2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2000/13/EF
af 20. marts 2000
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentati-
onsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler
(EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens direktiv 2001/101/EF af 26. november 2001 L 310 19 28.11.2001
►M2 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/89/EF af 10. november
2003L 308 15 25.11.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2000/13/
EF
af 20. marts 2000
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om
reklame for sådanne levnedsmidler
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 95,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (
1),
efter proceduren i traktatens artikel251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnær-
melse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af ogpræsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for
sådanne levnedsmidler (
3) har ved flere lejligheder været under-
kastet omfattende ændringer (4). Direktivet bør derfor
kodificeres, således at dets bestemmelser kan fremtræde klartog rationelt.
(2) Forskellene mellem medlemsstaternes administrativt eller ved
lov fastsatte bestemmelser om mærkning af levnedsmidler risi-
kerer at hindre disse produkters frie bevægelighed og skabeulige konkurrencevilkår.
(3) Følgelig er en tilnærmelse af disse retsforskrifter nødvendig med
henblik på at bidrage til det indre markeds funktion.
(4) Formålet med dette direktiv bør være udarbejdelse af generelle
og horisontale fællesskabsregler, der gælder for alle levneds-midler, som bringes i omsætning.
(5) Særlige og vertikale regler, der kun omhandler visse bestemtelevnedsmidler, bør fastlægges inden for rammerne af de bestem-melser, der gælder for disse varer.
(6) Alle regler vedrørende mærkning af levnedsmidler bør først og
fremmest opfylde kravet om at oplyse og beskytte forbrugerne.
(7) Dette indebærer, at medlemsstaterne under overholdelse af trak-
taten kan stille sproglige krav.
(8) En detaljeret mærkning, der angiver produktets eksakte art og
beskaffenhed, gør det muligt for forbrugeren at foretage sit valg
med fuldt kendskab til produktet og er den bedst egnede, for såvidt som den skaber færrest hindringer for den fri samhandel.
(9) Det er derfor nødvendigt at opstille en liste over de angivelser,
der principielt skal forekomme i mærkningen af alle levneds-
midler.
(10) Dette direktivs horisontale karakter har imidlertid ikke fra førstefærd givet mulighed for blandt de obligatoriske angivelser atmedtage alle dem, der bør forekomme på den liste, der i prin-
cippet gælder for samtlige levnedsmidler, men der bør på et
senere tidspunkt vedtages fællesskabsbestemmelser med henblikpå at supplere de nu fastsatte regler.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT C 258 af 10.9.1999, s. 12.
(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 18. januar 2000 (endnu ikke offentliggjort i
EFT) og Rådets afgørelse af 13. marts 2000.
(3) EFT L 33 af 8.2.1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved Europa-Parla-
mentets og Rådets direktiv 97/4/EF (EFT L 43 af 14.2.1997, s. 21).
(4) Jf. bilag IV, del B.
▼B
(11) Da der ikke findes specifikke fællesskabsbestemmelser, skal
medlemsstaterne bevare muligheden for at foreskrive visse nati-
onale bestemmelser som supplement til de generellebestemmelser i dette direktiv. Disse specifikke bestemmelserbør dog underkastes en fællesskabsprocedure.
(12) Nævnte fællesskabsprocedure skal, hvis en medlemsstat ønsker
at vedtage nye retsforskrifter, imidlertid gennemføres ved hjælp
af en fællesskabsbeslutning.
(13) Der bør endvidere åbnes mulighed for, at Fællesskabet i undta-gelsestilfælde kan afvige fra visse almindeligt fastsatte
forpligtelser.
(14) Bestemmelserne om mærkning bør ligeledes omfatte forbud mod
at vildlede køberen eller at tillægge levnedsmidlerne medicinskeegenskaber. For at være effektivt skaldette forbud også omfatte
præsentationsmåde og reklame for levnedsmidler.
(15) Med det formål at lette samhandelen mellem medlemsstaterne
kan det bestemmes, at i handelsled forud for salget til den ende-lige forbruger skal kun oplysninger om hovedbestanddele anførespå den yderste emballage, og at visse obligatoriske angivelser,
der skal ledsage et færdigpakket levnedsmiddel, kun anføres i
de ledsagende handelsdokumenter.
(16) Medlemsstaterne bør under henvisning til lokale forhold og prak-tiske omstændigheder fortsat have mulighed for at fastsætte
bestemmelser for mærkning af levnedsmidler, der sælges uind-
pakket. Forbrugeroplysningen skal også i dette tilfælde væresikret.
(17) For at forenkle og fremskynde proceduren bør det overlades til
Kommissionen at vedtage de tekniske gennemførelsesforanstalt-
ninger.
(18) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dettedirektiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse
1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere
vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, dertillægges Kommissionen (
1).
(19) Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forplig-telser i forbindelse med fristerne for gennemførelsen af de i
bilag IV, del B, anførte direktiver —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører mærkning af levnedsmidler, der er bestemt
til i uforandret stand at leveres til den endelige forbruger, samt visse
aspekter i forbindelse med præsentationsmåde og reklame for sådanne
levnedsmidler.
2. Dette direktiv finder ligeledes anvendelse på levnedsmidler, der er
bestemt til at leveres til restauranter, hospitaler, marketenderier ogandre lignende etablissementer, i det følgende benævnt »etablisse-menter«.
3. I dette direktiv forstås ved:
a) »mærkning«: angivelser, oplysninger, fabriks- eller varemærker,
billeder eller symboler, som vedrører et levnedsmiddel, og som eranført på emballager, dokumenter, skilte, etiketter eller halsetiketter
af enhver art, der ledsager eller henviser til dette levnedsmiddel
b) »færdigpakket levnedsmiddel«: den salgsenhed, som er bestemt til
salg i uforandret stand til den endelige forbruger og til etablisse-menter, og som består af et levnedsmiddel samt den emballage,hvori det er pakket, inden det udbydes tilsal g, hvad enten denne2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 3
(1) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
▼B
emballage omslutter varen helt eller delvis, men dog på en sådan
måde, at indholdet ikke kan ændres, uden at emballagen åbnes ellerændres.
Artikel 2
1. Mærkningen og dennes nærmere udformning må ikke:
a) være af en sådan art, at den vildleder køberen, især:
i) med hensyn til levnedsmidlets beskaffenhed, og især dets art,
identitet, egenskaber, sammensætning, mængde, holdbarhed, op-rindelsessted eller det sted, hvor levnedsmidlet kommer fra,
fremstillings- eller frembringelsesmåde
ii) ved at tillægge det pågældende levnedsmiddel virkninger eller
egenskaber, som det ikke har
iii) ved at give denne indtryk af, at det pågældende levnedsmiddel
har særlige egenskaber, når alle lignende levnedsmidler harsamme egenskaber
b) med forbehold af de fællesskabsbestemmelser, der gælder for natur-
ligt mineralvand og for levnedsmidler bestemt til særlig ernæring,tillægge et levnedsmiddel egenskaber til forebyggelse, behandlingog helbredelse af en menneskelig sygdom eller give indtryk af
sådanne egenskaber.
2. Rådet fastlægger efter proceduren i traktatens artikel 95 en ikke-
udtømmende liste over de i stk. 1 anførte anprisninger, hvis anvendelse
under alle forhold bør forbydes eller begrænses.
3. Forbuddene eller restriktionerne i stk. 1 og 2 gælder ligeledes:
a) levnedsmidlers præsentationsmåde og især levnedsmidlernes eller
emballagens form eller udseende, det materiale, der anvendes tilemballage, den måde, hvorpå levnedsmidlerne er arrangeret, samtde forhold, hvorunder de udstilles
b) reklame.
