1996L0053 — DA — 26.05.2015 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV 96/53/EG

af 25. juli 1996

om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Der er som led i den fælles transportpolitik ved Rådets direktiv 85/3/EØF af 19. december 1984 om vægt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer ( 4 ) fastsat fælles normer, således at disse køretøjer bliver mere velegnede til transport mellem medlemsstaterne; (2) der er flere gange blevet foretaget væsentlige ændringer i direktiv 85/3/EØF; i forbindelse med den nye ændring af direktivet bør det derfor af hensyn til overskueligheden og af praktiske hensyn helt omredigeres og samles med Rådets direktiv 86/364/EØF af 24. juli 1986 om bevis for køretøjers overensstemmelse med direktiv 85/3/EØF ( 5 ), til én tekst; (3) forskellene mellem de i medlemsstaterne gældende normer for vægt og dimensioner for vejkøretøjer til erhvervsformål kan forringe konkurrencevilkårene og besværliggøre transport mellem medlemsstaterne; (4) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bør der på fællesskabsplan tages skridt til at fjerne sådanne hindringer; (5) ovennævnte normer er udtryk for en ligevægt mellem en rationel og økonomisk anvendelse af vejkøretøjer til erhvervsformål, behovet for vedligeholdelse af infrastruktur, kravene til færdselssikkerhed og beskyttelse af miljø og livsvilkår; (6) der bør skabes grundlag for, at de fælles normer for dimensioner for godstransportkøretøjer kan være uændret i en længere periode; (7) der kan for erhvervskøretøjer, der er indregistreret eller taget i brug i en medlemsstat, gælde supplerende beslægtede tekniske betingelser vedrørende vægt og dimensioner; sådanne betingelser må ikke udgøre en hindring for erhvervskøretøjers anvendelse til transport mellem medlemsstaterne; (8) definitionen af »kølevogn med svær sidevæg« i artikel 2 i direktiv 85/3/EØF, som ændret ved direktiv 89/338/EØF ( 6 ), bør udvides, således at medlemsstaterne på deres område kan tillade anvendelse af kølevogne, der ikke længere opfylder kravene til isolering som omhandlet i nævnte artikel; (9) begrebet »udelelig last« bør defineres for at sikre ensartet anvendelse af direktivets bestemmelser om tilladelse til benyttelse af køretøjer eller vogntog til transport af denne type last; (10) enheden ton er almindeligt anerkendt og anvendt som enhed til måling af køretøjers vægt; den benyttes derfor i dette direktiv, selv om den formelt korrekte vægtenhed er newton; (11) med henblik på gennemførelsen af det indre marked bør direktivets anvendelsesområde udvides til at gælde for national transport, da det indeholder køretøjsparametre, der har en væsentlig indvirkning på konkurrencevilkårene i transportsektoren, herunder navnlig største tilladte længde og største tilladte bredde for køretøjer og vogntog til godstransport; (12) medlemsstaterne kan, for så vidt angår andre køretøjsparametre på deres område og udelukkende for køretøjer i indenlandsk trafik, tillade anvendelse af værdier, der afviger fra de i dette direktiv fastlagte; (13) den største længde for vogntog, der anvender elastiske tilkoblingsanordninger, når i praksis op på 18,75 m ved maksimal udvidelse; der bør tillades samme største længde for vogntog, der anvender stive tilkoblingsanordninger; (14) den største tillade bredde på 2,50 m for køretøjer til godstransport giver undertiden for lidt indvendig plads til effektiv lastning af paller, hvilket har medført, at medlemsstaterne anvender større tolerancer i deres lovgivning for indenlandsk transport; der er derfor behov for en generel tilpasning til de faktiske forhold i form af en præcisering af de tekniske krav, idet der samtidig skal tages hensyn til de hermed forbundne trafiksikkerhedsmæssige aspekter; (15) hvis den største bredde for køretøjer til godstransport hæves til 2,55 m, bør denne norm også gælde for busser; der bør dog for busser fastsættes en overgangsperiode, således at fabrikanterne kan tilpasse deres produktionsanlæg; (16) for at hindre en uforholdsmæssig stor beskadigelse af vejene og for at sikre manøvredygtighed bør der ved tilladelse og brug af køretøjer foretrækkes luftaffjedring frem for mekanisk affjedring; overskridelse af bestemte maksimale akseltryk bør forhindres, og køretøjet skal kunne foretage en vending på 360° inden for bestemte grænseværdier for den fulgte bane; (17) meldemsstaterne bør inden for indenlandsk godstransport kunne tillade anvendelse på deres område af køretøjer eller vogntog, hvis dimensioner afviger fra de i direktivet fastsatte, såfremt disse køretøjer benyttes til transportvirksomhed, der som fastlagt i dette direktiv ikke i væsentlig grad indvirker på den internationale konkurrence i transportsektoren, det vil sige transportvirksomhed udført ved hjælp af specielt indrettede køretøjer og transportvirksomhed efter modulær fremgangsmåde; (18) der bør for transportvirksomhed efter modulær fremgangsmåde fastsættes en overgangsperiode, således at den enkelte medlemsstat kan tilpasse sin vejinfrastruktur; (19) køretøjer eller vogntog, hvori der indgår ny teknologi eller nye koncepter, bør under fravigelse af de i direktivet fastsatte normer kunne benyttes til lokal transportvirksomhed i en forsøgsperiode, således at der kan drages nytte af tekniske fremskridt; (20) køretøjer, der er taget i brug inden datoen for anvendelsen af dette direktiv, og som, fordi der hidtil har været anvendt afvigende nationale bestemmelser eller målemetoder, ikke er i overensstemmelse med dimensionerne i direktivet, bør i en overgangsperiode fortsat tillades anvendt til transport i den medlemsstat, hvor de er indregistreret eller taget i brug; (21) der er gjort fremskridt med henblik på vedtagelse af direktiver om typegodkendelse af 5- og 6-akslede vogntog; derfor bør kravene om overensstemmelse med data som omhandlet i bilag II til direktiv 85/3/EØF, der ikke vedrører vægt og dimensioner, bortfalde; (22) denne ændring bør også foretages for at undgå, at reglerne er i strid med internationale konventioner om vejtrafik og færdsel; (23) for at lette kontrollen med, at direktivets bestemmelser overholdes, skal det sikres, at der i køretøjerne findes bevis for sådan overensstemmelse; (24) dette direktiv berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at overholde fristerne for gennemførelse i national lovgivning af de direktiver, der hermed erstattes, og for anvendelse heraf — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

1. Dette direktiv finder anvendelse, for så vidt angår:

▼M2

a) dimensioner for motorkøretøjer i klasse M2 og M3 og påhængskøretøjer hertil i klasse O samt motorkøretøjer i klasse N2 og N3 og påhængskøretøjer hertil i klasse 03 og 04 som defineret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF ( 7 ).

