1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/68/EF
af 16. december 1997
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af
forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående
maskiner
(EFT L 59 af 27.2.1998, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens direktiv 2001/63/EF af 17. august 2001 L 227 41 23.8.2001
►M2Europa-Parlamentetsog Rådetsdirektiv 2002/88/EF af 9. december 2002 L 35 28 11.2.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/68/EF
af 16. december 1997
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partiklerfra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående
maskiner
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 11. november 1997, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)I programmet for Fællesskabets politik og virke inden for miljø
og bæredygtig udvikling (4) anerkendesdet i princippet, at alle
mennesker effektivt bør beskyttes mod erkendte sundhedsrisiciforårsaget af luftforurening, og at dette navnlig nødvendiggør
bekæmpelse af emissionen af kvælstofdioxid (NO
2), partikler
(PT) — sort røg, og andre forurenende stoffer såsom carbonmon-oxid (CO); af hensyn til forebyggelsen af dannelsen af ozon (O
3)
i troposfæren og den dermed forbundne sundheds- og miljøska-delige virkning skal emission af stoffer, der fører til dannelse afkvælstofoxider (NO
x) og kulbrinter (HC) nedsættes; på grund af
de miljøskader, der forårsages af forsuring, bør blandt andet også
udslippet fra NOxog HC mindskes;
(2)Fællesskabet undertegnede protokollen fra FN's Økonomiske
Kommission for Europa om nedsættelse af flygtige organiske
forbindelser i april 1992 og tiltrådte i december 1993 protokollenom reduktion af NO
x-emission; begge protokoller knytter sig til
1979-konventionen om langtrækkende grænseoverskridende luft-forurening, der vedtogesi juli 1982;
(3)målsætningen — nedsættelse af mængden af forurenende emissi-oner fra mobile ikke-vejgående maskiner og oprettelse ogfunktion af det indre marked for motorer og maskiner — kan
ikke i tilstrækkelig grad tilgodeses af de enkelte medlemsstater;
dette kan bedre ske gennem tilnærmelse af medlemsstaterneslovgivning om foranstaltninger mod luftforurening fra motorerberegnet til montering i mobile ikke-vejgående maskiner;
(4)nye undersøgelser foretaget af Kommissionen viser, at emissi-oner fra motorer i mobile ikke-vejgående maskiner udgør envæsentlig del af den samlede menneskeskabte emission af visseskadelige luftforurenende stoffer; den kategori af motorer, sombestemmelserne i dette direktiv omfatter, nemlig motorer med
kompressionstænding, er årsag til en betydelig del af luftforur-
eningen med NO
xog PT, navnlig sammenholdt med den, der
hidrører fra vejtransportsektoren;1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT C 328 af 7.12.1995, s. 1.
(2) EFT C 153 af 28.3.1996, s. 2.
(3) Europa-Parlamentetsudtalels e af 25. oktober 1995 (EFT C 308 af
20.11.1995, s. 29), Rådets fælles holdning af 20. januar 1997 og Europa-
Parlamentets afgørelse af 13. maj 1997 (EFT C 167 af 2.7.1997, s. 22).Europa-Parlamentets afgørelse af 16. december 1997. Rådets afgørelse af 4.
december 1997.
(
4) Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes
regeringer, forsamlet i Rådet, den 1. februar 1993 (EFT C 138 af
17.5.1993, s. 1).
▼B
(5)emissioner fra mobile ikke-vejgående maskiner, der drives af
motorer med kompressionstænding, især emissioner af NOxog
PT, giver anledning til stor betænkelighed på dette område;forskrifter for sådanne forureningskilder bør komme i førsterække; det vil imidlertid også være hensigtsmæssigt senere atudvide dette direktivsområde til ogs å at omfatte kontrol medforureningen fra andre motorer til ikke-vejgående maskiner, her-
under transportable generatorsæt baseret på relevante
testcyklusser; en betydelig nedsættelse af CO- og HC-emissio-nerne vil kunne opnåsmed den påregnede udvidels e af dettedirektivs gyldighedsområde til også at omfatte benzinmotorer;
(6)der bør snarest muligt indføres bestemmelser om kontrol medemission fra land- og skovbrugstraktorer, der sikrer et miljøbe-skyttelsesniveau svarende til direktivets, og hvis normer og kravfuldt ud er i overensstemmelse med det;
(7)den valgte typegodkendelsesprocedure er på europæisk plangennemprøvet til godkendelse af vejkøretøjer og komponenterdertil; som noget nyt indføres begrebet godkendelse af en stam-motor, der repræsenterer en gruppe motorer (motorfamilie), som
er bygget efter samme konstruktionsprincipper og med de
samme komponenter;
(8)motorer, der er produceret i overensstemmelse med kravene i
dette direktiv, skal mærkes således og anmeldes til de godken-
dende myndigheder; for at lette administrationen er der ikkefastsat nogen direkte myndighedskontrol med de datoer forproduktion af motorerne, som er relevante for de skærpedekrav; denne frihed for fabrikanterne forudsætter, at de gør det
lettere for myndighederne at udføre stikprøvekontrol, og at de
regelmæssigt stiller de relevante oplysninger vedrørende produk-tionsplanlægningen til rådighed; denne procedure for meddelelseaf oplysninger er ikke obligatorisk, men en høj grad af overens-stemmelse hermed vil lette myndighedernes planlægning afefterprøvninger og øge den gensidige tillid mellem fabrikanter
og typegodkendelsesmyndigheder;
(9)som ækvivalente med godkendelser meddelt i henhold til nærvæ-
rende direktiv i dets første etape anses godkendelser, der er
meddelt i henhold til direktiv 88/77/EØF (1) eller i henhold til
regulativ 49, serie 02 fra FN's Økonomiske Kommission forEuropa, som angivet i bilag IV, tillæg II, til direktiv 92/53/EØF (
2);
(10)motorer, der er i overensstemmelse med dette direktivs krav ogomfattet af dets område, skal tillades markedsført i medlemssta-terne; disse motorer må ikke være underkastet noget andetnationalt krav med hensyn til emission; medlemsstater, der
meddeler godkendelse, træffer de nødvendige kontrolforanstalt-
ninger;
(11)ved fastsættelse af de nye prøvningsforskrifter og grænseværdier
må det særlige anvendelsesmønster for denne type motorer tages
i betragtning;
(12)det er hensigtsmæssigt, at de nye normer indføres efter det
velprøvede totrinsprincip;
(13)for motorer med høj effekt synes en betydelig nedsættelse af
emissionen af luftforurenende stoffer at være lettest at gennem-føre, idet der vil kunne anvendesteknologi, der allerede er1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 3
(1) Rådetsdirektiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdestilnærmels e
af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af
forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (EFT L 36
af 9.2.1988, s. 33). Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/1/EF (EFTL 40 af 17.2.1996, s. 1).
(
2) Rådetsdirektiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/
EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 225 af
10.8.1992, s. 1).
▼B
færdigudviklet til motorer i vejkøretøjer; når dette tagesi
betragtning, må der regnes med en forskudt gennemførelse afkravene, idet trin I begynder med det højeste af de tre effek-
tområder; dette princip er opretholdt i trin II, bortset fra et nyt
fjerde effektområde, der ikke omfattesaf trin I;
(14)for den således regulerede sektor af mobile ikke-vejgåendemaskiner, der ud over landbrugstraktorer er den vigtigste,sammenholdt med emissioner fra vejtransportsektoren, vil derkunne forventes en væsentlig mindskelse af emissionerne ved
gennemførelse af dette direktiv; som følge af dieselmotorers i
forvejen gode præstationer med hensyn til emission af CO ogHC er der kun meget snæver margen for forbedringer medhensyn til de samlede emissioner;
(15)forslaget giver mulighed for, at usædvanlige tekniske ellerøkonomiske omstændigheder kan tages i betragtning, idet detindeholder procedurer, hvorved fabrikanterne kan indrømmes
undtagelse fra deres forpligtelser efter direktivet;
(16)fabrikanterne skal pålægges at træffe passende forholdsregler til
sikring af produktionens overensstemmelse, når en motorgodkendes; med henblik på konstateret manglende overensstem-melse er der fastsat bestemmelser for underretningsprocedurer,korrigerende indgreb og en samarbejdsordning, der gør detmuligt at afgøre tvister mellem medlemsstaterne om overens-
stemmelsen af certificerede motorer;
(17)medlemsstaternes ret til at opstille krav, som sikrer beskyttelse af
personer, der arbejder med mobile ikke-vejgående maskiner,berøresikke af dette direktiv;
(18)de tekniske forskrifter i visse bilag til dette direktiv børsuppleres og eventuelt tilpasses til den tekniske udvikling ihenhold til udvalgsproceduren;
(19)der bør fastsættes bestemmelser til sikring af, at motorerneafprøves i overensstemmelse med reglerne for god laboratorie-
praksis;
(20)der er behov for at fremme verdenshandelen på dette område ved
så vidt muligt at harmonisere emissionsnormerne i Fællesskabetmed de normer, der er gældende eller planlæggesi tredjelande;
(21)man bør derfor overveje muligheden af at tage situationen op tilfornyet behandling, i det omfang nye teknologier er tilgængeligeog økonomisk mulige og under hensyn til de fremskridt, dergøres i forbindelse med gennemførelsen af trin II;
(22)Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20.
december 1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesfor-
anstaltningerne til retsakter vedtaget efter fremgangsmåden itraktatensartikel 189 B (
1)—
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er en indbyrdes tilnærmelse af medlems-
staternes lovgivninger om emissionsstandarder ogtypegodkendelsesprocedurer for motorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner. Dette vil bidrage til det indre markeds tilfredsstil-lende funktion og samtidig beskytte menneskers sundhed og miljøet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 4
(1) EFT C 102 af 4.4.1996, s. 1.
▼B
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
— »mobil ikke-vejgående maskine« en mobil maskine, transportabelt
teknisk udstyr eller et køretøj med eller uden karosseri, som ikke
er beregnet til vejgående passagerbefordring eller godstransport, og
med monteret forbrændingsmotor, jf. specifikationerne i bilag I,punkt 1
— »typegodkendelse« den fremgangsmåde, hvormed medlemsstaten
attesterer, at en type forbrændingsmotor eller en motorfamilie forså vidt angår afgivelsen af forurenende luftarter og partikler,opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv
— »motortype« en kategori af motorer, der ikke afviger indbyrdesmed
hensyn til sådanne væsentlige specifikationer, som er defineret i
bilag II, tillæg 1
— »motorfamilie« en af fabrikanten opstillet gruppe af motorer, der
som følge af deres konstruktion må forventes at svare til hinandenmed hensyn til forurening fra udstødningen, og som opfylderkravene i dette direktiv
— »stammotor« en motor, der er valgt fra en motorfamilie på en sådan
måde, at den opfylder kravene i bilag I, punkt 6 og 7
— »motoreffekt« den nettoeffekt, der er specificeret i bilag I, punkt
2.4
— »motorensproduktions dato« den dato, hvor motoren gennemgår den
sidste kontrol, efter at den har forladt samlebåndet. På dette stadiumer motoren klar til at blive leveret eller lagt på lager
— »markedsføring« første tilførsel til markedet mod betaling eller
gratis af en motor med henblik på distribuering og/eller anvendelse
i Fællesskabet
— »fabrikant« den person eller organisation, som over for de godken-
dende myndigheder er ansvarlig for typegodkendelsesprocessen ienhver henseende og for produktionens overensstemmelse. Det
kræves ikke, at den pågældende person eller organisation er direkte
involveret i alle stadier af motorens produktion
— »godkendende myndighed« den myndighed/de myndigheder i en
medlemsstat, som i enhver henseende er ansvarlig for typegodken-delse af en motor eller en motorfamilie, som udsteder og inddragertypegodkendelsesattester, som fungerer som forbindelsesled til deøvrige medlemsstaters godkendende myndigheder, og som er
ansvarlig for kontrol med fabrikantens forholdsregler til sikring af
produktionens overensstemmelse
— »teknisk tjeneste« den eller de organisationer, der er udpeget til
som prøvningslaboratorium at udføre prøvning og inspektion påvegne af medlemsstatens godkendende myndighed. Den godken-dende myndighed kan også selv udøve denne funktion
— »oplysningsskema« det dokument, der er anført i bilag II, og hvoraf
det fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indsende
— »informationsmappe« alle de data, tegninger, fotografier mv., som
ansøgeren i henhold til oplysningsskemaet skal indgive til den
tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed
— »informationspakke« informationsmappen samt de prøvningsrap-
porter eller andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller dengodkendende myndighed har vedlagt informationsmappen underudførelsen af sine opgaver
— »indholdsfortegnelse til informationspakken« det dokument, der
indeholder en liste over informationspakkens indhold, hvor hver
enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan iden-tificeres
— »udskiftningsmotor« en fabriksny motor, der erstatter motoren i en
maskine, og som leveres udelukkende til dette formål1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 5
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
— »håndbåret motor« en motor, der opfylder mindst en af følgende
betingelser:
a) Motoren skal benyttes i et redskab, som bæres af operatøren hele
tiden under udførelsen af dets tilsigtede funktioner.
b) Motoren skal benyttes i et redskab, som skal anvendes i flere
positioner, f.eks. op og ned eller til siden, for at udføre sine
tilsigtede funktioner.
c) Motoren skal benyttes i et redskab, hvis samlede vægt inklusive
motor (uden væsker) ikke overstiger 20 kg, og som tillige
udviser mindst et af følgende kendetegn:
i) Operatøren er nødt til enten at støtte eller bære udstyret hele
tiden, mens det udfører sine tilsigtede funktioner.
ii) Operatøren er nødt til enten at støtte udstyret eller holde det
i den rigtige retning hele tiden, mens det udfører sine tilsig-
tede funktioner.
iii) Motoren skal benyttes i en generator eller en pumpe
— »ikke-håndbåret motor« en motor, der ikke er omfattet af definiti-
onen af en håndbåret motor
— »håndbåret motor til erhvervsmæssig brug, som benyttes i flere
positioner« en håndbåret motor, der opfylder betingelserne i bådelitra a) og b) i definitionen af en håndbåret motor, og for hvilkenmotorfabrikanten til den godkendende myndighedstilfreds hed hargodtgjort, at en emissionsholdbarhedstid for kategori 3 (i henhold
til punkt 2.1 i bilag IV, tillæg 4) finder anvendelse på denne motor
— »emissionsholdbarhedstid« det antal timer, der ifølge bilag IV,
tillæg 4, skal benyttes til at bestemme forringelsesfaktorerne
— »små motorfamilier« gnisttændingsmotorfamilier med en samlet
årlig produktion på under 5 000 enheder
— »små fabrikanter af gnisttændingsmotorer« fabrikanter med en
samlet årlig produktion på under 25 000 enheder.
Artikel 3
Ansøgning om typegodkendelse
1. Ansøgning om typegodkendelse af en motor eller motorfamilie
indgivesaf fabrikanten til den godkendende myndighed i den pågæl-
dende medlemsstat. Ansøgningen ledsages af en informationsmappe
med de oplysninger, der kræves i oplysningsskemaet i bilag II.Motorer, som opfylder de motortypeegenskaber, der er beskrevet i bilagII, tillæg I, indgives til den tekniske myndighed, som er ansvarlig forgennemførelsen af godkendelsesprøvningerne.
2. Fastslår den godkendende myndighed i forbindelse med ansøg-
ning om typegodkendelse af en motorfamilie, at den indgivneansøgning med hensyn til den valgte stammotor ikke er fuldt ud repræ-sentativ for den i bilag II, tillæg 2, beskrevne motorfamilie, skal derindsendes en alternativ og om nødvendigt endnu en stammotor, bestemtaf den godkendende myndighed, til godkendelse efter stk. 1.
3. For hver motortype eller motorfamilie kan der kun indgives
ansøgning i en enkelt medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøg-ning for hver motortype eller motorfamilie, der ønskes godkendt.
Artikel 4
Typegodkendelsesprocedure
1. Den medlemsstat, hvortil ansøgningen indgives, meddeler type-
godkendelse af alle motortyper og motorfamilier, som svarer til
specifikationerne i informationsmappen og opfylder direktivets krav.
2. Medlemsstaten skal for hver motortype og motorfamilie, den
godkender, udfylde alle de relevante rubrikker i typegodkendelsesatte-sten, hvoraf der findes en model i ►
M2bilag VII ◄, og udarbejde
eller kontrollere indholdsfortegnelsen til informationspakken. Typegod-1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 6
▼B
▼B
kendelsesattester nummereres som angivet i ►M2bilag VIII ◄.D e n
udfyldte typegodkendelsesattest og bilagene dertil sendes til ansøgeren.
3. Hvisden motor, der s øgesgodkendt, kun kan fungere efter
hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andreaf den mobile ikke-vejgående maskines dele, og opfyldelsen af et eller
flere krav derfor kun lader sig kontrollere, når den motor, der søges
godkendt, er koblet sammen med andre af maskinens dele, det væresig virkelige eller simulerede, skal typegodkendelsen af motorenbegrænses tilsvarende. På typegodkendelsesattesten for en sådan motoreller motorfamilie skal i så fald anføres eventuelle begrænsninger idens anvendelse og eventuelle monteringsforskrifter.
4. Den godkendende myndighed i hver medlemsstatat
a) sender hver måned de godkendende myndigheder i de øvrige
medlemsstater en liste (med de i ►
M2bilag IX ◄anførte oplys-
ninger) over de typegodkendelser af motorer og motorfamilier, somden har meddelt, nægtet eller inddraget i den forløbne måned
b) sender på en anden godkendende myndigheds anmodning straks
— en kopi af typegodkendelsesattesterne med/uden informations-
pakke for hver motortype eller motorfamilie, for hvilken denhar meddelt, nægtet eller inddraget godkendelse, og/eller
— den i artikel 6, stk. 3, beskrevne liste over motorer, der er produ-
ceret i henhold til de meddelte typegodkendelser, med de i
►
M2bilag X◄anførte oplysninger, og/eller
— en kopi af den i artikel 6, stk. 4, beskrevne erklæring.
5. Den godkendende myndighed i hver medlemsstat tilsender hvert
år, samt når den modtager en anmodning derom, Kommissionen enkopi af databladet, jf. ►
M2bilag XI ◄, vedrørende de motorer, den
har godkendt siden sidste indberetning herom.
Artikel 5
Ændringer af godkendelser
1. Den medlemsstat, der har meddelt en typegodkendelse, sørger for,
at den bliver underrettet om alle ændringer af de oplysninger, der
findesi informations pakken.
2. Ansøgning om ændring eller udvidelse af en typegodkendelse skal
altid indgives til godkendelsesmyndigheden i den medlemsstat, der har
meddelt den oprindelige typegodkendelse.
3. Er der sket ændringer i nogen af oplysningerne i informations-
pakken, skal den godkendende myndighed i den pågældende
medlemsstat:
— om nødvendigt udstede de nødvendige rettelsesblade til informati-
onspakken, hvor hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt medændringens art og udstedelsesdatoen. Hver gang der udstedes rettel-sesblade, rettes også indholdsfortegnelsen til informationspakken
(der er knyttet som bilag til typegodkendelsesattesten), således at
datoen for de seneste ændringer er angivet
— udstede en revideret typegodkendelsesattest (forsynet med et udvi-
delsesnummer) hvis nogle af oplysningerne i den (bortset fra
bilagene) er ændret, eller hvisdirektivetskrav er ændret s iden den
dato, der er anført på attesten; af den reviderede attest skal det tyde-ligt fremgå, hvorfor og på hvilken dato revisionen er foretaget.
Finder den godkendende myndighed i den pågældende medlemsstat, at
en ændring i informationspakken tilsiger ny prøvning eller kontrol,underretter den fabrikanten derom og udsteder ikke ovennævnte doku-menter, før den nye prøvning eller kontrol er gennemført medtilfredsstillende resultat.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 7
▼B
Artikel 6
Overensstemmelse
1. Fabrikanten anbringer på hver enhed, der produceresi overens -
stemmelse med den godkendte type, de i bilag I, punkt 3, anførte
mærker, herunder typegodkendelsesnummeret.
2. Indeholder en typegodkendelsesattest anvendelsesbegrænsninger i
henhold til artikel 4, stk. 3, skal fabrikanten med hver produceret enhedgive detaljerede oplysninger om sådanne begrænsninger og angiveeventuelle monteringsforskrifter. Leveres en række motortyper til enenkelt maskinfabrikant, behøver denne dog kun at få udleveret ét
eksemplar af nævnte oplysningsdokument — senest på leveringsdatoen
for den første motor — som desuden omfatter en fortegnelse over depågældende motoridentifikationsnumre.
3. Fabrikanten tilsender efter anmodning den myndighed, som
meddelte typegodkendelsen, en fortegnelse med identifikationsnumrefor hver motortype, der er produceret i overensstemmelse med kravenei dette direktiv siden sidste indberetning eller, siden direktivets krav
første gang fandt anvendelse; en sådan fortegnelse fremsendes senest
45 dage efter hvert kalenderårs slutning samt straks efter hver ikrafttræ-delsesdato for ændringer af dette direktiv, og straks efter enhveryderligere dato, som myndigheden måtte fastsætte. Hvor det ikkefremgår af motorernes kodningssystem, skal denne fortegnelse angive
sammenhængen mellem identifikationsnumrene og de tilsvarende
motortyper eller -familier og typegodkendelsesnumrene. Fortegnelsenskal derudover indeholde særlige oplysninger, hvis fabrikanten ophørermed at producere en godkendt motortype eller motorfamilie. Krævesensådan fortegnelse ikke regelmæssigt fremsendt til den godkendendemyndighed, skal fabrikanten opbevare de tilsvarende optegnelser i en
periode af mindst 20 år.
4. Fabrikanten tilsender 45 dage efter kalenderårets slutning og på
hver anvendelsesdato, jf. artikel 9, den godkendende myndighed, dermeddelte typegodkendelse, en erklæring med angivelse af motortypeog -familie samt relevant motoridentifikationskode for de motorer, hanagter at producere fra denne dato.
Artikel 7
Anerkendelse af ækvivalente godkendelser
1. På forslag af Kommissionen kan Europa-Parlamentet og Rådet,
inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem
Fællesskabet og tredjelande anerkende, at procedurer, som er fastsatved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, erækvivalente med nærværende direktivs bestemmelser om typegodken-delse af motorer.
2. Medlemsstaterne skal acceptere de typegodkendelser og i givet
fald de tilsvarende godkendelsesmærker, der er opført i bilag XII, somværende i overensstemmelse med dette direktiv.
Artikel 8
Registrering og markedsføring
1. Medlemsstaterne må ikke nægte at registrere, hvis dette er rele-
vant, eller markedsføre nye motorer, uanset om disse allerede ermonteret i en maskine, hvis de opfylder kravene i dette direktiv.
2. Medlemsstaterne må kun tillade registrering, hvis dette er rele-
vant, og markedsføring af nye motorer, uanset om disse allerede er
monteret i en maskine, hvis de opfylder kravene i dette direktiv.
3. En medlemsstats godkendende myndighed, der meddeler en type-
godkendelse, skal — om nødvendigt i samarbejde med de godkendendemyndigheder i de øvrige medlemsstater — i forbindelse med godken-delsen træffe de nødvendige foranstaltninger til registrering og kontrol1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 8
▼M2
▼B
▼B
af identifikationsnumrene på motorer, der produceres i overensstem-
melse med kravene i dette direktiv.
4. Supplerende kontrol af identifikationsnumre kan ske i forbindelse
med kontrol af produktionens overensstemmelse, som er beskrevet i
artikel 11.
5. Med henblik på kontrollen af identifikationsnumrene skal fabri-
kanten eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigede påforlangende uopholdeligt give den ansvarlige godkendende myndighedalle nødvendige oplysninger om de direkte købere tillige med identifi-kationsnumrene på de motorer, der er produceret i overensstemmelse
med artikel 6, stk. 3. For motorer solgt til en maskinfabrikant kræves
ikke yderligere oplysninger.
6. Hvisfabrikanten ikke på de godkendende myndighedersanmod-
ning er i stand til at efterprøve kravene i artikel 6, navnlig iforbindelse med stk. 5 i nærværende artikel, kan godkendelsen af dentilsvarende motortype eller -familie i henhold til dette direktivinddrages. I så fald foretages underretning efter proceduren i artikel
12, stk. 4.
Artikel 9
Tidsplan — motorer med kompressionstænding
1. MEDDELELSE AF TYPEGODKENDELSER
Medlemsstaterne må ikke efter den 30. juni 1998 nægte typegodken-
delse af en motortype eller en motorfamilie eller nægte at udstede deti►
M2bilag VII ◄beskrevne dokument og må ikke stille andre
typegodkendelseskrav med hensyn til luftforurenende emissioner framobile ikke-vejgående maskiner med motor monteret, hvis kravene idette direktiv med hensyn til emissionerne af forurenende luftarter og
partikler er opfyldt.
2. TYPEGODKENDELSER TRIN I
(MOTORKATEGORI A, B OG C)
Medlemsstaterne skal nægte typegodkendelse af en motortype eller en
motorfamilie samt udstedelse af det i ►
M2bilag VII ◄beskrevne
dokument og nægte enhver anden form for typegodkendelse af enmobil ikke-vejgående maskine med monteret motor:
efter den 30. juni 1998 for motorer med effekt P i området:— A: 130 kW ≤P≤560 kW
—B : 7 5k W ≤P < 130 kW
—C : 3 7k W ≤P < 75 kW
hvis motoren ikke opfylder kravene i dette direktiv, og når emissionen
af forurenede luftarter og partikler fra motoren ikke opfylder grænse-
værdierne i tabellen i ►
M2punkt 4.1.2.1 i bilag I ◄.
3. TYPEGODKENDELSER TRIN II
(MOTORKATEGORI D, E, F OG G)
Medlemsstaterne skal nægte typegodkendelse af en motortype eller en
motorfamilie samt udstedelse af det i ►M2bilag VII ◄beskrevne
dokument, og nægte enhver anden form for typegodkendelse af enmobil ikke-vejgående maskine med monteret motor:
— D: efter den 31. december 1999 for motorer med effekt P i
området:
18 kW≤P < 37 kW
— E: efter den 31. december 2000 for motorer med effekt P i
området:130 kW≤P≤560 kW1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 9
▼M2
▼B
▼B
— F: efter den 31. december 2001 for motorer med effekt P i
området:75 kW≤P < 130 kW
— G: efter den 31. december 2002 for motorer med effekt P i
området:37 kW≤P < 75 kW
hvis motoren ikke opfylder kravene i dette direktiv, og når emissionen
af forurenede luftarter og partikler fra motoren ikke opfylder grænse-
værdierne i tabellen i ►
M2punkt 4.1.2.3 i bilag I ◄.