Artikel 3
1. Mærkning af levnedsmidler skal på de betingelser og med forbe-
hold af de undtagelser, der er fastsat i artikel 4-17, kun omfatte
følgende obligatoriske oplysninger:
1) Varebetegnelse
2) Ingrediensliste3) Mængden af visse ingredienser eller kategorier af ingredienser, jf.
artikel7
4) For færdigpakkede levnedsmidler: nettoindhold5) Dato for mindste holdbarhed, eller for visse levnedsmidler, som i
mikrobiologisk henseende er meget letfordærvelige, sidste anven-
delsesdato
6) Særlige opbevarings- og anvendelsesforskrifter7) Navn eller firmanavn og adresse på fabrikanten eller pakkevirk-
somheden eller på en forhandler, der er etableret inden forFællesskabet.
Medlemsstaterne har dog for så vidt angår smør fremstillet på
deres område lov til kun at kræve angivelse af fabrikanten, pakke-virksomheden eller forhandleren.
Med forbehold af de i artikel 24 omhandlede oplysninger meddeler
medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlemsstater
enhver foranstaltning, der træffes i medfør af andet afsnit
8) Angivelse af det sted, hvor levnedsmidlet har oprindelse eller
kommer fra, i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vild-lede forbrugeren med hensyn til levnedsmidlets virkeligeoprindelsessted eller det sted, hvor levnedsmidlet egentlig kommerfra2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 4
▼B
9) Brugsanvisning i de tilfælde, hvor det pågældende levnedsmiddel
ikke vilkunne anvendes på rette måde, såfremt en sådan ikkefindes
10) For drikkevarer, der indeholder mere end 1,2 volumenprocent
alkohol, angivelse af det virkelige alkoholindhold udtrykt i
volumen
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne opretholde
nationale bestemmelser, som foreskriver angivelse af fremstillings-eller pakkevirksomheden for så vidt angår deres nationale produktion.
3. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke mere præcise eller
mere vidtgående metrologiske bestemmelser.
Artikel 4
1. Ved fællesskabsbestemmelser, som finder anvendelse på bestemte
levnedsmidler, men ikke på levnedsmidler generelt, kan bestemmel-
serne i artikel3, stk. 1, nr. 2 og 5, undtagel sesvis fraviges, når
forbrugeroplysningen ikke lider derved.
2. Ved fællesskabsbestemmelser, som finder anvendelse på bestemte
levnedsmidler, men ikke på levnedsmidler generelt, kan der foreskrives
flere obligatoriske oplysninger end dem, der er opregnet i artikel 3.
Såfremt der ikke foreligger sådanne bestemmelser, kan medlemssta-
terne foreskrive sådanne oplysninger i overensstemmelse medproceduren i artikel19.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede fællesskabsbestemmelser vedtages
efter proceduren i artikel20, stk. 2.
Artikel 5
1. Et levnedsmiddels varebetegnelse er den betegnelse, der er
anvendt i de for dette levnedsmiddel gældende fællesskabsbestem-
melser.
a) I mangel af fællesskabsbestemmelser er et levnedsmiddels varebe-
tegnelse den betegnelse, der er anvendt i de ved lov elleradministrativt fastsatte bestemmelser, der gælder i den medlemsstat,hvor salget til den endelige forbruger eller til etablissementer finder
sted.
I mangelheraf udgøres varebetegnel sen af det navn, der har vundet
hævd i den medlemsstat, hvor salget til den endelige forbruger eller
til etablissementer finder sted, eller af en beskrivelse af levneds-midlet og om nødvendigt af dets brug, der skal være så nøjagtig, atkøberen oplyses om dets egentlige art og kan skelne det fra andrelevnedsmidler, som det kunne forveksles med.
b) Det er ligeledes tilladt at anvende den varebetegnelse i afsætnings-
medlemsstaten, hvorunder varen lovligt fremstilles og afsættes iproducentmedlemsstaten.
Hvis anvendelsen af dette direktivs øvrige bestemmelser, herunder
artikel 3, ikke er tilstrækkelig til, at forbrugerne i afsætningsmed-lemsstaten kan gøre sig bekendt med levnedsmidlets egentlige art
og kan skelne det fra andre levnedsmidler, som det kunne forveksles
med, skal producentmedlemsstatens varebetegnelse dog suppleresmed yderligere beskrivende oplysninger, der anføres i tilknytningtilvarebetegnel sen.
c) Det kan undtagelsesvis forekomme, at producentmedlemsstatens
varebetegnelse ikke anvendes i afsætningsmedlemsstaten, fordi detlevnedsmiddel, varebetegnelsen vedrører, i henseende til sinsammensætning eller fremstilling adskiller sig så meget fra det
levnedsmiddel, der er kendt under denne betegnelse, at bestemmel-
serne i litra b) ikke er tilstrækkelige til at sikre korrekt oplysning afforbrugerne i afsætningsmedlemsstaten.
2. Et fabrikations- eller varemærke eller et fantasinavn kan ikke
træde i stedet for varebetegnelsen.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 5
▼B
3. Varebetegnelsen skal omfatte eller ledsages af en oplysning om
levnedsmidlets fysiske tilstand eller den særlige behandling, somlevnedsmidlet har undergået (f.eks. i pulverform, frysetørret,
dybfrosset, koncentreret, røget), i de tilfælde, hvor undladelse af denne
oplysning ville kunne skabe tvivl hos køberen.
Alle levnedsmidler, som er blevet behandlet med ioniserende stråling,
skal forsynes med en af følgende angivelser:
— på spansk:
»irradiado« eller »tratado con radiación ionizante«
— på dansk:
»bestrålet/…« eller »strålekonserveret« eller »behandlet med ionise-
rende stråling« eller »konserveret med ioniserende stråling«
— på tysk:
»bestrahlt« eller »mit ioniserenden Strahlen behandelt«
— på græsk:
»επεξεργασµένο µε ιονίζουσα ακτινοβολία « eller » ακτινο-
βοληµένο «
— på engelsk:
»irradiated« eller »treated with ionising radiation«
— på fransk:
»traité par rayonnements ionisants« eller »traité par ionisation«
— på italiensk:
»irradiato« eller »trattato con radiazioni ionizzanti«
— på nederlandsk:
»doorstraald« eller »door bestraling behandeld« eller »met ionise-
rende stralen behandeld«
— på portugisisk:
»irradiado« eller »tratado por irradiação« eller »tratado por radiação
ionisante«
— på finsk:
»säteilytetty« eller »käsitelty ionisoivalla säteilyllä«
— på svensk
»bestrålad« eller »behandlad med joniserande strålning«.
Artikel 6
1. Ingredienslisten angives i overensstemmelse med denne artikel og
med bilag I, II, III og IIIa.
2. Der kræves ingen ingrediensangivelse for:
a) — frisk frugt og friske grøntsager, herunder kartofler, som ikke er
skrællet, snittet eller behandlet på lignende måde
— vand, der er tilsat kulsyre, og hvor dette fremgår af betegnelsen
— eddike fremstillet ved gæring, såfremt den udelukkende hidrører
fra et enkelt basisprodukt, og der ikke er tilsat nogen andeningrediens
b) — ost
—s m ø r
— fermenteret mælk og fløde
såfremt der ikke er tilsat andre ingredienser end mælkeprodukter,
enzymer og kulturer af mikroorganismer, der er nødvendige forfremstillingen, eller end det salt, som er nødvendigt til fremstillingaf anden ost end frisk ost og smelteost
c) varer, der består af en enkelt ingrediens,
— hvis varebetegnelsen er identisk med ingrediensbetegnelsen, eller2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
— hvis ingrediensens art klart kan udledes af varebetegnelsen.
3. Med hensyn til drikkevarer, der indeholder mere end 1,2 volu-
menprocent alkohol, vedtager Rådet på forslag af Kommissioneninden den 22. december 1982 reglerne for angivelse af ingredienser.
