Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BKOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 3887/92
af 23. december 1992
om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse
EF-støtteordninger
(EFT L 391 af 31.12.1992, s. 36)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 229/95 af 3. februar 1995 L 27 3 4.2.1995
"M2 Kommissionens forordning (EF) nr. 1648/95 af 6. juli 1995 L 156 27 7.7.1995
"M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 2015/95 af 21. august 1995 L 197 2 22.8.1995
"M4 Kommissionens forordning (EF) nr. 1678/98 af 29. juli 1998 L 212 23 30.7.1998
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 230 af 18.8.1998, s. 30 (3887/92)
"C2 Berigtigelse, EFT L 80 af 25.3.1999, s. 34 (1648/95)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1.
januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) ogRådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 3887/92
af 23. december 1992
om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for
forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
—
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27.
november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af
visse EF-støtteordninger (1) (i det følgende benævnt »integreret
system«), særlig artikel 12, og
ud fra følgende betragtninger:Sigtet med det integrerede system er først og fremmest at skabe grundlag
for, at reformen af den fælles landbrugspolitik kan iværksættes effektivt,
og systemet skal navnlig tjene til at løse de administrationsproblemer,
som udspringer af, at der ved reformen er indført en række støtte-
ordninger, hvor støtten afhænger af arealet; det er derfor nødvendigt at
fastsætte nærmere bestemmelser om, hvad der skal forstås ved begrebet
mark og foderareal;
landbrugsbedriften udgør den basisenhed, som støtteordningerne for-
valtes efter; for at undgå, at reformens produktionsstyrende virkninger
neutraliseres, ved at hidtidige bedrifter opdeles kunstigt, bør det
fastsættes, at medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger for
at hindre dette, jævnfør Domstolens retspraksis, hvad angår begrebet
bedrift, samt det generelle princip om forbud mod misbrug af ret;
på baggrund af den eksisterende identifikationsordning er det hensigts-
mæssigt, at medlemsstaterne kan fastlægge deres systemer til arealiden-
tifikation under anvendelse af andre enheder end den enkelte mark;
denne mulighed bør dog være forbundet med bestemte forpligtelser, så
det sikres, at identfikationen bliver pålidelig;
det bør fastsættes, hvilke oplysninger ansøgningerne om arealstøtte
obligatorisk skal indeholde, og på hvilke betingelser ansøgningen kan
ændres, efter at indgivelsesfristen er udløbet; endvidere bør det
fastsættes, at erklæringen om jordudtagning og om nonfoodprodukter
indgives sammen med ansøgningen om arealstøtte; kravet om, at der skal
indgives ansøgning, bør ikke gælde for landbrugere, som kun ansøger om
støtte, der ikke afhænger af arealet, og det bør fastlægges, hvorledes
producentsammenslutninger i fåre- og gedekødssektoren behandles
administrativt; endvidere forudsætter en effektiv kontrol, at den enkelte
medlemsstat fastlægger, hvilken størrelse en mark mindst skal have, for
at den kan indgå i en ansøgning;
for at gøre det så enkelt som muligt for landbrugerne bør det for bestemte
tilfælde fastsættes, at ansøgningen om arealstøtte indgives sammen med
en ansøgning om husdyrstøtte, forudsat at dette ikke svækker kon-
trolmulighederne;
det bør ligeledes på horisontalt plan fastlægges, hvilke oplysninger
ansøgningerne om husdyrstøtte skal indeholde, for at præmieordningerne
kan forvaltes;
det bør kontrolleres effektivt, at bestemmelserne om EF-støtte over-
holdes; det bør derfor fastlægges i enkeltheder, hvilke kriterier og hvilke
praktiske fremgangsmåder der skal anvendes, når der foretages admini-
strativ kontrol og kontrol på stedet af husdyrstøtten og arealstøtten;
erfaringerne med kontrollen på stedet viser, at den traditionelle
anvendelse af minimumssatser for kontrol bør suppleres med risikoana-
lyser, og samtidig bør det fastlægges nærmere, hvilke enkeltheder der!B
(1) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 1.1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 2
skal tages i betragtning; af kontrollhensyn er det endvidere nødvendigt,
at der også i forbindelse med sæsonpræmien fastsættes en periode, hvor
dyrene skal holdes på bedriften;
der bør fastlægges betingelser for anvendelse af telemåling som
hjælpemiddel til kontrol på stedet, og det bør fastsættes, at der i
tvivlstilfælde skal ske besigtigelse; for at tilskynde medlemsstaterne til at
udvikle telemåling og anvende denne teknik til kontrolformål bør det
fastsættes, at Fællesskabet yder et bestemt finasielt bidrag til fotoana-
lyse, og betingelserne herfor bør fastlægges; denne finansielle
medvirken berører ikke den medfinansiering, som er fastsat i artikel
10 i forordning (EØF) nr. 3508/92;
på grundlag af den indvundne erfaring bør der fastsættes bestemmelser,
som effektivt skal sikre, at uregelmæssigheder og svig forebygges og
sanktioneres, idet der her tages hensyn til princippet om proportionalitet
og til særlige problemer i forbindelse med force majeure og naturlige
begivenheder; som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende dels
for ordningerne med arealstøtte dels for ordningerne med husdyrstøtte,
bør der fastsættes sanktioner, der er afpasset efter, hvor alvorlig den
foreliggende uregelmæssighed er, og som kan indebære indtil fuld-
stændig udelukkelse fra præmieordningen for det pågældende og det
følgende år;
det bør fastsættes, at støttemodtagerne tilbagebetaler uberettiget
udbetalte beløb plus renter; de tilbagebetalte beløb og renterne bør
krediteres EUGFL ifølge principperne i artikel 8, stk. 2, i Rådets
forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den
fælles landbrugspolitik (1), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 2048/88 (2);
det kan betyde en urimelig byrde for administrationen at skulle forvalte
små beløb; medlemsstaternes myndigheder bør derfor kunne undlade at
udbetale støttebeløb under en vis størrelse, ligesom de bør kunne afstå
fra at kræve uberettiget udbetalte beløb tilbagebetalt, hvis beløbene er
ubetydelige;
det er nødvendigt at etablere en administrativ ramme for den
medfinansiering, der er fastsat i artikel 10 i forordning (EØF)
nr. 3508/92, og navnlig må der fastlægges procedureregler for forskuds-
betaling, for endelig afholdelse af de udgifter, medlemsstaterne har
anmeldt, og for omfordeling af beløb, som ikke er udnyttet af de
medlemsstater, som de var blevet tildelt;
det integrerede system skal finde anvendelse i sin helhed fra senest den
1. januar 1996; uden at forpligtelserne ifølge artikel 8, stk. 1, i
forordning (EØF) nr. 729/70 i øvrigt berøres, er det derfor nødvendigt at
kræve af medlemsstaterne, at de i mellemtiden ved de fornødne
foranstaltninger på nationalt plan hindrer, at kontrollen bliver util-
strækkelig; de bør regelmæssigt underrette Kommissionen om de
foranstaltninger, de har truffet for at iværksætte det integrerede system,
og om de resultater, der er opnået;
på grund af tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse bør det
fastsættes, at præmien for moderfår og geder og udligningsgodtgørelsen
ikke omfattes af det integrerede system i 1993;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra EUGFL-Komitéen —!B
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(2) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1.1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 3
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
GENERELT
Artikel 1
Ved denne forordning fastlægges gennemførelsesbestemmelserne for det
integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (»integreret system«), der er
fastsat ved forordning (EØF) nr. 3508/92, uden at dette i øvrigt berører
anvendelsen af særlige bestemmelser i sektorforordningerne.
