1995R2868 — DA — 25.07.2005 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:







NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2868/95

af 13. december 1995

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker ( 1 ), ændret ved forordning (EF) nr. 3288/94 ( 2 ), navnlig artikel 140, og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Ved forordning (EF) nr. 40/94 (i det følgende benævnt »forordningen«) indføres en ny varemærkeordning, som gør det muligt på grundlag af en ansøgning til Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre), i det følgende benævnt »Kontoret«, at opnå et varemærke med retsvirkning for hele Fællesskabets område; med henblik herpå indeholder forordningen især de nødvendige bestemmelser vedrørende fremgangsmåden ved registrering af et EF-varemærke samt vedrørende administrationen af EF-varemærker og vedrørende appel af Kontorets afgørelser og behandlingen af sager om et EF-varemærkes fortabelse eller ugyldighed; ifølge forordningens artikel 140 fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til forordningen i en gennemførelsesforordning; gennemførelsesforordningen bør vedtages efter proceduren i forordningens artikel 141; denne gennemførelsesforordning fastsætter derfor de bestemmelser, som er nødvendige til gennemførelse af forordningen om EF-varemærker; disse regler bør sikre en smidig og effektiv behandling af varemærkesager, som forelægges Kontoret; i overensstemmelse med forordningens artikel 116, stk. 1, bør alle elementer i ansøgningen om et EF-varemærke, jf. forordningens artikel 26, stk. 1, samt alle andre oplysninger, hvis offentliggørelse foreskrives i nærværende forordning, offentliggøres på alle Fællesskabets officielle sprog; det er dog ikke hensigtsmæssigt, at varemærket selv, navne, adresser, datoer og andre lignende oplysninger oversættes og offentliggøres på alle Fællesskabets officielle sprog; Kontoret skal sikre, at der stilles standardformularer for procedurer ved Kontoret til rådighed på alle Europæiske Fællesskabs officielle sprog; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med den af det udvalg, der er nedsat ved forordningens artikel 141, afgivne udtalelse — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Der fastsættes følgende gennemførelsesbestemmelser til forordningen:

AFSNIT 1

ANSØGNINGSPROCEDURE

Regel 1

Ansøgningens indhold

1. Ansøgninger om EF-varemærke skal indeholde: a) en anmodning om registrering af mærket som EF-varemærke ▼M2 b) ansøgerens navn, adresse, nationalitet og den stat, i hvilken han har bopæl, hovedsæde eller et forretningssted. For fysiske personer angives efternavn og fornavn(e). For juridiske personer og andre retlige enheder som defineret i forordningens artikel 3 angives den officielle betegnelse, herunder enhedens retlige form, der kan forkortes, hvis dette er sædvanligt. Eventuelt angives telefonnumre, telefaxnumre, elektroniske postadresser og andre oplysninger og numre til brug ved telekommunikation, hvor ansøgeren accepterer at modtage meddelelser. For hver ansøger angives helst kun én adresse. Angives der flere adresser, tages kun den førstnævnte adresse i betragtning, medmindre ansøgeren betegner en af adresserne som postadresse ▼B c) en fortegnelse over de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket søges registreret, jf. regel 2 ►M2 , eller en henvisning til fortegnelsen over varerne og tjenesteydelserne i en tidligere EF-varemærkeansøgning d) en gengivelse af varemærket, jf. regel 3 e) hvis ansøgeren har udpeget en repræsentant, dennes navn og forretningsadresse, jf. litra b); hvis repræsentanten har mere end én forretningsadresse, eller hvis der er to eller flere repræsentanter med forskellige forretningsadresser, angives det i ansøgningen, hvilken adresse der skal benyttes som postadresse; er dette ikke angivet, tages kun den førstnævnte adresse i betragtning som postadresse f) hvis der i henhold til forordningens artikel 30 påberåbes prioritet, en erklæring herom med angivelse af datoen for denne ansøgning og i og for hvilket land, den tidligere ansøgning er indgivet g) hvis der i henhold til forordningens artikel 33 påberåbes udstillingsprioritet, en erklæring herom med angivelse af udstillingens navn og datoen for den første fremvisning af de pågældende varer eller tjenesteydelser h) hvis der i henhold til forordningens artikel 34 påberåbes anciennitet af et eller flere ældre varemærker, der er registreret i en medlemsstat, herunder af et varemærke, der er registreret i Benelux-landene, eller som er genstand for en international registrering med retsvirkning i en medlemsstat (i det følgende benævnt ældre registrerede varemærker, jf. forordningens artikel 34), en erklæring herom med angivelse af den eller de medlemsstater, hvor eller for hvilke det ældre varemærke er registreret, den dato, hvorfra beskyttelsen af det ældre varemærke var gældende, nummeret på den relevante registrering samt en angivelse af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret i) i givet fald en erklæring om, at der ansøges om registrering som EF-fællesmærke i henhold til forordningens artikel 64 j) en angivelse af det sprog, ansøgningen er indgivet på, og det andet sprog i henhold til forordningens artikel 115, stk. 3 ▼M2 k) ansøgerens eller dennes repræsentants underskrift, jf. regel 79. ▼B

2. En ansøgning om registrering af et EF-fællesmærke kan indeholde de regler, der gælder for mærkets benyttelse.

3. Ansøgeren kan i ansøgningen indføje en erklæring om, at han giver afkald på enhver eneret til en af ham specificeret bestanddel af varemærket, som ikke har fornødent særpræg.

4. Hvis der er flere ansøgere, bør der i ansøgningen angives én ansøger eller én repræsentant som fælles repræsentant.

Regel 2

Fortegnelse over varer og tjenesteydelser

1. Klassificeringen af varer og tjenesteydelser følger den klassificering, der er nævnt i artikel 1 i Nice-arrangementet vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker af 15. juni 1957, som revideret og ændret.

2. Fortegnelsen over varer og tjenesteydelser skal være udformet således, at varernes og tjenesteydelsernes art klart fremgår, og således, at de enkelte varer og tjenesteydelser kun kan klassificeres i én af Nice-klassifikationens klasser.

3. Varerne og tjenesteydelserne skal så vidt muligt grupperes efter Nice-klassifikationens klasser, idet nummeret på den klasse i klassifikationen, som den pågældende gruppe af varer og tjenesteydelser tilhører, anføres foran hver gruppe, og idet hver gruppe opføres i den rækkefølge, der er angivet i klassifikationen.

4. Klassifikationen af varer og tjenesteydelser tjener kun administrative formål. Varer og tjenesteydelser må derfor ikke betragtes som værende af samme art, blot fordi de står opført i samme klasse i Nice-klassifikationen, og varer og tjenesteydelser bør derfor ej heller betragtes som værende forskellige, blot fordi de er opført i forskellige klasser i Nice-klassifikationen.

Regel 3

Gengivelse af varemærket

1. Gør ansøgeren ikke krav på nogen særlig grafisk fremstilling eller farve, gengives varemærket i ansøgningen i sædvanlig skrift, f. eks. ved skrivning af bogstaver, tal og tegn på maskine. Små og store bogstaver kan benyttes og skal anvendes tilsvarende af Kontoret ved bekendtgørelse af varemærket og ved registreringen.

▼M2

2. I andre tilfælde end de i stk. 1 nævnte, og medmindre ansøgningen indgives elektronisk, gengives varemærket adskilt fra ansøgningens tekstblad på et særligt ark. Arket med varemærkegengivelsen må ikke være større end format DIN A4 (29,7 cm højt, 21 cm bredt) og den for gengivelsen benyttede flade (klumme) ikke større end 26,2 cm × 17 cm. Der skal være en margen på mindst 2,5 cm ved venstre sidekant. Varemærkets rigtige stilling angives ved tilføjelse af ordet »op« på hver gengivelse, såfremt den ikke fremgår af sig selv. Gengivelsen af varemærket skal være af en kvalitet, som giver mulighed for formindskelse eller forstørrelse til formatet for bekendtgørelse i EF-Varemærketidende på højst 8 cm i bredden og 16 cm i højden.

▼B

3. I de tilfæde, hvor stk. 2 skal anvendes, anføres dette i ansøgningen. Ansøgningen kan indeholde en beskrivelse af varemærket.

4. Hvis der ansøges om registrering af et tredimensionalt varemærke, skal dette angives i ansøgningen. Gengivelsen skal bestå af en fotografisk reproduktion eller af en grafisk gengivelse af varemærket. Gengivelsen kan indeholde varemærket i op til seks forskellige perspektiver.

▼M2

5. Anmodes der om registrering i farver, skal gengivelsen af varemærket, jf. stk. 2, være i farver. De farver, der indgår i varemærket, skal også angives med ord, og der kan angives en henvisning til en anerkendt farvekode.

6. Anmodes der om registrering af et lydmærke, skal gengivelsen af varemærket bestå af en grafisk gengivelse af lyden, særlig et nodeskrift; indgives ansøgningen elektronisk, kan den ledsages af en elektronisk lydfil. Kontorets præsident fastsætter den elektroniske fils format og maksimale størrelse.

▼B

Regel 4

Ansøgningsgebyrer

I forbindelse med ansøgningen betales følgende gebyrer:

a) et grundgebyr og

b) et klassegebyr for hver klasse ud over tre, hvortil varerne eller tjenesteydelserne hører, jf. regel 2.

Regel 5

Indgivelse af ansøgning

1. Kontoret påfører ansøgningsdokumenterne modtagelsesdatoen og ansøgningens journalnummer. Det udsteder straks en kvittering for modtagelsen til ansøgeren indeholdende mindst journalnummeret, en gengivelse, beskrivelse eller anden identifikation af varemærket, dokumenternes art og antal samt modtagelsesdatoen.

2. Hvis ansøgningen i medfør af forordningens artikel 25 indgives til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes varemærkemyndighed, nummererer registreringskontoret alle siderne i ansøgningen med arabertal. Registreringskontoret anfører modtagelsesdatoen og antallet af sider på ansøgningsdokumenterne. Registreringskontoret udsteder straks en kvittering for modtagelsen til ansøgeren indeholdende mindst dokumenternes art og antal samt modtagelsesdatoen.

3. Hvis Kontoret modtager en ansøgning gennem en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller gennem Benelux-landenes varemærkemyndighed, skal det påføre ansøgningen modtagelsesdatoen og journalnummeret og dernæst straks i overensstemmelse med stk. 1, andet punktum, udstede en kvittering for modtagelsen til ansøgeren med angivelse af datoen for modtagelsen i Kontoret.

Regel 6

Påberåbelse af prioritet

1. Påberåbes der i ansøgningen prioritet på grundlag af en eller flere tidligere ansøgninger, jf. forordningens artikel 30, skal ansøgeren inden for en frist på tre måneder fra ansøgningsdatoen oplyse den tidligere ansøgnings journalnummer og indgive en kopi heraf. Kopien skal af den myndighed, som har modtaget den tidligere ansøgning, være bekræftet som nøje overensstemmende med denne og skal være ledsaget af en attest fra den pågældende myndighed, der angiver ansøgningsdatoen for den tidligere ansøgning. ►M2 Er den tidligere ansøgning en EF-varemærkeansøgning, vedlægger Kontoret ex officio en kopi af den tidligere ansøgning i EF-varemærkeansøgningens journal. ◄

2. Ønsker ansøgeren efter ansøgningens indgivelse at påberåbe sig prioritet på grundlag af en eller flere tidligere ansøgninger, jf. forordningens artikel 30, skal prioritetserklæringen — med en angivelse af, på hvilken dato og i og for hvilket land den tidligere ansøgning er blevet indgivet — indsendes inden for en frist på to måneder fra ansøgningsdatoen. De i stk. 1 foreskrevne oplysninger og det foreskrevne bevismateriale fremsendes til Kontoret inden for en frist på tre måneder fra modtagelsen af prioritetserklæringen.

3. Hvis den tidligere ansøgning ikke er affattet på et af Kontorets officielle sprog, anmoder Kontoret ansøgeren om inden for en af Kontoret fastsat frist, der ikke må være på under tre måneder, at tilvejebringe en oversættelse af den tidligere ansøgning til et af disse sprog.

4. Kontorets præsident kan træffe bestemmelse om, at det bevismateriale, som ansøgeren skal fremlægge, ikke behøver at opfylde kravene i stk. 1, hvis Kontoret kan tilvejebringe de nødvendige oplysninger andetsteds.

Regel 7

Udstillingsprioritet

1. Er der i ansøgningen påberåbt udstillingsprioritet, jf. forordningens artikel 33, skal ansøgeren inden for en frist på tre måneder efter ansøgningsdatoen indlevere en attest, som skal være udstedt under udstillingen af de myndighed, under hvilken beskyttelse af industriel ejendomsret på den pågældende udstilling henhører. Attesten skal bekræfte, at varemærket faktisk er blevet brugt for de omhandlede varer eller tjenesteydelser, samt angive udstillingens åbningsdag og, hvis den første offentlige brug ikke fandt sted på udstillingens åbningsdag, dagen for den første offentlige brug. Attesten skal være ledsaget af en beskrivelse af varemærkets faktiske brug, som ovennævnte myndighed skal bekræfte.

