1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 15. oktober 1968
om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes
arbejdstagere og deres familiemedlemmer
(68/360/EØF)
(EFT L 257 af 19.10.1968, s. 13)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A4Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 999 af 1.1.1973, s. 13 (68/360)
1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 15. oktober 1968
om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fælles-
skabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemed-
lemmer
(68/360/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til bestemmelserne i traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 (
3) har fastsat
bestemmelser om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fælles-skabet; som følge heraf bør der fastsættes bestemmelser om afskaffelseaf endnu bestående restriktioner med hensyn til at flytte og tage opholdinden for Fællesskabet svarende til de rettigheder og beføjelser, somnævnte forordning giver de enkelte medlemsstaters statsborgere, derflytter med henblik på at have lønnet beskæftigelse, og deres familie-medlemmer;
fastsættelse af bestemmelser om ophold skal i størst muligt omfang
tilnærme stillingen for de øvrige medlemsstaters arbejdstagere og deresfamiliemedlemmer til indenlandske statsborgeres stilling;
Koordineringen af særlige bestemmelser for udlændinges indrejse og
ophold, der er begrundede i hensynet til den offentlige orden, sikkerhedog sundhed, er fastsat i det af Rådet i henhold til traktatens artikel 56,stk. 2, udstedte direktiv af 25. februar 1964 (
4),
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Medlemsstaterne afskaffer i overensstemmelse med de i dette direktiv
fastsatte bestemmelser restriktioner for statsborgere i medlemsstaterneog deres familiemedlemmer, der omfattes af forordning (EØF) nr. 1612/68, med hensyn til at flytte og tage ophold.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne anerkender, at de i artikel 1 nævnte statsborgere
har ret til at rejse ud af deres område for at tage lønnet beskæftigelseinden for en anden medlemsstats område. Denne ret er alene afhængigaf forevisning af et gyldigt identitetskort eller pas. Familiemedlemmernehar samme ret som den statsborger, hvortil de er knyttede.
2. Medlemsstaterne udsteder eller forlænger i overensstemmelse med
deres lovgivning til deres statsborgere identitetskort eller pas, derspecielt angiver statsborgerskabet.
3. Passet skal mindst være gyldigt for samtlige medlemsstater og de
gennemrejselande, som ligger umiddelbart mellem disse. Såfremt
(1) EFT nr. 268 af 6. 11. 1967, s. 9.
(2) EFT nr. 298 af 7. 12. 1967, s. 10.
(3) EFT nr. 257 af 19. 10. 1968, s. 2.
(4) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 850/64.
1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
udrejse kun kan finde sted med pas, skal dette være udstedt med
gyldighed i mindst fem år.
4. Medlemsstaterne kan ved de i stk. 1 nævnte statsborgeres udrejse
hverken kræve udrejsevisum eller pålægge nogen anden lignendeforpligtelse.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne skal tillade, at de i artikel 1 nævnte personer
indrejser på deres område mod forevisning af et gyldigt identitetskorteller pas.
2. Ved indrejse må der ikke stilles krav om indrejsevisum eller
pålægges nogen anden lignende forpligtelse; dette gælder dog ikkefamiliemedlemmer, der ikke er statsborgere i en medlemsstat. Medlems-staterne skal yde disse personer enhver lettelse med henblik på at opnåde fornødne visa.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne anerkender ret til ophold inden for deres område
for de i artikel 1 nævnte personer, som foreviser den i stk. 3 nævntedokumentation.
2. For ret til ophold udstedes der en tilladelse benævnt
»►
C1opholdsbevis ◄for statsborgere i en EØF-medlemsstat«.
Denne tilladelse skal forsynes med påtegning om, at den er udstedt ihenhold til forordning (EØF) nr. 1612/68 og de bestemmelser, sommedlemsstaterne har udstedt i henhold til dette direktiv. Ordlyden afdenne påtegning fremgår af bilaget til dette direktiv.