Artikel 2
1. Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende:
a) et areal med både træer og en af de i artikel 1 i forordning (EØF)
nr. 3508/92 nævnte afgrøder betragtes som en mark, forudsat at
afgrøden kan dyrkes på betingelser, der svarer til betingelserne i
samme region på marker, hvor der ikke er plantet træer
b) anvendes foderarealer i fællesskab, fordeler myndighederne arealer-
ne mellem brugerne i forhold til disses anvendelse eller ret til
anvendelse af arealerne
c) hvert foderareal skal være til rådighed for husdyrbrug i en
mindsteperiode på syv måneder, der begynder på en dato, som
medlemsstaten fastlægger, og som ligger mellem den 1. januar og
den 31. marts.
2. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at hindre, at
omdannelse af eksisterende bedrifter eller oprettelse af bedrifter efter den
30. juni 1992 indebærer en klar omgåelse af de bestemmelser om
præmielofter eller de betingelser for jordudtagning, der er fastsat som led
i de ordninger, der er anført i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 3508/92.
3. Ligger et foderareal i en anden medlemsstat end den, hvor brugeren
har sin landbrugsbopæl, anses arealet, når det integrerede system
anvendes, for at udgøre en del af nævnte landbrugers bedrift, hvis
landbrugeren fremsætter anmodning herom, og forudsat
— at foderarealet ligger i umiddelbar nærhed af bedriften, og— at en væsentlig del af de samlede landbrugsarealer, som land-
brugeren driver, ligger i den medlemsstat, hvor han har sin bopæl.
4. Det kan undlades at yde støtte, hvis beløbet for den enkelte
ansøgning er på 50 ECU eller derunder.
5. En medlemsstat kan beslutte, at visse elementer i det integrerede
system ikke skal finde anvendelse på de særlige foranstaltninger, der er
fastsat i forordning (EØF) nr. 2328/91, og som vedrører udlignings-
godtgørelser for producenter i begrænsede områder som defineret i
artikel 3, stk. 5, i Rådets direktiv nr. 75/268/EØF (
1), og som
gennemføres ved hjælp af kontrakter, der indgås i forbindelse med
miljøforanstaltninger, der træffes i overensstemmelse med Rådes
forordning (EØF) nr. 2078/92 (2).!B
(1) EFT nr. L 128 af 19. 5. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 85.!M21992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 4
AFSNIT II
IDENTIFIKATION
Artikel 3
Det identifikationssystem, der er nævnt i artikel 4 i forordning (EØF)
nr. 3508/92, skal udformes således, at den enkelte mark identificeres.
Medlemsstaterne kan fastsætte, at der anvendes en anden enhed end
marken, f.eks. matriklen eller et antal sammenhængende marker med
fælles varig afgrænsning. I dette tilfælde træffer medlemsstaterne de
fornødne foranstaltninger til at sikre, at markerne identificeres pålideligt,
navnlig ved at kræve, at ansøgningerne om arealstøtte ledsages af
oplysninger eller dokumenter, der fastlægges nærmere af myndigheder-
ne, og som gør det muligt at stedfæste og opmåle den enkelte mark.
AFSNIT III
STØTTEANSØGNINGER
Artikel 4
1. Uden at kravene i sektorforordningerne i øvrigt berøres, skal
ansøgninger om arealstøtte indeholde alle fornødne oplysninger og
navnlig omfatte følgende:
— identifikation af brugeren— oplysninger til identifikation af alle bedriftens marker, oplysninger
om markernes areal, beliggenhed og anvendelse, i givet fald med
angivelse af, hvorvidt det er en mark med vanding, samt oplysning
om, hvilken støtteordning der er tale om
— en erklæring fra producenten om, at han er bekendt med
betingelserne for de pågældende støtteydelser.
Ved »anvendelse« forstås arten af afgrøde eller plantedække eller fravær
af afgrøde.
Medlemsstaten kan kræve, at anvendelsesformer, som ikke er omfattet af
det integrerede system, anføres i ansøgningen om arealstøtte i en rubrik
for »anden anvendelse«.
"M3Følgende anvendelser skal dog angives
særskilt:
— produktion af foder til tørring, det være sig kunsttøring eller
soltørring, jf. Rådets forordning (EF) nr. 603/95 (1)
— jordudtagning af miljøhensyn og skovrejsning, jf. henholdsvis
forordning (EØF) nr. 2078/92 og (EØF) nr. 2080/92, der medregnes
i jordudtagningsforpligtelsen 3
— miljøvenlig landbrugsproduktion samt naturpleje som omhandlet i
forordning (EØF) nr. 2078/92
— bomuld som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1554/95 (2)
— humle som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 (3)
— hør og hamp som omhandlet i Rådets forordning (EØF)
nr. 1308/70 (4).!B
(1) EFT nr. L 63 af 21. 3. 1995, s.1.
(2) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 48.
(3) EFT L 175 af 4. 8. 1971, s. 1.
