1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 12. december 1972
om veterinærpolitimæssige problemer vedrørende handel med fersk kød inden for Fællesskabet
(72/461/EØF)
(EFT L 302 af 31.12.1972, s. 24)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 73/358/EØF af 19. november 1973 L 326 17 27.11.1973
►M2Rådets direktiv 74/387/EØF af 15. juli 1974 L 202 36 24.7.1974
►M3Rådets direktiv 75/379/EØF af 24. juni 1975 L 172 17 3.7.1975
►M4Rådets direktiv 77/98/EØF af 21. december 1976 L 26 81 31.1.1977
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 12. december 1972
om veterinærpolitimæssige problemer vedrørende handel med
fersk kød inden for Fællesskabet
(72/461/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artiklerne 43 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament,under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg,
og
ud fra følgende betragtninger:Iværksættelsen af Rådets direktiv af 26. juni 1964 om sundhedsmæs-
sige problemer vedrørende handelen med ferskk ød inden forFællesskabet(
1), senest ændret ved Rådets direktiv af 27. oktober
1970(2), vil ikke få de forventede virkninger, så længe handelen inden
for Fællesskabet hæmmes af forskellene mellem medlemsstaternes
veterinærpolitimæssige bestemmelser om kød; for at fjerne disse
forskelle er det nødvendigt at foretage en indbyrdes tilnærmelse afmedlemsstaternes veterinærpolitimæssige bestemmelser om kød;
især for bedre at kende sundhedstilstanden hos de dyr, fra hvilke det
ferske kød hidrører, som skal sendes til en anden medlemsstat, bør detforeskrives, at visse kategorier af dyr, skal have opholdt sig et visttidsrum på Fællesskabets område medmindre dispensation indrømmes
af bestemmelseslandet og dette meddeles de øvrige medlemsstater og
Kommissionen;
for at undgå spredning af epizootier gennem ferskk ød bør ferskk ød
udelukkes fra handelen inden for Fællesskabet, når dyrene stammerfra en bedrift eller zone, som i overensstemmelse med fællesskabsbe-stemmelserne er genstand for veterinærpolitiets forbud;
der bør drages omsorg for, at fersk kød, som ikke opfylder fællesskabs-
bestemmelserne, ikke forsynes med det mærke om kødets egnethed tilmenneskeføde, der foreskrives i nævnte bestemmelser;
medlemsstaterne skal have mulighed for at forbyde, at kød, som ikke
opfylder fællesskabsbestemmelserne vedrørende veterinærpolitiet,
bringes ud i omsætningen inden for deres område; såfremt afsenderen
eller dennes stedfortræder anmoder derom, bør der dog gives hammulighed for at videresende kødet, såfremt veterinærpolitimæssigegrunde ikke hindrer dette;
for at gøre det muligt for de interesserede at bedømme de årsager, der
ligger til grund for et forbud eller en restriktion, er det vigtigt, at dergives afsenderen eller dennes stedfortræder samt afsenderlandetskompetente myndigheder underretning herom;
medlemsstaterne skal have mulighed for at forbyde, at fersk kød, der
kommer fra en medlemsstat, hvor der er udbrudt en epizooti, bringes
inden for deres område; alt efter arten og karakteren af denne epizootiskal et sådant forbud enten kun vedrøre kød fra en del af afsenderlan-dets område, eller omfatte hele dette lands område; ved udbrud af ensmitsom sygdom hos dyr på en medlemsstats område, er det nødven-digt, at der hurtigt træffes egnede bekæmpelsesforanstaltninger; den
fare, som sådanne sygdomme medfører, og de bekæmpelsesforanstalt-
ninger, som de nødvendiggør, må bedømmes ens i hele Fællesskabet;med henblikherpå bør der i Den stående Veterinærk omité, som er1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. 121 af 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EFT nr. L 239 af 30.10.1970, s. 42.