▼B

b) vægt og visse andre data for de køretøjer, som er omhandlet i litra a) og specificeret i bilag I, punkt 2, i nærværende direktiv.

2. Alle vægtangivelserne i bilag I er at betragte som kørselsnormer og angår derfor lastningsforholdene og ikke produktionsnormerne, som vil blive fastlagt i et senere direktiv.

▼M1

3. Dette direktiv finder ikke anvendelse på ledbusser med mere end en ledsektion.

▼B

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

— »motorkøretøj«: ethvert selvstændigt motordrevet køretøj til kørsel på vej

— »påhængsvogn«: ethvert påhængskøretøj bestemt til at blive trukket af et motorkøretøj, bortset fra sættevogne, og som er konstrueret og indrettet til godstransport

— »sættevogn«: ethvert påhængskøretøj, som er konstrueret til at kobles til et motorkøretøj, således at påhængskøretøjet delvis hviler på et trækkende køretøj, og således at en væsentlig del af dets vægt og af dets last hviler på det trækkende køretøj, og som er konstrueret og indrettet til godstransport

— »vogntog«: — — enten et påhængsvogntog bestående af et motorkøretøj med tilkoblet påhængsvogn — eller et sættevognstog bestående af et trækkende motorkøretøj og en tilkoblet sættevogn

— »temperaturkontrolleret køretøj«: ethvert køretøj, hvor faste eller aftagelige opbygninger er specielt udstyret til transport af varer ved en kontrolleret temperatur, og hvis sidevægges tykkelse inklusive isolering mindst udgør 45 mm

— »bus«: et køretøj med mere end ni siddepladser, inklusive førerens, som er konstrueret og indrettet til befordring af passagerer og deres bagage. Køretøjet kan have en eller to etager og kan også trække en bagagepåhængsvogn

— »ledbus«: en bus sammensat af to stive dele, der er forbundet med hinanden ved en ledsektion. Der er i et sådant køretøj indbyrdes forbindelse mellem passagersektionerne i de to stive dele. Via ledsektionen kan de rejsende frit bevæge sig fra den ene passagersektion til den anden. Sammenkobling og adskillelse af passagersektionerne må kun kunne udføres på et værksted

— »største tilladte dimensioner«: de største dimensioner for anvendelse af et køretøj, der er fastsat i bilag I til dette direktiv

— »tilladt totalvægt«: den største vægt for anvendelse af et lastet køretøj i international trafik

— »tilladt akseltryk«: det største tryk for anvendelse i international trafik af en enkelt aksel eller akselgruppe i lastet stand

— »udelelig last«: en last, som ved transport ad vej ikke kan deles op i to eller flere laster uden unødige omkostninger eller risiko for beskadigelse, og som på grund af sine dimensioner eller sin masse ikke kan transporteres på et motorkøretøj, en påhængsvogn eller et vogntog under overholdelse af alle direktivets forskrifter

— »1 ton«: den vægt, som en masse på 1 ton svarer til, dvs. en kraft på 9,8 kilonewton (kN)

▼M2

— »alternative brændstoffer« brændstoffer eller energikilder, som i hvert fald delvist erstatter fossile oliekilder i energiforsyningen til transport, og som har potentiale til at bidrage til dekarboniseringen af transporten og forbedre miljøpræstationerne i transportsektoren, og som består af: — a) elektricitet forbrugt i alle typer elektriske køretøjer b) brint c) naturgas, herunder biomethan, i gasform (komprimeret naturgas — CNG) og flydende form (flydende naturgas — LNG) d) flydende gas (LPG) e) mekanisk energi fra lagring i køretøjet/kilder i køretøjet, inklusive overskydende varme

— »køretøj, der bruger alternative brændstoffer« et motorkøretøj, der helt eller delvist drives af et alternativt brændstof, og som er godkendt i henhold til rammerne i direktiv 2007/46/EF

— »intermodal transport« — a) kombineret transport, jf. artikel 1 i Rådets direktiv 92/106/EØF ( 8 ), der anvendes til transport af en eller flere containere eller veksellad med en samlet længde på op til 45 fod, eller b) transport ad vandvejen af en eller flere containere eller veksellad med en samlet længde på op til 45 fod, forudsat at den vejstrækning, der indgår som første eller sidste led, ikke overstiger 150 km på Unionens område. Den ovenfor nævnte afstand på 150 km kan overskrides for at nå frem til den nærmeste egnede transportterminal for de planlagte ydelser, når der er tale om: i) køretøjer, der overholder bilag I, punkt 2.2.2, litra a) eller b), eller ii) køretøjer, der overholder bilag I, punkt 2.2.2., litra c) eller d), i tilfælde hvor den relevante medlemsstat tillader sådanne afstande. — For intermodal transport kan den nærmeste egnede transportterminal, der leverer en ydelse, ligge i en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen blev lastet eller losset

— »afskiber« en retlig enhed eller en fysisk eller juridisk person, der er anført på konnossementet eller på et tilsvarende transportdokument, f.eks. et gennemgangskonnossement, som afskiber, og/eller i hvis navn eller på hvis vegne, der er indgået en transportkontrakt med transportvirksomheden.

▼B

I dette direktiv skal alle de største tilladte dimensioner i bilag I måles i overensstemmelse med bilag I til ►M2 direktiv 2007/46/EF ◄ uden positiv tolerance.

Artikel 3

1. En medlemsstat må ikke afvise eller forbyde anvendelse på sit område

— af køretøjer i international trafik, der er indregistreret eller taget i brug i en anden medlemsstat, på grund af vægten eller dimensionerne

▼M1

— af transportkøretøjer i national trafik, der er registreret eller taget i brug i en anden medlemsstat, på grund af dimensionerne.

▼B

hvis disse køretøjer er i overensstemmelse med grænseværdierne i bilag I.

Disse bestemmelser finder anvendelse også selv om:

a) disse køretøjer ikke opfylder den pågældende medlemsstats krav med hensyn til sådanne vægt- og dimensionsforhold, som ikke er omfattet af bilag I

b) myndighederne i den medlemsstat, i hvilken køretøjerne er indregistreret eller taget i brug, har tilladt grænseværdier, som ikke er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og som overstiger de i bilag I fastsatte.

2. Bestemmelsen i stk. 1, andet afsnit, litra a), berører dog ikke en medlemsstats adgang til med de begrænsninger, der følger af fællesskabsretten, at kræve, at køretøjer, der er indregistreret eller taget i brug på dens eget område, skal overholde de nationale forskrifter med hensyn til sådanne vægt- og dimensionsforhold, som ikke er omfattet af bilag I.

