1985R3820 — DA — 10.09.2008 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 3820/85

af 20. december 1985

om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75,

under henvisning til Rådets beslutning af 13. maj 1965 om harmonisering af visse bestemmelser, der har indvirkning på konkurrencen inden for transporten med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje ( 1 ), særlig afdeling III,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 2 ),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 3 ),

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 4 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Fællesskabsbestemmelserne på det sociale område inden for vejtransport er fastsat i forordning (EØF) nr. 543/69 ( 5 ), som senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2829/77 ( 6 ); formålet med disse bestemmelser er at harmonisere konkurrencevilkårene mellem de forskellige former for landtransport, navnlig inden for vejsektoren, samt at forbedre arbejdsvilkårene og færdselssikkerheden; de fremskridt, der er sket på disse områder, bør sikres og udbygges, men der er behov for at gøre bestemmelserne i nævnte forordning mere fleksible, uden at målsætningerne derved anfægtes;

på baggrund af de ændringer, der er omhandlet nedenfor, bør samtlige de bestemmelser, som gælder på området, af hensyn til overskueligheden samles i én og samme tekst, og forordning (EØF) nr. 543/69 bør følgelig ophæves; dog skal de i artikel 4 nævnte undtagelser for visse køretøjer og de i artikel 15 nævnte bestemmelser for visse former for personbefordring fortsat gælde i et nærmere fastlagt tidsrum;

de bestemmelser i denne forordning, der vedrører arbejdsvilkårene, må ikke gøre indgreb i arbejdsmarkedsparternes kompetence til især inden for rammerne af kollektive arbejdsoverenskomster at fastsætte gunstigere bestemmelser for arbejdstagerne; til fremme af den sociale udvikling eller med henblik på at forøge trafiksikkerheden på vejene skal hver medlemsstat fremdeles have mulighed for at træffe visse hensigtsmæssige foranstaltninger;

der er i betragtning af nedgangen i antallet af hjælpere og konduktører ikke længere behov for at fastsætte bestemmelser vedrørende hviletider for andre medlemmer af det kørende personale end føreren;

indførelsen af en fast uge i stedet for en variabel uge gør det lettere at tilrettelægge førernes arbejde og at forbedre tilsynet med disse;

det er nødvendigt, at der fastlægges en ordning for internationale vejtransporter til eller fra tredjelande eller mellem to tredjelande, når de passerer en medlemsstats område; på sådanne transporter bør bestemmelserne i Den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i Vejtransport, af 1. juli 1970 (AETR), finde anvendelse; for så vidt angår køretøjer, som er indregistreret i en stat, der ikke er kontraherende part i AETR, gælder nævnte bestemmelser kun for den del af strækningen, der tilbagelægges inden for Fællesskabet;

for den del af AETR, som falder ind under anvendelsesområdet for denne forordning, henhører det under Fællesskabets kompetence at forhandle og indgå den pågældende overenskomst; de særlige omstændigheder i forbindelse med AETR-forhandlingerne berettiger dog undtagelsesvis til en fremgangsmåde, hvorefter Fællesskabets medlemsstater hver for sig, inden for rammerne af en samordnet aktion, deponerer deres ratifikations- eller tiltrædelsesdokumenter, samtidig med at de handler i Fællesskabets interesse og på dettes vegne;

med henblik på at sikre fællesskabsrettens fortrinsstilling inden for Fællesskabets interne trafik, skal medlemsstaterne ved deponeringen af deres ratifikations- eller tiltrædelsesdokumenter tage et forbehold, ifølge hvilket international transport mellem medlemsstaterne ikke skal betragtes som international transport i overenskomstens forstand;

de i selve overenskomsten fastsatte muligheder for, at de kontraherende parter for så vidt angår grænsetrafik og transit kan indgå bilaterale aftaler, som afviger fra nævnte overenskomst, henhører principielt under Fællesskabets kompetence;

såfremt en ændring i Fællesskabets interne ordning på det pågældende område kræver en tilsvarende ændring i overenskomsten, handler medlemsstaterne i fællesskab for at tilvejebringe en sådan ændring inden for overenskomstens rammer og efter den deri fastsatte fremgangsmåde;

