1977L0453 — DA — 13.10.1989 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 27. juni 1977
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som syge-
plejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje
(77/453/EØF)
(EFT L 176 af 15.7.1977, s. 8)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 89/595/EØF af 10. oktober 1989 L 341 30 23.11.1989
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 27. juni 1977
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestem-
melser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den
almene sundheds- og sygepleje
(77/453/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 49, 57, 66 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg(2)
og
ud fra følgende betragtninger:
Ved gennemførelsen af den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser,
certifikater og andre kvalifikations. beviser for sygeplejersker medansvar for den almene sundheds- og sygepleje som foreskrevet idirektiv 77/452/EØF(
3) gør ensartetheden inden for uddannelserne i
medlemsstaterne det muligt at begrænse samordningen på dette område
til et krav om overholdelse af minimumsnormer og i øvrigt overlade
det til medlemsstaterne frit at tilrettelægge deres undervisning;
den samordning, der fastsættes i dette direktiv, udelukker for så vidt
ikke en senere samordning;
den i dette direktiv fastsatte samordning gælder erhvervsuddannelsen
for sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje;hvad angår uddannelsen sondres der for tiden i de fleste medlemsstater
ikke mellem de sygeplejersker, der udøver deres virksomhed som
lønmodtagere, og dem, der virker som selvstændige; af hensyn hertilog for i fuldt omfang at fremme den frie bevægelighed for erhvervetsudøvere i Fællesskabet forekommer det derfor nødvendigt at udstrækkeanvendelsen af dette direktiv til også at omfatte sygeplejersker, der erlønmodtagere —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne gør udstedelsen af eksamensbeviser, certifikater
og andre kvalifikationsbeviser for. sygeplejersker med ansvar for denalmene sundhedsog sygepleje som omhandlet i artikel 3 i direktiv 77/452/EØF betinget af en bestået eksamen, som yder garanti for, at denpågældende under sin uddannelse har erhvervet:
a) fyldestgørende kendskab til de videnskabelige fagområder, som
danner baggrund for den almene sundheds- og sygepleje, herundertilstrækkeligt kendskab til organismen, de fysiologiske funktioner
og såvel sunde som syge menneskers adfærd, samt til sammen-
hængen mellem menneskets sundhedstilstand og dets fysiske ogsociale miljø;
b) tilstrækkeligt kendskab til sygeplejens egenart, dens erhvervsetiske
grundlag og de almene principper for hygiejne og for sundheds- ogsygepleje;
c) fyldestgørende klinisk erfaring; denne skal af hensyn til dens uddan-
nelsesmæssige værdi erhverves under tilsyn af kvalificeretsygeplejerskepersonale og under forhold, som med hensyn til det1977L0453 — DA — 13.10.1989 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 65 af 5. 6. 1970, s. 12.
(2) EFT nr. C 108 af 26. 8. 1970, s. 23.
(3) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
kvalificerede personales størrelse og udstyret opfylder kravene til
god pleje af patienterne;
d) forudsætninger for at deltage i uddannelsen af personale inden for
sundhedsvæsenet samt erfaring i samarbejde med dette personale;
e) erfaring i samarbejde med andre faggrupper inden for sundhedssek-
toren.
2. Den i stk. 1 omhandlede uddannelse skal mindst omfatte:
a) ti års almen skoleuddannelse afsluttet med et eksamensbevis, certi-
fikat eller andet kvalifikationsbevis, udstedt af de kompetente
myndigheder eller organer i en medlemsstat, eller med et certifikat
som bevis for bestået adgangseksamen på samme niveau til sygeple-jeskolerne;
b) en speciel heltidsuddannelse, som obligatorisk skal omfatte emnerne
i det program, der er anført i bilaget, og som skal strække sig over
tre års studier eller 4 600 timers teoretisk og klinisk undervisning.
3. Medlemsstaterne drager omsorg for, at den institution, der forestår
sygeplejerskeuddannelsen, er ansvarlig for koordinationen af den teore-tiske og kliniske undervisning i det samlede uddannelsesprogram.
a) Teoretisk undervisning defineres som den del af sygeplejerskeud-
dannelsen, hvor sygeplejeeleverne erhverver de kundskaber, denindsigt og de faglige færdigheder og holdninger, som er nødvendigefor at kunne planlægge, yde og vurdere almen sundhedsog syge-
pleje. Undervisningen foregår på sygeplejeskoler og andre
uddannelsessteder, som skolen udpeger, og varetages af det perso-nale, der underviser i sygepleje og andre kompetente personer.
b) Klinisk undervisning defineres som den del af sygeplejerskeuddan-
nelsen, hvor sygeplejeeleverne som medlemmer af en gruppe og i
direkte kontakt med sunde eller syge enkeltpersoner og/eller grupper
lærer at planlægge, yde og vurdere den samlede sundheds og syge-plejeindsats, der er behov for, på grundlag af de kundskaber ogfærdigheder, de har tilegnet sig. Sygeplejeeleven lærer ikke blot atvære medlem af en gruppe, men også at være gruppeleder og her-
under at tilrettelægge den samlede sundhedsog sygeplejeindsats,
herunder sundhedspædagogik, såvel for den enkelte som for mindregrupper i institutioner inden for sundhedsvæsenet og i samfundet.
