2016Y2312 — DA — 10.08.2016 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING af 15. december 2015 om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger (ESRB/2015/2) (EUT C 097 af 12.3.2016, s. 9)

Ændret ved:









▼B

DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS HENSTILLING

af 15. december 2015

om vurderingen af grænseoverskridende virkninger af og frivillig gensidighed vedrørende makroprudentielle politiske foranstaltninger

(ESRB/2015/2)

2016/C 97/02







AFDELING 1

HENSTILLINGER

Henstilling A — Vurdering af de grænseoverskridende virkninger af de relevante myndigheders egne makroprudentielle politiske foranstaltninger

1. Det anbefales, at de relevante aktiverende myndigheder vurderer de grænseoverskridende virkninger af gennemførelsen af deres egne makroprudentielle politiske foranstaltninger, før de vedtager dem. Som minimum bør de afsmittende virkninger som følge af risikojusteringer og regelarbitrage vurderes ved anvendelse af metoden, der er fastsat i kapitel 11 i ESRB's Handbook.

2. Det anbefales, at de relevante aktiverende myndigheder vurderer de mulige: a) grænseoverskridende virkninger (lækager og regelarbitrage) af gennemførelsen af de makroprudentielle politiske foranstaltninger i deres jurisdiktion, og b) grænseoverskridende virkninger på andre medlemsstater og det indre marked af alle forslag til makroprudentielle politiske foranstaltninger.

3. Det anbefales, at de relevante aktiverende myndigheder mindst en gang om året overvåger, om de grænseoverskridende virkninger af de makroprudentielle politiske foranstaltninger, som de har gennemført, er indtrådt, og hvordan de har udviklet sig.

Henstilling B — Underretning og anmodning om gensidighed vedrørende de relevante myndigheders egne makroprudentielle politiske foranstaltninger

1. Det anbefales, at de relevante aktiverende myndigheder underretter ESRB om de makroprudentielle politiske foranstaltninger så snart de er vedtaget, og senest to uger efter at de er blevet vedtaget. Underretningerne bør indeholde en vurdering af de grænseoverskridende virkninger, og om det er nødvendigt at have opnået gensidighed fra de andre relevante myndigheder. De relevante aktiverende myndigheder anmodes om at tilvejebringe oplysningerne på engelsk og at anvende de skabeloner, som er offentliggjort på ESRB's websted.

2. Hvis gensidighed fra de andre medlemsstater anses for at være nødvendigt for at sikre de relevante foranstaltningers effektive funktion, anbefales det, at de relevante aktiverende myndigheder fremsender en anmodning om gensidighed til ESRB sammen med underretningen om foranstaltningen.

3. Hvis de makroprudentielle politiske foranstaltninger blev aktiveret før vedtagelsen af denne henstilling, eller hvis gensidighed ikke blev anset for at være nødvendig, da foranstaltningerne først blev gennemført, men den relevante aktiverende myndighed efterfølgende beslutter, at gensidighed er blevet nødvendig, anbefales det, at de relevante aktiverende myndigheder fremsender en anmodning om gensidighed til ESRB.

Henstilling C — Gensidighed vedrørende andre relevante myndigheders makroprudentielle politiske foranstaltninger

▼M2

1. Det anbefales, at de relevante myndigheder modsvarer de makroprudentielle foranstaltninger, som andre relevante myndigheder har vedtaget i henhold til ESRB's anbefaling. Det anbefales, at følgende foranstaltninger, som beskrevet nærmere i bilaget, modsvares: Belgien: — et risikovægtet tillæg på 5 procentpoint, jf. artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013, for eksponeringer over for belgiske realkreditlån fra kreditinstitutter, der anvender den interne ratingbaserede metode. Estland: — en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

▼B

2. Det anbefales, at de relevante myndigheder modsvarer de makroprudentielle politiske foranstaltninger, som er opstillet i denne henstilling, ved at gennemføre den samme makroprudentielle politiske foranstaltning, som den aktiverende myndighed har gennemført. Hvis den samme makroprudentielle politiske foranstaltning ikke er tilgængelig i national lovgivning, anbefales det, at de relevante myndigheder efter samråd med ESRB, vedtager en makroprudentiel politisk foranstaltning, der er tilgængelig i den pågældende jurisdiktion og som har en virkning svarende nærmest til den aktiverede makroprudentielle politiske foranstaltning.

