1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 24. november 1988
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg
(88/609/EØF)
(EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv90/656/EØF af 4. december 1990 L 353 59 17.12.1990
►M2Rådets direktiv94/66/EF af 15. december 1994 L 337 83 24.12.1994
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 24. november 1988
om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store
fyringsanlæg
(88/609/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
ud fra følgende betragtninger:I De Europæiske Fællesskabers handlingsprogrammer på miljøområdet
for henholdsvis 1973(
4), 1977(5), 1983(6) og 1987(7)understreges
betydningen af at reducere og forebygge luftforureningen;
i resolutionen om handlingsprogrammet på miljøområdet 1987 til 1992
understreger Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes rege-
ringer, forsamlet i Rådet, betydningen af, at Fællesskabet først ogfremmest koncentrerer sin aktion om begrænsning ved kilden afluftforurening, bl. a. ved vedtagelse og iværksættelse af foranstaltningervedrørende emissioner fra store fyringsanlæg;
Fællesskabet er endvidere i medfør af afgørelse 81/462/EØF(
8) blevet
kontraherende part i konventionen om grænseoverskridende luftforure-ning over store afstande;
efter Rådets direktiv84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af
luftforurening fra industrianlæg(
9)skal der fastsættes visse procedurer og
foranstaltninger med henblik på at forebygge eller reducere luft-forurening fra industrianlæg, navnlig anlæg i de anførte kategorier,
herunder store fyringsanlæg;
efter artikel 8 i direktiv84/360/EØF skal Rådet med enstemmighed, på
forslag af Kommissionen og på grundlag af den bedste tilgængeligeteknologi, om nødvendigt fastsætte grænseværdier for emission fra nye
anlæg, som ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger, og
under hensyn til de pågældende emissioners art, mængde og skade-lighed; efter artikel 13 skal medlemsstaterne under hensyntagen tilforskellige specificerede forhold gennemføre en politik og en strategi,herunder passende foranstaltninger, med henblik på gradvis at tilpasse
de bestående industrianlæg i de anførte kategorier til den bedste
teknologi, der er tilgængelig;
luftforureningens ødelæggelse af miljø og kulturarvgør det bydende
nødvendigt at nedbringe og kontrollere emissionerne fra nye og
bestående store fyringsanlæg og med henblik herpå at fastsætte
overordnede mål med henblik på gradvis og i etaper at nedbringe desamlede årlige emissioner af svovldioxid og nitrogenoxider frabestående fyringsanlæg samt fastsætte grænseværdier for svovldioxid,nitrogenoxider og svævestøv i forbindelse med nye anlæg i overens-stemmelse med princippet i artikel 8 i direktiv84/360/EØF;1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 49 af 21. 2. 1984, s. 1, og EFT nr. C 76 af 22. 3. 1985, s. 6.
(2) EFTnr. C 337af 17. 12.1984,s.446, ogEFT nr.C 175 af 15.7. 1985,s.297.
(3) EFT. nr. C 25 af 28. 1. 1985, s. 3.
(4) EFT. nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1.
(5) EFT. nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.
(6) EFT. nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.
(7) EFT. nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.
(8) EFT nr. L 171 af 27. 6. 1981, s. 11.
(9) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20.
▼B
sådanne grænseværdier for emission fra nye anlæg bør revideres på
baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen i miljøkravene,og Kommissionen vil fremsætte forslag herom;
ved fastsættelsen af lofterne for de samlede årlige emissioner er der taget
behørigt hensyn til behovet for, at hver medlemsstat yder en lige storindsats, idet der dog tages højde for den særlige situation i hver enkelt
medlemsstat; ved fastsættelsen af kravene for nedbringelse af emissioner
fra nye anlæg er der for at undgå uforholdsmæssigt store omkostningertaget behørigt hensyn til særlige tekniske og økonomiske vanskelig-heder; for Spaniens vedkommende er der indrømmet en midlertidig ogbegrænset undtagelse fra den fulde anvendelse af den grænseværdi for
emission af svovldioxid, der fastsættes for nye anlæg, da denne
medlemsstat er af den opfattelse, at den har brug for en særlig stor nygeneratorkapacitet for at imødekomme udviklingen i energibehovet ogsikre væksten i industrisektoren —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktivv edrører fyringsanlæg med en nominel termisk effekt på