2. Ønsker ansøgeren — efter ansøgningens indgivelse — at påberåbe sig udstillingsprioritet, skal prioritetserklæringen — med angivelse af navnet på udstillingen og datoen for den første udstilling af varerne eller tjenesteydelserne — indsendes inden for en frist på to måneder fra ansøgningsdatoen. De i stk. 1 foreskrevne oplysninger og det foreskrevne bevismateriale fremsendes til Kontoret inden for en frist på tre måneder fra modtagelsen af prioritetserklæringen.

Regel 8

Påberåbelse af et nationalt varemærkes anciennitet

1. Er et eller flere ældre registrerede varemærkers anciennitet påberåbt i ansøgningen, jf. forordningens artikel 34, skal ansøgeren inden for en frist på tre måneder efter ansøgningsdatoen fremsende en kopi af den relevante registrering. Den kompetente myndighed skal bekræfte, at der er tale om en nøjagtig kopi af den relevante registrering.

▼M2

2. Ønsker ansøgeren efter ansøgningens indgivelse at påberåbe sig et eller flere ældre registrerede varemærkers anciennitet, jf. forordningens artikel 34, skal anciennitetserklæringen — med angivelse af den eller de medlemsstater, hvori eller for hvilke varemærket er registreret, nummeret på og indgivelsesdatoen for den relevante registrering samt de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret — indsendes inden for en frist på to måneder fra ansøgningsdatoen. Det i stk. 1 foreskrevne bevismateriale skal fremsendes til Kontoret inden for en frist på tre måneder fra modtagelsen af anciennitetserklæringen.

▼B

3. Kontoret giver Benelux-landenes varemærkemyndighed samt den berørte medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret meddelelse om den gyldige påberåbelse af anciennitet.

4. Kontorets præsident kan træffe bestemmelse om, at det bevismateriale, som ansøgeren skal fremlægge, ikke behøver at opfylde kravene i stk. 1, hvis Kontoret kan tilvejebringe de nødvendige oplysninger andetsteds.

Regel 9

Undersøgelse af, om betingelserne for, at der kan fastsættes en ansøgningsdato, samt om de formelle krav til ansøgningen er opfyldt

1. Hvis ansøgningen ikke opfylder betingelserne for, at der kan fastsættes en ansøgningsdato, fordi a) ansøgningen ikke indeholder: i) en anmodning om registrering af mærket som et EF-varemærke ii) oplysninger, der identificerer ansøgeren iii) en fortegnelse over de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket søges registreret, eller iv) en gengivelse af varemærket, eller b) grundgebyret for ansøgningen ikke er betalt inden for en måned efter ansøgningens indgivelse til Kontoret eller — hvis ansøgningen er indgivet til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes varemærkemyndighed — ikke er indbetalt til den pågældende myndighed meddeler Kontoret ansøgeren, at der på grund af disse mangler ikke kan fastsættes en ansøgningsdato.

2. Hvis de i stk. 1 nævnte mangler afhjælpes inden to måneder efter, at ansøgeren har modtaget meddelelse herom, anses den dato, på hvilken alle manglerne var afhjulpet, for ansøgningsdatoen. Afhjælpes manglerne ikke inden for fristen, behandles ansøgningen ikke som ansøgning om registrering af et EF-varemærke. Betalte gebyrer skal tilbagebetales.

3. Hvis undersøgelsen — til trods for, at der er fastsat en ansøgningsdato — viser, at a) kravene i regel 1, 2 og 3 eller andre af de i forordningen eller i nærværende forordnings regler fastsatte formelle krav til ansøgningen ikke er opfyldt b) klassegebyrerne, der skal betales i henhold til regel 4, litra b), sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 2869/95 ( 3 ), i det følgende benævnt »gebyrforordningen«, ikke er modtaget af Kontoret c) hvor der i ansøgningen eller inden for to måneder fra ansøgningsdatoen er påberåbt prioritet i henhold til regel 6 og 7, og de øvrige krav i disse regler ikke er opfyldt, eller d) hvor der i ansøgningen eller inden for to måneder fra ansøgningsdatoen er påberåbt anciennitet i henhold til regel 8, og de andre krav i denne regel ikke er opfyldt opfordrer Kontoret ansøgeren til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af Kontoret fastsat frist.

4. Afhjælpes de i stk. 3, litra a), omhandlede mangler ikke inden for den fastsatte frist, afviser Kontoret ansøgningen.

5. Betales de forfaldne klassegebyrer ikke inden for den fastsatte frist, anses ansøgningen for tilbagetrukket, medmindre det klart fremgår, hvilken klasse eller klasser det betalte beløb skal dække. Mangler der andre kriterier til fastlæggelse af, hvilke klasser ansøgningen skal dække, betragter Kontoret klasserne dækket efter klassifikationsrækkefølgen. Ansøgningen anses for tilbagetaget for de klasser, for hvilke gebyrerne ikke er betalt eller ikke er betalt fuldt ud.

6. Angår de i stk. 3 omhandlede mangler påberåbelsen af prioritet, fortabes prioriteten for ansøgningen.

7. Angår de i stk. 3 omhandlede mangler påberåbelsen af anciennitet, fortabes ancienniteten i forbindelse med ansøgningen.

8. Angår de i stk. 3 omhandlede mangler kun nogle af de pågældende varer og tjenesteydelser, afviser Kontoret alene ansøgningen, eller det anser prioriteten eller ancienniteten for fortabt, for så vidt angår de pågældende varer og tjenesteydelser.

Regel 10

Undersøgelse af betingelse for at være indehaver af et varemærke

Kan ansøgeren i henhold til forordningens artikel 5 ikke være indehaver af et EF-varemærke, meddeler Kontoret ansøgeren dette. Kontoret fastsætter en frist, inden for hvilken ansøgeren skal tilbagetrække ansøgningen eller fremkomme med en udtalelse. Kan ansøgeren ikke imødegå indvendingerne mod registreringen, afslår Kontoret ansøgningen.

Regel 11

Undersøgelse af absolutte hindringer for registrering

1. Er varemærket i henhold til forordningens artikel 7 udelukket fra registrering for alle eller en del af de varer eller tjenesteydelser, som ansøgningen omfatter, meddeler Kontoret ansøgeren, hvilke hindringer der er for registreringen. Kontoret giver ansøgeren en frist til at tilbagetrække eller ændre ansøgningen eller til at udtale sig.

2. Hvis registreringen af EF-varemærket efter forordningens artikel 38, stk. 2, gøres betinget af, at ansøgeren erklærer ikke at ville påberåbe sig eneret til de bestanddele af varemærket, der mangler fornødent særpræg, meddeler Kontoret ansøgeren dette med angivelse af grundene hertil og opfordrer ham til at afgive en erklæring herom inden for en af Kontoret fastsat frist.

3. Afhjælper ansøgeren ikke hindringerne for registreringen inden for den givne frist, eller opfylder han ikke den i stk. 2 omhandlede betingelse inden for den givne frist, afslår Kontoret ansøgningen helt eller delvis.

Regel 12

Bekendtgørelse af ansøgningen

Bekendtgørelse af ansøgningen skal indeholde:

a) ansøgerens navn og adresse

b) hvis der er udpeget en repræsentant, og dette ikke er en repræsentant som omhandlet i forordningens artikel 88, stk. 3, første punktum, vedkommendes navn og forretningsadresse; er der udpeget flere repræsentanter med samme forretningsadresse, bekendtgøres kun navn og forretningsadresse for den først nævnte repræsentant af ordene »og andre«; er der udpeget flere repræsentanter med forskellige forretningsadresser, bekendtgøres kun postadressen jf. regel 1, stk. 1, litra e); er der tale om en sammenslutning af repræsentanter efter regel 76, stk. 9, bekendtgøres kun sammenslutningens navn og forretningsadresse

▼M2

c) en gengivelse af varemærket med de elementer og beskrivelser, der er anført i regel 3; er gengivelsen af varemærket i farver, eller indeholder den farver, skal bekendtgørelsen være i farver og angive varemærkets farve eller farver samt i givet fald den angivne farvekode

▼B

d) en fortegnelse over de pågældende varer og tjenesteydelser, grupperet efter Nice-klassifikationens klasser, idet nummeret på den klasse i klassifikationen, som den pågældende gruppe af varer og tjenesteydelser tilhører, anføres foran hver gruppe, og idet hver gruppe opføres i den rækkefølge, der er angivet i klassifikationen

e) ansøgningsdato og journalnummer

f) i givet fald oplysninger om påberåbelse af prioritet efter forordningens artikel 30

g) i givet fald oplysninger om påberåbelse af udstillingsprioritet efter forordningens artikel 33

h) i givet fald oplysninger om påberåbelse af anciennitet efter forordningens artikel 34

i) i givet fald oplysninger om, at varemærket i overensstemmelse med forordningens artikel 7, stk. 3, har fået fornødent særpræg som følge af den brug, der er gjort af det

j) i givet fald oplysning om, at ansøgningen gælder et EF-fællesmærke

k) i givet fald ansøgerens erklæring om, at han giver afkald på eneretten til en bestanddel af varemærket, jf. regel 1, stk. 3, eller regel 11, stk. 2

l) det sprog, ansøgningen er indgivet på, og det andet sprog, ansøgeren har angivet i henhold til forordningens artikel 115, stk. 3.

▼M1

m) i givet fald en erklæring om, at ansøgningen skyldes en omdannelse af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, i henhold til forordningens artikel 156 samt datoen for den internationale registrering i henhold til Madrid-protokollens artikel 3, stk. 4, eller datoen for registrering af den territoriale udstrækning til Det Europæiske Fællesskab efter den internationale registrering i henhold til Madrid-protokollens artikel 3ter, stk. 2, og, hvis det er relevant, datoen for den internationale registrerings prioritet.

▼B

Regel 13

Ændring af ansøgningen

1. En anmodning om ændring af ansøgningen i henhold til forordningens artikel 44 skal indeholde: a) ansøgningens journalnummer b) ansøgerens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ▼M2 ————— ▼B d) en angivelse af det element i ansøgningen, der ønskes rettet eller ændret, samt det pågældende element i dets rettede eller ændrede version e) hvis ændringen vedrører varemærkets udseende, oplysninger om varemærkets udseende, som ændret i overensstemmelse med regel 3.

▼M2 —————

▼B

3. Hvis betingelserne for ændring af ansøgningen ikke er opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om mangelen. Hvis mangelen ikke afhjælpes inden for en af Kontoret fastsat frist, afslår det anmodningen om ændring.

4. Bekendtgøres ændringen i henhold til forordningens artikel 44, stk. 2, finder regel 15—22 tilsvarende anvendelse.

5. Der kan af samme ansøger indgives én anmodning om ændring af samme element i flere ansøgninger. Hvis der skal betales gebyr for ansøgningen om ændring, betales gebyret for hver ansøgning, der skal ændres.

6. Stk. 1—5 finder tilsvarende anvendelse på anmodninger om at rette navn eller forretningsadresse for en repræsentant, der er udpeget af ansøgeren. Der betales ikke gebyr for sådanne anmodninger.

▼M2

Regel 13a

Deling af ansøgningen

1. En erklæring om deling af ansøgningen i henhold til forordningens artikel 44a skal indeholde: a) ansøgningens journalnummer b) ansøgerens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) c) fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der skal udgøre den udskilte ansøgning, eller, hvis delingen vedrører mere end en ansøgning, fortegnelsen over varerne og tjenesteydelserne i hver enkelt udskilt ansøgning d) fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der fortsat skal være omfattet af den oprindelige ansøgning.

2. Konstaterer Kontoret, at kravene i stk. 1 ikke er opfyldt, eller at fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der skal udgøre den udskilte ansøgning, overlapper de varer og tjenesteydelser, der fortsat skal være omfattet af den oprindelige ansøgning, opfordrer det ansøgeren til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af Kontoret fastsat frist. Afhjælpes manglerne ikke inden for den fastsatte frist, afviser Kontoret erklæringen om deling.

3. De i forordningens artikel 44a, stk. 2, litra b), omhandlede perioder, hvor en erklæring om deling af ansøgningen ikke kan antages, er: a) perioden, før der er fastsat en ansøgningsdato b) perioden på tre måneder efter bekendtgørelsen af ansøgningen, jf. forordningens artikel 42, stk. 1 c) perioden efter den dato, hvor der er givet meddelelse om, at det i regel 23, stk. 1, omhandlede registreringsgebyr skal betales.

4. Konstaterer Kontoret, at erklæringen om deling ikke kan antages i henhold til forordningens artikel 44a eller i henhold til stk. 3, litra a) og b), afviser det erklæringen om deling.

5. Kontoret opretter en særskilt akt for den udskilte ansøgning, som skal indeholde en fuldstændig kopi af akten for den oprindelige ansøgning, herunder erklæringen om deling og korrespondancen i forbindelse hermed. Kontoret giver den udskilte ansøgning et nyt ansøgningsnummer.

6. Vedrører erklæringen om deling en ansøgning, der allerede er blevet bekendtgjort, jf. forordningens artikel 40, bekendtgøres delingen i EF-Varemærketidende. Den udskilte ansøgning bekendtgøres; bekendtgørelsen skal indeholde de oplysninger og elementer, der er anført i regel 12. Bekendtgørelsen indebærer ikke, at der løber en ny indsigelsesfrist.

▼B

Regel 14

Berigtigelse af fejl i bekendtgørelse

1. Indeholder bekendtgørelsen af ansøgningen fejl, der kan tilskrives Kontoret, berigtiger dette fejlen ex officio eller på anmodning af ansøgeren.

2. Fremsætter ansøgeren en anmodning som omhandlet i stk. 1, finder regel 13 tilsvarende anvendelse. Der betales ikke gebyr for anmodningen.

3. Berigtigelser foretaget i henhold til denne regel offentliggøres.

4. Forordningens artikel 42, stk. 2, samt regel 15—22 finder tilsvarende anvendelse, når berigtigelsen vedrører fortegnelsen over varer eller tjenesteydelser eller varemærkets udseende.

AFSNIT II

INDSIGELSESPROCEDURE SAMT DOKUMENTATION FOR BRUG

▼M2

Regel 15

Indsigelsesskrivelsen

1. Der kan indgives en indsigelsesskrivelse på grundlag af et eller flere ældre varemærker som omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 2 (ældre varemærker), og/eller af en eller flere andre ældre rettigheder som omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 4 (ældre rettigheder), forudsat at alle de ældre varemærker eller alle de ældre rettigheder tilhører samme indehaver eller indehavere. Har et ældre varemærke og/eller en ældre rettighed mere end én indehaver (sameje), kan enhver indehaver eller alle indehavere gøre indsigelse.

2. Indsigelsesskrivelsen skal indeholde: a) journalnummeret på den ansøgning, som indsigelsen er rettet imod, og navnet på ansøgeren af EF-varemærket b) en klar identifikation af det ældre varemærke eller den ældre rettighed, som indsigelsen er baseret på, dvs.: i) hvis indsigelsen er baseret på et ældre varemærke som omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 2, litra a) eller b), eller hvis indsigelsen er baseret på forordningens artikel 8, stk. 3, en angivelse af det ældre varemærkes journalnummer eller registreringsnummer, en angivelse af, om det ældre varemærke er registreret, eller en anmodning om registrering samt en angivelse af de medlemsstater, herunder eventuelt Benelux-landene, i eller for hvilke det ældre varemærke er beskyttet, eller i så fald en angivelse af, at der er tale om et EF-varemærke ii) hvis indsigelsen er baseret på et vitterlig kendt varemærke, jf. forordningens artikel 8, stk. 2, litra c), en angivelse af den medlemsstat, hvor varemærket er vitterlig kendt, og enten oplysningerne i nr. i) eller en gengivelse af varemærket iii) hvis indsigelsen er baseret på en ældre rettighed som omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 4, en angivelse af dens art eller beskaffenhed, en gengivelse af den ældre rettighed og en angivelse af, om den pågældende ældre rettighed består i hele Fællesskabet eller i en eller flere medlemsstater, og hvis dette er tilfældet, en angivelse af medlemsstaterne c) de grunde, indsigelsen er baseret på, dvs. en erklæring om, at kravene i forordningens artikel 8, stk. 1, 3, 4 og 5, er opfyldt d) det ældre varemærkes ansøgningsdato og i givet fald registrerings- og prioritetsdato, medmindre der er tale om et vitterlig kendt varemærke, der ikke er registreret e) den registrerede eller i ansøgningen indeholdte gengivelse af det ældre varemærke; er det ældre varemærke i farver, skal gengivelsen være i farver f) de varer og tjenesteydelser, som indsigelsen er rettet imod g) hvis indsigelsen er baseret på et velkendt ældre varemærke, jf. forordningens artikel 8, stk. 5, en angivelse af den medlemsstat, hvor varemærket er velkendt, og af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er velkendt h) for så vidt angår den indsigende part: i) den indsigende parts navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ii) hvis den indsigende part har udpeget en repræsentant, dennes navn og forretningsadresse, jf. regel 1, stk. 1, litra e) iii) hvis indsigelsen fremsættes af en licenshaver eller en person, der i henhold til national lovgivning er berettiget til at udøve en ældre rettighed, en erklæring herom og en angivelse af, at han har tilladelse til eller er berettiget til at fremsætte indsigelsen.

3. Indsigelsesskrivelsen kan indeholde: a) en angivelse af de varer og tjenesteydelser, som indsigelsen er rettet imod; i mangel af en sådan angivelse anses indsigelsen for rettet imod alle de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af den EF-varemærkeansøgning, indsigelsen vedrører b) en begrundet erklæring med angivelse af de væsentligste oplysninger og argumenter, som ligger til grund for indsigelsen, og beviser til støtte for indsigelsen.

4. Hvis indsigelsen er baseret på mere end et ældre varemærke eller en ældre rettighed, finder stk. 2 og 3 anvendelse på hver af disse rettigheder.

Regel 16

Brug af sprog i indsigelsesskrivelsen

1. Den i forordningens artikel 115, stk. 6, omhandlede frist, inden for hvilken den indsigende part skal tilvejebringe en oversættelse af indsigelsen, er en måned fra udløbet af indsigelsesfristen.

2. Hvis den indsigende part eller ansøgeren inden den dato, hvor indsigelsesproceduren anses for påbegyndt, jf. regel 18, stk. 1, meddeler Kontoret, at ansøgeren og den indsigende part er blevet enige om at anvende et andet sprog under indsigelsesproceduren, jf. forordningens artikel 115, stk. 7, skal den indsigende part, hvis indsigelsesskrivelsen ikke er indgivet på det pågældende sprog, tilvejebringe en oversættelse af indsigelsesskrivelsen til det pågældende sprog inden for en frist på en måned fra nævnte dato. Tilvejebringes der ikke en oversættelse, eller tilvejebringes den for sent, forbliver sagsbehandlingssproget uændret.

Regel 16a

Underretning af ansøgeren

Enhver indsigelsesskrivelse og ethvert dokument, der indgives af den indsigende part, samt enhver meddelelse fra Kontoret til en af parterne inden udløbet af den i regel 18 nævnte frist sendes af Kontoret til den anden part for at underrette vedkommende om, at der er fremsat en indsigelse.

Regel 17

Undersøgelse af antagelighed

1. Er indsigelsesgebyret ikke betalt inden for indsigelsesfristen, anses indsigelsen for ikke at være indgivet. Hvis indsigelsesgebyret er betalt efter udløbet af indsigelsesfristen, tilbagebetales det til den indsigende part.

2. Er indsigelsesskrivelsen ikke indgivet inden for indsigelsesfristen, eller fremgår det ikke entydigt af indsigelsesskrivelsen, hvilken ansøgning indsigelsen er rettet imod, eller hvilket ældre varemærke eller hvilken ældre rettighed indsigelsen er baseret på, jf. regel 15, stk. 2, litra a) og b), eller indeholder indsigelsesskrivelsen ikke grundene til indsigelsen, jf. regel 15, stk. 2, litra c), og afhjælpes manglerne ikke inden udløbet af indsigelsesfristen, afviser Kontoret indsigelsen.

3. Tilvejebringer den indsigende part ikke en oversættelse som foreskrevet i regel 16, stk. 1, afvises indsigelsen. Tilvejebringer den indsigende part en ufuldstændig oversættelse, tages der ved undersøgelsen af antagelighed ikke hensyn til den del af indsigelsesskrivelsen, der ikke er oversat.

4. Er indsigelsesskrivelsen ikke i overensstemmelse med de øvrige bestemmelser i regel 15, meddeler Kontoret den indsigende part dette og opfordrer vedkommende til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en frist på to måneder. Afhjælpes manglerne ikke inden for fristen, afviser Kontoret indsigelsen.

5. Enhver konstatering i henhold til stk. 1 af, at indsigelsesskrivelsen anses for ikke at være indgivet, og enhver afgørelse om at afvise en indsigelse i henhold til stk. 2, 3 og 4 meddeles ansøgeren.

Regel 18

Påbegyndelse af indsigelsesproceduren

1. Konstateres det, at indsigelsen kan antages, jf. regel 17, sender Kontoret parterne en meddelelse, hvori de informeres om, at indsigelsesproceduren anses for at påbegynde to måneder efter, at meddelelsen er modtaget. Denne frist kan forlænges i op til i alt 24 måneder, når begge parter fremsætter anmodning herom, inden fristen udløber.

2. Hvis ansøgningen inden for den i stk. 1 fastsatte frist tilbagetrækkes eller begrænses til de varer og tjenesteydelser, som indsigelsen ikke er rettet imod, eller hvis Kontoret underrettes om, at der er enighed mellem parterne, eller hvis ansøgningen afvises i en parallel sag, henlægges indsigelsessagen.

3. Begrænser ansøgeren inden for den i stk. 1 fastsatte frist ansøgningen ved at slette nogle af de varer og tjenesteydelser, indsigelsen er rettet imod, anmoder Kontoret den indsigende part om inden for en af Kontoret fastsat frist at udtale sig om, hvorvidt og i givet fald for hvilke varer og tjenesteydelser indsigelsen stadig opretholdes. Tilbagetrækker den indsigende part indsigelsen på grund af begrænsningen, henlægges indsigelsessagen.

4. Henlægges indsigelsessagen, jf. stk. 2 eller 3, inden den i stk. 1 fastsatte frist udløber, træffes der ingen afgørelse om omkostningerne.

5. Henlægges indsigelsessagen efter tilbagetrækning eller begrænsning af ansøgningen eller i henhold til stk. 3, inden den i stk. 1 fastsatte frist udløber, tilbagebetales indsigelsesgebyret.

Regel 19

Dokumentation for indsigelsen

1. Kontoret giver den indsigende part mulighed for — inden for en af Kontoret fastsat frist, som skal være på mindst to måneder fra den dato, hvor indsigelsesproceduren anses for påbegyndt, jf. regel 18, stk. 1 — at forelægge oplysninger, beviser og argumenter til støtte for sin indsigelse eller til at supplere de oplysninger, beviser eller argumenter, der allerede er indgivet, jf. regel 15, stk. 3.

2. Den indsigende part skal inden for den i stk. 1 fastsatte frist også indgive dokumentation for sit ældre varemærkes eller sin ældre rettigheds eksistens, gyldighed og beskyttelsesomfang samt beviser for sin ret til at gøre indsigelse. Den indsigende part skal navnlig forelægge følgende beviser: a) hvis indsigelsen støttes på et varemærke, som ikke er et EF-varemærke, bevis for ansøgning om eller registrering af varemærket ved at indgive: i) hvis varemærket endnu ikke er registreret, en kopi af det pågældende ansøgningsbevis eller et tilsvarende dokument fra den administration, ved hvilken varemærkeansøgningen er indgivet, eller ii) hvis varemærket er registreret, en kopi af det pågældende registreringsbevis og i påkommende tilfælde af det seneste fornyelsesbevis, hvoraf det fremgår, at beskyttelsestiden for varemærket rækker ud over den i stk. 1 nævnte frist, med angivelse af eventuelle forlængelser heraf, eller tilsvarende dokumenter fra den administration, ved hvilken varemærket er registreret b) hvis indsigelsen støttes på et vitterlig kendt varemærke, jf. forordningens artikel 8, stk. 2, litra c), bevis for, at varemærket er vitterlig kendt på det pågældende område c) hvis indsigelsen støttes på et velkendt varemærke, jf. forordningens artikel 8, stk. 5, ud over de i litra a) nævnte beviser bevis for, at varemærket er velkendt, samt beviser eller argumenter for, at brugen af det varemærke, der søges registreret, uden rimelig grund ville medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé, eller sådan brug ville skade dette særpræg eller renommé d) hvis indsigelsen støttes på en ældre rettighed, jf. forordningens artikel 8, stk. 4, bevis for erhvervelsen af denne rettighed, dens fortsatte eksistens og omfanget af beskyttelsen af denne e) hvis indsigelsen støttes på forordningens artikel 8, stk. 3, bevis for, at den indsigende part er indehaver, og for arten af vedkommendes forhold til agenten eller repræsentanten.

3. Oplysningerne og beviserne i regel 1 og 2 skal være på behandlingssproget eller ledsages af en oversættelse. Oversættelsen indgives inden for den frist, der er fastsat til at indgive originalen af det pågældende dokument.

4. Kontoret tager ikke hensyn til dokumenter eller andet skriftligt materiale eller dele heraf, der ikke er blevet indgivet eller oversat til behandlingssproget inden for den af Kontoret fastsatte frist.