3. Medlemsstaterne kan kræve, at temperaturkontrollerede køretøjer ledsages af et dokument eller er forsynet med et skilt vedrørende ATP-godkendelse i overensstemmelse med traktaten af 1. september 1970 om international transport af letfordærvelige levnedsmidler og om det specielle materiel, som skal bruges til sådan transport.

Artikel 4

▼M1

1. Medlemsstaterne tillader ikke normal brug af:

a) køretøjer og vogntog til national godstransport på deres område, hvis de overskrider grænserne i bilag I, punkt 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8, 4.2 og 4.4

b) køretøjer til national personbefordring på deres område, hvis de overskrider grænserne i bilag I, punkt 1.1, 1.2, 1.4a, 1.5 og 1.5a.

2. Medlemsstaterne kan imidlertid tillade brug af:

a) køretøjer og vogntog til national godstransport på deres område, selv om de overskrider grænserne i bilag I, punkt 1.3, 2, 3, 4.1 og 4.3

b) køretøjer til national personbefordring på deres område, selv om de overskrider grænserne i bilag I, punkt 1.3, 2, 3, 4.1 og 4.3.

▼B

3. Brug af køretøger og vogntog, der overskrider de største tilladte dimensioner, må kun finde sted, hvis køretøjerne eller vogntogene transporterer eller er beregnet til at transportere en udelelig last, og i så fald kun med særlig tilladelse, der meddeles af den kompetente myndighed uden forskelsbehandling, eller efter ikke-diskriminerende regler, der aftales med denne myndighed fra sag til sag.

4. Medlemsstaterne kan tillade, at ►M1 køretøjer eller vogntog til transport, som ◄ benyttes til visse former for national transportvirksomhed, der ikke påvirker den internationale konkurrence i transportsektoren i væsentlig grad, bruges på deres område, selv om de afviger fra de i bilag I, punkt 1.1, 1.2, 1.4-1.8, 4.2 og 4.4 fastsatte grænser for dimensioner.

Transportvirksomheden anses for ikke at påvirke den internationale konkurrence i transportsektoren i væsentlig grad, når en af de i litra a) eller b) nævnte betingelser er opfyldt:

a) transportvirksomheden udføres på medlemsstatens område med specielt indrettede køretøjer eller vogntog under forhold, der gør, at den normalt ikke udføres af køretøjer fra andre medlemsstater, f.eks. aktiviteter i forbindelse med skovbrug og skovindustri

b) en medlemsstat, der tillader, at transportvirksomheden udføres på dens område af køretøjer eller vogntog, hvis dimensioner afviger fra dem, der er fastsat i bilag I, tillader ligeledes anvendelse af motorkøretøjer, påhængsvogne og sættevogne, der overholder dimensionerne i bilag I, og som kombineres på en sådan måde, at man opnår mindst det lad, der er tilladt i denne medlemsstat, således at alle transportvirksomheder kan opnå lige konkurrencevilkår (modulær fremgangsmåde).

▼M2 —————

▼B

5. Medlemsstaterne kan tillade, at køretøjer eller vogntog, hvori der indgår ny teknologi eller nye koncepter, benyttes til lokal transportvirksomhed i en forsøgsperiode, selv om en eller flere af direktivets bestemmelser ikke er opfyldt. Medlemsstaterne underretter Kommissionen herom.

▼M2 —————

▼M1

7. Medlemsstaterne kan tillade brug på den pågældende medlemsstats område af busser med større dimensioner end de i bilag I, punkt 1.1, 1.2, 1.5 og 1.5a anførte, som er registreret eller taget i brug inden dette direktivs gennemførelse, indtil den 31. december 2020.

▼M2

Artikel 5

Med henblik på artikel 3 skal sættevognstog, der er taget i brug inden den 1. januar 1991, og som ikke opfylder bestemmelserne i punkt 1.6 og 4.4 i bilag I, anses for at være i overensstemmelse med disse bestemmelser, såfremt den samlede længde ikke overstiger 15,50 m.

▼B

Artikel 6

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de i artikel 1 omhandlede køretøjer, som er i overensstemmelse med dette direktiv, forsynes med et af de i litra a), b) og c) omhandlede beviser:

a) en kombination af følgende to skilte: — et »fabrikationsskilt«, der er udformet og anbragt i overensstemmelse med direktiv 76/114/EØF ( 9 ), — et skilt vedrørende dimensionerne, der er i overensstemmelse med bilag III og udformet og anbragt i overensstemmelse med direktiv 76/114/EØF

b) et enkelt skilt, der er udformet og anbragt i overensstemmelse med direktiv 76/114/EØF, og som indeholder samme oplysninger som de to i litra a) nævnte skilte

c) et enhedsdokument, der er udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor køretøjet er indregistreret eller taget i brug. Dette dokument skal indeholde de samme rubrikker og oplysninger som dem, der er anført på de i litra a) nævnte skilte. Det skal opbevares forsvarligt på et sted, der er let tilgængeligt for kontrol.

2. Såfremt køretøjets data ikke længere svarer til dem, der er anført på overensstemmelsesbeviset, træffer den medlemsstat, hvor køretøjet er indregistreret, de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at overensstemmelsesbeviset ændres.

3. De i stk. 1 omhandlede skilte og dokumenter anerkendes af medlemsstaterne som det bevis for køretøjernes overensstemmelse, der er foreskrevet i dette direktiv.

4. Køretøjer, der er forsynet med overensstemmelsesbevis, kan underkastes:

— for så vidt angår de fælles normer for vægt: stikprøvekontrol

— for så vidt angår de fælles normer for dimensioner: kontrol, udelukkende når der foreligger mistanke om, at de ikke er i overensstemmelse med dette direktiv.

5. I den midterste kolonne på overensstemmelsesbeviset vedrørende vægt skal anføres de fællesskabsnormer for vægt, der gælder for det pågældende køretøj. For køretøjer, der er omhandlet i punkt 2.2.2 c) i bilag I anføres udtrykket »44 tons« i parentes under den tilladte totalvægt for vogntoget.

6. En medlemsstat kan, når det drejer sig om køretøjer, der er indregistreret eller taget i brug på dens område, bestemme, at den tilladte totalvægt i henhold til nationale retsforskrifter skal angives i overensstemmelsesbeviset i venstre kolonne, og at den teknisk tilladte vægt skal angives i højre kolonne.

▼M1

Artikel 7

Dette direktiv er ikke til hinder for anvendelse af de bestemmelser, der i hver medlemsstat gælder for kørsel på vej, og som tillader en begrænsning af køretøjers vægt og/eller dimensioner på visse veje eller vejanlæg, uanset i hvilken stat disse køretøjer er indregistreret eller taget i brug.