(4) EFT L 146 af 4. 7. 1970, s. 1.!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 5
2. a) Efter udløbet af den frist, inden for hvilken ansøgningen om
arealstøtte skal indgives, kan ansøgningen ændres, hvis myn-
dighederne senest modtager ændringerne på de tidspunkter, der
er nævnt i artikel 10, 11 og 12 i Rådets forordning (EØF)
nr. 1765/92 (1).
For så vidt angår markerne, kan der kun foretages ændringer i
ansøgningen om arealstøtte i behørigt begrundede tilfælde som
f.eks. dødsfald, indgåelse af ægteskab, køb eller salg eller
indgåelse af en lejekontrakt. Medlemsstaterne fastlægger de
nærmere bestemmelser herom. Dog kan en mark, der er angivet
som udtaget jord eller foderareal, ikke føjes til marker, der
allerede er angivet som udtaget jord eller foderareal, medmindre
det er behørigt begrundet ifølge bestemmelserne, og marken skal
i så fald allerede være medtaget som udtaget jord eller foderareal
i en støtteansøgning fra en anden landbruger; sidstnævnte
ansøgning ændres tilsvarende.
Hvad angår anvendelse eller støtteordning, kan der i alle tilfælde
foretages ændringer. Dog kan en mark ikke føjes til marker, der
er angivet som udtaget jord. "M2Ved afvigelse fra stk. 2 og
selv efter de tidspunkter, der er anført i artikel 10, 11 og 12 i
forordning (EØF) nr. 1765/92 kan en medlemsstat give tilladelse
til at et område kan tilbagetrækkes fra arealstøtteordningen.
Ændringen skal meddeles skriftligt, inden den kompetente
myndighed har givet nogen meddelelse vedrørende resultaterne
af de administrative kontroller, de omhandler de berørte områder
eller vedrørende kontrolbesøg på den pågældende bedrift. 3
b) I tilfælde af, at en landbruger beslutter i den periode, hvor der
kan indgives ændringer, at anvende en mark til en afgrøde, som
er omfattet af det integrerede system, og som ikke har været
anvendt til en sådan afgrøde, kan der fortsat inden for nævnte
periode indgives en ansøgning om arealstøtte.
3. Medlemsstaten kan fastsætte, at ansøgninger om arealstøtte, der kun
gælder græsarealer uden for omdrift, kan indgives samtidig med den
første ansøgning om husdyrstøtte, som den pågældende landbruger
indgiver efter den dato, der er fastsat for de øvrige ansøgninger om
arealstøtte i vedkommende medlemsstat, dog senest pr. 1. juli.
4. Jordudtagningserklæringen og dyrkningserklæringen, der er fastsat
under ordningen med afgrøder, som er bestemt til produktion af
nonfood-produkter, indgives sammen med ansøgningen om arealstøtte
eller udgør en del af ansøgningen. For 1993 kan medlemsstaterne dog
fastsætte en tidligere dato for disses indgivelse.
5. Pligten til at indgive ansøgning om arealstøtte gælder ikke for
landbrugere, der kun ønsker at modtage
— den særlige præmie for kvæg (handyr) og/eller ammekopræmien,
hvis de pågældende landbrugere er fritaget for belægningskravet og
ikke anmoder om supplementet til disse præmier
— sæsonpræmien
— præmien for moderfår og geder.6. Ansøgningen om arealstøtte fra enkeltproducenter, der er medlem-
mer af en producentsammenslutning som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i
Rådets forordning (EØF) nr. 3493/90 (
2), og som for samme kalenderår
foruden præmien til moderfår eller geder anmoder om støtte under en
anden EF-ordning, skal omfatte alle de marker, sammenslutningen
anvender. I dette tilfælde fordeles foderarealet mellem de pågældende
producenter i forhold til de individuelle lofter, jf. artikel 5a i Rådets
forordning (EØF) nr. 3013/89 (3), der gælder for producenterne den 1.
januar i det pågældende år.!M1
(1) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12.
(2) EFT nr. L 337 af 4. 12. 1990, s. 7.
(3) EFT nr. L 289 af 7. 10. 1989, s. 1.!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 6
7. For at kontrollen kan blive effektiv, fastlægger hver medlemsstat den
minimumsstørrelse, en mark skal have, for at den kan omfattes af en
ansøgning. Minimumsstørrelsen kan dog højst være 0,3 ha.
Artikel 5
1. Uden at kravene til støtteansøgninger i sektorforordningerne i øvrigt
berøres, skal ansøgningen om husdyrstøtte indeholde alle fornødne
oplysninger og navnlig omfatte følgende:
— identifikation af landbrugeren— en henvisning til ansøgningen om arealstøtte, hvis denne allerede er
indgivet; dette gælder ikke de i artikel 4, stk. 5, nævnte tilfælde
— arten og antallet af dyr, der ansøges om støtte for
— i givet fald et tilsagn fra landbrugeren om, at han vil holde dyrene på
sin bedrift i den foreskrevne periode, og det anføres, på hvilket eller
på hvilke steder, dyrene holdes, i givet fald med angivelse af den
eller de pågældende perioder, og for kvæg oplyses identifikations-
nummeret; skriftligt underrette myndighederne forud
— i givet fald det individuelle loft for de pågældende dyr— i givet fald den individuelle referencemælkemængde, som er tildelt
producenten ved begyndelsen af den tolvmånedersperiode for
tillægsafgiften, som begynder i det pågældende kalenderår; er denne
mængde ikke kendt på ansøgningsdatoen, meddeles den myndighe-
derne snarest muligt
— en erklæring fra producenten om, at han er bekendt med
betingelserne for de pågældende støtteydelser.
Medlemsstaten kan beslutte, at nogle af disse oplysninger ikke skal
anføres i ansøgningen, hvis de allerede er meddelt myndighederne.
2. Ansøgningen om den godtgørelse, som er fastsat i artikel 19, stk. 1,
litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91 (
1), indgives senest på en
dato eller i en periode, som medlemsstaten fastsætter.
Artikel 5a
En støtteansøgning kan på et hvilket som helst tidspunkt efter
indgivelsen korrigeres, hvis der foreligger en klar fejl, som myndighe-
derne har anerkendt, jf. dog artikel 4 og 5.
AFSNIT IV
KONTROL
Artikel 6
1. Den administrative kontrol og kontrollen på stedet gennemføres på
en sådan måde, at der sikres en effektiv efterprøvning af, om
betingelserne for støtten og præmien er overholdt.
2. Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i
forordning (EØF) nr. 3508/92, omfatter navnlig:
a) krydskontrol af de anmeldte marker og dyr, så det undgås, at der
uberettiget ydes dobbelt støtte for samme kalenderår
b) når den elektroniske database er fuldt operationel i henhold til artikel
5 i Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (2), krydskontrol for at sikre, at
der kun ydes EF-støtte til kvæg, for hvilket ansøgeren behørigt har!B
(1) EFT nr. L 218 af 6. 8. 1991, s. 1.
(2) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 1.!M1
!B
!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 7
indberettet fødsler, flytninger og dødsfald til den myndighed, der er
omhandlet i artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 820/97.
3. Kontrollen på stedet skal mindst dække et betydningsbærende udsnit
af ansøgningerne. Dette udsnit skal mindst omfatte følgende:
— 10 % af ansøgningerne om husdyrstøtte eller erklæringerne om
deltagelse
— 5 % af ansøgningerne om arealstøtte; dog nedsættes denne andel til
3 % for ansøgninger om arealstøtte, hvis antallet af ansøgninger er
på over 700 000pr. medlemsstat og kalenderår.
Hvis det ved besigtigelsen viser sig, at der er betydelige uregelmæs-
sigheder i et område eller en del af et område, gennemfører
myndighederne yderligere kontrol i det igangværende år for området
eller områdedelen, og de øger procenten af ansøgninger, der skal
kontrolleres det følgende år for samme område eller områdedel.
4. Myndighederne fastlægger, hvilke ansøgninger der skal omfattes af
kontrol på stedet, og fastlæggelsen skal navnlig ske på grundlag af en
risikoanalyse og ved anvendelse af en faktor, der sikrer, at de udvalgte
ansøgninger er repræsentative for de indgivne støtteansøgninger. Ved
risikoanalysen tages der hensyn til følgende:
— støttebeløbene
— det antal marker, det areal eller det antal dyr, der er ansøgt om støtte
for
— udviklingen i forhold til det foregående år
— resultaterne af kontrollen de foregående år
— andre parametre, som medlemsstaterne fastlægger
— overtrædelser af forordning (EF) nr. 820/97.
5. Kontrollen på stedet foretages uanmeldt og omfatter alle de marker
eller dyr, som en eller flere ansøgninger gælder. Dog kan der gives et
varsel med den strengt fornødne frist, som dog generelt ikke kan
overskride 48 timer.
Mindst 50 % af den minimumskontrol, der er fastsat for dyr, skal
foretages i den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, undtagen
når der er tale om hankvæg, for hvilket der efter artikel 8 i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3886/92 (1) ydes en særlig præmie
ved dyrenes slagtning eller deres første markedsføring med henblik på
slagtning. Der må kun foretages kontrol uden for denne periode, hvis de i
artikel 4 i direktiv 92/102/EØF eller artikel 3, stk. 1, litra d), i forordning
(EF) nr. 820/97 omhandlede registre er til rådighed.
Kontrol på stedet efter nærværende forordning kan udføres i forbindelse
med enhver anden kontrol, der er fastsat i EF-bestemmelserne.
6. Kontrol på stedet af kvæg med henblik på støtteordningen skal
navnlig omfatte:
a) kontrol af, at det samlede antal dyr, der er på bedriften, og som kan
omfattes af den pågældende støtteordning, svarer til det antal
støtteberettigede dyr, der er indført i registret
b) kontrol på grundlag af det register, producenten fører, af, at alle de
dyr, der er indgivet ansøgninger for inden for de sidste tolv måneder
forud for kontrollen på stedet, er blevet holdt i hele den foreskrevne
periode
c) kontrol af registret i form af stikprøver af bilag såsom købs- og
salgsfakturaer, slagteattester, veterinærcertifikater og pas, jf. artikel
6 i forordning (EF) nr. 820/97!M4
(1) EFT L 391 af 31. 12. 1992, s. 20.!B
!M4
!B
!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 8
d) kontrol af, at alt kvæg, der er på bedriften, og for hvilket der allerede
er indgivet støtteansøgninger, eller som der kan indgives støttean-
søgninger for på et senere tidspunkt, er identificeret ved hjælp af
øremærker og pas og indført i registret i overensstemmelse med
forordning (EF) nr. 820/97.
Den i første afsnit, litra d), omhandlede kontrol skal foretages individuelt
for alt hankvæg, for hvilket der er indgivet ansøgning om den særlige
præmie for oksekød. For alt andet EF-støtteberettiget kvæg, der er på
bedriften, kan kontrollen af, om registret er ført korrekt, foretages ved
stikprøver, forudsat at der opnås et pålideligt og repræsentativt
kontrolniveau.
Hvis der ved en stikprøvekontrol afsløres alvorlige uregelmæssigheder,
øges kontrollens omfang og rækkevidde, så der sikres et fyldestgørende
kontrolniveau.
7. Markernes areal bestemmes ved hjælpemidler, der er fastlagt af
myndighederne, og som sikrer en målenøjagtighed, der mindst svarer til
den, der ifølge de nationale bestemmelser kræves for officiel måling.
Myndighederne fastlægger en tolerance, navnlig under hensyntagen til
den anvendte måleteknik, nøjagtigheden af de officielle dokumenter, der
er til rådighed, de lokale forhold (f.eks. skrånende terræn eller markernes
form) samt bestemmelserne i det følgende afsnit.
En marks samlede areal kan kun tages i betragtning, hvis marken fuldt ud
anvendes efter de sædvanlige normer i den pågældende medlemsstat eller
region. I andre tilfælde tages det faktisk udnyttede areal i betragtning.
8. Medlemsstaten kontrollerer støtteberettigelsen for markerne ved
ethvert relevant hjælpemiddel. Om fornødent anmodes der om yderligere
bevismateriale.
9. Alle dyr, der er omfattet af en ansøgning om udligningsgodtgørelse
efter forordning (EØF) nr. 2328/91, skal holdes af landbrugeren i mindst
to måneder regnet fra den dag, ansøgningen indgives.