3. Til udstedelse af opholdstilladelse for statsborgere i en EØF-
medlemsstat kan medlemsstaterne kun kræve forevist følgende:
— af arbejdstageren:
a) den legitimation, med hvilken han er indrejst på vedkommende
stats område;
b) en erklæring fra arbejdsgiveren om ansættelse hos denne eller en
arbejdsattest;
— af familiemedlemmerne:
c) den legitimation, med hvilken de er indrejst på vedkommende
stats område;
d) en af vedkommende myndighed i hjemlandet udstedt attest,
hvoraf slægtskabsforholdet fremgår;
e) i de i artikel 10, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68,
nævnte tilfælde en af vedkommende myndighed i hjemlandeteller det senere opholdsland udstedt attest, hvoraf fremgår, at deforsørges af den pågældende arbejdstager eller er optaget i hanshusstand i dette land.
4. Såfremt et familiemedlem ikke er statsborger i en medlemsstat,
udstedes der til vedkommende en ►
C1opholdstilladelse ◄med
samme gyldighed som for den arbejdstager, som han er knyttet til.
Artikel 5
Opfyldelsen af de formaliteter, der kræves for at opnå
►C1opholdsbevis ◄, må ikke opstilles som en hindring for rettidig
overholdelse af arbejdsaftaler, der er indgået af ansøgerne.
Artikel 6
1. Opholdstilladelsen
a) skal gælde for hele den udstedende medlemsstats område;
b) skal have gyldighed i mindst fem år regnet fra tidspunktet for
udstedelsen og skal uden videre forlænges.
1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
2. Opholdstilladelsens gyldighed berøres ikke af afbrydelser i
opholdet af en varighed på ikke over seks på hinanden følgendemåneder eller fravær på grund af militærtjeneste.
3. Såfremt arbejdstageren har beskæftigelse af mindst tre måneders,
men højst et års varighed hos en arbejdsgiver i modtagerlandet eller foren tjenesteyders regning, udsteder modtagerlandet til vedkommende etmidlertidigt ►
C1opholdsbevis ◄, hvis gyldighedsperiode kan
begrænses til beskæftigelsens påregnede varighed.
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 8, stk. 1, litra c), skal der
ligeledes udstedes et midlertidigt ►C1opholdsbevis ◄for sæsonar-
bejdere, som beskæftiges i over 3 måneder. Beskæftigelsens varighedskal fremgå af de i artikel 4, stk. 3, litra b), nævnte dokumenter.
Artikel 7
1. Gyldigt ►
C1opholdsbevis ◄kan ikke fratages en arbejdstager
udelukkende med den begrundelse, at han ikke længere har beskæfti-gelse enten som følge af midlertidig arbejdsudygtighed på grund afsygdom eller ulykke eller som følge af uforskyldt arbejdsløshed behø-rigt bekræftet af den kompetente arbejdsmarkedsmyndighed.
2. Opholdstilladelsens gyldighedsperiode kan ved første forlængelse
begrænses, såfremt arbejdstageren uforskyldt er arbejdsløs i modtager-landet og har været det i over tolv på hinanden følgende måneder.Forlængelsen må dog ikke være for en periode, der er kortere end tolvmåneder.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne skal tillade nedennævnte personer at opholde sig
inden for deres område uden meddelelse af ►
C1opholdsbevis ◄:
a) arbejdstagere, som har lønnet beskæftigelse af en påregnet varighed
på indtil tre måneder. Under opholdet gælder den legitimation, medhvilken den pågældende er indrejst i området og en erklæring fraarbejdsgiveren med angivelse af den påregnede beskæftigelsespe-riode. Arbejdsgiverens erklæring kræves dog ikke for arbejdstagere,der omfattes af Rådets direktiv af 25. februar 1964 om gennem-førelse af etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser formellemmandsvirksomhed inden for handel, industri og håndværk (
1);
b) arbejdstagere, der er beskæftiget på en medlemsstats område, men
har bopæl på en anden medlemsstats område, hvortil de som regelvender hjem dagligt eller mindst en gang ugentligt. Vedkommendemyndighed i beskæftigelseslandet kan for disse arbejdstagereudstede en særlig tilladelse, der skal have gyldighed i fem år, og somkan forlænges uden videre;
c) sæsonarbejdere, såfremt de er i besiddelse af en arbejdsaftale med
påtegning af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvisområde de begiver sig ind på for at udøve deres beskæftigelse.