Der kan blandt andet indføres lokale restriktioner vedrørende størst tilladte vægt og/eller dimensioner for køretøjer, der må anvendes i bestemte områder eller på bestemte veje, hvor infrastrukturen ikke er egnet til lange og tunge køretøjer, f.eks. bycentre, små landsbyer eller naturområder af særlig interesse.

▼M2 —————

▼M2

Artikel 8b

1. Med det formål at forbedre deres energieffektivitet kan de største tilladte længder i nærværende direktivs bilag I, punkt 1.1, overskrides for køretøjer eller vogntog, som er udstyret med aerodynamiske anordninger, der opfylder kravene i stk. 2 og 3, og som overholder direktiv 2007/46/EF, for at tillade påsætning bag på køretøjer eller vogntog af sådanne anordninger. Køretøjer eller vogntog udstyret med sådanne anordninger skal overholde nærværende direktivs bilag I, punkt 1.5, og en eventuel overskridelse af de største tilladte længder må ikke medføre en forøgelse af de pågældende køretøjers eller vogntogs lad.

2. Forud for markedsføringen typegodkendes de i stk. 1 omhandlede aerodynamiske anordninger, der overstiger en længde på 500 mm, i overensstemmelse med reglerne for typegodkendelse inden for rammerne af direktiv 2007/46/EF.

Senest den 27. maj 2017 vurderer Kommissionen behovet for at vedtage eller ændre de inden for de nævnte rammer fastsatte tekniske krav i forbindelse med typegodkendelse af aerodynamiske anordninger under hensyntagen til behovet for at sikre trafiksikkerheden og sikkerheden i forbindelse med intermodal transport, navnlig følgende:

a) sikker fastgørelse af anordningerne for at begrænse risikoen for, at de med tiden løsner sig, herunder ved intermodal transport

b) sikkerheden for andre trafikanter, især bløde trafikanter, bl.a. ved at sikre, at konturmærkningen er synlig, når der monteres aerodynamiske anordninger, ved at tilpasse kravene til indirekte udsyn og, i tilfælde af sammenstød med bagenden af et køretøj eller vogntog, ved ikke at kompromittere beskyttelsen bagtil mod underkøring.

Kommissionen forelægger med henblik herpå om fornødent et lovgivningsmæssigt forslag om ændring af de relevante regler om typegodkendelse inden for rammerne af direktiv 2007/46/EF.

3. De i stk. 1 omhandlede aerodynamiske anordninger skal opfylde følgende driftsmæssige betingelser:

a) under forhold, hvor andre trafikanters eller førerens sikkerhed er i fare, skal de foldes, trækkes ind eller fjernes af føreren

b) anvendelse af dem i trafikinfrastrukturer i og mellem byer skal ske under hensyntagen til de specielle karakteristika ved områder, hvor hastighedsgrænsen er under eller lig med 50 km/t, og hvor bløde trafikanter i højere grad kan forventes at befinde sig, og

c) anvendelsen af dem skal være forenelig med intermodal transport og de må navnlig ikke, når de er trukket ind/foldet, overskride den største tilladte længde med mere end 20 cm.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastsætter nærmere bestemmelser til sikring af ensartede betingelser for gennemførelsen af stk. 3. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 10i, stk. 2.

5. Stk. 1 finder anvendelse fra datoen for gennemførelsen eller anvendelsen af de nødvendige ændringer af de i stk. 2 omhandlede instrumenter og efter vedtagelsen af de i stk. 4 omhandlede gennemførelsesretsakter, alt efter hvad der er relevant.

▼M2 —————

▼M2

Artikel 9a

1. For at forbedre energieffektiviteten, særlig for så vidt angår førerhusenes aerodynamiske ydeevne, samt trafiksikkerheden kan de største tilladte længder i nærværende direktivs bilag I, punkt 1.1, overskrides for køretøjer eller vogntog, der opfylder kravene i stk. 2 og overholder direktiv 2007/46/EF, forudsat at deres førerhuse giver forbedret aerodynamisk ydeevne, energieffektivitet og forbedret sikkerhed. Køretøjer eller vogntog udstyret med sådanne førerhuse skal overholde nærværende direktivs bilag I, punkt 1.5, og en eventuel overskridelse af de største tilladte længder må ikke medføre en forøgelse af de pågældende køretøjers lasteevne.

2. Forud for markedsføringen godkendes de i stk. 1 omhandlede køretøjer i overensstemmelse med reglerne om typegodkendelse inden for rammerne af direktiv 2007/46/EF. Senest den 27. maj 2017 vurderer Kommissionen behovet for at udvikle de inden for de nævnte rammer fastsatte tekniske krav i forbindelse med typegodkendelse af køretøjer udstyret med sådanne førerhuse, under hensyntagen til følgende:

a) forbedringen af køretøjernes eller vogntogenes aerodynamiske ydeevne

b) bløde trafikanter og forbedring af synligheden af disse for førerne, navnlig ved at mindske førernes blinde vinkler

c) reduktion af andre trafikanters tings- eller personskader i tilfælde af sammenstød

d) sikkerhed og komfort for førerne.

Kommissionen forelægger med henblik herpå om fornødent et lovgivningsmæssigt forslag om ændring af de relevante regler om typegodkendelse inden for rammerne af direktiv 2007/46/EF.

3. Stk. 1 finder anvendelse fra tre år efter datoen for gennemførelsen eller anvendelsen af de nødvendige ændringer af de i stk. 2 omhandlede instrumenter, alt efter hvad der er relevant.

▼B

Artikel 10

De i bilag IV, del A, anførte direktiver ophæves med virkning fra den i artikel 11 anførte dato, dog således at de forpligtelser, der i bilag IV, del B, pålægges medlemsstaterne med hensyn til gennemførelsen af nævnte direktiver ikke berøres heraf.

Henvisninger til nævnte direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag V anførte sammenligningstabel.

▼M2 —————

▼M2

Artikel 10b

Den største tilladte vægt for køretøjer, der bruger alternative brændstoffer, er den vægt, der er fastsat i bilag I, punkt 2.3.1, 2.3.2 og 2.4.

Køretøjer, der bruger alternative brændstoffer, skal tillige overholde de i bilag I, punkt 3, anførte grænser for største tilladte akseltryk.