Regel 20

Undersøgelse af indsigelser

1. Har den indsigende part ikke inden udløbet af den i regel 19, stk. 1, fastsatte frist godtgjort sit ældre varemærkes eller sin ældre rettigheds eksistens, gyldighed og beskyttelsesomfang og sin ret til at gøre indsigelse, afvises indsigelsen som grundløs.

2. Afvises indsigelsen ikke, jf. stk. 1, sender Kontoret de beviser og den anden dokumentation, der forelægges af den indsigende part, til ansøgeren og opfordrer vedkommende til at fremkomme med bemærkninger hertil inden for en af Kontoret fastsat frist.

3. Fremsætter ansøgeren ingen bemærkninger, træffer Kontoret afgørelse om indsigelsen på grundlag af de forelagte beviser.

4. Kontoret sender ansøgerens bemærkninger til den indsigende part, som Kontoret, såfremt det anser det for nødvendigt, opfordrer til at svare inden for en af Kontoret fastsat frist.

5. Regel 18, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse efter den dato, hvor indsigelsesproceduren anses for påbegyndt.

6. Kontoret kan i påkommende tilfælde anmode parterne om at begrænse deres bemærkninger til bestemte spørgsmål og lader i så fald parten rejse de øvrige spørgsmål på et senere tidspunkt i proceduren. Kontoret er på ingen måde forpligtet til at meddele parterne, hvilke oplysninger eller beviser der kan indgives, eller som ikke er indgivet.

7. Kontoret kan suspendere en indsigelsesprocedure: a) hvis indsigelsen er baseret på en ansøgning om registrering, jf. forordningens artikel 8, stk. 2, litra b), indtil der er truffet endelig afgørelse vedrørende ansøgningen b) hvis indsigelsen er baseret på en ansøgning om registrering af en geografisk betegnelse eller oprindelsesbetegnelse i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 ( 4 ), indtil der er truffet endelig afgørelse vedrørende ansøgningen, eller c) hvis omstændighederne tilsiger det.

▼B

Regel 21

Flere indsigelser

1. Kontoret kan behandle flere indsigelser mod samme EF-varemærkeansøgning under ét. Kontoret kan senere beslutte ikke længere at behandle de pågældende indsigelser på denne måde.

2. Hvis det fremgår af den indledende behandling af en eller flere indsigelser, at det EF-varemærke, der søges registreret, eventuelt er udelukket fra registrering, hvad angår alle eller en del af de varer eller tjenesteydelser, der søges registreret, kan Kontoret suspendere den anden indsigelsesprocedure. Kontoret informerer de øvrige indsigende parter om enhver relevant beslutning, der træffes under de fortsatte procedurer.

3. Når et afslag på ansøgningen er blevet endeligt, skal de indsigelser, på grundlag af hvilke afgørelsen er blevet udsat i henhold til stk. 2, anses for færdigbehandlede, og de indsigende parter underrettes herom. En indsigelse, der er blevet færdigbehandlet på denne måde, anses for en sag, der ikke har ført til afgørelse, jf. forordningens artikel 81, stk. 4.

4. Kontoret tilbagebetaler 50 % af de indsigelsesgebyrer, som er blevet betalt af hver af de indsigende parter, hvis indsigelse anses for færdigbehandlet, jf. stk. 1, 2 og 3.

▼M2

Regel 22

Dokumentation for brug

1. En begæring om dokumentation for brug, jf. forordningens artikel 43, stk. 2 eller 3, imødekommes kun, hvis ansøgeren indgiver begæringen inden for den af Kontoret fastsatte frist, jf. regel 20, stk. 2.

2. Skal den indsigende part godtgøre, at brug har fundet sted, eller at der foreligger rimelig grund til manglende brug, opfordrer Kontoret vedkommende til inden for en af Kontoret fastsat frist at fremlægge fornødent bevis. Fremlægger den indsigende part ikke sådant bevis inden for den fastsatte frist, afviser Kontoret indsigelsen.

3. Af de oplysninger og beviser, der fremlægges som dokumentation for brug, skal det fremgå, hvor, hvornår samt i hvilket omfang og i hvilken form det varemærke, som indsigelsen støttes på, er blevet brugt til de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret, og hvorpå indsigelsen støttes, og disse oplysninger skal underbygges med beviser, jf. stk. 4.

4. Beviser skal indgives i overensstemmelse med regel 79 og 79a og bør begrænses til underbyggende dokumentation og bevismidler som f.eks. emballager, etiketter, prislister, kataloger, fakturaer, fotografier, avisannoncer samt de i forordningens artikel 76, stk. 1, litra f), nævnte skriftlige erklæringer.

5. En begæring om dokumentation for brug kan fremsættes ved eller uden samtidig at fremkomme med bemærkninger til de grunde, indsigelsen er baseret på. Sådanne bemærkninger kan indgives sammen med bemærkningerne som svar på dokumentationen for brug.

6. Hvis den dokumentation, der fremlægges af den indsigende part, er på et andet sprog end det, der anvendes under indsigelsesproceduren, kan Kontoret kræve, at den indsigende part inden for en af Kontoret fastsat frist tilvejebringer en oversættelse af dokumentationen til det sprog, der anvendes under indsigelsesproceduren.

▼B

AFSNIT III

REGISTRERINGSPROCEDURE

Regel 23

Registrering af varemærket

1. Det i forordningens artikel 45 omhandlede registreringsgebyr består af a) et grundgebyr b) et klassegebyr for hver klasse ud over tre, for hvilken varemærket søges registreret.

2. Er det ikke gjort indsigelse, eller er en eventuel indsigelse blevet tilbagetrukket, forkastet eller lignende, anmoder Kontoret ansøgeren om at betale registreringsgebyret inden for en frist på to måneder fra anmodningens modtagelse.

3. Betales registreringsgebyret ikke rettidigt, kan der stadig foretages gyldig indbetaling inden to måneder fra tilstillelsen af en meddelelse om, at den foreskrevne frist ikke er overholdt, forudsat at der inden for den nye frist betales det i gebyrforordningens fastsatte tillægsgebyr.

4. Når registreringsgebyret er indgået, indføres det varemærke, der søges registreret, med de i regel 84, stk. 2, nævnte oplysninger i EF-varemærkeregistret.

5. Registreringen bekendtgøres i EF-varemærketidende.

6. Registreringsgebyret tilbagebetales, hvis varemærket ikke registreres.

Regel 24

Registreringsbevis

1. Varemærkeindehaveren får af Kontoret udstedt et registreringsbevis, der skal angive, hvad der er tilført registret, jf. regel 84, stk. 2, samt indeholde en erklæring om, at disse tilførsler er indført i EF-varemærkeregistret.

▼M2

2. Kontoret udsteder mod betaling af et gebyr bekræftede eller ikke-bekræftede kopier af registreringsbeviset.

▼B

Regel 25

Ændring af registreringen

1. En anmodning om ændring af registreringen i henhold til forordningens artikel 48, stk. 2, skal indeholde: a) registreringsnummeret b) varemærkeindehaverens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ▼M2 ————— ▼B d) en angivelse af det element i varemærkets gengivelse, der skal ændres, samt af det pågældende element i dets ændrede version e) en gengivelse af varemærket som ændret i overensstemmelse med regel 3.

2. Anmodningen anses ikke for indgivet, før det krævede gebyr er blevet betalt. Hvis gebyret ikke er blevet betalt eller ikke betalt fuldt ud, giver Kontoret ansøgeren meddelelse herom.

3. Er betingelserne for ændring af registreringen ikke opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om mangelen. Er mangelen ikke afhjulpet inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser Kontoret anmodningen.

4. Anfægtes registreringen af ændringen, jf. forordningens artikel 48, stk. 3, finder indsigelsesbestemmelserne i forordningen og i disse regler tilsvarende anvendelse.

5. Er der tale om to eller flere registrerede varemærker med samme indehaver, kan der indgives én anmodning med henblik på ændring af et og samme element. Der skal betales gebyr for hver registrering, der skal ændres.

▼M2

Regel 25a

Deling af en registrering

1. En erklæring om deling af registreringen i henhold til forordningens artikel 48a skal indeholde: a) registreringsnummeret b) varemærkeindehaverens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) c) fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der skal udgøre den udskilte registrering, eller, hvis delingen vedrører mere end en registrering, fortegnelsen over varerne og tjenesteydelserne i hver enkelt udskilt registrering d) fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der fortsat skal være omfattet af den oprindelige registrering.

2. Konstaterer Kontoret, at kravene i stk. 1 ikke er opfyldt, eller at fortegnelsen over de varer og tjenesteydelser, der skal udgøre den udskilte registrering, overlapper de varer og tjenesteydelser, der fortsat skal være omfattet af den oprindelige registrering, opfordrer det ansøgeren til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af Kontoret fastsat frist. Afhjælpes manglerne ikke inden for den fastsatte frist, afviser Kontoret erklæringen om deling.

3. Konstaterer Kontoret, at erklæringen om deling ikke kan antages i henhold til forordningens artikel 48a, afviser det erklæringen om deling.

4. Kontoret opretter en særskilt akt for den udskilte registrering, som skal indeholde en fuldstændig kopi af akten for den oprindelige registrering, herunder erklæringen om deling og korrespondancen i forbindelse hermed. Kontoret giver den udskilte registrering et nyt registreringsnummer.

▼B

Regel 26

Ændring af EF-varemærkeindehaverens eller dennes registrerede repræsentants navn og adresse

1. En ændring af EF-varemærkeindehaverens navn eller adresse, der ikke forandrer EF-varemærket, jf. forordningens artikel 48, stk. 2, og som ikke er resultatet af hel eller delvis overdragelse af det registrerede varemærke, indføres på begæring af indehaveren i registret.

2. En anmodning om ændring af navnet eller adressen på indehaveren af det registrerede varemærke skal indeholde: a) varemærkets registreringsnummer b) varemærkeindehaverens navn og adresse således som indført i registret c) varemærkeindehaverens ændrede navn eller adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b). ▼M2 ————— ▼B

3. Der betales ikke gebyr for anmodningen.

4. Ønskes navn eller adresse ændret for to eller flere registrerede varemærker med samme indehaver, kan der indgives én anmodning.

5. Er betingelserne for registreringen af en ændring ikke opfyldt, meddeler Kontoret mangelen til andrageren. Er mangelen ikke afhjulpet inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser Kontoret anmodningen.

6. Stk. 1—5 finder tilsvarende anvendelse, når der anmodes om ændring af den registrerede repræsentants navn eller adresse.

7. Stk. 1—6 finder tilsvarende anvendelse på ansøgninger om EF-varemærker. Ændringen indføres i Kontorets sagsakter vedrørende EF-varemærkeansøgningen.

Regel 27

Berigtigelse af fejl i registret og i bekendtgørelse af registreringen

1. Indeholder registreringen af varemærket eller bekendtgørelsen af registreringen fejl, der kan tilskrives Kontoret, berigtiger dette fejlen ex officio eller efter anmodning fra varemærkeindehaveren.

2. Fremsætter varemærkeindehaveren en sådan anmodning, finder artikel 26 tilsvarende anvendelse. Der betales ikke gebyr for en sådan anmodning.

3. Kontoret bekendtgør de berigtigelser, der er foretaget i henhold til denne regel.

Regel 28

Påberåbelse af anciennitet efter EF-varemærkets registrering

1. En begæring, der fremsættes i henhold til forordningens artikel 35, og hvori der påberåbes den anciennitet, der knytter sig til et eller flere ældre registrerede varemærker, jf. forordningens artikel 34, skal indeholde: a) EF-varemærkets registreringsnummer b) EF-varemærkeindehaverens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ▼M2 ————— ▼M2 d) en angivelse af den eller de medlemsstater, hvori eller for hvilke det ældre varemærke er registreret, nummeret på og indgivelsesdatoen for den relevante registrering samt de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret ▼B e) en angivelse af de varer og tjenesteydelser, for hvilke der påberåbes anciennitet f) en kopi af den relevante registrering; kopien skal af den kompetente myndighed bekræftes som værende en nøjagtig kopi af den relevante registrering.

2. Er betingelserne for påberåbelse af anciennitet ikke opfyldt, gør Kontoret den begærende part opmærksom på mangelen. Er mangelen ikke afhjulpet inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser Kontoret begæringen.

3. Kontoret giver Benelux-landenes varemærkemyndighed samt de berørte medlemsstaters centrale myndigheder for industriel ejendomsret meddelelse om gyldig påberåbelse af anciennitet.

4. Kontorets præsident kan træffe bestemmelse om, at de bevisligheder, som ansøgeren skal fremlægge, ikke behøver at opfylde kravene i stk. 1, litra f), forudsat at Kontoret kan tilvejebringe de nødvendige oplysninger andetsteds.

AFSNIT IV

FORNYELSE

Regel 29

Meddelelse om udløb

Senest seks måneder inden registreringens udløb giver Kontoret indehaveren af EF-varemærket og enhver indehaver af en registreret ret til EF-varemærket, herunder licenser, meddelelse om registreringens forestående udløb. Gives sådan meddelelse ikke, har dette ingen indflydelse på registreringens udløb.