4. MARKEDSFØRING OG MOTORPRODUKTIONSDATABortset fra maskiner og motorer til eksport til tredjelande tillader
medlemsstaterne efter nedenanførte datoer kun registrering, hvis detteer relevant, og ►
M2markedsføring af motorer ◄, uanset om de alle-
rede er monteret i en maskine, hvis de opfylder kravene i dette direktiv,
og hvismotoren er godkendt i en af kategorierne i s tk. 2 eller 3.
Trin I
— kategori A: 31. december 1998
— kategori B: 31. december 1998— kategori C: 31. marts1999.
Trin II
— kategori D: 31. december 2000
— kategori E: 31. december 2001— kategori F: 31. marts2002.
— kategori G: 31. marts2003.
Medlemsstaterne kan dog for hver kategori udsætte ovennævnte krav i
to år for motorer, der er produceret inden de datoer, der er nævnt i
dette stykke.
Tilladelser for trin I-motorer udløber, når kravene i henhold til trin II
obligatorisk skal være opfyldt.
Artikel 9a
Tidsplan — gnisttændingsmotorer
1. INDDELING I KLASSERI dette direktiv inddeles gnisttændingsmotorer i følgende klasser:hovedklasse S: små motorer med nettoeffekt ≤19 kW.
Hovedklasse S opdeles i to kategorier:
H: motorer til håndbårne maskiner
N: motorer til ikke-håndbårne maskiner.
Klasse/kategori Slagvolumen (cm3)
Håndbårne motorer
Klasse SH:1 < 20
Klasse SH:2 ≥20
<5 0
Klasse SH:3 ≥50
Ikke-håndbårne motorer
Klasse SN:1 < 66
Klasse SN:2 ≥66
< 1001997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 10
▼M2
▼M2
Klasse/kategori Slagvolumen (cm3)
Klasse SN:3 ≥100
< 225
Klasse SN:4 ≥225
2. MEDDELELSE AF TYPEGODKENDELSER
Medlemsstaterne må ikke efter den 11. august 2004 nægte typegodken-
delse af en type eller familie af gnisttændingsmotorer eller nægte atudstede det i bilag VII beskrevne dokument og må ikke stille andretypegodkendelseskrav med hensyn til luftforurenende emissioner framobile ikke-vejgående maskiner med monteret motor, hvis kravene idette direktiv med hensyn til emissionerne af forurenende luftarter er
opfyldt.
3. TYPEGODKENDELSER, TRIN I
Medlemsstaterne skal nægte typegodkendelse af en motortype eller en
motorfamilie samt udstedelse af det i bilag VII beskrevne dokument og
nægte enhver anden form for typegodkendelse af en mobil ikke-vejgående maskine, hvori en motor er monteret senere end 11. august2004, hvismotoren ikke opfylder kravene i dette direktiv, og når emis -sionen af forurenede luftarter fra motoren ikke opfyldergrænseværdierne i tabellen i punkt 4.2.2.1 i bilag I.
4. TYPEGODKENDELSER, TRIN IIMedlemsstaterne skal nægte typegodkendelse af en motortype eller en
motorfamilie samt udstedelse af de i bilag VII beskrevne dokumenter
og nægte enhver anden form for typegodkendelse af en mobil ikke-
vejgående maskine med monteret motor
efter 1. august 2004 for motorer i klasse SN:1 og SN:2
efter 1. august 2006 for motorer i klasse SN:4efter 1. august 2007 for motorer i klasse SH:1, SH:2 og SN:3efter 1. august 2008 for motorer i klasse SH:3,
hvis motoren ikke opfylder kravene i dette direktiv, og når emissionen
af forurenede luftarter fra motoren ikke opfylder grænseværdierne i
tabellen i punkt 4.2.2.2 i bilag I.
5. MARKEDSFØRING — MOTORPRODUKTIONSDATOER
Bortset fra maskiner og motorer bestemt til eksport til tredjelande
tillader medlemsstaterne seks måneder efter den dato, der er anført i
stk. 3 og 4 for den pågældende kategori, kun markedsføring af motorer,uanset om de allerede er monteret i en maskine, hvis de opfylderkravene i dette direktiv.
6. MÆRKNING VED FREMRYKKET OVERHOLDELSE AF TRIN
II
For motortyper eller -familier, der allerede før den i stk. 4 fastsatte frist
overholder grænseværdierne i tabellen i bilag I, punkt 4.2.2.2, tilladermedlemsstaterne en særlig mærkning, hvoraf fremgår, at den pågæl-
dende motor overholder de krævede grænseværdier før den fastsatte
frist.
7. UNDTAGELSER
Følgende maskiner er undtaget fra gennemførelsesfristerne for emissi-
onsgrænsekravene i trin II for en periode på tre år fra ikrafttrædelsen
af disse emissionsgrænsekrav. I disse tre år finder emissionsgrænsekra-vene i trin I fortsat anvendelse:
— håndholdte motorkædesave: håndholdt apparat beregnet til opskæ-
ring af træ ved hjælp af en savkæde, der betjenes med to hænderog har et slagvolumen på over 45 cm
3, i henhold til EN-ISO
11681-11997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 11
▼M2
— maskiner med tophåndtag (håndholdt boremaskine og kædesave til
træ): håndholdt apparat med håndtag foroven beregnet til at borehuller eller til opskæring af træ ved hjælp af en savkæde (i
henhold til ISO 11681-2
— håndholdte buskryddere med forbrændingsmotor: håndholdt
apparat med en roterende klinge af metal eller plast beregnet tilat klippe ukrudt, buske, mindre træer og tilsvarende vækster. Skalkonstrueres i henhold til EN-ISO 11806 og kunne anvendes i flerepositioner, f.eks. vandret eller op og ned, og har et slagvolumen på
over 40 cm
3
— håndholdte hækklippere: håndholdt apparat beregnet til at klippe
hække og buske ved hjælp af en eller flere frem- og tilbagegående
klinger, i henhold til EN 774
— håndholdte vinkelslibere med forbrændingsmotor: håndholdt
apparat beregnet til at skære i hårde materialer som f.eks. sten,asfalt, beton eller stål ved hjælp af en roterende klinge og med etslagvolumen på over 50 cm
3, i henhold til EN 1454, og
— ikke-håndholdte, vandretakslede motorer i klasse SN:3: kun motor-
klasse SN:3 ikke-håndholdte maskiner med vandret aksel, som har
en nettoeffekt på op til eller under 2,5 kW, og som hovedsagelig
anvendes til særlige, industrielle formål, herunder haveredskaber,rulleskærere, plæneluftere og elgeneratorer.
8. VALGFRI UDSÆTTELSE AF GENNEMFØRELSEN
Medlemsstaterne kan dog for hver kategori udsætte datoerne i stk. 3, 4
og 5 i to år for motorer, der er fremstillet inden de nævnte datoer.
Artikel 10
Undtagelser og alternative procedurer
1. Kravene i artikel 8, stk. 1 og 2, artikel 9, stk. 4, og artikel 9a, stk.
5, gælder ikke:
— motorer til anvendelse i forsvaret
— motorer, der er undtaget i henhold til stk. 1a og 2.
1a. En udskiftningsmotor skal opfylde de grænseværdier, som den
erstattede motor skulle opfylde, da den oprindelig blev markedsført.
Påskriften »UDSKIFTNINGSMOTOR« fastgøres med en mærkat påmotoren eller indsættes i instruktionsbogen.
2. Medlemsstaterne kan efter anmodning fra en fabrikant indrømme
undtagelse fra tidsfristen/-fristerne for markedsføring i artikel 9, stk. 4,
for restmotorer, der stadig er på lager, og lagre af mobile ikke-
vejgående maskiner, for så vidt angår motoren, på følgende betingelser:
— Fabrikanten skal indgive en ansøgning til de godkendende myndig-
heder i den medlemsstat, der har godkendt de(n) pågældendemotortype(r) eller -familie(r), før tidsfristen/-fristerne er over-skredet.
— Fabrikantens ansøgning skal indeholde en fortegnelse som
omhandlet i artikel 6, stk. 3, over fabriksnye motorer, der ikkemarkedsføres inden for tidsfristen/-fristerne; for så vidt angårmotorer, der for første gang omfattes af dette direktiv, skal fabri-kanten indgive ansøgningen til de godkendende myndigheder i denmedlemsstat, hvor motorerne er oplagret.
— Ansøgningen skal ledsages af en teknisk og/eller økonomisk
begrundelse.
— Motorerne skal svare til en type eller familie, for hvilken typegod-
kendelsen ikke længere er gyldig, eller for hvilken der ikke tidligere
stilledes krav om typegodkendelse, men som er produceret indenfor de(n) gældende tidsfrist(er).
— Motorerne skal fysisk have været oplagret inden for Det Europæ-
iske Fællesskab inden for tidsfristen/-fristerne.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 12
▼B
▼M2
▼B
▼B
— Antallet af fabriksnye motorer af en eller flere typer, der markeds-
føres i hver medlemsstat i henhold til denneundtagelsesbestemmelse, må højst udgøre 10 % af de fabriksnye
motorer af alle typer, der det foregående år er markedsført i den
pågældende medlemsstat.
— Hvis ansøgningen imødekommes af den pågældende medlemsstat,
skal denne inden for en måned tilsende de godkendende myndig-
heder i de øvrige medlemsstater nærmere enkeltheder om og
begrundelse for de undtagelser, der er indrømmet fabrikanten.
— Medlemsstater, der indrømmer undtagelse efter denne artikel, er
ansvarlige for, at fabrikanten opfylder alle de deraf følgendeforpligtelser.
— De godkendende myndigheder skal for hver af de pågældende
motorer udfylde en typeattest med en særlig angivelse. I givet faldkan anvendeset fællesdokument, der indeholder alle de pågæl-dende motorersidentifikations numre.
— Medlemsstaterne tilsender hvert år Kommissionen en fortegnelse
over alle indrømmede undtagelser med begrundelse.
Denne mulighed kan kun benyttesi tolv måneder fra den dato, hvor en
tidsfrist/tidsfrister for markedsføring første gang blev gældende for
motorerne.
3. Kravene i artikel 9a, stk. 4 og 5, udskydes i tre år for små fabri-
kanter af motorer.
4. For små motorfamilier op til maksimalt 25 000 enheder erstattes
kravene i artikel 9a, stk. 4 og 5, af de tilsvarende trin I-krav, forudsatat de forskellige motorfamilier alle har forskellige slagvolumener.
Artikel 11
Forholdsregler vedrørende produktionens overensstemmelse
1. Inden en medlemsstat meddeler typegodkendelse, træffer den, for
så vidt angår specifikationerne i bilag I, punkt 5, de fornødne foran-staltninger til at kontrollere, at der er taget tilfredsstillendeforholdsregler til at sikre en reel kontrol af produktionens overensstem-melse, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder
i de øvrige medlemsstater.
2. En medlemsstat, der har meddelt typegodkendelse, træffer de
fornødne foranstaltninger til, for så vidt angår specifikationerne i bilagI, punkt 5, at kontrollere, at de i stk. 1 omhandlede forholdsregler til
stadighed er tilstrækkelige, og at hver produceret motor, der er mærket
med godkendelsesnummer i henhold til dette direktiv, fortsat er i over-ensstemmelse med beskrivelsen i godkendelsesattesten og dennes bilagfor den godkendte motortype eller -familie, om nødvendigt i samar-bejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater.
Artikel 12
Manglende overensstemmelse med den godkendte type eller familie
1. Der foreligger manglende overensstemmelse med den godkendte
type eller familie, når der konstateres afvigelser fra specifikationerne itypegodkendelsesattesten og/eller informationspakken, og denmedlemsstat, der har meddelt typegodkendelsen, ikke har givet tilla-
delse hertil i henhold til artikel 5, stk. 3.
2. Konstaterer en medlemsstat, at motorer, som den har typegod-
kendt, og som er ledsaget af en overensstemmelsesattest eller forsynet
med godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type
eller familie, den har godkendt, træffer den de fornødne foranstalt-ninger til at sikre, at motorer, der produceres, atter bringes ioverensstemmelse med den godkendte type eller familie. De godken-dende myndigheder i den pågældende medlemsstat underretter degodkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 13
▼M2
▼B
▼B
foranstaltninger, der om nødvendigt kan omfatte inddragelse af type-
godkendelsen.
3. Fastslår en medlemsstat, at motorer, som er forsynet med et type-
godkendelsesmærke ikke er i overensstemmelse med den godkendtetype eller familie, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt
typegodkendelsen, om at kontrollere, at de motorer, der produceres, er
i overensstemmelse med den godkendte type eller familie. Dennekontrol skal finde sted senest seks måneder efter, at anmodningen erfremsat.
4. Medlemsstaternes godkendende myndigheder underretter inden
for en frist på en måned hinanden om inddragelse af typegodkendelserog grundene hertil.
5. Bestrider den medlemsstat, der har meddelt typegodkendelsen,
den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om,bestræber de involverede medlemsstater sig på at bilægge tvisten.Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt relevantekonsultationer for at nå til en løsning.
Artikel 13
Beskyttelse af arbejdstagerne
Bestemmelserne i dette direktiv anfægter ikke medlemsstaternes ret til,
under overholdelse af traktaten, at fastsætte de krav, de finder nødven-
dige for at sikre, at arbejdstagerne er beskyttet, når de anvender de
maskiner, der er omfattet af dette direktiv, dog forudsat at disse ikkehar konsekvenser for markedsføringen af de pågældende motorer.
Artikel 14
Tilpasning til den tekniske udvikling
Ændringer, der er påkrævede for at tilpasse bilagene til den tekniske
udvikling, vedtages, med undtagelse af kravene i bilag I, punkt 1, 2.1-
2.8, og punkt 4, af Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 14a
Procedure for undtagelser
Kommissionen undersøger eventuelle tekniske vanskeligheder i forbin-
delse med overholdelse af trin II-kravene for visse former foranvendelse af motorerne, navnlig mobile maskiner, i hvilke der ermonteret motorer af klasse SH:2 og SH:3. Hvis Kommissionen i sineundersøgelser konstaterer, at visse mobile maskiner, navnlig håndbårne
motorer til erhvervsmæssig brug, som benyttes i flere positioner, af
tekniske årsager ikke kan overholde disse tidsfrister, forelægger denefter proceduren i artikel 15, stk. 2, senest den 31. december 2003 enrapport ledsaget af passende forslag til forlængelse af den i artikel 9a,stk. 7, nævnte periode og/eller yderligere undtagelsesbestemmelser meden maksimal varighed på fem år bortset fra særlige omstændigheder for
sådanne maskiner.
Artikel 15
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Tilpasning til den Tekniske
Udvikling af Direktiverne om Fjernelse af Tekniske Hindringer for
Handelen med Motorkøretøjer, i det følgende benævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennesartikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 14
(1) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼M2
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 16
Godkendende myndigheder og tekniske tjenester
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater
navne og adresser på de ansvarlige godkendende myndigheder og
tekniske tjenester i dette direktivs forstand. De bemyndigede tjenester
skal opfylde kravene i artikel 14 i direktiv 92/53/EØF.
Artikel 17
Gennemførelse i national lovgivning
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30.juni 1998. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen inde-
holde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsenledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen
fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv.
Artikel 18
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 19
Yderligere nedsættelse af emissionsgrænseværdierne
Europa-Parlamentet og Rådet træffer inden udgangen af år 2000 afgø-
relse om et forslag, som Kommissionen inden udgangen af 1999 skalforelægge om yderligere nedsættelse af emissionsgrænseværdierneunder hensyn til generelt tilgængelige teknikker til nedbringelse af luft-
forurening fra motorer med kompressionstænding og til
luftkvalitetssituationen.
Artikel 20
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 15
▼B
▼M2
Bilagsfortegnelse
BILAG I Anvendelsesområde, definitioner, symboler og forkor-
telser; mærkning af motoren, specifikationer og prøvning,
specifikationer for vurdering af produktionens overens-
stemmelse og parametre til bestemmelse af motorfamilien,
valg af stammotor
BILAG II Oplysningsskemaer
Tillæg 1 Hovedspecifikationer for (stam)motorenTillæg 2 Hovedspecifikationer for motorfamilien
Tillæg 3 Hovedspecifikationer for en motortype i motorfamilien
BILAG III Prøvningsforskrifter for motorer med kompressionstæn-
ding
Tillæg 1 Måle- og prøvetagningsmetoderTillæg 2 Kalibrering af analyseapparaturet
Tillæg 3 Dataevaluering og beregninger
BILAG IV Prøvningsforskrifter — gnisttændingsmotorerTillæg 1 Måle- og prøvetagningsmetoder
Tillæg 2 Kalibrering af analyseapparaturet
Tillæg 3 Dataevaluering og beregningerTillæg 4 Forringelsesfaktorer
BILAG V Tekniske specifikationer for det referencebrændstof, der
skal anvendes ved afprøvninger i forbindelse med godken-
delsesproceduren og til kontrol af produktionens overens-
stemmelse
BILAG VI System til analyse og prøveudtagning
BILAG VII Typegodkendelsesattest
Tillæg 1 Prøvningsresultater for motorer med kompressionstændingTillæg 2 Prøvningsresultater for gnisttændingsmotorer
Tillæg 3 Udstyr og tilbehør, som skal monteres med henblik på
prøvning til bestemmelse af motoreffekt
BILAG VIII Nummereringssystem for godkendelsesattester
BILAG IX Fortegnelse over typegodkendelser af motorer/motorfami-
lier
BILAG X Fortegnelse over producerede motorer
BILAG XI Datablad for typegodkendte motorerBILAG XII Anerkendelse af alternative typegodkendelser1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 16
▼B
BILAG I
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, SYMBOLER OG
FORKORTELSER; MÆRKNING AF MOTOREN, SPECIFIKATIONER
OG PRØVNING, SPECIFIKATIONER FOR VURDERING AF PRODUK-
TIONENS OVERENSSTEMMELSE OG PARAMETRE TIL
BESTEMMELSE AF MOTORFAMILIEN, VALG AF STAMMOTOR
1. ANVENDELSESOMRÅDE
Dette direktiv finder anvendelse på motorer, der skal monteres i mobileikke-vejgående maskiner, og hjælpemotorer, der er monteret i køretøjer
til person- og godstransport ad vej.
Direktivet finder ikke anvendelse på motorer til fremdrift af
— køretøjer som defineret i direktiv 70/156/EØF (
1) og direktiv 92/61/
EØF (2)
— landbrugstraktorer som defineret i direktiv 74/150/EØF (3).
For at være omfattet af dette direktiv skal motorerne desuden være
monteret i maskiner, som opfylder følgende særlige krav:
►M2A. er beregnet til og egnet til at bevæge sig eller blive frem-
drevet på jorden på eller uden for vej og har enten:
i) en motor med kompressionstænding og en nettoeffekt, jf. punkt
2.4, på mindst 18 kW og højst 560 kW (4), som kører med
vekslende hastighed og ikke med én konstant hastighed.
Maskiner, hvis motorer ◄falder ind under denne definition,
omfatter, men er ikke begrænset til:
— teknisk boreudstyr, kompressorer mv.
— bygge- og anlægsmateriel, herunder hjullæssere, bulldozere,
bæltetraktorer, bæltelæssere, lastvognslæssere, terrængående
lastkøretøjer, hydrauliske gravemaskiner mv.
— landbrugsredskaber, jordfræsere
— skovbrugsmaskiner— selvkørende landbrugsredskaber (med undtagelse af traktorer
svarende til ovenstående definition)
— udstyr til materialehåndtering— gaffeltrucks
— maskiner til vejvedligeholdelse (vejhøvle, vejtromler, asfal-
teringsmaskiner)
— snepløjningsudstyr— »ground service« udstyr i lufthavne
—elevatorer
►
M2—mobilkraner.
eller
ii) en motor med kompressionstænding og en nettoeffekt, jf. punkt
2.4, på mindst 18 kW og højst 560 kW, som kører med konstant
hastighed. Grænserne finder først anvendelse fra den 31.
december 2006.
Maskiner, hvis motorer falder ind under denne definition,
omfatter, men er ikke begrænset til:
— kompressorer
— elaggregater med varierende belastning, bl.a. til køle- og
svejseanlæg
— vandpumper— plænepleje, flishuggere, snerydningsudstyr og fejemaskinereller1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 17
(1) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/81/EØF (EFT
L 264 af 23.10.1993, s. 49).
(2) EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72.
(3) EFT L 84 af 28.3.1974, s. 10. Direktivet er senest ændret ved direktiv 88/297/EØF
(EFT L 126 af 20.5.1988, s. 52).
(4) Godkendelser, der er meddelt i henhold til regulativ 49 fra FN's Økonomiske Kommis-
sion for Europa, ændringsserie 02, rettelsesliste 1/2, skal anses som svarende til en
godkendelse meddelt i overensstemmelse med direktiv 88/77/EØF med ændringer (se
direktiv 92/53/EØF, bilag IV, del II).▼M2
▼B
▼B
iii) en benzindrevet gnisttændingsmotor, hvis nettoeffekt, jf. punkt
2.4, er højst 19 kW.
Maskiner, hvis motorer falder ind under denne definition,
omfatter, men er ikke begrænset til:
— plæneklippere
— kædesave
— elgeneratorer
— vandpumper— buskryddere.
Direktivet gælder ikke for følgende anvendelser:
B. skibe
C. jernbanelokomotiver
D. luftfartøjer
E. fritidskøretøjer, f.eks.:
— snescootere
— ikke-vejgående motorcykler— terrængående køretøjer. ◄
2. DEFINITIONER, SYMBOLER OG FORKORTELSER
I dette direktiv forstås ved
2.1.Motor med kompressionstænding en motor, der fungerer efter kompres-
sionstændingsprincippet (f.eks. dieselmotor).
2.2.Forurenende luftarter kulmonoxid, kulbrinter (for hvilke der antageset
kul: brint forhold svarende til bruttoformlen (C
1H1,85) og kvælstofoxider,
idet sidstnævnte udtrykkes som kvælstofdioxid-ækvivalenter (NO2).
2.3.Forurenende partikler materiale, der er indsamlet på et nærmere
angivet filtermateriale efter fortynding af kompressionstændingsmoto-
rens udstødningsgas med ren, filtreret luft, således at temperaturen
ikke er over 52 ºC (325 K).
2.4.Nettoeffekt effekten i »kW EØF« målt i prøvebænk på enden af krum-
tapakslen eller hvad der svarer til denne, og i henhold til EØF-metoden
for måling af effekten af forbrændingsmotorer til køretøjer fastlagt i
direktiv 80/1269/EØF (1), bortset fra, at effekten af motorens kølerven-
tilator er undtaget (2), og at prøvningsbetingelser og referencebrændstof
svarer til det i nærværende direktiv angivne.
2.5.Mærkehastighed den af fabrikanten angivne maksimalhastighed ved
fuld belastning, som tillades af regulatoren.
2.6.% belastning den brøkdel af det maksimale drejningsmoment, der er til
rådighed ved en given motorhastighed.
2.7.Hastighed ved største drejningsmoment den af fabrikanten angivne
motorhastighed, hvor motoren udvikler sit største drejningsmoment.
2.8.Mellemhastighed den motorhastighed, der opfylder et af følgende krav:
— For motorer beregnet til at fungere med største drejningsmoment
ved forskellige hastigheder er mellemhastigheden den specificerede
hastighed ved største drejningsmoment, hvis dette indtræder ved
mellem 60 % og 75 % af mærkehastigheden
— Såfremt den angivne hastighed ved største drejningsmoment er
mindre end 60 % af mærkehastigheden, er mellemhastigheden 60 %
af mærkehastigheden
— Er den angivne hastighed ved største drejningsmoment større end
75 % af mærkehastigheden, er mellemhastigheden 75 % af mærke-
hastigheden1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 18
(1) EFT L 375 af 31.12.1980, s. 46. Direktivet er senest ændret ved direktiv 89/491/EØF
(EFT L 238 af 15.8.1989, s. 43).
(2) Dette betyder, i modsætning til forskrifterne i punkt 5.1.1.1 i bilag I til direktiv 80/
1269/EØF, at motorenskølerventilator ikke må være påmonteret under prøvningen afmotorensnettoeffekt; hvisfabrikanten alligevel udfører prøvningen med påmonteretventilator, skal den effekt, der absorberes af ventilatoren alene, lægges til den i øvrigtmålte effekt ►
M2,undtagen for luftkølede motorer med ventilatoren monteret direkte
på krumtapakslen (jf. bilag VII, tillæg 3) ◄.
▼M2
— For motorer, der skal prøves efter G1-cyklussen, er mellemhastig-
heden 85 % af den maksimale mærkehastighed (jf. punkt 3.5.1.2 i
bilag IV).
2.9.Justerbar parameter en anordning, et system eller et konstruktionsele-
ment, der er fysisk stilbart og kan indvirke på emissionen eller
motorens præstationer under emissionsprøvningen eller normal drift
2.10.Efterbehandling at udstødningsgasserne ledes gennem en anordning
eller et system for at opnå en kemisk eller fysisk ændring af gasserne,
inden de ledesud til atmos færen
2.11.Gnisttændingsmotor en motor, der fungerer efter princippet med gnist-
tænding
2.12.Hjælpeanordning til emissionskontrol en anordning, der følger motorens
driftsparametre med henblik på at regulere en eller flere komponenter i
emissionskontrolsystemet
2.13.Emissionskontrolsystem en anordning, et system eller et konstruktions-
element, der kontrollerer eller begrænser emissionen
2.14.Brændstofsystem samtlige komponenter, der medvirker ved dosering og
blanding af brændstoffet
2.15.Hjælpemotor en motor, der er monteret i eller på et motorkøretøj, men
ikke er med til at drive køretøjet fremad
2.16.Sekvenslængde tidsrummet fra ophør af hastigheden og/eller drejnings-
momentet i den foregående sekvens eller i prækonditioneringsfasen til
begyndelsen af den efterfølgende sekvens. Sekvenslængden indbefatter
tid til ændring af hastighed og/eller drejningsmoment samt til indle-
dende stabilisering i hver sekvens.