3. Medmindre en specifik frist er blevet anbefalet i forbindelse med gensidigheden af en makroprudentiel politisk foranstaltning, anbefales det, at de relevante myndigheder vedtager gensidige makroprudentielle politiske foranstaltninger senest tre måneder efter offentliggørelsen af den seneste ændring af denne henstilling i Den Europæiske Unions Tidende. De vedtagne og gensidige foranstaltninger bør så vidt muligt have samme aktiveringsdato.

Henstilling D — Underretning af gensidighed vedrørende andre relevante myndigheders makroprudentielle politiske foranstaltninger

Det anbefales, at de relevante myndigheder underretter ESRB om gensidigheden vedrørende andre relevante myndigheders makroprudentielle politiske foranstaltninger. Underretninger bør sendes senest en måned efter den modsvarende foranstaltning er blevet vedtaget. De underrettende myndigheder anmodes om at tilvejebringe oplysningerne på engelsk og at anvende skabelonen, som er offentliggjort på ESRB's websted.

AFDELING 2

GENNEMFØRELSE

1. Fortolkning

I denne henstilling gælder følgende definitioner:

a) »aktivering«: anvendelsen af en makroprudentiel politisk foranstaltning på nationalt plan

b) »vedtagelse«: en afgørelse truffet af en relevant myndighed vedrørende indførelsen, gensidigheden eller ændringen af en makroprudentiel politisk foranstaltning

c) »finansiel tjenesteydelse«: enhver tjenesteydelse af bank-, kredit-, forsikrings-, privat pensions-, investerings- eller betalingsmæssig art

d) »makroprudentiel politisk foranstaltning«: enhver foranstaltning, der skal håndtere forebyggelsen og reduktionen af systemiske risici, som defineret i artikel 2, litra c) i forordning (EU) nr. 1092/2010 og som en relevant myndighed har vedtaget eller aktiveret, med forbehold af EU-lovgivning eller national lovgivning

e) »underretning«: en skriftlig meddelelse på engelsk fra de relevante myndigheder, herunder ECB, til ESRB i henhold til artikel 9 i forordning (EU) nr. 1024/2013 vedrørende en makroprudentiel politisk foranstaltning i overensstemmelse med, men ikke begrænset til, artikel 133 i direktiv 2013/36/EU og artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som kan udgøre en anmodning om gensidighed fra en medlemsstat i overensstemmelse med, men ikke begrænset til, artikel 134, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU og artikel 458, stk. 8, i forordning (EU) nr. 575/2013

f) »gensidighed«: en ordning, hvor den relevante myndighed i en jurisdiktion anvender den samme eller en tilsvarende makroprudentiel politisk foranstaltning, som den relevante aktiverende myndighed i en anden jurisdiktion har fastsat, for alle finansielle institutioner i myndighedens jurisdiktion, når de er eksponeret over for den samme risiko i den anden jurisdiktion

g) »relevant aktiverende myndighed«: en relevant myndighed som er ansvarlig for at anvende en makroprudentiel politisk foranstaltning på nationalt plan

h) »relevant myndighed«: en myndighed, som er ansvarlig for vedtagelsen og/eller aktiveringen af makroprudentielle politiske foranstaltninger, herunder men ikke begrænset til: i) en udpeget myndighed i overensstemmelse med kapitel 4 i direktiv 2013/36/EU og artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013, en kompetent myndighed som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40) i forordning (EU) nr. 575/2013, ECB i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013, eller ii) en makroprudentiel myndighed med de mål, ordninger, beføjelser, ansvarlighedskrav og andre egenskaber, som er fastsat i Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis henstilling ESRB/2011/3 ( 1 ).