▼M2

Regel 30

Fornyelse af registreringen

1. En ansøgning om fornyelse skal indeholde: a) navnet på den person, der ansøger om fornyelse b) registreringsnummeret på det EF-varemærke, der ønskes fornyet c) hvis der kun ansøges om fornyelse for en del af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret, en angivelse af de klasser eller de varer og tjenesteydelser, for hvilke der ansøges om fornyelse, eller de klasser eller de varer og tjenesteydelser, for hvilke der ikke ansøges om fornyelse, grupperet efter klasserne i Nice-klassifikationen, idet nummeret på den klasse i klassifikationen, som den pågældende gruppe af varer og tjenesteydelser tilhører, anføres foran hver gruppe, og idet hver gruppe opføres i den rækkefølge, der er angivet i klassifikationen.

2. I henhold til forordningens artikel 47 skal der for fornyelsen af et EF-varemærke betales følgende gebyrer: a) et grundgebyr b) et klassegebyr for hver klasse ud over tre, for hvilke der ansøges om fornyelse, og c) i givet fald et tillægsgebyr for for sen betaling af fornyelsesgebyret eller for for sen indgivelse af ansøgningen om fornyelse, jf. forordningens artikel 47, stk. 3, og gebyrforordningen.

3. En ansøgning om fornyelse anses for at foreligge, når den i stk. 2 omhandlede betaling er foretaget på en i gebyrforordningens artikel 5, stk. 1, nævnt betalingsmåde, forudsat at ansøgningen indeholder alle de oplysninger, der er foreskrevet i denne regels stk. 1, litra a) og b), og gebyrforordningens artikel 7, stk. 1.

4. Indgives ansøgningen om fornyelse inden for den frist, der er fastsat i forordningens artikel 47, stk. 3, men hvor de andre betingelser for fornyelse, således som fastsat i forordningens artikel 47 og i disse regler, ikke er opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om de konstaterede mangler.

5. Indgives der ikke ansøgning om fornyelse, eller indgives den efter udløbet af fristen i forordningens artikel 47, stk. 3, tredje punktum, eller betales gebyrerne ikke eller først efter denne frists udløb, eller afhjælpes de konstaterede mangler ikke inden for den fastsatte frist, fastslår Kontoret, at registreringen er udløbet, og giver indehaveren af EF-varemærket meddelelse herom. Hvis de betalte gebyrer ikke er tilstrækkelige til at dække alle de klasser af varer og tjenesteydelser, for hvilke der ansøges om fornyelse, skal Kontoret ikke fastslå, at registreringen er udløbet, hvis det er klart, hvilken klasse eller klasser der skal dækkes. I mangel af andre kriterier skal Kontoret tage hensyn til klasserne i klassifikationsrækkefølgen.

6. Når beslutningen om at anse registreringen for udløbet, jf. stk. 5, er blevet endelig, sletter Kontoret varemærket af registret. Varemærkets slettelse af registret har virkning fra dagen efter den dag, den eksisterende registrering udløb.

7. I de tilfælde, hvor de i stk. 2 omhandlede fornyelsesgebyrer er blevet betalt, men hvor registreringen ikke fornyes, tilbagebetales gebyrerne.

8. Der kan indgives én ansøgning om fornyelse for to eller flere varemærker mod betaling af de krævede gebyrer for hvert enkelt varemærke, forudsat at indehaverne eller repræsentanterne er den samme i hvert enkelt tilfælde.

▼B

AFSNIT V

OVERDRAGELSE, LICENSER OG ANDRE RETTIGHEDER, ÆNDRINGER

Regel 31

Overdragelse

1. Ansøgningen om registrering af en overdragelse i henhold til forordningens artikel 17 skal indeholde: a) EF-varemærkets registreringsnummer b) oplysninger om den nye indehaver i henhold til regel 1, stk. 1, litra b) c) angivelse af de registrerede varer og tjenesteydelser, som overdragelsen vedrører, hvis ikke alle registrerede varer og tjenesteydelser er omfattet af overdragelsen d) dokumenter, hvoraf overdragelsen i henhold til forordningens artikel 17, stk. 2 og 3, klart fremgår.

2. I ansøgningen kan i givet fald anføres navn og forretningsadresse på den nye indehavers repræsentant, jf. regel 1, stk. 1, litra e).

▼M2 —————

▼B

5. Det anses for tilstrækkeligt bevis for overdragelse, jf. stk. 1, litra d): a) at ansøgningen om registrering af en overdragelse er underskrevet af den registrerede varemærkeindehaver eller af hans repræsentant eller af en efterfølgende rettighedsindehaver eller af dennes repræsentant b) at ansøgningen — hvis den indgives af den efterfølgende rettighedshaver — er ledsaget af en erklæring, underskrevet af den registrerede varemærkeindehaver eller af dennes repræsentant, og hvori vedkommende erklærer, at han er indforstået med, at den efterfølgende rettighedshaver registreres, eller c) at ansøgningen er ledsaget af en udfyldt overdragelsesblanket eller et overdragelsesdokument, jf. regel 83, stk. 1, litra d), der er underskrevet af den registrerede varemærkeindehaver eller af dennes repræsentant og af den efterfølgende rettighedshaver eller af dennes repræsentant.

6. Er de i forordningens artikel 17, stk. 1-4, samt de i ovenstående stk. 1-4 eller de i andre regler omhandlede betingelser for registreringen af overdragelsen ikke opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om manglerne. Hvis manglerne ikke afhjælpes inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser Kontoret ansøgningen om registrering af overdragelsen.

7. Der kan indgives én ansøgning om registrering af en overdragelse for to eller flere varemærker, forudsat at den registrerede varemærkeindehaver eller den efterfølgende rettighedshaver er den samme i hvert enkelt tilfælde.

8. Stk. 1-7 finder tilsvarende anvendelse på ansøgninger om registrering af EF-varemærker. Overdragelse noteres i de akter, som Kontoret fører over EF-varemærkeansøgningen.

Regel 32

Delvis overdragelse

1. Vedrører ansøgningen om registrering af en overdragelse kun nogle af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret, angives det i ansøgningen, hvilke varer og tjenesteydelser den delvise overdragelse vedrører.

2. Varerne og tjenesteydelserne i den oprindelige registrering fordeles mellem den tilbageblevne registrering og den nye registrering, således at varerne og tjenesteydelserne i den tilbageblevne registrering og i den nye registrering ikke overlapper hinanden.

3. Regel 31 finder tilsvarende anvendelse på ansøgninger om registrering af en delvis overdragelse.

▼M2

4. Kontoret opretter en særskilt akt for den nye registrering, som skal indeholde en fuldstændig kopi af akten for den oprindelige registrering, herunder ansøgningen om registrering af den delvise overdragelse og korrespondancen i forbindelse hermed. Kontoret giver den nye registrering et nyt registreringsnummer.

▼B

5. Enhver ansøgning vedrørende den oprindelige registrering, der indgives af den oprindelige varemærkeindehaver, og som endnu ikke er færdigbehandlet, skal hverken anses for færdigbehandlet i relation til den tilbageblevne registrering eller den nye registrering. Skal der betales gebyr for en sådan ansøgning, og er gebyrerne blevet betalt af den oprindelige varemærkeindehaver, skal den nye varemærkeindehaver ikke betale noget tillægsgebyr for en sådan ansøgning.

Regel 33

Registrering af licenser og andre rettigheder

▼M2

1. Regel 31, stk. 1, 2, 5 og 7, finder med følgende forbehold tilsvarende anvendelse på registrering af en licens, af overdragelse af en licens, af en tinglig ret, af overdragelse af en tinglig ret, af en tvangsfuldbyrdelsesforanstaltning eller af konkursbehandling: a) regel 31, stk. 1, litra c), finder ikke anvendelse for så vidt angår en anmodning om registrering af en tinglig ret, af en tvangsfuldbyrdelsesforanstaltning eller af konkursbehandling b) regel 31, stk. 1, litra d), og stk. 5, finder ikke anvendelse, hvis anmodningen er fremsat af indehaveren af EF-varemærket.

2. Ansøgningen om registrering af en licens, af overdragelse af en licens, af en tinglig ret, af overdragelse af en tinglig ret eller af en tvangsfuldbyrdelsesforanstaltning anses ikke for indgivet, før det fastsatte gebyr er betalt.

▼B

3. Hvis betingelserne for registrering i henhold til forordningens ►M2 artikel 19-22 ◄ samt ►M2 denne regel, stk. 1, og regel 34, stk. 2 ◄ eller i henhold til andre regler ikke er opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om mangelen. Hvis mangelen ikke afhjælpes inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser det ansøgningen om registrering.

▼M2

4. Stk. 1 og 3 finder tilsvarende anvendelse på ansøgninger om EF-varemærker. Licenserne, de tinglige rettigheder, konkursbehandlingen og tvangsfuldbyrdelsesforanstaltningerne noteres i de akter, som Kontoret fører over EF-varemærkeansøgningen.

Regel 34

Særlige angivelser ved registrering af licenser

1. Ansøgningen om registrering af en licens kan indeholde en begæring om, at licensen betegnes i registret som en eller flere af følgende: a) en eksklusiv licens b) en underlicens, når den meddeles af en licenstager, hvis licens er indført i registret c) en licens, der er begrænset til en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret d) en licens, der er begrænset til en del af Fællesskabet e) en midlertidig licens.

2. Begæres licensen betegnet som en licens i henhold til stk. 1, litra c), d) og e), angives det i ansøgningen om registrering af en licens, for hvilke varer og tjenesteydelser og for hvilken del af Fællesskabet og for hvilket tidsrum licensen er givet.

▼B

Regel 35

Slettelse eller ændring af registreringen af licenser og andre rettigheder

1. Registrering som omhandlet i regel 33, stk. 1, slettes efter ansøgning fra en af parterne.

2. Ansøgningen skal indeholde: a) EF-varemærkets registreringsnummer og b) betegnelsen på den rettighed, som skal slettes af registret.

▼M2

3. Ansøgningen om slettelse af en licens, en tinglig ret eller en tvangsfuldbyrdelsesforanstaltning betragtes først som indgivet, når det krævede gebyr er blevet betalt.

▼B

4. Ansøgningen skal ledsages af dokumenter, hvoraf det fremgår, at den registrerede ret ikke længere eksisterer, eller af en erklæring fra licenstageren eller indehaveren af en anden rettighed om, at han giver sit samtykke til slettelse af registreringen.

5. Er betingelserne for slettelse af registreringen ikke opfyldt, giver Kontoret ansøgeren meddelelse om mangelen. Hvis mangelen ikke afhjælpes inden for en af Kontoret fastsat frist, afslår det ansøgningen om slettelse af registreringen.

6. Stk. 1, 2, 4 og 5 finder tilsvarende anvendelse på en ansøgning om ændring af en registrering efter regel 33, stk. 1

7. Stk. 1-6 finder tilsvarende anvendelse på tilførsler i akterne i henhold til regel 33, stk. 4.

AFSNIT VI

AFKALD

Regel 36

Afkald

1. En erklæring om afkald i henhold til forordningens artikel 49 skal indeholde: a) EF-varemærkets registreringsnummer b) varemærkeindehaverens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ▼M2 ————— ▼B d) hvis afkaldet kun gives for nogle af de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærket er registreret, en angivelse af hvilke varer og tjenesteydelser, der gives afkald på, eller hvilke varer og tjenesteydelser, varemærket forbliver registreret for.

2. Er en tredjemands rettighed over EF-varemærket indført i registret, anses det som tilstrækkeligt bevis for, at han er indforstået med afkaldet, hvis en erklæring om samtykke til afkaldet er underskrevet af rettighedshaveren eller dennes repræsentant. Er der registreret en licens, registreres afkaldet tre måneder efter den dato, EF-varemærkets indehaver over for Kontoret har godtgjort, at han har underrettet licenstageren om, at han har til hensigt at give afkald på mærket. Hvis varemærkeindehaveren før udløbet af denne frist over for Kontoret godtgør, at licenstageren har givet samtykke, noteres afkaldet straks i registret.

3. Er de betingelser, der gælder for afkald, ikke opfyldt, giver Kontoret den part, der afgav erklæringen, meddelelse om mangelen. Hvis mangelen ikke afhjælpes inden for en af Kontoret fastsat frist, afviser Kontoret at registrere afkaldet i registret.

AFSNIT VII

FORTABELSE OG UGYLDIGHED

Regel 37

Begæring om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt

En begæring til Kontoret om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt, jf. forordningens artikel 55, skal indeholde:

a) for så vidt angår den registrering, der ønskes erklæret fortabt eller ugyldig i) registreringsnummeret på det EF-varemærke, der ønskes erklæret fortabt eller ugyldigt ii) navn og adresse på indehaveren af det EF-varemærke, der ønskes erklæret fortabt eller ugyldigt iii) en angivelse af, hvilke registrerede varer og tjenesteydelser der ønskes erklæret fortabte eller ugyldige

b) for så vidt angår de grunde, som begæringen støttes på i) hvis der indgives begæring i henhold til forordningens artikel 50 eller 51, en angivelse af, hvilke fortabelses- eller ugyldighedsgrunde begæringen støttes på ii) hvis der indgives begæring i henhold til forordningens artikel 52, stk. 1, oplysninger om, hvilken rettighed begæringen om ugyldighed støttes på, samt om fornødent oplysninger om, at vedkommende er berettiget til at gøre den ældre rettighed gældende som ugyldighedsgrund iii) hvis der indgives begæring i henhold til forordningens artikel 52, stk. 2, oplysninger om, hvilken rettighed begæringen om ugyldighed støttes på, samt oplysninger om, at vedkommende er indehaver af en i forordningens artikel 52, stk. 2, omhandlet ældre rettighed, eller at han i henhold til gældende nationale retsregler er berettiget til at gøre denne rettighed gældende iv) en angivelse af de kendsgerninger, beviser og argumenter, der fremføres som begrundelse

c) for så vidt angår den begærende part i) dennes navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) ii) har den begærende part udpeget en repræsentant, dennes navn og forretningsadresse, jf. regel 1, stk. 1, litra e)

Regel 38

Brug af sprog i sager om fortabelse eller ugyldighed

▼M2

1. Den i forordningens artikel 115, stk. 6, omhandlede frist, inden for hvilken den, der begærer fortabelse eller ugyldighed, skal tilvejebringe en oversættelse af begæringen, skal være en måned fra den dato, hvor begæringen er indgivet; i modsat fald afvises begæringen.

▼B

2. Dersom beviserne til støtte for begæringen ikke er indgivet på det sprog, der benyttes under sagen om fortabelse eller ugyldighed, skal den begærende part tilvejebringe en oversættelse af beviserne til det pågældende sprog inden for en frist på to måneder efter forelæggelse af bevislighederne.

3. Dersom den, der begærer et varemærke fortabt eller ugyldigt, eller EF-varemærkeindehaveren — inden udløbet af fristen på to måneder fra EF-varemærkeindehaverens fremsendelse af den i regel 40, stk. 1, nævnte meddelelse — giver Kontoret meddelelse om, at de er blevet enige om at anvende et andet sprog under proceduren, jf. forordningens artikel 115, stk. 7, skal den begærende part, dersom hans begæring ikke var indgivet på det pågældende sprog, tilvejebringe en oversættelse af begæringen til det pågældende sprog inden for en frist på en måned. ►M2 Tilvejebringes der ikke en oversættelse, eller tilvejebringes den for sent, forbliver sagsbehandlingssproget uændret. ◄

▼M2

Regel 39

Afvisning af begæring om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt

1. Konstaterer Kontoret, at det krævede gebyr ikke er blevet betalt, opfordrer det den begærende part til at betale gebyret inden for en af Kontoret fastsat frist. Betales det krævede gebyr ikke inden for den af Kontoret fastsatte frist, underretter Kontoret den begærende part om, at begæringen om fortabelse eller ugyldighed ikke anses for indgivet. Er gebyret betalt efter udløbet af den fastsatte frist, tilbagebetales det til den begærende part.

2. Tilvejebringes den i regel 38, stk. 1, foreskrevne oversættelse ikke inden for den fastsatte frist, afviser Kontoret begæringen om fortabelse eller ugyldighed.

3. Konstaterer Kontoret, at begæringen ikke er i overensstemmelse med regel 37, opfordrer det den begærende part til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af Kontoret fastsat frist. Afhjælpes manglerne ikke inden for fristen, afviser Kontoret begæringen.

4. Enhver afgørelse om at afvise en begæring om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt, jf. stk. 2 eller 3, meddeles den begærende part og EF-varemærkets indehaver.

▼B

Regel 40

Behandling af begæring om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt

▼M2

1. Enhver begæring om fortabelse eller ugyldighed, som anses for indgivet, meddeles til EF-varemærkets indehaver. Har Kontoret konstateret, at begæringen kan antages, opfordrer det EF-varemærkets indehaver til at fremkomme med sine bemærkninger inden for en af Kontoret fastsat frist.

▼B

2. Fremkommer EF-varemærkeindehaveren ikke med bemærkninger, kan Kontoret træffe afgørelse om fortabelses- eller ugyldighedsspørgsmålet på grundlag af de forelagte beviser.

3. Kontoret meddeler den begærende part de bemærkninger, som EF-varemærkeindehaveren er fremkommet med, og opfordrer, hvis det anser det for nødvendigt, vedkommende til at svare inden for en af Kontoret fastsat frist.

▼M2

4. Medmindre andet er fastsat i eller tilladt efter regel 69, sendes alle bemærkninger, som parterne fremkommer med, til den anden berørte part.

5. Hvis begæringen om fortabelse er baseret på forordningens artikel 50, stk. 1, litra a), anmoder Kontoret EF-varemærkets indehaver om at godtgøre reel brug af varemærket inden for en af Kontoret fastsat frist. Fremlægges der ikke dokumentation inden for fristen, fortabes EF-varemærket. Regel 22, stk. 2, 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse.

▼M2

6. Skal den begærende part godtgøre brug eller godtgøre, at der foreligger rimelig grund til, at brug ikke har fundet sted, jf. forordningens artikel 56, stk. 2 eller 3, anmoder Kontoret den begærende part om at godtgøre reel brug af varemærket inden for en af Kontoret fastsat frist. Fremlægges der ikke dokumentation inden for fristen, afvises begæringen om ugyldighed. Regel 22, stk. 2, 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse.

▼B

Regel 41

Flere begæringer om, at et EF-varemærke erklæres fortabt eller ugyldigt

1. Er der blevet indgivet flere begæringer om erklæring om fortabelse eller ugyldighed vedrørende ét EF-varemærke, kan Kontoret behandle dem i samme sag. Kontoret kan senere beslutte, at de ikke længere skal behandles under ét.

2. Regel 21, stk. 2, 3 og 4, finder tilsvarende anvendelse.

AFSNIT VIII

EF-FÆLLESMÆRKER

Regel 42

Anvendelige regler

Bestemmelserne i disse regler finder anvendelse på EF-fællesmærker, medmindre andet gælder i henhold til regel 43.

Regel 43

Bestemmelser for et EF-fællesmærkes benyttelse

1. Indeholder ansøgningen om et EF-fællesmærke ikke bestemmelser for mærkets benyttelse, jf. forordningens artikel 65, skal sådanne bestemmelser forelægges Kontoret inden for en frist på to måneder efter ansøgningsdatoen.

2. Bestemmelserne for et EF-fællesmærkes benyttelse skal angive: a) ansøgerens navn og kontoradresse b) sammenslutningens formål eller formålet med stiftelsen af den juridiske offentligretlige person c) de organer, der er bemyndiget til at repræsentere sammenslutningen eller den juridiske person d) betingelserne for medlemskab e) de personer, som har ret til at benytte mærket f) eventuelle betingelser for mærkets benyttelse, herunder sanktioner g) i givet fald den ret, der er omhandlet i forordningens artikel 65, stk. 2, andet punktum.

AFSNIT IX

OVERGANG TIL NATIONAL ANSØGNING

▼M2

Regel 44

Begæring om overgang til national ansøgning

1. En begæring om en EF-varemærkeansøgnings eller et registreret EF-varemærkes overgang til national varemærkeansøgning, jf. forordningens artikel 108, skal indeholde: a) navn og adresse på den part, der fremsætter begæring om overgang, jf. regel 1, stk. 1, litra b) b) EF-varemærkeansøgningens journalnummer eller EF-varemærkets registreringsnummer c) en angivelse af grunden til overgang, jf. forordningens artikel 108, stk. 1, litra a) eller b) d) en angivelse af den eller de medlemsstater, for hvilke der fremsættes begæring om overgang e) omfatter begæringen ikke alle de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærkeansøgningen er indgivet, eller for hvilke varemærket er blevet registreret, en angivelse af de varer og tjenesteydelser, for hvilke der fremsættes begæring om overgang til national ansøgning, og fremsættes der begæring om overgang til national ansøgning for mere end én medlemsstat, og fortegnelsen over varerne og tjenesteydelserne ikke er den samme for alle medlemsstaterne, en angivelse af de respektive varer og tjenesteydelser for hver enkelt medlemsstat f) fremsættes der begæring om overgang til national ansøgning i henhold til forordningens artikel 108, stk. 6, en angivelse af den dato, hvor den nationale domstols afgørelse blev endelig, samt en kopi af denne afgørelse; kopien kan indgives på det sprog, afgørelsen er truffet på.

2. Begæringen om overgang til national ansøgning skal indgives inden for den fastsatte frist, jf. forordningens artikel 108, stk. 4, 5 eller 6. Fremsættes der begæring om overgang til national ansøgning efter manglende fornyelse af registreringen, begynder den i forordningens artikel 108, stk. 5, fastsatte frist på tre måneder at løbe dagen efter den sidste dag, hvor ansøgning om fornyelse kan indgives i henhold til forordningens artikel 47, stk. 3.

Regel 45

Behandling af begæring om overgang til national ansøgning

1. Opfylder en begæring om overgang til national ansøgning ikke de i forordningens artikel 108, stk. 1 eller 2, fastsatte krav, er den ikke blevet indgivet inden for den fastsatte frist på tre måneder, eller er den ikke i overensstemmelse med regel 44 eller andre regler, meddeler Kontoret den begærende part dette og fastsætter en frist, inden for hvilken vedkommende kan ændre begæringen eller fremlægge de manglende oplysninger eller angivelser.

2. Er gebyret for overgang til national ansøgning ikke blevet betalt inden for den fastsatte frist på tre måneder, meddeler Kontoret den begærende part, at begæringen ikke anses for indgivet.

3. Fremlægges de manglende angivelser ikke inden for den af Kontoret fastsatte frist, afviser Kontoret begæringen. Finder forordningens artikel 108, stk. 2, anvendelse, afviser Kontoret udelukkende begæringen om overgang til national ansøgning for de medlemsstater, for hvilke overgang er udelukket i henhold til den pågældende bestemmelse.

4. Hvis Kontoret eller en EF-varemærkedomstol har afvist EF-varemærkeansøgningen eller erklæret EF-varemærket ugyldigt som følge af absolutte hindringer for registrering under henvisning til en medlemsstats sprog, er overgang til national ansøgning udelukket for alle de medlemsstater, hvor det pågældende sprog er officielt sprog, jf. forordningens artikel 108, stk. 2. Hvis Kontoret eller en EF-varemærkedomstol har afvist EF-varemærkeansøgningen eller erklæret EF-varemærket ugyldigt som følge af absolutte hindringer for registrering, som gælder i hele Fællesskabet, eller som følge af et ældre EF-varemærke eller anden fællesskabsretlig industriel ejendomsret, er overgang til national ansøgning udelukket for alle medlemsstater, jf. forordningens artikel 108, stk. 2.

▼B

Regel 46

Bekendtgørelse af begæring om overgang til national ansøgning

1. Vedrører en begæring om overgang til national ansøgning en EF-varemærkeansøgning, der allerede er blevet bekendtgjort i EF-varemærketidendet, jf. forordningens artikel 40, eller et EF-varemærke, skal begæringen bekendtgøres i EF-varemærketidendet.

2. Bekendtgørelsen af en begæring om overgang til national ansøgning skal indeholde a) en angivelse af journalnummeret eller registreringsnummeret på det varemærke, for hvilket begæringen er indgivet b) en henvisning til tidligere bekendtgørelser af ansøgningen eller registreringen i EF-varemærketidendet c) en angivelse af den eller de medlemsstater, som begæringen tager sigte på d) omfatter begæringen ikke alle de varer og tjenesteydelser, for hvilke varemærkeansøgningen er indgivet, eller for hvilke varemærket er blevet registreret, en angivelse af de varer og tjenesteydelser, som begæringen om overgang til national ansøgning vedrører e) begæres overgangen til national ansøgning for mere end én medlemsstat, og er fortegnelsen over varer og tjenesteydelser ikke den samme for alle medlemsstaterne, en angivelse af de respektive varer og tjenesteydelser for hver enkelt medlemsstat f) datoen for indgivelsen af begæringen om overgang til national ansøgning.

▼M2

Regel 47

Fremsendelse af begæring om overgang til national ansøgning til medlemsstaternes centrale myndigheder for industriel ejendomsret

Opfylder en begæring om overgang til national ansøgning de krav, der er fastsat i forordningen og i disse regler, fremsender Kontoret begæringen om overgang til national ansøgning og de i regel 84, stk. 2, omhandlede data til de centrale myndigheder for industriel ejendomsret i de medlemsstater, herunder også Benelux-landenes varemærkemyndighed, for hvilke begæringen er fundet at kunne antages. Kontoret underretter den begærende part om datoen for fremsendelsen.

