1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 96/61/EF
af 24. september 1996
om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening
(EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003 L 156 17 25.6.2003
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 19 af 24.1.1998, s. 83 (96/61/EF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/61/EF
af 24. september 1996
om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 130 S, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(3), og
ud fra følgende betragtninger:
1)Målene og principperne for Fællesskabets miljøpolitik går, som
fastlagt i traktatens artikel 130 R, navnlig ud på at forebygge,begrænse og, så vidt det er muligt, fjerne forurening, fortrinsvisved kilden, og at sikre en forsigtig udnyttelse af naturressour-cerne i overensstemmelse med princippet om, at forureneren
betaler, og forebyggelsesprincippet;
2)i femte handlingsprogram på miljøområdet, hvis hovedlinjerRådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer,
forsamlet i Rådet, godkendte i deres resolution af 1. februar1993(
4), lægges der særlig vægt på integreret forureningsbekæm-
pelse som et vigtigt led i processen frem mod en merebæredygtigt balance mellem menneskets aktiviteter og densamfundsøkonomiske udvikling på den ene side og naturens
ressourcer og regenerationsevne på den anden side;
3)gennemførelsen af integreret forureningsbekæmpelse kræverhandling på fællesskabsplan for at ændre og supplere gældende
fællesskabsforskrifter vedrørende forebyggelse og bekæmpelseaf forurening fra industrianlæg;
4)ved Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæm-pelse af luftforurening fra industrianlæg (
5) indførtes et generelt
krav om forhåndsgodkendelse af drift eller væsentlige ændringeraf industrianlæg som kan forårsage luftforurening;
5)ved Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening,der er forårsaget af udledning af bestemte farlige stoffer iFællesskabets vandmiljø (
6) indførtes krav om tilladelse til udled-
ning af sådanne stoffer;
6)der findes ganske vist fællesskabsforskrifter om bekæmpelse afluftforurening og om forebyggelse eller begrænsning af udled-
ning af farlige stoffer i vandmiljøet, men der har aldrig væretfastsat tilsvarende forskrifter til forebyggelse eller begrænsningaf emissioner til jord;
7)særskilte strategier til bekæmpelse af emissioner til luft, vandeller jord hver for sig vil kunne fremme overførsel af forureningmellem de forskellige miljømedier frem for at beskytte miljøet
som helhed;1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 311 af 17. 11. 1993, s. 6, og EFT nr. C 165 af 1. 7. 1995, s. 9.
(2) EFT nr. C 195 af 18. 7. 1995, s. 54.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 14. december 1994 (EFT nr. C 18 af 23. 1.
1995, s. 96), Rådets fælles holdning af 27. november 1995 (EFT nr. C 87 af
25. 3. 1996, s. 8) og Europa-Parlamentets afgørelse af 22. maj 1996 (EFT
nr. C 166 af 10. 6. 1996).
(4) EFT nr. C 138 af 17. 5. 1993, s. 1.
(5) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20. Direktivet er ændret ved direktiv 91/
692/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).
(6) EFT nr. L 129 af 18. 5. 1976, s. 23. Direktivet er ændret ved direktiv 91/
692/EØF.
▼B
8)formålet med en integreret forureningsbekæmpelse er under
hensyn til affaldshåndteringen at undgå udledninger til luft,
vand og jord, overalt hvor dette er praktisk muligt, og, hvor detikke er muligt, at begrænse dem for at opnå et højt beskyttelses-niveau for miljøet som helhed;
9)direktivet indfører en generel ramme for integreret forebyggelse
og bekæmpelse af forurening; det fastsætter de foranstaltninger,
der er nødvendige for at kunne gennemføre den integrerede fore-byggelse og bekæmpelse af forureningen med henblik på at opnået højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed; gennem-førelsen af princippet om en bæredygtig udvikling fremmes veden integreret forureningsbekæmpelse;
10)bestemmelserne i dette direktiv anvendes, uden at det berørerbestemmelserne i direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 omvurdering af visse offentlige og private projekters indvirkningpå miljøet (
1); hvis der ved meddelelsen af godkendelsen skal
tages hensyn til oplysninger eller konklusioner, der er frem-
kommet ved anvendelsen af sidstnævnte direktiv, berørernærværende direktiv ikke gennemførelsen af direktiv 85/337/EØF;
11)medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for
at sikre, at driftslederen opfylder de generelle principperne i
visse grundlæggende krav; det er i den forbindelse tilstrækkeligt,at de kompetente myndigheder tager hensyn til disse generelleprincipper, når de udarbejder godkendelsesvilkårene;
12)de foranstaltninger, der træffes i medfør af dette direktiv, skalanvendes på bestående anlæg, enten for visse af bestemmelsernesvedkommende efter en nærmere fastsat frist, eller straks fradatoen for direktivets gennemførelse;
13)for at behandle forureningsproblemerne så effektivt og rentabelt
som muligt, skal driftslederen tage hensyn til miljøet; de miljø-
hensyn, der tages, skal meddeles den kompetente myndighed, sådenne inden meddelelse af godkendelsen kan sikre sig, at der ertruffet alle relevante foranstaltninger til forebyggelse ellerbekæmpelse af forurening; alt for forskellige gennemførelsespro-cedurer kan give anledning til forskellige
miljøbeskyttelsesniveauer og forskellige grader af offentlig
opmærksomhed; ansøgningerne om godkendelse i henhold tildette direktiv bør derfor omfatte et minimum af oplysninger;
14)en tilstrækkelig samordning af proceduren og godkendelsesvil-
kårene mellem de kompetente myndigheder vil bidrage til at
opnå det højest mulige beskyttelsesniveau for miljøet somhelhed;
15)den kompetente myndighed bør kun meddele eller ændre engodkendelse, såfremt der er truffet integrerede miljøbeskyttelses-
foranstaltninger, for så vidt angår luft, vand og jord;
16)godkendelsen omfatter alle de foranstaltninger, der er nødven-
dige for opfyldelsen af vilkårene i godkendelsen for således atnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed; uden atgodkendelsesproceduren berøres heraf, kan disse foranstaltninger
ligeledes gøres til genstand for generelle bindende forskrifter;
17)grænseværdier for emission, parametre eller tilsvarende tekniske
foranstaltninger skal baseres på den bedste tilgængelige teknik,uden at der foreskrives anvendelse af en bestemt teknik eller
teknologi, og under hensyn til det pågældende anlægs tekniske
karakteristika, geografiske beliggenhed og de lokale miljøfor-hold; godkendelsesvilkårene skal under alle omstændighederindeholde vilkår om begrænsning af langtrækkende eller grænse-overskridende forurening i videst mulig omfang, samtidig med atder sikres et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed;1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT nr. L 175 af 5. 7. 1985, s. 40.