Artikel 7
1. Beslutter medlemsstaten at kontrollere det i artikel 6, stk. 3, nævnte
udsnit eller en del af dette ved telemåling, foranstaltet den:
— analyse af luftfotos eller satellitbilleder for at bestemme plantedæk-
ket og måle arealet for alle de marker, de skal kontrolleres
— kontrol på stedet af alle ansøgninger, for hvilke myndighederne
finder, at det på grundlag af billedanalysen ikke kan fastslås, at
erklæringen er nøjagtig.
2. Uden at dette i øvrigt berører medfinansieringen i henhold til artikel
10 i forordning (EØF) nr. 3508/92, kan Fællesskabet inden for de hertil
afsatte midler bidrage til finansieringen af de foranstaltninger, som er
nævnt i stk. 1, første led, forudsat at projektet udformes i samarbejde
med Kommissionen. Midlerne tildeles efter fordelingsnøglen i bilaget.
Artikel 8
1. Medmindre der foreligger force majeure, medfører en forsinket
indgivelse af ansøgning, at de støttebeløb, som ansøgningen gælder, og
som landbrugeren havde fået ret til, hvis ansøgningen var indgivet
rettidigt, nedsættes med 1 % pr. arbejdsdag. Er forsinkelsen på over
"M2253 dage, kan ansøgningen ikke antages, og den kan ikke
længere give anledning til udbetaling af noget beløb.
Ved anvendelse af denne artikel betragtes som »ansøgning« en ansøgning
om arealstøtte, en ansøgning om husdyrstøtte, en ændring af en
ansøgning om arealstøtte som nævnt i artikel 4, stk. 2, og en bekræftelse
af tilsåning som nævnt i artikel 2, stk. 2, i Kommissionens forordning
(EØF) nr. 2294/92 (1).!M4
(1) EFT nr. L 221 af 6. 8. 1992, s. 22.!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 9
2. At en ansøgning, bortset fra den pågældende ansøgning om
husdyrstøtte, indgives med forsinkelse eller ikke indgives, medfører
ikke nedsættelse eller udelukkelse fra de støtteordninger, som er nævnt i
artikel 4, stk. 5.
Artikel 9
1. Konstateres det, at det areal, der faktisk fastslås, er større end det, der
er angivet i ansøgningen om arealstøtte, tages det angivne areal i
betragtning ved støtteberegningen.
2. Konstateres det, at det areal, som er angivet i ansøgningen om
arealstøtte, er større end det fastslåede areal, beregnes støttebeløbet på
grundlag af det areal, der er fastslået under kontrollen. Dog nedsættes det
fastslåede areal således, medmindre der foreligger force majeure "M2
hvis det overskydende areal udgør over 3 % eller 2 hektar, men højst 20 %
af det fastslåede areal, er nedsættelsen lig med to gange det
overskydende areal. 3
Hvis det overskydende areal udgør over 20 % af det fastslåede areal, ydes
der ingen arealstøtte.
Er der imidlertid tale om urigtige angivelser, som er forsætlige eller
skyldes grov uagtsomhed:
— udelukkes landbrugeren fra vedkommende støtteordning for det
pågældende kalenderår, og
— hvis der er tale om en forsætlig urigtig angivelse, fra enhver
støtteordning, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr.
3508/92, for det følgende kalenderår for et areal, der svarer til det,
støtteansøgningen blev afvist for.
Ovennævnte nedsættelser "C1anvendes ikke, hvis 3landbrugeren
kan bevise, at han ved arealbestemmelsen korrekt har baseret sig på
oplysninger, der er godkendt af myndighederne.
Ved anvendelsen af denne artikel gælder, at marker, der er lagt brak med
henblik på produktion af råvarer til fremstilling af nonfoodprodukter,
men for hvilke landbrugeren ikke har opfyldt alle sine forpligtelser,
betragtes som arealer, hvis forekomst ikke har kunne konstateres under
kontrollen.
I denne artikel forstås ved »fastslået areal« det areal, for hvilket alle
bestemmelserne er overholdt, herunder de relevante bestemmelser for:
— raps: artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 658/96 (1)
— solsikke: artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 658/96— hør: artikel 6a, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1765/92— hård hvede: artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 658/96.Fastslås der for arealer, som er anmeldt og rent faktisk er blevet tilsået
med hård hvede, en forskel mellem den minimumsmængde certificeret
frø, som medlemsstaten har fastsat, og den faktisk anvendte mængde,
forstås ved »fastslået areal« det areal, der beregnes ved at dividere den
samlede mængde certificeret frø, som producenten har godtgjort er
anvendt, med den minimumsmængde pr. ha, som medlemsstaten har
fastsat for den pågældende producents område. Det således fastslåede
areal anvendes, efter anvendelse af stk. 2, til at beregne retten til
supplementet eller særstøtten som omhandlet i artikel 4 i forordning
(EØF) nr. 1765/92.!B
(1) EFT L 91 af 12. 4. 1996, s. 46.!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 10
3. Ved anvendelse af stk. 1 og 2 tages der alene men særskilt hensyn
til forderarealer, til arealer i forbindelse med jordudtagningen og til
arealerne med de forskellige markafgrøder, for hvilke der anvendes
forskellige støttebeløb.
4."M2a) Arealer, der ifølge stk. 1-3 er blevet fastslået med
henblik på støtteberegningen, anvendes til beregning af loftet for
de præmier, der er nævnt i artikel 4g og 4h i forordning (EØF)
nr. 805/68, og til beregning af udligningsgodtgørelsen.
Beregningen af det maksimale areal, der berettiger producenter
af markafgrøder til udbetaling af godtgørelser, foretages på
grundlag af det udtagne areal, der er fastslået, og proportionalt i
forhold til de forskellige afgrøder. 3
b) Ved overførsel af jordudtagningsforpligtelsen foretages de i litra
a) omhandlede beregninger af det maksimale areal, der
berettiger producenter af markafgrøder til udbetaling af
godtgørelser, på følgende måde:
— for den bedrift, hvor den overførte jordudtagningsforplig-
telse opfyldes, på grundlag af det fastslåede udtagne areal,
nedsat med det areal, for hvilket udtagningsforpligtelsen
overføres
— for den bedrift, der har overdraget udtagningsforpligtelsen,
på grundlag af det fastslåede udtagne areal, herunder også
det areal, for hvilket udtagningsforpligtelsen er overført.
Artikel 10
1. Gælder der et individuelt loft, begrænses det antal dyr, der er anført i
støtteansøgningen, til det antal, der er fastsat som loft for den
pågældende bedrift.
2. Hvis det antal dyr, der er anført i en støtteansøgning, overstiger det
antal, der konstateres under den administrative kontrol eller kontrollen på
stedet foretaget i overensstemmelse med artikel 6, stk. 6, beregnes
støttebeløbet på grundlag af det fastslåede antal støtteberettigede dyr.
Medmindre der foreligger force majeure, og efter anvendelse af stk. 11 i
nærværende artikel med hensyn til besætningens naturlige livsbetingel-
ser, nedsættes enhedsbeløbet for støtten i forbindelse med de
ansøgninger, der er indgivet i løbet af de tolv måneder forud for
krydskontrollen i henhold til stk. 3.
3. Hvis ansøgningen omfatter højst 20 dyr nedsættes støttebeløbeta) hvis overskridelsen er på to dyr eller derunder med den procent, der
svarer til den konstaterede overskridelse
b) hvis overskridelsen er på over to dyr, men dog højst fire dyr, med to
gange den procent, der svarer til den konstaterede overskridelse.
Er overskridelsen på over fire dyr, ydes der ingen præmie.
I andre tilfælde nedsættes støttebeløbet
a) hvis overskridelsen er på højst 5 % med den procent, der svarer til
den konstaterede overskridelse
b) hvis overskridelsen er på over 5 %, men dog højst 20 %, med det
dobbelte af den procent, der svarer til den konstaterede overskri-
delse.
Er overkridelsen på over 20 %, ydes der ingen støtte.Procenterne i første afsnit, litra a) og b), beregnes på grundlag af det
anmeldte antal dyr og procenterne i tredje afsnit, litra a) og b), på
grundlag af det konstaterede antal dyr.!B
!M1
!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 11
4. For andet kvæg end det, der er omfattet af stk. 2 og 3, gælder det, at
der, hvis det ved en kontrol af kvæget på stedet viser sig, at antallet af
EF-støtteberettigede dyr på bedriften ikke svarer til antallet af
støtteberettigede dyr i registret eller til antallet af pas for støtteberetti-
gede dyr, som holdes på bedriften, og hvis dette konstateres ved mindst
to kontrolbesøg inden for en periode på 24 måneder, foretages der en
forholdsmæssigt tilsvarende nedsættelse af det samlede støttebeløb til
ansøgeren under den pågældende støtteordning for de tolv måneder forud
for den anden kontrol på stedet, hvor forholdet er konstateret, medmindre
der foreligger force majeure.
Når det gælder den særlige oksekødspræmie i henhold til artikel 8 i
forordning (EØF) nr. 3886/92, foretages der dog en nedsættelse i henhold
til første afsnit efter hver kontrol på stedet, hvor sådanne forhold er
konstateret.
Hvis den forskel, der konstateres ved kontrol på stedet, er på over 20 %
af det kosntaterede antal støtteberettigede dyr, eller hvis der under to
kontrolbesøg i samme kalenderår hver gang konstateres en forskel på
mindst 3 % og minst to dyr, ydes der ingen præmie for de tolv måneder
forud for kontrollen på stedet.
5. Med hensyn til kvæg forstås ved dyr konstateret efter stk. 2, 3 og 4
på tidspunktet for kontrol på stedet:
a) dyr, der er individuelt identificeret ved hjælp af et pas i henhold til
artikel 6 i forordning (EF) nr. 820/97, som mindst indeholder
oplysning om fødselsdato, køn, flytninger og dødsfald, jf. artikel 7,
stk. 1, andet led, i forordning (EF) nr. 820/97
b) dyr, der er behørigt indført i registret, jf. artikel 7, stk. 1, første led, i
forordning (EF) nr. 820/97
c) dyr, der er individuelt identificeret ved hjælp af øremærker, jf. artikel
4 i forordning (EF) nr. 820/97
d) for så vidt angår dyr, der er ansøgt om EF-støtte for, dyr, der rent
faktisk holdes på det sted, ansøgeren har meddelt, jf. artikel 5, stk. 1,
fjerde led, i nærværende forordning.
Et dyr, der har mistet et af sine to øremærker, betragtes dog som et
konstateret dyr, hvis det er utvetydigt og individuelt identificeret efter
alle de øvrige relevante kriterier, der er anført i første afsnit. For dyr, der
er ukorrekt indført i registret, eller hvis pas af årsager, der kan tilskrives
ansøgeren, er ukorrekt udfyldt med hensyn til fødselsdato, køn,
flytninger og dødsfald, anvendes støttenedsættelsen efter stk. 2, 3 og 4
dog udelukkende, hvis sådanne forsømmelser konstateres ved mindst to
kontrolbesøg inden for 24 måneder.
6. Hvis det konstateres, at der i støtteansøgningen, registret eller passet
på grund af grov uagtsomhed er anført urigtige angivelser, udelukkes
landbrugeren fra den pågældende støtteordning for det pågældende
kalenderår.
Hvis der er tale om en forsætlig urigtig angivelse udelukkes land-
brugeren endvidere fra samme støtteordning det følgende kalenderår.
7. Hvis en landbruger har været ude af stand til at opfylde sin
forpligtelse til at holde dyrene som følge af force majeure, bibeholder
han retten til at modtage støtte for det antal dyr, der rent faktisk var
støtteberettigede på det tidspunkt, hvor der indtraf force majeure.
Der kan i intet tilfælde ydes støtte til flere dyr end anført i
støtteansøgningen.
8. Hvis den udligningsgodtgørelse, der er fastsat i Rådets forordning
(EF) nr. 950/97 (1), beregnes på grundlag af storkreaturer, fastlægges det
tilstedeværende antal storkreaturer og de i stk. 2-6 omhandlede
sanktioner på grundlag af det antal storkreaturer, der svarer til antallet
af anmeldte og konstaterede dyr.!M4
(1) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 1.1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 12
9. Kvæg på en bedrift tages kun i betragtning, hvis det er det kvæg, som
er identificeret i støtteansøgningen.
Dog kan en ammeko, der er anmeldt med henblik på præmie, eller kvæg,
der er anmeldt med henblik på den udligningsgodtgørelse, der er fastsat i
forordning (EF) nr. 950/97, udskiftes med en anden ammeko, henholds-
vis et andet stykke kvæg, forudsat at udskiftningen sker senest 20 dage
efter den dato, hvor dyret har forladt bedriften, og at udskiftningen er
indført i registret senest den tredje dag efter, at den har fundet sted.