50 MW og derover, uanset brændselstype (fast, flydende, gasformigt).
Artikel 2
I dette direktivforstås v ed:
1. »emission«: udledning i luften af stoffer fra fyringsanlæg
2. »røggas«: gasformigt udslip, der indeholder faste, flydende eller
gasformige emissioner; deres volumenstrøm udtrykkes i kubikmeterpr. time ved normal temperatur (273 K) og normalt tryk (101,3 kPa)og efter fradrag af vanddampindhold (Nm
3/h)
3. »grænseværdier for emission«: den tilladte mængde af et stof i
røggas fra et fyringsanlæg, der i et givet tidsrum kan udledes i
luften; den bestemmes som masse i forhold til røggassens volumen,
udtrykt i mg/Nm3, ved et iltindhold i røggassen på 3 volumenprocent
for flydende og gasformigt brændsel og 6 volumenprocent for fastbrændsel
4. »procentsats for afsvovlning«: forholdet mellem den svovlmængde,
der udskilles i fyringsanlægget i en given periode ved processer, der
er specielt beregnet til dette formål, og den svovlmængde, der er
indeholdt i det brændsel, der tilføres fyringsanlægget og bruges isamme periode.
5. »driftsleder«: en fysisk eller juridisk person, der driver fyringsan-
lægget, og som har eller har fået overdraget den afgørendeøkonomiske dispositionsret over anlægget.
6. »brændsel«: ethvert fast, flydende eller gasformigt brændbart stof,
som føder fyringsanlægget, med undtagelse af husholdningsaffald
og giftigt eller farligt affald.
7. »fyringsanlæg«: teknisk indretning, hvori brændsel oxyderes med
henblik på anvendelse af den således frembragte varme.
Dette direktivomfatter kun fyringsanlæg, der er bestemt til
energiproduktion med undtagelse af sådanne, der direkte anvenderforbrændingsprodukter i fabrikationsprocessen.
Dette direktivfinder især ikke anv endelse på følgende anlæg:— anlæg, hvor forbrændingsprodukterne anvendes til direkte
opvarmning, tørring eller enhver anden behandling af genstande
eller materialer, som f.eks. opvarmningsovne eller varmebehand-lingsovne
— efterforbrændingsanlæg, dvs. teknisk udstyr, som er bestemt til
at rense røggassen ved forbrænding, og som ikke drives som
uafhængigt fyringsanlæg
— anlæg til regenerering af katalysatorer til katalytisk krakning— anlæg til omdannelse af hydrogensulfid til svovl1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 3
▼B
— reaktorer, der anvendes i den kemiske industri
— koksovnsblokke— cowpers.
Anlæg, der drives af diesel-, benzin- og gasmotorer eller
gasturbiner, er uanset brændselstype ikke omfattet af dette direktiv.
Installeres to eller flere særskilte nye anlæg således, at røggassen
herfra, de tekniske og økonomiske forhold taget i betragtning, efterde kompetente myndigheders vurdering vil kunne udledes gennem
en fælles skorsten, skal en sådan kombination af anlæg betragtes
som en enhed
8. »blandet anlæg«: fyringsanlæg, som kan fødes samtidig eller
skiftevis med to eller flere brændselstyper.
9. »nyt anlæg« ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige tilladelse
til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure, den oprindeligedriftstilladelse er givet fra og med ►
M1den 1. juli 1990 ◄.
10. »bestående anlæg«: ethvert fyringsanlæg, hvortil den oprindelige
tilladelse til opførelse eller, i mangel af en sådan procedure, denoprindelige driftstilladelse er givet før ►
M1den 1. juli 1990 ◄.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne udarbejder senest ►M1den 1. juli 1992 ◄
egnede programmer med henblik på gradvis at reducere de samledeårlige emissioner fra bestående anlæg. Programmerne indeholder udover tidsfrister ligeledes de nærmere bestemmelser for iværksættelsenheraf.
2. Programmerne udarbejdes og iværksættes med det formål ved
passende begrænsninger i emissionerne mindst at overholde deemissionslofter og den tilsvarende procentvise reduktion, som er fastsatfor svovldioxid i bilag I, kolonne 1 til 6, og for nitrogenoxider i bilag II,kolonne 1 til 4, på de tidspunkter, som er anført i disse bilag.
3. Under programmernes gennemførelse bestemmer medlemsstaterne
ligeledes de samlede årlige emissioner i henhold til bilag IX, punkt C.
4. Kommissionen skal i 1994 på grundlag af de sammenfattende
rapporter, som medlemsstaterne udarbejder i henhold til artikel 16,
aflægge rapport til Rådet om gennemførelsen af de reduktioner, der ernævnt i nærværende artikel, og samtidig forelægge eventuelle forslagom revision af målværdierne for reduktioner i tredje etape og/eller afdatoen for så vidt angår svovldioxid samt målværdierne for reduktioner ianden etape og/eller af datoen for så vidt angår nitrogenoxider. Rådet
skal træffe afgørelse om sådanne forslag med enstemmighed.
