1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. april 1972
om social og erhvervsmæssig vejledning og om faglige kvalifikationer hos de personer, som
arbejder i landbruget
(72/161/EØF)
(EFT L 96 af 23.4.1972, s. 15)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 73/210/EØF af 24. juli 1973 L 207 48 28.7.1973
►M2Rådetsdirektiv 73/358/EØF af 19. november 1973 L 326 17 27.11.1973
►M3Rådetsdirektiv 81/529/EØF af 30. juni 1981 L 197 44 20.7.1981
►M4Rådetsdirektiv 82/436/EØF af 24. juni 1982 L 193 37 3.7.1982
►M5Rådetsdirektiv 84/140/EØF af 5. marts1984 L 72 24 15.3.1984
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. april 1972
om social og erhvervsmæssig vejledning og om faglige kvalifikati-
oner hos de personer, som arbejder i landbruget
(72/161/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament, og
ud fra følgende betragtninger:
De mål for den fælles landbrugspolitik, som er nævnt i traktatens
artikel 39, stk. 1, litra a) og b) kan ikke nås uden en ændring af land-
brugsstrukturerne;
denne ændring af strukturerne er et grundelement i udviklingen af den
fælles landbrugspolitik; den bør derfor bygge på en opfattelse, som er
rådende i Fællesskabet, og på fællesskabskriterier forskellighederne iårsagerne til og arten og vægten af de strukturelle problemer i land-bruget kan kræve løsninger, som kan gøres forskellige efterområderne, og som kan tilpasses fra tid til anden; det er nødvendigt at
medvirke ved den samlede økonomiske og sociale udvikling i hvert
enkelt område; den bedste virkning kan opnås, hvis medlemsstaterneselv på grundlag af de opfattelser, som er rådende i Fællesskabet, ogfællesskabskriterier kan iværksætte en fælles foranstaltning på grundlagaf deres egne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, oghvis de silv, på de betingelser, som Fællesskabet har fastsat, bestemmer
i hvilken udstrækning denne foranstaltning kan gøres mere intensiv
eller koncentreret i visse områder;
omlægningen af landbrugsstrukturerne kan kun ske for så vidt et stort
antal personer, som udøver landbrugsvirksomhed, foretager vidtgåendeændringer med hensyn til arten af deres virksomhed;
det valg, som forudsættes før enhver ændring i karakteren af virksom-
heden inden for landbruget eller før enhver overgang til andrevirksomhedssektorer, må træffes med fuldt kendskab til de eksisterendemuligheder og til følgerne af dette valg;
dette valg er for tiden i talrige områder af Fællesmarkedet vanskeligt
som følge af manglen på social og erhvervsmæssig vejledning på land-brugsområdet;
udviklingen og specialiseringen af landbruget kræver en betydelig
højnelse af de almindelige, det tekniske og det økonomiske uddannel-
sesniveau hos den aktive landbrugsbefolkning, især i tilfælde af
ændringer i driftsledelsen, i produktionen eller i afsætningsmetoderne,som er blevet påkrævet som følge af det tekniske fremskridt og marke-detskrav;
utilstrækkeligheden af de til rådighed stående midler for faglig uddan-
nelse og videreuddannelse i adskillige områder hæmmer debestræbelser, der skal gøres for, at landbrugsbedrifternes ledere kanblive virkelige ledere i moderne virksomheder, og for i det hele at sikre
den faglige kvalifikation hosdrifts lederne, lønarbejderne og familie-
medhjælperne inden for landbruget;
for at imødekomme behovene i et landbrug i udvikling bør de faglige
uddannelses- og videreuddannelsescentrer fastlægge og tilpasse deresprogrammer samt niveauet og arten af kvalifikationerne hos lærerstabenefter mindstekriterier, som fastsættes af medlemsstaterne;
når personer, som arbejder i landbruget, må forlade denne sektor, er de
i almindelighed nødt til at tilegne sig nye faglige kvalifikationer; detkan de kun, hvis der sikres dem en indtægt i den periode, de skalanvende til omskolingskurser;1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 2
▼B
alle de påtænkte foranstaltninger er af interesse for Fællesskabet og har
til formål at virkeliggøre de mål, som er anført i traktatens artikel 39,stk. 1, litra a), herunder de strukturelle ændringer, som er nødvendige