Den ekstra vægt, som køretøjer, der bruger alternative brændstoffer, kræver, fastsættes på grundlag af den dokumentation, som fabrikanten fremlægger, når det pågældende køretøj godkendes. Den ekstra vægt skal angives i det officielle bevis, der kræves i henhold til artikel 6.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 10h for, med henblik på dette direktiv, at ajourføre listen over de i artikel 2 omhandlede alternative brændstoffer, der kræver ekstra vægt. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen følger sin sædvanlige praksis og gennemfører høringer med eksperter, herunder medlemsstaternes eksperter, før den vedtager disse delegerede retsakter.

Artikel 10c

De største tilladte længder fastsat i bilag I, punkt 1.1, hvor det er relevant med forbehold af artikel 9a, stk. 1, og den største tilladte afstand fastsat i bilag I, punkt, 1.6, kan overskrides med 15 cm for køretøjer eller vogntog, der transporterer tomme eller lastede containere eller veksellad med en længde på 45 fod, forudsat at vejtransporten af den pågældende container eller det pågældende veksellad indgår i intermodal transport.

Artikel 10d

1. Senest den 27. maj 2021 træffer medlemsstaterne specifikke foranstaltninger til at identificere køretøjer eller vogntog under kørsel, der sandsynligvis har overskredet den største tilladte vægt, og som derfor bør kontrolleres af deres kompetente myndigheder med henblik på at sikre overholdelse af kravene i dette direktiv. Disse foranstaltninger kan træffes ved hjælp af automatiske systemer anbragt på vejinfrastrukturerne eller ved hjælp af vejeanordninger på køretøjerne i overensstemmelse med stk. 4.

En medlemsstat må ikke kræve, at der monteres vejeanordninger på køretøjer eller vogntog, der er registreret i en anden medlemsstat.

Uden at dette berører EU-retten og national ret, skal automatiske systemer, der anvendes til at fastslå, at dette direktiv er overtrådt, og til at pålægge sanktioner, certificeres. Anvendes automatiske systemer kun til identifikationsformål, kræves ikke certificering.

2. Hver medlemsstat foretager hvert kalenderår et passende antal kontroller af vægten af køretøjer eller vogntog under kørsel, som står i rimeligt forhold til det samlede antal køretøjer, der hvert år inspiceres på dens område.

3. Medlemsstaterne sikrer i overensstemmelse med artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 ( 10 ), at deres kompetente myndigheder udveksler oplysningerne om overtrædelser og sanktioner vedrørende nærværende artikel.

4. De i stk. 1 omhandlede vejeanordninger på køretøjerne skal være nøjagtige og pålidelige, fuldstændig interoperable og kompatible med alle køretøjstyper.

5. Senest den 27. maj 2016 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastsætter nærmere bestemmelser til sikring af ensartede betingelser for gennemførelsen af de i stk. 4 fastsatte regler om interoperabilitet og kompatibilitet.

For at sikre interoperabilitet skal disse nærmere bestemmelser gøre det muligt til enhver tid at kommunikere vægtoplysninger fra et køretøj i brug til de kompetente myndigheder og til dets fører. Kommunikationen sker via en grænseflade defineret af standarderne CEN DSRC EN 12253, EN 12795, EN 12834, EN 13372 og ISO 14906. Herudover skal en sådan kommunikation sikre, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne kan kommunikere og udveksle oplysninger på samme måde med køretøjer og vogntog, der er indregistreret i en hvilken som helst medlemsstat og bruger vejeanordninger på køretøjet.

Med henblik på at sikre kompatibilitet med alle køretøjstyper skal systemer på motorkøretøjer kunne modtage og behandle data fra enhver type påhængsvogn eller sættevogn, der er påhægtet motorkøretøjet.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 10i, stk. 2.

Artikel 10e

Medlemsstaterne fastsætter regler om de sanktioner, der finder anvendelse ved overtrædelse af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Disse sanktioner skal være effektive, ikkediskriminerende, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse regler.

Artikel 10f

1. I forbindelse med transport af containere og veksellad fastsætter medlemsstaterne regler, som kræver, at:

a) afskiberen udsteder en erklæring om vægten af den container eller det veksellad, der transporteres, til den transportvirksomhed, der varetager transporten af containeren eller vekselladet, og

b) transportvirksomheden giver adgang til al relevant dokumentation fremlagt af afskiberen.

2. Medlemsstaterne fastsætter regler om ansvar for både afskiberen og transportvirksomheden, alt efter hvad der er relevant, i de tilfælde, hvor de i stk. 1 nævnte oplysninger mangler eller er fejlagtige, og køretøjet eller vogntoget er overlastet.

Artikel 10g

Medlemsstaterne forelægger hvert andet år senest den 30. september i det år, der følger efter udløbet af den pågældende toårsperiode, Kommissionen de nødvendige oplysninger om:

a) antallet af de i de to foregående kalenderår gennemførte kontroller, og

b) antallet af konstaterede overlastede køretøjer eller vogntog.

Disse oplysninger kan indgå i de oplysninger, der fremsendes i henhold til artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 ( 11 ).

Kommissionen foretager en analyse af de i medfør af nærværende artikel modtagne oplysninger og medtager denne analyse i den rapport, der skal fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til forordning (EF) nr. 561/2006.

Artikel 10h

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 10b, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 26. maj 2015. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 10b omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 10b træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 10i

1. Kommissionen bistås af det i artikel 42 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 ( 12 ) omhandlede vejtransportudvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 ( 13 ).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

3. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 10j

Kommissionen forelægger senest den 8. maj 2020, i hensigtsmæssigt omfang, Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af de ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/719 ( 14 ) indførte ændringer af nærværende direktiv, idet de specifikke træk ved visse markedssegmenter tages i betragtning. Hvis hensigtsmæssigt fremsætter Kommissionen på grundlag af nævnte rapport et lovgivningsmæssigt forslag behørigt ledsaget af en konsekvensanalyse. Rapporten gøres tilgængelig senest seks måneder forud for fremsættelsen af eventuelle lovgivningsmæssige forslag.