►M22.17.◄Symboler og forkortelser
►M22.17.1.◄Symboler for prøvningsparametre
Symbol Enhed Betegnelse
Apm2Tværsnitsareal af isokinetisk prøvetagnings-
sonde
ATm2Udstødningsrørets tværsnitsareal
gnsn Vægtet gennemsnitsværdi af:
m3/h — volumenhastighed
kg/h — massestrøm
C1 — Kulbrinte ækvivalent med ét kulstofatom
conc ppm
Vol %Koncentration (med komponenten angivet
som suffix)
conccppm
Vol %Koncentration korrigeret for baggrundskon-
centration
concdppm
Vol %Koncentration i fortyndingsluft
DF — Fortyndingsfaktor (Dilution Factor)
fa— Laboratorietsatmos færefaktor
FFH— Brændstofspecifik faktor til omregning af
tørt brint/kulstof forhold til vådt
GAIRWkg/h Massestrøm af indsugningsluft, våd basis
GAIRDkg/h Massestrøm af indsugningsluft, tør basis
GDILWkg/h Massestrøm af fortyndingsluft, våd basis
GEDFWkg/h Ækvivalent massestrøm af fortyndet udstød-
ningsgas, våd basis
GEXHWkg/h Massestrøm af udstødningsgas, våd basis
GFUELkg/h Massestrøm af brændstof
GTOTWkg/h Massestrøm af fortyndet udstødningsgas,
våd basis1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 19
▼B
▼B
HREFg/kg Referencestørrelse af absolut fugtindhold
10,71 g/kg,
til beregning af fugtighedskorrektionsfak-
torer for NOxog partikler
Hag/kg Absolut fugtindhold i indsugningsluft
Hdg/kg Absolut fugtindhold i fortyndingsluft
i — Suffix, der angiver den pågældende prøv-
ningssekvens
KH— Fugtighedskorrektionsfaktor for NOx
Kp— Fugtighedskorrektionsfaktor for partikler
KW,a— Omregningsfaktor for indsugningsluft fra tør
til våd basis
KW,d— Omregningsfaktor for fortyndingsluft fra tør
til våd basis
KW,e— Omregningsfaktor for fortyndet udstød-
ningsgas fra tør til våd basis
KW,r— Omregningsfaktor for ufortyndet udstød-
ningsgas fra tør til våd basis
L % Drejningsmoment angivet som procent af
største drejningsmoment for prøvningsha-
stigheden
mass g/h Indeks, som angiver massestrøm af emissi-
oner
MDILkg Masse af fortyndingsluftprøve, som ledes
gennem partikelprøveudtagningsfiltre
MSAMkg Masse af fortyndet udstødningsgasprøve,
som ledes gennem partikel-prøveudtagnings-
filtre
Mdmg Masse af udskilte partikler fra fortyndings-
luft
Mfmg Masse af udskilte partikler
pakPa Mætningsdamptryk af motorens indsug-
ningsluft (ISO 3046: psy= PSY test ambient)
pBkPa Total barometerstand (ISO 3046:
Px= PX Site ambient total pressure
Py= PY Test ambient total pressure)
pdkPa Mætningsdamptryk af fortyndingsluft
pskPa Tørt atmosfæretryk
P kW Bremseeffekt, ukorrigeret
PAEkW Nominel total effekt optaget af hjælpeud-
styr, der er monteret med henblik på prøv-
ningen og ikke krævesefter punkt 2.4 i
dette bilag
PMkW Største målte effekt ved prøvningshastighed
under prøvningsbetingelser (jf. bilag VI,
tillæg 1)
PmkW Effekt målt ved forskellige prøvningsse-
kvenser
q — Fortyndingsforhold
r — Forhold mellem tværsnitsareal af isokinetisk
sonde og udstødningsrør
Ra% Relativ fugtighed af indsugningsluft
Rd% Relativ fugtighed af fortyndingsluft
Rf— FID-responsfaktor
S kW Dynamometerindstilling
TaK Absolut temperatur af indsugningsluft1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 20
▼B
TDK Absolut dugpunkt
TrefK Referencetemperatur (af forbrændingsluft:
298 K)
VAIRDm3/h Volumenhastighed af indsugningsluft på tør
basis
VAIRWm3/h Volumenhastighed af indsugningsluft på våd
basis
VDILm3Volumen af fortyndingsluft, som er ledt
gennem partikeludskillelsesfiltrene
VDILWm3/h Volumenhastighed af fortyndingsluft på våd
basis
VEDFWm3/h Ækvivalent volumenhastighed af fortyndet
udstødningsgas på våd basis
VEXHDm3/h Volumenhastighed af udstødningsgas på tør
basis
VEXHWm3/h Volumenhastighed af udstødningsgas på våd
basis
VSAMm3Volumen af prøvegasledt gennem partike-
ludskillelsesfiltre
VTOTWm3/h Volumenhastighed af fortyndet udstød-
ningsgas på våd basis
WF — Vægtningsfaktor
WFE— Effektiv vægtningsfaktor
►M22.17.2.◄Symboler for kemiske komponenter
CO Kulmonoxid
CO2Kuldioxid
HC Kulbrinter
NOxKvælstofoxider
NO KvælstofoxidNO
2Kvælstofdioxid
O2Ilt
C2H6Ethan
PT Partikler
DOP Dioctylphthalat
CH4Methan
C3H8Propan
H2O Vand
PTFE Polytetrafluorethylen
►M22.17.3.◄Forkortelser
FID Flammeiondetektor
HFID Opvarmet flammeiondetektor
NDIR Ikke-dispersiv infrarødanalysator
CLD KemiluminescensdetektorHCLD Opvarmet kemiluminescensdetektor
PDP Trykpumpe
CFV Venturi med kritisk strømning (kritisk venturi)1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 21
▼B
3. MÆRKNING AF MOTOREN
3.1. Motorer med kompressionstænding, der er godkendt i henhold til dette
direktiv, skal være påført:
3.1.1. Motorfabrikantens fabriksmærke eller firmabetegnelse
3.1.2. Motorens type, eventuel motorfamilie samt motorens identifikations-
nummer
3.1.3. Typegodkendelsesnummer som beskrevet i ►M2bilag VIII ◄.
3.2. Gnisttændingsmotorer, som er godkendt i henhold til dette direktiv, skal
være påført:
3.2.1. motorfabrikantens fabriksmærke eller firmabetegnelse
3.2.2. EF-typegodkendelsesnummer som beskrevet i bilag VIII.
►M23.3.◄Disse mærker skal være holdbare i hele motorens levetid og skal
være let læselige og uudslettelige. Anvendes mærkater eller skilte, skal
de være påført således, at også deres fastgøring kan holde i hele moto-
rens levetid, og således at mærkater eller skilte ikke kan fjernes uden at
de ødelæggeseller bliver ulæs elige.
►M23.4.◄Mærkningen skal være fastgjort til en motordel, som er
nødvendig for motorensnormale funktion og s ædvanligvisikke kræver
udskiftning i motorens levetid.
►M23.4.1.◄Mærkningen skal være placeret således, at den for en gennem-
snitsiagttager er let synlig, efter at motoren er forsynet med alt
motorudstyr, der er nødvendig for dens funktion.
►M23.4.2.◄Hver enkelt motor skal være forsynet med et supplerende afta-
geligt skilt i holdbart materiale, der skal indeholde alle de oplysninger,
der er anført i punkt 3.1, og som om nødvendigt skal placeres et
bestemt sted for at gøre den mærkning, der er omhandlet i punkt 3.1,
let synlig for en gennemsnitsiagttager og let tilgængelig, når motoren
er monteret i maskinen.
►M23.5.◄Motorernes kodning skal være således, at den i forbindelse med
identifikationsnumrene giver helt sikker bestemmelse af produktions-
følgen.
►M23.6.◄Al mærkning skal være påført motorerne, før de forlader produk-
tionslinjen.
►M23.7.◄Den nøjagtige placering af motorensmærkning s kal være
angivet i ►M2bilag VII ◄, punkt 1.
4. SPECIFIKATIONER OG PRØVER
4.1.Motorer med kompressionstænding
►M24.1.1◄Almindelige forhold
De komponenter, der må forventes at have indflydelse på emissionen af
forurenende luftarter og partikler, skal være udformet, produceret og
samlet på en sådan måde, at motoren ved normal brug opfylder bestem-
melserne i nærværende direktiv trods de vibrationer, de måtte blive
udsat for.
Fabrikanten skal træffe de nødvendige tekniske foranstaltninger til at
sikre effektiv begrænsning af de nævnte emissioner i henhold til nærvæ-
rende direktiv i hele motorens levetid og ved normal brug. Disse
bestemmelser anses for opfyldt, hvis bestemmelserne i henholdsvis
punkt►M24.1.2.1◄,►M24.1.2.3◄og 5.3.2.1 er overholdt.
Anvendes katalysator og/eller partikelfilter, skal fabrikanten ved hold-
barhedsprøver, som han selv kan udføre efter god teknisk skik, og ved
hjælp af tilhørende journaler, godtgøre, at disse efterbehandlingsenheder
kan forventesat fungere korrekt i hele motorenslevetid. Journalerne
skal være ført i overensstemmelse med kravene i punkt 5.2 og navnlig
5.2.3. En tilsvarende garanti skal udstedes til kunden. Der tillades syste-
matisk udskiftning af anordningen efter en given driftsperiode.
Justering, reparation, adskillelse, rensning eller udskiftning af motor-
komponenter eller -systemer på regelmæssig basis til forebyggelse af1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 22
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
fejlfunktion af motoren i forbindelse medefterbehandlingsenheden må
kun finde sted i det omfang det er teknisk nødvendigt for at sikre
korrekt funktion af forureningskontrolsystemet. Planlagt vedligeholdelse
skal følgelig indgå i brugerhåndbogen og skal godkendes, før godken-
delse af motoren meddeles. Det tilsvarende uddrag af brugerhåndbogen
vedrørende vedligeholdelse, udskiftning af efterbehandlingsenhed(er) og
garantibetingelser skal indgå i informationspakken som angivet i dette
direktivsbilag II.
►M24.1.2.◄Specifikationer for emission af forurenende stoffer
Forurenende luftarter og partikler afgivet af den til prøvning indleve-
rede motor målesefter metoderne i ►M2bilag VI ◄.
Andre systemer eller analysatorer kan godkendes, forudsat at de giver
tilsvarende resultater som følgende referencesystemer:
— for forurenende luftarter, målt i ufortyndet udstødningsgas, det i
►M2bilag VI ◄, figur 2, viste system
— for forurenende luftarter, målt i den fortyndede udstødningsgas i et
totalstrømsfortyndingssystem, det i ►M2bilag VI ◄, figur 3,
viste system
— for forurenende partikler, det i ►M2bilag VI ◄, figur 13, viste
system, enten med separat filter for hver prøvningssekvens eller
med enkeltfilter.
Vurderingen af systemets ækvivalens baseres på en korrelationsundersø-
gelse bestående af en 7-trins prøvningscyklus (eller større) til
sammenligning af det betragtede system og et eller flere af ovennævnte
referencesystemer.
Som kriterium for ækvivalens anvendes ± 5 % overensstemmelse
mellem de vægtede gennemsnit af emissionsværdierne for prøvnings-
cyklen. Der anvendesden i bilag III, punkt 3.6.1, bes krevne
prøvningscyklus.
For indførelse af et nyt system i direktivet baseres vurderingen af dets
ækvivalenspå beregninger af repeterbarhed og reproducerbarhed s om
beskrevet i ISO 5725.
►M24.1.2.1.◄Emissioner af kulmonoxid, kulbrinter, kvælstofoxider og
partikler må for trin 1 ikke være over de i nedenstående tabel angivne
værdier:
Nettoeffekt
(P)
(kW)Kulmonoxid
(CO)
(g/kWh)Kulbrinter
(HC)
(g/kWh)Kvælstofoxider
(NOx(g/kWh)Partikler
(PT)
(g/kWh)
130≤P≤560 5,0 1,3 9,2 0,54
75≤P < 130 5,0 1,3 9,2 0,70
37≤P < 75 6,5 1,3 9,2 0,85
►M24.1.2.2.◄De i►M2punkt 4.2.2.1 ◄angivne grænser er målt direkte
på motoren og skal være overholdt før eventuelle efterbehandlingsen-
heder for udstødningsgassen.
►M24.1.2.3.◄I trin II må emissionen af kulmonoxid, kulbrinter, kvælstof-
oxider og partikler ikke være over de i nedenstående tabel angivne
værdier:
Nettoeffekt
(P)
(kW)Kulmonoxid
(CO)
(g/kWh)Kulbrinter
(HC)
(g/kWh)Kvælstofoxider
(NOx(g/kWh)Partikler
(PT)
(g/kWh)
130≤P≤560 3,5 1,0 6,0 0,2
75≤P < 130 5,0 1,0 6,0 0,3
37≤P < 75 5,0 1,3 7,0 0,4
18≤P < 37 5,5 1,5 8,0 0,81997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 23
▼B
►M24.1.2.4.◄Når en motorfamilie dækker flere end ét effektområde som
defineret i bilag II, tillæg 2, skal emissionerne fra stammotoren (type-
godkendelse) og fra alle motortyper i samme familie (COP) opfylde de
strengere krav, der gælder for det højere effektområde. Ansøgere kan
vælge at indskrænke definitionen af motorfamilier til bestemte effek-
tområder og søge godkendelse i henhold dertil.
4.2.Gnisttændingsmotorer
4.2.1.Almindelige forhold
Alle dele, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende luft-
arter, skal være udformet, konstrueret og anbragt således, at motoren
under normale driftsforhold og uanset eventuelle vibrationer opfylder
forskrifterne i dette direktiv.
Fabrikanten skal træffe de nødvendige tekniske foranstaltninger for at
sikre effektiv begrænsning af de nævnte emissioner i henhold til dette
direktiv i hele motorenslevetid og ved normal brug, jf. fors krifterne i
bilag IV, tillæg 4.
4.2.2.Specifikationer for emission af forurenende stoffer
Forurenende luftarter afgivet af den til prøvning indleverede motor
målesefter metoderne i bilag VI (under brug af eventuelt efterbehand-
lingsudstyr).
Andre systemer eller analysatorer kan godkendes, forudsat at de giver
tilsvarende resultater som følgende referencesystemer:
— for forurenende luftarter målt i ufortyndet udstødningsgas: det i
bilag VI, figur 2, viste system
— for forurenende luftarter målt i den fortyndede udstødningsgas i et
totalstrømfortyndingssystem: det i bilag VI, figur 3, viste system.
4.2.2.1. Emissionerne af kulmonoxid, kulbrinter, kvælstofoxider samt kulbrinter
og kvælstofoxider tilsammen må for trin I ikke overstige de i neden-
stående tabel angivne værdier:
Trin I
KlasseKulmonoxid (CO)
(g/kWh)Kulbrinter (HC)
(g/kWh)Kvælstofoxider
(NOx) (g/kWh)Sum af kulbrinter
og kvælstofoxider
(g/kWh)
HC + NOx
SH:1 805 295 5,36
SH:2 805 241 5,36SH:3 603 161 5,36SN:1 519 50
SN:2 519 40
SN:3 519 16,1SN:4 519 13,4
4.2.2.2. I trin II må emissionen af kulmonoxid og emissionen af kulbrinter og
kvælstofoxider tilsammen ikke overstige de i nedenstående tabel
angivne værdier:
Trin II (
1)
KlasseKulmonoxid (CO) (g/
kWh)Sum af kulbrinter og kvælstofoxider
(g/kWh)
HC + NOx
SH:1 805 50
SH:2 805 501997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 24
▼M2
▼M2
KlasseKulmonoxid (CO) (g/
kWh)Sum af kulbrinter og kvælstofoxider
(g/kWh)
HC + NOx
SH:3 603 72
SN:1 610 50,0SN:2 610 40,0SN:3 610 16,1
SN:4 610 12,1
(1) Jf. bilag 4, tillæg 4: Forringelsesfaktorer.
NOx-emissionen må i ingen af motorklasserne overstige 10 g/kWh.
4.2.2.3. Uanset definitionen af »håndbåret motor« i artikel 2 i dette direktiv skal
totaktsmotorer til snekastere kun opfylde SH:1-, SH:2- eller SH:3-krav.
4.3.Montering i det mobile udstyr
Montering af motoren i det mobile udstyr skal være i overensstemmelse
med de begrænsninger, der er angivet i typegodkendelsen. Derudover
skal følgende specifikationer altid være opfyldt for godkendelse af
motoren:
4.3.1. Motorens indsugningsvakuum må ikke overstige det, der er specificeret
for den godkendte motor i bilag II, henholdsvis tillæg 1 og 3.
4.3.2. Modtrykket i udstødningssystemet må ikke overstige det, der er specifi-
ceret for den godkendte motor i bilag II, henholdsvis tillæg 1 og 3.
5. SPECIFIKATIONER FOR VURDERING AF PRODUKTIONENS
OVERENSSTEMMELSE
5.1. I forbindelse med efterprøvningen af, at der foreligger tilfredsstillende
ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med produktio-
nens overensstemmelse, før typegodkendelse meddeles, skal den
godkendende myndighed ligeledeshave godkendt fabrikantensregis tre-
ring efter den harmoniserede standard EN 29002 (som de pågældende
motorer falder ind under) eller en tilsvarende autorisationsstandard
som værende tilfredsstillende. Fabrikanten skal angive enkeltheder
vedrørende registreringen og skal forpligte sig til at oplyse de godken-
dende myndigheder om alle ændringer af densgyldighed eller
gyldighedsområde. Til efterprøvning af, at kravene i punkt 4.2 til
stadighed er opfyldt, skal foretages passende kontrol af produktionen.
5.2. Indehaveren af godkendelsen skal navnlig:5.2.1. sikre, at der foreligger procedurer til effektiv kontrol af produktets
kvalitet
5.2.2. råde over det nødvendige udstyr til kontrol af overensstemmelsen af
hver godkendt type
5.2.3. drage omsorg for, at prøvningsdata registreres, og at de vedføjede doku-
menter er til rådighed i et tidsrum, der aftales med de godkendende
myndigheder
5.2.4. analysere resultaterne af hver type prøve for at efterprøve og sikre
stabiliteten af motorens specifikationer, idet der tages hensyn til varia-
tionerne i industriproduktion
5.2.5. drage omsorg for, at enhver prøve af motorer eller komponenter, der
bærer vidnesbyrd om manglende overholdelse af den pågældende type
prøve, giver anledning til, at der tagesendnu en prøve og udføresendnu
en afprøvning. Der skal tages alle nødvendige skridt til genopretning af
produktionens overensstemmelse.
5.3. De kompetente myndigheder, der har meddelt godkendelse, kan til hver
en tid efterpøve de metoder, der anvendes til kontrol af overensstem-
melsen af hver produceret enhed.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 25
▼B
▼B
5.3.1. Ved hver inspektion skal prøvningsoptegnelser og produktionsjournaler
forelægges den besøgende inspektør.
5.3.2. Såfremt kvalitetsniveauet synes af være utilfredsstillende, eller det
synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de data, der er fremlagt i
henhold til punkt 4.2, anvendesfølgende procedure:
5.3.2.1. En motor udtagesaf produktionen og underkas tesde i bilag III angivne
prøver. De målte emissioner af kulmonoxid, kulbrinter, kvælstofoxider
og partikler må ikke overstige de værdier, der er angivet i punkt 4.2.1,
idet man iagttager kravene i punkt 4.2.2, henholdsvis angivelserne i
tabellen i punkt 4.2.3.
5.3.2.2. Hvisden af produktionen udtagne motor ikke opfylder kravene i punkt
5.3.2.1, kan fabrikanten anmode om, at der foretagesmålinger på en
stikprøve af motorer med samme specifikation, udtaget af serieproduk-
tionen og omfattende den oprindeligt udtagne motor. Fabrikanten aftaler
prøvestørrelsen med den tekniske tjeneste. Motorerne, bortset fra den
oprindeligt udtagne motor,underkastes afprøvning. Det aritmetiske
gennemsnit ( /C22xx) af prøveresultaterne bestemmes for hvert forurenende
stof. Serieproduktionen anses for overensstemmende, hvis følgende
betingelse er opfyldt:
/C22xxþk/C1St/C20L(1)
hvor:
L: er den i punkt 4.2.1/4.2.3 fastsatte grænseværdi for hvert forurenende
stof
k: er en statistisk faktor, der er bestemt af n og givet i følgende tabel:
n23456789 1 0
k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279
n 1 11 21 31 41 51 61 71 81 9
k 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
for n≥20, er k ¼0;860ﬃﬃﬃnp
5.3.3. De godkendende myndigheder eller den tekniske tjeneste, der forestår
efterprøvning af produktionens overensstemmelse, foretager prøvning
af motorer, der i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger er
helt eller delvistilkørt.
5.3.4. Den normale inspektionshyppighed, der fastsættes af de kompetente
myndigheder, er en gang årligt. Er kravene i punkt 5.3.2 ikke opfyldt,
drager de kompetente myndigheder omsorg for, at der tages alle
nødvendige skridt til genoprettelse af produktionens overensstemmelse
snarest muligt.
6. PARAMETRE, DER BESTEMMER MOTORFAMILIEN
Motorfamilien kan bestemmes af de grundlæggende konstruktionspara-
metre, der skal være fælles for motorerne i familien. I visse tilfælde kan
parametrene gribe ind i hinanden. Disse forhold må tages i betragtning,
således at det sikres, at kun motorer, der svarer til hinanden med hensyn
til udstødningsgassen, indgår i samme motorfamilie.
For at motorerne kan betragtes som tilhørende samme motorfamilie,
skal de have følgende grundlæggende parametre tilfælles:
6.1. Forbrændingscyklus:
— totakts
— firtakts1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 26
(1)S2
t¼Xx/C0/C22xxðÞ2
n/C01;hvor x er et vilkårligt enkeltresultat af prøvning af stikprøven n.
▼B
6.2. Kølemiddel:
— luft
— vand— olie
6.3. De enkelte cylindres slagvolumen, inden for 85 og 100 % af det største
slagvolumen i motorfamilien.
6.4. Luftindtag6.5. Brændstoftype:
— diesel
— benzin.
6.6. Forbrændingskammerets type/konstruktion
6.7. Ventiler og porte — arrangement, størrelse og antal
6.8. Brændstofsystem:
for diesel:
— pumpeindsprøjtning
— ledningspumpe— fordelerpumpe— enkeltelement
— enkeltindsprøjtning
for benzin:
— karburator
— indirekte indsprøjtning— direkte indsprøjtning.
6.9. Forskellige systemer:
— udstødningsrecirkulation (EGR)
— vandindsprøjtning/-emulsion— luftindblæsning— ladeluftkøling— tændingstype (kompression, gnist).
6.10. Efterbehandling af udstødningsgassen:
— oxidationskatalysator
— reduktionskatalysator
— trevejskatalysator
— termisk reaktor— partikelfilter.
7. VALG AF STAMMOTOR
7.1. Stammotoren til motorfamilien skal primært vælges efter kriteriet
højeste brændstofforbrug pr. takt. Såfremt dette primære kriterium
opfyldes af to eller flere motorer, skal stammotoren vælges efter det
sekundære kriterium højeste brændstofforbrug pr. takt ved mærkehastig-
heden. Under visse omstændigheder kan de godkendende myndigheder
træffe den afgørelse, at motorfamiliens værst tænkelige forureningsgrad
bedst kan karakteriseres ved afprøvning af endnu en motor. De godken-
dende myndigheder kan således udvælge endnu en motor til afprøvning,
baseret på egenskaber, der tilsiger, at denne kan tænkes at have det
højeste forureningsniveau blandt motorerne i den pågældende familie.
7.2. Såfremt nogle motorer i motorfamilien har egenskaber, der kan tænkes
at påvirke emissionen af forurenende stoffer, skal disse egenskaber lige-
ledesfas tlæggesog tagesi betragtning ved valg af s tammotor.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 27
▼M2
▼B
▼B
BILAG II
OPLYSNINGSSKEMA Nr. …
vedrørende typegodkendelse og foranstaltninger mod luftforurening fra forbrændingsmotorer til
montering i ikke-vejgående maskiner
(direktiv 97/68/EF, senest ændret ved direktiv ../…/EF)
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 28
▼B
Tillæg 1
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 29
▼B
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 30
▼B
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 31
▼B
Tillæg 2
►(1) (2)M21997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 32
▼B
Tillæg 3
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 33
▼B
►(1)M21997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 34
▼B
►(1) (2) (3) (4) (5) (6)M21997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 35
▼B
BILAG III
PRØVNINGSFORSKRIFTER FOR MOTORER MED KOMPRESSIONS-
TÆNDING
1. INDLEDNING
1.1. I dette bilag beskrives metoden til bestemmelse af emission af forure-
nende luftarter og partikler fra de afprøvede motorer.
1.2. Ved prøvningen skal motoren være anbragt i prøvebænk, der er tilsluttet
et dynamometer.
2. PRØVNINGSBETINGELSER
2.1.Generelle forskrifter
Alle rumfang og volumetriske strømningshastigheder skal være henført
til 273 K (0 ºC) og 101,3 kPa.
2.2.Prøvningsbetingelser for motoren
2.2.1. Den absolutte temperatur Taaf motorens indsugningsluft i Kelvin samt
det tørre atmosfæretryk psi kPa måles, og heraf bestemmes parameteren
fasom følger:
For motorer med naturlig indsugning og mekanisk trykladning:
fa¼99
ps/C18/C19T
298/C18/C190;7
For trykladede motorer med eller uden køling af motorensindgangs luft:
fa¼99
ps/C18/C190;7
/C2T
298/C18/C191;5
2.2.2.Prøvningens gyldighed
For at prøvningen kan anses for gyldig, skal det for parameteren fagælde:
0,96≤fa≤1,06
2.2.3.Motorer med køling af motorens indgangsluft
Temperaturen af kølemediet og temperaturen af indgangsluften skal
registreres.
2.3.Motorens luftindtag
Prøvemotorens luftindtagssystem skal være forsynet med en forsnæv-
ring, der svarer det til den af fabrikanten angivne øvre grænse for et
rent luftfilter ved driftsbetingelser, der af fabrikanten angives at svare
til maksimal luftindstrømning.
Der kan anvendes et testsystem, forudsat at dette svarer til motorens
faktiske driftsbetingelser.
2.4.Motorens udstødningssystem
Prøvemotorens udstødningssystem skal give anledning til et modtryk,
der svarer til den af fabrikanten angivne øvre grænse ved driftsomstæn-
digheder svarende til den deklarerede maksimaleffekt.
2.5.Kølesystem
Kølesystemets kapacitet skal være tilstrækkelig til at holde motorens
driftstemperatur på den af fabrikanten angivne normalværdi.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 36
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼B
2.6.Smøreolie
Specifikationer for den ved prøvningen anvendte smøreolie skal regi-
streres og angives sammen med prøvningsresultaterne.
2.7.Referencebrændstof
Der skal anvendes det i ►M2bilag V ◄specificerede reference-
brændstof.
Cetantal og svovlindhold af det ved prøvningen anvendte reference-
brændstof skal angives i henholdsvis punkt 1.1.1 og 1.1.2 i
►M2bilag VII ◄, tillæg 1.
Temperaturen af brændstoffet, målt ved indsprøjtningspumpens indtag,
skal være 306-316 K (33-43 ºC).
2.8.Bestemmelse af dynamometerets indstilling
Modstanden ved motorens luftindtag og modtrykket i udstødningsrøret
skal indstilles svarende til de af fabrikanten angivne øvre grænser i
overensstemmelse med punkt 2.3 og 2.4.
De maksimale værdier af drejningsmomentet ved de foreskrevne
afprøvningshastigheder findes eksperimentelt, således at størrelsen af
drejningsmomentet ved de foreskrevne prøvningssekvenser kan
beregnes. For motorer, der ikke er beregnet til at arbejde ved forskellige
omdrejningshastigheder med største drejningsmoment, skal det maksi-
male drejningsmoment ved prøvningshastighederne angives af
fabrikanten.
Motorens indstilling beregnes for hver prøvningssekvens ved hjælp af
formlen:
S¼PMþPAE ðÞ /C2L
100/C18/C19
/C0PAE
Såfremt følgende betingelse er opfyldt:
PAE
PM/C210;03
kan størrelsen af PAEkontrolleres af den tekniske tjeneste, der meddeler
typegodkendelse.
3. PRØVEKØRSEL3.1.Klargøring af prøvetagningsfiltre
Mindst én time før prøvens gennemførelse skal hvert filter(par)
anbringes i en lukket, men ikke tætnet petriskål og stilles til stabilise-
ring i et vejerum. Efter forløbet af stabiliseringsperioden vejes hvert
filter(par), og taravægten noteres. Det pågældende filter(par) opbevares
derefter i en lukket petriskål eller filterholder, indtil det skal bruges til
prøvning. Er det pågældende filter(par) ikke blevet anvendt inden for
otte timer efter udtagning af vejerummet, skal det vejes igen før anven-
delsen.
3.2.Montering af måleapparaturet
Instrumenter og prøvetagningssonder skal monteres som foreskrevet.
Anvendes et totalstrømssystem til fortynding af udstødningsgassen,
skal udstødningsrøret være tilsluttet systemet.
3.3.Start af fortyndingssystemet og motoren
Fortyndingssystemet og motoren startes og varmes op, indtil alle tempe-
ratur- og trykværdier har stabiliseret sig ved fuld belastning og
mærkehastigheden (punkt 3.6.2).
3.4.Indstilling af fortyndingsforholdet
Systemet til partikeludskillelse startes; systemer med enkelt filter skal
arbejde med omføring (bypass), medens systemer med flere filtre kan
arbejde med omføring. Fortyndingsluftens baggrundskoncentration af
partikler kan bestemmes ved, at fortyndet luft ledes gennem filtrene.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 37
▼B
Anvendesfiltreret fortyndings luft, kan der foretagesen enkelt måling
enten før, under eller efter prøvens udførelse. Er fortyndingsluften ikke
filtreret, skal der måles i mindst tre punkter — efter start, før stands-
ning og i et punkt nær midten af prøvecyklus— og
gennemsnitsværdien beregnes.
Fortyndingsluften indstilles således, at filteroverfladens temperatur er
højst 325 K (52 ºC) i hver prøvningssekvens. Det totale fortyndingsfor-
hold skal være mindst fire.
Anvendes et enkelt filter, skal massestrømmen af prøvegas gennem
filteret holdes på en konstant andel af massestrømmen af fortyndet
udstødningsgas, hvilket gælder totalstrømssystemer i alle prøvningsse-
kvenser. Dette masseforhold skal holdes med en nøjagtighed på ± 5 %i
hver prøvningssekvens, for systemer uden mulighed for omføring
(bypass) dog ikke de første 10 sekunder af hver prøvningssekvens. For
delstrømsfortyndingssystemer med enkelt filter skal massestrømmen
gennem filteret være konstant med en nøjagtighed på ± 5 % i hver
prøvningssekvens, for systemer uden mulighed for omføring dog ikke
de første 10 sekunder af hver prøvningssekvens.
For systemer reguleret af koncentrationen af CO2eller NOxskal fortyn-
dingsluftens koncentration af henholdsvis CO2og NOxmålesved
begyndelsen og slutningen af hver prøve. Ved måling af fortyndingsluf-
tensbaggrunds koncentration af CO2og NOxmå start- og slutværdierne
ikke afvige mere end henholdsvis 100 ppm og 5 ppm indbyrdes.
Anvendes et analysesystem med fortynding af udstødningsgassen, skal
de relevante baggrundskoncentrationer bestemmes, ved at der udtages
fortyndingsluft i en opsamlingssæk gennem hele prøvesekvensen.
Baggrundskoncentrationen kan måles kontinuert (uden prøveopsam-
lingssæk) i mindst tre punkter — ved begyndelsen, ved slutningen og
nær midten af prøvningscyklen — og gennemsnit heraf beregnes. På
fabrikantens begæring kan baggrundsmålinger udelades.
3.5.Kontrol af måleapparaturet
Analysatorerne til emissionsbestemmelse skal være nulstillet og kali-
breret.
3.6.Prøvningscyklus
3.6.1. Specifikationer for udstyr i henhold til bilag I, punkt 1A:
3.6.1.1. Specifikation A: For motorer, der er omfattet af bilag I, punkt 1A, nr.
i), skal følgende cyklus bestående af otte sekvenser (1) følgesved
anvendelse af dynamometer på den testede motor:
Sekvensnr. Motorhas tighedBelastning
(%)Vægtnings-
faktor
1 Mærke- 100 0,15
2 Mærke- 75 0,153 Mærke- 50 0,15
4 Mærke- 10 0,1
5 Mellem- 100 0,16 Mellem- 75 0,17 Mellem- 50 0,1
8 Tomgang — 0,151997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 38
(1) Identisk med prøvningscyklus C1 i udkast til ISO-standard 8178-4.▼M2
▼B
▼M2
3.6.1.2. Specifikation B: For motorer, der er omfattet af bilag I, punkt 1A, nr.
ii), skal følgende cyklus bestående af fem sekvenser (1) følgesved
anvendelse af dynamometer på den testede motor:
Sekvens nr. Motorhastighed Belastning (%) Vægtningsfaktor
1 Mærkeha-
stighed100 0,05
2 Mærkeha-
stighed75 0,25
3 Mærkeha-
stighed50 0,3
4 Mærkeha-
stighed25 0,3
5 Mærkeha-
stighed10 0,1
Belastningstallene er procentværdier af det drejningsmoment, der svarer
til basismærkeeffekten, der defineres som den maksimale effekt, der er
til rådighed under en sekvens med variabel effekt, som kan køres i et
ubegrænset antal timer om året mellem de fastsatte vedligeholdelsesin-
tervaller og under nærmere angivne ydre forhold, idet der foretages
vedligeholdelse som foreskrevet af fabrikanten (2).
3.6.2.Klargøring af motoren
Motoren og systemet skal varmes op ved maksimal motorhastighed og
største drejningsmoment for at stabilisere motorens driftsparametre efter
fabrikantensanvis ninger.
Bemærkning: Hensigten med opvarmningsperioden er desuden at
undgå, at belægninger i udstødningssystemet fra fore-
gående prøver får indflydelse på resultaterne. Derudover
kræves mellem testpunkterne en stabiliseringsperiode,
der tjener til at mindske testpunkternes indbyrdes påvirk-
ning til det mindst mulige.
►M23.6.3.Prøvningssekvens
Prøvningssekvensen påbegyndes. Rækkefølgen ved udførelse af
prøverne skal svare til sekvensnumrene (stigende rækkefølge) ved den
ovenfor beskrevne prøvningscyklus.
I de enkelte sekvenser i den pågældende prøvningscyklus ◄skal den
foreskrevne hastighed holdes med en nøjagtighed på ± 1 % af den
nominelle hastighed, dog ikke over ± 3 min−1, med undtagelse af
normal tomgang, der skal være inden for de af fabrikanten angivne tole-
rancer. Det foreskrevne drejningsmoment skal holdes således, at
gennemsnittet over måleperioden er inden for ± 2 % af det største drej-
ningsmoment ved prøvningshastigheden.
Til hvert målepunkt kræves et mindste tidsrum på ti minutter. Kræver
prøvetagningen længere tid til indsamling af et tilstrækkeligt kvantum
partikler på målefilteret, kan prøvningstidsrummet udvides efter behov.
Varigheden af det pågældende regime skal registreres og angives i
rapporten.
Koncentrationerne af forurenende luftarter målesog regis treresi de
sidste tre minutter af den pågældende sekvens.
Partikelindsamlingen og målingen af forurenende luftarter må ikke
begynde, før motoren er stabiliseret som fastlagt af fabrikanten, og de
skal afsluttes samtidig.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 39
(1) Identisk med prøvningscyklus D2 i ISO-standard 8178-4:1996(E).
(2) Definitionen af basismærkeeffekt fremgår tydeligere af figur 2 i ISO 8528-1:1993(E).▼B
▼B
Brændstofttemperaturen skal måles ved brændstofindsprøjtningspum-
pens indtag eller som angivet af fabrikanten, og målestedet skal
registreres.
3.6.4.Analysatorernes respons
Analysatorernes målinger skal optegnes med båndskriver eller måles
med et tilsvarende dataoptegningssystem, idet udstødningsgassen
gennemstrømmer analysatorerne i mindst tre minutter i hver sekvens.
Anvendes prøvetagningssække til måling af fortyndet CO og CO2(se
tillæg 1, punkt 1.4.4), skal der indsamles en prøve i de sidste tre
minutter af hver sekvens, og prøvesækkens indhold analyseres og regi-
streres.
3.6.5.Udtagning af partikelprøver
Prøver til bestemmelse af partikelindhold kan udtages ved hjælp af et
enkelt eller flere filtre (tillæg 1, punkt 1.5). Da metoderne kan give let
afvigende resultater, skal den anvendte metode angives sammen med
resultaterne.
Anvendes metoden med enkelt filter, skal de i prøvningscyklen angivne
vægtningsfaktorer tages i betragtning ved prøveindsamlingen gennem
tilsvarende indstilling af gennemstrømningshastighed og/eller prøvetag-
ningstid.
Udtagning af prøverne skal finde sted senest muligt i hver sekvens.
Prøvetagningstiden skal for hver sekvens være mindst 20 sekunder for
metoden med enkelt filter og mindst 60 sekunder for flerfiltermetoden.
3.6.6.Motorens tilstand
Motorens hastighed og belastning, indsugningsluftens temperatur,
brændstofstrømmen og luft- eller udstødningsgasstrømmen skal måles i
hver sekvens, efter at motoren er stabiliseret.
Er det ikke muligt at måle strømmen af udstødningsgas eller luft- og
brændstofforbrug, kan den beregnes ved hjælp af kulstof- og iltbalancer
(se tillæg 1, punkt 1.2.3).
Alle yderligere nødvendige data til beregningerne skal registreres (jf.
tillæg 3, punkt 1.1 og 1.2).
3.7.Efterkontrol af analysatorerne
Efter prøvningen gentages kontrollen med anvendelse af en nulstil-
lingsgas og samme kalibreringsgas. Prøvens udførelse anses for
acceptabel, hvisfors kellen mellem de to målinger er under 2 %.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 40
▼B
Tillæg 1
1. MÅLE- OG PRØVETAGNINGSMETODER
Måling af forurenende luftarter og partikler skal ske med brug af de i
bilag V beskrevne metoder. I de i ►M2bilag VI ◄angivne metoder
beskrives de systemer, der anbefales til analyse af forurenende luftarter
(punkt 1.1) og til fortynding og prøvetagning ved måling af forurenende
partikler (punkt 1.2).
1.1.Specifikation af dynamometer
Der skal anvendes et motordynamometer, der er velegnet til udførelse
af den i bilag III, punkt 3.6.1, angivne prøvningscyklus. Instrumenterne
til måling af drejningsmoment og hastighed skal gøre det muligt at
bestemme akseleffekten inden for de givne grænser. Supplerende bereg-
ninger kan være nødvendige.
Måleudstyrets nøjagtighed skal være tilstrækkelig til at sikre, at de i
figurerne i punkt 1.3 angivne tolerancer ikke overskrides.
1.2.Udstødningsgasstrøm
Udstødningsgasstrømmen bestemmes efter en af de i punkt 1.2.1-1.2.4
angivne metoder.
1.2.1.Direkte måling
Direkte måling af udstødningsgasstrømmen med venturidyse eller
tilsvarende målesystem (vedrørende nærmere enkeltheder henvises til
ISO 5167).
Bemærkning: Direkte måling af gasstrømme er vanskelig. Der skal
tages forholdsregler til undgåelse af målefejl, som giver
anledning til fejl i bestemmelsen af forurenende stoffer.
1.2.2.Metode til måling af luft- og brændstofstrømme
Måling af luftstrøm og brændstofstrøm.
Der skal anvendes luftflowmetre og brændstofflowmetre med den i
punkt 1.3 angivne nøjagtighed.
Beregning af udstødningsgasstrømmen foretages ved brug af følgende
formel:
GEXHW=GAIRW+GFUEL
(for våd masse af udstødningsgas)
eller:
VEXHD=VAIRD− 0,766 × GFUEL
(for tørt rumfang af udstødningsgas)
eller:
VEXHW=VAIRW+ 0,746 × GFUEL
(for vådt rumfang af udstødningsgas)
1.2.3.Kulstofbalancemetoden
Udstødningsgassens masse beregnes på grundlag af brændstofforbruget
og koncentrationerne i udstødningsgassen ved hjælp af kulstofbalance-
metoden (jf. bilag III, tillæg 3).
1.2.4.Total fortyndet udstødningsgasstrøm
Anvendes et fortyndingssystem af totalstrømstypen, måles den totale
fortyndede udstødningsgasstrøm (GTOTW,VTOTW) med en fortrængnings-
pumpe (PDP) eller kritisk venturi (CFV) — bilag V, punkt 1.2.1.2.
Nøjagtigheden heraf skal være i overensstemmelse med forskrifterne i
tillæg 2, punkt 2.2.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 41
▼B
1.3.Nøjagtighed
Alle måleinstrumenters kalibrering skal kunne føres tilbage til nationale
(internationale) standarder og være i overensstemmelse med følgende
forskrifter:
Nummer EmneTilladt afvigelse
(basisfor±værdier:
motorensmaks .-
værdi)Tilladte afvigelse
(± værdier i
henhold til ISO
3046)Kalibreringsin-
terval
(måneder)
1 Motorhastighed 2 % 2 % 3
2 Drejningsmoment 2 % 2 % 3
3 Effekt 2 % (1) 3 % ikke relevant
4 Brændstofforbrug 2 % (1)3 % 6
5 Specifikt brændstof-
forbrugikke relevant 3 % ikke relevant
6 Luftforbrug 2 % (1)5 % 6
7 Udstødningsgasstrøm 4 % (1) ikke relevant 6
8 Kølemiddeltempe-
ratur2K 2K 3
9 Smøremiddeltempe-
ratur2K 2K 3
10 Udstødningsgassens
tryk5%a f
maksimum5% 3
11 Vakuum i indsug-
ningsmanifold5%a f
maksimum5% 3
12 Udstødningsgassens
temperatur15 K 15 K 3
13 Temperatur af
indsugningsluft
(forbrændingsluft)2K 2K 3
14 Atmosfæretryk 0,5 % af målt
værdi0,5 % 3
15 Indsugningsluftens
relative fugtindhold3 % ikke relevant 1
16 Brændstoftemperatur 2 K 5 K 3
17 Temperatur af fortyn-
dingstunnel1,5 K ikke relevant 3
18 Fortyndingsluftens
fugtindhold3 % ikke relevant 1
19 Fortyndet udstød-
ningsgasstrøm2 % af målt
værdiikke relevant 24 (delstrøms)
(totalstrøms) (2)
Forklaring:
(1) De i dette direktiv beskrevne beregninger af emissioner fra udstødningsgas er i nogle tilfælde baseret
på andre metoder til måling og/eller beregning. Da den samlede tolerance på beregningen af emissi-oner fra udstødningen er begrænset, vil der for visse parametres vedkommende gælde lavere grænserfor de værdier, der tillades indsat i de pågældende ligninger, end de tolerancer, der foreskrives i ISO3046-3.
(
2) Totalstrømssystemer — kalibrering af det pågældende konstantvolumensystem med positiv fortræng-
ningspumpe eller kritisk venturi skal finde sted efter første gangs montering, efter størrevedligeholdelsesarbejder samt i det omfang, det findes nødvendigt ved efterprøvning af konstantvolu-mensystemet som beskrevet i bilag V.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 42
▼B
1.4.Bestemmelse af indholdet af gassens komponenter
1.4.1.Generel beskrivelse af analysatorerne
Analysatorernes måleområde skal være passende i forhold til den fore-
skrevne nøjagtighed ved bestemmelse af koncentrationen af
udstødningsgassens komponenter (punkt 1.4.1.1). Det anbefales, at
analysatorerne benyttes således, at den målte koncentration er mellem
15 % og 100 % af fuld skalavisning.
Er fuld skalavisning 155 ppm (eller ppm C) eller derunder, eller
benyttes der udlæsningssystemer (datamater eller dataloggere) med
tilstrækkelig nøjagtighed og opløsningsevne ved værdier under 15 %
af måleområdets øverste værdi, kan det dog godtages, at der måles
værdier under 15 % af fuld skalavisning. I så fald skal der foretages
ekstra kalibreringer, der sikrer, at kalibreringskurverne er nøjagtige —
bilag III, tillæg 2, punkt 1.5.5.2.
Udstyrets elektromagnetiske kompatibilitet skal være således, at yderli-
gere fejl mindskes til det mindst mulige.
1.4.1.1. Målefejl
Den samlede måleusikkerhed, herunder krydsreaktion med andre luft-
arter — jf. bilag III, tillæg 2, punkt 1.9 — må ikke være over ± 5 %
af målt værdi, dog højst 3,5 % af fuld skalavisning. For koncentrationer
under 100 ppm må måleusikkerheden ikke være over ± 4 ppm.
1.4.1.2. Repeterbarhed
Repeterbarheden, defineret som 2,5 gange standardafvigelsen af ti
gentagne målinger på en given kalibreringsgas, må for måleområder
over 155 ppm (eller ppm C) ikke være over ± 1 % af fuldt skalaudslag;
for måleområder under 155 ppm (eller ppm C) må repeterbarheden ikke
være over ± 2 %.
1.4.1.3. Støj
Apparatets top-til-top respons på nulstillingsgas og kalibreringsgas må i
et vilkårligt 10 sekunders interval ikke overstige 2 % af fuldt skalaud-
slag i noget måleområde.
1.4.1.4. Nulp unktsforskydning
Nulpunktsforskydningen skal inden for en periode på 1 time være
mindre end 2 % af fuldt skalaudslag i det laveste anvendte måleområde.
Ved nulpunktsrespons forstås gennemsnitsrespons, herunder støj, på en
nulstillingsgas inden for et tidsrum af 30 sekunder.
1.4.1.5. Forskydning af relativ respons
Forskydningen af den relative respons må i løbet af en time ikke over-
stige 2 % af fuldt skalaudslag i det laveste anvendte måleområde. Ved
relativ respons forstås forskellen mellem responsen på kalibreringsgas
og responsen på nulstillingsgas. Ved responsen på kalibreringsgassen
forstås gennemsnitsrespons, inklusive støj, på en kalibreringsgas inden
for et tidsrum af 30 sekunder.
1.4.2.Tørring af gassen
Anordningen til gastørring, der er frivilling, skal have minimal indvirk-
ning på koncentrationen af de målte luftarter. Der må ikke anvendes
kemisk tørring til fjernelse af vand i prøven.
1.4.3.Analysatorer
De måleprincipper, der skal anvendes, er beskrevet i punkt 1.4.3.1 til
1.4.3.5 i dette tillæg. En detaljeret beskrivelse af målesystemerne findes
i►M2bilag VI ◄.
Luftarterne analyseres ved hjælp af de i det følgende angivne analysa-
torer. For ikke-lineære analysatorer tillades brug af lineariseringskredse.
1.4.3.1. Bestemmelse af kulm onoxid (CO)
Kulmonoxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødabsorpti-
onsapparat (NDIR).
1.4.3.2. Bestemmelse af kuldioxid (CO2)
Kuldioxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødabsorptions-
apparat (NDIR).1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 43
▼B
1.4.3.3. Bestemmelse af kulbrinter (HC)
Kulbrinteanalysatoren skal være forsynet med opvarmet flammeionde-
tektor (HFID); detektoren, ventiler, rørforbindelser etc. skal være
opvarmet således, at der holdes en gastemperatur på 463 K
(190 ºC) ± 10 K.
1.4.3.4. Bestemmelse af kvælstofoxider (NOx)
Måles der på tør basis, skal kvælstofoxid-analysatoren enten være med
kemoluminiscensdetektor (CLD) eller opvarmet kemoluminiscensde-
tektor (HCLD) med NO2/NO konverter. Måles der på våd basis, skal
der anvendesen HCLD, og konvertertemperaturen holdesover 333 K
(60 ºC), idet det er en forudsætning, at vanddæmpningsprøven (bilag
III, tillæg 2, punkt 1.9.2.2) er tilfredsstillet.
1.4.4.Prøveudtagning til bestemmelse af forurenende luftarter
Prøvetagningssonder til bestemmelse af forurenende luftarter skal være
monteret i en afstand af mindst 0,5 m, dog mindst tre gange udstød-
ningsrørets diameter, oven for udstødningsgassystemets afgang og
tilstrækkelig tæt på motoren til at sikre en udstødningsgastemperatur
på mindst 343 K (70 ºC) ved sonden.
Er der tale om en flercylindret motor med forgrenet udstødningsmani-
fold, skal prøvetagningssonden være placeret så langt nede, at det
sikres, at prøven er repræsentativ for den gennemsnitlige emission fra
alle cylindrene. På flercylindrede motorer med flere separate udstød-
ningsmanifolder, f.eks. V-motorer, kan det tillades, at der tages en
prøve fra hver cylindergruppe og beregnes en gennemsnitsemission
deraf. Andre metoder kan benyttes, hvis det er godtgjort, at de korre-
lerer med ovenstående metoder. Til beregning af emissionen fra
udstødningen skal motorens samlede udstødningsmassestrøm anvendes.
Såfremt udstødningsgassens sammensætning påvirkes af nogen form for
efterbehandlingssystem, skal prøveudtagning finde sted oven for denne
anordning ved prøvninger under trin I og neden for denne anordning
ved prøvninger under trin II. Anvendes et totalstrømsfortyndingssystem
til partikelbestemmelse, kan også gasemissionen bestemmes i den
fortyndede udstødningsgas. Prøvetagningssonderne skal være placeret
nær partikelprøvesonden i fortyndingstunnelen (bilag V, punkt 1.2.1.2,
fortyndingstunnel, og punkt 1.2.2, partikelprøvesonde). Om ønsket kan
CO og CO2også bestemmes ved opsamling i en sæk og efterfølgende
måling af koncentrationen i prøvetagningssækken.
1.5.Bestemmelse af partikelindhold
Til partikelbestemmelse kræves et fortyndingssystem, der enten kan
være et delstrømssystem eller et totalstrømssystem. Fortyndingssystemet
skal have tilstækkelig strømningskapacitet til helt at udelukke dannelse
af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemer og holde
temperaturen af den fortyndede udstødningsgas på 325 K (52 ºC) eller
derunder umiddelbart oven for filterholderne. Er luftfugtigheden høj,
kan det tillades, at fortyndingsluften tørres, inden den tilføres fortyn-
dingssystemet. Er temperaturen af den omgivende luft under 293 K
(20 ºC), anbefalesforvarmning af fortyndings luften til en temperatur
over grænseværdien på 303 K (30 ºC). Fortyndingsluftens temperatur
må dog ikke være over 325 K (52 ºC), før den tillføres udstødnings-
gassen i fortyndingstunnelen.
For delstrømssystemer til fortynding skal partikelopsamlingssonden
anbringes i nærheden af og oven for gasudtagningssonden som anført i
punkt 4.4 og i overensstemmelse med bilag V, punkt 1.2.1.1, figur 4-
12: EP og SP.
I delstrømsfortyndingssystemet opdeles udstødningsstrømmen i to
delstrømme, af hvilke den mindste fortyndes med luft og derefter
anvendes til partikelbestemmelse. Det vil heraf fremgå, at det er afgø-
rende, at fortyndingsforholdet bestemmes meget nøje. Til opdelingen
kan anvendes forskellige metoder, som i vid udstrækning vil være
bestemmende for prøveudtagningsudstyr og -metoder (bilag V, punkt
1.2.1.1).
Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøveudtagningssystem til
partikelbestemmelse, partikelfiltre, en mikrogramvægt og et vejerum
med temperatur- og fugtighedsregulering.
Til udtagning af prøver til partikelbestemmelse kan anvendes en af to
følgende metoder:
—Enkeltfiltermetoden med anvendelse af ét filterpar (jf. punkt 1.5.1.3
i dette tillæg) til alle sekvenser i prøvecyklen. I prøvetagningsfasen1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 44
▼B
skal prøvetagningstid og -strøm overvåges nøje. Til testcyklen
krævesimidlertid kun ét filterpar.
—Flerfiltermetoden med anvendelse af ét filterpar (se punkt 1.5.1.3 i
dette tillæg) til hver enkelt sekvens i testcyklen. Denne metodeindebærer en bekvemmere prøvetagningsmetode, men øger
forbruget af filtre.
1.5.1.Partikeludskillelsesfiltre
1.5.1.1. Filterspecifikation
Til godkendelsesprøvning anvendes glasfiberfiltre med fluor-kulstofbe-
lægning eller membranfiltre på fluor-kulstofbasis. Til særlige formål
kan andre filtermaterialer anvendes. Alle filtertyper skal have en udskil-
lelsesgrad på mindst 95 % for 0,3 µm DOP (dioktylphthalat) ved en
gasfasehastighed på mellem 35 og 80 cm/s. Ved prøvning af overens-
stemmelsen af forskellige laboratorier eller mellem en fabrikant og en
godkendende myndighed skal anvendes filtre af samme kvalitet.
1.5.1.2. Filterstørrelse
Partikelfiltrenes diameter skal være mindst 47 mm (pletdiameter
37 mm). Større filterdiameter kan godtages(punkt 1.5.1.5).
1.5.1.3. Hovedfiltre og ekstrafiltre
Prøven af den fortyndede udstødningsgas udtages ved hjælp af et par
filtre placeret i serie (et hovedfilter og et ekstrafilter). Ekstrafilteret må
højst være placeret 100 mm nedstrøms for hovedfilteret og må ikke
berøre dette. Filtrene kan enten vejes enkeltvis eller parvis; i sidst-
nævnte tilfælde anbringesfiltrene med plets iderne mod hinanden.
1.5.1.4. Filtergennemstrømningshastighed
Gashastigheden gennem filtreret skal være 35 til 80 cm/s. Stigningen i
tryktabet fra prøvningens start til dens afslutning må ikke overstige
25 kPa.
1.5.1.5. Filterbelastning
Ved brug af enkeltfiltermetoden anbefales en filterbelastning på mindst
0,5 mg/1 075 mm
2pletareal. I følgende tabel er angivet værdier for de
mest anvendte filterstørrelser:
Filterdiameter
(mm)Anbefalet pletdiameter
(mm)Anbefalet mindste
belastning (mg)
47 37 0,5
70 60 1,390 80 2,3
110 100 3,6
Ved brug af flerfiltermetoden anbefales, at den mindste filterbelastning
for alle filtre tilsammen er lig produktet af den pågældende ovenfor
anførte værdi og kvadratroden af antal prøvningssekvenser.
1.5.2.Specifikationer for vejerum og analysevægt
1.5.2.1. Vejerum
Temperaturen af det vejerum (eller -lokale), hvor partikelfiltrene kondi-
tioneres og vejes, skal være 295 K (22 ºC) ± 3 K ved al konditionering
og vejning af filtre. Luftfugtigheden skal holdes på et niveau svarende
til et dugpunkt på 282,5 K (9,5 ºC) ± 3 K og en relativ fugtighed på
45 ± 8 %.
1.5.2.2. Vejning af referencefiltre
Luften i vejerum (eller -lokale) skal være fri for kontaminanter (såsom
støv), der kan sætte sig på partikelfiltrene, medens de stabiliseres.
Forstyrrelser i vejerummets specifikationer svarende til beskrivelsen i
punkt 1.5.2.1 kan tillades, hvis forstyrrelsernes varighed ikke er over
30 minutter. Vejerummet skal opfylde de foreskrevne specifikationer,
inden personer træder ind i vejerummet. Der vejes mindst to ubrugte
referencefiltre eller -filterpar; dette finder sted højst 4 timer før eller
efter vejning af prøvefiltrene, men helst samtidig dermed. Referencefil-
trene skal være af samme størrelse og materiale som prøvefiltrene.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 45
▼B
Såfremt gennemsnitsvægten af referencefiltre (eller -filterpar) i tids-
rummet mellem vejning af prøvefiltrene ændrer sig med mere end ± 5 %
(for filterpar dog ± 7,5 %) af den anbefalede mindste filterbelastning
(punkt 1.5.1.5), kasseres alle filtrene fra prøven, og emissionsprøven
gentages.
Er de i punkt 1.5.2.1 angivne betingelser med hensyn til vejerummets
stabilitet ikke opfyldt, men referencefiltre (-filterpar) opfylder oven-
nævnte kriterier, kan motorfabrikanten vælge enten at godtage
vejningen af prøvefiltrene eller at betragte prøvningsresultaterne som
ugyldige, bringe vejerummets reguleringssystem i orden og gentage
prøven.
1.5.2.3. Analysevægt
Til vejning af filtrene skal anvendes en vægt med en præcision (stan-
dardafvigelse) på 20 µg og en opløsning på 10 µg (1 ciffer = 10 µg).
Til filtre med diameter under 70 mm skal vægtens præcision og opløs-
ning være henholdsvis 2 µg og 1 µg.
1.5.2.4. Elimination af virkningerne af statisk elektricitet
For at eliminere virkningerne af statisk elektricitet skal filtrene neutrali-
seres før vejning, hvilket kan ske ved brug af en jordledning af
polonium eller en anordning med tilsvarende virkning.
1.5.3.Supplerende specifikationer for partikelbestemmelse
Alle de dele af fortyndingssystem og prøvetagningssystem, der er
placeret mellem udstødningsrør og filterholder og er i kontakt med
ufortyndet og fortyndet udstødningsgas, skal være udformet således, at
de giver anledning til mindst mulig afsætning eller ændring af partikler.
Alle dele skal være fremstillet af elektrisk ledende materialer, der ikke
reagerer med udstødningsfasens komponenter og skal være jordfor-
bundet, således at elektrostatiske virkninger undgås.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 46
▼B
Tillæg 2
1. KALIBRERING AF ANALYSEAPPARATURET
1.1.Indledning
Hver analysator skal kalibreres så ofte som nødvendigt til opfyldelse af
nøjagtighedskravene i denne norm. Til kalibrering af de i tillæg 1,
punkt 1.4.3, nævnte analysatorer anvendes den i nærværende punkt
beskrevne kalibreringsmetode.
1.2.Kalibreringsgasser
For alle anvendte kalibreringsgasser skal holdbarhedsperioden over-
holdes.
Den af fabrikanten for kalibreringsgassen angivne udløbsdato skal regi-
streres.
1.2.1.Rene gasser
Renhedskravene til gasserne er fastlagt ved nedenstående grænser.
Følgende gasser skal være til rådighed til anvendelse ved prøven:
— Renset kvælstof
(renhed:≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,≤0,1 ppm
NO)
— Renset ilt
(renhed: > 99,5 % vol. O2)
— Brint-helium blanding
(40 ± 2 % hydrogen, resten helium)(renhed:≤1 ppm C, ≤400 ppm ►
M1CO2◄)
— Renset syntetisk luft
(renhed:≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,≤0,1 ppm
NO)
(iltindhold 18-21 % vol.)
1.2.2.Kalibrerings- og nulstillingsgasser
Blandinger med følgende kemiske sammensætning skal være til
rådighed:
—C3H8og renset syntetisk luft (se punkt 1.2.1)
— CO og renset kvælstof
— NO og renset kvælstof (indholdet af NO2i denne kalibreringsgas må
ikke være over 5 % af NO-indholdet)
—O2og renset kvælstof
—C O2og renset kvælstof
—C H4og renset syntetisk luft
—C2H6og renset syntetisk luft
Bemærkning: Andre gaskombinationer er tilladt, forudsat at gasserne
ikke reagerer indbyrdes.
Den faktiske koncentration i en kalibrerings- eller nulstillingsgas må
ikke afvige mere end ± 2 % fra den nominelle. Alle koncentrationer
for kalibreringsgasser skal angives på volumenbasis (% vol. eller ppm
vol.).
De til kalibrering og nulstilling anvendte gasblandinger kan også frem-
stilles med et gasdeleapparat ved fortynding med renset N2eller med
renset syntetisk luft. Blanderens nøjagtighed skal være således, at
koncentrationen af fortyndet kalibreringsgas kan bestemmes med en
nøjagtighed på ± 2 %.
1.3.Betjening af analysatorer og prøvetagningssystem
Ved betjening af analysatorer skal fabrikantens anvisninger for opstart
og betjening følges. Minimumskravene i punkt 1.4 til 1.9 skal være
overholdt.
1.4.Tæthedsprøve
Systemet skal gennemgå en tæthedsprøve. Sonden afmonteres fra
udstødningssystemet, og dens ende tilproppes. Analysatorens pumpe
startes. Efter den indledende stabilisering skal alle strømningsmålere
vise nul. Hvis ikke, kontrolleres prøvetagningsledningerne, og fejlen1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 47
▼B
rettes. På vakuumsiden tillades en utæthed svarende til højst 0,5 % af
den indgående gasstrøm i den afprøvede del af systemet. Størrelsen af
den indgående gasstrøm kan skønnes ud fra størrelsen af strømmen
gennem analyseapparatet og omledningsforbindelse.
En alternativ metode er at indføre en trinvisændring af koncentrationen
i begyndelsen af prøvetagningsledningen ved at skifte fra nulstillings-
til kalibreringsgas.
Hvis der efter et passende tidsrum aflæses lavere koncentration end den
tilførte koncentration, er det tegn på kalibreringsfejl eller utæthed.
1.5.Kalibreringsmetode
1.5.1.Instrumenter
Til kalibrering af instrumenter og kontrol af kalibreringskurve benyttes
standardluftarter. Ved kalibreringen skal gasstrømningshastigheden
være den samme som ved måling på udstødningsgassen.
1.5.2.Opvarmningstid
Opvarmningstiden er den af fabrikanten angivne. Angives ingen
opvarmningstid, anbefales en opvarmningstid på mindst to timer for
analysatorerne.
1.5.3.NDIR (infrarødabsorptions-) og HFID (flammeionapparat)
NDIR-analysatoren indstilles om nødvendigt, og HFID-analysatorens
forbrændingsflamme optimeres (punkt 1.8.1).
1.5.4.Kalibrering
Der kalibreresi hvert af de s ædvanligvisanvendte måleområder.Til nulstilling af analysatorer for CO, CO
2,N Ox,H Co gO2benyttes
renset syntetisk luft (eller kvælstof).
Den pågældende kalibrerings gastilføresanalys atorerne, værdierne regi-
streres, og kalibreringskurven optegnes i overensstemmelse med punkt
1.5.6.
Om nødvendigt gentageskontrollen af nuls tillingen og kalibreringen.
1.5.5.Optegning af kalibreringskurve
1.5.5.1. Almindelige retningslinjer
Analysatorens kalibreringskurve optegnes på grundlag af mindst fem
kalibreringspunkter (nulpunktet ikke medregnet), der skal være så jævnt
fordelt som muligt. Den højeste nominelle koncentration skal svare til
mindst 90 % af fuldt skalaudslag.
Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters metode.
Hvisder derved fremkommer et polynomium af højere end tredje
grad, skal antal kalibreringspunkter mindst være lig polynomiets grad
plusto.
Kalibreringskurven må højst afvige ± 2 % fra den nominelle størrelse af
hvert kalibreringspunkt og højst ± 1 % af fuldt skalaudslag i nulpunktet.
Af kalibreringskurve og kalibreringspunkterne vil det kunne konsta-
teres, om kalibreringen er korrekt udført. Analysatorernes
specifikationer skal angives, navnlig:
— måleområde
— følsomhed— kalibreringsdato
1.5.5.2. Kalibrering af området under 15 % af fuldt skalaudslag
Analysatorens kalibreringskurve optegnes på grundlag af mindst ti kali-
breringspunkter (nulpunktet ikke medregnet), som er fordelt sådan, at
50 % af punkterne er beliggende i området under 10 % af fuldt skalaud-
slag.
Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters metode.Kalibreringskurven må højst afvige ± 4 % fra den nominelle størrelse af
hvert kalibreringspunkt og højst ± 1 % af fuldt skalaudslag i nulpunktet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 48
▼B
1.5.5.3. Alternative metoder
Hvis det godtgøres, at tilsvarende nøjagtighed opnås med alternativ
teknologi (f.eks. computer, kontakt for elektronisk styring af
måleområde), er brug af sådanne metoder tilladt.
1.6.Efterprøvning af kalibreringen
Før hver bestemmelse efterprøves hvert af de normalt anvendte
måleområder på følgende måde:
Kalibreringen kontrolleres ved hjælp af en nulstillingsgas og en kalibre-
ringsgas med nominel koncentration på over 80 % af fuldt skalaudslag i
det pågældende måleområde.
Afviger kontrolværdierne for de to nævnte punkter ikke over ± 4 % af
fuldt skalaudslag fra den teoretiske værdi, kan indstillingsparametrene
ændres. I modsat fald skal optegnes en ny kalibreringskurve som
angivet i punkt 1.5.4.
1.7.Kontrol af NOx-konverterens virkningsgrad
Virkningsgraden af konverteren, der anvendes til konvertering af NO2til NO, kontrolleress om anført i punkt 1.7.1 til 1.7.8 (figur 1).
1.7.1.Prøveopstilling
Ved hjælp af prøveopstillingen vist i figur 1 (jf. også tillæg 1, punkt
1.4.3.5) og nedenstående fremgangsmåde kontrolleres konverterens
virkningsgrad med en ozonisator.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 49
▼B
Figur 1
Diagram over opstilling til kontrol af NO2-konverterens effektivitet
1.7.2.Kalibrering
CLD- og HCLD-apparaterne kalibreres i det mest anvendte arbejds-
område efter fabrikantens anvisninger ved hjælp af nulstillings- og
kalibreringsgas (NO-indholdet deri skal være ca. 80 % af arbejds-
området, og NO2-koncentrationen i gasblandingen under 5 % af NO-
koncentrationen). NOx-analysatoren skal være stillet på NO, således at
kalibreringsgassen ikke går gennem konverteren. Den målte koncentra-
tion registreres.
1.7.3.Beregning
NOx-konverterensvirknings grad beregnesaf følgende udtryk:
Virkningsgrad % ðÞ ¼ 1þa/C0b
c/C0d/C18/C19
/C2100
a) NOx-koncentration i henhold til punkt 1.7.6
b) NOx-koncentration i henhold til punkt 1.7.7
c) NO-koncentration i henhold til punkt 1.7.4
d) NO-koncentration i henhold til punkt 1.7.5.
1.7.4.Ilttilførsel
Via en T-samling tilføres kontinuerligt ilt eller nulstillingsluft til
gasstrømmen, indtil den viste koncentration er ca. 20 % lavere end
den kalibreringskoncentration, der er anført i punkt 1.7.2. (Analysatoren
skal være indstillet på NO.)
Den målte koncentration (c) registreres. Ozonisatoren skal være ude af
funktion under hele processen.
1.7.5.Aktivering af ozonisatoren
Ozonisatoren aktiveres nu, således at den danner tilstrækkelig ozon til
at nedsætte koncentrationen af NO til ca. 20 % (mindst 10 %) af den1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 50
▼B
kalibreringskoncentration, der er angivet i punkt 1.7.2. Den målte
koncentration (d) registreres. (Analysatoren skal være indstillet på NO.)
1.7.6.NOx-funktion
NO-analysatoren stilles derefter om på NOx, således at gasblandingen
(bestående af NO, NO2,O2og N2) nu ledesgennem konverteren. Den
angivne koncentration (a) registreres. (Analysatoren skal være indstillet
på NOx).
1.7.7.Deaktivering af ozonisatoren
Ozonisatoren deaktiveres nu. Den i punkt 1.7.6 beskrevne gasblanding
ledesgennem konverteren og til detektoren. Den målte koncentration
(b) registreres. (Analysatoren skal være indstillet på NOx).
1.7.8.NO-funktion
Når der er skiftet om til NO og ozonisatoren deaktiveret, afbrydes også
tilførslen af ilt eller syntetisk luft. Den af analysatoren målte NOx-værdi
må højst afvige ± 5 % fra den, der er målt i henhold til punkt 1.7.2.
(Analysatoren skal være indstillet på NO.)
1.7.9.Kontrollens hyppighed
Konverterens virkningsgrad skal kontrolleres før hver kalibrering af
NOx-analyseenheden.
1.7.10.Krav til virkningsgraden
Konverterens virkningsgrad må ikke være under 90 %; en virkningsgrad
på over 95 % må dog stærkt tilrådes.
Bemærkning: Hvis der med analyseenheden indstillet på det mest
anvendte område ikke ved hjælp af ozonisatoren kan
opnås en reduktion fra 80 % til 20 % i overensstemmelse
med punkt 1.7.5, anvendes det højeste område, som giver
denne reduktion.
1.8.Justering af flammeion-analysatoren (FID)
1.8.1.Optimering af detektorens respons
HFID-enheden skal justeres som angivet af instrumentets fabrikant. Der
anvendes en kalibreringsgas bestående af propan i luft til optimering af
responsen i det mest anvendte måleområde.
Med brændstof- og luftstrømme indstillet i henhold til fabrikantens
anvisninger tilføres analysatoren en kalibreringsgas på 350 ± 75 ppm
C. Responsen ved en given brændstoftilførsel bestemmes af forskellen
mellem responsen på kalibreringsgas og på nulstillingsgas. Brændstof-
tilførslen indstilles på trinvis højere og lavere værdier end fabrikantens
specifikation. Responsen på kalibreringsgassen og nulpunktsresponsen
ved de pågældende værdier af brændstoftilførslen registreres. Forskellen
mellem responsen på kalibrerings- og nulstillingsgassen afbildes i
kurveform, og brændstoftilførslen indstilles, så den svarer til kurvens
»fede« side.
1.8.2.Responsfaktorer for kulbrinter
Analyseapparatet kalibreres ved hjælp af propan i luft og renset synte-
tisk luft som angivet i punkt 1.5.
Responsfaktorerne skal bestemmes, når en analyseenhed idriftsættes
samt efter større serviceeftersyn. Responsfaktoren (Rf) er for en given
kulbrinteart forholdet mellem C1-udslaget på FID-analysatoren og
gaskoncentrationen i cylinderen, angivet som ppm C1.
Prøvegassen skal have en koncentration, der giver en respons på ca.
80 % af fuldt skalaudslag. Regnet som volumen skal koncentrationen
være bestemt med en nøjagtighed på ± 2 % i forhold til en gravimetrisk
standard. Desuden skal gascylinderen være konditioneret i 24 timer ved
en temperatur på 298 K (25 ºC) ± 5 K.
Nedenfor er angivet hvilke prøvegasser, der skal anvendes, og det anbe-
falede område for responsfaktoren:
— Metan og renset syntetisk luft: 1,00 ≤Rf≤1,15
— Propylen og renset syntetisk luft: 0,90 ≤Rf≤1,1
— Toluen og renset syntetisk luft: 0,90 ≤Rf≤1,101997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 51
▼B
Værdierne er angivet i forhold til responsfaktoren (Rf) på 1,00 for
propan og renset syntetisk luft.
1.8.3.Kontrol af iltinterferens
Kontrol af iltinterferens skal finde sted, når en analysator idriftsættes
samt efter de vigtigste serviceintervaller.
Definition af responsfaktoren og metode til dens bestemmelse er givet i
punkt 1.8.2. Nedenfor er angivet hvilke prøvegasser, der skal anvendes,
og det anbefalede område for responsfaktoren:
— Propan og kvælstof: 0,95 ≤Rf≤1,05
Værdierne er angivet i forhold til responsfaktoren (Rf) på 1,00 for
propan og renset syntetisk luft.
Iltkoncentrationen i FID-brænderen skal med en nøjagtighed på ± 1
molprocent svare til iltkoncentrationen i den brænderluft, der er anvendt
til den seneste kontrol af iltinterferens. Er forskellen større, foretages
kontrol af iltinterferens, og om nødvendigt justeres analysatoren.
1.9.Interferensvirkninger med infrarødabsorptions- (NDIR) og kemolu-
miniscens (CLD) analysatorer
Målingerne kan på flere måder påvirkes ved interferens fra andre gasser
end den, der bestemmes. Positiv interferens forekommer i NDIR-
enheder, hvor den interfererende gas giver samme virkning som den
målte, blot i mindre grad. Negativ interferensforekommer ligeledesi
NDIR-enheder, når den interfererende gas udvider absorptionsbåndet
for den målte gas, samt i, CLD- enheder, når den interfererende gas
dæmper strålingen. Den i punkt 1.9.1 og 1.9.2 angivne interferenskon-
trol skal foretages inden første idriftsættelse af en analysator samt efter
de vigtigste serviceintervaller.
1.9.1.Interferenskontrol for CO-analysator
Vand og CO2kan interferere med CO-analysatorens resultater. En CO2-
kalibreringsgas med en koncentration svarende til 80 til 100 % af fuldt
skalaudslag i det højeste anvendte måleområde bobles gennem vand ved
rumtemperatur, og analysatorens respons registreres. For måleområder
på 300 ppm eller derover må responsen ikke være over 1 % af fuldt
skalaudslag, og for måleområder under 300 ppm må responsen ikke
være over 3 ppm.
1.9.2.Kontrol af dæmpning af NOx-analysatoren
De to gasser, der har interesse i forbindelse med analysatorer af typen
CLD (og HCLD) er CO2og vanddamp. Disse gassers dæmpningsvirk-
ning er proportional med dereskoncentration, hvorfor der kræves
teknikker til bestemmelse af dæmpningen ved de højeste koncentrati-
oner, der forventesat optræde under prøverne.
1.9.2.1. Kontrol af dæmpning fra CO2
En CO2-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 % af fuldt
skalaudslag i det højeste måleområde ledes gennem NDIR-analysatoren,
og CO2-værdien registreres som A. Derefter fortyndes den ca. 50 %
med NO-kalibreringsgas og ledes gennem NDIR- og (H)CLD-enheden,
idet CO2- og NO-målingen registreres som henholdsvis B og C. Der
lukkesfor CO2-tilførslen, og kun NO-kalibreringsgassen ledes gennem
(H)CLD-enheden; NO-værdien registreres som D.
Dæmpningen beregnespå følgende måde:
%C O 2/C0dæmpning ¼1/C0C/C2A ðÞ
D/C2A ðÞ /C0 D/C2B ðÞ/C18/C19/C20/C21
/C2100
og må ikke være større end 3 % af fuldt skalaudslag,
hvor:
A = Ufortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR, i %
B = Fortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR, i %
C = Fortyndet NO-koncentration, målt med CLD, i ppmD = Ufortyndet NO-koncentration, målt med CLD, i ppm.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 52
▼M1
1.9.2.2. Kontrol af dæmpning fra vand
Denne kontrol anvendeskun, når der målespå våde gas koncentrationer.
Ved beregningen af dæmpning fra vand skal der tages hensyn til fortyn-
dingen af NO-kalibreringsgassen med vanddamp og afpasning af
blandingensvanddampkoncentration med den, der forventesunder
prøven. En NO-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 %
af fuldt skalaudslag i det normale måleområde ledes gennem (H)CLD-
enheden, og NO-værdien registreres som D. NO-gassen bobles gennem
vand ved rumtemperatur og ledesgennem (H)CLD-enheden, og NO-
værdien registreres som C. Vandtemperaturen bestemmes og registreres
som F. Det mættede damptryk af blandingen svarende til gennembo-
blingskarrets vandtemperatur (F) bestemmes og registreres som G.
Blandingensvanddampkoncentration (i %) beregness om følger:
og registreres som H. Den forventede koncentration af den (med vand-damp) fortyndede NO-kalibreringsgas beregnes således:
og registreres som De. Idet atomforholdet H/C for dieselolie sættes til
1,8:1, beregnesden under prøven forventede maks imale vanddampkon-
centration (i %) for dieseludstødningsgas ud fra den maksimale CO2-
koncentration i udstødningsgassen eller ud fra koncentrationen af ufor-tyndet CO
2-kalibreringsgas (A, målt i punkt 1.9.2.1) som følger:
Hm=0,9×A
og registreres som Hm.
Dæmpningen fra vand beregnes således:
og må ikke være over 3 % af fuldt udslag.
De: forventet fortyndet NO-koncentration (ppm)
C: fortyndet NO-koncentration (ppm)
Hm: maksimal vanddampkoncentration (%)
H: faktisk vanddampkoncentration (%)
NB:Det er vigtigt, at den til denne kontrol anvendte NO-kalibre-
ringsgas indeholder mindst muligt NO2, da der i
dæmpningsberegningerne ikke er taget hensyn til NO2opløst i
vand.
1.10.Kalibreringsintervaller
Kalibrering af analysatorerne som angivet i punkt 1.5 skal foretages
mindst hver tredje måned, samt når der er udført reparationer eller
ændringer, som kan påvirke kalibreringen.
2. KALIBRERING AF SYSTEMET TIL PARTIKELBESTEMMELSE
2.1.Indledning
Hver komponent skal kalibreres så ofte, som det er nødvendigt til over-
holdelse af forskrifterne i denne norm. I dette punkt beskrives de
kalibreringsmetoder, der skal anvendes til de i bilag III, tillæg 1, punkt
1.5, og bilag V omhandlede komponenter.
2.2.Flowmålinger
Kalibrering af gasflowmålere eller flowmåleinstrumenter skal kunne
henførestil nationale og/eller internationale s tandarder.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 53
▼B
▼B
Fejlen på den målte værdi må ikke være over ± 2 % af visningen.
Bestemmes gasstrømmen ved differensflowmåling, skal den maksimale
fejl på differensen være af en sådan størrelse, at nøjagtigheden af GEDFer højst ± 4 % (se også bilag V, punkt 1.2.1.1: EGA). Den kan beregnessom den kvadratiske middelværdi af fejlene på de enkelte instrumenter.
2.3.Kontrol af fortyndingsforholdet
Ved anvendelse af partikelindsamlingssystemer uden gasanalysator
(EGA) (bilag V, punkt 1.2.1.1) skal fortyndingsforholdet kontrolleres
for hver ny motorinstallation mens motoren er i gang, idet der enten
anvendesCO
2- eller NOx-koncentrationsmålingen i den ufortyndede og
fortyndede udstødningsgas.
Det målte fortyndingsforhold må højst afvige ± 10 % fra det, der er
beregnet på grundlag af CO2- eller NOx-koncentrationsmålingerne.
2.4.Kontrol af delstrømsbetingelserne
Størrelsesområdet af udstødningsgashastighed og tryksvingninger skal i
givet fald kontrolleresog korrigeresefter fors krifterne i bilag V, punkt
1.2.1.1, EP.
2.5.Kalibreringsintervaller
Flowmåleinstrumenter skal kalibreres hver tredje måned, samt når der
er foretaget systemændringer, der kan have betydning for kalibreringen.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 54
▼B
Tillæg 3
1. DATAEVALUERING OG BEREGNINGER
1.1.Evaluering af emissionsdata for luftarter
Til vurdering af emissionen af luftarter beregnes gennemsnitsaflæs-
ningen for de sidste 60 sekunder af hver prøvningssekvens, og
gennemsnitskoncentrationerne (conc) af HC, CO, NOxog CO2(såfremt
kulstofbalancemetoden anvendes) i hver sekvens bestemmes af gennem-
snitsaflæsningen på kurvebladet og de tilhørende kalibreringsdata.
Anden form for registrering kan anvendes, forudsat at tilsvarende data-
fangst er sikret.
De gennemsnitlige baggrundskoncentrationer (concd) kan bestemmes
enten af koncentrationerne i sækkene med fortyndingsluft eller ved
kontinuerlig bestemmelse (uden sæk) af baggrundskoncentrationen i
forbindelse med tilhørende kalibreringsdata.
1.2.Partikelemissioner
Til vurdering af partikelemissionen registreres den totale masse (MSAM,i)
eller det totale volumen (VSAM,i), der er ledt gennem filtrene for hver
prøvningssekvens.
Filtrene bringestilbage til vejerummet og konditioneresi minds t én,
men højst 80 timer, hvorefter de vejes. Filtrenes bruttovægt bestemmes,
og taravægten (jf. bilag III, punkt 3.1) fratrækkes. Partikelmassen (Mffor enkeltfiltermetoden, Mf,ifor flerfiltermetoden) er den samlede
udskilte partikelmasse på hoved- og ekstrafilter.
Hvis der skal korrigeres for baggrundsniveau, registreres massen (MDIL)
eller volumenet (VDIL) af fortyndingsluft, der er ført gennem filtrene, og
partikelmassen (Md) stof registreres. Er der foretaget flere end én
måling, beregneskvotienten Md/MDILeller Md/VDILfor hver enkelt
måling, og gennemsnittet af værdierne beregnes.
1.3.Beregning af emission af luftarter
De i rapporten angivne prøvningsresultater skal fremkomme i følgende
trin:
1.3.1.Bestemmelse af udstødningsgasstrømmen
Udstødningsgassens strømningshastighed (GEXHW,VEXHWeller VEXHD)
bestemmes for hver prøvningssekvens i overensstemmelse med bilag
III, tillæg 1, punkt 1.2.1, 1.2.2 og 1.2.3.
Anvendes totalstrømsfortynding, bestemmes den samlede strøm af
fortyndet udstødningsgas (GTOTW,VTOTW) for hver prøvningssekvens i
overensstemmelse med bilag III, tillæg 1, punkt 1.2.4.
1.3.2.Korrektion for tør/våd gas
Ved anvendelse af GEXHW,VEXHW,GTOTWog VTOTWomregnesden målte
koncentration til våd basis ved hjælp af følgende formler, medmindre
målingen i forvejen fandt sted på våd basis:
conc (våd) = kw× conc (tør)
For ufortyndet udstødningsgas:
kw;r;1¼1/C0FFH/C2GFUEL
GAIRD/C18/C19
/C0kw2
eller:
kw;r;2¼1
1þ1;88/C20;005/C2% CO tør ðÞ þ %C O 2tørðÞ ðÞ/C18/C19
/C0kw2
For fortyndet udstødningsgas:
kw;e;1¼1/C01;88/C2CO2%v˚adðÞ
200/C18/C19
/C0kw11997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 55
▼B
eller:
kw;e;2¼1/C0kw1
1þ1;88/C2CO2% tørðÞ
2000
BB@1
CCA
FFHkan beregnesaf:
FFH¼1;969
1þGFUEL
GAIRW/C18/C19
For fortyndingsluften:
kW,d=1−kW1
kW1¼1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ðÞ
1000 þ1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ðÞ
Hd¼6;22/C2Rd/C2pd
PB/C0Pd/C2Rd/C210/C02
For indsugningsluften (hvis denne er forskellig fra fortyndingsluften):
kW,a=1−kW2
kW2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
Ha¼6;22/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C02
hvor:
Ha: indsugningsluftens absolutte fugtindhold i g vand pr. kg tør luft
Hd: fortyndingsluftens absolutte fugtindhold i g vand pr. tør kg luft
Rd: fortyndingsluftens relative fugtindhold i %
Ra: indsugningsluftens relative fugtindhold i %
pd: fortyndingsluftens mætningsdamptryk i kPa
pa: indsugningsluftens mætningsdamptryk i kPa
pB: total barometerstand i kPa.
1.3.3.Fugtighedskorrektion af NOx-værdier
Da NOx-emissionen påvirkes af den omgivende luft, skal NOx-koncen-
trationsdata korrigeres for temperatur og fugtindhold af den omgivende
luft med faktoren KH, der er givet ved:
KH¼1
1þA/C2Ha/C010;71 ðÞ þ B/C2Ta/C0298 ðÞ
hvor:
A: 0,309 GFUEL/GAIRD− 0,0266
B: − 0,209 GFUEL/GAIRD+ 0,00954
T: lufttemperatur i K
GFUEL
GAIRD¼Brændstof =luftforhold tør basis ðÞ
Ha: indsugningsluftens fugtindhold i g vand pr. kg tør luft:
Ha¼6;220/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C021997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 56
▼B
Ra: indsugningsluftens relative fugtindhold i %
pa: indsugningsluftens mætningsdamptryk i kPa
pB: total barometerstand i kPa.
1.3.4.Beregning af emissionens massestrøm
For hver prøvningssekvens beregnes emissionens massestrøm som
følger:
a) For den ufortyndede udstødningsgas (1):
Gasmasse= u × conc × GEXHW
eller:
Gasmasse= v × conc × VEXHD
eller:
Gasmasse= w × conc × VEXHW
b) For den fortyndede udstødningsgas (1):
Gasmasse= u × concc×GTOTW
eller:
Gasmasse= w × concc×VTOTW
hvor:conc
cer koncentrationen, korrigeret for baggrund
concc= conc-concd× (1 − (1/DF))
DF = 13,4/(concCO2+ (concCO + concHC) × 10−4)
eller:
DF = 13,4/concCO2
Koefficienterne u — våd, v — tør, w — våd anvendesefter følgende
tabel:
Gasu v w conc
NOx0,001587 0,002053 0,002053 ppm
CO 0,000966 0,00125 0,00125 ppmHC 0,000479 — 0,000619 ppm
CO
215,19 19,64 19,64 procent
Densiteten af kulbrinter er baseret på et gennemsnitligt kulstof/brintfor-
hold på 1:1,85.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 57
(1) For NOxemissionens vedkommende skal NOx-koncentration (NOxconc eller NOxconcc)
gangesmed KHNOX(faktor til fugtighedskorrektion af NOx-værdier som anført i punkt
1.3.3 ovenfor) som følger:
KHNOX× conc eller KHNOX× concc.
▼B
1.3.5.Beregning af specifik emission
Den specifikke emission (g/kWh) beregnes for alle enkeltkomponenter
som følger:
Enkeltgas ¼Xn
i¼1Gasmassi/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
hvor
Pi=Pm,i+PAE,i.
De i ovenstående beregning anvendte vægtningsfaktorer og antal prøv-
ningssekvenser svarer til bilag III, punkt 3.6.1.
1.4.Beregning af partikelemissionen
Partikelemissionen beregnes på følgende måde:
1.4.1.Fugtighedskorrektionsfaktor for partikler
Da partikelemissionen fra dieselmotorer afhænger af den omgivende
lufts fugtighed, skal massestrømmen af partikler korrigeres for den
omgivende luftsfugtighed ved hjælp af faktoren Kp, der er givet ved
følgende formel:
Kp= 1/(1 + 0,0133 × (Ha− 10,71))
Ha= indsugningsluftens fuftindhold i g vand pr. kg tør luft
Ha¼6;22/C2Ra/C2pa
pB/C0pa/C2Ra/C210/C02
Ra= indsugningsluftens relative fugtighed i %
pa= indsugningsluftens mætningsdamptryk i kPa
pB= total barometerstand i kPa
1.4.2.Delstrømsfortyndingssystem
De i prøverapporten angivne resultater for partikelemissioner beregnes i
følgende trin. Da reguleringen af fortyndingsluftens hastighed kan finde
sted på forskellige måder, gælder der forskellige metoder til beregning
af ækvivalent massestrøm af fortyndet udstødningsgas GEDFog ækviva-
lent volumenhastighed af fortyndet udstødningsgas VEDF. Alle
beregninger skal baseres på gennemsnitsværdier for de enkelte prøv-
ningssekvenser (i) i prøveindsamlingsperioden.
1.4.2.1. Isokinetiske systemer
GEDFW,i=GEXHW,i×qi
eller:
VEDFW,i=VEXHW,i×qi
qi¼GDILW ;iþGEXHW ;i/C2r/C0/C1
GEXHW ;i/C2r/C0/C1
eller:
qi¼VDILW ;iþVEXHW ;i/C2r/C0/C1
VEXHW ;i/C2r/C0/C1
hvor r er forholdet mellem tværsnitsarealet af henholdsvis den isokine-
tiske prøvesonde Apog udstødningsrøret AT:1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 58
▼B
r¼Ap
AT
1.4.2.2. Systemer med måling af CO2- eller NOx-koncentration
GEDFW,i=GEXHW,i×qi
eller:
VEDFW,i=VEXHW,i×qi
qi¼Conc E;i/C0Conc A;i
Conc D;i/C0Conc A;i
hvor:
ConcE= våd koncentration af sporgassen i den ufortyndede udstød-
ningsgas
ConcD= våd koncentration af sporgassen i den fortyndede udstød-
ningsgas
ConcA= våd koncentration af sporgassen i fortyndingsluften
Koncentrationer, der er målt på tør basis, skal omregnes til våd basis
som angivet i dette tillægs punkt 1.3.2.
1.4.2.3. Systemer med CO2-måling og kulstofbalancemetoden
GEDFW ;i¼206 ;6/C2GFUEL ;i
CO2D;i/C0CO2A;i
hvor:
CO2D=C O2-koncentration i den fortyndede udstødningsluft
CO2A=C O2-koncentration i fortyndingsluften
(koncentrationsangivelser i vægtprocent på våd basis)Denne ligning er baseret på forudsætningen om kulstofbalance (alt
kultstof, der tilføres motoren, afgives som CO
2) og er udledt i følgende
trin:
GEDFW,i=GEXHW,i×qi
og:
qi¼206 ;6/C2GFUEL ;i
GEXHW ;i/C2CO2D;i/C0CO2A;i/C0/C1
1.4.2.4. Systemer med flowmåling
GEDFW,i=GEXHW,i×qi
qi¼GTOTW ;i
GTOTW ;i/C0GDILW ;i/C0/C1
1.4.3.Totalstrømsfortyndingssystem
Rapportens prøvningsresultater vedrørende partikelemission beregnes i
følgende trin.
Alle beregninger skal baseres på gennemsnitsværdier for de enkelte
sekvenser (i) i prøvetagningsperioden.
GEDFW,i=GTOTW,i1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 59
▼B
eller:
VEDFW,i=VTOTW,i
1.4.4.Beregning af partikelmassestrømmen
Partikelmassestrømmen beregnes på følgende måde:
For enkeltfiltermetoden:
hvor:
(GEDFW)gnsn,( VEDFW)gnsn,( MSAM)gnsnog (VSAM)gnsni prøvecyklen bestemmes
ved summation af gennemsnitsværdierne for de enkelte sekvenser i
prøveopsamlingsperioden:
GEDFWðÞgnsn¼Xn
i¼1GEDFW ;i/C2WFi
VEDFWðÞgnsn¼Xn
i¼1VEDFW ;i/C2WFi
MSAM¼Xn
i¼1MSAM ;i
VSAM¼Xn
i¼1VSAM ;i
hvor i = 1, …n.
For flerfiltermetoden:
PTmass ;i¼Mf;i
MSAM ;i/C2GEDFW ;i/C0/C1
1000
eller:
PTmass ;i¼Mf;i
VSAM ;i/C2VEDFW ;i/C0/C1
1000
hvor i = 1, …n.
Partikelmassestrømmen kan korrigeres for baggrund på følgende måde:For enkeltfiltermetoden:
PT
mass¼Mf
MSAM/C0Md
MDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2GEDFWðÞgnsn
1000/C20/C21
eller:
PTmass¼Mf
VSAM/C0Md
VDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2VEDFWðÞgnsn
1000/C20/C21
Foretagesder flere end én måling, s kal (Md/MDIL) eller (Md/VDIL)
erstattes af henholdsvis (Md/MDIL)gnsnog (Md/VDIL)gnsn.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 60
▼M1
▼B
▼B
DF¼13;4
concCO 2þconcCO þconcHC ðÞ /C2 10/C04
eller:
DF = 13,4/conCO2
For flerfiltermetoden:
PTmass ;i¼Mf;i
MSAM ;i/C0Md
MDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2GEDFW ;i
1000/C20/C21
eller:
PTmass ;i¼Mf;i
VSAM ;i/C0Md
VDIL/C21/C01
DF/C18/C19 /C18/C19 /C20/C21
/C2VEDFW ;i
1000/C20/C21
Foretagesflere end én måling, s kal (Md/MDIL) eller (Md/VDIL) erstattes af
henholdsvis (Md/MDIL)gnsnog (Md/VDIL)gnsn.
DF¼13;4
concCO 2þconcCO þconcHC ðÞ /C2 10/C04
eller:
DF = 13,4/concCO2
1.4.5.Beregning af specifik emission
Den specifikke partikelemission PT (g/kWh) beregnes på følgende
måde (1):
For enkeltfiltermetoden:
PT¼PTmass
Xn
i¼1Pi/C2WFi
For flerfiltermetoden:
PT¼Xn
i¼1PTmass ;i/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
Pi=Pm,i+PAE,i
1.4.6.Effektiv vægtningsfaktor
For enkeltfiltermetoden beregnesden effektive vægtnings faktor WFE,ifor hver prøvningssekvens som følger:
WFE;i¼MSAM ;i/C2GEDFWðÞgnsn
MSAM/C2GEDFW ;i/C0/C11997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 61
(1) Partikelmassestrømmen PTmassskal ganges med Kp(fugtighedskorrektionsfaktoren for
partikelemission omhandlet i punkt 1.4.1).
▼B
eller:
WFE;i¼VSAM ;i/C2VEDFWðÞgnsn
VSAM/C2VEDFW ;i/C0/C1
hvor i = 1, …n.
Den absolutte værdi af de effektive vægtningsfaktorer må højst afvige
med ± 0,005 fra de i bilag III, punkt 3.6.1, angivne vægtningsfaktorer.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 62
▼M2
BILAG IV
METODE TIL PRØVNING AF GNISTTÆNDINGSMOTORER
1. INDLEDNING
1.1. I dette bilag beskrives metoden til bestemmelse af emissioner af forure-
nende luftarter og partikler fra de prøvede motorer.
1.2. Ved prøvningen skal motoren være anbragt i prøvebænk og tilsluttet et
dynamometer.
2. PRØVNINGSBETINGELSER
2.1.Prøvningsbetingelser for motoren
Den absolutte temperatur (Ta) af motorens indsugningsluft måles ved
motorensluftindtag i kelvin, det tørre atmos færetryk (ps) målesi kPa,
og parameteren fafa bestemmes efter følgende anvisninger:
fa¼99
ps/C18/C191;2
/C2Ta
298/C18/C190;6
2.1.1.Prøvningens gyldighed
For at prøvningen kan anses for gyldig, skal parameteren favære:
0,93≤fa≤1,07
2.1.2.Motorer med ladeluftkøling
Temperaturen af kølemediet og temperaturen af ladeluften skal regi-
streres.
2.2.Motorens luftindtag
Prøvemotorens luftindtagssystem skal være forsynet med en forsnæv-
ring, der højst afviger 10 % fra den af fabrikanten angivne øvregrænse for et nyt luftfilter ved driftsbetingelser, der af fabrikanten
angives at svare til maksimal luftindstrømning for den pågældende
motormontering.
For små gnisttændingsmotorer (< 1 000 cm
3slagvolumen) skal
anvendes et system, der er repræsentativt for den monterede motor.
2.3.Motorens udstødningssystem
Prøvemotorens udstødningssystem skal give et modtryk, der inden for
10 % svarer til den af fabrikanten foreskrevne øvre grænse ved drifts-
omstændigheder svarende til den deklarerede maksimaleffekt for den
pågældende motormontering.
For små gnisttændingsmotorer (< 1 000 cm3slagvolumen) skal
anvendes et system, der er repræsentativt for den monterede motor.
2.4.Kølesystem
Kølesystemets kapacitet skal være tilstrækkelig til at holde motorens
driftstemperatur på den af fabrikanten angivne normalværdi. Denne
bestemmelse finder anvendelse på enheder, som skal afmonteres, for at
effekten kan måles, f.eks. ventilatoren, når denne må afmonteres for at
skaffe adgang til krumtapakslen.
2.5.Smøreolie
Smøreolien skal opfylde fabrikantens forskrifter for den pågældende
motor og dens påtænkte anvendelse. Fabrikanten skal anvende motor-
smøremidler, som er repræsentative for dem, der fås i handelen.
Specifikationerne for den ved prøvningen anvendte smøreolie skal regi-
streres i punkt 1.2 i bilag VII, tillæg 2, for gnisttændingsmotorer og
forelægges sammen med prøvningsresultaterne.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 63
▼M2
2.6.Indstillelige karburatorer
Motorer med karburator med begrænset justeringsmulighed skal
afprøves ved begge yderpunkter af justeringsmuligheden.
2.7.Prøvningsbrændstof
Der skal anvendes det i bilag V specificerede referencebrændstof.Oktantal og massefylde af det ved prøvningen anvendte reference-
brændstof skal registreres i punkt 1.1.1 i bilag VII, tillæg 2, for
gnisttændingsmotorer.
For totaktsmotorer skal brændstof/smøreolieforholdet være det af fabri-
kanten anbefalede. Olieprocenten i brændstof/smøremiddelblandingen
anvendt i totaktsmotorer og brændstoffets resulterende massefylde skal
angives i punkt 1.1.4 i bilag VII, tillæg 2, for gnisttændingsmotorer.
2.8.Bestemmelse af dynamometerets indstilling
Emissionsmålinger baseres på ukorrigeret bremseeffekt. Udstyr, som
kun er nødvendigt til betjening af maskinen, og som kan monteres på
denne, afmonteres under prøvningen. For udstyr, som ikke er afmon-
teret, bestemmes den optagne effekt med henblik på beregning af
dynamometerindstillingen, bortset fra motorer, hvor sådant udstyr
indgår som en integreret del af motoren (f.eks. ventilatoren på luftkø-
lede motorer).
Modstanden ved motorens luftindtag og modtrykket i udstødningsrøret
indstilles på motorer, hvor sådan indstilling er mulig, svarende til de
af fabrikanten angivne øvre grænser i overensstemmelse med punkt
2.2 og 2.3. De maksimale værdier af drejningsmomentet ved de fore-
skrevne prøvningshastigheder bestemmes ved forsøg, således at
drejningsmomentet til de foreskrevne prøvningssekvenser kan beregnes.
For motorer, der ikke er beregnet til at skulle arbejde ved forskellige
omdrejningshastigheder med det største drejningsmoment, skal det
maksimale drejningsmoment ved prøvningshastighederne angives af
fabrikanten. Motorens indstilling beregnes for hver prøvningssekvens
ved hjælp af formlen:
S¼P
MþPAE ðÞ /C2L
100/C18/C19
/C0PAE
hvor:
S er dynamometeretsinds tilling (kW)
PMer den maksimale observerede eller angivne effekt ved prøvningsha-
stigheden under prøvningsbetingelserne (jf. tillæg 2 til bilag VII) (kW)
PAEer den angivne samlede effekt, der optages af alt udstyr, som er
monteret med henblik på prøvningen (kW) og ikke er foreskrevet i
tillæg 3 til bilag VII
L er den foreskrevne drejningsmomentprocent for den pågældende
prøvningssekvens.
Hvisforholdet
PAE
PM/C210;03
kan størrelsen af PAEkontrolleres af den tekniske tjeneste, der meddeler
typegodkendelse.
3. PRØVEKØRSEL3.1.Montering af måleudstyret
Instrumenter og prøveudtagningssonder skal være monteret som fore-
skrevet. Anvendes et totalstrømssystem til fortynding af
udstødningsgassen, skal udstødningsrøret være tilsluttet systemet.
3.2.Start af fortyndingssystem og motor
Fortyndingssystemet og motoren startes og varmes op, indtil alle tempe-
ratur- og trykværdier har stabiliseret sig ved fuld belastning og
mærkehastighed (punkt 3.5.2).
3.3.Indstilling af fortyndingsforholdet
Det totale fortyndingsforhold skal være mindst fire.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 64
▼M2
For systemer reguleret af koncentrationen af CO2eller NOxskal fortyn-
dingsluftens koncentration af CO2eller NOxmålesved begyndels en og
slutningen af hver prøvning. For fortyndingsluftens baggrundskoncen-
tration af CO2eller NOxmå forskellen mellem værdierne før og efter
prøvning højst være henholdsvis 100 og 5 ppm.
Anvendes et analysesystem med fortynding af udstødningsgassen,
bestemmes de relevante baggrundskoncentrationer ved opsamling af
fortyndingsluft i en prøvesæk gennem hele prøvningssekvensen.
Baggrundskoncentrationen kan måles kontinuertligt (uden prøveopsam-
lingssæk) i mindst tre punkter — ved begyndelsen, ved slutningen og
nær midten af prøvningscyklussen — og gennemsnittet beregnes. På
fabrikantens begæring kan baggrundsmålinger udelades.
3.4.Kontrol af måleapparaturet
Analysatorerne til emissionsbestemmelse skal være nulstillet og kali-
breret.
3.5.Prøvningscyklus
3.5.1. Udstyrsspecifikation c) i henhold til bilag I, punkt 1, A, iii)
Ved prøvningen følges nedenstående prøvningscyklusser for anvendelse
af dynamometeret på prøvemotoren for den pågældende maskintype:
cyklusD (1): motorer med konstant hastighed og intermitterende belast-
ning, såsom generatorer
cyklus G1: ikke-håndbårne maskiner ved mellemhastighed
cyklus G2: ikke-håndbårne maskiner ved mærkehastighed
cyklusG3: håndbårne mas kiner.
3.5.1.1. Prøvningssekvenser og vægtningsfaktorer
CyklusD
Sekvensnr. 12345
Motorhastighed Mærkehastighed MellemhastighedNormal
tomgang
Belastning (1)
%100 75 50 25 10
Vægtnings-
faktor0,05 0,25 0,3 0,3 0,1
CyklusG1
Sekvensnr. 1 2 3 4 5 6
Motorhastighed Mærkehastighed MellemhastighedNormal
tomgang
Belastning
(%)100 75 50 25 10 0
Vægtnings-
faktor0,09 0,2 0,29 0,3 0,07 0,051997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 65
(1) Identisk med prøvningscyklus D2 i ISO-standard 8168-4:1996(E).
▼M2
CyklusG2
Sekvensnr. 12345 6
Motorhastighed Mærkehastighed MellemhastighedNormal
tomgang
Belastning
(%)100 75 50 25 10 0
Vægtnings-
faktor0,09 0,2 0,29 0,3 0,07 0,05
CyklusG3
Sekvensnr. 1 2
Motorhastighed Mærkehastighed MellemhastighedNormal
tomgang
Belastning
(%)100 0
Vægtnings-
faktor0,8-
5 (*)0,15 (*)
(1) Belastningstallene er angivet som procent af drejningsmomentet svarende til den primæreffekt, der er
til rådighed under en sekvens med varierende effekt, og kan afgives i et ubegrænset antal timer årligt
mellem de angivne vedligeholdelsesterminer og under de angivne omgivelsesbetingelser, når vedlige-holdelse udføres som foreskrevet af fabrikanten. En bedre illustration af begrebet primæreffekt findes ifigur 2 i ISO-standard 8528-1:1993(E).
(*) Til trin I kan anvendes0,90 og 0,10 i s tedet for hhv. 0,85 og 0,15.
3.5.1.2. Valg af passende pr øvningscyklus
Kendes motortypens primære anvendelse, kan prøvningscyklussen
vælgesud fra eks emplerne i punkt 3.5.1.3. Er motorensprimære anven-
delse usikker, bør valg af prøvningscyklus ske på grundlag af motorens
specifikationer.
3.5.1.3. Eksempler (ikke udtømmende)
Typiske eksempler gældende for:
cyklusD:
generatorer med intermitterende belastning, herunder generatorer på
skibe og tog (ikke til fremdrift), køleanlæg, svejseanlæg
gaskompressorer
cyklusG1:
for- og bagmonterede motorer til plæneklippere
golfvogneoprydningsvogne til plænerrotor- og cylinderplæneklippere, som føres af en gåendesnerydningsmaterielaffaldskværne
cyklusG2:transportable generatorer, pumper, svejseanlæg og trykluftkompressorer;
kan også omfatte plæne- og haveudstyr, som arbejder ved motorens
mærkehastighed
cyklusG3:
blæsere
kædesavehækklipperetransportable savværker1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 66
▼M2
roterende havefræsere
sprøjteapparaterkanttrimmere med snorvakuumudstyr.
3.5.2.Klargøring af motoren
Motoren og systemet varmes op ved maksimal motorhastighed og
største drejningsmoment for at stabilisere motorens driftsparametre efter
fabrikantensanvis ninger.
Bemærkning: Hensigten med opvarmningsperioden er desuden at
undgå, at resultaterne påvirkes af belægninger i udstød-
ningssystemet fra en tidligere prøvning. Derudover
kræves mellem testpunkterne en stabiliseringsperiode,
der tjener til at mindske testpunkternes indbyrdes påvirk-
ning til det mindst mulige.
3.5.3.Prøvningssekvens
Prøvningscyklusserne G1, G2 og G3 udføres efter stigende sekvens-
nummer i den pågældende cyklus. Prøvetagningen skal vare mindst
180 s. Koncentrationen af udstødningsemission måles og registreres i
det mindste de sidste 120 s af den pågældende prøvetagningstid. For
hvert målepunkt skal sekvensen være tilstrækkelig lang til, at motoren
er termisk stabil før påbegyndelse af prøvetagningen. Varigheden af
den pågældende sekvens skal registreres og angives i rapporten.
a) For motorer, som prøves med dynamometerhastighedskontrol:
I hver sekvens i prøvningscyklussen skal den foreskrevne
hastighed holdes med en nøjagtighed på ± 1 % af mærkehastig-
heden, dog ikke nøjagtigere end ± 3 min
−1, med undtagelse af
normal tomgang, som skal være inden for de af fabrikanten
angivne tolerancer. Det foreskrevne drejningsmoment skal holdes
således, at gennemsnittet over måleperioden er inden for ± 2 %
af det største drejningsmoment ved prøvningshastigheden.
b) For motorer, som prøves med dynamometerbelastningskontrol:
I de enkelte sekvenser af prøvningscyklussen skal den fore-
skrevne hastighed efter den indledende overgangsperiode holdes
med en nøjagtighed på ± 2 % af mærkehastigheden, dog ikke
under ± 3 min−1, men skal under alle omstændigheder være inden
for ± 5 %, bortset fra normal tomgang, som skal være inden for
de af fabrikanten angivne tolerancer.