for, at det fællesmarked kan fungere beds t muligt;
disse foranstaltninger udgør således en fælles foranstaltning efter artikel
6 i Rådetsforordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finans ie-
ring af den fælleslandbrugs politik (
1);
da Fællesskabet medvirker til finansieringen af denne fælles foranstalt-
ning, bør det være i stand til at sikre sig, at de bestemmelser, der afmedlemsstaterne træffes til dens gennemførelse, bidrager til at virkelig-gøre densmål;
der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, ved hvilken der indføres et
snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen indenfor Den stående Landbrugsstrukturkomité, der er nedsat ved artikel 1 iRådets beslutning af 4. december 1962 om samordning af landbrugs-
strukturpolitiken (
2);
denne fremgangsmåde indebærer endvidere for de finansielle aspekters
vedkommende høring af EUGFL-Kometéen, som bestemt i artikel
11—15 i forordning (EØF) nr. 729/70;
at Parlamentet og Rådet bør en gang om året på grundlag af en rapport,
som fremlægges af Kommissionen, kunne gennemgå resultaterne af
Fællesskabets og af de nationale foranstaltninger, som er iværksat, forat kunne vurdere nødvendigheden af eventuelt at supplere eller tilpasseden indførte ordning,
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Social og erhvervsmæssig vejledning af landbrugsbefolkningen
Artikel 1
1. For at gøre det muligt for de personer, som arbejder i landbruget
med det fornødne kendskab til forholdene, at træffe en beslutning omderes egen og deres børns erhvervsmæssige fremtid, indfører medlems-staterne en ordning, som har til formål at udvikle den sociale ogerhvervsmæssige vejledning af driftslederne af lønarbejderne og af
landbrugetsfamiliemedhjælpere.
2. Medlemsstaterne kan inden for rammerne af de almindelige
bestemmelser, som vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i trakta-
tensartikel 43
— variere de i stk. 1 nævnte støtteforanstaltninger efter områderne;
— undlade at anvende alle eller visse af de i artikel 2 fastsatte foran-
staltninger i visse områder.
Artikel 2
Den ordning, som er omtalt i art. 1, omfatter:
a) oprettelse eller udvikling enten af sociale og erhvervsmæssige
vejledningstjenester, som kan være offentlige, eller som afmedlemsstaterne udtrykkeligt udpeges og godkendes til dette formål,eller af specialiserede sociale og økonomiske oplysningsafdelingerinden for allerede bestående tjenestegrene;
b) overtagelse af udgifterne ved uddannelse og videreuddannelse af
konsulenter på det sociale og erhvervsmæssige område, herunder
eventuel ydelse af præmier eller erstatninger for at deltage i kursereller praktisk oplæring.1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 3
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(2) EFT nr. 136 af 17. 12. 1962, s. 2892/62.
▼B
Artikel 3
De tjenestegrene eller specialiserede afdelinger, der er nævnt i artikel
2, litra a) varetager den sociale og erhvervsmæssige vejledning ved
virksomhed, som udtrykkeligt har til formål:
a) at give landbrugsbefolkningen en almindelig vejledning om de
muligheder, som frembyder sig for dem, for at forbedre deressociale og erhvervsmæssige kår;
b) at gennemgå og undersøge individuelle sager med henblik på en
tilpasning til nye forhold;
c) at formidle kontakt mellem personer, der har interesse i en omlæg-
ning af deres virksomhed og vedkommende oplysningsinstanser;
d) at oplyse og råde interesserede med henblik på
— fortsættelse af virksomhed inden for landbruget,
— valg af virksomhed uden for landbruget,— endeligt ophør med deres erhvervsvirksomhed;
e) at gøre dem bekendt med de bestående muligheder for videreuddan-
nelse af personer, som arbejder inden for landbruget, og om defremtidsudsigter, som tilbydes deres børn inden for landbruget og i
anden virksomhed;
f) at henvise dem til vedkommende særlige tjenestegrene i overens-
stemmelse med de påtænkte eller trufne beslutninger.