▼B

Artikel 11

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 17. september 1997. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 12

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 13

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

TILLADT TOTALVÆGT, TILLADT AKSELTRYK OG STØRSTE TILLADTE DIMENSIONER SAMT DERMED BESLÆGTEDE DATA FOR KØRETØJER







1. Største tilladte dimensioner for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) ▼M1 1.1. Største længde — andet motorkøretøj end bus 12,00 m — påhængsvogn 12,00 m — sættevognstog 16,50 m — påhængsvognstog 18,75 m — ledbus 18,75 m — bus med 2 aksler 13,50 m — bus med > 2 aksler 15,00 m — bus + påhængsvogn 18,75 m ▼B 1.2. Største bredde: ▼M2 a) alle køretøjer bortset fra de i litra b) omhandlede 2,55 m b) temperaturkontrollerede opbygninger eller temperaturkontrollerede containere eller veksellad, der transporteres af køretøjer 2,60 m ▼B 1.3. Største højde (alle køretøjer) 4,00 m 1.4. De i punkt 1.1, 1.2, 1.3, 1.6, 1.7, 1.8 og 4.4 anførte værdier omfatter løse overbygninger og standardiserede ladninger såsom containere (veksellad) ▼M1 1.4a Hvis aftageligt udstyr som f.eks. skibokse monteres på en bus, må bussens længde inklusive udstyret ikke overstige den største tilladte længde i punkt 1.1 ▼B 1.5. Ethvert motorkøretøj eller vogntog skal under kørsel kunne vende inden for en vendecirkel med en ydre radius på 12,50 m og en indre radius på 5,30 m ▼M1 1.5a Andre krav til busser Når køretøjet holder stille, etableres der ved at markere en linje på jorden et lodret plan, der som tangent berører den side af køretøjet, som vender udad fra cirklen. Hvis der er tale om en ledbus, skal de to stive dele rettes ind efter planet Når køretøjet fra en tilkørsel i lige linje kører ind i den cirkel, der er omtalt i punkt 1.5, må ingen del bevæge sig uden for det vertikale plan med mere end 0,60 m ▼B 1.6. Største afstand mellem drejetappens akse og sættevognens bagende 12,00 m 1.7. Største afstand målt parallelt med påhængsvogntogets længdeakse fra laddets forreste punkt bag førerhuset til påhængsvognens bageste punkt minus afstanden mellem motorkøretøjets bagende og påhængsvognens forende 15,65 m 1.8. Største afstand målt parallelt med påhængsvogntogets længdeakse fra laddets forreste punkt bag ved førerhuset til påhængsvognens bageste punkt 16,40 m 2. Tilladt totalvægt for køretøjer (i tons) 2.1. Køretøjer, der er en del af et vogntog 2.1.1. 2-akslet påhængskøretøj 18 t 2.1.2. 3-akslet påhængskøretøj 24 t 2.2. Vogntog 2.2.1. Påhængsvogntog med 5 eller 6 aksler: a) 2-akslet motorkøretøj med tilkoblet 3-akslet påhængsvogn 40 t b) 3-akslet motorkøretøj med tilkoblet 2- eller 3-akslet påhængsvogn 40 t 2.2.2. 5- eller 6-akslede sættevognstog: a) 2-akslet motorkøretøj med tilkoblet 3-akslet sættevogn 40 t b) 3-akslet motorkøretøj med tilkoblet 2- eller 3-akslet sættevogn 40 t ▼M2 c) 2-akslet motorkøretøj med 3-akslet sættevogn, der i forbindelse med intermodal transport transporterer en eller flere containere eller et eller flere veksellad med en største tilladt samlet længde på op til 45 fod 42 t ▼M2 d) 3-akslet motorkøretøj med 2- eller 3-akslet sættevogn, der i forbindelse med intermodal transport transporterer en eller flere containere eller et eller flere veksellad med en største tilladt samlet længde på op til 4 fod 44 t ▼B 2.2.3. 4-akslede påhængsvogntog bestående af et 2-akslet motorkøretøj med tilkoblet 2-akslet påhængsvogn 36 t 2.2.4. 4-akslede sættevognstog bestående af et 2-akslet motorkøretøj med tilkoblet 2-akslet sættevogn, hvis sættevognens indbyrdes akselafstand er: 2.2.4.1. 1,3 m eller derover, men ikke over 1,8 m 36 t 2.2.4.2. over 1,8 m 36 t + en tolerance på 2 t når den tilladte totalvægt for motorkøretøjet (18 t) og den tilladte totalvægt for sættevognens to aksler (20 t) overholdes, og drivakslen er forsynet med tvillinghjul og luftaffjedring eller en i Fællesskabet anerkendt tilsvarende affjedring som nærmere fastlagt i bilag II 2.3. Motorkøretøjer ▼M2 2.3.1. 2-akslede motorkøretøjer bortset fra busser: 18 t 2-akslede motorkøretøjer, der bruger alternative brændstoffer, bortset fra busser: den største tilladte vægt på 18 t forhøjes med den ekstra vægt, der kræves til den alternative brændstofteknologi, dog højst 1 t 2-akslede busser: 19,5 t 2.3.2. 3-akslede motorkøretøjer 25 t eller 26 t, når drivakslen er forsynet med tvillinghjul og luftaffjedring eller en i Unionen anerkendt tilsvarende affjedring som nærmere fastlagt i bilag II, eller når hver drivaksel er forsynet med tvillinghjul, og den enkelte aksels tilladte tryk ikke overstiger 9,5 t 3-akslede motorkøretøjer, der bruger alternative brændstoffer: den største tilladte vægt på 25 t eller 26 t forhøjes med den ekstra vægt, der kræves til den alternative brændstofteknologi, dog højst 1 t (når drivakslen er forsynet med tvillinghjul og luftaffjedring eller en i Unionen anerkendt tilsvarende affjedring som nærmere fastlagt i bilag II, eller når hver drivaksel er forsynet med tvillinghjul, og den enkelte aksels tilladte tryk ikke overstiger 9,5 t) ▼B 2.3.3. 4-akslede motorkøretøjer med to styreaksler 32 t, når drivakslen er forsynet med tvillinghjul og luftaffjedring eller en i Fællesskabet anerkendt tilsvarende affjedring som nærmere fastlagt i bilag II, eller når hver drivaksel er forsynet med tvillinghjul, og den enkelte aksels tilladte tryk ikke overstiger 9,5 t ▼M2 2.4. 3-akslede ledbusser 28 t 3-akslede ledbusser, der bruger alternativt brændstof: den største tilladte vægt på 28 t forhøjes med den yderligere vægt, der kræves til den alternative brændstofteknologi, dog højst 1 t ▼B 3. Tilladt akseltryk for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b) (i tons) 3.1. Enkelt aksel Enkelt aksel, der ikke er drivaksel 10 t 3.2. Akselgruppe med to aksler i påhængsvogne og sættevogne Største samlede akseltryk i en akselgruppe med to aksler må, hvis den indbyrdes akselafstand d) er: 3.2.1. mindre end 1,0 m (d < 1,0), ikke overstige 11 t 3.2.2. 1,0 m eller derover, men mindre end 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3), ikke overstige 16 t 3.2.3. 1,3 m eller derover, men mindre end 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8), ikke overstige 18 t 3.2.4. 1,8 m eller derover (1,8 ≤ d), ikke overstige 20 t 3.3. Akselgruppe med tre aksler i påhængsvogne og sættevogne Største samlede akseltryk i en akselgruppe med tre aksler må, hvis den indbyrdes afstand d) mellem akselgruppens aksler er: 3.3.1. 1,3 m eller derunder (d ≤ 1,3), ikke overstige 21 t 3.3.2. mere end 1,3 m, men ikke over 1,4 m (1,3 <d ≤ 1,4), ikke overstige 24 t 3.4. Drivaksel 3.4.1. Drivaksel på de i punkt 2.2.1 og 2.2.2 nævnte køretøjer 11,5 t 3.4.2. Drivaksel på de i punkt 2.2.3, 2.2.4, 2.3 og 2.4 nævnte køretøjer 11,5 t 3.5. Akselgruppe med to aksler i motorkøretøjer Største samlede akseltryk i en akselgruppe med to aksler må, hvis den indbyrdes akselafstand d) er: 3.5.1. mindre end 1,0 m (d < 1,0 m), ikke overstige 11,5 t 3.5.2. 1,0 m eller derover, men mindre end 1,3 m (1,0 m ≤ d < 1,3 m), ikke overstige 16 t 3.5.3. 1,3 m eller derover, men mindre end 1,8 m (1,3 m ≤ d < 1,8 m), ikke overstige 18 t 19 t, når drivakslen er forsynet med tvillinghjul og luftaffjedring eller en i Fællesskabet anerkendt tilsvarende affjedring som nærmere fastlagt i bilag II, eller når hver drivaksel er forsynet med tvillinghjul, og den enkelte aksels tilladte tryk ikke overstiger 9,5 t 4. Beslægtede data for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b) 4.1. Alle køretøjer Et køretøjs eller et vogntogs drivakseltryk må ikke være mindre end 25 % af køretøjets eller vogntogets totalvægt, når køretøjet eller vogntoget anvendes i international transport 4.2. Påhængsvogntog Afstanden mellem det trækkende køretøjs bageste aksel og den tilkoblede påhængsvogns forreste aksel må ikke være mindre end 3,00 m 4.3. Tilladt totalvægt som funktion af akselafstanden Den tilladte totalvægt i tons for et 4-akslet motorkøretøj må ikke overstige fem gange afstanden i meter mellem køretøjets yderste aksler 4.4. Sættevogne Den vandret målte afstand mellem drejetappens akse og et vilkårligt punkt på sættevognens forende må ikke være over 2,04 m