visse transporter kan undtages fra denne forordnings anvendelsesområde;

visse definitioner bør suppleres og tydeliggøres, ligesom visse bestemmelser, navnlig vedrørende undtagelser for visse kategorier af køretøjer, bør ajourføres;

der bør fastsættes regler for minimumsalderen for førere af køretøjer i godstransport og i personbefordring, bl. a. under hensyntagen til visse krav til faguddannelse, samt for minimumsalderen for hjælpere og konduktører; medlemsstaterne skal af hensyn til den faglige uddannelse kunne nedsætte minimumsalderen for hjælpere til det fyldte 16. år;

den uafbrudte køretid og den daglige køretid bør begrænses, uden at reglerne herfor kommer til at berøre de nationale bestemmelser, ifølge hvilke føreren kun må føre køretøjet, så længe han er i stand til at gøre det på betryggende måde;

når den daglige køretid øges, og når til gengæld køretiden for hver periode på to uger nedsættes, vil transportvirksomhedernes administration blive forenklet, og dette vil samtidig være et socialt fremskridt;

bestemmelserne om afbrydelser af køretiden bør tilpasses på baggrund af forlængelsen af den daglige køretid;

med hensyn til hviletiden bør der fastsættes en minimal varighed af samt betingelser i øvrigt for de daglige og ugentlige hviletider for førerne;

transporterne vil kunne afvikles lettere, hvis der gives føreren mulighed for at opdele den daglige hviletid, så han ikke er nødt til at indtage sine måltider og overnatte på et og samme sted;

det vil være et socialt fremskridt og til gavn for færdselssikkerheden, at de ugentlige hviletider forlænges, når der samtidig skabes mulighed for at afkorte hviletiderne under forudsætning af, at føreren på et sted, som han selv vælger, kan udligne den ikke holdte hviletid inden for et givet tidsrum;

for talrige transporter ad landevej inden for Fællesskabet tilbagelægges en del af strækningen med færge eller med jernbane; det er derfor vigtigt, at der i forordningen indarbejdes bestemmelser for de daglige hvileperioder ved sådanne transporter;

af hensyn til færdselssikkerheden bør det forbydes, at der ydes præmier i forhold til den tilbagelagte strækning og/eller den transporterede varemængde, da dette kan være til fare for færdselssikkerheden;

det vil være hensigtsmæssigt, at der åbnes mulighed for at gøre undtagelser fra forordningen for så vidt angår visse indenlandske transporter af særlige karakter; sker der undtagelser, skal medlemsstaterne sikre, at den sociale beskyttelse og færdselssikkerheden ikke forringes;

de særlige forhold inden for personbefordring gør det. berettiget at give en ny definition på arten af køretøjer, som medlemsstaterne kan fritage fra forordningens bestemmelser for så vidt angår indenlandske transporter;

medlemsstaterne bør med Kommissionens godkendelse kunne meddele undtagelser fra denne forordning under særlige omstændigheder; i nødstilfælde bør disse undtagelser kunne meddeles for et begrænset tidsrum uden forudgående godkendelse fra Kommissionen;

for førerne af køretøjer i rutekørsel med personer kan en afskrift af fartplanen og et uddrag af virksomhedens arbejdstidsplan træde i stedet for kontrolapparatet; det vil være fremmende for reglernes anvendelse og for forebyggelsen af misbrug, at der til førere, som anmoder derom, udleveres en udskrift af deres arbejdstidsplan;

af hensyn til en effektiv kontrol bør der, undtagen i visse grænseruter, ikke længere tillades nogen fritagelse fra forpligtelsen til at montere og anvende et kontrolapparat i forbindelse med international rutekørsel med personer;

det bør understreges, at det er vigtigt og nødvendigt, at arbejdsgivere og førere overholder reglerne;

Kommissionen bør følge udviklingen i forholdene i medlemsstaterne og hvert andet år forelægge Rådet og Europa-Parlamentet en beretning om anvendelsen af denne forordning;

med henblik på denne forordnings gennemførelse og kontrollen dermed er det formålstjenligt, at medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: