrivende

g) »særlig registrering«: en registrering, der er foretaget for en bestemt type erhvervsdrivende.

Artikel 3

Krav til markedsføring af registrerede stoffer

1. Erhvervsdrivende, som ønsker at markedsføre de registrerede stoffer, der er nævnt i kategori 1 og 2 i bilag I, skal udpege en medarbejder, der skal være ansvarlig for handelen med registrerede stoffer, give de kompetente myndigheder meddelelse om medarbejderens navn, og hvorledes denne kan kontaktes mv., og skal straks give dem meddelelse om alle senere ændringer i disse oplysninger. Medarbejderen skal sikre, at den handel med registrerede stoffer, der foretages af den erhvervsdrivende, finder sted i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser. Medarbejderen skal være bemyndiget til at repræsentere den erhvervsdrivende og til at træffe de beslutninger, der er nødvendige for at udføre de ovenfor specificerede opgaver.

2. Der skal stilles krav om, at erhvervsdrivende skal erhverve en licens udstedt af de kompetente myndigheder, før de må være i besiddelse af eller markedsføre de i kategori 1 i bilag I registrerede stoffer. Særlige licenser kan udstedes af de kompetente myndigheder til apoteker, apoteker for veterinærmedicinske lægemidler, visse typer af offentlige myndigheder eller væbnede styrker. Sådanne særlige licenser skal kun være gyldige til brug af prækursorer, der falder inden for de pågældende erhvervsdrivendes officielle opgaver.

3. Erhvervsdrivende, der er indehavere af en licens som omhandlet i stk. 2, må kun levere de registrerede stoffer i kategori 1 i bilag I til fysiske eller juridiske personer, der er indehavere af en sådan licens, og som har underskrevet en aftagererklæring i henhold til artikel 4, stk. 1.

4. Når de kompetente myndigheder skal vurdere, om de skal udstede en licens, skal de navnlig tage hensyn til ansøgerens kompetence og retskaffenhed. Licensen afslås, hvis der er rimelig grund til at betvivle egnetheden og pålideligheden hos ansøgeren eller den medarbejder, der er ansvarlig for handelen med registrerede stoffer. Licensen kan suspenderes eller tilbagekaldes af de kompetente myndigheder, hvis der er rimelig grund til at antage, at indehaveren ikke længere er egnet til at være licensindehaver, eller at betingelserne for udstedelsen ikke længere er opfyldt.

5. De kompetente myndigheder kan enten begrænse licensens gyldighed til højst tre år eller forpligte de erhvervsdrivende til med mellemrum på højst tre år at godtgøre, at betingelserne for at meddele licensen fortsat er opfyldt, jf. dog artikel 14. I licensen skal være nævnt den eller de transaktioner, for hvilke den er gyldig, samt de pågældende stoffer. Særlige licenser i henhold til stk. 2 udstedes principielt med ubegrænset gyldighed, men kan suspenderes eller tilbagekaldes af de kompetente myndigheder i henhold til stk. 4, tredje punktum.

6. Erhvervsdrivende, der deltager i markedsføringen af de registrerede stoffer i kategori 2 i bilag I, skal inden markedsføringen underrette de kompetente myndigheder om adressen på de lokaler, hvor de fremstiller eller handler med disse stoffer, og straks ajourføre disse oplysninger, jf. dog artikel 6. Apoteker, apoteker for veterinærmedicinske lægemidler, visse typer af offentlige myndigheder eller væbnede styrker kan omfattes af en særlig registrering. Sådanne registreringer vil kun være gyldige for brug af prækursorer, der falder inden for de pågældende erhvervsdrivendes officielle opgaver.

7. De kompetente myndigheder kan kræve, at de erhvervsdrivende skal betale et gebyr for at ansøge om licens eller registrering. Sådanne eventuelle gebyrer opkræves på en ikke-diskriminerende måde og må ikke overstige omkostningerne ved behandlingen af ansøgningen.

Artikel 4

Aftagererklæring

1. Erhvervsdrivende, der er etableret i Fællesskabet, og som til en aftager leverer et registreret stof i kategori 1 eller 2 i bilag I til denne forordning skal indhente en erklæring fra aftageren om det eller de specifikke anvendelsesformål for de registrerede stoffer, jf. dog artikel 6 og 14. For hvert registreret stof kræves en separat erklæring. Denne erklæring skal være i overensstemmelse med modellen i punkt 1 i bilag III. Når det drejer sig om juridiske personer, skal erklæringen udfærdiges på brevpapir med brevhoved.

2. En erhvervsdrivende, som regelmæssigt til en aftager leverer et registreret stof i kategori 2 i bilag I til denne forordning, kan acceptere, at ovennævnte erklæring om enkelttransaktioner erstattes af én enkelt erklæring for flere transaktioner med dette registrerede stof i løbet af et tidsrum på højst et år, forudsat at den erhvervsdrivende finder det godtgjort, at følgende kriterier er opfyldt:

a) aftageren har af den erhvervsdrivende fået leveret stoffet mindst tre gange i de foregående tolv måneder

b) den erhvervsdrivende har ingen grund til at formode, at stoffet vil blive anvendt til ulovlige formål

c) de bestilte mængder er ikke usædvanlige for denne aftager.

Denne erklæring skal være i overensstemmelse med modellen i punkt 2 i bilag III. Når det drejer sig om juridiske personer, skal erklæringen udfærdiges på brevpapir med brevhoved.

3. Erhvervsdrivende, der leverer registrerede stoffer i kategori 1 i bilag I, forsyner en kopi af erklæringen med stempel og dato og bekræfter dermed, at den er i overensstemmelse med originalen. Denne kopi skal altid ledsage stoffer i kategori 1, der transporteres inden for Fællesskabet, og skal efter anmodning forevises de myndigheder, som er ansvarlige for at kontrollere køretøjers indhold under transport.

Artikel 5

Dokumentation

1. Erhvervsdrivende sikrer, at alle transaktioner, der fører til markedsføring af stoffer, der er registreret i kategori 1 og 2 i bilag I, er behørigt dokumenteret i overensstemmelse med stk. 2 til 5, jf. dog artikel 6. Denne forpligtelse gælder ikke for erhvervsdrivende, der er indehavere af særlige licenser eller er omfattet af en særlig registrering i henhold til artikel 3, stk. 2, henholdsvis stk. 6.

2. Handelsdokumenter såsom fakturaer, manifester, administrative dokumenter, transportdokumenter og andre forsendelsesdokumenter skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til sikker identifikation af:

a) navnet på det registrerede stof, således som det er angivet i kategori 1 og 2 i bilag I

b) mængde og vægt af det registrerede stof og, når der er tale om en blanding eller et naturprodukt, mængde og vægt, hvis kendt, af blandingen eller naturproduktet samt mængde og vægt eller procentdel af vægten af det eller de stoffer, der er opført i kategori 1 og 2 i bilag I, og som indgår i blandingen

c) navn og adresse på leverandør, distributør, modtager og om muligt andre erhvervsdrivende, der er direkte involveret i transaktionen, jf. artikel 2, litra c) og d).

3. Dokumentationen skal tillige indeholde en aftagererklæring, jf. artikel 4.

4. Erhvervsdrivende skal opbevare udførlig dokumentation for deres aktiviteter, i det omfang det er nødvendigt for at opfylde de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til stk. 1.

5. Den dokumentation, som er omhandlet i stk. 1 til 4, opbevares i mindst tre år regnet fra udgangen af det kalenderår, i hvilket den i stk. 1 nævnte transaktion fandt sted, og skal på anmodning af de kompetente myndigheder straks kunne stilles til deres rådighed med henblik på kontrol.

6. Dokumentationen kan også opbevares i form af reproduktioner på et billedmedium eller andre datamedier. Det skal sikres, at de lagrede data:

a) svarer til dokumentationen i form og indhold, når de gøres læsbare, og

b) til enhver tid er umiddelbart tilgængelige, straks kan gøres læsbare og kan analyseres automatisk i hele den periode, der er anført i stk. 5.

Artikel 6

Undtagelser

De i artikel 3, 4 og 5 opregnede forpligtelser gælder dog ikke transaktioner, der omfatter de registrerede stoffer i kategori 2 i bilag I, når de pågældende mængder over en periode på et år ikke overstiger de i bilag II angivne mængder.

Artikel 7

Mærkning

Erhvervsdrivende sikrer sig, at de registrerede stoffer i kategori 1 og 2 i bilag I er mærket, inden de leveres. Mærkningen skal angive stoffernes navne som anført i bilag I. De erhvervsdrivende kan herudover anvende deres sædvanlige etikettering.

Artikel 8

Indberetning til de kompetente myndigheder

1. Erhvervsdrivende underretter omgående de kompetente myndigheder om ethvert forhold, såsom usædvanlige ordrer eller transaktioner vedrørende registrerede stoffer, der er bestemt til at skulle markedsføres, som giver grund til at formode, at disse stoffer kan blive benyttet til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer.

2. Erhvervsdrivende giver i sammenfattet form de kompetente myndigheder de oplysninger om deres transaktioner, der omfatter registrerede stoffer, som er specificeret i de gennemførelsesbestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 14.

Artikel 9

Vejledning

1. For at fremme samarbejdet mellem de kompetente myndigheder, de erhvervsdrivende og den kemiske industri, navnlig med hensyn til ikke-registrerede stoffer, udarbejder og ajourfører Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2, en vejledning til brug for den kemiske industri.