Artikel 4
1. Uddannelse og videreuddannelse af de konsulenter på det sociale
og erhvervsmæssige område, der er nævnt i artikel 2, litra b), skal gøredet muligt for personer, som allerede har modtaget en passende grund-
uddannelse, og som har en tilstrækkelig erfaring inden for
landbrugsområdet at supplere deres tekniske kundskaber, at opnåtilstrækkelige kundskaber eller forbedre dem, som de allerede har,med hensyn til:
— økonomiske og menneskelige problemer,
— de problemer, som består i det område, hvor de skal udøve deres
virksomhed,
— de juridiske og sociale muligheder, som tilbyder sig for dem.
2. De mindstekrav, som skal opfyldes af de kurser og den praktiske
oplæring, der er nævnt i artikel 2, litra b), for at de kan godkendes,
fastsættes af medlemsstaterne, som navnlig fastlægger:
a) adgangsbetingelserne,
b) mindstekravene til uddannelse og videreuddannelse af konsulen-
terne,
c) kursernes mindste varighed,
d) godkendelse af den modtagne uddannelse,
e) ledelsen vurderet ud fra uddannelsens kvalitet og ud fra et kvantita-
tivt og finansielt synspunkt.
AFSNIT II
Faglige kvalifikationer hos de personer, som arbejder i landbruget,
og uddannelse af ledere og bestyrere i andelselskaber
Artikel 5
1. For at gøre det muligt for personer, som arbejder inden for land-
bruget, og som er over 18 år, at tilegne sig nye kvalifikationer inden
for landbrugserhvervet eller at forbedre dem, som de har, således atde kan indpasses i et moderne landbrug, indfører medlemsstaterne enordning til fremme af driftslederes, lønarbejderes og familiehjælperesfaglige videreuddannelse og tilpasning.1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 4
▼M3
▼B
▼B
Denne ordning dækker ikke de normale skoleafsnit af den landbrugsun-
dervisning, som finder sted inden for rammerne af den højereundervisning.
2. I områder, hvor sådanne programmer viser sig nødvendige, udar-
bejder medlemsstaterne særlige programmer for uddannelse af ledere
og bestyrere i andelsselskaber, der har tilstrækkelige kvalifikationer til
— at lede en sammenslutning af landbrugsproducenter,
— at gennemføre økonomisk bæredygtige initiativer vedrørende forar-
bejdning og afsætning af landbrugsprodukter gennem dissesammenslutninger eller gennem organisationer, der frembydertilstrækkelige garantier, hvad angår landmænds deltagelse i deresledelse.
Disse uddannelsesprogrammer udarbejdes navnlig med henblik på
— opretttelsen af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne
i henhold til forordning (EØF) nr. 1360/78 (
1),
— gennemførelsen af programmer i henhold til forordning (EØF)
nr. 355/77 (2) og nr. 1361/78 (3).
►M33.◄Medlemsstaterne kan inden for rammerne af alminde-
lige bestemmelser, som vil blive fastsat af Rådet efter
fremgangsmåden i traktatens artikel 43
— lade de i stk. 1 nævnte støtteforanstaltninger være forskellig efter
områderne,
— undlade at anvende alle eller visse af de i artikel 6 fastsatte foran-
staltninger i visse egne.
Artikel 6
1. Den ordning, som er omhandlet i artikel 5, vedrører de foranstalt-
ninger, som har til formål at give de personer, som arbejder i
landbruget, en videreuddannelse, som på samme tid har et almindeligt,teknisk og økonomisk sigte.
Disse foranstaltninger skal udføres af faglige uddannelses- og videreud-
dannelscentre eller -kurser, som kan være offentlige, eller som af
medlemsstaterne udtrykkeligt udpeges eller godkendes til dette formål.
2. De mindstekrav, som disse uddannelses- og videreuddannelses-
centre eller -kurser skal opfylde for, at de kan godkendes, fastsættes
af medlemsstaterne, som navnlig fastlægger
a) adgangsbetingelserne,
b) mindstekravene og især den betydning, som skal tillægges den
tekniske uddannelse og den økonomiske uddannelse,
c) varigheden af kurserne efter deres art og i overensstemmelse med de
formål, som er omtalt i artikel 5,
d) ledelsen vurderet ud fra uddannelsens kvalitet og ud fra et kvantita-
tivt og finansielt synspunkt.