3a. En ingrediens som defineret i stk. 4, litra a) og anført i bilag
IIIa, angives på mærkningen, hvis den forekommer i drikkevarer som
omhandlet i stk. 3, jf. dog de regler for mærkning, der fastsættes i
medfør af stk. 3. Angivelsen skal omfatte ordet »indeholder« efterfulgtaf den eller de pågældende ingrediensers navn. Angivelsen er imidlertidikke nødvendig, når ingrediensens specifikke navn allerede indgår iingredienslisten eller i betegnelsen for drikkevaren.
Detaljerede regler for præsentationen af den i første afsnit omhandlede
angivelse kan om nødvendigt vedtages
a) for så vidt angår produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i
Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om denfælles markedsordning for vin (
1) efter proceduren i forordningens
artikel75
b) for så vidt angår produkter som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i
Rådets forordning (EØF) nr. 1601/91 af 10. juni 1991 om alminde-lige regler for definition, betegnelse og præsentation afaromatiserede vine, aromatiserede vinbaserede drikkevarer og
aromatiserede cocktails af vinprodukter (
2) efter proceduren i forord-
ningens artikel13
c) for så vidt angår produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i
Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 af 29. maj 1989 om fastlæg-gelse af almindelige regler for definition, betegnelse ogpræsentation af spiritus (
3) efter proceduren i forordningens artikel
14
d) for så vidt angår andre produkter efter proceduren i artikel20, stk.
2, i dette direktiv.
4. a) Ved ingrediens forstås ethvert stof, herunder tilsætningsstoffer,
der anvendes ved fremstilling eller tilberedning af et levneds-middel, og som stadig forefindes i færdigvaren, eventuelt iændret form.
b) Såfremt en ingrediens i et levnedsmiddel selv er fremstillet af
flere ingredienser, anses disse som ingredienser i det pågældendelevnedsmiddel.
c) Som ingredienser betragtes dog ikke:
i) bestanddele i en ingrediens, som under fremstillingsprocessen
midlertidigt adskilles for derefter atter at tilsættes i deres
oprindelige forhold
ii) tilsætningsstoffer:
— der udelukkende er til stede i et levnedsmiddel, fordi de
forefandtes i en eller flere af ingredienserne i det pågæl-dende levnedsmiddel, dog kun såfremt dissetilsætningsstoffer ikke længere har nogen teknologiskfunktion i færdigvaren
— der anvendes som produktionshjælpemidler
iii) stoffer, der anvendes i nødvendige doser som opløsnings-
eller bæremiddel for tilsætningsstoffer og aromagivendebestanddele2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 7
(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 1795/2003 (EUT L 262 af 14.10.2003, s. 13).
(2) EFT L 149 af 14.6.1991, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og
Rådets forordning (EF) nr. 2061/96 (EFT L 277 af 30.10.1996, s. 1).
(3) EFT L 160 af 12.6.1989, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og
Rådets forordning (EF) nr. 3378/94 (EFT L 366 af 31.12.1994, s. 1).▼M2
▼B
▼M2
iv) stoffer, der ikke er tilsætningsstoffer, men som anvendes på
samme måde og med samme formålsom produktionshjæl pe-midler, og som stadig findes i færdigvaren, eventuelt i ændret
form.
d) I henhold proceduren i artikel 20, stk. 2, kan det i visse tilfælde
afgøres, hvorvidt de i litra c), nr. ii) og iii), fastsatte betingelser
er opfyldt.
5. Ingredienslisten består i en opregning af samtlige ingredienser i
levnedsmidlet efter aftagende vægt henført til fremstillingstidspunktet.Den indledes af en passende angivelse, hvori indgår ordet »ingredi-enser«.
Dog:
— skal tilsat vand og flygtige ingredienser anføres i lister efter deres
vægt i færdigvaren; den mængde vand, der er tilsat som ingrediensi et levnedsmiddel, bestemmes ved fra færdigvarens samlede netto-
indhold at fradrage den samlede mængde af de øvrige anvendte
ingredienser. Man kan undlade at tage denne mængde i betragtning,såfremt den ikke overstiger 5 vægtprocent af færdigvaren
— kan ingredienser, der anvendes i koncentreret eller tørret form, og
som rekonstitueres under fremstillingen, angives i listen efter deresvægt før koncentreringen eller tørringen
— kan ingredienserne i koncentrerede eller tørrede levnedsmidler, som
skal tilsættes vand, angives efter det mængdeforhold, hvori de fore-findes i det rekonstituerede produkt, forudsat at ingredienslistenledsages af en oplysning som »ingredienser i det rekonstitueredeprodukt« eller »ingredienser i det forbrugsklare produkt«
— kan frugter, grøntsager eller svampe, hvoraf ingen vægtmæssigt
udgør en hovedbestanddel, og hvis mængdeforhold kan variere, nårde anvendes blandet som ingredienser i et levnedsmiddel, i ingredi-enslisten grupperes under betegnelsen »frugt«, »grøntsager« eller»svampe« efterfulgt af angivelsen »i variabelt mængdeforhold«
umiddelbart efterfulgt af en opregning af de pågældende frugter,
grøntsager eller svampe; i så fald angives blandingen i ingrediens-listen i overensstemmelse med første afsnit på grundlag af deanvendte frugters, grøntsagers eller svampes samlede vægt
— kan ingredienserne i krydderi- og krydderurtblandinger, hvoraf
ingen delvægtmæssigt udgør en hovedbestanddel , anføres i enanden rækkefølge, forudsat at denne ingrediensliste ledsages af enoplysning som »i variabelt mængdeforhold«
— kan ingredienser, der udgør mindre end 2 % af færdigvaren, anføres
i en anden rækkefølge efter de øvrige ingredienser
— kan ingredienser, der svarer til hinanden eller kan erstatte hinanden,
og som kan anvendes til fremstilling eller tilberedning af etlevnedsmiddel uden at ændre sammensætning, art eller opfattetværdi, forudsat at de udgør mindre end 2 % af færdigvaren, angivesi ingredienslisten med angivelsen »indeholder … og/eller …«, hvismindst én af ikke over to ingredienser forekommer i færdigvaren.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på de tilsætningsstoffer
og ingredienser, der er anført i bilag IIIa.
6. Ingredienserne skali givet fal d betegnes ved deres specifikke
navn i overensstemmelse med reglerne i artikel 5.
Dog:
— kan ingredienser, der henhører under en af de i bilag I anførte kate-
gorier, og som indgår i et andet levnedsmiddel, betegnes alene ved
navnet på denne kategori.
Ændringer til listen over kategorier i bilag I kan vedtages efter
proceduren i artikel20, stk. 2.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 8
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Den i bilag I anførte betegnelse »stivelse« skal dog altid, hvis
denne ingrediens kan indeholde gluten, suppleres med en oplysningom dens særlige vegetabilske oprindelse.
— skalingredienser, der henhører under en af de i bil ag II anførte
kategorier, betegnes ved navnet på denne kategori, efterfulgt af
deres specifikke navn eller deres EF-nummer; for så vidt angår en
ingrediens, der henhører under flere kategorier, angives den, dersvarer til ingrediensens hovedfunktion i levnedsmidlet.
De ændringer, der skal foretages i dette bilag som følge af den
videnskabelige og tekniske udvikling, vedtages i henhold til proce-duren i artikel20, stk. 2.
Den i bilag II anførte betegnelse »modificeret stivelse« skal dog
altid, hvis denne ingrediens kan indeholde gluten, suppleres meden oplysning om dens særlige vegetabilske oprindelse.
— betegnes aromaer i overensstemmelse med bilag III til dette direktiv— skal de særlige fællesskabsbestemmelser om angivelse af behand-
ling med ioniserende bestråling af en ingrediens vedtages senere ihenhold til traktatens artikel 95.
7. Ved fællesskabsbestemmelser og, dersom sådanne ikke findes,
nationale bestemmelser kan det for bestemte levnedsmidler fastsættes,at der sammen med varebetegnelsen skal være angivet en eller flerebestemte ingredienser.