10. Hvis den udligningsgodtgørelse, der er fastsat i forordning (EF)
nr. 950/97, beregnes på grundlag af antallet af storkreaturer, uden at der
skelnes mellem arterne af de pågældende dyr, kan de anmeldte dyr
udskiftes med andre dyr, der giver ret til denne godtgørelse, såfremt det
tilsvarende antal storkreaturer ikke mindskes, og udskiftningerne finder
sted i overensstemmelse med stk. 9.
11. Hvis landbrugeren som følge af forhold, der er begrundet i
besætningens naturlige livsbetingelser, ikke kan opfylde forpligtelsen
til at holde de dyr, der er anmeldt med henblik på præmie, i den periode,
hvor han obligatorisk skal holde dem, bevares præmieretten for det antal
dyr, der er præmieberettigede, og som rent faktisk er holdt i den
obligatoriske periode, forudsat at landbrugeren skriftligt hat underrettet
myndighederne senest ti arbejdsdage efter, at nedgangen i antallet af dyr
er konstateret.
12. Ved anvendelsen af stk. 1-11 behandles EF-støtteberettigede dyr
særskilt alt efter støtteordning.
Artikel 11
1. De i dene forordning fastsatte sanktioner anvendes uden at dette i
øvrigt er til hinder for yderligere sanktioner ifølge nationale bestem-
melser.
1a. Sanktionerne efter artikel 9 og 10 anvendes ikke i de tilfælde, hvor
en landbruger, der konstaterer, at den ansøgning, han har indgivet,
indeholder fejl, der ikke er forsætlige eller udtryk for grov forsømme-
lighed, og som kan medføre en eller flere af ovennævnte sanktioner,
senest ti arbejdsdage efter konstateringen af disse fejl på eget initiativ
skriftligt underretter de kompetente myndigheder herom, medmindre
disse har meddelt landbrugeren, at de har til hensigt at foretage en
kontrol på stedet, eller ansøgeren har fået kendskab til denne hensigt på
anden måde, eller myndighederne allerede har informeret landbrugeren
om uregelmæssigheden i den indgivne ansøgning.
2. Meddelelsen om force majeure og det hermed forbundne bevis-
materiale, som myndighederne har godkendt, skal skriftligt tilgå
myndighederne inden for en frist på ti arbejdsdage fra det tidspunkt,
hvor landbrugeren er i stand til at gøre det.
3. Myndighederne kan navnlig anerkende følgende som tilfælde af
force majeure, uden at dette i øvrigt betyder, at der ikke tages hensyn til
konkrete omstændigheder i de enkelte tilfælde:
a) landbrugeren afgår ved døden
b) landbrugeren er uarbejdsdygtig i længere tidc) en væsentlig del af landbrugsarealet på den bedrift, landbrugeren
driver, eksproprieres, og ekspropriationen kunne ikke forudses på det
tidspunkt, ansøgningen blev indgivet
d) der indtræffer en alvorlig naturkatastrofe, der i væsentlig grad
berører bedriftens landbrugsareal
e) bygninger, der på bedriften er bestemt til husdyropdrættet,
ødelægges ved ulykkestilfælde
f) en epizooti berører hele landbrugerens besætning eller del af denne.Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de tilfælde, de har
anerkendt som tilfælde af force majeure.!M4
!B
!M4
!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 13
!M4
Artikel 12
For hver kontrol på stedet skal der udfærdiges en rapport med oplysning
om bl.a. begrundelsen for besøget, de kontrollerede støtteordninger og
ansøgninger, de tilstedeværende personer, antallet af besigtigede marker,
de opmålte marker, den anvendte opmålingsteknik samt antallet og arten
af de dyr, der blev forefundet på stedet, i givet fald med angivelse af de
kontrollerede øremærkenumre og indførsler i registret, der er blevet
kontrolleret, samt resultatet af kontrollen og eventuelt særlige undersø-
gelsesresultater i forbindelse med specifikke identifikationsnumre.
Landbrugeren eller hans repræsentant skal have mulighed for at
underskrive rapporten. Han han i den forbindelse nøjes med at bekræfte,
at han var til stede under kontrollen, eller han kan fremsætte bemærk-
ninger til kontrollen.
Hvis medlemsstaterne foretager kontrol på stedet efter denne forordning
i forbindelse med kontrol efter Kommissionens forordning (EF)
nr. 2630/7 (1), suppleres rapporten med den rapport, der er omhandlet i
artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2630/97.
Hvis kontrol på stedet foretaget i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5,
i denne forordning afslører, at forordning (EF) nr. 820/97 er blevet
overtrådt, sendes der hurtigst muligt kopier af rapporterne om kontrol på
stedet efter denne forordning til de myndigheder, der er ansvarlige for
anvendelsen af forordning (EF) nr. 2630/97.
Artikel 13
Medmindre der foreligger force majeure, afvises ansøgningen, hvis en
kontrol på stedet ikke kan gennemføres på grund af forhold, der kan
tilskrives ansøgeren.
Artikel 14
1. Er der foretaget uberettiget udbetaling, har landbrugeren pligt til at
tilbagebetale beløbene forhøjet med renter, der beregnes efter stk. 3.
2. Medlemsstaterne kan beslutte, at et uberettiget beløb tilbagesøges
ved modregning af det beløb, der skal tilbagetales, i det første forskud
eller den første betaling til den pågældende landbruger efter datoen for
beslutningen om tilbagesøgning. Den pågældende landbruger kan dog
foretage tilbagebetalingen uden at afvente modregningen.
3. Renterne beregnes ud fra det tidsrum, der er forløbet mellem
udbetaligen og enten tilbagebetalingen eller modregningen.
Rentesatsen beregnes ifølge bestemmelserne i national ret, og den kan
ikke være lavere end den sats, der anvendes, når nationale beløb
tilbagesøges.
Der betales ingen renter i tilfælde af, at den uberettigede udbetaling er
sket ved en fejl, der kan tilskrives myndighederne.
4. Den i stk. 1 omhandlede forpligtelse til tilbagebetaling gælder ikke,
hvis betalingen er sket ved en fejl fra den kompetente myndigheds side
eller ved en fejl fra en anden myndigheds side, og fejlen ikke med
rimelighed kunne opdages af landbrugeren, der for sin del handlede i god
tro og overholdt alle de gældende regler.