▼B
nedsat ved Rådets afgørelse af 15. oktober 1968(1), indføres en haste-
procedure in den for Fællesskabet, i henhold til hvilken de nødvendigeforanstaltninger bør træffes;
det er ønskeligt i dette direktiv at bekræfte grundprincippet om ikke-
diskrimination, og i afventen af præcise fællesskabsregler om indførsel
fra tredjelande bør det derfor udtrykkeligt foreskrives, at den ordning,der af hver medlemsstat skal anvendes over for tredjelande, ikke måvære mere gunstig end den i medfør af dette direktiv gældende ordningom handelen mellem medlemsstaterne.
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører handelen mellem medlemsstaterne med
fersk kød, hidrørende fra husdyr af arterne kvæg, svin, får og geder
samt enhovede husdyr.
2. Som kød anses enhver del af disse dyr, der er egnet til menneske-
føde.
3. Som fersk anses alt kød, der ikke har været underkastet nogen
behandling, som skal sikre dets holdbarhed; ved anvendelsen af dettedirektiv anses dog også kød, der er underkastet kuldebehandling, somfersk.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
a)Embedsdyrlæge: dyrlæge, der er udpeget af den kompetente centrale
myndighed i medlemsstaten;
b)Afsenderland: den medlemsstat, hvorfra der afsendes ferskk ød til
en anden medlemsstat;
c)Bestemmelsesland: den medlemsstat, hvortil der forsendes ferskk ød,
som kommer fra en anden medlemsstat.
Artikel 3
Kun fersk kød, der opfylder følgende betingelser, kan sendes fra en
medlemsstats område til en anden medlemsstats område:
a) Såfremt det drejer sig om kød, der hidrører fra husdyr af arterne får,
geder eller enhovede husdyr, skal dette, med forbehold af de i
artikel 6 fastsatte bestemmelser, stamme fra dyr, der mindst haropholdt sig på Fællesskabets område de sidste 21 dage før slagt-ningen eller siden fødslen, hvis det drejer sig om dyr, der er yngreend 21 dage.
b) Det skal hidrøre fra dyr, som hverken stammer fra en bedrift eller
fra en zone, der er genstand for forbud i medfør af bestemmelsernefastsat i artikel 3, stk. 2, litra b), i Rådets direktiv af 26. juni 1964om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fælles-skabet med kvæg og svin(
2), senest ændret ved Rådets direktiv af
7. februar 1972(3), som følge af udbrud af mund- og klovesyge,
svinepest og svinelammelse (Tescheus sygdom) alt efter som depågældende dyrearter er modtagelige derfor.
c) Det skal hidrøre fra slagterier, hvor der ikke har været konstateret
tilfælde af mund- og klovesyge, svinepest eller svinelammelse
(Tescheus sygdom).
I tilfælde af, at en af disse sygdomme bryder ud, drager medlems-
staterne omsorg for, at intet kød, som er mistænkt for smitte, kangøres til genstand for handel inden for Fællesskabet.1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 3
(1) EFT nr. L 255 af 28.10.1968, s. 23.
(2) EFT nr. 121 af 29.7.1964, s. 1977/64.
(3) EFT nr. L 38 af 12.2.1972, s. 95.
▼B
Artikel 4
Uanset bestemmelserne i artikel 3, litra b), kan fersk kød hidrørende fra
dyr af arterne svin, får og geder kun afsendes til en anden medlemsstats
område på betingelse af, at disse dyr ikke stammer fra en bedrift i etafsenderland, over for hvilken veterinærpolitiet har nedlagt forbudsom følge af udbrud af svine-, fåre- eller gedebrucellose.
Dette forbud skal være af mindst 6 ugers varighed, efter at det sidste
tilfælde officielt er konstateret.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at ferskk ød hidrørende fra
dyr, som ikke svarer til bestemmelserne i artiklerne 3 og 4, ikkeforsynes med det mærke om køds egnethed til menneskeføde, der erforeskrevet i kapitel IX, i bilag I til direktivet om sundhedsmæssige
problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet.