BILAG II

BETINGELSERNE FOR ÆKVIVALENS MELLEM LUFTAFFJEDRING OG VISSE ANDRE FORMER FOR AFFJEDRING AF KØRETØJERS DRIVAKSEL ELLER DRIVAKSLER

1. DEFINITION AF LUFTAFFJEDRING

Et affjedringssystem anses for at være luftaffjedret, såfremt mindst 75 % af fjedereffekten skyldes luftfjederen.

2. AFFJEDRINGSSYSTEMER, DER SVARER TIL LUFTAFFJEDRING

En affjedring skal opfylde følgende krav for at blive anerkendt som svarende til luftaffjedring:

2.1. Under uhindret, transient vertikal lavfrekvent svingning i den affjedrede masse oven over en drivaksel eller bogie skal den målte svingningsfrekvens og dæmpning, når affjedringen er udsat for maksimal belastning, holde sig inden for de grænser, der er nærmere fastsat under punkt 2.2 til 2.5.

2.2. Hver aksel skal være forsynet med hydrauliske dæmpere. På en bogie med en akselgruppe med to aksler skal dæmperne placeres således, at bogiens svingninger begrænses mest muligt.

2.3. Det gennemsnitlige dæmpningsforhold D skal være over 20 % af den kritiske dæmpning for affjedringen i dens normale tilstand med påmonterede og normalt funktionsdygtige hydrauliske dæmpere.

2.4. Affjedringssystemets dæmpningsforhold, dvs. når alle hydrauliske dæmpere er fjernet eller sat ud af funktion, må ikke overstige 50 % af D.

2.5. Svingningsfrekvensen for den affjedrede masse oven over drivakslen eller bogien ved uhindret, transient vertikal svingning må ikke overstige 2 Hz.

2.6. Svingningsfrekvens og -dæmpning defineres i punkt 3. Prøvemetoderne til måling af frekvens og dæmpning er beskrevet i punkt 4.

3. DEFINITION AF SVINGNINGSFREKVENS OG DÆMPNING

I forbindelse med denne definition regnes der med en affjedret masse på M kg oven over en drivaksel eller en bogie. Akslen eller bogien har en samlet vertikal stivhed mellem vejoverfladen og den affjedrede masse på k Newton/meter (N/m) og en samlet dæmpningskoefficient på C Newton/meter pr. sekund (N s/m), idet Z er lig den affjedrede masses vertikale forskydning. Ligningen for den affjedrede masses frie svingninger er:

Den affjedrede masses svingningsfrekvens F rad/sek er:

Dæmpningen er kritisk, når C = Co, hvor

Dæmpningsforholdet, udtrykt som en brøkdel af den kritiske dæmpning, er

.

Under den affjedrede masses uhindrede transiente svingning vil massens vertikale bevægelse følge en dæmpet sinusformet kurve (figur 2). Svingningsfrekvensen kan bestemmes ved at måle tiden for så mange svingningscykler, som der kan iagttages. Dæmpningen kan bestemmes ved at måle højden afde på hinanden følgende udsving i samme retning. Hvis størrelsen af udsvingene i første og anden svingningscyklus kaldes A1 og A2, er dæmpningsforholdet D:

hvor ln er den naturlige logaritme af amplitudeforholdet.

4. PRØVEMETODE

For at man ved en prøve kan finde frem til affjedringssystemets dæmpningsforhold D, dvs. dets dæmpningsforhold med afmonterede dæmpere, og til dets svingningsfrekvens F, bør det belæssede køretøj enten:

a) køres ved lav hastighed (5 km/h + 1 km/h) ned over et 80 mm højt trin med den i figur 1 viste profil; den transiente svingning, der skal undersøges med hensyn til frekvens og dæmpning, optræder umiddelbart efter, at hjulene på drivakslen har passeret trinnet, eller

b) trykkes ned ved tryk på chassiset, således at drivakseltrykket andrager 1,5 gange dets maksimale statiske værdi; trykket på køretøjet fjernes pludseligt, og den efterfølgende svingning undersøges, eller

c) løftes op ved chassiset, således at den affjedrede masse løftes op til 80 mm over drivakslen; der gives pludselig slip på det løftede køretøj, og den efterfølgende svingning undersøges, eller

d) underkastes andre metoder, for så vidt som konstruktøren til den tekniske tjenestenes tilfredshed har påvist, at de er ækvivalente.