Den i artikel19 fastsatte procedure finder anvendel se ved eventuelfast-
sættelse af nationale bestemmelser.
De i dette stykke omhandlede fællesskabsbestemmelser vedtages efter
proceduren i artikel20, stk. 2.
8. I det i stk. 4, litra b), omhandlede tilfælde kan en sammensat
ingrediens anføres i ingredienslisten med sin betegnelse, dersom denneer fastsat ved lov eller ved sædvane, og efter sin samlede vægt iproduktet, såfremt denne angivelse umiddelbart efterfølges af en opreg-ning af de ingredienser, der indgår i den sammensatte ingrediens.
Opregningen i henhold til første afsnit er ikke obligatorisk:
a) når sammensætningen af den sammensatte ingrediens er fastsat i
gældende fællesskabsregler, og forudsat at den sammensatte ingre-
diens udgør mindre end 2 % af færdigvaren; denne bestemmelsefinder ikke anvendelse på tilsætningsstoffer, jf. dog stk. 4, litra c)
b) for sammensatte ingredienser, som består af krydderi- og/eller kryd-
derurtblandinger, der udgør mindre end 2 % af færdigvaren,
undtagen tilsætningsstoffer, jf. dog stk. 4, litra c)
c) når den sammensatte ingrediens er et levnedsmiddel, for hvilket der
i fællesskabsreglerne ikke kræves en ingrediensliste.
9. Uanset stk. 5 er angivelse af vand ikke obligatorisk:
a) når vandet under fremstillingsprocessen udelukkende benyttes til at
rekonstituere en koncentreret eller tørret ingrediens
b) for en lage, der sædvanligvis ikke fortæres.
10. Uanset bestemmelserne i stk. 2, stk. 6, andet afsnit, og stk. 8,
andet afsnit, angives enhver ingrediens, der er anvendt ved fremstil-lingen af et levnedsmiddel og som stadig findes i færdigvaren,eventuelt i ændret form, og som er anført i bilag IIIa eller hidrører fra
en ingrediens, der er anført i bilag IIIa, på mærkningen med en klar
henvisning tildenne ingrediens' navn.
Den i første afsnit nævnte angivelse er ikke nødvendig, hvis varebeteg-
nelsen klart henviser til den pågældende ingrediens.
Uanset stk. 4, litra c), nr. ii), iii) og iv) betragtes ethvert stof, der er
anvendt ved fremstillingen af et levnedsmiddel, og som stadig findes ifærdigvaren, eventuelt i ændret form, og som hidrører fra ingredienser,som er anført i bilag IIIa, som en ingrediens og angives på mærkningen2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 9
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
med en klar henvisning til navnet på den ingrediens, som det hidrører
fra.
11. Listen i bilag IIIa tages systematisk op til revision og ajourføres
om nødvendigt på grundlag af den seneste videnskabelige viden. Den
første revision finder sted senest den 25. november 2005.
Ajourføring kan også bestå i, at slette ingredienser i bilag IIIa, med
hensyn til hvilke det er blevet videnskabeligt bevist, at de ikke kanforårsage uønskede reaktioner. Med henblik herpå kan Kommissionenindtilden 25. august 2004 underrettes om undersøgel ser, der pågår
med det formål at fastslå, om ingredienser eller stoffer, der hidrører
fra ingredienser opført i bilag IIIa, ikke under specifikke omstændig-heder kan forventes at forårsage uønskede reaktioner. Kommissionenvedtager senest den 25. november 2004, efter udtalelse fra Den Euro-pæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, en liste over de ingredienser eller
stoffer, der følgelig skal slettes af bilag IIIa, indtil de endelige resul-
tater af de indberettede undersøgelser foreligger eller senest indtil den25. november 2007.
Ændringer af bilag IIIa kan vedtages efter proceduren i artikel 20, stk.
2, efter udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritetafgivet på grundlag af artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødeva-
relovgivningen, om oprettelse af Den EuropæiskeFødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresik-kerhed (
1), jf. dog afsnit 2.
Der kan om nødvendigt fastsættes tekniske retningslinjer for fortolk-
ningen af listen i bilag IIIa efter proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 7
1. Mængden af en ingrediens eller en kategori af ingredienser, der er
anvendt til fremstilling eller tilberedning af et levnedsmiddel, angives ioverensstemmelse med denne artikel.
2. Den i stk. 1 nævnte angivelse er obligatorisk,
a) hvis den pågældende ingrediens eller kategori af ingredienser indgår
i varebetegnelsen eller sædvanligvis af forbrugeren forbindes med
varebetegnelsen, eller
b) hvis den pågældende ingrediens eller kategori af ingredienser frem-
hæves i mærkningen ved hjælp af ord, billeder eller en grafisk
fremstilling, eller
c) hvis den pågældende ingrediens eller kategori af ingredienser er
væsentlig med henblik på at karakterisere et levnedsmiddel og
adskille det fra andre varer, som det ellers kunne forveksles med
på grund af sin betegnelse eller sit udseende, eller
d) i andre tilfælde, der fastlægges efter proceduren i artikel 20, stk. 2.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse
a) hvis der er tale om en ingrediens eller en kategori af ingredienser,
— hvis drænede nettovægt er angivet i overensstemmelse med
artikel 8, stk. 4, eller
— hvis mængde i forvejen skalfigurere i mærkningen i medfør af
fællesskabsbestemmelser, eller
— som anvendes i små mængder til aromatisering, eller— som, selv om den figurerer i varebetegnelsen, ikke vil være
afgørende for forbrugerens valg i afsætningslandet, fordi variati-onen i mængde ikke er så væsentlig, at den kendetegner
levnedsmidlet eller adskiller det fra lignende levnedsmidler; i
tvivlstilfælde afgøres det efter proceduren i artikel 20, stk. 2,om forudsætningerne i dette led er opfyldt2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 10
(1) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1642/2003 (EUT
L 245 af 29.9.2003, s. 4).▼B
▼B
b) hvis der findes specifikke fællesskabsbestemmelser, der fastlægger
en bestemt mængde af en ingrediens eller en kategori af ingredi-enser, uden at denne skalangives i mærkningen
c) i de tilfælde, der er omfattet af artikel 6, stk. 5, fjerde og femte led
d) i de andre tilfælde, der fastlægges efter proceduren i artikel 20, stk.
2.
4. Den angivne mængde udtrykt i procent svarer tilmængden af
ingrediensen eller ingredienserne på det tidspunkt, hvor de anvendes.Der kan dog i fællesskabsbestemmelser fastsættes undtagelser fra detteprincip for visse levnedsmidler. Sådanne bestemmelser vedtages efter
proceduren i artikel20, stk. 2.
5. Den i stk. 1 nævnte angivelse skal figurere i levnedsmidlets vare-
betegnelse eller i umiddelbar nærhed af denne eller i ingredienslisten i
forbindelse med den pågældende ingrediens eller kategori af ingredi-enser.
6. Denne artikel finder anvendelse med forbehold af fællesskabsbe-
stemmelser om næringsdeklaration for levnedsmidler.
Artikel 8
1. Færdigpakkede levnedsmidlers nettoindhold angives:
— i rumfangsenheder for flydende varer
— i vægtenheder for andre varer
idet der alt efter omstændighederne anvendes liter, centiliter, milliliter
eller kilogram og gram.
Fællesskabsbestemmelser og dersom sådanne ikke findes, nationale
bestemmelser, der gælder for bestemte levnedsmidler, kan fastsætteundtagelser fra denne regel.
De i artikel19 fastsatte procedure finder anvendel se ved eventuelfast-
sættelse af nationale bestemmeler.
2. a) Dersom fællesskabsbestemmelser eller, såfremt sådanne ikke
findes, nationale bestemmelser foreskriver, at et indhold skal
angives på en bestemt måde (f.eks. nominelt indhold, minimums-
indhold, gennemsnitligt indhold), er dette indhold nettoindholdeti henhold til dette direktiv.