5. Sker der en betydelig og uventet ændring i energiefterspørgslen,
eller er visse former for brændsel eller visse kraftværker ikke længeredisponible i samme omfang som før, og skaber dette alvorlige tekniske
vanskeligheder for, at en medlemsstat kan gennemføre det program, der
er beskrevet i stk. 1, træffer Kommissionen efter anmodning fra denpågældende medlemsstat og under hensyntagen til anmodningens artafgørelse om for denne medlemsstat at ændre emissionslofterne og/ellerde datoer, der er fastsat i bilag I og II, og meddeler denne afgørelse tilRådet og medlemsstaterne.
Enhver medlemsstat kan inden tre måneder forelægge Kommissionens
afgørelse for Rådet. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal,kan inden tre måneder træffe anden beslutning.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at
alle tilladelser til opførelse, eller i mangel af en sådan procedure, til driftaf nye anlæg, indeholder krav om overholdelse af grænseværdierne foremission som angivet i bilag III til VII for svovldioxid, nitrogenoxiderog støv.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 4
▼M2
Medlemsstaterne kan imidlertid tillade, at nye anlæg med en nominel
termisk effekt på 50 MW eller derover, men højst 100 MW, som erblevet godkendt inden datoen for gennemførelse i national lovgivning af
direktiv94/66/EF(
1), først inden for et år fra dato skal overholde den
værdi, der er fastsat i bilag III.
2. Inden den 1. juli 1995 og på baggrund af den teknologiske
udvikling og miljøkravene forelægger Kommissionen forslag omrevision af de gældende grænseværdier. Rådet træffer afgørelse omsådanne forslag med enstemmighed.
3. Medlemsstaterne kan kræve overholdelse af grænseværdier for
emissionen og af gennemførelsesfrister, som er strengere end degrænser, der er angivet i stk. 1 og 2, føje andre forurenende stoffer
hertil, samt stille yderligere krav, eller kræve tilpasning af anlæggene til
den teknologiske udvikling.
Artikel 5
Uanset bilag III gælder følgende:1. for nye anlæg med en nominel termisk effekt på mindst 400 MW,
som ikke er i drift i mere end 2 200 timer om året (som rullende
gennemsnit over en femårs periode), gælder en grænseværdi på 800
mg/Nm
3for emission af svovldioxid;
2. nye anlæg, der anvender fast indenlandsk brændsel, kan overskride
grænseværdierne i bilag III, når de på grund af brændslets særligebeskaffenhed ikke kan overholde den for sådanne anlæg fastsattegrænseværdi for svovldioxid uden at anvende en urimelig kostbar
teknologi.
Sådanne anlæg skal mindst nå op på de procentsatser for afsvovlning,
der er fastsat i bilag VIII;
3. indtil den 31. december 1999 kan Kongeriget Spanien give tilladelse
til nye kraftanlæg med en nominel termisk effekt på mindst 500 MW,
der anvender indenlandsk eller importeret fast brændsel; anlæggene
skal være taget i brug inden udgangen af år 2005 og opfylde følgendebetingelser:
— i tilfælde af importeret fast brændsel en emissionsgrænseværdi for
svovldioxid på 800 mg/Nm
3
— i tilfælde af indenlandsk fast brændsel en minimumssats for
afsvovlning på 60 %
forudsat at den samlede tilladte effekt for sådanne anlæg, på hvilke
denne undtagelse finder anvendelse, ikke overstiger
— 2 000 MWe i tilfælde af anlæg, der anvender indenlandsk fast
brændsel
— i tilfælde af anlæg, der anvender importeret fast brændsel, enten
7 500 MWe eller 50 % af hele den nye kapacitet for alle anlæg,
der anvender fast brændsel, og hvortil der er givet tilladelse indtil
den 31. december 1999, idet det laveste tal lægges til grund.
Artikel 6
Medlemsstaterne kan give tilladelse til en overskridelse af de i henhold
til artikel 4 fastsatte emissionsgrænseværdier for så vidt angår anlæg, der
anvender indenlandsk brunkul, såfremt større vanskeligheder i forbin-
delse med dette brændsels beskaffenhed kræver det, selv om den bedstetilgængelige teknologi, som ikke medfører uforholdsmæssigt storeomkostninger, anvendes, og forudsat, at brunkul er en væsentligbrændselskilde for anlæggene.