I hver sekvens af prøvningscyklussen, hvor det foreskrevne
moment er mindst 50 % af det maksimale drejningsmoment ved
prøvningshastigheden, skal det specificerede gennemsnitlige drej-
ningsmoment gennem datafangstperioden holdes inden for ± 5 %
af det foreskrevne drejningsmoment. I de sekvenser af testcy-
klussen, hvor det foreskrevne moment er mindre end 50 % af
det maksimale drejningsmoment ved prøvningshastigheden, skal
det specificerede gennemsnitlige drejningsmoment gennem data-
fangstperioden holdes inden for ± 10 % af det foreskrevne
drejningsmoment, dog ikke under ± 0,5 Nm.
3.5.4.Analysatorernes respons
Analysatorernes målinger optegnes med båndskriver eller måles med et
tilsvarende dataoptegningssystem, idet udstødningsgassen føres gennem
analysatorerne i det mindste i de sidste 180 s af hver sekvens.
Anvendesprøveudtagning i s æk til måling af fortyndet CO og CO2(se
tillæg 1, punkt 1.4.4), skal der indsamles i en prøvesæk i de sidste 180 s
af hver sekvens, og sækkens indhold analyseres og registreres.
3.5.5.Motorens tilstand
Motorens hastighed og belastning, indsugningsluftens temperatur og
brændstofstrømmen måles i hver sekvens, efter at motoren er stabili-
seret. Alle yderligere data, som er nødvendige til beregningerne,
optegnes(jf. tillæg 3, punkt 1.1 og 1.2).
3.6.Efterkontrol af analysatorerne
Efter emissionsprøven gentages kontrollen med anvendelse af en
nulstillingsgas og samme kalibreringsgas. Prøveresultatet godtages,
hvisfors kellen mellem de to målinger er under 2 %.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 67
▼M2
Tillæg 1
1. MÅLE- OG PRØVEUDTAGNINGSMETODER
Forurenende luftarter afgivet af den til prøvning indleverede motor
målesefter metoderne i bilag VI. I metoderne i bilag VI bes krivesde
anbefalede systemer til analyse af forurenende luftarter (punkt 1.1).
1.1.Specifikation af dynamometer
Der anvendes et motordynamometer med passende specifikationer til at
udføre den i bilag IV, punkt 3.5.1, angivne prøvningscyklus. Ved hjælp
af instrumenterne til måling af drejningsmoment og hastighed skal akse-
leffekten kunne bestemmes inden for de givne grænser. Supplerende
beregninger kan være nødvendige.
Måleudstyrets nøjagtighed skal være tilstrækkelig til at sikre, at de i
figurerne i punkt 1.3 angivne maksimumstolerancer ikke overskrides.
1.2.Brændstofstrøm og total fortyndet gasstrøm
Til måling af den brændstofstrøm, som indgår i beregningen af emissi-
oner (tillæg 3), anvendesbrænds tofflowmetre med den i punkt 1.3
foreskrevne nøjagtighed. Anvendes et fortyndingssystem af totalstrøm-
stypen, måles den totale fortyndede udstødningsgasstrøm (GTOTW) med
en fortrængningspumpe (PDP) eller kritisk venturi (CFV) — bilag VI,
punkt 1.2.1.2. Nøjagtigheden heraf skal være i overensstemmelse med
forskrifterne i bilag III, tillæg 2, punkt 2.2.
1.3.Nøjagtighed
Alle måleinstrumenters kalibrering skal kunne føres tilbage til nationale
(internationale) standarder og være i overensstemmelse med forskrif-
terne i tabel 2 og 3.
Tabel 2 — Tilladelig afvigelse af instrumenter til måling af motorrela-
terede parametre
Nr. Emne Tilladelig afvigelse
1 Motorhastighed ± 2 % af aflæsning, eller
± 1 % af motorensmaks i-
mumsværdi, idet den
største værdi gælder
2 Drejningsmoment ± 2 % af aflæsning, eller
± 1 % af motorensmaks i-
mumsværdi, idet den
største værdi gælder
3 Brændstofforbrug (a) ± 2 % af motorensmaks i-
mumsværdi
4 Luftforbrug (a) ± 2 % af aflæsning, eller
± 1 % af motorensmaks i-
mumsværdi, idet den
største værdi gælder
(a) De i dette direktiv beskrevne beregninger af emissioner fra udstødningsgas
bygger i nogle tilfælde på andre måle- og/eller beregningsmetoder. Da de
samlede tolerancer for beregningen af emissioner fra udstødningen erbegrænset, må der for visse parametre gælde lavere grænser for de værdier,der tilladesinds at i de pågældende udtryk, end de tilladte tolerancer i ISO3046-3.
Tabel 3 — Tilladelig afvigelse af instrumenter til måling af andre
nødvendige parametre
Nr. Emne Tilladelig afvigelse
1 Temperatur ≤600 K ± 2 K absolut1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 68
▼M2
Nr. Emne Tilladelig afvigelse
2 Temperatur ≥600 K ± 1 % af aflæsning
3 Udstødningsgastryk ± 0,2 kPa absolut4 Vakuum i indsugnings-
manifold± 0,05 kPa absolut
5 Atmosfæretryk ± 0,1 kPa absolut
6 Andre tryk ± 0,1 kPa absolut
7 Relativ fugtighed ± 3 % absolut
8 Absolut fugtighed ± 5 % af aflæsning9 Strøm af fortyndingsluft ± 2 % af aflæsning
10 Fortyndet udstødnings-
gasstrøm± 2 % af aflæsning
1.4.Bestemmelse af gassens komponenter
1.4.1.Generel beskrivelse af analysatorerne
Analysatorernes måleområde skal være passende til den foreskrevne
nøjagtighed af bestemmelsen af koncentrationen af udstødningsgassens
komponenter (punkt 1.4.1.1). Det anbefalesat benytte analys atorerne
således, at den målte koncentration er mellem 15 og 100 % af fuldt
skalaudslag.
Dog kan måling af værdier under 15 % af fuldt skalaudslag godtages,
når fuldt skalaudslag er 155 ppm (eller ppm C) eller derunder, eller
der benyttes udlæsningssystemer (datamater eller dataloggere), som har
tilstrækkelig nøjagtighed og opløsningsevne ved værdier under 15 % af
fuldt skalaudslag. I så fald foretages ekstra kalibreringer, der sikrer, at
kalibreringskurverne er nøjagtige — tillæg 2, punkt 1.5.5.2.
Udstyrets elektromagnetiske kompatibilitet skal være således, at yderli-
gere fejl mindskes til det mindst mulige.
1.4.1.1. Nøjagtighed
Analysatorens afvigelse fra det nominelle kalibreringspunkt må intet
sted i måleområdet, bortset fra nulpunktet, afvige mere end ± 2 % af
aflæsningen og i nulpunktet ikke mere end ± 0,3 % af fuldt skalaudslag.
Nøjagtigheden bestemmes i henhold til kalibreringsforskrifterne i punkt
1.3.
1.4.1.2. Repeterbarhed
Repeterbarheden skal være således, at 2,5 gange standardafvigelsen af ti
gentagne målinger på en given kalibreringsgas ikke er over ± 1 % af
måleområdetsøvers te værdi for måleområder over 100 ppm (eller ppm
C) og ikke over ± 2 % af måleområdet for måleområder under 100 ppm
(eller ppm C).
1.4.1.3. Støj
Apparatets top til top-respons på nulstillingsgas og kalibreringsgas må i
et vilkårligt 10 sekunders interval ikke overstige 2 % af fuldt skalaud-
slag i noget måleområde.
1.4.1.4. Nulp unktsforskydning
Ved nulpunktsrespons forstås gennemsnitsresponsen, herunder støj, på
en nulstillingsgas inden for et tidsrum på 30 sekunder. Nulpunktsfor-
skydningen skal inden for en periode på 1 time være mindre end 2 %
af fuldt skalaudslag i det laveste anvendte måleområde.
1.4.1.5. Forskydning af relativ respons
Ved relativ respons forstås gennemsnitsrespons, inklusive støj, på en
kalibreringsgas inden for et tidsrum på 30 sekunder. Forskydningen af
den relative respons må i løbet af en time ikke være over 2 % af fuldt
skalaudslag i det laveste anvendte måleområde.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 69
▼M2
1.4.2.Tørring af gassen
Udstødningsgassen kan måles på enten våd eller tør basis. Anordningen
til gastørring, der er frivillig, skal have minimal indvirkning på koncen-
trationen af de målte luftarter. Der må ikke anvendeskemis ke
tørremidler til fjernelse af vand i prøven.
1.4.3.Analysatorer
De måleprincipper, der skal anvendes, er beskrevet i punkt 1.4.3.1 til
1.4.3.5. En detaljeret beskrivelse af målesystemerne findes i bilag VI.
Luftarterne analyseres ved hjælp af de i det følgende angivne analysa-
torer. For ikke-lineære analysatorer tillades brug af lineariseringskredse.
1.4.3.1. Bestemmelse af kulm onoxid (CO)
Kulmonoxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødabsorpti-
onsapparat (NDIR).
1.4.3.2. Bestemmelse af kuldioxid (CO2)
Kuldioxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødabsorptions-
apparat (NDIR).
1.4.3.3. Bestemmelse af ilt (O2)
Iltanalysatoren skal have enten paramagnetisk detektor (PMD), zirko-
niumdioxidsensor (ZRDO) eller elektrokemisk sensor (ECS).
Bemærkning: Zirkoniumdioxidsensorer anbefales ikke ved høje koncen-
trationer af HC og CO, som de optræder i
gnisttændingsmotorer med mager forbrænding. Elektroke-
miske sensorer skal være kompenseret for interferens fra
CO2og NOX.
1.4.3.4. Bestemmelse af kulbrinter (HC)
Til direkte udtagning af gasprøver skal kulbrinteanalysatoren være
forsynet med opvarmet flammeiondetektor (HFID); detektor, ventiler,
rørforbindelser osv. skal være opvarmet således, at der holdes en
gastemperatur på 463 K ± 10 K (190 ± 10 ºC).
Til fortyndede gasprøver skal kulbrinteanalysatoren have enten
opvarmet flammeiondetektor (HFID) eller flammeiondetektor (FID).
1.4.3.5. Bestemmelse af kvælstofoxider (NOx)
Måles der på tør basis, skal kvælstofoxid-analysatoren have enten kemi-
luminiscensdetektor (CLD) eller opvarmet kemiluminescensdetektor
(HCLD) med NO2/NO-konverter. Måles der på våd basis, skal der
anvendesen HCLD med konverter, hvistemperatur holdesover 328 K
(55 ºC), forudsat at resultatet af vanddæmpningsprøven (bilag III, tillæg
2, punkt 1.9.2.2) er tilfredsstillende. For både CLD og HCLD skal
prøvetagningsledningens vægtemperatur holdes på mellem 328 og 473
K (55 til 200 ºC) frem til konverteren ved tør måling og frem til analy-
satoren ved våd måling.
1.4.4.Prøveudtagning til bestemmelse af forurenende luftarter
Såfremt udstødningsgassens sammensætning påvirkes af nogen form for
efterbehandlingssystem, skal prøveudtagning finde sted neden for denne
anordning.
Prøveudtagningssonden til udstødningsgas placeres på lydpottens tryk-
side, men så langt fra motorens udstødningsport som muligt. For at
sikre fuldstændig blanding af udstødningsgassen inden prøveudtag-
ningen kan et blandekammer eventuelt indsættes mellem lydpottens
afgang og prøveudtagningssonden. Blandekammerets indvendige
rumfang skal være mindst ti gange den afprøvede motors slagvolumen
og være af omtrent samme højde, bredde og dybde, dvs. omtrent
terningformet. Blandekammeret skal være så lille, som det er praktisk
muligt, og skal tilkobles så tæt som muligt på motoren. Udstødningsled-
ningen, som fører fra blandekammer eller lydpotte, skal være ført
mindst 610 mm forbi prøveudtagningssonden og skal være af tilstræk-
kelig størrelse til at give minimalt modtryk. Temperaturen af
blandekammerets indvendige overflade skal holdes over udstødnings-
gassernes dugpunkt; en minimumstemperatur på 338 K (65 ºC)
anbefales.
Om ønsket kan alle komponenter bestemmes direkte i fortyndingstun-
nelen eller ved opsamling i en sæk og efterfølgende måling af
koncentrationen i prøvesækken.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 70
▼M2
Tillæg 2
1. KALIBRERING AF ANALYSEAPPARATURET
1.1.Indledning
Hver analysator skal kalibreres, så ofte det er nødvendigt for at
opfylde nøjagtighedskravene i denne norm. Til kalibrering af de i
tillæg 1, punkt 1.4.3, nævnte analysatorer anvendes den i nærværende
punkt beskrevne kalibreringsmetode.
1.2.Kalibreringsgasser
For alle anvendte kalibreringsgasser skal holdbarhedsperioden over-
holdes.
Kalibreringsgassens udløbsdato, som er angivet af fabrikanten, skal
registreres.
1.2.1 Rene gasser
Renhedskravene til gasserne er givet ved nedenstående grænser.
Følgende gasser skal være til rådighed ved prøven:
— renset kvælstof (urenheder ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm
CO2,≤0,1 ppm NO)
— renset ilt (renhed > 99,5 % vol. O2)
— brint-helium-blanding (40 ± 2 % brint, resten helium), urenheder
≤1 ppm C, ≤400 ppm CO2
— renset syntetisk luft (urenheder ≤1 ppm C, ≤1 ppm CO, ≤400
ppm CO2,≤0,1 ppm NO (iltindhold 18-21 % vol.).
1.2.2 Kalibrerings- og nulstillingsgasser
Gasblandinger med følgende kemiske sammensætning skal være til
rådighed:
—C3H8og renset syntetisk luft (se punkt 1.2.1)
— CO og renset kvælstof—N O
xog renset kvælstof (indholdet af NO2i denne kalibreringsgas
må ikke være over 5 % af NO-indholdet)
—C O2og renset kvælstof
—C H4og renset syntetisk luft
—C2H6og renset syntetisk luft.
Bemærkning: Andre kombinationer af gasser er tilladt, forudsat at
gasserne ikke reagerer indbyrdes.
Den faktiske koncentration i en kalibreringsgas må ikke afvige mere
end ± 2 % fra den nominelle. Alle koncentrationer for kalibrerings-
gasser skal angives på volumenbasis ( % v/v eller ppm v/v).
De til kalibrering anvendte gasblandinger kan også fremstilles med
præcisionsblandere (gasdeleapparater) ved fortynding med renset N2
eller renset syntetisk luft. Blanderens nøjagtighed skal være således,
at koncentrationen af fortyndede kalibreringsgasser er nøjagtig inden
for ± 1,5 %. Denne nøjagtighed forudsætter, at de til blanding
anvendte primærgasser kendes med en nøjagtighed med en afvigelse
på højst ± 1 %, som kan føres tilbage til nationale eller internationale
gasstandarder. Efterprøvningen udføres ved et skalaudslag på mellem
15 og 50 % af fuldt skalaudslag for hver kalibrering, hvor der
anvendesen blandeenhed.
Blanderen kan om ønsket kontrolleres med et instrument, der i sig selv
er lineært, f.eks. ved hjælp af NO-gas med en CLD. Instrumentets
kalibreringskonstant justeres med kalibreringsgassen tilsluttet direkte
til instrumentet. Blanderen kontrolleres ved de anvendte indstillinger,
og den nominelle værdi sammenholdes med instrumentets måleværdi.
Forskellen skal i hvert punkt være inden for ± 0,5 % af den nominelle
værdi.
1.2.3 Kontrol for interferens fra ilt
Kontrolgasser for iltinterferens skal indeholde propan med 350 ± 75
ppm C kulbrinte. Koncentrationen bestemmes efter samme tolerancer
som for kalibreringsgas ved kromatografisk bestemmelse af totalt
kulbrinteindhold plusurenheder eller ved dynamis k blanding. Der
anvendes kvælstof som hovedfortyndingsstof og ilt for resten. Til
prøvning af benzindrevne motorer anvendesfølgende blanding:1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 71
▼M2
O2-interferenskoncentration resten
10 (9 til 11) kvælstof
5 (4 til 6) kvælstof
0 (0 til 1) kvælstof.
1.3.Betjening af analysatorer og prøveudtagningssystem
Ved betjening af analysatorer skal fabrikantens anvisninger for start og
betjening følges. Minimumskravene i punkt 1.4 til 1.9 skal overholdes.
Til laboratorieinstrumenter som gaskromatografi og højtryksvæskekro-
matografi (HPLC) finder kun punkt 1.5.4 anvendelse.
1.4.Tæthedsprøve
Systemet skal gennemgå en tæthedsprøve. Sonden fjernes fra udstød-
ningssystemet, og dens ende tilproppes. Analysatorens pumpe startes.
Efter den indledende stabilisering skal alle flowmetre vise nul. Hvis
ikke kontrolleres prøveudtagningsledningerne, og fejlen rettes.
I den afprøvede del af systemet tillades på vakuumsiden en utæthed
svarende til højst 0,5 % af gasstrømmen under drift. Størrelsen af
gasstrømmene under drift kan skønnes ud fra størrelsen af strømmen
gennem analyseapparat og omledningsforbindelse.
I stedet kan systemet udpumpes til et vakuum på mindst 20 kPa (80
kPa absolut tryk). Efter en indledende stabiliseringsperiode må tryk-
stigningen δp (kPa/min) i systemet ikke være over:
δp = p/Vsyst× 0,005 × fr
hvor:V
syst= systemvolumen (l)
fr = systemgennemstrømning (l/min).
En alternativ metode er at indføre en trinvisændring af koncentrati-
onen i begyndelsen af prøveudtagningsledningen ved at skifte fra
nulstillings- til kalibreringsgas. Hvis der efter et tilstrækkeligt tidsrum
aflæses lavere koncentration end den tilførte koncentration, tyder det
på kalibreringsfejl eller utæthed.
1.5.Kalibreringsmetode
1.5.1 Instrumenter
Til kalibrering af instrumenter og kontrol af kalibreringskurve
anvendes standardgasser. Gasstrømningshastigheden skal være den
samme som ved udtagning af prøve af udstødningsgassen.
1.5.2. Opvarmningstid
Opvarmningstiden er den af fabrikanten angivne. Angives ingen
opvarmningstid, anbefales en opvarmningstid på mindst to timer for
analysatorerne.
1.5.3. NDIR (infrarødabsorption)- og HFID (opvarmet flammeionisation)-
analysator
NDIR-analysatoren indstilles om nødvendigt, og HFID-analysatorens
forbrændingsflamme optimeres (punkt 1.9.1).
1.5.4. GC og HPCL
Begge instrumenter skal være kalibreret i overensstemmelse med god
laboratorieskik og fabrikantens anbefalinger.
1.5.5. Optegning af kalibreringskurver
1.5.5.1. Almindelige retningslinjer
a) Der kalibreresi hvert af de s ædvanligt anvendte måleområder.
b) Analysatorerne for CO, CO2,N Oxog HC nulstilles med renset
syntetisk luft (eller kvælstof).
c) De pågældende kalibreringsgasser tilføres analysatorerne, værdi-
erne registreres, og kalibreringskurverne optegnes.
d) For alle måleområder bortset fra det nederste område optegnes kali-
breringskurven på grundlag af mindst ti kalibreringspunkter1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 72
▼M2
(nulpunktet ikke medregnet), der skal være jævnt fordelt. For
instrumentets nederste måleområde optegnes kalibreringskurven på
grundlag af mindst ti kalibreringspunkter (nulpunktet ikke
medregnet), som fordeles med halvdelen af punkterne placeret
under 15 % af fuldt skalaudslag på analysatoren og resten over
15 % af fuldt skalaudslag. I alle områder skal den højeste nomi-
nelle koncentration svare til mindst 90 % af fuldt skalaudslag.
e) Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters
metode. Det tilnærmede udtryk kan være lineært eller ikke-lineært.
f) Kalibreringspunkternes afstand fra den tilnærmede kurve, som er
bestemt ved mindste kvadraters metode, må højst være ± 2 % af
aflæsningen, dog ± 0,3 % af fuldt skalaudslag, hvis denne afstand
er større.
g) Om nødvendigt gentageskontrollen af nuls tillingen, og kalibre-
ringen gentages.
1.5.5.2. Alternative metoder
Hvis det godtgøres, at tilsvarende nøjagtighed kan opnås med anden
teknologi (f.eks. computer, elektronisk styring af måleområde), er
brug af sådanne metoder tilladt.
1.6.Efterprøvning af kalibreringen
Før hver bestemmelse efterprøves hvert af de normalt anvendte
måleområder på følgende måde:
Kalibreringen kontrolleres ved hjælp af en nulstillingsgas samt en kali-
breringsgas med en nominel koncentration på over 80 % af fuldt
skalaudslag i det pågældende måleområde.
Afviger den fundne værdi for de to betragtede punkter ikke over ± 4 %
af fuldt skalaudslag fra den deklarerede referenceværdi, kan indstil-
lingsparametrene ændres. I modsat fald skal kalibreringsgassen
kontrolleres eller en ny kalibreringskurve optegnes som angivet i
punkt 1.5.5.1.
1.7.Kalibrering af sporgasanalysator til bestemmelse af udstødnings-
gasstrøm
Analysatoren til bestemmelse af sporgaskoncentrationen skal kali-
breres ved hjælp af standardgassen.
Kalibreringskurven optegnes på grundlag af mindst ti kalibrerings-
punkter (nulpunktet ikke medregnet), som fordeles med halvdelen af
punkterne placeret mellem 4 og 20 % af fuldt skalaudslag på analysa-
toren og resten mellem 20 og 100 % af fuldt skalaudslag.
Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters metode.
Kalibreringskurven må højst afvige ± 1 % af fuldt skalaudslag fra den
nominelle værdi i hvert kalibreringspunkt i området fra 20 til 100 % af
fuldt skalaudslag. Den må endvidere højst afvige ± 2 % af aflæsningen
fra den nominelle værdi i området fra 4 til 20 % af fuldt skalaudslag.
Analysatoren nulstilles og kalibreres for prøvningen ved hjælp af en
nulstillingsgas samt en kalibreringsgas med en nominel koncentration
på over 80 % af fuldt skalaudslag på analysatoren.
1.8.Kontrol af NOx-konverterens virkningsgrad
Virkningsgraden af konverteren, som anvendes til konvertering af NO2til NO, kontrolleress om anført i punkt 1.8.1 til 1.8.8 (figur 1 i bilag
III, tillæg 2).
1.8.1. Prøveopstilling
Med den i bilag III, figur 1, viste prøveopstilling og nedenstående
fremgangsmåde kan konverterens virkningsgrad kontrolleres med en
ozonisator.
1.8.2. Kalibrering
CLD- og HCLD-apparaterne kalibreres i det mest anvendte arbejds-
område efter fabrikantens anvisninger ved hjælp af nulstillings- og
kalibreringsgas (NO-indholdet deri skal være ca. 80 % af arbejds-
området og NO2-koncentrationen i gasblandingen under 5 % af NO-
koncentrationen). NOx-analysatoren skal være stillet på NO, således
at kalibreringsgassen ikke går gennem konverteren. Den målte koncen-
tration registreres.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 73
▼M2
1.8.3. Beregning
NOx-konverterensvirknings grad beregnesaf følgende udtryk:
Virkningsgrad ð%Þ¼1þa/C0b
c/C0d/C18/C19
/C2100
hvor:
a=N Ox-koncentrationen i henhold til punkt 1.8.6
b=N Ox-koncentrationen i henhold til punkt 1.8.7
c = NO-koncentration i henhold til punkt 1.8.4d = NO-koncentration i henhold til punkt 1.8.5.
1.8.4. Ilttilførsel
Gennem en T-samling tilføres kontinuerligt ilt eller nulstillingsluft til
gasstrømmen, indtil den viste koncentration er ca. 20 % lavere end den
kalibreringskoncentration, der er anført i punkt 1.8.2. (Analysatoren
skal være indstillet på NO).
Den målte koncentration c registreres. Ozonisatoren skal være ude af
funktion under hele processen.
1.8.5 Aktivering af ozonisatoren
Ozonisatoren aktiveres nu, således at den danner tilstrækkelig ozon til
at nedsætte NO-koncentrationen til ca. 20 % (ikke under 10 %) af den
kalibreringskoncentration, der er angivet i punkt 1.8.2. Den målte
koncentration d registreres. (Analysatoren skal være indstillet på NO).
1.8.6 NO
x-funktion
NO-analysatoren stilles derefter om på NOx, således at gasblandingen
(bestående af NO, NO2,O2og N2) nu ledesgennem konverteren. Den
angivne koncentration a registreres. (Analysatoren skal være indstillet
på NOx).
1.8.7. Deaktivering af ozonisatoren
Ozonisatoren deaktiveres nu. Den i punkt 1.8.6 beskrevne gasblanding
ledesgennem konverteren og til detektoren. Den målte koncentration b
registreres. (Analysatoren skal være indstillet på NOx).
1.8.8. NO-funktion
Når der er skiftet om til NO, og ozonisatoren er deaktiveret, afbrydes
også tilførslen af ilt eller syntetisk luft. Den af analysatoren målte
NOx-værdi må højst afvige ± 5 % fra den, der er målt i henhold til
punkt 1.8.2. (Analysatoren skal være indstillet på NO).
1.8.9. Kontrolhyppighed
Konverterensvirknings grad kontrolleresen gang om måneden.
1.8.10. Krav til virkningsgraden
Konverterens virkningsgrad må ikke være under 90 %; en virknings-
grad på 95 % må dog stærkt tilrådes.
Bemærkning: Hvis der med analyseenheden indstillet på det mest
anvendte område ikke ved hjælp af ozonisatoren kan
opnås en reduktion fra 80 til 20 % i overensstemmelse
med punkt 1.8.5, anvendes det højeste område, som
giver denne reduktion.