▼B
18)det påhviler medlemsstaterne at afgøre, hvordan der om fornø-
dent kan tages hensyn til de tekniske kendetegn ved det
pågældende anlæg, dets geografiske beliggenhed og den lokalemiljøsituation;
19)når en miljøkvalitetsnorm nødvendiggør strengere betingelser
end dem, der kan nås ved anvendelse af den bedste tilgængelige
teknik, opstilles der bl.a. yderligere vilkår i godkendelsen, udenat det berører andre foranstaltninger, der kan træffes med henblikpå at overholde miljøkvalitetsnormerne;
20)da den bedste tilgængelige teknik ændrer sig med tiden, særligpå baggrund af de tekniske fremskridt, må de kompetentemyndigheder følge med i eller holde sig underrettet om sådannefremskridt;
21)ændringer af et anlæg kan forårsage forurening, og det er derfornødvendigt at meddele den kompetente myndighed enhverændring, der vil kunne få konsekvenser for miljøet; en væsentligændring af anlægget skal i overensstemmelse med dette direktivunderkastes en forudgående godkendelse;
22)godkendelsesvilkårene skal regelmæssigt revurderes og omfornødent ajourføres; under visse omstændigheder vil de underalle omstændigheder blive revurderet;
23)for at oplyse befolkningen om de virkninger, driften af anlægkan få for miljøet, og for at opnå åbenhed i godkendelsesproce-duren i hele Fællesskabet, bør offentligheden forud for enhverafgørelse have adgang til oplysninger om ansøgninger om
godkendelse af nye anlæg eller væsentlige ændringer af anlæg,
om selve godkendelserne og ajourføring og måledata i forbin-delse hermed;
24)udarbejdelse af en oversigt over de vigtigste emissioner og
forureningskilder kan betragtes som et væsentligt instrument,
der bl.a. muliggør sammenligning af de forurenende aktiviteter iFællesskabet; denne oversigt udarbejdes af Kommissionenbistået af en forskriftskomité;
25)indsamling og udveksling af oplysninger på fællesskabsplan omden bedste tilgængelige teknik vil medvirke til at udligne skæv-hederne i den teknologiske udvikling i Fællesskabet, bidrage tilverdensomspændende formidling af kendskabet til de grænse-værdier, der er fastsat, og de teknikker, der anvendes i
Fællesskabet, og hjælpe medlemsstaterne med at gennemføre
direktivet korrekt;
26)der skal regelmæssigt udarbejdes beretninger om dette direktivs
gennemførelse og effektivitet;
27)dette direktiv vedrører anlæg, hvor der er stor fare for forure-
ning, og dermed fare for grænseoverskridende forurening; derbør foretages høringer på tværs af grænserne, når der ansøges
om godkendelse af nye anlæg, eller om væsentlige ændringer af
anlæg, som sandsynligvis vil få negative og væsentlige miljø-virkninger; ansøgninger vedrørende sådanne forslag ellervæsentlige ændringer skal være offentligt tilgængelige i denmedlemsstat, der må formodes at blive berørt;
28)der vil på fællesskabsplan kunne identificeres et behov for enindsats med henblikpå at fastsætte emissionsgrænseværdier forvisse kategorier af anlæg og forurenende stoffer, som eromhandlet i dette direktiv; Rådet fastsætter disse emissionsgræn-
seværdier i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;
29)ingen af kravene i dette direktiv indskrænker anvendelsen af
fællesskabsbestemmelser vedrørende sundhed og sikkerhed påarbejdspladsen —1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 4
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
Dette direktiv tager sigte på integreret forebyggelse og bekæmpelse af
forurening fra de aktiviteter, der er omhandlet i bilag I. Det indeholder
foranstaltninger med henblik på at forebygge eller, hvis dette ikke er
muligt, at begrænse emissioner fra ovennævnte aktiviteter i luft-,vand- og jordbundsmiljøet, herunder foranstaltninger vedrørende affald,for generelt at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau, uden at dette berørerdirektiv 85/337/EØF og andre fællesskabsbestemmelser på området.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »stof«: grundstoffer og kemiske forbindelser, undtagen radioaktive
stoffer som omhandlet i direktiv 80/836/Euratom (
1) og genetisk
modificerede organismer som omhandlet i direktiv 90/219/EØF (
2), og 90/220/EØF (3)
2) »forurening«: direkte eller indirekte udledning som følge af
menneskelige aktiviteter af stoffer, rystelser, varme eller støj iluft-, vand og jordbundsmiljøet, der kan skade menneskers sundhed
eller miljøets kvalitet, medføre skade på materielle værdier eller
forringelse eller forstyrrelse af naturfaciliteter og andre legitimeanvendelser af miljøet
3) »anlæg«: en stationær teknisk enhed, hvor der gennemføres én
eller flere af de aktiviteter, som er nævnt i bilag I, og enhver andenhermed direkte forbundet aktivitet, der teknisk er knyttet til deaktiviteter, der udføres på denne lokalitet, og som kan have
indvirkning på emissioner og forurening
4) »bestående anlæg«: anlæg, der enten er i drift, eller som er
godkendt efter den lovgivning, der var gældende inden datoen for
dette direktivs gennemførelse, eller for hvilke der efter den kompe-tente myndigheds opfattelse er indgivet en komplet ansøgning omgodkendelse under forudsætning af, at anlægget sættes i driftsenest et år efter dette direktivs frist for gennemførelse
5) »emission«: direkte eller indirekte udledning til luft, vand eller
jord af stoffer, rystelser, varme eller støj fra punktkilder ellerdiffuse kilder på et anlæg
6) »emissionsgrænseværdi«: den masse, udtrykt i relation til bestemte
parametre, koncentration og/eller niveau for en emission, som ikke
må overskrides i et eller flere bestemte tidsrum. Der kan også fast-
sættes emissionsgrænseværdier for bestemte grupper, familier ellerkategorier af stoffer, herunder navnlig for de stoffer, der er anført ibilag III
Emissionsgrænseværdierne for stofferne gælder normalt på det
punkt, hvor emissionerne udledes fra anlægget, idet der ses bortfra enhver fortynding ved fastsættelsen af grænseværdier. Vedtilledning af spildevand til et rensningsanlæg kan der ved fastsæt-1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 5
(1) Rådets direktiv 80/836/Euratom af 15. juli 1980 om ændring af direktiverne
om fastsættelse af de grundlæggende normer for beskyttelse af befolknin-
gens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med
ioniserende stråling (EFT nr. L 246 af 17. 9. 1980, s. 1). Direktivet er
ændret ved direktiv 84/467/EØF (EFT nr. L 265 af 5. 10. 1984, s. 4).
(2) Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af
genetiskmodificerede mik roorganismer (EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 1).
Direktivet er ændret ved Kommissionens direktiv 94/51/EF (EFT nr. L 297af 18. 11. 1994, s. 29).
(
3) Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af
genetiskmodificerede organismer (EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 15).
Direktivet er ændret ved Kommissionens direktiv 94/15/EF (EFT nr. L 103
af 22. 4. 1994, s. 20).
▼B
telse af emissionsgrænseværdierne for anlægget tages hensyn til
effekten af dette behandlingsanlæg under forudsætning af, at deropnås en tilsvarende beskyttelse af miljøet som helhed, og at der
ikke påføres miljøet en højere forureningsbelastning, uden at dette
berører overholdelsen af bestemmelserne i direktiv 76/464/EØF ogom gennemførelse heraf
7) »miljøkvalitetsnorm«: den række krav, som et bestemt miljø eller
en særlig del heraf skal opfylde på et bestemt tidspunkt ifølge
Fællesskabets retsforskrifter
8) »kompetent myndighed«: den eller de myndigheder eller de
organer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning skal udførede opgaver, der følger af dette direktiv
9) »godkendelse«: en eller flere skriftlige afgørelser eller en del heraf,
hvorved der gives tilladelse til drift af et anlæg eller en del heraf
på visse vilkår med det formål at sikre, at anlægget opfylder direk-tivets krav. En godkendelse kan omfatte et eller flere anlæg ellerdele af anlæg beliggende på samme område og drevet af sammedriftsleder
10) a) »driftsændring«: en ændring i et anlægs art eller funktion eller
en udvidelse af anlægget, der kan få konsekvenser for miljøet
b) »væsentlig ændring«: en driftsændring, som efter den kompe-
tente myndigheds opfattelse kan have negativ og betydeligindvirkning på mennesker eller miljø.