Disse tilfælde forelæges omgående for Kommissionen, og der holdes
samråd med denne med henblik på at træffe passende foranstaltninger.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 5
(1) EFT nr. L 337 af 24. 12. 1994, s. 83.▼B
▼B
Artikel 7
For at sikre, at de i bilag VI omhandlede emissionsgrænseværdier for
nitrogenoxider overholdes, kan der i de i artikel 4, stk. 1, omhandledetilladelser bl.a. kræves passende konstruktionsspecifikationer.
Såfremt overvågningen viser, at emissionsgrænseværdien af uforudsete
årsager ikke overholdes, pålægger den kompetente myndighed drifts-
lederen at træffe alle hensigtsmæssige primære foranstaltninger tiloverholdelse af grænseværdien hurtigst muligt og under alle omstæn-digheder inden for et år. Kommissionen underrettes straks om sådannetilfælde og om resultaterne af de trufne afhjælpningsforanstaltninger.
Nærværende artikel tages op til ny vurdering på grundlag af et forslag,
som Kommissionen skal forelægge Rådet samtidig med de i artikel 4,stk. 2, nævnte forslag.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne sikrer, at det af de i artikel 4, stk. 1, omhandlede
tilladelser fremgår, hvilke procedurer der skal anvendes i tilfælde af, atrensningsudstyret ikke fungerer korrekt eller svigter. Udstyrets svigtenskal straks meddeles den kompetente myndighed, som træffer de
fornødne foranstaltninger. Den kompetente myndighed skal navnlig
kræve, at driftslederen indskrænker eller standser driften, så snart detteer praktisk muligt, og indtil den almindelige drift kan genoptages, ellerat han driver anlægget med brændsel, der ikke forurener meget,undtagen i tilfælde, hvor der efter den kompetente myndigheds skøn er
et altovervejende behov for at opretholde elforsyningen. Den skal
navnlig sikre, at driftslederen tager alle de nødvendige skridt til at gørerensningsudstyret driftsklart så hurtigt som muligt.
2. Den kompetente myndighed kan i op til seks måneder suspendere
kravet om overholdelse af de i artikel 4 omhandlede grænseværdier for
emission af svovldioxid for anlæg, der med henblik herpå normaltanvender svovlfattigt brændsel, når driftslederen ikke kan overholdedisse grænseværdier på grund af en afbrydelse i forsyningen medsvovlfattigt brændsel, fordi der er opstået alvorlig mangel på denne vare.
3. Den kompetente myndighed kan tillade en undtagelse fra pligten til
at overholde de i artikel 4 omhandlede emissionsgrænseværdier itilfælde, hvor et anlæg, der normalt anvender gasformigt brændsel, ogsom ellers skulle udstyres med et røggasrensningsanlæg, undtagelsesvisog i en kort periode på grund af en pludselig afbrydelse i gasforsyningen
må anvende andet brændsel. Den kompetente myndighed skal straks
underrettes om hvert specifikt tilfælde, når det opstår.
4. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de i denne
artikel omhandlede tilfælde.
Artikel 9
1. Ved meddelelse af den i artikel 4, stk. 1, omhandlede tilladelse til
et blandet anlæg, der benytter to eller flere brændselstyper samtidig,
fastsætter de kompetente myndigheder emissionsgrænseværdier således:
— for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggets
nominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII
— for det andet ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange hver afovennævnte grænseværdier med den termiske effekt fra hver
brændselstype og ved at dividere resultatet af hver multiplikation
med summen af den termiske effekt fra samtlige brændselstyper
— for det tredje ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
2. I blandede anlæg, hvor der alene eller sammen med andet brændsel
anvendes destillations- og omdannelsesrestprodukter fra råolieraffine-ring til eget forbrug, finder bestemmelserne vedrørende denbrændselstype, der har den højeste emissionsgrænseværdi (bestemmendebrændselstype), anvendelse, uanset stk. 1, såfremt den termiske effekt,1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 6
▼B
denne brændselstype afgiver under anlæggets drift, udgør mindst 50 %
af summen af den termiske effekt fra samtlige brændselstyper.