2. Undtagelser

1. De relevante myndigheder kan undtage udbydere af finansielle tjenesteydelser i deres jurisdiktion fra en konkret gensidig makroprudentiel politisk foranstaltning, hvis disse udbydere af finansielle tjenesteydelser har ikke-væsentlige eksponeringer over for den identificerede makroprudentielle risiko i den jurisdiktion, hvor den relevante aktiverende myndighed anvender den pågældende makroprudentielle politiske foranstaltning (de minimis-princippet). På samme måde som ved fremgangsmåden for den kontracykliske kapitalbuffer i artikel 130 i direktiv 2013/36/EU kan myndigheder vælge at undtage udbydere af finansielle tjenesteydelser, som har eksponeringer under en fastsat tærskel fra at modsvare denne makroprudentielle politiske foranstaltning. De relevante myndigheder anmodes om at rapportere disse undtagelser til ECB ved anvendelse af skabelonen til underretning af gensidige foranstaltninger, der er offentliggjort på ESRB's websted. Når de anvender de minimis-princippet, skal myndighederne nøje overvåge, om der opstår lækager eller regelarbitrage, og om nødvendigt lukke hullerne i lovgivningen.

2. Hvis de relevante myndigheder allerede har modsvaret og offentliggjort den pågældende foranstaltning, før det i denne henstilling er blevet anbefalet at modsvare foranstaltningen, er det ikke nødvendigt at ændre den modsvarende foranstaltning, selv hvis den adskiller sig fra en foranstaltning, som den aktiverende myndighed har gennemført.

3. Tidsfrist og rapportering

1. De relevante myndigheder anmodes om at aflægge rapport til ESRB og Rådet om de foranstaltninger, som de har truffet på baggrund af denne henstilling, eller i givet fald at begrunde undladelsen af at gennemføre foranstaltninger. Rapporterne skal fremsendes hvert andet år, og fristen for fremsendelse af den første rapport er den 30. juni 2017. Rapporterne bør som minimum indeholde: a) oplysninger om indhold og tidsplan for de trufne foranstaltninger b) en vurdering af de trufne foranstaltningers funktion set i lyset af målene med denne henstilling c) en detaljeret begrundelse for alle de undtagelser, der er blevet givet i henhold til de minimis-princippet, sammen med enhver undladelse eller fravigelse fra denne henstilling, herunder alle forsinkelser.

2. Hvor opgaverne deles, bør de relevante myndigheder koordinere med hinanden for rettidigt at kunne levere de nødvendige oplysninger.

3. De relevante myndigheder opfordres til at underrette ESRB om alle forslag til makroprudentielle politiske foranstaltninger så hurtigt som muligt.

4. En modsvarende makroprudentiel politisk foranstaltning anses for at være tilsvarende, hvis den så vidt muligt har: a) samme økonomiske virkning b) samme anvendelsesområde, og c) samme konsekvenser (sanktioner) ved manglende opfyldelse.

4. Ændring af henstillingen

Det almindelige råd beslutter, hvornår denne henstilling skal ændres. Sådanne ændringer omfatter navnlig alle yderligere eller ændrede makroprudentielle politiske foranstaltninger, som skal gøres gensidige i henhold til henstilling C og de tilhørende bilag, der indeholder specifikke oplysninger om foranstaltningerne. det almindelige råd kan også forlænge de tidsfrister, der er angivet i det ovenstående, såfremt det er nødvendigt med lovgivningsinitiativer for at efterkomme en eller flere henstillinger. Det almindelige råd kan beslutte at ændre denne henstilling som følge af Europa-Kommissionens revidering af rammerne for obligatorisk anerkendelse i henhold til EU-retten eller på baggrund af erfaringer, der er gjort i forbindelse med den frivillige gensidighedsordning, der er oprettet ved denne henstilling.

5. Overvågning og vurdering

1. ESRB's sekretariat: a) bistår de relevante myndigheder ved at fremme en koordineret rapportering, udarbejde relevante skemaer og om nødvendigt ved at give en detaljeret beskrivelse af procedurerne og tidsplanen for opfyldelse b) kontrollerer de relevante myndigheders opfyldelse, herunder ved at bistå dem i forbindelse med deres anmodning, og forelægger evalueringsrapporten for det almindelige råd.

2. Det almindelige råd vurderer de foranstaltninger og begrundelser, som de relevante myndigheder har rapporteret, og træffer, i givet fald, afgørelse med hensyn til, om denne henstilling ikke er blevet fulgt, og om de relevante myndigheder ikke har givet en tilfredsstillende begrundelse for deres undladelse af at træffe foranstaltninger.