I forbindelse med denne definition anses enhver ændring eller
udvidelse af et anlæg for at være væsentlig, når ændringen eller
udvidelsen i sig selv opfylder de eventuelle tærskelværdier ibilag I
11) »den bedste tilgængelige teknik«: det mest effektive og avancerede
trin i udviklingen af aktiviteter og driftsmetoder, som er udtryk foren given tekniks principielle praktiske egnethed som grundlag for
emissionsgrænseværdier med henblikpå at forhindre eller, hvor
dette ikke er muligt, generelt begrænse emissionerne og indvirk-ningen på miljøet som helhed.
Der forstås ved:— »teknik«: både den anvendte teknologi og den måde, hvorpå
anlæg konstrueres, bygges, vedligeholdes, drives og lukkes ned
— »tilgængelig«: udviklet i en målestok, der medfører, at den
pågældende teknik kan anvendes i den relevante industrisektorpå økonomisk og teknisk mulige vilkår, idet der tages hensyn
til omkostninger og fordele, uanset om teknikken anvendes
eller produceres i den pågældende medlemsstat eller ej, nårblot driftslederen kan disponere over teknikken på rimeligevilkår
— »bedste«: mest effektive teknik til opnåelse af et højt generelt
beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.
Når den bedste tilgængelige teknik skal bestemmes, skal der især
tages hensyn til punkterne i bilag IV
12) »driftsleder«: en fysiskeller juridiskperson, der driver eller ejer
anlægget eller som efter national lovgivning har eller har fået over-
draget den afgørende økonomiske dispositionsret med hensyn tildriften heraf
13) »offentligheden«: en eller flere fysiske eller juridiske personer og i
henhold til national lovgivning eller praksis disses foreninger,
organisationer eller grupper
14) »den berørte offentlighed«: den del af offentligheden, som er
berørt af, kan blive berørt af eller har en interesse i beslutningspro-cesser om udstedelse eller ajourføring af en tilladelse eller afvilkårene herfor; med sigte på denne definition skal ikke-statsligeorganisationer, der arbejder for at fremme miljøbeskyttelse, og1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 6
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
som opfylder alle krav efter national lovgivning, anses for at have
en interesse.
Artikel 3
Generelle principper for driftslederens grundlæggende forpligtelser
Medlemsstaterne træffer de nødvendige bestemmelser, for at de kompe-
tente myndigheder sikrer sig, at anlægget drives på en sådan måde:
a) at der træffes alle de nødvendige forebyggende foranstaltninger med
forurening, navnlig ved anvendelse af den bedste tilgængelige
teknik
b) at der ikke forårsages nogen væsentlig forurening
c) at affaldsfrembringelse undgås i overensstemmelse med Rådets
direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (1); hvis dette ikke
kan lade sig gøre, skal det genanvendes, og hvis dette er teknisk
og økonomisk umuligt, skal det bortskaffes på en sådan måde, at
forurening forebygges eller begrænses
d) at der sikres en effektiv energiudnyttelse
e) at der træffes de nødvendige foranstaltninger til at forebygge uheld
og begrænse følgerne heraf
f) at der ved endeligt ophør af akvititerne træffes de nødvendige foran-
staltninger for at undgå forureningsfare og for at bringe stedet
tilbage i en tilfredsstillende stand.
For at efterkomme denne artikel er det tilstrækkeligt, at medlemssta-
terne sikrer, at de kompetente myndigheder tager hensyn til de i
denne artikel definerede generelle principper, når de fastsætter godken-
delsesvilkårene.
Artikel 4
Godkendelse af nye anlæg
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
intet nyt anlæg tages i drift uden en godkendelse i henhold til dettedirektiv, med forbehold for de undtagelser, der er fastsat i Rådetsdirektiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse
luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (
2).
Artikel 5
Godkendelsesvilkår for bestående anlæg
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at den kompetente myndighed ved hjælp af godkendelser i over-ensstemmelse med artikel 6 og 8, eller på passende måde ved atrevurdere og om nødvendigt ajourføre vilkårene, sørger for, atbestående anlæg senest otte år efter datoen for dette direktivs gennem-førelse drives i overensstemmelse med kravene i artikel 3, 7, 9, 10, 13,
artikel 14, første og andet led, og artikel 15, stk. 2, dog uden at andre
særlige fællesskabsforskrifter berøres heraf.
2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at bestemmelserne i artikel 1, 2, 11, 12, artikel 14, tredje led,
artikel 15, stk. 1, 3 og 4, samt artikel 16, 17 og artikel 18, stk. 2,
anvendes på bestående anlæg straks fra datoen for dette direktivsgennemførelse.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 7
(1) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 39. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).
(2) EFT nr. L 336 af 7. 12. 1988, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 90/656/
EØF (EFT nr. L 353 af 17. 12. 1990, s. 59).▼B
▼B
Artikel 6
Ansøgning om godkendelse
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at ansøgninger til den kompetente myndighed indeholder enbeskrivelse af
— anlægget og arten og omfanget af dets aktiviteter
— de råstoffer og hjælpematerialer, andre stoffer samt den energi, der
anvendes i eller produceres af anlægget
— kilderne til emission fra anlægget— stedets tilstand— arten og mængden af forudselige emissioner fra anlægget til de
enkelte miljømedier samt en redegørelse for emissionernes signifi-kante miljøpåvirkninger
— den valgte teknologi og andre teknikker, som kan forebygge eller,
såfremt dette ikke er muligt, nedbringe emissionerne fra anlægget
— foranstaltninger til forebyggelse og nyttiggørelse af affald, der
produceres på anlægget, hvis der er behov herfor
— andre foranstaltninger til opfyldelse af de generelle principper for
driftslederens grundlæggende forpligtelser i medfør af artikel 3
— de foreslåede vilkår om foretagelse af emissionsmålinger
— de væsentligste af de eventuelle alternativer, som ansøgeren har
undersøgt, i form af et resumé.
Ansøgningen skal ligeledes indeholde en ikke-teknisk sammenfatning
af de i ovenstående led anførte oplysninger.
2. Såfremt oplysninger meddelt i overensstemmelse med kravene i
direktiv 85/337/EØF eller en sikkerhedsrapport indgivet i henhold tilRådets direktiv 82/201/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for størreuheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter (
1), eller andre
oplysninger meddelt i medfør af andre retsforskrifter opfylder nogle af
kravene i denne artikel, kan disse oplysninger indgå i eller vedlæggesansøgningen.
Artikel 7
Integreret fremgangsmåde for meddelelse af godkendelser
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af,
at godkendelsesproceduren og -betingelserne koordineres fuldstændigt,hvis mere end én kompetent myndighed medvirker, så der sikres eneffektiv, integreret fremgangsmåde fra alle de myndigheders side, somer kompetente i forbindelse med denne procedure.
Artikel 8
Afgørelser
Uden at det berører andre krav i medfør af nationale retsforskrifter eller
fællesskabsforskrifter, træffer den kompetente myndighed afgørelse omen godkendelse for anlægget indeholdende vilkår, der sikrer, atanlægget opfylder kravene i dette direktiv, eller hvis dette ikke er
muligt, afslår den at meddele en sådan godkendelse.
Enhver meddelt eller ændret godkendelse skal omfatte de bestemmelser
om beskyttelsen af luft, vand og jord, der er fastsat i dette direktiv.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 8
(1) EFT nr. L 230 af 5. 8. 1982, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/692/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).▼M1
▼C1
▼B
▼B
Artikel 9
Vilkår i godkendelsen
1. Medlemsstaterne sørger for, at godkendelsen omfatter alle de
foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde de i artikel 3 og 10omhandlede vilkår for udstedelse af en godkendelse for at sikre beskyt-telse af luft, vand og jord og således opnå et højt beskyttelsesniveau formiljøet som helhed.
2. Ved nye anlæg eller væsentlige ændringer, hvor artikel 4 i
direktiv 85/337/EØF finder anvendelse, skal der i forbindelse medmeddelelse af godkendelsen tages hensyn til alle relevante oplysningereller konklusioner, der er fremkommet i forbindelse med anvendelsen
af artikel 5, 6 og 7 i nævnte direktiv.
3. Godkendelsen skal omfatte emissionsgrænseværdier for forure-
nende stoffer, navnlig de på listen i bilag III opførte, som under
hensyn til deres art og deres potentielle evne til at overføre forureningfra et miljø til et andet (vand, luft og jord) vil kunne udledes fra detpågældende anlæg i betydelige mængder. Om nødvendigt skal godken-delsen indeholde passende forskrifter til beskyttelse af jord oggrundvand og foranstaltninger vedrørende forvaltning af affald, der
produceres på anlægget. Grænseværdierne kan eventuelt suppleres eller
erstattes med tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger.
For de i punkt 6.6 i bilag I nævnte anlæg skal der for de emissions-
grænseværdier, der er fastlagt i henhold til dette stykke, tages hensyntil de praktiske forhold, der gælder for disse grupper af anlæg.
4. Uden at artikel 10 berøres heraf, fastsættes emissionsgrænsevær-
dierne, de tilsvarende parametre og tekniske foranstaltninger (jf. stk.3) på grundlag af den bedste tilgængelige teknik, uden at der fore-skrives anvendelse af en bestemt teknik eller teknologi, og underhensyn til det pågældende anlægs tekniske karakteristika, geografiskebeliggenhed og de lokale miljøforhold. Godkendelsesvilkårene skal i
alle tilfælde indeholde krav om størst mulig begrænsning af forurening
over store afstande eller grænseoverskridende forurening og sikre ethøjt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.
5. Godkendelsen skal indeholde passende krav til emissionsmålinger
med angivelse af målemetode, målingernes hyppighed og evaluerings-procedure, samt omfatte pligt til at give den kompetente myndighed deoplysninger, der er nødvendige for kontrollen med, at vilkårene igodkendelsen overholdes.
For de i punkt 6.6 i bilag I nævnte anlæg kan der ved fastsættelsen af
krav efter dette stykke tages hensyn til omkostninger og fordele.
6. Godkendelsen skal indeholde foranstaltninger vedrørende drifts-
vilkårene bortset fra normale driftsvilkår. Der skal således, hvis der errisiko for, at miljøet berøres, tages passende hensyn til opstart, udslip,
svigt, momentane standsninger og nedlukning af anlægget.
Godkendelsen kan ligeledes indeholde midlertidige undtagelser fra
kravene i stk. 4, såfremt en af den kompetente myndighed godkendt
rehabiliteringsplan, sikrer, at disse krav overholdes inden for seks
måneder, og at projektet fører til en nedsættelse af forureningen.
7. Godkendelsen kan i dette direktivs øjemed indeholde andre
særlige vilkår, såfremt medlemsstaten eller den kompetente myndighed
finder dem hensigtsmæssige.
8. Uden at det berører forpligtelsen til at gennemføre en godkendel-
sesprocedure i medfør af dette direktiv kan medlemsstaterne fastsættebestemte krav til bestemte kategorier af anlæg i almindelige bindendeforskrifter i stedet for i godkendelsesvilkårene, under forudsætning af,at de garanterer, at der anvendes en integreret fremgangsmåde, og atmiljøbeskyttelsesniveauet i sin helhed bliver tilsvarende højt.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 10
Den bedste tilgængelige teknik og miljøkvalitetsnormer
Hvor miljøkvalitetsnormer kræver strengere betingelser end dem, der
kan opnås ved anvendelsen af den bedste tilgængelige teknik, skal derisær stilles yderligere vilkår i godkendelsen, uden at andre foranstalt-ninger, der kan træffes for at overholde miljøkvalitetsnormerne,
berøres heraf.
Artikel 11
Udvikling inden for den bedste tilgængelige teknik
Medlemsstaterne sørger for, at myndighederne følger med i eller under-
rettes om udviklingen inden for den bedste tilgængelige teknik.
Artikel 12
Driftsledernes ændringer af anlæg
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at driftslederen oplyser den kompetente myndighed om planlagte
ændringer i anlæggets drift, jf. artikel 2, nr. 10, litra a). I påkommendetilfælde ajourfører myndigheden godkendelsen eller betingelserne.
2. Medlemsstaterne sørger for, at driftslederen ikke foretager plan-
lagte væsentlige ændringer af anlæggets drift, jf. artikel 2, nr. 10, litra
b), førend ændringen er godkendt i henhold til dette direktiv. Ansøg-
ningen om godkendelse og den kompetente myndigheds afgørelse skalomfatte de dele af anlægget og de elementer af artikel 5, der kan blivepåvirket af ændringen. De relevante forskrifter i artikel 3, 6-10 ogartikel 15, stk. 1, 2 og 4, finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 13
Den kompetente myndigheds revurdering og ajourføring af
godkendelsesvilkårene
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at de kompetente myndigheder med mellemrum revurderer og
om nødvendigt ajourfører vilkårene i godkendelsen.
2. Godkendelsen skal under alle omstændigheder tages op til revur-
dering, hvis:
— den forurening, som anlægget forårsager, er så omfattende, at det er
nødvendigt at revidere godkendelsens emissionsgrænseværdier ellerindføje nye
— væsentlige ændringer i den bedste tilgængelige teknik skaber
mulighed for en betydelig nedbringelse af emissionerne, uden at
det medfører uforholdsmæssigt store omkostninger
— det af hensyn til driftssikkerheden i forbindelse med processen eller
aktiviteten er påkrævet, at der anvendes andre teknikker
— nye lovbestemmelser i Fællesskabet eller medlemsstaten kræver det.
Artikel 14
Overholdelse af vilkårene i godkendelsen
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at:
— driftslederen overholder vilkårene i godkendelsen under driften af
anlægget
— driftslederen regelmæssigt underretter den kompetente myndighed
om resultaterne af egenkontrollen med udledningerne og straksunderretter den om hændelser eller uheld, der mærkbart berører
miljøet
— anlæggenes driftsledere yder den kompetente myndigheds repræsen-
tanter al fornøden bistand, så den kan gennemføre eventuelleinspektioner af anlægget, udtage prøver og indsamle alle oplys-ninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver iforbindelse med dette direktiv.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 15
Adgang til oplysninger og offentlighedens indsigt i godkendelses-
proceduren
1. Medlemsstaterne sikrer, at den berørte offentlighed tidligt og på
en effektiv måde får mulighed for at deltage i proceduren vedrørende
— udstedelse af en godkendelse til nye anlæg
— udstedelse af en godkendelse til en grundlæggende driftsmæssig
ændring af eksisterende anlæg
— ajourføring af en godkendelse eller godkendelsesvilkårene for anlæg
i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, første led.
Proceduren i bilag V finder anvendelse i forbindelse med denne delta-
gelse.
2. Resultaterne af enhver overvågning af udledninger, som kræves
ifølge vilkårene i godkendelsen som omhandlet i artikel 9, og sommyndigheden er i besiddelse af, skal stilles til rådighed for offentlig-
heden.
3. Hvert tredje år offentliggør Kommissionen en oversigt over de
vigtigste emissioner og forureningskilder på grundlag af oplysningerfra medlemsstaterne. Kommissionen fastsætter format og standarddatafor fremsendelse af oplysninger efter fremgangsmåden i artikel 19 i
dette direktiv.
Kommissionen kan efter samme fremgangsmåde foreslå de foranstalt-
ninger, der er nødvendige for at sikre, at oversigtens emissionsdata, jf.første afsnit, er sammenlignelige med og kan supplere data fra andre
registre og kilder for emissionsdata.
4. Stk. 1, 2 og 3 finder anvendelse med de begrænsninger, der er
fastsat i artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 90/313/EØF.
5. Når der er truffet en afgørelse, underretter den kompetente
myndighed i overensstemmelse med de relevante procedurer offentlig-heden og stiller følgende oplysninger til rådighed for den:
a) afgørelsens indhold, herunder en kopi af godkendelsen og af
vilkårene samt eventuelle senere ajourføringer, og
b) efter at have undersøgt de betænkeligheder og synspunkter, som den
berørte offentlighed har givet udtrykfor, de begrundelser og overve-
jelser, som ligger til grund for afgørelsen, herunder information omproceduren for offentlig deltagelse.
Artikel 15a
Adgang til klage og domstolsprøvelse
Medlemsstaterne sikrer inden for rammerne af deres relevante nationale
lovgivning, at medlemmerne af den berørte offentlighed:
a) som har tilstrækkelig interesse, eller
b) som gør gældende, at en rettighed er krænket, når dette er en forud-
sætning i henhold til en medlemsstats forvaltningsretlige regler,
har adgang til ved en domstol eller ved et andet uafhængigt og upartisk
ved lov nedsat organ at få prøvet den materielle og processuelle
lovlighed af enhver afgørelse, handling eller undladelse, der er omfattetaf dette direktivs bestemmelser om offentlig deltagelse.
Medlemsstaterne afgør, på hvilket stadium der kan rejses indsigelse
mod afgørelser, handlinger eller undtagelser.
Medlemsstaterne fastsætter, hvad der forstås ved tilstrækkelig interesse
og krænkelse af en rettighed, i overensstemmelse med målet om at giveden berørte offentlighed vidtgående adgang til klage og domstolsprø-velse. Med henblik herpå anses den interesse, som enhver ikke-statsligorganisation, jf. artikel 2, nr. 14), måtte have, for tilstrækkelig, jf. litra1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 11
▼M1
▼B
▼M1
▼M1
a). Sådanne organisationer anses også for at have rettigheder, der kan
krænkes, jf. litra b).
Denne artikel udelukker ikke muligheden for at indgive en foreløbig
klage til en administrativ myndighed og påvirker ikke kravet om, at
de administrative klagemuligheder skal være udtømt, inden sagen kanpåklages eller indbringes for domstolene, såfremt et sådant krav findesi den nationale lovgivning.
Disse procedurer skal være fair, rimelige, betimelige og ikke uover-
kommeligt dyre.
Med henblik på at gøre bestemmelserne i denne artikel mere effektive
sikrer medlemsstaterne, at praktiske oplysninger om adgang til klage-og domstolsprøvelse stilles til rådighed for offentligheden.
Artikel 16
Udveksling af oplysninger
1. Med henblikpå udvek sling af oplysninger træffer medlemssta-
terne de nødvendige foranstaltninger, således at Kommissionen hvert
tredje år og første gang inden 18 måneder efter datoen for direktivets
gennemførelse modtager repræsentative data om de disponible grænse-værdier for de enkelte kategorier af aktiviteter i bilag I og eventueltunderretning om den bedste tilgængelige teknik, som disse værdierbygger på, i overensstemmelse navnlig med artikel 9. I forbindelse
med senere fremsendelser af disse oplysninger suppleres de i overens-
stemmelse med procedurerne i stk. 3 i denne artikel.
2. Kommissionen sørger for udveksling af oplysninger mellem
medlemsstaterne og de berørte industrier om den bedste tilgængeligeteknik, om overvågningsbestemmelserne i forbindelse hermed ogudviklingen i begge dele. Kommissionen offentliggør hvert tredje år
resultaterne af denne udveksling af oplysninger.
3. Der udarbejdes beretninger om gennemførelsen af dette direktiv
og dets effektivitet sammenlignet med andre EF-styringsmidler medhenblikpå miljøbesk yttelse i overensstemmelse med fremgangsmådeni artikel 5 og 6 i Rådets direktiv 91/692/EØF. Den første beretningskal dække et tidsrum på tre år efter gennemførelsesdatoen i artikel
21. Kommissionen forelægger Rådet denne beretning eventuelt ledsaget
af forslag.
4. Medlemsstaterne opretter eller udpeger den eller de myndigheder,
der skal være ansvarlige for udveksling af oplysninger i henhold til stk.1, 2 og 3, og underretter Kommissionen herom.
Artikel 17
Grænseoverskridende virkninger
1. Konstaterer en medlemsstat, at driften af et anlæg vil kunne få en
betydelig, negativ indvirkning på miljøet i en anden medlemsstat, elleranmoder en medlemsstat, der kunne blive berørt i betydelig grad,herom, fremsender den medlemsstat, på hvis område der blev ansøgtom godkendelse i henhold til artikel 4 eller artikel 12, stk. 2, den andenmedlemsstat de oplysninger, der skal gives eller stilles til rådighed i
henhold til bilag V, samtidig med at den stiller disse til rådighed for
sine egne statsborgere. Disse oplysninger danner grundlag for nødven-dige konsultationer som led i de bilaterale forbindelser mellem de tomedlemsstater på baggrund af princippet om gensidighed og ligebehandling.
2. Medlemsstaterne sørger som led i deres bilaterale forbindelse for,
at der i de i stk. 1 omhandlede tilfælde også gives offentligheden i denstat, der kan blive berørt, adgang til ansøgningerne i et passendetidsrum, således at den får ret til at udtale sig herom, før den kompe-tente myndighed træffer sin afgørelse.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 12
▼B
▼M1
▼B
▼M1
3. Den kompetente myndighed tager hensyn til resultaterne af de
konsultationer, der omhandles i stk. 1 og 2, når den træffer afgørelsevedrørende ansøgningen.
4. Den kompetente myndighed underretter enhver medlemsstat, som
er blevet hørt i henhold til stk. 1, om den afgørelse, der er blevet truffetvedrørende ansøgningen, og tilstiller den de oplysninger, der
omhandles i artikel 15, stk. 5. Den pågældende medlemsstat træffer de
nødvendige foranstaltninger til at sikre, at disse oplysninger stilles tilrådighed på passende vis for den berørte offentlighed på dens egetområde.
Artikel 18
Fællesskabets emissionsgrænseværdier
1. På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet i overensstemmelse
med de i traktaten fastsatte procedurer emissionsgrænseværdier for:
— de kategorier af anlæg, der er nævnt i bilag I, bortset fra depone-
ringsanlæg omfattet af kategorierne 5.1 og 5.4 i samme bilag, og
— de forurenende stoffer, der er nævnt i bilag III, for hvilke der er
konstateret behov for en fællesskabsaktion, bl.a. på grundlag af
udvekslingen af oplysninger i henhold til artikel 16.
2. Hvis der ikke er fastsat nogen EF-emissionsgrænseværdier i
henhold til dette direktiv, gælder de relevante emissionsgrænseværdier,
som fastlagt i de i bilag II nævnte direktiver og andre fællesskabsbe-
stemmelser, for de i bilag I nævnte anlæg somminimumsemissionsgrænseværdier i henhold til dette direktiv.
Uanset kravene i dette direktiv, fastsætter Rådet på forslag af Kommis-
sionen de tekniske krav, der skal gælde for deponeringsanlæg omfattet
af kategorierne 5.1 og 5.4 i bilag I, i overensstemmelse med frem-gangsmåderne i traktaten.
Artikel 19
Udvalgsproceduren i artikel 15, stk. 3
Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for
medlemsstaterne, og, som har Kommissionens repræsentant somformand.
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det
udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk.2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer,der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som erfastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i over-
ensstemmelse med udvalgets udtalelse.
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets
udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommis-sionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes.Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets
forelæggelse for Rådet, ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de fore-slåede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 20
Overgangsbestemmelser
1. Bestemmelserne i direktiv 84/360/EØF, bestemmelserne i artikel
3 og 5, artikel 6, stk. 3, og artikel 7, stk. 2, i direktiv 76/464/EØFsamt de relevante bestemmelser vedrørende tilladelsesordninger i de1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 13
▼B
▼B
direktiver, der er nævnt i bilag II, finder med forbehold af de undta-
gelser, der er fastsat i direktiv 88/609/EØF, anvendelse på beståendeanlæg, der hører under aktiviteterne i bilag I, så længe de kompetente
myndigheder ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger, der er
omhandlet i artikel 5 i dette direktiv.
2. De relevante bestemmelser vedrørende tilladelsesordninger i de
direktiver, der er nævnt i det foregående stykke, finder ikke længereanvendelse på nye anlæg, der hører under aktiviteterne i bilag I, fradatoen for dette direktivs gennemførelse.
3. Direktiv 84/360/EØF ophæves med virkning fra elleve år efter
datoen for dette direktivs ikrafttræden.
Så snart de i artikel 4, 5 eller 12 fastsatte foranstaltninger er truffet
med hensyn til et anlæg, gælder undtagelsen i artikel 6, stk. 3, idirektiv 76/464/EØF ikke længere for de anlæg, der er omhandlet idette direktiv.
Rådet ændrer om nødvendigt på forslag af Kommissionen de relevante
bestemmelser i de direktiver, der er nævnt i bilag II, for at tilpasse dem
til kravene i dette direktiv inden den i første afsnit nævnte ophævelses-
dato for direktiv 84/360/EØF.
Artikel 21
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne udsteder de nødvendige love og administrative
bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest tre år efter detsikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til
dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådanhenvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af
medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattetaf dette direktiv.
Artikel 22
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen.
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 14
▼B
BILAG I
DE I ARTIKEL 1 OMHANDLEDE KATEGORIER AF INDUSTRIELLE
AKTIVITETER
1. Anlæg eller dele af anlæg, der benyttes til forskning, udvikling af og forsøg
med nye produkter og processer, er ikke omfattet af dette direktiv.
2. De nedenfor nævnte tærskelværdier vedrører generelt produktionskapacitet
eller ydelse. Hvis samme driftsleder i samme anlæg eller på samme område
gennemfører flere aktiviteter henhørende under samme rubrik, skal kapaci-
teten af disse aktiviteter lægges sammen.
1.Energiindustri
1.1. Termiske kraftværker med en samlet effekt på mere end 50 MW(1).
1.2. Mineralolie- og gasraffinaderier.1.3. Koksværker.1.4. Kulforgasnings- og likvifraktionsanlæg.
2.Produktion og forarbejdning af metaller
2.1. Anlæg til ristning eller sintring af malm, herunder svovlholdigt malm.2.2. Anlæg til produktion af støbejern eller stål (første eller anden smeltning)
med dertil hørende strengstøbning og med en kapacitet på mere end 2,5
tons/h.
2.3. Anlæg til videreforarbejdning af jernmetaller ved hjælp af
a) varmvalsning med en råstålkapacitet på mere end 20 tons/h
b) smedning med hamre med slagenergi på mere end 50 kJ pr. hammer,
når den afgivne varme er på mere end 20 MW
c) anbringelse af beskyttelseslag af smeltet metal med en råstålkapacitet på
mere end 2 tons/h.
2.4. Smelteanlæg for jernmetaller med en produktionskapacitet på mere end
over 20 tons/dag.
2.5. Anlæg
a) til udvinding af non-ferro råmetaller af malme, koncentrater eller sekun-
dære råstoffer ved hjælp af metalprocesser, kemiske eller elektrolytiske
processer
b) til smeltning af non-ferro-metaller inkl. legering, herunder genindvin-
dingsprodukter, (forædling, støbning) med en smeltekapacitet på mere
end 4 tons/dag (bly og cadmium) eller 20 tons/dag (alle andre metaller).
2.6. Anlæg til overfladebehandling med metaller og plastmaterialer ved en elek-
trolytisk eller kemisk proces, hvis de anvendte kars volumen er på mere
end 30 m
3.
3.Mineralindustri
3.1. Anlæg til fremstilling af klinker (cement) i roterovne med en produktions-
kapacitet på mere end 500 tons/dag, eller kalk i rotationsovne med en
produktionskapacitet på mere end 50 tons/dag eller i andre ovne med en
produktionskapacitet på mere end 50 tons/dag.
3.2. Anlæg til udvinding af asbest og fremstilling af produkter af asbest.3.3. Anlæg til fremstilling af glas inklusive glasfibre, med en smeltekapacitet på
mere end 20 tons/dag.
3.4. Anlæg til smeltning af mineralske stoffer, inklusive fremstilling af mineral-
uldsfibre, med en smeltekapacitet på mere end 20 tons/dag.
3.5. Anlæg til fremstilling af keramiske produkter ved brænding, navnlig
tagsten, mursten, ildfaste sten, fliser, stentøj og porcelæn, med en produkti-
onskapacitet på mere end 75 tons/dag, og/eller en kapacitet på mere end
4m
3/dag og en sættetæthed pr. ovn på mere end 300 kg/m3.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 15
(1) De materielle krav i direktiv 88/609/EØF for bestående anlæg forbliver gyldige indtil
31. december 2003.
▼B
4.Kemisk industri
Ved fremstilling for så vidt angår kategorierne af aktiviteterne i dette afsnit
forstås fremstilling i industriel målestokved k emiskforarbejdning af de i
punkt 4.1-4.6 nævnte stoffer eller grupper af stoffer.
4.1. Kemisk anlæg til fremstilling af organiske grundkemikalier, som f.eks.:
a) simple kulbrinter, (lineare eller ringformede, mættede eller umættede,
alifatiske eller aromatiske)
b) iltholdige kulbrinter, som f.eks. alkohol, aldehyder, ketoner, kulstof-
syrer, estere, acetater, ethere, peroxider, resiner, epoxider
c) svovlholdige kulbrinter
d) kvælstofholdige kulbrinter, som f.eks. aminer, amider, nitrøse forbin-
delser, nitro- eller nitratforbindelser, nitriler, cyanater, isocyanater
e) fosforholdige kulbrinter
f) halogenholdige kulbrinter
g) organiske metalforbindelser
h) plastmaterialer (polymerer, kunstfibre, cellulosederivater)
i) syntetiskgummi
j) farvestoffer og pigmenter
k) overfladeaktive stoffer og tensider.
4.2. Kemiske anlæg til fremstilling af uorganiske grundkemikalier, som f.eks.:
a) gasser, som f.eks. ammoniak, klor eller hydrogenchlorid, fluor og fluor-
brinte, kulilter, svovlforbindelser, kvælstofilter, brint, svovldioxid,
carbonyldichlorid
b) syre, som f.eks. chromsyre, flussyre, fosforsyre, salpetersyre, saltsyre,
svovlsyre, oléum, svovlholdig syre
c) baser, som f.eks. ammoniumhydroxid, kaliumhydroxid og kalilud,
natriumhydroxid (ætsnatron), natronlud
d) salte, som f.eks. ammoniumklorid (salmiak), kaliumklorat, kaliumkar-
bonat (potaske), natriumkarbonat (soda), perborater, sølvnitrat
e) metalloider, metaliter eller andre uorganiske forbindelser som f.eks.
kalciumkarbid, silicium, siliciumkarbid.
4.3. Kemisk anlæg til fremstilling af phosphat-, kvælstof- eller kaliumholdig
kunstgødning (herunder blandingsgødning).
4.4 Kemiske anlæg til fremstilling af basisplantebeskyttelsesmidler og biocider.4.5. Anlæg, der benytter en kemisk eller biologisk proces til fremstilling af
farmaceutiske basisprodukter.
4.6. Kemiske anlæg til fremstilling af sprængstoffer.
5.Affaldshåndtering
Uden at det berører artikel 11 i direktiv 75/442/EØF og artikel 3 i Rådets
direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (
1):
5.1. Anlæg til bortskaffelse eller genanvendelse af farligt affald som defineret i
listen omtalt i artikel 1, stk. 4, i direktiv 91/689/EØF, som defineret i bilag
II A og II B (operation R1, R5, R6, R8 og R9) til direktiv 75/442/EØF og i
Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaf-
fald (2), med en kapacitet på mere end 10 tons/dag.
5.2. Anlæg til forbrænding af dagrenovation som defineret i Rådets direktiv 89/
369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommu-
nale affaldsforbrændingsanlæg (3), og 89/429/EØF af 21. juni 1989 om
nedbringelse af luftforurening fra bestående kommunale affaldsforbrænd-
ingsanlæg (4), med en kapacitet på mere end 3 tons/h.
5.3. Anlæg til bortskaffelse af ufarligt affald som defineret i bilag II A til
direktiv 75/442/EØF i rubrik D8 og D9 med en kapacitet på mere end 50
tons/dag.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 16
(1) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/31/
EØF (EFT nr. L 168 af 2. 7. 1994, s. 28).
(2) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/692/
EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).
(3) EFT nr. L 163 af 14. 6. 1989, s. 32.
(4) EFT nr. L 203 af 15. 7. 1989, s. 50.
▼B
5.4. Deponeringsanlæg, som modtager over 10 tons/dag, eller med en samlet
kapacitet på over 25000 tons med undtagelse af anlæg til deponering af
inert affald.
6.Andre aktiviteter
6.1. Industrianlæg til fremstilling af:
a) papirmasse af træ eller andre fibermaterialer
b) papir og pap med en produktionskapacitet på mere end 20 tons/dag.
6.2. Anlæg til forudgående forarbejdning (vask, blegning, mercerisering) eller
farvning af fibre eller tekstilstoffer med en behandlingskapacitet på mere
end 10 tons/dag.
6.3. Anlæg til garvning af huder og skind med en behandlingskapacitet for
færdige produkter på mere end 12 tons/dag.
6.4. a) Slagterier med en kapacitet til produktion af slagtekroppe på mere end
50 tons/dag.
b) Behandling og forarbejdning med henblikpå fremstilling af levneds-
midler på basis af:
— animalske råstoffer (bortset fra mælk) med en kapacitet til produk-
tion af færdige produkter på mere end 75 tons/dag;
— vegetabilske råstoffer med en kapacitet til produktion af færdige
produkter på mere end 300 tons/dag (gennemsnit på kvartalsbasis).
c) Behandling og forarbejdning af mælk, når den modtagne mælkemængde
er på over 200 tons/dag (gennemsnit på årsbasis).
6.5. Anlæg til destruktion eller udnyttelse af døde dyr eller dele heraf og
animalskaffald med en k apacitet på mere end 10 tons/dag.
6.6. Anlæg til intensiv fjerkræavl eller svineavl med mere end:
a) 40000 pladser til fjerkræ
b) 2000 pladser til avls-/fedesvin (over 30 kg), eller
c) 750 pladser til søer.
6.7. Anlæg til behandling af overflader på stoffer, genstande eller produkter
under anvendelse af organiske opløsningsmidler, navnlig med henblik på
grundig påtrykning, coating, affedtning, imprægnering, kachering, lakering,
rensning eller vædning, med en forbrugskapacitet med hensyn til opløs-
ningsmiddel på mere end 150 kg/time eller mere end 200 tons/år.