3. Til gennemførelse af den foranstaltning, som er nævnt i stk. 1
træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger for
— opprettelse og udvikling af centre eller kurser,
— ydelse af præmier eller godtgørelser for at komme på disse centre
aller kurser.1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 5
(1) EFT nr. L 166 af 23. 6. 1978, s. 1.
(2) EFT nr. L 51 af 23. 2. 1977, s. 1.
(3) EFT nr. L 166 af 23. 6. 1978, s. 9.▼M3
▼B
▼M3
AFSNIT ►M3III◄
Finansielle og generelle bestemmelser
Artikel 8
Alle foranstaltninger, der er fastsat i dette direktiv, udgør en fælles
foranstaltning efter artikel 6, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 9
1. Den planlagte periode for gennemførelsen af den fælles foran-
staltning løber indtil den 30. juni 1984.
2. Efter udløbet af et tidsrum på 5 år efter, at dette direktiv får virk-
ning, vil dets bestemmelser blive gjort til genstand for en fornyet
gennemgang efter forslag fra Kommissionen.
3. Den samlede anslåede omkostning ved den fælles foranstaltning
for EUGFL's regning beløber sig til 110 millioner regningsenheder forde første 5 år.
4. De i artikel 6, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 729/70 fastsatte
bestemmelser finder anvendelse for dette direktiv.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
— forslag til administrative bestemmelser eller lovbestemmelser, som
de påtænker at vedtage til gennemførelse af dette direktiv,
— bestemmelser, som kan tjene til gennemførelse af dette direktiv, og
som er udstedt før dets iværksættelse.
2. Når medlemslandene indsender forslag til administrative bestem-
melser eller lovbestemmelser samt sådanne i stk. 1 omtaltebestemmelser, der allerede er gældende, gør de rede for den forbin-delse, som findes på regionalt plan, mellem de foranstaltninger, detdrejer sig om, og den økonomiske situation og landbrugsstrukturens
kendetegn.
3. For forslag, der fremsendes i henhold til stk. 1, første led, under-
søger Kommissionen, om betingelserne for Fællesskabets finansielledeltagelse i den foranstaltning, som er nævnt i artikel 8, er til stedesom følge af deres overensstemmelse med dette direktiv, idet der tageshensyn til formålet med direktivet og til den nødvendige forbindelse
mellem de forskellige foranstaltninger. Inden 2 måneder efter medde-
lelsen afgiver Kommissionen en udtalelse herom efter høring af Denstående Landbrugsstrukturkomitè.
4. Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om de admi-
nistrative bestemmelser og lovbestemmelser, som er nævnt i stk. 3, såsnart de er vedtaget.
Artikel 11
1. Med hensyn til de bestemmelser, om hvilke der er givet underret-
ning i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, andet led, og stk. 4undersøger Kommissionen, om betingelserne for Fællesskabets finan-sielle deltagelse i den foranstaltning, som er omtalt i artikel 8, er tilstede som følge af bestemmelsernes overensstemmelse med dettedirektiv og under hensyntagen til formålet med dette og til den nødven-
dige forbindelse mellem de forskellige foranstaltninger. Inden to
måneder efter meddelelsen forelægger Kommissionens repræsentantDen stående Landbrugsstrukturkomitè et forslag til beslutning heromefter høring af Fondskomiteen om de finansielle aspekter.
2. Komiteen afgiver sin udtalelse inden for en frist, som formanden
kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget de forelagte spørgsmål1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 6
▼B
▼M5
▼B
▼B
haster. Udtalelsen vedtages med et flertal af ►A1femogfyrre ◄
stemmer, idet der tillægges medlemsstaternes stemmer vægt i henholdtil traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltager ikke i afstem-
ningen.
3. Kommissionen vedtager beslutningen. Såfremt denne imidlertid
ikke er i overensstemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles beslut-ningen straks til Rådet. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætteanvendelsen af beslutningen i højst en måned fra denne meddelelse.
Rådet, kan efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2, træffe
en anden afgørelse inden for en frist af en måned.