▼B

AFSNIT X

APPEL

Regel 48

Klagers indhold

1. En klage skal indeholde: a) klagerens navn og adresse, jf. regel 1, stk. 1, litra b) b) har klageren udpeget en repræsentant, dennes navn og forretningsadresse, jf. regel 1, stk. 1, litra e) c) en angivelse af, hvilken afgørelse der påklages, og i hvilket omfang afgørelsen begæres ændret eller omstødt.

2. Klageskrivelser indgives på det sprog, som den påklagede afgørelse blev truffet på.

Regel 49

Afvisning af klager

1. Opfylder en klage ikke bestemmelserne i forordningens artikel 57, 58 og 59 samt regel 48, stk. 1, litra c), og stk. 2, afviser appelkammeret klagen, medmindre manglerne afhjælpes inden udløbet af de frister, der gælder i henhold til forordningens artikel 59.

2. Konstaterer appelkammeret, at klagen strider mod andre bestemmelser i forordningen eller andre bestemmelser i nærværende regler, navnlig regel 48, stk. 1, litra a) og b), giver det klageren meddelelse herom og opfordrer ham til at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af appelkammeret fastsat frist. Hvis manglerne ikke afhjælpes rettidigt, afviser appelkammeret klagen.

3. Er klagegebyret først blevet betalt efter udløbet af klagefristen, jf. forordningens artikel 59, anses klagen ikke for indgivet, og klagegebyret tilbagebetales til klageren.

Regel 50

Behandling af klager

1. Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne vedrørende sagsbehandlingen ved den afdeling, som har truffet den påklagede afgørelse, tilsvarende anvendelse. Navnlig når klagen er rettet imod en afgørelse i en indsigelsessag, finder forordningens artikel 78a ikke anvendelse på de frister, der er fastsat i henhold til forordningens artikel 61, stk. 2. Er klagen rettet imod en afgørelse truffet af indsigelsesafdelingen, begrænser appelkammeret sin behandling af klagen til kendsgerninger og beviser, der er indgivet inden for de frister, der er fastsat i eller fastsættes af indsigelsesafdelingen i overensstemmelse med forordningen og disse regler, medmindre der efter appelkammerets opfattelse bør tages hensyn til yderligere eller supplerende kendsgerninger og beviser, jf. forordningens artikel 74, stk. 2.

2. Appelkammerets afgørelse skal indeholde: a) en angivelse af, at den er truffet af appelkammeret b) datoen, hvor afgørelsen blev truffet c) navnet på formanden for appelkammeret og navnene på de øvrige medlemmer af appelkammeret, der har medvirket ved afgørelsen d) navnet på den ansvarlige ansatte ved appelkammerets kontor e) parternes og deres repræsentanters navne f) parternes påstande g) en redegørelse for de faktiske omstændigheder h) begrundelserne for afgørelsen i) appelkammerets konklusion, herunder om nødvendigt en afgørelse vedrørende omkostningerne.

3. Afgørelsen underskrives af appelkammerets formand og af de øvrige medlemmer og af den ansvarlige ansatte ved appelkammerets kontor.

▼M2

Regel 51

Tilbagebetaling af klagegebyrer

Klagegebyret tilbagebetales kun ved beslutning truffet af en af følgende:

a) den afdeling, som har truffet afgørelsen, hvis den berigtiger den påklagede afgørelse, jf. forordningens artikel 60, stk. 1, eller artikel 60a

b) appelkammeret, hvis det giver klageren medhold og finder, at en sådan tilbagebetaling er rimelig, fordi der er begået en væsentlig procedurefejl.

▼B

AFSNIT XI

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Del A

Kontorets afgørelser og meddelelser

Regel 52

Afgørelsernes form

1. Kontorets afgørelser skal være skriftlige og begrundede. Finder der mundtlig forhandling sted ved Kontoret, kan afgørelsen afsiges mundtligt. Afgørelsen skal senere udformes skriftligt og meddeles parterne.

2. De af Kontorets afgørelser, som kan påklages, skal ledsages af en skriftlig meddelelse om, at klage skal indgives skriftligt til Kontoret inden for en frist på to måneder efter meddelelsen af den afgørelse, der appelleres. I meddelelsen skal parterne tillige gøres opmærksom på bestemmelserne i forordningens artikel 57, 58 og 59. Parterne kan ikke påberåbe sig, at de ikke har fået meddelelse om klagemuligheden.

▼M2

Regel 53

Berigtigelse af fejl i afgørelser

Hvis Kontoret ex officio bliver eller af en part i sagen gøres opmærksom på en sproglig fejl, en skrivefejl eller en åbenbar urigtighed i en afgørelse, påser det, at fejlen eller urigtigheden berigtiges af den ansvarlige afdeling.

▼M2

Regel 53a

Tilbagekaldelse af afgørelser og ophævelse af indførelser i registret

1. Konstaterer Kontoret ex officio eller på grundlag af oplysninger fra sagens parter, at en afgørelse skal tilbagekaldes, eller at en indførelse i registret skal ophæves, jf. forordningens artikel 77a, underretter det den berørte part om den påtænkte tilbagekaldelse eller ophævelse.

2. Den berørte part kan fremkomme med bemærkninger til den påtænkte tilbagekaldelse eller ophævelse inden for en af Kontoret fastsat frist.

3. Er den berørte part indforstået med den påtænkte tilbagekaldelse eller ophævelse, eller fremkommer vedkommende ikke med bemærkninger inden for fristen, tilbagekalder Kontoret afgørelsen eller ophæver indførelsen. Er den berørte part ikke indforstået med tilbagekaldelsen eller ophævelsen, træffer Kontoret afgørelse om tilbagekaldelsen eller ophævelsen.

4. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse, når tilbagekaldelsen eller ophævelsen vil kunne berøre mere end en part. I disse tilfælde meddeles de bemærkninger, som en af parterne fremkommer med, jf. stk. 3, altid til den eller de andre parter sammen med en opfordring til at fremkomme med bemærkninger.

5. Berører tilbagekaldelsen af en afgørelse eller ophævelsen af en indførelse i registret en afgørelse eller en indførelse, som er bekendtgjort, bekendtgøres tilbagekaldelsen eller ophævelsen også.

6. Kompetent med hensyn til tilbagekaldelse og indførelse i henhold til stk. 1-4 er den afdeling, som har truffet afgørelsen.

▼B

Regel 54

Konstatering af fortabelse af rettigheder

1. Konstaterer Kontoret, at forordningen eller nærværende regler medfører fortabelse af en rettighed, uden at der er truffet nogen afgørelse, giver det den pågældende meddelelse herom i overensstemmelse med forordningens artikel 77 og gør ham opmærksom på indholdet af nærværende regels stk. 2.

2. Mener den pågældende, at Kontorets konstatering er urigtig, kan han inden to måneder efter meddelelsen efter stk. 1 anmode om, at Kontoret træffer afgørelse i sagen. En sådan afgørelse træffes kun, hvis Kontoret ikke deler den pågældendes opfattelse; i modsat fald ændrer Kontoret sin konstatering og underretter den pågældende herom.

Regel 55

Underskrift, navn og segl

1. I alle afgørelser og meddelelser fra Kontoret anføres, hvilken afdeling af Kontoret de hidrører fra, samt navnet eller navnene på den eller de ansvarlige ansatte. De skal underskrives af den eller de pågældende ansatte eller i stedet for underskrift være påtrykt eller påstemplet Kontorets segl.

2. Kontorets præsident kan træffe bestemmelse om, at der kan benyttes andre midler til at identificere vedkommende afdeling under Kontoret eller navnet på den eller de ansvarlige ansatte, eller at der kan benyttes anden form for identificering end segl, når afgørelser og meddelelser fremsendes pr. telefax eller via andre tekniske kommunikationsmidler.

Del B

Mundtlig forhandling og bevisoptagelse

Regel 56

Indkaldelse til mundtlig forhandling

1. Ved indkaldelse af parterne til mundtlig forhandling i henhold til forordningens artikel 75 henledes deres opmærksomhed på denne regels stk. 3. Indkaldelsesfristen er mindst en måned, medmindre parterne er indforstået med en kortere frist.

2. I indkaldelsen skal Kontoret henlede opmærksomheden på de punkter, som ifølge Kontoret skal drøftes med henblik på afgørelsen.

3. Hvis en part, som forskriftsmæssigt er indkaldt til mundtlig forhandling ved Kontoret, ikke giver møde, kan forhandlingen fortsættes uden denne part.

Regel 57

Bevisoptagelse ved Kontorets foranstaltning

1. Anser Kontoret afhøring af parter, vidner eller sagkyndige eller en besigtigelse for påkrævet, træffer det afgørelse herom med angivelse af den påtænkte bevisoptagelse, de relevante forhold, der skal bevises, samt hvornår, på hvilket tidspunkt og hvor afhøringen eller besigtigelsen skal finde sted. Har en part anmodet om afhøring af vidner eller sagkyndige, fastsætter Kontoret i afgørelsen en frist for, hvornår den anmodende part skal give Kontoret meddelelse om navn og adresse på de vidner og sagkyndige, som ønskes afhørt.

2. Fristen for indkaldelse af parter, vidner eller sagkyndige til afhøring er mindst en måned, medmindre de pågældende er indforstået med en kortere frist. Indkaldelsen skal indeholde: a) en ekstrakt af den i stk. 1 nævnte afgørelse, med angivelse af hvornår, på hvilket tidspunkt og hvor den foranstaltede bevisoptagelse skal finde sted, samt af de forhold, som parterne, vidnerne og de sagkyndige skal afhøres om b) navnene på parterne i sagen og oplysning om de rettigheder, der tilkommer vidnerne og de sagkyndige i henhold til regel 59, stk. 2-5.

Regel 58

Kommissorier til sagkyndige

1. Kontoret bestemmer, i hvilken form en af dette udpeget sagkyndig skal afgive rapport.

2. Den sagkyndiges kommissorium skal indeholde: a) en nøje beskrivelse af opgaven b) tidsfristen for afgivelse af rapporten c) navnene på sagens parter d) oplysninger om de rettigheder, der tilkommer den sagkyndige i henhold til regel 59, stk. 2, 3 og 4.

3. Parterne får tilsendt en kopi af den skriftlige rapport.

4. Parterne kan gøre indsigelse mod en sagkyndig på grund af inkompetence eller under henvisning til de samme grunde, hvorpå der gøres indsigelse over for en undersøger eller et medlem af en afdeling eller et appelkammer i henhold til forordningens artikel 132, stk. 1 og 3. Den pågældende afdeling af Kontoret skal træffe afgørelse om indsigelsen.

Regel 59

Omkostninger ved bevisoptagelsen

1. Kontoret kan gøre bevisoptagelsen betinget af, at den anmodende part hos Kontoret deponerer et beløb, hvis størrelse fastsættes på grundlag af et overslag over omkostningerne.

2. Vidner og sagkyndige, som indkaldes af Kontoret og giver møde for dette, har ret til passende godtgørelse af udgifter til rejse og ophold. Kontoret kan yde dem forskud til dækning af disse udgifter. Første punktum finder også anvendelse på vidner og sagkyndige, som uden indkaldelse giver møde for Kontoret og afhøres som vidner eller sagkyndige.

3. Vidner, der er berettiget til godtgørelse efter stk. 2, har også ret til passende erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, og sagkyndige har ret til vederlag for deres arbejde. Sådan erstatning og vederlag udbetales til vidnerne og de sagkyndige, når de har udført deres pligter eller opgaver, når de er blevet indkaldt på Kontorets initiativ.

▼M2

4. Størrelsen af de beløb og forskud, der skal betales i henhold til stk. 1, 2 og 3, fastsættes af Kontorets præsident og offentliggøres i Kontorets meddelelsesblad. Beløbene beregnes på det samme grundlag som fastsat i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og bilag VII hertil.

▼B

5. Det endelige ansvar for de i henhold til stk. 1-4 skyldige eller betalte beløb påhviler: a) Kontoret, hvis det selv fandt det nødvendigt med en mundtlig afhøring af vidner eller sagkyndige b) den berørte part, hvis denne part fremsatte anmodning om mundtlig afhøring af vidner eller sagkyndige, dog med forbehold af afgørelsen om fastsættelsen og fordelingen af omkostningerne, jf. forordningens artikel 81 og 82 og regel 94. Denne part skal til Kontoret tilbagebetale ethvert forskud, der er blevet udbetalt.

▼M2

Regel 60

Referat af mundtlig forhandling

1. Der tages referat af mundtlig forhandling og bevisoptagelse, der skal indeholde: a) forhandlingsdatoen b) navnene på de kompetente ansatte i Kontoret, på parterne, på deres repræsentanter og på de tilstedeværende vidner og sagkyndige c) parternes anmodninger d) fremgangsmåden for bevisoptagelsen e) eventuelle afgørelser truffet af Kontoret.

2. Referatet vedlægges akten for den pågældende EF-varemærkeansøgning eller -registrering. Parterne får en kopi af referatet.