Med forbehold af de i artikel 24 omhandlede oplysninger
meddeler medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlems-
stater enhver foranstaltning, der træffes i medfør af dette litra.
b) Ved fællesskabsbestemmelser og, dersom sådanne ikke findes,
ved nationale bestemmelser kan der for bestemte levnedsmidler,der er opdelt i kategorier efter mængde, fastsættes andreindholdsangivelser.
Den i artikel19 fastsatte procedure finder anvendel se ved even-
tuel fastsættelse af nationale bestemmelser.
c) Såfremt en færdigpakning består af to eller flere enkelte færdig-
pakninger indeholdende samme mængde af samme vare, angivesnettoindholdet ved at anføre nettoindholdet for hver enkeltpakning og det samlede antal enkelpakninger. Disse angivelser
er dog ikke obligatoriske, såfremt det samlede antal enkelpak-
ninger er klart synlige og let tællelige udefra, og såfremt mindsten angivelse af nettoindholdet i hver enkeltpakning er klart synligudefra.
d) Såfremt en færdigpakning består af to eller flere enkeltpakninger,
der ikke betragtes som salgsenheder, angives nettoindholdet ved
at anføre det samlede nettoindhold og det samlede antal enkelt-pakninger. Fællesskabsbestemmelser og, dersom sådanne ikkefindes, nationale bestemmelser kan for bestemte levnedsmidlerundlade at foreskrive, at det samlede antal enkeltpakninger skalangives.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 11
▼B
Med forbehold af de i artikel 24 omhandlede oplysninger
meddeler medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlems-tater enhver foranstaltning, der træffes i medfør af dette litra.
3. I forbindelse med levnedsmidler, som normalt sælges stykvis, kan
medlemsstaterne undlade at gøre angivelse af nettoindholdet obligato-
risk, såfremt antallet af stykker er klart synlige og let tællelige udefra
eller, når dette ikke er tilfældet, er angivet i mærkningen.
Med forbehold af de i artikel 24 omhandlede oplysninger meddeler
medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlemsstater enhverforanstaltning, der træffes i medfør af dette stykke.
4. Såfremt et levnedsmiddel i fast form præsenteres i en lage,
angives levnedsmidlets drænede nettovægt ligeledes i mærkningen.
I henhold til dette stykke forstås ved »lage« de nedenfor anførte
produkter, eventuelt blandinger heraf, også når de er frosne ellerdybfrosne, såfremt lagen kun er uvæsentlig i forhold til varens hoved-bestanddele og derfor ikke er afgørende for købet: vand, vandigeopløsninger af salt, saltlage, vandige opløsninger af levnedsmiddel-
syrer, eddike, vandige opløsninger af sukker, vandige opløsninger af
andre stoffer eller sødestoffer; frugt- eller grøntsagssafter for så vidtangår frugt eller grøntsager.
Denne opregning kan suppleres efter proceduren i artikel 20, stk. 2.Metoder til kontrol af den drænede nettovægt fastlægges i henhold til
proceduren i artikel20, stk. 2.
5. Angivelse af nettoindholdet er ikke obligatorisk for levneds-
midler:
a) for hvilke der forekommer betydelige tab af rumfang eller masse, og
som sælges stykvis eller afvejes i køberens nærværelse
b) hvis nettoindhold er under 5 g eller 5 ml; denne bestemmelse gælder
dog ikke for krydderier og krydderurter.
Ved fællesskabsbestemmelser og, dersom sådanne ikke findes, ved
nationale bestemmelser, der gælder for bestemte levnedsmidler, kander undtagelsesvis fastsættes grænser på over 5 g eller 5 ml, når forbru-geroplysningen ikke lider derved.
Med forbehold af de i artikel 24 omhandlede oplysninger meddeler
medlemsstaterne Kommissionen og de øvrige medlemsstater enhverforanstaltning, der træffes i medfør af dette stykke.
6. De i stk. 1, andet afsnit, i stk. 2, litra b) og d), samt i stk. 5, andet
afsnit, omhandlede fællesskabsbestemmelser vedtages efter proceduren
i artikel20, stk. 2.
Artikel 9
1. Datoen for et levnedsmiddels mindste holdbarhed er den dato, til
og med hvilken dette levnedsmiddel bevarer sine specifikke egenskaberunder de rette opbevaringsforhold.
Den angives i overensstemmelse med stk. 2-5.2. Den angives som følger:
— »mindst holdbar til …«, når datoen angiver dagen
— »mindst holdbar til og med …« i andre tilfælde.
3. De i stk. 2 fastsatte angivelser ledsages af:
— enten selve datoen
— eller en henvisning til det sted på mærkningen, hvor datoen er
anført.
Disse angivelser suppleres om nødvendigt med en anførelse af de opbe-
varingsforskrifter, som skaloverhol des for at sikre den anførteholdbarhed.
4. Datoen består af en ukodet angivelse af dag, måned og år i den
nævnte rækkefølge.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 12
▼B
Dog er det for levnedsmidler:
— med en holdbarhed på under 3 måneder tilstrækkeligt at angive dag
og måned
— med en holdbarhed på over 3 måneder, men ikke over 18 måneder,
tilstrækkeligt at angive måned og år
— med en holdbarhed på over 18 måneder tilstrækkeligt at angive året.
De nærmere enkeltheder vedrørende angivelsen af datoen kan fast-
sættes efter proceduren i artikel20, stk. 2.
5. Med forbehold af fællesskabsbestemmelser, der fastsætter andre
datoangivelser, kræves der ingen anførelse af holdbarhedsdatoen for:
— friske frugter og grøntsager, herunder kartofler, som ikke er
skrællet, snittet eller behandlet på lignende måde. Denne undtagelse
finder ikke anvendelse på spirende frø og lignende produkter såsom
skud af bælgfrugter
— vine, hedvine, mousserende vine, aperitifvine og lignende
produkter, der er fremstillet af andre frugter end druer, samt drikke-varer, der henhører under KN-kode 2206 00 91, 2206 00 93 og
2206 00 99, og som er fremstillet af druer eller druemost
— drikkevarer med er alkoholindhold på 10 volumenprocent eller
derover
— ikke-alkoholholdige læskedrikke, frugtsaft, frugtnektar og alkohol-
holdige drikkevarer i individuelle beholdere på mere end 5 liter,som skal leveres til etablissementer
— bageri- og konditorvarer, der på grund af deres beskaffenhed
normalt fortæres inden 24 timer efter fremstillingen
— eddike— kogesalt— sukker i fast form— konfekturevarer, der næsten udelukkende består af aromatiserende
og/eller farvede sukkerarter
— tyggegummi og lignende tyggeprodukter
— konsumis i individuelle portioner.
Artikel 10
1. For levnedsmidler, som i mikrobiologisk henseende er meget
letfordærvelige, og som derfor efter en kort periode kan udgøre en
umiddelbar risiko for menneskers sundhed, skal datoen for mindste
holdbarhed erstattes af sidste anvendelsesdato.
2. Datoen skalføl ge efter udtrykket:
— på spansk: »fecha de caducidad«
— på dansk: »sidste anvendelsesdato«— på tysk: »verbrauchen bis«— på græsk: » αυάλωοη µέχοι «
— på engelsk: »use by«— på fransk: »à consommer jusqu'au«
— på italiensk: »da consumare entro«
— på nederlandsk: »te gebruiken tot«— på portugisisk: »a consumir até«— på finsk: »viimeinen käyttöajankohta«— på svensk: »sista förbrukningsdag«.
Efter disse udtryk skalføl ge:
— enten selve datoen, eller
— en henvisning tildet sted, hvor datoen er anført på mærkningen.
Efter disse oplysninger skal følge en beskrivelse af de opbevaringsbe-
tingelser, der skal overholdes.