Såfremt varmemængden fra den bestemmende brændselstype er mindre
end 50 %, fastsættes emissionsgrænseværdien i forhold til den termiske
effekt fra hver af brændselstyperne på baggrund af summen af dentermiske effekt fra samtlige brændselstyper:
— for det første ved at anvende emissionsgrænseværdien for hver
brændselstype og hvert forurenende stof svarende til anlæggets
nominelle termiske effekt, som angivet i bilag III til VII
— for det andet ved at beregne emissionsgrænseværdien for den
bestemmende brændselstype (den brændselstype, der har den højesteemissionsgrænseværdi efter bilag III til VII eller, hvor der er tale omto brændselstyper med samme emissionsgrænseværdi, den type, derafgiver den største termiske effekt); denne værdi fremkommer ved at
gange den i bilag III til VII omhandlede emissionsgrænseværdi for
denne brændselstype med to og ved fra resultatet at trækkeemissionsgrænseværdien for den brændselstype, der har den mindsteemissionsgrænseværdi
— for det tredje ved at bestemme de vægtede emissionsgrænseværdier
for hver brændselstype; disse fremkommer ved at gange grænse-værdien for den bestemmende brændselstype med den termiske
effekt fra denne og ved at gange hver af de øvrige grænseværdier
med den termiske effekt fra hver brændselstype og ved at dividereresultatet af hver multiplikation med summen af den termiske effektfra samtlige brændselstyper
— for det fjerde ved at lægge de vægtede grænseværdier for hver
brændselstype sammen.
3. Som et alternativtil stk. 2 kan der anv endes en emissions-
grænseværdi for svovldioxid på 1000 mg/Nm
3som et gennemsnit for
alle raffinaderiets nye anlæg uanset den anvendte brændselsblanding.
De kompetente myndigheder sikrer, at anvendelsen af denne bestem-
melse ikke medfører en stigning i emissionerne fra de bestående anlæg.
4. Ved meddelelse af den i artikel 4, stk. 1, omhandlede tilladelse til
et blandet anlæg, der benytter to eller flere brændselstyper skiftevis,finder de i bilag III til VII fastsatte emissionsgrænseværdier, der svarer
til hver anvendt brændselstype, anvendelse.
Artikel 10
Røggas fra fyringsanlæg udledes under kontrol gennem en skorsten.
Udledningsforskrifterne fastlægges i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede
tilladelse. Den kompetente myndighed skal navnlig sikre, at skorstenenshøjde beregnes på en sådan måde, at sundhed og miljø beskyttes.
Artikel 11
Når et fyringsanlægs effekt udvides med mindst 50 MW, fastsættes den
emissionsgrænseværdi, der skal gælde for den nye del af anlægget iforhold til det samlede anlægs termiske effekt. Denne bestemmelse
gælder ikke for de i artikel 9, stk. 2 og 3, nævnte tilfælde.
Artikel 12
Hvis der opføres fyringsanlæg, der i væsentlig grad vil kunne påvirke
miljøet i en anden medlemsstat, skal medlemsstaterne sikre, at der findertilstrækkelig oplysning og konsultation sted i overensstemmelse medartikel 7 i Rådets direktiv85/337/EØF af 27. juni 1985 om v urdering afkonsekvenserne for miljøet af visse offentlige og private projekter(
1).1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 7
(1) EFT nr. L 175 af 5. 7. 1985, s. 40.
▼B
Artikel 13
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til i
overensstemmelse med bilag IX at kontrollere emission fra de af dettedirektivomfattede fyringsanlæg og kontrollere alle andre v ærdier, derkræves for at gennemføre dette direktiv. Medlemsstaterne kan kræve, atdenne kontrol foretages for driftslederens regning.
2. De måleapparater og/eller målemetoder, der anvendes til bestem-
melse af koncentrationen af svovldioxid, støv, nitrogenoxider og oxygensamt de andre måleværdier, der er nødvendige for at overvåge, at dettedirektiv gennemføres, såvel som de apparater, der anvendes til vurderingaf resultaterne, skal svare til den bedste industrielle måleteknik og give
reproducerbare og sammenlignelige resultater.
Bestemmelsesmetoderne skal godkendes af de kompetente myndig-
heder.
3. De kompetente myndigheder giver adgang til oplysninger om de
krævede funktionskriterier for måle-, kalibrerings- og analyseapparaterog -metoder og fremsender disse oplysninger til Kommissionen.
Artikel 14
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at drifts-
lederen inden for fastsatte tidsfrister underretter de kompetentemyndigheder om resultaterne af kontinuerlige målinger, resultaterne afafprøvninger af måleapparaturet, stikprøvemålinger samt om enhveranden måling, der gennemføres for at vurdere, om dette direktiv
overholdes.
Artikel 15
1. Ved kontinuerlige målinger anses emissionsgrænseværdierne i
bilag III til VII for overholdt, når en vurdering af resultaterne for
driftstiden inden for et kalenderår viser, at
a) ingen af gennemsnitsværdierne pr. kalendermåned overskrider emis-
sionsgrænseværdierne, og
b) for:
— svovldioxid og støv: 97 % af alle gennemsnitsværdier, målt over
48 timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgrænseværdierne
— nitrogenoxider: 95 % af alle gennemsnitsværdier, målt over 48
timer, ikke overskrider 110 % af emissionsgrænseværdierne.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og
heller ikke til opstarts- og nedlukningsperioder.