6.8. Anlæg til fremstilling af kulstof (fuldbrændt kul) eller elektrografit ved
forbrænding eller grafitisering.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 17
▼B
BILAG II
LISTE OVER DE DIREKTIVER, DER ER ANFØRT I ARTIKEL 18,
STK. 2, OG ARTIKEL 20
1. Direktiv 87/217/EØF om forebyggelse af miljøforurening med asbest
2. Direktiv 82/176/EØF om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled-
ninger af kviksølv fra elektrolyse af alkaliske klorider
3. Direktiv 83/513/EØF om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled-
ninger af cadmium
4. Direktiv 84/156/EØF om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled-
ninger af kviksølv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider
5. Direktiv 84/491/EØF om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled-
ninger af hexachlorcyklohexan
6. Direktiv 86/280/EØF om grænseværdier og kvalitetsmålsætninger for udled-
ninger af visse farlige stoffer, der er opført på liste I i bilaget til direktiv 76/
464/EØF, senere ændret ved direktiv 88/347/EØF og direktiv 90/415/EØF
om ændring af bilag II til direktiv 86/280/EØF
7. Direktiv 89/369/EØF om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale
affaldsforbrændingsanlæg
8. Direktiv 89/429/EØF om nedbringelse af luftforurening fra bestående
kommunale affaldsforbrændingsanlæg
9. Direktiv 94/67/EF om forbrænding af farligt affald
10. Direktiv 92/112/EØF om fastsættelse af nærmere regler for harmonisering
af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidin-
dustrien med henblikpå at bringe den til ophør
11. Direktiv 88/609/EØF om begrænsning af visse luftforurenende emissioner
fra store fyringsanlæg, senest ændret ved direktiv 94/66/EF
12. Direktiv 76/464/EØF om forurening, der er forårsaget af udledning af visse
farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø
13. Direktiv 75/442/EØF om affald, ændret ved direktiv 91/156/EØF
14. Direktiv 75/439/EØF om bortskaffelse af olieaffald
15. Direktiv 91/689/EØF om farligt affald.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 18
▼B
BILAG III
VEJLEDENDE LISTE OVER DE VIGTIGSTE FORURENENDE
STOFFER, DER SKAL TAGES HENSYN TIL, HVIS DE ER RELE-
VANTE FOR FASTSÆTTELSEN AF EMISSIONSGRÆNSEVÆRDIER
LUFT
1. Svovldioxider og andre svovlforbindelser
2. Nitrogenoxider og andre nitrogenforbindelser3. Carbonmonoxid
4. Flygtige organiske forbindelser
5. Metaller og forbindelser heraf6. Støv
7. Asbest (svævestøv, fibre)
8. Chlor og chlorforbindelser9. Fluor og fluorforbindelser
10. Arsen og arsenforbindelser
11. Cyanider12. Stoffer og præparater, hvis kræftfremkaldende, mutagene eller eventuelt
forplantningspåvirkende egenskaber gennem luft er påvist
13. Polychlordibenzodioxin og polychlordibenzofuraner
VAND
1. Organiske halogenforbindelser og stoffer, der kan danne sådanne forbin-
delser i vand
2. Organiske phosphorforbindelser
3. Organiske tinforbindelser
4. Stoffer og præparater, hvis kræftfremkaldende, mutagene eller eventuelt
forplantningspåvirkende egenskaber i eller gennem vand er påvist
5. Persistente carbonhydrider og persistente og bioakkumulerbare giftige orga-
niske stoffer
6. Cyanider
7. Metaller og metalforbindelser8. Arsen og arsenforbindelser
9. Biocider og plantebeskyttelsesmidler
10. Opslemmede materialer11. Stoffer, der bidrager til eutrofiering (især nitrater og phosphater)
12. Stoffer, der har en negativ indflydelse på iltbalancen (og som kan måles
med parametre som f.eks. BOD, COD).1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 19
▼B
BILAG IV
Overvejelser, der skal gøres generelt eller i særlige tilfælde ved fastlæggelsen af
de bedste tilgængelige teknikker som defineret i artikel 2, nr. 11, idet der tages
hensyn til omkostningerne og fordelene ved en aktion og princippet om forsig-
tighed og forebyggende indsats:
1. anvendelse af teknologi, der resulterer i mindst muligt affald
2. anvendelse af mindre farlige stoffer3. fremme af teknikker til genindvinding og genanvendelse af stoffer, der
produceres og forbruges i processen, og i affald, hvor det er hensigtsmæs-
sigt
4. sammenlignelige processer, indretninger eller driftsmetoder, som er
gennemprøvet med et tilfredsstillende resultat i industriel målestok
5. teknologiske fremskridt og udviklingen i den videnskabelige viden
6. de pågældende emissioners art, virkninger og omfang
7. datoerne for nye eller bestående anlægs ibrugtagning8. den tid, der er nødvendig for indførelse af bedst tilgængelig teknik9. forbruget og arten af råstoffer (herunder vand), der forbruges i processen, og
energieffektiviteten
10. behovet for at forhindre eller begrænse emissionernes samlede indvirkning
på og risiko for miljøet til et minimum
11. behovet for at forhindre uheld og begrænse følgerne for miljøet12. de oplysninger, som offentliggøres af Kommissionen i henhold til artikel 16,
stk. 2, eller af internationale organisationer.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 20
▼M1
BILAG V
Offentlig deltagelse i beslutningsprocessen
1. Offentligheden informeres tidligt i en beslutningsprocedure (ved offentlig
bekendtgørelse eller ved egnede midler såsom elektroniske medier, hvor det
er muligt), eller senest så snart oplysningerne med rimelighed kan foreligge,
om følgende:
a) ansøgningen om godkendelse eller eventuelt forslaget om ajourføring af
en godkendelse eller godkendelsesvilkårene i overensstemmelse med
artikel 15, stk. 1, herunder en beskrivelse af de punkter, der er anført i
artikel 6, stk. 1
b) i relevante tilfælde det forhold, at en afgørelse er omfattet af en national
eller grænseoverskridende procedure til vurdering af virkningerne på
miljøet eller konsultationer mellem medlemsstater i overensstemmelse
med artikel 17
c) oplysninger om de kompetente myndigheder, der har ansvaret for at træffe
afgørelsen, hvorfra alle relevante oplysninger kan indhentes, hvortil
kommentarer eller spørgsmål kan rettes og nærmere oplysninger om
fristerne for fremsendelse af bemærkninger og spørgsmål
d) karakteren af mulige afgørelser eller udkast til afgørelsen, hvis en sådan
foreligger
e) eventuelt oplysninger vedrørende et forslag til ajourføring af en tilladelse
eller vilkårene for tilladelsen
f) angivelse af hvornår, hvor og hvordan de relevante oplysninger vil blive
stillet til rådighed
g) oplysninger om hvilke foranstaltninger der er truffet for offentlig delta-
gelse og konsultation i henhold til punkt 5.
2. Medlemsstaterne sikrer, at den berørte offentlighed får adgang til følgende
inden for passende tidsfrister:
a) i overensstemmelse med national lovgivning til de vigtigste rapporter og
anbefalinger, der er indgivet til den kompetente myndighed eller myndig-
heder, når den berørte offentlighed skal informeres i henhold til punkt 1
b) i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets
direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplys-
ninger (1) til andre oplysninger end de i punkt 1 omhandlede, som har
relevans for afgørelsen i overensstemmelse med artikel 8, og som først
er til rådighed, efter at den berørte offentlighed blev informeret i henhold
til punkt 1.
3. Den berørte offentlighed har ret til at fremsætte kommentarer og udtalelser til
den kompetente myndighed, inden der træffes en afgørelse.
4. Ved den endelige afgørelse skal der tages behørig hensyn til resultaterne af
de konsultationer, der er afholdt i henhold til dette bilag.
5. De detaljerede ordninger til information af offentligheden (f.eks. ved opslag
inden for en vis radius eller offentliggørelse i lokale dagblade) og høring af
den berørte offentlighed (f.eks. ved skriftlige forelæggelser eller ved offentlig
høring) fastlægges af medlemsstaterne. Der skal fastsættes rimelige tids-
rammer for de forskellige faser, der giver tilstrækkelig tid til at informere
offentligheden og til, at den berørte offentlighed kan forberede sig på og
opnå reel deltagelse i de miljøbeslutningsprocedurer, der er omfattet af dette
bilag.1996L0061 — DA — 25.06.2003 — 001.001 — 21
(1) EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26.