Køretøjet bør være udstyret med en transducer til måling af vertikal forskydning, der påmonteres mellem drivaksel og chassis lige oven over drivakslen. På baggrund af udsvinget kan tidsintervallet mellem det første og andet kompressionshøjdepunkt måles, hvorved man får frekvensen F, og tillige kan amplitudeforholdet måles, hvorved man får dæmpningsgraden. I forbindelse med bogier med to drivaksler bør der påmonteres transducere til måling af den vertikale forskydning mellem hver drivaksel og chassiset direkte oven over drivakslen.

Figur 1 Trin beregnen til affjedringsprøver

Figur 2 En transient dæmpervirkning









BILAG III

SKILT VEDRØRENDE DIMENSIONERNE, OMHANDLET I ARTIKEL 6, STK. 1, LITRA a)

I. Skiltet vedrørende dimensionerne, der så vidt muligt skal fastgøres ved siden af det i direktiv 76/114/EØF omhandlede skilt, skal omfatte følgende angivelser: 1. Fabrikantens navn ( 15 ). 2. Køretøjets identifikationsnummer (15) . 3. Motorkøretøjets, påhængsvognens eller sættevognens længde (L). 4. Motorkøretøjets, påhængsvognens eller sættevognens bredde (W). 5. Data til opmåling af vogntogets længde: — afstanden (a) mellem motorkøretøjets forkant og midten af koblingsanordningen (prodskrog eller sættevognskobling); såfremt koblingsanordningen har flere koblingspunkter, angives mindste og største værdi (amin og amax) — afstanden (b) mellem midten af påhængsvognens koblingsanordning (trækøjet) eller sættevognens koblingsanordning (kongetappen) og bagkanten af påhængsvognen eller sættevognen; såfremt koblingsanordningen har flere koblingspunkter, angives mindste og største værdi (bmin og bmax). Vogntogets længde er den målte længde, når motorkøretøjet, påhængsvognen eller sættevognen er anbragt på en ret linje.

II. De værdier, der anføres på overensstemmelsesbeviset, skal nøjagtigt angive de målinger, der er udført direkte på køretøjet.









BILAG IV

DEL A

OPHÆVEDE DIREKTIVER

(jf. artikel 10)

— Direktiv 85/3/EØF om vægt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer og de successive ændringer: — — Direktiv 86/360/EØF — Direktiv 88/218/EØF — Direktiv 89/338/EØF — Direktiv 89/460/EØF — Direktiv 89/461/EØF — Direktiv 91/60/EØF — Direktiv 92/7/EØF

— Direktiv 86/364/EØF om bevis for køretøjers overensstemmelse med direktiv 85/3/EØF om vægt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskøretøjer.

DEL B







Direktiv Gennemførelsesfrist 85/3/EØF (EFT nr. L 2 af 3. 1. 1985, s. 14) 1. juli 1986 1. januar 1990 86/360/EØF (EFT nr. L 217 af 5. 8. 1986, s. 19) 1. januar 1992 86/364/EØF (EFT nr. L 221 af 7. 8. 1986, s. 48) 29. juli 1987 88/218/EØF (EFT nr. L 98 af 15. 4. 1988, s. 48) 1. januar 1989 89/338/EØF (EFT nr. L 142 af 25. 5. 1989, s. 3) 1. juli 1991 1. januar 1992 89/460/EØF (EFT nr. L 226 af 3. 8. 1989, s. 5) 1. januar 1993 89/461/EØF (EFT nr. L 226 af 3. 8. 1989, s. 7) 1. januar 1991 91/60/EØF (EFT nr. L 37 af 9. 2. 1991, s. 37) 30. september 1991 92/7/EØF (EFT nr. L 57 af 2. 3. 1992, s. 29) 31. december 1992









BILAG V







SAMMENLIGNINGSTABEL Dette direktiv 85/3/EØF 86/360/EØF 88/364/EØF 88/218/EØF 89/338/EØF 89/460/EØF 89/461/EØF 91/60/EØF 92/7/EØF Artikel 1, stk. 1 Artikel 1, stk. 1 Artikel 1, stk. 1, litra a) — Artikel 1, stk. 1, litra b) Artikel 1, stk. 1, litra b) Artikel 1, stk. 2 Artikel 1, stk. 2 Artikel 2, led 1-4 og 6-10 Artikel 1, stk. 2 Artikel 2, led 5 og 11-12 — Artikel 2, sidste afsnit — Artikel 3, stk. 1 — Artikel 3, stk. 1, litra a) og b) Artikel 3, stk. 1, litra a) og b) Artikel 3, stk. 2 Artikel 3, stk. 2 Artikel 3, stk. 3 — Artikel 4 — Artikel 5, litra a) Artikel 1, stk. 1 Artikel 5, stk. b) Artikel 1, stk. 1 Artikel 6, stk. 1-4 Artikel 1, stk. 1-4 Artikel 6, stk. 5 og 6 Artikel 2, stk. 1-2 Artikel 7 Artikel 6 Artikel 8 Artikel 1 Artikel 9-12 — Artikel 13 Artikel 9 Bilag I Bilag I Punkt 1 Punkt 1 Punkt 1.1, led 1, 2, 3 og 5 Artikel 1, stk. 2 Punkt 1.1, led 4 — Punkt 1.2, litra a) — Punkt 1.2, litra b) Artikel 1, stk. 2, litra b) Punkt 1.3-1.5 Punkt 1.3-1.5 Punkt 1.6 Artikel 1, stk. 3 Punkt 1.7 Artikel 1, stk. 3 Punkt 1.8 — Punkt 2-2.2.1, litra b) Punkt 2-2.2.1, litra b) Punkt 2.2.2, litra a)-c) Punkt 2.2.2, litra a)-c) Punkt 2.2.3 og 2.2.4.1 Artikel 1, stk. 5, litra b) Punkt 2.2.4.2 Artikel 1, stk. 1, litra a) Punkt 2.3 og 2.3.1 Artikel 1, stk. 5, litra c) Punkt 2.3.2 og 2.3.3 Artikel 1, stk. 1, litra b) og c) Punkt 2.4 Artikel 1, stk. 5, litra c) Punkt 3 og 3.3.2 Punkt 3 og 3.3.2 Punkt 3.4 og 3.4.1 Artikel 1, stk. 3 Punkt 3.4.2 og 3.5.2 Artikel 1, stk. 5, litra d) Punkt 3.5.3 Artikel 1, stk. 1, litra d) Punkt 4 og 4.2 Punkt 4 og 4.2 Punkt 4.3 Artikel 1, stk. 5, litra e) Punkt 4.4 Artikel 1, stk. 4 Bilag II Bilag III Bilag III Bilag





(1)* Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporthvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).

(2)* Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

(3)* Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).

(4)* Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).