▼M1









BILAG

Belgien

Risikovægtet tillæg på 5 procentpoint, jf. artikel 458, stk. 2, litra d), nr. vi), i forordning (EU) nr. 575/2013, for eksponeringer over for belgiske realkreditlån fra kreditinstitutter, der anvender den interne ratingbaserede metode (IRB-kreditinstitutter)

I. Beskrivelse af foranstaltningen

1. Den belgiske foranstaltning består af et risikovægtet tillæg på 5 procentpoint, der anvendes af IRB-kreditinstitutter, på eksponeringsværdien af belgiske realkreditlån. Mere konkret øges risikovægtningen, der beregnes i overensstemmelse med artikel 154, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, for detaileksponeringer med sikkerhed i fast ejendom til beboelse beliggende i Belgien, med 5 procentpoint. Dvs. en risikovægtning på 10 procent, der anvendes af IRB-kreditinstitutter på belgiske realkreditlån, øges til 15 procent.

II. Gensidighed

2. I overensstemmelse med artikel 458, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den belgiske foranstaltning for eksponeringsværdien af belgiske realkreditlån, der er udstedt af indenlandske godkendte filialer beliggende i Belgien, for IRB-kreditinstitutter, der er etableret i deres respektive jurisdiktioner. Med henblik på dette afsnit gælder fristen i delhenstilling C(3).

3. De relevante myndigheder kan beslutte ikke at anvende artikel 458, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis der ikke findes IRB-kreditinstitutter beliggende i andre medlemsstater med filialer etableret i Belgien, som har væsentlige eksponeringer over for det belgiske realkreditmarked. Hvis en ny afgørelse om forlængelse af anvendelsesperioden for den belgiske foranstaltning er blevet vedtaget i henhold til artikel 458, stk. 9, i forordning (EU) nr. 575/2013, anbefales det, at de relevante myndigheder reviderer situationen og om nødvendigt modsvarer den belgiske foranstaltning.

4. De relevante myndigheder anbefales også at modsvare den belgiske foranstaltning for eksponeringsværdien af belgiske realkreditlån, der tilbydes på tværs af grænser af de IRB-kreditinstitutter, der er etableret i deres respektive jurisdiktioner. I overensstemmelse med delhenstilling C(2) anbefales det, at de relevante myndigheder efter samråd med ESRB anvender en makroprudentiel politisk foranstaltning, der er tilgængelig i deres jurisdiktion og som har en virkning, der svarer nærmest til foranstaltningen ovenfor, herunder vedtagelse af tilsynsforanstaltninger og -beføjelser, jf. afsnit VII, kapitel 2, afdeling IV i direktiv 2013/36/EU. De relevante myndigheder anbefales at vedtage den tilsvarende foranstaltning inden for seks måneder.

5. De relevante myndigheder kan beslutte ikke at modsvare foranstaltningen, hvis der ikke findes IRB-kreditinstitutter beliggende i andre medlemsstater med væsentlige direkte grænseoverskridende eksponeringer over for det belgiske realkreditmarked. Hvis en ny afgørelse om forlængelse af anvendelsesperioden for den belgiske foranstaltning er blevet vedtaget i henhold til artikel 458, stk. 9, i forordning (EU) nr. 575/2013, anbefales de relevante myndigheder at revidere situationen og om nødvendigt modsvare den belgiske foranstaltning.

▼M2

Estland

en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland

I. Beskrivelse af foranstaltningen

1. Den estiske foranstaltning består i en systemisk buffersats på 1 procent, som anvendes i overensstemmelse med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU for de indenlandske eksponeringer i alle kreditinstitutter, der er godkendt i Estland.

II. Gensidighed

2. I medlemsstater, der har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland, jf. artikel 134, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU. Hvad angår dette afsnit gælder fristen i delhenstilling C(3).

3. I medlemsstater, der ikke har gennemført artikel 134 i direktiv 2013/36/EU i national ret, anbefales det, at de relevante myndigheder modsvarer den estiske foranstaltning for indenlandsk godkendte institutters eksponeringer i Estland i overensstemmelse med delhenstilling C(2). De relevante myndigheder anbefales at vedtage den tilsvarende foranstaltning inden for seks måneder.