2. I tilfælde, hvor der kun kræves stikprøvemålinger eller andre
egnede fremgangsmåder til bestemmelse af emissioner, anses emis-sionsgrænseværdierne i bilag III til VII for at være overholdt, hvisresultaterne af hver serie af målinger eller af de andre fremgangsmåder,som er defineret og fastlagt i henhold til de af de kompetentemyndigheder fastsatte bestemmelser, ikke overskrider emissionsgrænse-
værdien.
3. I de i artikel 5, stk. 2 og 3, omhandlede tilfælde anses satsen for
afsvovlingen for at være overholdt, når vurderingen af de i bilag IX,punkt A.2, foreskrevne målinger viser, at alle middelværdierne pr.
kalendermåned eller alle de rullende middelværdier pr. måned når op på
de krævede satser for afsvovling.
Der tages ikke hensyn til de tidsrum, der er omhandlet i artikel 8, og
heller ikke til opstarts- og nedlukningsperioder.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne underretter senest den 31. december 1990
Kommissionen om de programmer, de har iværksat i medfør af artikel3, stk. 1.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 8
▼B
Senest et år efter afslutningen af de forskellige faser i reduktionen af
emissionerne fra bestående anlæg, forelægger medlemsstaterneKommissionen en sammenfattende rapport om resultaterne af gennem-
førelsen af programmerne.
Der skal endvidere forelægges en midtvejsrapport for hver enkelt fase.2. De i stk. 1 nævnte rapporter skal give et samlet overblik over
— alle de fyringsanlæg, der er omfattet af dette direktiv
— deres emissioner af svovldioxid og nitrogenoxid udtrykt i tons om
året og i form af koncentrationerne af disse stoffer i røggassen
— trufne eller påtænkte foranstaltninger til begrænsning af emissio-
nerne samt ændringer i valget af anvendt brændsel
— foretagne eller påtænkte ændringer i driftsformen— gennemførte eller påtænkte endelige standsninger af driften af
fyringsanlæg
— og i givet fald emissionsgrænseværdier, som er pålagt ved
programmerne for bestående anlæg.
Ved bestemmelsen af årlige emissioner og koncentrationer af forure-
nende stoffer i røggas tager medlemsstaterne hensyn til bestemmelsernei artikel 13, 14 og 15.
3. Kommissionen foretager sammen med medlemsstaterne regelmæs-
sigt en sammenligning af de i artikel 3, stk. 1, nævnte programmer for at
sikre en ensartet gennemførelse inden for Fællesskabet.
Den sørger navnlig for, at programmernes gennemførelse fører til de
forventede resultater for samlet reduktion af emissioner, og denfremsætter om nødvendigt egnede forslag.
4. De medlemsstater, der anvender artikel 5, underretter hvert år
Kommissionen herom.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for senest den 30. juni 1990 at efterkomme dettedirektiv. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksterne til de natio-
nale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af
dette direktiv.
Artikel 18
Dette direktiver rettet til medlemsstaterne.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 9
BILAG I
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF SO2-EMISSIONER FRA BESTÅENDE ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0 123456789
SO2-emissioner fra store
fyringsanlæg 1980 (Kton)Loft for emissionerne
(Kton pr. år)Procentvis reduktion i forhold til emissionerne i
1980Procentvis reduktion i forhold til de justerede
emissioner i 1980
Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3 Fase 1 Fase 2 Fase 3
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Belgien 530 318 212 159 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Danmark 323 213 141 106 − 34 − 56 − 67 − 40 − 60 − 70
Tyskland 5000 3 000(3) 2 000 1500 − 40(3)− 6 0 − 7 0 (3)——
Grækenland 303 320 320 320 + 6 + 6 + 6 − 45 − 45 − 45
Spanien 2290 2 290 1 730 1440 0 − 24 − 37 − 21 − 40 − 50
Frankrig 1910 1 146 764 573 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Irland 99 124 124 124 + 25 + 25 + 25 − 29 − 29 − 29
Italien 2450 1 800 1 500 900 − 27 − 39 − 63 − 40 − 50 − 70
Luxembourg 3 1,8 1,5 1,5 − 40 − 50 − 60 − 40 − 50 − 50
Nederlandene 299 180 120 90 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Portugal 115 232 270 206 + 102 + 135 + 79 − 25 − 13 − 34
Det Forenede Kongerige 3883 3 106 2 330 1553 − 20 − 40 − 60 − 20 − 40 − 60
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtnin g ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal
enten opfylde dette direktivs krav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dette bilag fast satte lofter.
