1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 18. december 1975
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers forankring i motordrevne
køretøjer
(76/115/EØF)
(EFT L 24 af 30.1.1976, s. 6)
Ændretved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 81/575/EØF af 20. juli 1981 L 209 30 29.7.1981
►M2 Kommissionens direktiv 82/318/EØF af 2. april 1982 L 139 9 19.5.1982
►M3 Kommissionens direktiv 90/629/EØF af 30. oktober 1990 L 341 14 6.12.1990
►M4 Kommissionens direktiv 96/38/EF af 17. juni 1996 L 187 95 26.7.1996
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 18. december 1975
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers
forankring i motordrevne køretøjer
(76/115/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:
De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, vedrører bl.a. sikkerheds-
selernes forankring;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller i stedet forderes nuværende forskrifter — gennemfører ensartede bestemmelser
navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelse i overens-
stemmelse med Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 omtilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motor-drevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (
3) kan anvendes for enhver
type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende kabinens indre, betjeningsorganernes
udformning, taget, ryglænene og bagsiden af sæderne er fatsat i direktiv74/60/EØF (
4); fælles forskrifter vedrørende den indvendige indretning
med henblik på styreapparatets opførsel ved sammenstød er fastsat idirektiv 74/297/EØF (
5); fælles forskrifter vedrørende sædernes
modstandsdygtighed og forankring er fastsat i direktiv 74/408/EØF (6);
de øvrige forskrifter angående den indvendige indretning vil senere bliveudstedt især for så vidt angår sikkerhedsseler, nakkestøtter ogidentifikation af betjeningsorganerne;
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne
køretøjer omfatter en anerkendelse medlemsstaterne imellem af denkontrol, der udføres i hver af dem, på grundlag af fælles forskrifter; forat et sådant system skal kunne fungere tilfredsstillende, må disseforskrifter anvendes af alle medlemsstater fra samme dato —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv finder anvendelse på forankringer til sikkerhedsseler for
voksne på fremad- eller bagudvendende sæder i motorkøretøjer.
Artikel 2
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer i klasse
M og N (definereti ►M4bilag II A ◄til direktiv 70/156/EØF), der er1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. C 5 af 8. 1. 1975, s. 41.
(2) EFT nr. C 47 af 27. 2. 1975, s. 45.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.
(5) EFT nr. L 165 af 20. 6. 1974, s. 16.
(6) EFT nr. L 221 af 12. 8. 1974, s. 1.▼M4
▼M1
▼M1
bestemt til færdsel på vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktiv
bestemt maksimalhastighed på mere end 25 km/t.
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national typegodkendelse af køretøjer på grund af sikkerhedsselernes
forankring, såfremt forankringen svarer til forskrifterne i ►M4bi-
lagene◄.
Artikel 4
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagning eller anvendelse af køretøjer på grund af sikkerheds-selernes forankring, såfremtforankringen er i overensst emmelse medforskrifterne i ►
M4bilagene ◄.
Artikel 5
Den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse, træffer de
nødvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhver
ændring i en bestanddel eller et karakteristikum, der omhandles i bilag I,
punkt 1.1. De kompetente myndigheder i denne medlemsstat afgør, omden ændrede køretøjstype skal underkastes nye prøver og en nyprøverapport udarbejdes. Fremgår det af prøverne, at dette direktivsforskrifter ikke er overholdt, kan ændringen ikke godkendes.
Artikel 6
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagenes forskrifter til
de tekniske fremskridt, vedtages i overensstemmelse med den procedure,der er fastlagt i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. oktober
1976 de nødvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv og
underretter straks Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra og med den 1. januar 1977.2. Efter meddelelsen af dette direktiv underretter medlemsstaterne
desuden Kommissionen om alle udkast til administrativt eller ved lovfastsatte bestemmelser, som de påtænker at udstede på det af dettedirektiv omfattede område, i så god tid, at Kommissionen kan fremsættesine bemærkninger hertil.
Artikel 8
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 3
▼B
▼M4
BILAGSFORTEGNELSE
BILAG I: Definitioner, begæring om EØF-standardtypegodkendelse,
EØF-standardtypegodkendelse, specifikationer, afprøvninger,
produktionens overensstemmelse, instruktioner
Tillæg 1: Mindste antal forankringspunkterTillæg 2: Placering af nedre forankringer — kun krav til
vinkler
Tillæg 3: OplysningsskemaTillæg 4: Typegodkendelsesattest
BILAG II: Placering af effektive seleforankringerBILAG III Trækanordning1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 4
▼B
BILAG I
DEFINITIONER, BEGÆRING OM EØF-STANDARDTYPEGODKEN-
DELSE, EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE, SPECIFIKATIONER,
AFPRØVNINGER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE,
INSTRUKTIONER
1. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås ved:
1.1. »Køretøjstype« med hensyn til sikkerhedsselernes forankring,
køretøjer, som ikke er væsentligt forskellige, navnlig med hensyn
til: Dimensioner, former og materialer af de dele af køretøjets stel
eller sædets opbygning eller enhver anden del af køretøjet, hvortil
forankringerne fæstnes.
1.2. »Forankringer« , de dele af køretøjets stel eller sædets opbygning
eller enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne
fastgøres.
1.3. »Sikkerhedssele« eller»sele« , etarrangementaf gjorde med
lukkebeslag, justeringsanordning og befæstigelsesbeslag, der kan
fastgøres i et køretøj, og udformet således at det reducerer risikoen
for kvæstelser for brugeren i tilfælde af kollision eller pludselig
reduktion af køretøjets hastighed, idet det begrænser kroppens
bevægelsesmuligheder. Dette arrangement betegnes under et som et
»sæt«, idet denne betegnelse også dækker enhver anordning på selen,
der virker energiabsorberende, og retractorer.