3. Datoen skal omfatte en angivelse i ukodet form af den pågæl-
dende dag, måned og eventuelt det pågældende år i nævnte rækkefølge.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 13
▼B
4. Efter proceduren i artikel 20, stk. 2, kan der i visse tilfælde
træffes afgørelse om, hvorvidt de i stk. 1 omhandlede betingelser eropfyldt.
Artikel 11
1. Brugsanvisningen for et levnedsmiddel bør være udformet på en
sådan måde, at levnedsmidlet kan anvendes på hensigtsmæssig måde.
2. Ved fællesskabsbestemmelser og såfremt sådanne ikke findes, ved
nationale bestemmelser kan det for bestemte levnedsmidler fastsættesnærmere, hvorledes brugsanvisningen bør være udformet.
Den i artikel19 fastsatte procedure finder anvendel se ved eventuelfast-
sættelse af nationale bestemmelser.
De i dette stykke omhandlede fællesskabsbestemmelser vedtages efter
proceduren i artikel20, stk. 2.
Artikel 12
De nærmere bestemmelser for angivelse af alkoholindhold udtrykt i
volumen fastsættes for så vidt angår produkter henhørende under posi-tion 22.04 og 22.05 i den fælles toldtarif, ved de særligefællesskabsbestemmelser, som gælder for disse produkter.
For andre drikkevarer, der indeholder mere end 1,2 volumenprocent,
fastsættes reglerne efter proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 13
1. a) For så vidt angår færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 3
og artikel 4, stk. 2, omhandlede oplysninger være anført på
færdigpakningen eller på en vedhæftet etiket.
b) Uanset litra a) og med forbehold af fællesskabsbestemmelser
vedrørende angivelsen af nominelle mængder, er det, hvis de
færdigpakkede levnedsmidler:
— er bestemt for den endelige forbruger, men markedsføres i et
tidligere handelsled end salg til denne, og hvis i dettehandelsled salget ikke sker til et etablissement
— er bestemt til levering til etablissementer, hvor de skal tilbe-
redes, bearbejdes, deles eller snittes
tilstrækkeligt, at de i artikel 3 og artikel 4, stk. 2, nævnte oplys-
ninger kun anføres i handelsdokumenterne for disse
levnedsmidler, når disse dokumenter, der indeholder samtligeoplysninger vedrørende mærkningen, med sikkerhed entenledsager de pågældende levnedsmidler eller er blevet fremsendtfør leveringen eller samtidig med denne.
c) I de i litra b) omhandlede tilfælde skal de oplysninger, der er
nævnt i artikel3, stk. 1, nr. 1, 5 og 7, samt i givet fal d de iartikel 10 nævnte, ligeledes anføres på den yderste emballage, ihvilken levnedsmidlerne præsenteres ved markedsføringen.
2. De i artikel3 og artikel4, stk. 2, nævnte opl ysninger skalvære
let forståelige og anført på et iøjnefaldende sted og således, at de er
let synlige, let læselige og uudslettelige.
De må under ingen omstændigheder være skjult, tildækket eller adskilt
af andre angivelser eller billeder.
3. De i artikel3, stk. 1, nr. 1, 4, 5 og 10, nævnte opl ysninger skal
være anført i samme synsfelt.
Denne forpligtelse kan udvides til også at omfatte de i artikel 4, stk. 2,
omhandlede oplysninger.
4. For så vidt angår glasflasker beregnet til genbrug, som har en
uudslettelig mærkning, og som derfor hverken er forsynet med etiket,halsetiket eller krave, samt emballager eller beholdere, hvis størsteyderflade har et flademål på under 10 cm
2, skalkun de opl ysninger,
der er nævnt i artikel3, stk. 1, nr. 1, 4 og 5, anføres.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 14
▼B
Stk. 3 finder ikke anvendelse i dette tilfælde.
5. Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige kan fastsætte
undtagelser fra artikel 3, stk. 1, samt stk. 3 i nærværende artikel formælk og mejeriprodukter, der er tappet i glasflasker, som er beregnettilgenbrug.
De giver Kommissionen meddelelse om enhver foranstaltning der
træffes i medfør af første afsnit.
Artikel 14
For levnedsmidler, der udbydes til den endelige forbruger og til etablis-
sementer uden at være færdigpakkede, eller for levnedsmidler, derpakkes på salgsstedet på anmodning af køberen eller er færdigpakkedemed henblik på øjeblikkeligt salg, fastsætter medlemsstaterne de
nærmere regler for angivelse af de i artikel 3 og artikel 4, stk. 2,
omhandlede oplysninger.
Medlemsstaterne kan bestemme, at disse oplysninger eller nogle af dem
ikke gøres obligatoriske, når blot oplysningen til køber tilgodeses.
Artikel 15
Dette direktiv berører ikke bestemmelser i de nationale retsforskrifter,
som, hvor der ikke findes fællesskabsbestemmelser, opstiller mindre
strenge regler for mærkning af bestemte levnedsmidler, der udbydes i
fantasipakninger såsom figurer eller »souvenirartikler«.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne sørger for at forbyde handel med levnedsmidler
på deres område, hvis angivel serne efter artikel3 og artikel4, stk. 2,
ikke er anført på et for forbrugeren let forståeligt sprog, medmindre
forbrugeroplysningen for så vidt angår en eller flere angivelser faktisksikres ved andre foranstaltninger, som fastlægges efter proceduren iartikel20, stk. 2.
2. Den medlemsstat, hvor varen afsættes, kan under overholdelse af
traktaten på sit område kræve, at disse angivelser som minimum figu-rerer på et eller flere af de officielle EF-sprog efter statens eget valg.
3. Stk. 1 og 2 er ikke tilhinder for, at angivel serne kan anføres på
flere sprog.
Artikel 17
For så vidt angår reglerne for, hvorledes de i artikel 3 og artikel 4, stk.
2, foreskrevne oplysninger skal gives, undlader medlemsstaterne atfastsætte bestemmelser, der er mere detaljerede end dem, der er anførti artikel3-13.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne kan ikke ved anvendelse af ikke-harmoniserede
nationale bestemmelser, som opstiller regler for mærkning af ogpræsentationsmåde for bestemte levnedsmidler eller levnedsmidler ialmindelighed, forbyde handel med levnedsmidler, som er i overens-stemmelse med de regler, der er fastsat i dette direktiv.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på ikke-harmoniserede nationale
bestemmelser, der er begrundet i hensyn til:
— beskyttelse af den offentlige sundhed
— bekæmpelse af bedrageri, under forudsætning af at disse bestem-
melser ikke vil kunne hæmme anvendelsen af de definitioner ogregler, der er fastsat i dette direktiv
— beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret samt angivelse
af det sted, varen kommer fra, oprindelsesbetegnelse og bekæm-pelse af illoyal konkurrence.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 15
▼B
Artikel 19
Når der henvises til denne artikel, anvendes følgende procedure i de
tilfælde, hvor en medlemsstat finder det nødvendigt at vedtage nylovgivning.
Den underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de
påtænkte foranstaltninger, samtidig med at den anfører hvilke motiver,der ligger til grund herfor. Kommissionen hører medlemsstaterne i►
M2Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der
er nedsat ved forordning (EF) nr. 178/2002 ◄, hvis Kommissionen
finder en høring formålstjenlig, eller hvis en medlemsstat anmoder
herom.
Medlemsstaten kan først træffe de påtænkte foranstaltninger tre
måneder efter denne meddelelse, og forudsat at Kommissionen ikke
har gjort indsigelse herimod.
I så tilfælde indleder Kommissionen, inden udløbet af ovennævnte frist,
den i artikel 20, stk. 2, omhandlede procedure med henblik på at
afgøre, hvorvidt de påtænkte foranstaltninger kan iværksættes omfornødent med passende ændringer.
Artikel 20
1. Kommissionen bistås af ►
M2Den Stående Komité for Fødeva-
rekæden og Dyresundhed ◄, i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises tildette stykke, anvendes artikel5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF sammenholdt med dennes artikel 8.