►M1(3) Den i denne rubrik anførte værdi skal overholdes af Tyskland fra den 1. januar 1996. ◄▼B1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 10▼M1
▼B
BILAG II
LOFT FOR OG MÅLVÆRDIER FOR REDUKTION AF NOx-EMISSIONER FRA BESTÅENDE ANLÆG (1)(2)
Medlemsstat0 123456
NOx-emissioner fra store
fyringsanlæg (beregnet som
NO2) 1980
(Kton)Lofter for NOx-emissionerne
(Kton pr. år)Procentvis reduktion i forhold til NOx-emissionerne i
1980Procentvis reduktion i forhold til de justerede NOx-
emissioner 1980
Fase 1 Fase 2 Fase 1 Fase 2 Fase 1 Phase 2
1993 (3) 1998 1993(3) 1998 1993 (3) 1998
Belgien 110 88 66 − 20 − 40 − 20 − 40
Danmark 124 121 81 − 3 − 35 − 10 − 40
Tyskland 1090 872(4) 654 − 20 − 40 — —
Grækenland 36 70 70 + 94 + 94 0 0
Spanien 366 368 277 + 1 − 24 − 20 − 40
Frankrig 400 320 240 − 20 − 40 − 20 − 40
Irland 28 50 50 + 79 + 79 0 0
Italien 580 570 428 − 2 − 26 − 20 − 40
Luxembourg 3 2,4 1,8 − 20 − 40 − 20 − 40
Nederlandene 122 98 73 − 20 − 40 − 20 − 40
Portugal 23 59 64 + 157 + 178 − 8 0
Det Forenede Kongerige 1016 864 711 − 15 − 30 − 15 − 30
(1) Der kan komme yderligere emissioner fra effekt, der godkendes fra og med den 1. juli 1987.
(2) Emission fra fyringsanlæg, der er godkendt inden den 1. juli 1987, men som ikke er taget i brug inden denne dato, og som ikke er blevet taget i betragtnin g ved fastlæggelsen af de lofter for emissioner, der er fastsat i dette bilag, skal
enten opfylde dette direktivs krav til nye anlæg eller medregnes i den samlede emission fra bestående anlæg, som ikke må overstige de i dette bilag fast satte lofter.
(3) Medlemsstaterne kan af tekniske grunde udskyde datoen for fase 1 i op til to år, ved senest en måned efter meddelelsen af dette direktiv at give Kommiss ionen underretning herom.
►M1(4) Den i denne rubrik anførte værdi skal overholdes af Tyskland fra den 1. januar 1996. ◄▼B1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 11▼M1
▼B
▼M2
BILAG III
1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 12
▼B
BILAG IV
1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 13
▼B
BILAG V
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR SO2FOR NYE ANLÆG
Gasformigt brændsel
Brændselsart Grænseværdi (mg/Nm3)
Gasformigt brændsel generelt 35
Flydende gas 5Gasser med lavbrændv ærdi fra forgasning af raffinaderirester,
koksværksgas, højovngas800
Gasser fra forgasning af kul (
1)
(1) Rådet vil fastsætte de emissionsgrænseværdier, der skal gælde for disse gasser, på et senere tidspunkt på grundlag
af forslag, som Kommissionen vil fremsætte på baggrund af yderligere tekniske erfaringer.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 14
▼B
BILAG VI
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR NOxFOR NYE ANLÆG
Brændselsart Grænseværdi (mg/Nm3)
Fast brændsel generelt 650
Fast med mindre end 10 % flygtige forbindelser 1 300Flydende 450
Gasformigt 3501988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 15
▼B
BILAG VII
EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER FOR STØV FOR NYE ANLÆG
Brændselsart Termisk effekt (MW) Grænseværdi (mg/Nm3)
Fast≥500 50
< 500 100
Flydende (1) alle anlæg 50
Gasformigt alle anlæg5 generelt, men
10 for højovngas og
50 for industrigas fra jern- og stålindustrien,
som kan anvendes andre steder
(1) En emissionsgrænseværdi på 100 mg/Nm3kan anvendes for anlæg med en termisk effekt på under 500 MW, som
forbrænder flydende brændsel med et askeindhold på over 0,06 %.1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 16
▼B
BILAG VIII
1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 17
▼B
BILAG IX
METODER TIL MÅLING AF EMISSIONER
A.Nærmere regler for måling af emissioner fra nye anlæg og vurdering
heraf
1. Koncentrationen af SO2, støv, NOxog oxygen måles kontinuerligt på nye
anlæg med en nominel termisk effekt på over 300 MW. Overvågning af
SO2og støvkan dog indskrænkes til stikprøv emålinger eller andre egnede
fremgangsmåder til bestemmelse heraf, såfremt disse målinger eller
fremgangsmåder, som skal efterprøves og anerkendes af de kompetente
myndigheder, kan anvendes til at bestemme koncentrationen heraf.