Artikel 12
1. De udgifter, som er afholdt af medlemsstaterne inden for
rammerne af de foranstaltninger som er nævnt i artikel 2, i artikel 6,
stk. 3 og i ►
M3artikel 5, stk. 2 ◄, kan refunderesaf EUGFL, udvik-
lingssektionen, inden for de grænser, som er anført i stk. 2.
2. EUGFL, udviklingssektionen, refunderer medlemsstaterne:
— 25% af et fikseret beløb på ►M39 068 ECU ◄for hver nyansat
konsulent, som opfylder betingelserne i artikel 4. Udskiftning af ensådan konsulent under forløbet af den fælles foranstaltning beret-tiger ikke til refusion af EUFGL,
— 25% af de faktisk afholdte udgifter inden for rammerne af de foran-
staltninger, som er nævnt i artikel 2, litra b). Disse udgifter kommer
i betragtning op til et samlet beløb af ►
M35 441 ECU ◄for
hver uddannet eller videreuddannet konsulent,
— 25% af de faktisk afholdte udgifter inden for rammerne af bestem-
melserne i artikel 6, stk. 3. Disse udgifter kommer i betragtning optil et samlet beløb på ►
M32 902 ECU ◄for hver landbruger,
som har deltaget i en fuldstændig kursusrække med henblik påfaglig uddannelse og videreuddannelse.
— 25 % f de faktiske afholdte udgifter i forbindelse med de i artikel 5,
stk. 2, fastsatte foranstaltninger, op til et samlet beløb på 2 902 ECU
(A) for hver person, som har gennemført et fuldstændigt videreud-
dannelseskursus.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 2 vedtages efter den frem-
gangsmåde, som er fastsat i artikel 13, i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 13
1. De foranstaltninger, som er vedtaget af medlemsstaterne kan kun
komme i betragtning med hensyn til finansiel deltagelse fra Fællesska-bets side, såfremt der efter artikel 11 er vedtaget en positiv beslutningmed hensyn til de pågældende bestemmelser.
2. Fællesskabets finansielle deltagelse vedrører udgifter, der kan
godtgøres og som skyldes støtte, når ydelse af denne støtte er besluttet
efter den dato, hvor dette direktiv får virkning.
Artikel 14
1. Begæringer om refusion vedrører udgifter, som af medlemssta-
terne er afholdt i løbet af et kalenderår, og som indgives tilKommissionen før den 1. juli det følgende år.
2. Afgørelse om Fondens deltagelse træffes i overensstemmelse med
artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 729/70.
3. Kommissionen kan godkende a conto udbetalinger.4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70.1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 7
▼M3
▼B
▼B
Artikel 15
Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes adgang til inden for dette
direktivs område at træffe supplerende støtteforanstaltninger, hvis
betingelser eller vilkår afviger fra de i direktivet fastsatte, på betingelse
af at disse foranstaltninger træffes i overensstemmelse med de bestem-melser, som er fastsat i traktatens artikel 92—94.
Artikel 16
Før den 1. august hvert år gennemgås Fællesskabets og de nationale
foranstaltninger, som er i kraft, og som vedrører dette direktiv, indenfor rammerne af en årlig rapport, som Kommissionen forelægger forParlamentet og Rådet, og hvortil medlemsstaterne meddeler Kommis-sionen alle nødvendige oplysninger. Rådet vurderer resultaterne af
disse foranstaltninger under hensyn til tempoet for den strukturelle
udvikling, som er nødvendig for at virkeliggøre målene for den fælleslandbrugspolitik, til deres indvirkning på en harmonisk udvikling afFællesskabets områder samt til de finansielle følger af disse foranstalt-ninger. I påkommende tilfælde vedtager Rådet efter fremgangsmåden i
traktatens artikel 43 de nødvendige bestemmelser.
Artikel 17
Medlemsstaterne kan vedtage supplerende betingelser for gennem-
førelsen af de støtteforanstaltninger, som er omhandlet i dette direktiv.
Artikel 18
Medlemsstaterne iværksætter de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1973.
Artikel 19
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1972L0161 — DA — 01.01.1984 — 006.001 — 8
▼M1
▼B