2. Modtagerlandet kan forbyde, at fersk kød bringes ud i omsæt-
ningen inden for dets område, såfremt det konstateres, atbestemmelserne i atiklerne 3 og 4 ikke er overholdt.
3. I dette tilfælde skal modtagerlandet på anmodning fra afsenderen
eller dennes stedfortræder tillade, at hele sendingen af ferskk ød vide-
resendes, såfremt veterinærpolitiets betragtninger ikke hindrer dette.
4. Den kompetente myndighed i modtagerlandet kan beordre dette
parti destrueret, såfremt der under anvendelse af stk. 2 nedlæggesforbud mod, at det bringes ud i omsætningen, og når afsenderlandet
eller i givet fald transitlandet ikke tillader videreforsendelse.
5. Til gennemførelse af de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2, 3
og 4 i denne artikel, anvendes bestemmelserne i artikel 6, stk. 7, idirektivet om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden forFællesskabet med kvæg og svin.
Artikel 6
1. Dette direktiv berører ikke de retsmidler, som den gældende
lovgivning i medlemsstaterne åbner adgang til, mod de afgørelser, dertræffes af de kompetente myndigheder, og som er foreskrevet i dettedirektiv.
2. Hver medlemsstat giver afsenderen af ferskk ød, som i overens-
stemmelse med artikel 5, stk. 2, ikke kan bringes ud i omsætningen,ret til at indhente udtalelse fra en veterinær sagkyndig. Hver medlems-stat foranlediger, at de veterinære sagkyndige, inden de kompetentemyndigheder træffer andre foranstaltninger så som destruktion af kødet,får mulighed for at fastslå, hvorvidt betingelserne i artikel 5, stk. 2, er
opfyldt.
Den veterinære sagkyndiges nationalitet skal være nationaliteten i en
anden medlemsstat end afsenderlandet eller bestemmelseslandet.
Kommissionen opstiller på forslag af medlemsstaterne listen over de
veterinære sagkyndige, som kan pålægges udarbejdelsen af sådanne
udtalelser. Den fastsæter efter samråd med medlemsstaterne de almin-
delige gennemførelsesbestemmelser særlig vedrørende denfremgangsmåde, der skal følges ved udarbejdelsen af disse udtalelser.
Artikel 7
1. Bestemmelseslandene kan give et eller flere afsenderlande gene-
relle tilladelser eller tilladelser begrænset til bestemte tilfælde, i
henhold til hvilke fersk kød som en dispensation fra artikel 3, litra a)kan bringes inden for deres område, uanset det ikke hidrører fra dyr,der mindst har opholdt sig på Fællesskabets område de sidste 21 dagefør slagtningen eller siden fødslen, hvis det drejer sig om dyr, der eryngre end 21 dage.1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 4
▼B
2. Når et bestemmelsesland i overenstemmelse med stk. 1 giver en
generel tilladelse, underretter det straks de øvrige medlemsstater ogKommissionen herom.
3. Når et bestemmelsesland giver en af de i stk. 1 nævnte tilladelser,
bør der i tilfælde af transit indhentes en tilsvarende tilladelse fra de
pågældende transitlande.
Artikel 8
1. Uanset bestemmelserne i artiklerne 3, 4 og 7, kan en medlemsstat,
såfremt der er fare for spredning af sygdomme hos dyr, ved at fersk
kød fra en anden medlemsstat bringes inden for dens område, træffefølgende foranstaltninger:
a) Ved udbrud af en epizooti i denne anden medlemsstat, kan den
midlertidigt forbyde, at dette kød, der kommer fra de dele af dennestats område, hvor sygdommen er udbrudt, bringes ind, eller denkan begrænse adgangen til at bringe det ind;
b) Såfremt en epizooti antager en mere omfattende karakter, eller ved
udbrud af en ny alvorlig og smitsom sygdom hos dyr, kan denmidlertidigt forbyde at dette kød fra hele denne stats område bringesind, eller den kan begrænse adgangen til at bringe det ind.