2. Vejledningen skal navnlig indeholde:

a) information om, hvordan mistænkelige transaktioner identificeres og indberettes

b) en løbende ajourført liste over ikke-registrerede stoffer, således at industrien frivilligt kan kontrollere handelen med disse stoffer

c) andre nyttige oplysninger.

3. De kompetente myndigheder drager omsorg for, at vejledningen og listen over ikke-registrerede stoffer uddeles regelmæssigt på en efter deres opfattelse hensigtsmæssig måde og i overensstemmelse med vejledningens mål.

Artikel 10

De kompetente myndigheders beføjelser og forpligtelser

1. Med henblik på at sikre, at artikel 3-8 anvendes korrekt, træffer hver medlemsstat de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sætte deres kompetente myndigheder i stand til at udføre deres kontrol- og overvågningsopgaver, især:

a) at fremskaffe oplysninger om alle ordrer på registrerede stoffer eller transaktioner, i hvilke registrerede stoffer indgår

b) at få adgang til de erhvervsdrivendes forretningslokaler med henblik på at fremskaffe bevis for uregelmæssigheder

c) om nødvendigt at tilbageholde sendinger, der ikke opfylder denne forordning.

2. De kompetente myndigheder skal respektere fortrolige forretningsoplysninger.

Artikel 11

Samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen

1. Hver medlemsstat udpeger den eller de kompetente myndighed(er), der skal sikre gennemførelsen af denne forordning, og underretter Kommissionen herom.

2. Med henblik på anvendelsen af denne forordning, og med forbehold af artikel 15, finder bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13. marts 1997 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde imellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne ( 14 ), navnlig bestemmelserne vedrørende fortrolighed, tilsvarende anvendelse. De(n) kompetente myndighed(er), der er udpeget i henhold til stk. 1 i denne artikel, optræder som kompetente myndigheder, som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 515/97.

Artikel 12

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for overtrædelse af denne forordnings bestemmelser og træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 13

Meddelelser fra medlemsstaterne

1. For at muliggøre eventuelle nødvendige tilpasninger af ordningen for overvågning af handelen med registrerede og ikke-registrerede stoffer meddeler de kompetente myndigheder i hver medlemsstat hvert år Kommissionen alle relevante oplysninger om gennemførelsen af de overvågningsforanstaltninger, der er fastsat i denne forordning, navnlig for så vidt angår stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, samt metoder, der anvendes ved ulovlig anvendelse og fremstilling.

2. Kommissionen udarbejder i overensstemmelse med artikel 12, stk. 12, i FN-konventionen og i samråd med medlemsstaterne en sammenfatning af de i stk. 1 nævnte meddelelser, som forelægges for Det Internationale Kontroludvalg for Narkotiske Midler.

Artikel 14

Gennemførelse

▼M1

Hvor det er nødvendigt, vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger vedrørende følgende:

▼M1

De i stk. 1, litra a)-e), omhandlede foranstaltninger til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 15, stk. 3.

De i stk. 1, litra f), omhandlede foranstaltninger vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 15, stk. 2.

▼B

a) Fastlæggelse af krav og betingelser for meddelelse af licens som fastsat i artikel 3 og enkeltheder i forbindelse med licensen.

b) Fastlæggelse i fornødent omfang af betingelserne vedrørende dokumentation og mærkning af blandinger og præparater, der indeholder stoffer opført i bilag I, som omhandlet i artikel 5-7.

c) Ændring af bilag I til denne forordning som følge af, at tabellerne i bilaget til FN-konventionen ændres.

d) Ændring af tærskelværdierne i bilag II.

e) Fastlæggelse af krav og betingelser for aftagererklæringer som omhandlet i artikel 4 samt de nærmere bestemmelser vedrørende deres anvendelse. Herunder også regler om afgivelse af aftagererklæringer elektronisk, såfremt det er hensigtsmæssigt.

f) Andre foranstaltninger, der er nødvendige for en effektiv anvendelse af denne forordning.

▼M1

Artikel 15

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 111/2005 ( 15 ).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1–4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

▼B

Artikel 16

Oplysninger om foranstaltninger truffet af medlemsstaterne

Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de foranstaltninger, den vedtager i henhold til denne forordning, navnlig foranstaltninger vedtaget i henhold til artikel 10 og 12. Den giver også meddelelse om alle senere ændringer.

Kommissionen meddeler disse oplysninger til de øvrige medlemsstater. Den evaluerer gennemførelsen af forordningen tre år efter, at den er trådt i kraft.

Artikel 17

Ophævelse

1. Rådets direktiv 92/109/EØF, Kommissionens direktiv 93/46/EØF, 2001/8/EF og 2003/101/EF samt Kommissionens forordning (EF) nr. 1485/96 og (EF) nr. 1533/2000 ophæves.