1.4. »Selestyr« , anordning, der ændrer gjordens stilling i overensstem-
melse med bærerens stilling.
1.5. »Effektiv forankring« , det sted, der tjener til, for hver dels
vedkommende, at bestemme sikkerhedsselens vinkel i forhold til
bæreren, som fastsat i punkt 4.4; det vil sige det sted, hvortil en sele
skulle være fæstnet for at give samme stilling som sikkerhedsselen
har under brug — uansetom deter den fakt iske forankring —
afhængigtaf sikkerhedsselens form og den måde, hvorpå den er
fastgjort til forankringen.
For eksempel:
1.5.1. Hvis der på sikkerhedsselen er et fast stykke, der er fæstnet til den
nedre forankring, og som enten sidder fast eller kan dreje frit, er den
effektive forankring, uanset sædets indstilling, det punkt, hvor
gjorden er fastgjort til det fast stykke.
1.5.2. Hvis der bruges et selestyr på selve køretøjet eller på sædet, anses
den effektive forankring for at være midtpunktet af selestyret dér,
hvor gjorden går fra mod bæreren, gjorden skal følge en retlinje
mellem den effektive forankring og bæreren.
1.5.3. Hvis selen går direkte fra bæreren til en retractor, der er fastgjort til
køretøjet eller sædet uden et selestyr som mellemled, anses den
effektive forankring for at være skæringspunktet mellem oprulnings-
rullens akse og gjordens midterplan på rullen.
1.6. »Sæde« , en anordning med sin montering, uanset om den indgår som
del af køretøjets opbygning eller ej, der udgør en siddeplads til en
voksen person, idetbet egnelsen dækker såvel etenkeltsæde som den
del af etudeltsæde, der svarer t il én siddeplads.
1.6.1. Ved »forsædepassagerplads« forstås ethvert sæde, hvor »det forreste
H-punkt«for det pågældende sæde er inden for eller foran det lodrette
tværplan gennem førerens R-punkt.
1.7. »Udelt sæde« , en anordning, kompletmed beslag, der t jener som
siddeplads for mindstt o voksne personer.
1.8. »Sammenhængende sæder« , enten et sæde af den udelte type eller
adskilte sæder, der er monteret side om side (det vil sige fastgjort på
en sådan måde, atetaf sædernes forrest e forankringer flugt er med et
andet sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sig
mellem dettes forankringer), og som frembyder siddeplads til en eller
flere voksne personer.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 5
▼M3
▼B
▼B
1.9. »Klapsæde« , ethjælpe-sæde, beregnett il lejlighedsvis anvendelse og
som normalter slåetop.
1.10. »Sædetype« , en kategori af sæder, der ikke udviser væsentlige
indbyrdes forskelle på følgende punkter:
1.10.1. Sædernes opbygning, udformning, mål og materiale.1.10.2. Indstillingssystemernes og alle låsesystemernes type og mål.1.10.3. Type og dimensioner for selernes forankring på sæder og de berørte
dele af køretøjets stel.
1.11. »Sædets forankring« , det system, hvormed hele sædet er fastgjort til
køretøjets stel, herunder de berørte dele af køretøjets stel.
1.12. »Indstillingsanordning« , den anordning, der gør detmuligtat
indstille sædet eller dets bestanddele, således at det passer til den
siddende legemsform. Denne indstillingsanordning kan navnlig
muliggøre:
1.12.1. En længdeindstilling.
1.12.2. En højdeindstilling.
1.12.3. En vinkelindstilling.1.13. »Forskydningsanordning« , en anordning, der gør detmuligtat
foretage en vinkel- eller længdeforskydning af sædet eller dets
bestanddele, uden nogen fast mellemstilling, for at lette passage-
rernes adgang til køretøjet.
1.14. »Spærreanordning« , en anordning, der sikrer fastholdelse af sædet og
dele deraf i enhver brugsstilling, og som omfatter mekanismer til
låsning af ryglæneti forhold t il sædetog af sædeti forhold t il
køretøjet.
1.15. »Referenceområde« , området mellem to lodrette planer, som har en
indbyrdes afstand på 400 mm, er symmetriske om H-punktet og er
bestemt ved drejning af den i direktiv 74/60/EØF, bilag II beskrevne
hovedform fra lodrett il vandretomkring etpunkt127 mm foran H-
punktet. Hovedformen skal være placeret som beskrevet i nævnte
bilag og være indstillet til sin største længde på 840 mm.
2. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE
2.1. Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til
direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, for så vidt angår forankringer
til sikkerhedsseler skal indgives af køretøjets fabrikant.
2.2. Tillæg 3 indeholder en model for oplysningsskemaet.
2.3. Fabrikanten skal til rådighed for prøveanstalten stille enten et køretøj,
der er repræsentativt for den type, der skal godkendes, eller de dele af
køretøjet, der af den prøveanstalt, der foretager godkendelsesafprøv-
ningerne, betragtes som væsentlige for afprøvning af forankringerne.
3. MEDDELELSE AF EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EØF-typegod-
kendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3 eller 4.
3.2. En model af EØF-typegodkendelsesattesten findes i bilag 4.3.3. Hver godkendt køretøjstype tildeles et godkendelsesnummer i
overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII. En medlems-
stat må ikke tildele samme nummer til to forskellige køretøjstyper.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 6
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
4. SPECIFIKATIONER
4.1. Betegnelser (se ►M4 bilag II ◄)
4.1.1. H-punktet er et referencepunkt i henhold til definition 1.1 i bilag III
til direktiv 77/649/EØF, bestemt efter den i dette direktiv anførte
fremgangsmåde.
4.1.1.1. H ′-punktet er et referencepunkt, der svarer til H-punktet ifølge 4.1.1,
og som fastsættes for alle normale brugsstillinger af sædet.
4.1.1.2. R-punktet er det i 1.2 i bilag III til direktiv 77/649/EØF definerede
referencepunktfor etsæde.
4.1.2.
Referencelinjen er en ret linje i henhold til pkt. 3.4 i bilag III til
direktiv 77/649/EØF.
4.1.3. Punkterne L1og L2er de nedre effektive forankringer.
4.1.4. Punkt C er det punkt, som ligger 450 mm lodret over R-punktet. Hvis
det i pkt. 4.1.6 definerede mål S imidlertid er lig med eller større end
280 mm, og såfremt fabrikanten vælger alternativformlen BR = 260
mm + 0,8 S i pkt. 4.4.4.3, er den lodrette afstand mellem C og R 500
mm.
4.1.5. Vinklerne α1ogα2er de vinkler, der dannes af etvandretplan gennen
►M2H′-punktet ◄og planer gennem ►M2H′-punktet ◄og
henholdsvis L1og L2vinkelret på det lodrette midterplan i køretøjets
længderetning.
4.1.6. S er afstanden i mm mellem den øvre effektive forankring og et
referenceplan P parallelt med køretøjets lodrette midterplan i
længderetningen og defineret på følgende måde:
4.1.6.1. Hvis siddepositionen er tilstrækkelig defineret ved sædets form, er
planet P lig sædets lodrette midterplan.
4.1.6.2. I mangel af en tilstrækkelig definition af siddepositionen:
4.1.6.2.1. Førerens referenceplan er parallelt med køretøjets lodrette midterplan
i længderetningen og går gennem centrum af rattet i ratkransens plan,
idet rattet, hvis det kan indstilles, er i midterstillingen.
4.1.6.2.2. Forsædepassagerens referenceplan P er symmetrisk med førerens.
4.1.6.2.3. ReferenceplanetP for en af de bagest e yderpladser er detaf
fabrikanten opgivne på betingelse af, at følgende grænser for
afstanden A mellem køretøjets midterplan og referenceplanet over-
holdes:
A≥200 mm hvis bagsædet fra fabrikantens side kun er beregnet til
2 passagerer,
A≥300 mm, når sædet er beregnet til mere end to siddende.
4.2. Almindelige specifikationer
4.2.1. Forankringere bør være udformet, konstrueret og anbragt på en sådan
måde, atde:
4.2.1.1. Tillader anbringelse af en egnetsikkerhedssele, idetforankringerne
til de forreste pladser i siderne bør tillade anbringelse af sikker-
hedsseler ►M3med retraktorer. Denne regel gælder ikke for
køretøjer, som i overensstemmelse med 4.3 må bruge hoftesele ved
pladserne ved siderne. Hvis forankringerne ◄kun passer til visse
typer sikkerhedsseler, bør disses udformning angives på det i punkt
3.1 nævnte skema.
4.2.1.2. Reducerer risikoen for, at selen glider, når den bæres korrekt, til et
minimum.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 7
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
4.2.1.3. Reducerer risikoen for beskadigelse af gjorden ved kontakt med de
fremspringende dele af køretøjets stel eller sædets opbygning til et
minimum.
4.2.2. Når detdrejer sig om forankringsbeslag, der kan have én posit ion for
at tillade passagerer at stige ind i køretøjet og en anden for at
fastholde dem, skal disse specifikationer anvendes på forankringsbe-
slag i fastholdelsespositionen.
4.3. Mindste antal forankringer (jf. tillæg 1).
4.3.1. Køretøjer i klasse M og N (bortset fra køretøjer i klasse M2og M3,
som er særligt indrettet til kørsel i byområder med stående
passagerer) skal være udstyret med seleforankringer, der opfylder
kravene i nærværende direktiv.
4.3.2. Hver fremad- og bagudvendende siddeplads skal mindsthave deti
tillæg 1 angivne antal seleforankringer.
4.3.3. For andre pladser ved siderne — bortset fra forsædet — i køretøjer af
klasse M1, der er visti t illæg 1 og mærketmed symbolet»Ø«, er det
imidlertid tilladt med to nedre forankringer, når der er en passage
mellem et sæde og den nærmeste sidevæg i køretøjet, der skal gøre
det muligt at give passagerer adgang til andre dele af køretøjet. Et
mellemrum mellem etsæde og sidevæggen anses for atvære en
passage, såfremtafst anden mellem denne sidevæg, med alle døre
lukket, og et lodret længdeplan gennem det pågældende sædes
midterlinje, målt i R-punktet og vinkelret på køretøjets midterplan i
længderetningen, er over 500 mm.
4.3.4. For de forsædesiddepladser i midten, der er vist i tillæg 1 og mærket
med symbolet»*«, vil t o nedre forankringer blive ansetfor atvære
tilstrækkeligt, når forruden ligger uden for den i bilag II til direktiv
74/60/EØF definerede referencezone; når forruden ligger inden for
denne referencezone, kræves der tre forankringer.
For så vidt angår forankringerne, betragtes forruden som en del af
referencezonen, hvis den kan komme i statisk kontakt med afprøv-
ningsanordningen efter den i bilag II til direktiv 74/60/EØF
beskrevne metode.
4.3.5. Ved alle de i tillæg 1 viste siddepladser, som er mærket med
symbolet»#«, skal hver udsatsiddeplads som definereti punkt4.3.6
være udstyret med to nedre forankringer.
4.3.6. En »udsatsiddeplads« er en plads, hvor der ikke er nogen
»beskyttelseszone« foran sædet inden for følgende definerede
område, som begrænses:
— af to vandrette planer, hvoraf det ene gå gennem H-punktet og det
andet 400 mm ovenover dette
— af to lodrette længdeplaner, som er symmetrisk beliggende i
forhold til H-punktet og med et indbyrdes mellemrum på 400 mm
— bagtil af et lodret tværplan 1,30 m fra H-punktet.— I forbindelse med dette krav forstås ved »beskyttelseszone«en
kontinuert flade af tilstrækkelig styrke, således at der, såfremt en
kugle med en diameter på 165 mm projiceres geometrisk i
vandretlængderet ning gennem etvilkårligtpunktaf detovenfor
definerede område og gennem kuglens centrum, ikke vil være
nogen åbning i beskyttelseszonen, som den geometriske projek-
tion af kuglen kan passere igennem.
En plads anses for atvære en »udsatsiddeplads«, såfremtbeskyt -
telseszonerne inden for det ovenfor definerede område har et samlet
overfladeareal på mindre end 800 cm
2.
4.3.7. Siddepladser, der i bilag XV er angivetmed symbolet
 , skal være
forsynet med tre forankringer, medmindre én af følgende betingelser
er opfyldt:
— umiddelbartforan den pågældende plads befinder der sig etsæde
eller andre køretøjsdele, som er i overensstemmelse med direktiv
74/408/EØF, bilag III, tillæg 1, punkt 3.5, eller
— ingen del af køretøjet befinder sig i referenceområdet, eller — når
køretøjet er i bevægelse — er i stand dertil; eller1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 8
▼M3
▼M4
▼M3
▼M4
▼M4
— de af køretøjets dele, der er inden for ovennævnte referen-
ceområde, opfylder kravene til energioptagelse i direktiv 74/408/
EØF, bilag III, tillæg 6
i hvilke tilfælde der kun kræves to forankringer.
►M44.3.8.◄►M4For alle klapsæder og sæder, der kun er beregnett il brug,
når køretøjet holder stille, samt for alle andre sæder i et vilkårligt
køretøj, som ikke er omfattet af punkterne 4.3.1 til 4.3.5, kræves der
ikke forankringer. ◄Hvis køretøjet imidlertid har forankringer til
sådanne sæder, skal disse forankringer være i overensstemmelse med
dette direktivs bestemmelser.
I så fald er to nedre forankringer tilstrækkelige.
4.3.9. For øverste dæk på et todækkerkøretøj gælder kravene til
forsædepladserne i midten også for forsædepladserne ved siderne.
4.3.10. For sæder, der kan benyttes drejet eller anbragt i en anden retning,
når køretøjet holder stille, finder kravene i punkt 4.1.1 kun
anvendelse, når sædet vender i den retning, der i overensstemmelse
med dette direktiv svarer til normal brug, når køretøjet kører på vej.
Oplysningsskemaetskal indeholde en bemærkning herom.
4.4. Anbringelse af sikkerhedsselernes forankringer
4.4.1. Anbringelsen af den i punkt 4.3 fastsatte forankring skal opfylde
følgende krav:
4.4.2. Almindeligt
4.4.2.1. Forankringerne til en og samme sele kan enten alle monteres på
køretøjets stel eller sædets opbygning, på enhver anden del af
køretøjet, eller monteres fordelt på disse anbringelsesmuligheder.
4.4.2.2. To naboseler kan fastgøres til samme forankring, såfremt prøve-
forskrifterne er opfyldt.
4.4.3. De nedre effektive forankringers placering (jf. tillæg 2).
4.4.3.1. Forsæder, køretøjsklasse M1
I motorkøretøjer af klasse M1skal vinklen alfa 1 (modsatden side,
hvor selen spændes) være mellem 30º og 80º og vinklen alfa 2
(spændesiden) være mellem 45º og 80º. Begge vinkelkrav gælder for
alle forsædets normale brugsstillinger. Hvis mindst en af vinklerne
alfa 1 og alfa 2 er konstant i alle sædets normale brugsstillinger, skal
dens værdi være 60º ± 10º.
Ved indstillelige sæder med indstillingsanordning i henhold til punkt
1.12 med en ryglænsvinkels indstilling på mindre end 20º (jf. bilag
III, figur 1) kan vinklen alfa 1 være mindre end detovenfor angivne
minimum (30º), såfremtvinklen ikke bliver mindre end 20º i nogen
normal brugsstilling.
4.4.3.2. Bagsæder, køretøjsklasse M1
I køretøjer af klasse M1skal vinklerne alfa 1 og alfa 2 være mellem
30º og 80º for alle bagsæder. Såfremtbagsæderne er indst illelige
gælder ovennævnte vinkler for alle normale brugsstillinger.
4.4.3.3. Forsæder, andre køretøjsklasser end M1
I andre køretøjsklasser end M1skal vinklerne alfa 1 og alfa 2 være
mellem 30º og 80º ved alle forsædets normale brugsstillinger. Hvis
mindsten af vinklerne alfa 1 og alfa 2 ved forsæderne i køret øjer
med en største totalvægt på 3 500 kg er konstant i alle brugsstillinger,
skal dens værdi være 60º og ± 10º.
4.4.3.4. Bagsæder og særlige for- og bagsæder, andre køretøjskategorier end
M1
I køretøjer af andre klasser end M1i forbindelse med
— udelte sæder1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 9
▼M3
▼M4
▼B
▼M2
▼M3
▼M3
— indstillelige sæder (for- og bagsæder) med indstillingsanordning
som beskreveti punkt1.12 med en ryglænsvinkel på mindre end
20º (jf. bilag III, figur 1), og
— andre bagsæder
kan vinklerne alfa 1 og alfa 2 være mellem 20º og 80º i alle normale
brugsstillinger. Hvis mindst en af vinklerne alfa 1 og alfa 2 ved
forsæderne i køretøjer med en største totalvægt på 3 500 kg er
konstant i alle normale brugsstillinger, skal dens værdi være 60º ±
10º.
For sæder, bortset fra forsæderne, på køretøjer i klasse M2og M3skal
vinklerne α1ogα2være mellem 45 og 90 grader i alle normale
brugsstillinger.
►M34.4.3.5. ◄Afstanden mellem de to lodrette planer, der er parallelle med
køretøjets midterplan i længderetningen, og som går gennem hver af
de to nedre effektive forankringer L1og L2, må for samme sele ikke
være mindre end 350 mm.
Punkterne L1og L2skal befinde sig på hver sin side af sædets
midterplan i længderetningen og i en afstand af mindst 120 mm fra
dette.
4.4.4. De øvre effektive forankringers placering
4.4.4.1. Såfremtder er anvendtetselest yr eller lignende anordning, og denne
berører den øvre effektive forankrings position, bestemmes denne ud
fra forankringens stilling, når gjordens midterlinje i længderetningen
går gennem punktet J1, som er defineret af punktet R og følgende tre
linjeafsnit:
RZ: Afsnitaf referencelinjen, der opad fra punkt etR måler 530
mm.
ZX: Afsnit af den vinkelrette på køretøjets midterplan i længderet-
ningen, og som fra punktet Z i retning af forankringen måler
120 mm.
XJ1: Afsnit af den vinkelrette på det af afsnittene RZ og ZX
definerede plan, og som fra punktet X i fremadgående retning
er 60 mm langt.
Punktet J2er symmetrisk med punktet J1i forhold til det lodrette
længdeplan, som går gennem den i pkt. 4.1.2 beskrevne reference-
linje for den i detpågældende sæde anbragt e prøvedukke.
Såfremt der anvendes en todørsform for at give adgang både til for-
og bagsæder, og den øvre forankring er fastgjort til »B«-punktet, skal
systemet udformes således, at adgang til eller udgang fra køretøjet
ikke vanskeliggøres.
4.4.4.2. Den øvre effektive forankring skal befinde sig under et plan, FN, der
står vinkelret på sædets midterplan i længderetningen, og som danner
en vinkel på 65º med referencelinjen. For bagsædets vedkommende
kan denne vinkel være på 60º. PlanetFN er anbragtsåledes, atdet
skærer referencelinjen i etpunktD, således atDR = 315 mm + 1,8 S.
For værdier af S ≤200 mm skal DR dog være lig med 675 mm.
4.4.4.3. Den øvre effektive forankring skal befinde sig bagved et plan FK, der
står vinkelret på sædets midterplan i længderetningen, og som skærer
referencelinjen i punktet B i en vinkel på 120º, således at BR = 260
mm + S. For værdier af S ≥280 mm kan fabrikanten vælge BR =
260 mm + 0,8 S.
4.4.4.4. S må ikke være mindre end 140 mm.
4.4.4.5. Den øvre effektive forankring skal anbringes bag et lodret plan
vinkelret på køretøjets midterplan i længderetningen, og som går
gennem punktet ►M2R◄som angiveti bilag III.
4.4.4.6. Den øvre effektive forankring skal anbringes oven over et vandret
plan, som går gennem deti pkt . 4.1.4 definerede punktC.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 10
▼M4
▼B
▼M2
▼M3
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
4.4.4.7. Udover den i pkt. 4.3.1 krævede øvre forankring kan der monteres
yderligere effektive øvre forankringer, såfremt en af nedenstående
betingelser er opfyldt:
4.4.4.7.1. De ekstra forankringer skal opfylde bestemmelserne i pkt. 4.4.4.1 til
og med pkt. 4.4.4.6.
4.4.4.7.2. De ekstra forankringer skal kunne bruges uden værktøj; de skal
opfylde bestemmelserne i pkt. 4.4.4.5 og 4.4.4.6 og være anbragt i et
område, bestemt ved en flytning på 80 mm i op- eller nedadgående
retning af det i fig. 1 i bilag III beskrevne område.
4.4.4.7.3. Forankringen (-erne) er bestemt til H-seler, opfylder kravene i pkt.
4.4.4.6 og er anbragtbag dett værplan, der går gennem reference-
linjen, således:
4.4.4.7.3.1. for en enkeltforankring inden for detområde som er fælles for de t o
rumvinkler, der bestemmes af de lodrette rette linjer, som går
gennem de i pkt. 4.4.4.1 definerede punkter J1og J2, og hvis snit
gennem etvandretplan er som visti fig. 2 i bilag III;
4.4.4.7.3.2. for to forankringer inden for den bedst egnede af de to ovenfor
nævnte rumvinkler, forudsat at ingen af de to forankringer
symmetrisk afviger mere end 50 mm fra symmetriplanet P som
definereti pkt . 4.1.6 for detpågældende sæde.
4.5. Dimensioner af forankringsbeslagenes boltehuller
4.5.1. Forankringsbeslagene skal have etgevindskåretbolt ehul på 11,11
mm (7/16 tomme) 20 UNF 2 B.
4.5.2. Såfremt køretøjet af fabrikanten udstyres med sikkerhedsseler, der er
monteret på de for den pågældende siddeplads foreskrevne forank-
ringer, skal disse forankringer ikke svare til forskriften i pkt. 4.5.1,
såfremt de opfylder de øvrige bestemmelser i dette direktiv.
Ligeledes gælder forskriften i pkt. 4.5.1 heller ikke for ekstra
forankringer i henhold til pkt. 4.4.4.7.3.
4.5.3. Sikkerhedsselen skal kunne frigøres fra forankringen uden beskadi-
gelser.
5. AFPRØVNING
5.1. Almindeligt
5.1.1. Forudsat at forskrifterne fra punkt 5.2 er opfyldt og i henhold til
fabrikantens anmodning:
5.1.1.1. kan afprøvningerne foretages enten på et køretøjs rammekonstruktion
eller på etfuldtfærdigtkøret øj,
5.1.1.2. prøverne kan indskrænkes til at omfatte forankringer for kun ét sæde
eller én gruppe af sæder, forudsatat :
— de pågældende forankringer har samme konstruktionsmæssige
egenskaber som dem, der tilhører de andre sæder eller grupper af
sæder; og
— når sædeteller gruppen af sæder er helteller delvis forsynetmed
sådanne forankringer, sædeteller gruppen af sæder har samme
konstruktionsmæssige egenskaber som de øvrige sæder eller
grupper af sæder,
►M45.1.1.3. ◄uansetom vinduer og døre etmont erede, lukkede eller åbne,
►M45.1.1.4. ◄ethvert element, der hører til køretøjstypen, og som kan virke
afstivende på køretøjets stel, kan være monteret.
5.1.2. Sæderne skal være monteret og være i den af det ansvarlige
prøveorgan valgte køre- eller brugsstilling, som med hensyn til
systemets modstandsdygtighed giver de mest ugunstige betingelser.
Sædets stilling skal anføres i rapporten. Et ryglæn, hvis hældning kan
forandres, skal låses efter fabrikantens angivelse; i mangel af en
sådan angivelse skal ryglænetlåses i en fakt isk hældningsvinkel, som
for køretøjer af kategorierne M1og N1ligger så tæt som muligt ved
25º og for køretøjer af andre kategorier så tæt som muligt ved 15º.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 11
▼B
▼M2
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
5.2. Fastgørelse af køretøjet
5.2.1. Den metode, der anvendes til fastgørelse af køretøjet under
afprøvningen, må ikke bevirke, atforankringerne eller forankrings-
områderne forstærkes, eller at stellets normale deformering
formindskes.
5.2.2. En fastgørelsesanordning anses for tilfredsstillende, når den ikke
påvirker en zone, der strækker sig over hele stellets bredde og, hvis
stellet eller køretøjet er blokeret eller fastgjort foran, i en afstand af
mindst500 mm fra den forankring, der afprøves, og hvis deter
fastgjort bagtil, mindst 300 mm fra forankringen.
5.2.3. Det tilrådes at lade stellet hvile på støtter, som er anbragt
tilnærmelsesvis lodret under hjulakslerne, eller hvis dette ikke er
muligt, under ophængningspunkterne.
5.2.4. Såfremtder anvendes en anden afprøvningsmet ode end den i punkt
5.2.1 til 5.2.3 i dette direktiv foreskrevne, skal der føres bevis for, at
den er tilsvarende.
5.3. Afprøvningsmetoder, almindeligt
5.3.1. Alle seleforankringer til samme gruppe sæder skal afprøves samtidig.
Er der risiko for svigt som følge af usymmetrisk belastning af sæder
og/eller forankringer, kan der dog foretages en ekstra prøve med
usymmetrisk belastning.
5.3.2. Trækkraften påføres i en retning, der svarer til en siddeposition i en
vinkel på 10º±5º over vandret i et plan parallelt med køretøjets
midterplan i længderetningen.
5.3.3. Belastningen skal ske i et så kort tidsrum som muligt. Forankringerne
skal modstå den specificerede belastning i mindst 0,2 sek.
5.3.4. De trækanordninger, der skal anvendes ved de under punkt 5.4
beskrevne afprøvninger, er beskreveti ►M4bilag III ◄.
5.3.5. Forankringerne til pladser, der har øvre forankringer, skal under-
kastes afprøvninger under følgende forhold:
5.3.5.1. Forreste pladser i siderne:
Forankringerne skal underkastes de i punkt 5.4.1 nævnte afprøv-
ninger, under hvilke de påvirkes ved hjælp af en anordning, der har
samme geometri som en trepunktsikkerhedssele omfattende retracter
og forbindelsesgjord eller selestyr ved den øvre forankring, såvel som
den i punkt 5.4.3 foreskrevne afprøvning, efter hvilken belast-
ningerne overføres til de to nedre forankringer ved hjælp af en
anordning, der har samme geometri som en hoftesele. De to
afprøvninger kan på konstruktørens begæring udføres på to
forskellige stel.
Hvis der ud over de i pkt. 4.3 foreskrevne forankringer findes
yderligere forankringer, skal disse underkastes afprøvningen i
henhold til pkt. 5.4.5, ved hvilken belastningerne overføres på dem
ved hjælp af en indretning, som har samme geometri som den
seletype, som skal fastgøres til disse forankringer.
5.3.5.1.1. Hvis retractoren ikke er fæstnet til den ydre nedre forankring, eller
hvis retractoren er fæstnet til den øvre seleforankring, skal den nedre
seleforankring også underkastes den i punkt 5.4.3 foreskrevne
afprøvning.
5.3.5.1.2. I de i punkt 5.3.5.1.1 nævnte tilfælde kan de i punkt 5.4.1 og 5.4.3
foreskrevne afprøvninger på konstruktørens begæring udføres på to
forskellige stel.
5.3.5.2. Bageste pladser i siderne og alle midterpladser:
Forankringerne underkastes de under punkt 5.4.2 nævnte afprøv-
ninger, under hvilke disse forankringer påvirkes ved hjælp af en
anordning, der har samme geometri som en trepunktsele uden
retractor, og den under punkt 5.4.3 nævnte afprøvning, under hvilke1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 12
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
de nedre forankringer påvirkes ved hjælp af en anordning, der har
samme geometri som en hoftesele. De to afprøvninger kan på
fabrikantens begæring udføres på to forskellige konstruktioner.
5.3.5.3. Når en fabrikant leverer sit køretøj monteret med sikkerhedsseler,
kan de tilsvarende forankringer efter anmodning fra fabrikanten, kun
underkastes en afprøvning, under hvilken de påvirkes ved hjælp af en
anmodning med samme geometri som den type sele, der skal fæstnes
til disse forankringer.
5.3.6. Når pladserne ved siderne og midterpladserne ikke er forsynet med
øvre forankringer, skal de nedre forankringer underkastes den i punkt
5.4.3 nævnte afprøvning, under hvilken de påvirkes af en anordning
med samme geometri som en hoftesele.
5.3.7. Hvis køretøjet er beregnet til andre anordninger, som forhindrer
selerne i at blive forbundet direkte til forankringerne uden ruller eller
lignende som mellemled, eller som nødvendiggør forankringer ud
over de i punkt4.3 nævnt e, skal sikkerhedsselen eller etarrangement
af kabler, ruller osv., der er repræsentativt for sikkerhedsseleudstyret,
forbindes til forankringerne med en sådan anordning i køretøjet, og
forankringerne skal underkastes afprøvninger i overensstemmelse
med de i punkt 5.4 nævnte, alt efter omstændighederne.
5.3.8. Der kan benyttes en anden afprøvningsmetode end den i punkt 5.3.
foreskrevne, men i så tilfælde skal dens ligeværdighed godtgøres.
5.4. Særlige afprøvningsmetoder
5.4.1. Afprøvning når der er tale om en 3-punktsele med retractor, der har
en forbindelsesgjord til sidestolpe fæstnet til den øvre forankring
5.4.1.1. En trisse eller et forbindelseskabel eller en forbindelsesgjord, der er
specielt tilpasset til at overføre den kraft, der kommer fra
trækmekanismen, eller den forbindelsesgjord, fabrikanten har stillet
til rådighed, monteres på øvre forankring.
5.4.1.2. For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der en afprøvningsbelast-
ning på 1 350 daN ± 20 daN på en trækanordning (se ►M4bilag
III◄, figur 2), der er forbundetmed forankringerne for samme sele
ved hjælp af en anordning med samme geometri som en sådan
sikkerhedsseles øvre torsogjord.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
675 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
450 daN ± 20 daN.
5.4.1.3. For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der samtidig en
afprøvningsbelastning på 1 350 daN ± 20 daN på en trækanordning
(se►M4bilag III ◄, figur 1), der er forbundetmed de t o nedre
forankringer.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
675 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
450 daN ± 20 daN.
5.4.2. Afprøvning når der er tale om en 3-punktsele uden retractor eller
med retractor ved øvre forankring
5.4.2.1. For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der en afprøvningsbelast-
ning på 1 350 daN ± 20 daN på en trækanordning (se ►M4bilag
III◄, figur 2), der er forbundetmed den øvre forankring og den
modstående nedre forankring for samme sele; hvis fabrikanten har
leveret en retraktor til den øvre forankring, benyttes denne.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
675 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
450 daN ± 20 daN.
5.4.2.2. For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der samtidig en
afprøvningsbelastning på 1 350 daN ± 20 daN på en trækanordning1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 13
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼M3
(se►M4bilag III ◄, figur 1), der er forbundetmed de t o nedre
forankringer.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
675 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
450 daN ± 20 daN.
5.4.3. Afprøvning, når der er tale om en hoftesele.
For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der en afprøvningsbelast-
ning på 2 225 daN ± 20 daN på en trækanordning (se ►M4bilag
III◄, figur 1), der er forbundetmed de t o nedre forankringer.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
1 110 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
750 daN ± 20 daN.
5.4.4. Afprøvninger når forankringsbeslagene alle sidder på de dele, der
indgår i sædets konstruktion eller er fordelt på køretøjets konstruk-
tion og sædets konstruktion
5.4.4.1. Alt efter omstændighederne udføres de i punkterne 5.4.1, 5.4.2 og
5.4.3 specificerede afprøvninger, idetder for hvertsæde og for hver
gruppe af sæder tilføjes den nedenfor angivne supplerende belast-
ning.
5.4.4.2. De i punkt5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3 omhandlede belast ninger suppleres
med en kraft svarende til 20 gange vægten af det komplette sæde.
For køretøjer i klasse M2og N2skal denne kraftsvare t il 10 gange
vægten af det komplette sæde; for køretøjer i klasse M3og N3skal
den svare til 6,6 gange vægten af det komplette sæde.
5.4.5. Afprøvning ved anvendelse af specielle seletyper
5.4.5.1. En afprøvningsbelastning på 1 350 daN ± 20 daN påføres på
trækmekanismen (se bilag IV, fig. 2), der er forbundet med
forankringsbeslagene til samme sele ved hjælp af en anordning
med samme geometri som en sådan seles øverste torsogjord eller
gjorde.
5.4.5.2. For køretøjer i klasse M1og N1anbringes der en afprøvningsbelast-
ning på 1 350 daN ± 20 daN på en trækanordning (se ►M4bilag
III◄, figur 3), der er forbundetmed de t o nedre forankringer.
For køretøjer i klasse M2og N2skal afprøvningsbelastningen være
675 daN ± 20 daN.
For køretøjer i klasse M3og N3skal afprøvningsbelastningen være
450 daN ± 20 daN.
5.4.6. Prøve til anvendelse på bagudvendende sæder
5.4.6.1. Forankringerne skal afprøves med de kræfter, der foreskrives i
henholdsvis punkt5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3. I hvertt ilfælde skal
prøvebelastningen svare til den belastning, der foreskrives forkøretøjer henholdsvis M
3og N3.
5.4.6.2. Prøvekraften skal være fremadrettet i forhold til den pågældende
siddeplads, svarende til den i punkt 5.3 beskrevne metode.
5.5. Afprøvningsresultater
5.5.1. Alle forankringer skal kunne holde til den i punkterne 5.3 og 5.4
fastsatte afprøvning. Der kan tillades en varig deformering, herunder
etdelvistbrud, af en forankring eller i detområde, der omgiver den,
såfremt den foreskrevne kraft er opretholdt i den fastsatte tid. Under
afprøvningen skal minimumsafstandene mellem de i punkt 4.4.3.3
nævnte nedre forankringer og de i punkterne 4.4.4.6 og 4.4.4.7
gentagne krav vedrørende de øvre effektive forankringer overholdes.
5.5.2. I køretøjer, hvor sådanne anordninger anvendes, skal forskydnings-
og spærreanordningerne, der gør detmuligtfor siddene på alle sæder1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 14
▼B
▼M4
▼M2
▼M3
▼M4
▼B
▼M2
▼M2
at stige ud af køretøjet, kunne betjenes med hånden, efter at
trækkraftens påvirkning er ophørt.
5.5.3. Efter afprøvningerne opmåles enhver beskadigelse af forankringerne
og af de konstruktionsdele, der har været udsat for belastning under
afprøvningerne.
5.5.4. Undtaget herfra er de øverste forankringer til et eller flere sæder i
køretøjer i klasse M2over 3,5 tons og M3godkendt efter direktiv 74/
408/EØF, bilag III, idetdisse ikke skal opfylde best emmelserne i
punkt5.5.1 om overholdelse af punkt4.4.4.6. Nærmere beskrivelse
af de(t) pågældende sæde(r) skal gives i tillægget til typegodkendel-
sesattesten omhandlet i tillæg 4.
6. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
6.1. Produktionens overensstemmelse sikres som hovedregel ved foran-
staltningerne i direktiv 70/156/EØF, artikel 10.
6.2. Som almindelig regel indskrænker disse efterprøvninger sig til
opmåling. Hvis det imidlertid er nødvendigt, underkastes køretøjerne
afprøvningerne i henhold til punkt 5 herover.
7. ÆNDRING AF TYPEGODKENDELSE
7.1. Ved ændring af en type, der er godkendt i henhold til dette direktiv,
finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.
►M48.◄VEJLEDNING
For hvert køretøj i overensstemmelse med den godkendte type skal
fabrikanten klart angive i brugsvejledningen for køretøjet:
— forankringernes placering,
— hvilken type sikkerhedsseler forankringerne er beregnet til.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 15
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
Tillæg 1
MINDST ANTAL FORANKRINGSPUNKTER
KøretøjsklasseFremadvendende siddepladser
Bagudven-
dendeYderpladser Midterpladser
Forreste Øvrige Forreste Øvrige
M13 3 eller 2 ∅ 3 eller 2 * 2 2
M2≤3,5 tons 3 3 3 3 2
M3&M2> 3,5 tons 3
 3 eller 2
 3 eller 2
 3 eller 2
 2
N1,N2&N33 2 eller 0 # 3 eller 2 * 2 eller 0 # —
Forklaring til symboler:
2: To nedre forankringer, hvori der kan monteres sikkerhedssele type B eller — når det foreskrives i
direktiv 77/541/EØF, bilag XV — type Br, Br3, B34m eller Br4Nm.
3: To nedre forankringer og én øverste forankring, hvori der kan monteres en 3-punkt sikkerhedssele
type A eller — hvor det kræves i direktiv 77/541/EØF, bilag XV — type Ar, Ar4m eller Ar4Nm.
∅: Henviser til punkt 4.3.3 (kun to forankringer kræves, hvis et sæde er beliggende på indersiden af
en gang).
*: Henviser til punkt 4.3.4 (kun to forankringer kræves, hvis forruden er uden for referenceområdet).
#: Henviser til punkt 4.3.5 og 4.3.6 (to forankringer kræves ved udsatte siddepladser).
: Henviser til punkt 4.3.7 (kun to forankringer kræves, hvis intet befinder sig i referenceområdet).
: Henviser til punkt 4.3.10 (særlige bestemmelser for et køretøjs øverste dæk).1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 16
▼M4
Tillæg 2
PLACERING AF NEDRE FORANKRINGER — KUN KRAV TIL VINKLER
Sæde M1Bortset fra M1
Forreste # i spændesiden ( α2) 45º - 80º 30º - 80º
bortset fra spændesiden ( α1) 30º - 80º 30º - 80º
vinkel konstant 50º - 70º 50º - 70ºudeltsæde — spændesiden ( α2) 45º - 80º 20º - 80º
udeltsæde — andetend spændesiden
(α1)30º - 80º 20º - 80º
indstilleligt sæde med ryglænsvinkel
< 20º45º - 80º ( α2) *
20º - 80º ( α1) *20º - 80º
Bageste # 30º - 80º 20º - 80º Ψ
Klapsæde Ingen seleforankringer kræves. Forefindes forankring: se krav til vinkler fortil og
bagtil
Bemærkninger:
#: Udvendige pladser og midterpladser.*: er vinklen konstant: se punkt 4.4.3.1.Ψ: 45º - 90º for sæder i køretøjer M
2og M3.1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 17
▼M4
Tillæg 3
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 18
▼M4
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 19
▼M4
Tillæg 4
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 20
▼M4
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 21
▼M4
BILAG II
PLACERING AF EFFEKTIVE SELEFORANKRINGER
Fig. I
De effektive forankringers monteringszoner
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 22
▼M2
▼M2
Fig. 2
Øvre effektive forankringer i.h.t. pkt. 4.4.4.7.3 i bilag I
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 23
▼M4
BILAG III
TRÆKKRAFTSANORDNINGER
Fig. 1
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 24
▼B
▼B
Fig. 2
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 25
▼M2
Fig. 3
1976L0115 — DA — 15.08.1996 — 004.001 — 26