2. Hver medlemsstat skal straks give de øvrige medlemsstater og
Kommissionen meddelelse om udbrud på dens område af enhver
sygdom, som er omhandlet i stk. 1, og om de foranstaltninger, den har
truffet for at bekæmpe denne sygdom. Den skal endvidere omgåendegive meddelelse om sygdommes ophør.
3. De foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne på grundlag af
stk. 1, samt deres ophævelse, skal omgående meddeles de øvrigemedlemsstater og Kommissionen med angivelse af årsagerne.
Der kan efter den i artikel 9, fastsatte fremgangsmåde, træffes afgørelse
om, at disse foranstaltninger skal ændres, især med henblik på at sikre
deres samordning med de foranstaltninger, der vedtages af de øvrige
medlemsstater, eller om at de skal ophæves.
4. Såfremt den i stk. 1 omhandlede situation opstår, og det viser sig
nødvendigt, at andre medlemsstater ligeledes anvender de foranstalt-ninger, der er truffet i medfør af nævnte stykke og eventuelt ændret ioverensstemmelse med stk. 3, skal egnede foranstaltninger vedtagesefter den i artikel 9 fastsatte fremgangsmåde.
5. Artikel 8 i direktivet om sundhedsmæssige problemer vedrørende
handelen med fersk kød inden for Fællesskabet, ophæves.
Artikel 9
1. I tilfælde af at der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat
i denne artikel, indbringer formanden omgående sagen for Den stående
Veterinærkomité, nedsat ved Rådets afgørelse af 15. oktober 1968, i det
følgende benævnt »Komiteen«, enten på eget initiativ eller på anmod-ning fra en medlemsstat.
2. I Komiteen tildeles medlemsstaternes stemmer vægt i henhold til
artikel 148, stk. 2 i traktaten. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionens repræsentant forelægger et udkast til de foran-
staltninger, der skal træffes. Komiteen afgiver en udtalelse om disseforanstaltninger inden for en frist af to dage. Udtalelsen vedtages med
et flertal af ►
M1enogfyrre ◄stemmer.
4. Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks
til anvendelse, når de er i overensstemmelse med Komiteens udtalelse.
Såfremt foranstaltningerne ikke er i overensstemmelse med Komiteensudtalelse, eller der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommis-sionen straks for Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skaltræffes. Rådet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal.
Såfremt Rådet efter udløbet af en frist på 15 dage fra datoen for forsla-
gets indbringelse ikke har vedtaget nogen foranstaltninger, vedtager1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 5
▼B
Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og bringer dem straks til
anvendelse, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sig imodde nævnte foranstaltninger.
Artikel 10
Bestemmelserne i artikel 9 finder anvendelse i en periode på ►
M3et
hundrede og to måneder ◄fra den dato, på hvilken sagen første gang
er indbragt for Komiteen, enten i henhold til artikel 9, stk. 1, eller pågrundlag af andre tilsvarende bestemmelser.
Artikel 11
Indtil gennemførelsen af en fælles ordning om indførsel af ferskk ød
fra tredjelande, må de nationale bestemmelser, der gælder for ferskkød indført fra disse lande, ikke være mere gunstige end dem, derfremgår af dette direktiv.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne iværksætter de nødvendige foranstaltninger for
senest den 1. januar 1974 at efterkomme dette direktiv og underretter
straks Kommissionen herom.
Artikel 13
Indtil 31. december 1982 kan Irland og Det forenede Kongerige, for så
vidt angår Nordirland, ved indførsel af ferskk ød opretholde deres nati-onale bestemmelser vedrørende beskyttelse mod mund- og klovsyge,idet de dog skal overholde de almindelige bestemmelser i traktaten.
Indtil 31. december 1977 kan Danmark, Irland og Det forenede Konge-
rige ved indførsel af ferskk ød opretholde deres nationale bestemmelservedrørende beskyttelse mod svinepest, idet de dog skal overholde de
almindelige bestemmelser i traktaten.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1972L0461 — DA — 01.01.1977 — 004.001 — 6
▼M4
▼B