2. Henvisninger til de ophævede direktiver eller forordninger betragtes som henvisninger til denne forordning.

3. Gyldigheden af de fortegnelser, der er oprettet, samt af de licenser og aftagererklæringer, der er udstedt i henhold til de ophævede direktiver eller forordninger, berøres ikke.

Artikel 18

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft den 18. august 2005, bortset fra artikel 9, 14 og 15, som træder i kraft på dagen for denne forordnings offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende, således at de foranstaltninger, der er fastsat i disse artikler, kan vedtages. Foranstaltningerne træder tidligst i kraft den 18. august 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I

Registrerede stoffer, jf. artikel 2, litra a)







KATEGORI 1 Stof KN-betegnelse (hvis anderledes) KN-kode (1) CAS-nr. (2) 1-phenyl-2-propanon Phenylacetone 2914 31 00 103-79-7 N-acetylanthranilsyre 2-acetamidobenzolsyre 2924 23 00 89-52-1 Isosafrol (cis + trans) 2932 91 00 120-58-1 3,4-methylenedioxyphenylpropan-2-on 1-(1,3-Benzodioxol-5-yl)propan-2-on 2932 92 00 4676-39-5 Piperonal 2932 93 00 120-57-0 Safrol 2932 94 00 94-59-7 Ephedrin 2939 41 00 299-42-3 Pseudoephedrin 2939 42 00 90-82-4 Norephedrin ex293949 00 14838-15-4 Ergometrin 2939 61 00 60-79-7 Ergotamin 2939 62 00 113-15-5 Lysergsyre 2939 63 00 82-58-6 Stereoisomeriske former af stoffer i denne kategori, bortset fra cathin (3), hvor sådanne former kan opnås. Salte af stoffer i denne kategori, hvor sådanne salte kan opnås, bortset fra salte af cathin. (1) EFT L 290 af 28.10.2002, s. 1. (2) CAS-nummeret er »Chemical Abstracts Service Registry Number«, som er et enkelt identifikationsnummer for hvert stof. CAS-nummeret er specifikt for hver isomer og for hvert salt af hver isomer. Det bemærkes, at CAS-numrene for salte af de ovenfor anførte stoffer er forskellige fra de angivne numre. (3) Betegnes også (+)-norpseudoephedrin, KN-kode 2939 43 00, CAS-nr. 492-39-7.







KATEGORI 2 Stof KN-betegnelse (hvis anderledes) KN-kode (1) CAS-nr. (2) Eddikesyreanhydrid 2915 24 00 108-24-7 Phenyleddikesyre 2916 34 00 103-82-2 Anthranilsyre 2922 43 00 118-92-3 Piperidin 2933 32 00 110-89-4 Kaliumpermanganat 2841 61 00 7722-64-7 Salte af stoffer i denne kategori, hvor sådanne salte kan opnås. (1) EFT L 290 af 28.10.2002, s. 1. (2) CAS-nummeret er »Chemical Abstracts Service Registry Number«, som er et enkelt identifikationsnummer for hvert stof. CAS-nummeret er specifikt for hver isomer og for hvert salt af hver isomer. Det bemærkes, at CAS-numrene for salte af de ovenfor anførte stoffer er forskellige fra de angivne numre.







KATEGORI 3 Stof KN-betegnelse (hvis anderledes) KN-kode (1) CAS-nr. (2) Saltsyre Hydrogenchlorid 2806 10 00 7647-01-0 Svovlsyre 2807 00 10 7664-93-9 Toluen 2902 30 00 108-88-3 Ethylether Diethylether 2909 11 00 60-29-7 Acetone 2914 11 00 67-64-1 Methylethylketon Butanon 2914 12 00 78-93-3 Salte af disse stoffer, hvor sådanne salte kan opnås, bortset fra salte af saltsyre og svovlsyre. (1) EFT L 290 af 28.10.2002, s. 1. (2) CAS-nummeret er »Chemical Abstracts Service Registry Number«, som er et enkelt identifikationsnummer for hvert stof. CAS-nummeret er specifikt for hver isomer og for hvert salt af hver isomer. Det bemærkes, at CAS-numrene for salte af de ovenfor anførte stoffer er forskellige fra de angivne numre.









BILAG II







Stof Tærskelværdi Eddikesyreanhydrid 100 l Kaliumpermanganat 100 kg Anthranilsyre og salte heraf 1 kg Phenyleddikesyre og salte heraf 1 kg Piperidin og salte heraf 0,5 kg









BILAG III

1. Model til erklæring om enkelttransaktioner (i kategori 1 eller 2)

2. Model til erklæring om flere transaktioner (i kategori 2)