De kompetente myndigheder kan i anlæg, der ikke er omfattet af punkt 1,
kræve kontinuerlig måling af de tre forurenende stoffer og af oxygen, hvor
dette findes nødvendigt. Såfremt der ikke kræves kontinuerlige målinger,
skal der med jævne mellemrum anvendes stikprøvemålinger eller egnede
fremgangsmåder til bestemmelse af emissioner, som er godkendt af de
kompetente myndigheder, for at vurdere, hvor store mængder af førnævnte
stoffer der findes i emissionen.
2. For anlæg, der skal overholde de i artikel 5, punkt 2 og 3, fastsatte
procentsatser for afsvovling, gælder de krav vedrørende måling af SO2-
emissioner, der er fastsat i punkt 1. Endvidere skal svovlindholdet af det
brændsel, der tilføres fyringsanlægget regelmæssigt kontrolleres.
3. De kompetente myndigheder skal underrettes om væsentlige ændringer
med hensyn til anvendt brændselstype eller anlæggenes driftsform. De
afgør, om de i punkt 1 omhandlede bestemmelser om overvågning fortsat
er relevante eller skal tilpasses.
4. Kontinuerligt arbejdende måleapparatur skal afprøves med regelmæssige
mellemrum og efter aftale med de kompetente myndigheder. Instrumenter
til måling af koncentrationerne af SO2, støv, NOxog oxygen skal kalibreres
og afprøves med passende regelmæssige mellemrum. Kalibrering af
kontinuerligt arbejdende måleapparatur skal foretages efter en referen-
cemålemetode, der er godkendt af de kompetente myndigheder.
B.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra nye anlæg
Bestemmelse af de samlede årlige emissioner af SO2og NOxmeddeles de
kompetente myndigheder. Hvor der anvendes kontinuerlig overvågning, skal
anlæggets driftsleder for hvert enkelt forurenende stof sammenlægge massen
af de daglige udledninger af forurenende stoffer, på grundlag af røggassernes
volumenstrømme. Hvor der ikke anvendes kontinuerlig overvågning, fore-
tager driftslederen på grundlag af bestemmelserne under A. 1 vurderinger af
de samlede årlige emissioner i overensstemmelse med de kompetente
myndigheders krav.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de samlede årlige SO2-o gN Ox-
emissioner fra nye anlæg, og fremsender samtidig den i afsnit C, punkt 3,
omhandlede meddelelse vedrørende de årlige emissioner fra bestående anlæg.
C.Bestemmelse af de samlede årlige emissioner fra bestående anlæg
1. Medlemsstaterne udarbejder fra og med 1990 hvert år en fuldstændig
opgørelse over emissionerne af SO2og NOxfra bestående anlæg:
— for hvert enkelt anlæg på over 300 MWt og for raffinaderier
— samlet for andre fyringsanlæg, der omfattes af dette direktiv.
2. Den metode, der anvendes ved opgørelsen, skal være i overensstemmelse
med den, der blevanv endt i 1980 til bestemmelsen af SO2-o gN Ox-
emissionerne fra fyringsanlæg.
Medlemsstaterne meddeler inden 1990 Kommissionen alle nærmere
oplysninger vedrørende de metoder og udgangsoplysninger, der anvendestil bestemmelsen af SO
2-o gN Ox-emissioner fra bestående anlæg, som
omhandlet i henholdsvis bilag I og II i kolonne 0.
3. Resultaterne af denne opgørelse meddeles Kommissionen i en passende
sammenfattet form senest ni måneder efter udgangen af det pågældende år.
Kommissionen kan rekvirere nærmere oplysninger om den metode, der er
anvendt ved udarbejdelsen af opgørelserne samt de nøjagtige udgangs-
oplysninger.
4. Kommissionen foretager en systematisk sammenligning af de nationale
opgørelser og forelægger i givet fald Rådet forslag med henblik på at1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 18
▼B
harmonisere metoderne for udarbejdelse af emissionsopgørelserne, for at
sike en effektivgennemførelse af dette direktiv .1988L0609 — DA — 24.12.1994 — 002.001 — 19