Hvis fejlen vedrører konkrete elementer, der er relevante for beregningen
af den pågældende betaling, finder første afnsit dog kun anvendelse, hvis
beslutnignen om tilbagesøgning ikke er blevet meddelt inden for tolv
måneder efter udbetalingen.
Ved anvendelsen af første afsnit sidestilles tredjemand, der har handlet på
landbrugerens vegne, med denne.
(1) EFT L 354 af 30. 12. 1997, s. 23.!B
!M41992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 14
5. Stk. 4 finder ikke anvendelse i forbindelse med forskud samt
udbetalinger, der kræves tilbagebetalt efter iværksættelsen af en sanktion
efter artikel 8, 9 og 10 eller en anden EF-bestemmelse eller national
bestemmelse.
6. Medlemsstaterne kan undlade at kræve tilbagbetaling af beløb på
100 ECU og derunder, eksklusive renter, pr. landbruger og pr.
støtteansøgning, som tilbagesøgningen vedrører, for så vidt der i national
ret er tilsvarende bestemmelser om afkald på tilbagesøgning for lignende
tilfælde.
7. For støtte og præmier, der finansieres af Den Europæiske
Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, trækker
de udbetalende organer de tilbagebetalte beløb og renterne fra
Garantisektionens udgifter, jf. dog artikel 7 i forordning (EØF)
nr. 595/91.
Artikel 15
Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødven-
dige for denne forordnings anvendelse. De yder hinanden den fornødne
bistand med henblik på de i forordningen fastsatte kontrolforanstaltning-
er.
AFSNIT V
EF-FINANSIERING
Artikel 16
1. Hvert år underretter medlemsstaterne inden den 31. januar Kommis-
sionen om, hvorvidt de agter at udnytte den EF-finansiering, som er
fastsat i artikel 10 i forordning (EØF) nr. 3508/92, og de sender den et
detaljeret overslag over udgifterne for det pågældende år ledsaget af en
anmodning om udbetaling af et forskud inden den 31. marts. For 1993
skal overslagene være fremsendt pr. 31. maj 1993.
2. Inden for en frist på tre måneder fra det tidspunkt, de i stk. 1 nævnte
overslag er modtaget, undersøger Kommissionen meddelelserne, og på
grundlag af de fremsendte oplysninger udbetaler den medlemsstaten et
forskud på det endelige beløb for EF-finansieringen.
I givet fald oplyser Kommissionen de pågældende medlemsstater om,
hvilke udgifter der ikke kan omfattes af EF-finansieringen.
3. Senest den 15. maj hvert år forelægger den enkelte medlemsstat
Kommissionen en opgørelse over udgifterne det foregående år.
4. Senest seks måneder efter den dato, hvor oversigten over udgifterne
er modtaget, træffer Kommissionen beslutning om beløbet for de
udgifter, der afholdes af Fællesskabet. Beløbet udbetales medlemsstaten
efter fradrag af det i stk. 2 nævnte forskud. "M1Det beløb, der lægges
til grund ved beregningen af de udgifter, der afholdes af Fællesskabet,
må ikke være større end det udgiftsoverslag, som medlemsstaten har
meddelt for det pågældende kalenderår. 3
5. Er det i stk. 2 nævnte forskud større end det udgiftsbeløb, som
Fællesskabet dækker, reguleres det beløb, der er udbetalt for meget til
medlemsstaten, ved fradrag i forskuddet for det følgende år eller ved
tilbagebetaling.
6. Har en medlemsstat ifølge stk. 1 direkte underrettet Kommissionen
om, at den ikke agter at udnytte EF-finansieringen, fordeler Kommis-
sionen de uudnyttede beløb på de betingelser, der er fastsat i artikel 10 i
forordning (EØF) nr. 3508/92, mellem de medlemsstater, der har oplyst,
at de agter at udnytte denne finansiering.
7. Medlemsstaterne opbevarer i mindst tre år efter det pågældende
regnskabsår alle betalingsdossierer og alle bilag for de udgifter, der er
afholdt i henhold til artikel 10 i forordning (EØF) nr. 3508/92.!M4
!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 15
AFSNIT VI
OVERGANGSFORANSTALTNINGER
Artikel 17
1. Hvis dele af det integrerede system endnu ikke er bragt er
anvendelse, jf. artikel 13 i forordning (EØF) nr. 3508/92, træffer de
enkelte medlemsstater de fornødne foranstaltninger med henblik på en
forvaltning og kontrol, der sikrer, at betingelserne for de berørte
støtteydelser er opfyldt.
2. Indtil det integrerede system finder endelig og fuldstændig anven-
delse, underretter medlemsstaterne hvert år inden den 31. januar
Kommissionen om følgende:
— de foranstaltninger, der er truffet i henhold til stk. 1— planen for det integrerede systems iværksættelse for det pågældende
kalenderår
— hvor langt iværksættelsen er nået i det foregående kalenderår.For 1993 underretter medlemsstaterne Kommissionen senest den 31.
marts 1993.
Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om, at de foretager de
ændringer, den skønner hensigtsmæssige, i ovennævnte foranstaltninger
og plan.
AFSNIT VII
MEDDELELSER
Artikel 18
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de nationale for-
anstaltninger, de har truffet i henhold til denne forordning.
2. Den database, der etableres som led i det integrerede system,
anvendes som grundlag, når medlemsstaterne skal sende Kommissionen
de oplysninger, som er nærmere fastsat i sektorforordningerne.
AFSNIT VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. februar 1993.For præmien for moderfår og geder samt den sæsonpræmie, der er fastsat
i artikel 19, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 2328/91, anvendes det
integrerede system dog først på ansøgninger, der er indgivet for
henholdsvis produktionsåret og året 1994.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 16
BILAG
Fordelingsnøgle (procent) jf. artikel 7. stk. 2
Belgien 2,3
Danmark 2,4
Tyskland 10,1
Grækenland 8,7
Spanien 18,1
Frankrig 14,6
Irland 4,5
Italien 20,1
Luxembourg 0,6
Nederlandene 3,0
Portugal 5,7
Det Forenede Kongerige 9,9.!B1992R3887 — DA — 01.01.1999 — 005.001 — 17