3. Afhøres vidner, sagkyndige eller parter i overensstemmelse med forordningens artikel 76, stk. 1, litra a) eller d), eller regel 59, stk. 2, noteres deres erklæringer.

▼B

Del C

Meddelelser

Regel 61

Almindelige bestemmelser om meddelelser

▼M2

1. Under sagsbehandlingen ved Kontoret sker meddelelser ved fremsendelse af originalen af det pågældende dokument, en ikke-bekræftet kopi heraf eller en edb-udskrift, jf. regel 55, eller, for så vidt angår dokumenter, parterne selv har fremlagt, duplikater eller ikke-bekræftede kopier.

▼B

2. Meddelelse finder sted a) pr. post, jf. regel 62 b) ved direkte udlevering, jf. regel 63 c) ved aflevering i postboks hos Kontoret, jf. regel 64 d) pr. telefax eller via andre tekniske kommunikationsmidler, jf. regel 65 e) ved offentlig bekendtgørelse, jf. regel 66.

▼M2

3. Har modtageren angivet sit telefaxnummer eller andre oplysninger og numre til brug ved kommunikation med vedkommende via andre tekniske midler, kan Kontoret vælge mellem ethvert af disse meddelelsesmidler og meddelelse pr. post.

▼B

Regel 62

Meddelelse pr. post

▼M2

1. Afgørelser, der medfører, at en klagefrist begynder at løbe, indkaldelser og andre dokumenter, som Kontorets præsident træffer beslutning om, meddeles pr. rekommanderet brev med modtagelsesbevis. Alle andre meddelelser fremsendes ved almindeligt brev.

▼B

2. Meddelelser til modtagere, som hverken har bopæl eller hovedsæde eller forretningssted i Fællesskabet, og som ikke har udpeget en repræsentant i henhold til forordningens artikel 88, stk. 2, foretages ved, at det dokument, der skal meddeles, overgives til postbesørgelse som almindeligt brev med den seneste adresse på modtageren, som er Kontoret bekendt. ►M2 ————— ◄

3. Ved meddelelse pr. rekommanderet brev med eller uden modtagelsesbevis anses brevet for at være leveret til modtageren den tiende dag efter indleveringen til postvæsenet, medmindre det ikke er kommet frem til modtageren eller først er kommet frem på et senere tidspunkt. I tvivlstilfælde påhviler det Kontoret at bevise, at brevet er kommet frem og i givet fald at bevise datoen herfor.

4. Meddelelse pr. rekommanderet brev med eller uden modtagelsesbevis betragtes som foretaget, selv om modtageren nægter at modtage brevet.

▼M2

5. Meddelelse ved almindeligt brev betragtes som foretaget den tiende dag efter indleveringen til postvæsenet.

▼B

Regel 63

Meddelelse ved direkte udlevering

Meddelelse kan finde sted hos Kontoret ved direkte udlevering af dokumentet til modtageren, der skal anerkende modtagelsen deraf.

Regel 64

Meddelelse ved aflevering i modtagerens postboks hos Kontoret

Dokumenter til modtagere, der har fået oprettet en postboks hos Kontoret, kan også afleveres i modtagerens boks. En skriftlig meddelelse om afleveringen vedlægges sagens akter. Dokumentet forsynes med en påtegning om, hvornår det er afleveret. Dokumentet betragtes som værende meddelt på femtedagen efter afleveringen i boksen.

Regel 65

Meddelelse pr. telefax eller andre tekniske midler

1. Meddelelse pr. telefax foregår ved at sende enten originalen eller en kopi, jf. regel 61, stk. 1, af det dokument, der skal meddeles. Meddelelse betragtes som foretaget den dato, hvor meddelelsen blev modtaget af modtagerens telefax. ▼B Bekendtgørelsen skal i hvert fald finde sted i EF-varemærketidendet. Bekendtgørelsen skal i hvert fald finde sted i EF-varemærketidendet.

2. Kontorets præsident fastsætter de nærmere bestemmelser for tilstillelse ved andre tekniske kommunikationsmidler.

Regel 66

Offentlig bekendtgørelse

▼M2

1. Kan modtagerens adresse ikke fastslås, eller har meddelelse, jf. regel 62, vist sig umulig efter mindst et forsøg, finder meddelelsen sted ved offentlig bekendtgørelse.

▼B

2. Kontorets præsident bestemmer, på hvilken måde den offentlige bekendtgørelse skal finde sted, og begyndelsestidspunktet for den frist på en måned, ved hvis udløb meddelelsen af dokumentet betragtes om foretaget.

Regel 67

Meddelelse til repræsentanter

1. Er der udpeget en repræsentant, eller anses den første ansøger, der er anført i en fælles ansøgning som fælles repræsentant, jf. regel 75, stk. 1, sendes meddelelser til den udpegede repræsentant eller til den fælles repræsentant.

2. Er der udpeget flere repræsentanter for en enkelt part, er det tilstrækkeligt at sende meddelelserne til en af dem, medmindre der er angivet en særlig postadresse, jf. regel 1, stk. 1, litra e).

3. Har flere parter udpeget en fælles repræsentant, er det tilstrækkeligt at sende denne et enkelt dokument.

Regel 68

Uregelmæssigheder ved meddelelser

Kan Kontoret ikke godtgøre, at et dokument er forskriftsmæssigt meddelt, eller at bestemmelserne vedrørende dets meddelelse har været overholdt, men dog bevise, at modtageren har modtaget dokumentet på en bestemt dato, anses dokumentet for meddelt på denne dato.

Regel 69

Meddelelser, når flere parter er involveret

Dokumenter, der hidrører fra en part, og som indeholder væsentlige forslag eller en erklæring om tilbagekaldelse af et væsentligt forslag, skal meddeles de øvrige parter. Der kan dispenseres fa kravet om meddelelse, hvis dokumentet ikke indeholder nye indlæg, og sagen er klar til afgørelse.

Del D

Frister

Regel 70

Beregning af frister

1. Frister udtrykkes i hele dage, uger, måneder eller år.

2. Beregningen begynder med den dag, der følger efter den dag, den afgørende begivenhed fandt sted; denne begivenhed kan være et proceduremæssigt skridt eller udløbet af en tidligere frist. Består det proceduremæssige skridt i en meddelelse, er den afgørende begivenhed modtagelsen af det meddelte dokument, medmindre andet er bestemt.

3. Når en frist udtrykkes i et år eller et antal år, udløber den i det pågældende senere år i den måned, der har samme navn, og på den dag, der har samme talbetegnelse som den måned og den dag, den afgørende begivenhed fandt sted. Har den pågældende måned ikke nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag.

4. Når en frist udtrykkes i en måned eller et antal måneder, udløber den i den pågældende senere måned på den dag, der har samme talbetegnelse som den dag, den afgørende begivenhed fandt sted. Var dagen, hvor begivenheden fandt sted, den sidste dag i en måned, eller har den pågældende senere måned ikke nogen dag med samme talbetegnelse, udløber fristen på månedens sidste dag.

5. Når en frist udtrykkes som en uge eller et antal uger, udløber den i den pågældende senere uge på den dag, der har samme navn som den dag, den afgørende begivenhed fandt sted.

Regel 71

Fristers længde

1. Når forordningen eller nærværende regler foreskriver en frist, som skal fastsættes af Kontoret, må en sådan frist — hvis den berørte part har sin bopæl, sit hovedsæde eller et forretningssted inden for Fællesskabet — ikke være kortere end en måned, eller, hvis disse betingelser ikke foreligger, ikke kortere end to måneder og ikke længere end seks måneder. Kontoret kan dog, når omstændighederne tilsiger det, forlænge en frist, når en part fremsætter anmodning herom, inden den oprindelige frist udløber.

2. Er der to eller flere parter, kan Kontoret gøre fristens forlængelse afhængig af, at de andre parter er indforstået hermed.

Regel 72

Fristernes udløb i særlige tilfælde

1. Udløber en frist på en dag, Kontoret har lukket for modtagelse af dokumenter, eller udbringes normale postforsendelser af andre grunde end de i stk. 2 nævnte ikke på det sted, hvor Kontoret er beliggende, forlænges fristen til den nærmest følgende dag, hvor Kontoret har åbent for modtagelse af dokumenter, og normale postforsendelser udbringes. Inden et kalenderårs begyndelse fastsættes de i første punktum nævnte dage i en meddelelse fra Kontorets præsident.

▼M2

2. Udløber en frist en dag, hvor postudbringningen i den medlemsstat, i hvilken Kontoret er beliggende, generelt er afbrudt, eller — hvis og i det omfang Kontorets præsident har tilladt, at meddelelser kan indgives via elektroniske midler, jf. regel 82 — er Kontorets forbindelse med disse elektroniske kommunikationsmidler afbrudt, forlænges fristen til den nærmest følgende dag efter sådan afbrydelse, hvor Kontoret har åbent for modtagelse af dokumenter, og hvor normale postforsendelser udbringes. Varigheden af afbrydelsen fastlægges af Kontorets præsident.

▼B

3. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse på de i forordningen eller de i nærværende regler fastsatte frister, når det drejer sig om handlinger, der skal foretages ved den kompetente myndighed, som omhandlet i forordningens artikel 25, stk. 1, litra b).

▼M2

4. Afbrydes den normale kommunikation fra sagens parter til Kontoret eller omvendt, eller opstår der uregelmæssigheder heri som følge af en usædvanlig begivenhed, f.eks. naturkatastrofe eller strejke, kan Kontorets præsident fastsætte, at alle frister, der ellers ville udløbe på eller efter den af præsidenten fastsatte dato for begivenhedens indtræden, forlænges til en af præsidenten fastsat dato for parter i sagen, der har bopæl eller hovedsæde i den pågældende stat, eller som har udnævnt en repræsentant med forretningssted i den pågældende stat. Berører begivenheden Kontorets hjemsted, fremgår det af præsidentens beslutning, at den gælder for alle sagens parter.

▼B

Del E

Afbrydelse af sagsbehandling

Regel 73

Afbrydelse af sagsbehandling

1. En sagsbehandling ved Kontoret afbrydes, hvis a) EF-varemærkeansøgeren eller -indehaveren eller den person, som i henhold til gældende national lovgivning er berettiget til at optræde på de nævntes vegne, afgår ved døden eller bliver inhabil. I det omfang disse forhold ikke berører en i henhold til forordningens artikel 89 udpeget repræsentants fuldmagt, afbrydes sagsbehandlingen kun efter repræsentantens anmodning b) EF-varemærkeansøgeren eller -indehaveren på grund af sagsanlæg mod hans ejendom af retlige grunde er forhindret i at videreføre sagen ved Kontoret c) ansøgerens eller varemærkeindehaverens repræsentant afgår ved døden, bliver inhabil eller på grund af sagsanlæg mod hans ejendom af retlige grunde er forhindret i at videreføre sagen ved Kontoret.

2. Kommer det til Kontorets kendskab, hvem der i de i stk. 1, litra a) og b), nævnte tilfælde er blevet bemyndiget til at videreføre sagen ved Kontoret, giver det den pågældende og i givet fald de øvrige parter meddelelse om, at behandlingen vil blive genoptaget efter udløbet af en af Kontoret fastsat frist.

3. I det i stk. 1, litra c), nævnte tilfælde genoptages behandlingen, når Kontoret har fået meddelelse om, at der er udpeget en ny repræsentant for ansøgeren, eller når Kontoret har meddelt de øvrige parter, at der er udpeget en ny repræsentant for indehaveren af EF-varemærket. Har Kontoret ikke tre måneder efter afbrydelsens indtræden fået meddelelse om, at der er udpeget en ny repræsentant, giver det a) i det i forordningens artikel 88, stk. 2, nævnte tilfælde EF-varemærkeansøgeren eller -indehaveren meddelelse om, at ansøgningen om registrering af EF-varemærket anses som tilbagetaget, medmindre meddelelsen om udpegelsen fremkommer inden to måneder efter dens fremsendelse, og b) i andre tilfælde end det i forordningens artikel 88, stk. 2, nævnte EF-varemærkeansøgeren eller -indehaveren meddelelse om, at behandlingen vil blive genoptaget med de pågældende personer fra den dato, meddelelsen fremsendes.

4. De frister der — med undtagelse af fristen for betaling af fornyelsesgebyrer — var gældende for EF-varemærkeansøgeren eller -indehaveren på den dato, behandlingen blev afbrudt, begynder atter at løbe fra den dato, behandlingen genoptages.

Del F

Afståelse fra inddrivelse af fordringer

Regel 74

Afståelse fra inddrivelse af fordringer

Kontorets præsident kan afstå fra at inddrive et skyldigt beløb, hvis det pågældende beløb er af ringe størrelse, eller det er for usikkert, hvorvidt fordringen kan inddrives.

Del G

Repræsentation

Regel 75

Udpegelse af en fælles repræsentant

1. Hvis en ansøgning om registrering af EF-varemærke indgives af flere personer, og der i denne forbindelse ikke nævnes en fælles repræsentant, betragtes den i ansøgningen f