2. I alle de i stk. 1 nævnte tilfælde kan vedkommende myndighed i
modtagerlandet kræve, at arbejdstageren anmelder sit ophold i området.
Artikel 9
1. Udstedelse og forlængelse af de i dette direktiv nævnte opholdsdo-
kumenter for borgere i en EØF-medlemsstat sker gratis eller mod beta-ling af et beløb, der ikke må overstige det gebyr, der betales af inden-landske statsborgere for udstedelse af identitetskort.
2. De i artikel 3, stk. 2, og artikel 8, stk. 1, litra c), nævnte visa og
påtegninger meddeles gratis.
(1) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 869/64.
1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for mest
muligt at forenkle formaliteter og fremgangsmåder ved fremskaffelse afde i stk. 1 nævnte dokumenter.
Artikel 10
Medlemsstaterne kan kun fravige bestemmelserne i dette direktiv, hvis
det er begrundet i hensyn til den offentlige orden, sikkerhed ogsundhed.
Artikel 11
1. Dette direktiv berører ikke bestemmelserne i traktaten om opret-
telse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab om arbejdstagere meden anerkendt faguddannelse inden for kul- og stålfagene, bestemmel-serne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabom adgang til kvalificeret beskæftigelse inden for atomenergiområdereller bestemmelserne til disse traktaters gennemførelse.
2. Dette direktiv omfatter dog de i stk. 1 nævnte grupper af arbejds-
tagere samt deres familiemedlemmer, for så vidt der ikke er fastsatregler om deres retsstilling i de nævnte traktater eller bestemmelser.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, for at
dette direktiv kan træde i kraft inden ni måneder efter, at det er meddeltog giver omgående Kommissionen underretning herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen om de administrativt
eller ved lov fastsatte bestemmelser foretagne ændringer, som tjener tilforenkling af de formaliteter og fremgangsmåder for udstedelse af doku-menter, der endnu er nødvendige for udrejse, indrejse og ophold forarbejdstagere og deres familiemedlemmer.
Artikel 13
1. Rådets direktiv af 25. marts 1964 om afskaffelse af restriktioner
vedrørende rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternesarbejdstagere og deres familiemedlemmer(
1) forbliver i kraft, indtil
dette direktiv er gennemført af medlemsstaterne.
2. Opholdstilladelser, der er udstedt i henhold til det i stk. 1 nævnte
direktiv af 25. marts 1964, og som er gyldige ved dette direktivsgennemførelse, bevarer deres gyldighed indtil førstkommende udløb-stidspunkt.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
(1) EFT nr. 62 af 17. 4. 1964, s. 981/64.
1968L0360 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
BILAG
Ordlyden af den i artikel 4, stk. 2, angivne påtegning:
»Denne opholdstilladelse er udstedt i henhold til De Europæiske Fællesskabers
forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 og de til gennemførelse afRådets direktiv af 15. oktober 1968 fastsatte bestemmelser.
I henhold til bestemmelserne i den nævnte forordning har indehaveren af denne
opholdstilladelse ret til på samme vilkår som ………… ►
A4(1)◄arbejdsta-
gere til at have lønnet beskæftigelse og at udøve disse på………… ►A4(1)◄
område.«
(1) Alt efter udstedelsesland: belgisk(e), britisk(e), dansk(e), græsk(e), irsk(e), finsk(e),
fransk(e), italiensk(e), luxembourgsk(e), nederlandsk(e), portugisisk(e), spansk(e),svensk(e), tysk(e), østrigsk(e).