Denne undervisning finder sted i sygehuse og andre institutioner
inden for sundhedsvæsenet samt ude i samfundet, under de undervi-
sende sygeplejerskers ansvar og i samarbejde med og med bistand
fra andre kvalificerede sygeplejersker. Andet kvalificeret personalekan inddrages i undervisningsforløbet.
Sygeplejeeleverne skal deltage i pågældende afdelingers arbejde for
så vidt dette har værdi for deres uddannelse og sætter dem i stand til
at påtage sig det ansvar, der er forbundet med sundheds- og syge-
pleje.
4. Den under del A i bilaget nævnte teoretiske undervisning skal
være afpasset efter og samordnet med den under del B i samme bilagnævnte kliniske undervisning, således at de kundskaber og den erfaring,der er omhandlet i stk. 1, kan erhverves på fyldestgørende måde.Varigheden af den teoretiske undervisning skal svare til mindst en tred-
jedel og den kliniske undervisning til mindst halvdelen af den i stk. 2,
litra b), omhandlede minimale varighed af uddannelsen.
5. Medlemsstaterne kan give delvis dispensation til personer, som
har gennemgået en del af den i stk. 2, litra b), fastsatte uddannelse iforbindelse med andre uddannelser, der mindst ligger på et tilsvarendeniveau.
Artikel 2
Uanset bestemmelserne i artikel 1 kan medlemsstaterne give tilladelse
til uddannelse på deltidsbasis på betingelser, der er godkendt af de nati-onale kompetente myndigheder.1977L0453 — DA — 13.10.1989 — 001.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
Den samlede varighed af deltidsuddannelsen må ikke være kortere end
heltidsuddannelsens varighed.
Uddannelsens niveau må ikke sænkes ved dens karakter af en deltids-
uddannelse.
Artikel 3
Dette direktiv finder ligeledes anvendelse på statsborgere i medlemssta-
terne, som i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15.
oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fælles-skabet(
1) udøver eller agter at udøve en af de i artikel 1 i direktiv 77/
452/EØF omhandlede former for virksomhed.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv inden to år efter detsmeddelels e og under-retter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet
af dette direktiv.
Artikel 5
Såfremt der ved gennemførelsen af dette direktiv skulle opstå større
vanskeligheder for en medlemsstat inden for særlige områder, under-søger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med dennestat og indhenter udtalelse fra det udvalg af højere embedsmænd indenfor sundhedsvæsenet, der er nedsat ved afgørelse 75/365/EØF(
2),
ændret ved afgørelse 77/455/EØF(3).
Kommissionen fremsætter i givet fald hensigtsmæssige forslag for
Rådet.
Artikel 6
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1977L0453 — DA — 13.10.1989 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 2.
(2) EFT nr. L 167 af 30. 6. 1975, s. 19.
(3) Se side 13 i denne Tidende.
▼B
BILAG
UDDANNELSESPROGRAM FOR SYGEPLEJERSKER MED ANSVAR
FOR DEN ALMENE SUNDHEDS OG SYGEPLEJE
Uddannelsesprogrammet for opnåelse af eksamensbevis, certifikat eller andre
kvalifikationsbeviser for sygeplejersker med ansvar for den almene sund-
hedsog sygepleje omfatter følgende to områder og mindst de derunder
nævnte emner. Undervisningen i et eller flere af disse emner kan gives som
led i de andre discipliner eller i forbindelse med disse:
A.Teoretisk undervisning
a)Sygepleje
faglig orientering og erhvervsetik;
almene principper for hygiejne og for sundheds- og sygepleje;
principper for sundheds- og sygepleje inden for:
— almen medicin og medicinske specialer,
— almen kirurgi og kirurgiske specialer,— barnepleje og pædiatri,— barselhygiejne og pleje af moder og barn,— mentalhygiejne og psykiatri,— geriatrisk pleje og geriatri.
b)Basisfag
anatomi og fysiologi;patologi;bakteriologi, virologi og parasitologi;
biofysik, biokemi og radiologi;
diætetik;hygiejne:
— profylakse,
— sundhedslære;
farmakologi.
c)Sociale fag
sociologi;psykologi;
administrationsprincipper;
undervisningsprincipper;sociallovgivning og sundhedslovgivning;
erhvervets juridiske aspekter.
B.Klinisk undervisning
Sundheds- og sygepleje inden for:
— almen medicin og medicinske specialer;
— almen kirurgi og kirurgiske specialer;— barnepleje og pædiatri;— barselhygiejne og pleje af moder og barn;— mentalhygiejne og psykiatri;
— geriatrisk pleje og geriatri;
— hjemmepleje.1977L0453 — DA — 13.10.1989 — 001.001 — 5
▼M1
▼B