Fristen i artikel5, stk. 6, i afgørel se 1999/468/EF fastsættes tiltre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 21
Når overgangsforanstaltninger viser sig nødvendige for at lette anven-
delsen af dette direktiv, vedtages de efter proceduren i artikel 20, stk.
2.
Artikel 22
Dette direktiv berører ikke de fællesskabsbestemmelser om bestemte
levnedsmidlers mærkning og præsentationsmåde, som allerede varvedtaget den 22. december 1978.
Efter den procedure, der anvendes for hver enkelt af de pågældende
bestemmelser, vedtages de ændringer, der er nødvendige for at tilpassede førnævnte bestemmelser til de i dette direktiv fastsatte regler.
Artikel 23
Dette direktiv gælder ikke for varer bestemt til udførsel fra Fælles-
skabet.
Artikel 24
Det påhviler medlemsstaterne at meddele Kommissionen teksten til de
vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der
er omfattet af dette direktiv.
Artikel 25
Dette direktiv gælder ligeledes for de franske oversøiske departe-
menter.
Artikel 26
1. Direktiv 79/112/EØF som ændret ved de i bilag IV, del A, anførte
direktiver, ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser medhensyn til gennemførelsesfrister i bilag IV, del B, berøres heraf.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 16
▼B
2. Henvisninger tildet ophævede direktiv gæl der som henvisninger
til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag V anførtesammenligningstabel.
Artikel 27
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 28
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 17
▼B
BILAG I
KATEGORIER AF INGREDIENSER, FOR HVILKE ANGIVELSE AF
KATEGORIEN KAN ERSTATTE ANGIVELSE AF DEN SPECIFIKKE
BETEGNELSE
Betegnelse Definition
Raffinerede olier, bortset fra olivenolie »Olie«, suppleret med:
— enten benævnelsen »vegetabilsk« eller
»animalsk«
— eller angivelse af den specifikke vegetabilske
eller animalske oprindelse
Benævnelsen »hærdet« skal ledsage angivelsen
af en hærdet olie
Raffinerede fedtstoffer »Fedtstof«, suppleret med:
— enten benævnelsen »vegetabilsk« eller
»animalsk«
— eller angivelse af den specifikke vegetabilske
eller animalske oprindelse
Benævnelsen »hærdet« skal ledsage angivelsen
af et hærdet fedtstof
Blandinger af mel, der hidrører fra to eller flere
kornsorter»Mel«, fulgt af en opregning af de kornsorter,
det hidrører fra, opstillet efter aftagende vægt
Uforarbejdet stivelse og stivelse, der er modifi-
ceret ved fysiske processer eller ved hjælp af
enzymer»Stivelse«
Enhver fiskeart, hvor fisken indgår som ingre-
diens i et andet levnedsmiddel, og medforbehold af at betegnelsen og præsentati-
onsmåden for dette levnedsmiddel ikke henviser
tilen bestemt fiskeart»Fisk«
Alle ostetyper, når osten eller osteblandingen
indgår som ingrediens i et andet levnedsmiddel,
og med forbehold af at betegnelsen og præsenta-
tionsmåden for dette levnedsmiddel ikke henviser
tilen bestemt type ost»Ost«
Alle krydderier, som ikke overstiger 2 % af
levnedsmidlets vægt»Krydderi(er)« eller »krydderiblanding«
Alle krydderurter eller dele af krydderurter, som
ikke overstiger 2 % af levnedsmidlets vægt»Krydderurt(er)« eller »blanding af krydderurter«
Alle former for gummiprodukter, der anvendes
til fremstilling af gummibase til tyggegummi»Gummibase«
Rasp af enhver oprindelse »Rasp«
Alle kategorier af saccharose »Sukker«Vandfri dextrose eller dextrosemonohydrat »Dextrose«Glucosesirup og dehydreret glucosesirup »Glucosesirup«Alle mælkeproteiner (kasein, kaseinat og valle-
proteiner) samt blandinger heraf»Mælkeproteiner«
Presset kakaosmør, expellerkakaosmør eller raffi-
neret kakaosmør»Kakaosmør«
Alle vinarter som defineret i Rådets forordning
(EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den
fælles markedsordning for vin (1)»Vin«2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 18
▼M2
▼B
▼B
Betegnelse Definition
Skeletmuskulatur (**) af pattedyr og fugle, der er
anerkendt som egnet tilkonsum, inkl usive det
naturligt indeholdte eller omliggende væv, med
et indhold af fedtstoffer og bindevæv, der ikke
overstiger de værdier, som er fastsat nedenfor,
når kødet udgør en ingrediens i et andet levneds-
middel. Denne definition omfatter ikke
produkter, der er omfattet af Fællesskabets defi-
nition af »maskinudbenet kød«.
Maksimumsgrænser for indhold af fedtstoffer og
af bindevæv for ingredienser, der betegnes med
kategorien »…kød«:
ArtFedtstoffer
(%)Bindevæv (1)
(%)
Pattedyr (undtagen
kanin og svin) og
blandinger af
forskellige arter,
hvoraf hovedparten
en pattedyr25 25
Svin 30 25
Fugle og kaniner 15 10
(1) Indholdet af bindevæv beregnes ud fra forholdet
mellem collageninholdet og kødproteinindholdet.Collagenindholdet er otte gange større end hydroxy-prolinindholdet.
Når disse maksimumsgrænser for fedtstoffer og/
eller bindevæv overskrides, og alle andre krite-
rier for devinitionen af »kød« er overholdt, skal
indholdet af »kød« følgelig justeres nedad, og
ingredienslisten skal, foruden betegnelsen »kød«,
omfatte angivelse af fedtinholdet/bindevævsind-
holdet.»…kød«, hvor det samtidig angives, hvilke(n)
dyreart(er) det hidrører fra (*).
(1) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.
►M1(*) Ved mærkning på engelsk kan i stedet for denne betegnelse anvendes ingredien-
sens generiske navn for den pågældende dyreart.
(**) Mellemgulv og tyggemuskler er skeletmuskulatur, mens hjerte, tunge, andre muskler i
hovedet end tyggemuskler, forknæled, haseled og hale ikke er det. ◄2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 19
▼M1
▼B
▼B
BILAG II
KATEGORIER AF TILSÆTNINGSSTOFFER TIL LEVNEDSMIDLER,
SOM SKAL ANGIVES VED DERES KATEGORINAVN, EFTERFULGT
AF DERES SPECIFIKKE BETEGNELSE ELLER EF-NUMMER
Farvestof
Konserveringsmiddel
AntioxidantEmulgator
Fortykningsmiddel
GeleringsmiddelStabilisatorSmagsforstærker
Syre
Surhedsregulerende middelAntiklumpningsmiddel
Modificeret stivelse (
1)
SødestofHævemiddelSkumdæmpningsmiddel
Overfladebehandlingsmiddel
Smeltesalt (
2)
Melbehandlingsmiddel
Konsistensmiddel
Fugtighedsbevarende middelFyldemiddelDrivgas2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 20
(1) Der kræves ikke angivelse af den specifikke betegnelse eller EF-nummer.
(2) Udelukkende for smelteost og produkter fremstillet på basis heraf.
▼B
BILAG III
BETEGNELSE AF AROMAER I INGREDIENSLISTEN
1. Aromaer betegnes ved enten »aroma(er)« eller ved en mere specifik defini-
tion eller en beskrivelse af aromaen.
2. Ordet »naturlig« eller andre ord med stort set samme betydning må kun
anvendes for aromaer, såfremt den aromagivende bestanddeludel ukkende
indeholder aromastoffer som defineret i artikel 1, stk. 2, litra b), nr. i), i
Rådets direktiv 88/388/EØF af 22. juni 1988 om indbyrdes tilnærmelse af
medlemsstaternes lovgivning om aromaer, som må anvendes i levnedsmidler,
og om udgangsmaterialer til fremstilling af disse (1), og/eller aromapræparater
som defineret i artikel1, stk. 2, l itra c), i nævnte direktiv.
3. Hvis aromaens varebetegnelse indeholder en henvisning til de anvendte stof-
fers vegetabilske eller animalske art eller oprindelse, må ordet »naturlig«
eller andre ord med stort set samme betydning kun anvendes, såfremt den
aromagivende bestanddel udelukkende eller næsten udelukkende er udskilt
af det pågældende levnedsmiddel eller den pågældende aromakilde gennem
egnede fysiske processer, enzymprocesser, mikrobiologiske processer, eller
almindeligt anvendte tilberedningsprocesser for levnedsmidler.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 21
(1) EFT L 184 af 15.7.1988, s. 61. Direktivet er ændret ved Kommissionens direktiv 91/71/
EØF (EFT L 42 af 15.2.1991, s. 25).
▼M2
BILAG IIIa
Ingredienser omhandlet i artikel 6, stk. 3a, artikel 10 og 11
Glutenholdige kornprodukter (dvs. hvede, rug, byg, havre, spelt, kamut eller
hybridiserede stammer heraf) og produkter på basis heraf
Krebsdyr og produkter på basis af krebsdyr
Æg og produkter på basis af æg
Fisk og produkter på basis af fiskJordnødder og produkter på basis af jordnødder
Soja og produkter på basis af soja
Mælk og produkter på basis af mælk (herunder laktose)Nødder, dvs. mandel( Amygdalus communis L.), hasselnød ( Corylus avellana ),
valnød (Juglans regia ), akajonnød ( Anacardium occidentale ), pekannød ( Carya
illinoiesis (Wangenh.) K. Koch ), paranød ( Bertholletia excelsa ), pistacienød
(Pistacia vera ), queenslandnød ( Macadamia ternifolia ) og produkter på basis
heraf
Selleri og produkter på basis af selleri
Sennep og produkter på basis af sennepSesamfrø og produkter på basis af sesamfrø
Svovldioxid og sulfitter i koncentrationer på over 10 mg/kg eller 10 mg/liter
udtrykt som SO
2.2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 22
▼B
BILAG IV
DEL A
OPHÆVET DIREKTIV MED EFTERFØLGENDE ÆNDRINGER
(jf. artikel 26)
Rådets direktiv 79/112/EØF (EFT L 33 af 8.2.1979, s. 1)
Rådets direktiv 85/7/EØF (EFT L 2 af 3.1.1985, s. 22), udelukkende artikel 1,
nr. 9
Rådets direktiv 86/197/EØF (EFT L 144 af 29.5.1986, s. 38)Rådets direktiv 89/395/EØF (EFT L 186 af 30.6.1989, s. 17)
Kommissionens direktiv 91/72/EØF (EFT L 42 af 15.2.1991, s. 27)
Kommissionens direktiv 93/102/EF (EFT L 291 af 25.11.1993, s. 14)Kommissionens direktiv 95/42/EF (EFT L 182 af 2.8.1995, s. 20)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/4/EF (EFT L 43 af 14.2.1997, s. 21)
DEL B
FRIST FOR GENNEMFØRELSE I NATIONAL LOVGIVNING
(jf. artikel 26)
DirektivSeneste gennemføre-
lsesdatoTilladelse til handel
med varer, der er i
overensstemmelse
med nærværende
direktivForbud mod handel
med varer, der ikke er
i overensstemmelse
med dette direktiv
79/112/EØF 22. december
198022. december 1982
85/7/EØF
86/197/EØF 1. maj 1988 1. maj 1989
89/395/EØF 20. december
199020. juni 1992
91/72/EØF 30. juni 1992 1. januar 1994
93/102/EF 30. december
19941. januar 1995 30. juni 1996
95/42/EF
97/4/EF 14. august 1998 14. februar 20002000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 23
▼B
BILAG V
SAMMENLIGNINGSTABEL
Direktiv 79/112/EØF Nærværende direktiv
Artikel1 Artikel1
Artikel2 Artikel2Artikel3, stk. 1, nr. 1 Artikel3, stk. 1, nr. 1
Artikel3, stk. 1, nr. 2 Artikel3, stk. 1, nr. 2
Artikel3, stk. 1, nr. 2a Artikel3, stk. 1, nr. 3Artikel3, stk. 1, nr. 3 Artikel3, stk. 1, nr. 4Artikel3, stk. 1, nr. 4 Artikel3, stk. 1, nr. 5Artikel3, stk. 1, nr. 5 Artikel3, stk. 1, nr. 6Artikel3, stk. 1, nr. 6 Artikel3, stk. 1, nr. 7Artikel3, stk. 1, nr. 7 Artikel3, stk. 1, nr. 8Artikel3, stk. 1, nr. 8 Artikel3, stk. 1, nr. 9Artikel3, stk. 1, nr. 9 Artikel3, stk. 1, nr. 10Artikel3, stk. 2 og 3 Artikel3, stk. 2 og 3Artikel4 Artikel4Artikel5 Artikel5Artikel6, stk. 1, 2 og 3 Artikel6, stk. 1, 2 og 3Artikel 6, stk. 4, litra a) og b) Artikel 6, stk. 4, litra a) og b)Artikel 6, stk. 4, litra c), nr. i) Artikel 6, stk. 4, litra c), nr. i)Artikel6, stk. 4, l itra c) nr. ii), første
ledArtikel6, stk. 4, l itra c), nr. ii)
Artikel6, stk. 4, l itra c) nr. ii), andet
ledArtikel6, stk. 4, l itra c), nr. iii)
Artikel 6, stk. 4, litra d) Artikel 6, stk. 4, litra d)
Artikel6, stk. 5, l itra a) Artikel6, stk. 5Artikel6, stk. 5, l itra b) Artikel6, stk. 6Artikel6, stk. 6 Artikel6, stk. 7Artikel6, stk. 7, første afsnit Artikel6, stk. 8, første afsnitArtikel6, stk. 7, andet afsnit, første
og andet ledArtikel6, stk. 8, andet afsnit, l itra a)
og b)
Artikel6, stk. 8 Artikel6, stk. 9Artikel7 Artikel7Artikel8, stk. 1-5 Artikel8, stk. 1-5Artikel8, stk. 6 —Artikel8, stk. 7 Artikel8, stk. 6Artikel9, stk. 1-4 Artikel9, stk. 1-4Artikel9, stk. 5 —Artikel9, stk. 6 Artikel9, stk. 5Artikel9a Artikel10Artikel10 Artikel11Artikel10a Artikel12Artikel11, stk. 1 og 2 Artikel13, stk. 1 og 2Artikel11, stk. 3, l itra a) Artikel13, stk. 3Artikel11, stk. 3, l itra b) —
Artikel11, stk. 4 Artikel13, stk. 4
Artikel11, stk. 5 —Artikel11, stk. 6 Artikel13, stk. 5, første afsnitArtikel11, stk. 7 Artikel13, stk. 5, andet afsnitArtikel12 og 13 Artikel14 og 15Artikel13a Artikel16Artikel14 og 15 Artikel17 og 18Artikel16, nr. 1 —Artikel16, nr. 2 Artikel19Artikel17, første afsnit Artikel20, stk. 1Artikel17, andet tilfemte afsnit Artikel20, stk. 2Artikel18 —Artikel19, 20 og 21 Artikel21, 22 og 23Artikel22, stk. 1, 2 og 3 —Artikel22, stk. 4 Artikel242000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 24
▼B
Direktiv 79/112/EØF Nærværende direktiv
Artikel23 —
Artikel24 Artikel25Artikel25 —Artikel26 —— Artikel26— Artikel27— Artikel28Bilag I Bilag IBilag II Bilag II
Bilag III Bilag III
— Bilag IV— Bilag V2000L0013 — DA — 25.11.2003 — 002.001 — 25