1.9.Justering af flammeionisationsdetektoren (FID)
1.9.1. Optimering af detektorens respons
HFID-enheden skal justeres som angivet af instrumentets fabrikant. Til
at optimere responsen i det mest anvendte måleområde anvendes en
kalibreringsgas bestående af propan i luft.
Med brændstof- og luftstrømme indstillet i henhold til fabrikantens
anvisninger tilføres der analysatoren en kalibreringsgas på 350 ± 75
ppm C. Responsen på en given brændstoftilførsel bestemmes ud fra
forskellen mellem responsen på kalibreringsgas og responsen på
nulstillingsgas. Brændstoftilførslen indstilles på trinvis højere og
lavere værdier end fabrikantens specifikation. Kalibrerings- og
nulpunktsrespons ved de pågældende værdier af brændstoftilførslen
registreres. Forskellen mellem kalibrerings- og nulpunktsrespons
afbildes i kurveform, og brændstoftilførslen indstilles, så den svarer1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 74
▼M2
til kurvens »fede« side. Denne indstilling af strømningshastigheden må
betragtess om indledende og kan kræve yderligere optimering afhæn-
gigt af resultaterne af kontrollen af kulbrinte-responsfaktoren og
iltinterferensen efter punkt 1.9.2 og 1.9.3.
Opfylder responsfaktorerne for iltinterferens eller kulbrinter ikke
følgende specifikationer, justeres luftstrømmen trinvis opad og nedad
i forhold til fabrikantenss pecifikationer, og punkt 1.9.2 og 1.9.3
gentages for hver strømningshastighed.
1.9.2. Responsfaktorer for kulbrinter
Analyseapparatet kalibreres ved hjælp af propan i luft og renset synte-
tisk luft som angivet i punkt 1.5.
Responsfaktorerne skal bestemmes, når en analyseenhed idriftsættes,
samt efter større serviceeftersyn. Responsfaktoren (Rf) for en given
kulbrinte er forholdet mellem C1-udslaget på FID-detektoren og
gaskoncentrationen i cylinderen, angivet i ppm C1.
Prøvegassen skal have en koncentration, der giver en respons på ca.
80 % af fuldt skalaudslag. Koncentrationen skal være bestemt med en
nøjagtighed på ± 2 % i forhold til en gravimetrisk standard, regnet i
volumenenheder. Desuden skal gascylinderen være konditioneret i 24
timer ved en temperatur på 298 K (25 ºC) ± 5 K.
Nedenfor er angivet, hvilke prøvegasser der skal anvendes, og det
anbefalede område for responsfaktoren:
— metan og renset syntetisk luft: 1,00 ≤Rf≤1,15
— propylen og renset syntetisk luft: 0,90 ≤Rf≤1,1
— toluen og renset syntetisk luft: 0,90 ≤Rf≤1,10.
Værdierne er angivet i forhold til responsfaktoren (Rf) på 1,00 for
propan og renset syntetisk luft.
1.9.3. Kontrol af iltinterferens
Kontrol af iltinterferens skal finde sted, når en analysator idriftsættes,
samt efter hovedserviceintervallerne. Der vælges et område, hvor
kontrolgasserne for iltinterferens falder i de øverste 50 %. Under
prøven skal ovntemperaturen være indstillet som krævet. Iltinterferens-
gasserne er specificeret i punkt 1.2.3.
a) Analysatoren nulstilles.
b) Analysatoren kalibreres med 0 %-iltblandingen til benzindrevne
motorer.
c) Kontrollen af nulpunktsresponsen gentages. Hvis den har ændret
sig med mere end 0,5 % af fuldskalaværdien, gentages trin a) og
b).
d) 5 og 10 %-kontrolgasser for iltinterferens tilføres.
e) Kontrollen af nulpunktsresponsen gentages. Hvis den har ændret
sig med mere end ± 1 % af fuldskalaværdien, gentages prøvningen.
f) Iltinterferensen (% O2I) beregnesfor hver af blandingerne i trin d)
på følgende måde:
O2I¼B/C0C ðÞ
B/C2100
ppm C ¼A
D
hvor:
A = kulbrintekoncentration (ppm C) i den i trin b) anvendte kali-
breringsgas
B = kulbrintekoncentration (ppm C) i de i trin d) anvendte gasser
til kontrol af iltinterferens
C = analysatorresponsD = procent af analysatorens fuldskalarespons som følge af A.
g) Iltinterferensen (% O
2I) skal inden prøvning være under ± 3 % for
alle de foreskrevne kontrolgasser for iltinterferens.
h) Er iltinterferensen over ± 3 %, justeres luftstrømmen trinvis i opad-
og nedadgående retning i forhold til fabrikantenss pecifikationer,
idet punkt 1.9.1 gentages for hver strømningshastighed.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 75
▼M2
i) Er iltinterferensen større end ± 3 %, skal luftstrømmen først
justeres, hvorefter brændstofstrømmen ændres og derefter prøve-
gasstrømmen, idet punkt 1.9.1 gentages for hver ny indstilling.
j) Er iltinterferensen stadig større end ± 3 %, skal analysator, FID-
brændstof eller brænderluft repareres eller udskiftes før prøvning.
Dette punkt gentages derefter, når udstyr eller gasser er repareret
eller udskiftet.
1.10.Interferens med CO-, CO2-, NOx-o gO2-analysatorer
Målingerne kan på flere måder påvirkesved interferensfra andre
gasser end den målte. Positiv interferens forekommer i NDIR- og
PMD-enheder, hvor den interfererende gas giver samme virkning som
den målte, blot i mindre grad. Negativ interferensforekommer lige-
ledesi NDIR-enheder, når den interfererende gasudvider
absorptionsbåndet for den målte gas, samt i CLD-enheder, når den
interfererende gasdæmper s trålingen. Den i punkt 1.10.1 og 1.10.2
angivne interferenskontrol foretages inden første idriftsættelse af en
analysator samt efter hovedserviceintervallerne, dog mindst en gang
årligt.
1.10.1. Interferenskontrol for CO-analysator
Vand og CO2kan interferere med CO-analysatorens resultater. En
CO2-kalibreringsgas med en koncentration svarende til 80 til 100 %
af fuldt skalaudslag i det højeste måleområde, som anvendes ved prøv-
ningen, gennemboblesderfor i vand ved rumtemperatur, og
analysatorens respons registreres. For måleområder på 300 ppm eller
derover må responsen ikke være over 1 % af fuldt skalaudslag og for
måleområder under 300 ppm ikke over 3 ppm.
1.10.2. Kontrol af dæmpning af NOx-analysatoren
De to gasser, der kan indvirke på analysatorer af typen CLD (og
HCLD), er CO2og vanddamp. Disse gassers dæmpning er proportional
med deres koncentration, hvorfor der kræves forsøgsteknikker, som
bestemmer dæmpningen ved de højeste forventede koncentrationer
under prøvningen.
1.10.2.1. Kontrol af dæmpning fra CO2
En CO2-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 % af fuldt
skalaudslag i det højeste arbejdsområde ledes gennem NDIR-analysa-
toren, og CO2-værdien registreres som A. Derefter fortyndes den ca.
50 % med NO-kalibreringsgas og ledes gennem NDIR- og (H)CLD-
enheden, og CO2- og NO-målingen registreres som henholdsvis B og
C. Der lukkesfor CO2-tilførslen, og kun NO-kalibreringsgassen ledes
gennem (H)CLD-enheden; NO-værdien registreres som D.
Dæmpningen, som ikke må være over 3 % af fuldt skalaudslag,
beregnespå følgende måde:
%C O 2/C0dæmpning ¼1/C0C/C2A ðÞ
D/C2A ðÞ /C0D/C2B ðÞ/C18/C19/C20/C21
/C2100
hvor:
A = ufortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR (%)
B = fortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR (%)
C = fortyndet NO-koncentration, målt med CLD (ppm)
D = ufortyndet NO-koncentration, målt med CLD (ppm).
Der kan anvendesalternative metoder til fortynding og kvantitativ
bestemmelse af CO2- og NO-kalibreringsgasserne, således dynamisk
opblanding.
1.10.2.2. Kontrol af dæmpning fra vand
Denne kontrol anvendeskun ved måling af våde gas koncentrationer.
Ved beregningen af dæmpning fra vand tageshens yn til fortyndingen
af NO-kalibreringsgassen med vanddamp og tilpasning af blandingens
vanddampkoncentration til den, der forventesunder prøvningen.
En NO-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 % af fuldt
skalaudslag i det højeste måleområde ledes gennem (H)CLD-analysa-
toren, og NO-værdien registreres som D. NO-kalibreringsgassen
gennembobler vand ved rumtemperatur og føresgennem (H)CLD, og
NO-indholdet registreres som C. Vandtemperaturen bestemmes og
registreres som F. Blandingens mætningsdamptryk, som svarer til
temperaturen F af gennemboblingsbadet, bestemmes og registreres1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 76
▼M2
som G. Blandingens vanddampkoncentration (i %) beregnes på
følgende måde:
H¼100/C2G
pB/C18/C19
og registreres som H. Den forventede koncentration (i vanddamp) af
fortyndet NO-kalibreringsgas beregnes således:
De¼D/C21/C0H
100/C18/C19
og registreres som De.
Dæmpningen fra vand, som ikke må være over 3 %, beregnes på
følgende måde:
%H2O/C0dæmpning ¼100/C2De/C0C
De/C18/C19
/C2Hm
H/C18/C19
De= forventet fortyndet NO-koncentration (ppm)
C = fortyndet NO-koncentration (ppm)
Hm= maksimal vanddampkoncentration
H = faktisk vanddampkoncentration (%).
Bemærkning: Det er vigtigt, at den til denne kontrol anvendte NO-
kalibreringsgas indeholder mindst muligt NO2,d a
dæmpningsberegningerne ikke tager hensyn til NO2opløst i vand.
1.10.3. Interferens med O2-analysatoren
PMD-analysatorens respons på andre gasser end ilt er forholdsvis lille.
Iltækvivalenter for sædvanlige komponenter i udstødningsgas er vist i
tabel 1.
Tabel 1 — Iltækvivalenter
GasO2-ækvivalent (%)
Kuldioxid (CO2) − 0,623
Kulmonoxid (CO) − 0,354Kvælstofoxid (NO) + 44,4Kvælstofdioxid (NO
2) + 28,7
Vand (H2O) − 0,381
Den observerede iltkoncentration korrigeres efter følgende formel, hvis
der skal foretages målinger med høj præcision:
Interferens ¼ækvivalent % O 2/C2observeret koncentration ðÞ
100
1.11.Intervaller for kalibrering
Kalibrering af analysatorerne som angivet i punkt 1.5 skal finde sted
mindst hver tredje måned, samt hver gang der udføres reparationer
eller ændringer, som kan påvirke kalibreringen.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 77
▼M2
Tillæg 3
1. DATAEVALUERING OG BEREGNINGER
1.1.Evaluering af forurenende luftarter
Til vurdering af emissionen af forurenende luftarter beregnes gennem-
snitsaflæsningen for de sidste 120 sekunder af hver prøvningssekvens,
og gennemsnitskoncentrationerne (konc) af HC, CO, NOxog CO2i hver
sekvens bestemmes af gennemsnitsaflæsningen på kurvebladet og de
tilhørende kalibreringsdata. Anden form for registrering kan anvendes,
forudsat at den sikrer tilsvarende datafangst.
Den gennemsnitlige baggrundskoncentration (koncd) kan bestemmes
enten af koncentrationerne i sækkene med fortyndingsluft eller ved konti-
nuerlig bestemmelse (uden sæk) af baggrundskoncentrationen i
forbindelse med tilhørende kalibreringsdata.
1.2.Beregning af emissionen af forurenende luftarter
De i prøvningsrapporten angivne endelige resultater for partikelemissi-
oner beregnesi følgende trin.
1.2.1.Korrektion for tør/våd gas
Koncentrationer, der ikke er målt på våd basis, omregnes til våd basis:
konc (våd) = kw× konc (tør)
For ufortyndet udstødningsgas:
kw¼kw;r¼1
1þα/C20;005/C2% CO tør ½/C138 þ%C O 2tør½/C138 ðÞ /C0 0;01/C2%H2tør½/C138 þkw2
hvor αer brændstoffets H/C-forhold.
H2-koncentrationen i udstødningen beregnes:
H2tør½/C138 ¼05/C2α/C2% CO tør ½/C138 /C2 % CO tør ½/C138 þ%C O 2tør½/C138 ðÞ
% CO tør ½/C138 þ 3/C2%C O 2tør½/C138 ðÞ
Faktoren kw2beregnes:
kw2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
hvor Haer indsugningsluftens absolutte fugtindhold (g vand pr. kg tør
luft).
For den fortyndede udstødningsgas:for våd CO
2-bestemmelse:
kw¼kw;e;1¼1/C0α/C2% CO2 v ˚ad½/C138
200/C18/C19
/C0kw1
eller, for tør CO2-bestemmelse:
kw¼kw;e;2¼1/C0kw1 ðÞ
1þα/C2%C O 2tør½/C138
2000
BB@1
CCA
hvor αer brændstoffets H/C-forhold.
Faktoren k
w1beregnesaf følgende ligninger:
kw1¼1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
1000 þ1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
hvor:
Hder fortyndingsluftens absolutte fugtindhold (g vand pr. kg tør luft)1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 78
▼M2
Haer indsugningsluftens absolutte fugtindhold (g vand pr. kg tør luft).
DF¼13;4
% konc CO2þppm konc COþppm konc HC ðÞ /C2 10/C04
For fortyndingsluften:
kw,d=1−kw1
Faktoren kw1beregnesaf følgende ligninger:
DF¼13;4
% konc CO2þppm konc COþppm konc HC ðÞ /C2 10/C04
kw1¼1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
1000 þ1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
hvor:
Hder fortyndingsluftens absolutte fugtindhold (g vand pr. kg tør luft)
Haer indsugningsluftens absolutte fugtindhold (g vand pr. kg tør luft).
DF¼13;4
% konc CO2þppm konc COþppm konc HC ðÞ /C2 10/C04
For indsugningsluften (hvis denne er forskellig fra fortyndingsluften):
kw,a=1−kw2
Faktoren kw2beregnesaf følgende ligning:
kw2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
hvor Haer indsugningsluftens absolutte fugtindhold i g vand pr. kg tør
luft.
1.2.2.Fugtighedskorrektion for NOx
Da NOx-emissionen afhænger af den omgivende luft, skal NOx-koncentra-
tionen gangesmed faktoren KH, idet fugtindholdet tagesi betragtning:
KH= 0,6272 + 44,030 × 10−3×Ha− 0,862 × 10−3×Ha2(for firetakts-
motor)
KH= 1 (for totaktsmotor)
hvor Haer indsugningsluftens absolutte fugtindhold i g vand pr. kg tør
luft.
1.2.3.Beregning af emissionens massestrøm
For hver prøvningssekvens beregnes emissionens massestrømme Gasmasse(g/h) således:
a) For den ufortyndede udstødningsgas (1):
Gasmasse¼MWGas
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C210001997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 79
(1) For NOxskal koncentrationen ganges med fugtighedskorrektionsfaktoren KH(fugtig-
heds-korrektionsfaktor for NOx).
▼M2
hvor:
GFUEL(kg/h) er massestrømmen af brændstof
MWGas(kg/kmol) er molvægten for den enkelte gass om angivet i
tabel 1.
Tabel 1 — Molvægt
GasMWGas(kg/kmol)
NOx46,01
CO 28,01HC MW
HC=M WFUEL
CO244,01
—M WFUEL= 12,011 + α× 1,00794 + β× 15,9994 (kg/kmol) er
molvægten for et brændstof med H/C-forholdet αog O/C-forholdet
β(1);
—C O2lufter indsugningsluftens CO2-koncentration (som sættes til
0,04 %, hvisden ikke måles ).
b) For den fortyndede udstødningsgas (2):
Gasmasse= u × koncc×GTOTW
hvor:
—GTOTW(kg/h) er massestrømmen af fortyndet udstødningsgas på
våd basis, som, når der anvendes fuldstrømsfortyndingssystem,
bestemmes efter bilag III, tillæg 1, punkt 1.2.4
— konccer koncentrationen, korrigeret for baggrund:
koncc= konc − koncd× (1 − 1/DF)
med
DF¼13;4
% konc CO2þppm konc COþppm konc HC ðÞ /C2 10/C04
Koefficienten u er angivet i tabel 2.
Tabel 2 — Værdier af koefficienten u
Gasu konc
NOx0,001587 ppm
CO 0,000966 ppm
HC 0,000479 ppm
CO215,19 %
Værdierne af koefficienten u er baseret på en molvægt af den fortyn-
dede udstødningsgas på 29 (kg/kmol); for HC er værdien af u baseret
på et gennemsnitligt C/H-forhold på 1:1,85.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 80
(1) I ISO 8178-1 angives en mere fuldstændig formel til bestemmelse af brændstoffets
molvægt (formel 50 i kapitel 13.5.1.b). I formlen tagesikke kun hens yn til H/C- og
O/C-forholdet, men også andre mulige komponenter i brændstoffet som svovl og kvæl-
stof. Da gnisttændingsmotorerne i direktivet imidlertid afprøves med en benzin (anførtsom referencebrændstof i bilag V), som sædvanligvis kun indeholder kul og brint,anvendesden forenklede formel.
(
2) For NOxskal koncentrationen ganges med fugtighedskorrektionsfaktoren KH(fugtig-
hedskorrektionsfaktor for NOx).
▼M2
1.2.4.Beregning af specifik emission
Den specifikke emission (g/kWh) beregnes for hver individuel kompo-
nent:
Individuel gas ¼Xn
i¼1Gasmassi/C2WFi ðÞ
Xn
i¼1Pi/C2WFi ðÞ
hvor Pi=PM,i+PAE,i
Når udstyr som kølerventilator eller blæser er monteret med henblik på
prøvningen, skal den optagne effekt lægges til resultatet, dog ikke for
motorer, på hvilke sådant udstyr er en integreret del af motoren. Effekten
af ventilator eller blæser bestemmes ved de hastigheder, som anvendes
ved prøvningerne, enten ved beregning ud fra standardspecifikationerne
eller ved praktiske prøver (tillæg 3 til bilag VII).
De i ovenstående beregning anvendte vægtningsfaktorer og antal prøv-
ningssekvenser n er angivet i bilag IV, punkt 3.5.1.1.
2. EKSEMPLER2.1.Data for ufortyndet udstødningsgas fra en firetakts gnisttændings-
motor
Ved hjælp af forsøgsdata (tabel 3) foretages beregningerne først for
sekvens 1 og udvides derefter til de øvrige prøvningssekvenser med
brug af samme fremgangsmåde.
Tabel 3 — Forsøgsdata for en firetakts gnisttændingsmotor
Sekvens1 2 3 4 5 6
Motorhastighed min−12 550 2 550 2 550 2 550 2 550 1 480
Effekt kW 9,96 7,5 4,88 2,36 0,94 0Belastning % 100 75 50 25 10 0
Vægtnings-
faktor— 0,090 0,200 0,290 0,300 0,070 0,050
Atmosfæretryk kPa 101,0 101,0 101,0 101,0 101,0 101,0
Lufttemperatur ºC 20,5 21,3 22,4 22,4 20,7 21,7
Relativ luftfug-
tighed% 38,0 38,0 38,0 37,0 37,0 38,0
Absolut luftfug-
tighedg
H20/
kgluft5,696 5,986 6,406 6,236 5,614 6,136
CO tør ppm 60 995 40 725 34 646 41 976 68 207 37 439
NOxvåd ppm 726 1 541 1 328 377 127 85
HC våd ppm C1 1 461 1 308 1 401 2 073 3 024 9 390
CO2tør % v/v 11,4098 12,691 13,058 12,566 10,822 9,516
Brændstofmas-
sestrømkg/h 2,985 2,047 1,654 1,183 1,056 0,429
Brændstoffets
H/C-forhold α— 1,85 1,85 1,85 1,85 1,85 1,85
Brændstoffets
O/C-forhold β00000 01997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 81
▼M2
2.1.1.Tør/våd korrektionsfaktor kw
Korrektionsfaktoren for tør/våd basis kwberegnes, for at tørre CO- og
CO2-målinger kan omregnes til våd basis:
kw¼kw;r¼1
1þα/C20;005/C2% CO tør ½/C138 þ%C O 2tør½/C138 ðÞ /C0 0;01/C2%H2tør½/C138 þkw2
hvor:
H2tør½/C138 ¼0;5/C2α/C2% CO tør ½/C138/C2% CO tør ½/C138þ%C O 2tør½/C138 ðÞ
% CO tør ½/C138 þ 3/C2%C O 2tør½/C138 ðÞ
og
kw2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
H2tørðÞ ¼0;5/C21;85/C26;0995 /C26;0995 þ11;4098 ðÞ
6;0995 þ3/C211;4098 ðÞ¼2;450 %
kw2¼1;608/C25;696
1000 þ1;608/C25;696 ðÞ¼0;009
kw¼kw;r¼1
1þ1;85/C20;005/C26;0995 þ11;4098 ðÞ /C0 0;01/C22;450þ0;009¼0;872
CO [våd] = CO [tør] × kw= 60 995 × 0,872 = 53 198 ppm
CO2[våd] = CO2[tør] × kw= 11,410 × 0,872 = 9,951 % vol.
Tabel 4 — Våde CO- og CO2-værdier efter forskellige prøvningsmetoder
Sekvens1 2 3 4 5 6
H2tør % 2,450 1,499 1,242 1,554 2,834 1,422
kw2— 0,009 0,010 0,010 0,010 0,009 0,010
kw— 0,872 0,870 0,869 0,870 0,874 0,894
CO våd ppm 53 198 35 424 30 111 36 518 59 631 33 481CO
2våd % 9,951 11,039 11,348 10,932 9,461 8,510
2.1.2.C-emissioner
HCmasse¼MWHC
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
hvor:
MWHC=M WFUEL
MWFUEL= 12,011 + α 1,00794 = 13,876
HCmasse¼13;876
13;876/C21
9;951/C00;04þ5;3198 þ0;1461 ðÞ/C20;1461 /C22;985/C21000 ¼28;361 g =h1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 82
▼M2
Tabel 5 — HC-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
HCmasse28,361 18,248 16,026 16,625 20,357 31,578
2.1.3.NOx-emission
Først beregnes fugtighedskorrektionsfaktoren KH for NOx-emission:
KH= 0,6272 + 44,030 × 10−3×Ha− 0,862 × 10−3×Ha2
KH= 0,6272 + 44,030 × 10−3× 5,696 − 0,862 × 10−3×(5,696)2= 0,850
Tabel 6 — Fugtighedskorrektionsfaktor KHfor NOx-emission ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
KH0,850 0,860 0,874 0,868 0,847 0,865
Derefter beregnesNOxmasse(g/h):
NOxmasse ¼MWNOx
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2KH/C2GFUEL/C21000
NOxmasse ¼46;01
13;876/C21
9;951/C00;04þ5;3198 þ0;1461/C20;073/C20;85/C22;985/C21000 ¼39;717 g =h
Tabel 7 — NOx-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
NOxmasse39,717 61,291 44,013 8,703 2,401 0,820
2.1.4.CO-emission
COmasse¼MWCO
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
CO2masse ¼44;01
13;876/C21
9;951/C00;04þ5;3198 þ0;1461/C29;951/C22;985/C21000 ¼6126 ;806 g =h
Tabel 8 — CO-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
COmasse2 084,588 997,638 695,278 591,183 810,334 227,285
2.1.5.CO2-emission
CO2masse ¼MWCO2
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
CO2masse ¼44;01
13;876/C21
9;951/C00;04þ5;3198 þ0;1461/C29;951/C22;985/C21000 ¼6126 ;806 g =h1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 83
▼M2
Tabel 9 — CO2-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
CO2masse6 126,806 4 884,739 4 117,202 2 780,662 2 020,061 907,648
2.1.6.Specifik emission
Den specifikke emission (g/kWh) beregnes for hver enkelt komponent:
Individuel gas ¼Xn
i¼1Gasmasse i/C2WFi ðÞ
Xn
i¼1Pi/C2WFi ðÞ
Tabel 10 — Emission (g/h) og vægtningsfaktor ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2 3 4 5 6
HCmasseg/h 28,361 18,248 16,026 16,625 20,357 31,578
NOxmasseg/h 39,717 61,291 44,013 8,703 2,401 0,820
COmasseg/h 2 084,5-
88997,638 695,278 591,183 810,334 227,285
CO2masseg/h 6 126,8-
064 884,7-
394 117,2-
022 780,6-
622 020,0-
61907,648
Effekt PikW 9,96 7,50 4,88 2,36 0,94 0
Vægtnings-
faktor WFi— 0,090 0,200 0,290 0,300 0,070 0,050
HC¼28;361/C20;090þ18;248/C20;200þ16;026/C20;290þ16;625/C20;300þ20;357/C20;070þ31;578/C20;050
9;96/C20;090þ7;50/C20;200þ4;88/C20;290þ2;36/C20;300þ0;940/C20;070þ0/C20;050¼4;11 g =kWh
NOx¼39;717/C20;090þ61;291/C20;200þ44;013/C20;290þ8;703/C20;300þ2;401/C20;070þ0;820/C20;050
9;96/C20;090þ7;50/C20;200þ4;88/C20;290þ2;36/C20;300þ0;940/C20;070þ0/C20;050¼6;85 g =kWh
CO¼2084 ;59/C20;090þ997 ;64/C20;200þ695 ;28/C20;290þ591 ;18/C20;300þ810 ;33/C20;070þ227 ;92/C20;050
9;96/C20;090þ7;50/C20;200þ4;88/C20;290þ2;36/C20;300þ0;940/C20;070þ0/C20;050¼181 ;93 g =kWh
CO2¼6126 ;81/C20;090þ4884 ;74/C20;200þ4117 ;20/C20;290þ2780 ;66/C20;300þ2020 ;06/C20;070þ907 ;65/C20;050
9;96/C20;090þ7;50/C20;200þ4;88/C20;290þ2;36/C20;300þ0;940/C20;070þ0/C20;050¼816 ;36 g =kWh
2.2.Data for ufortyndet udstødningsgas fra en totakts gnisttændings-
motor
Ved hjælp af forsøgsdata (tabel 11) foretages beregningerne først for
sekvens 1 og udvides derefter til de øvrige prøvningssekvenser ved brug
af samme fremgangsmåde.
Tabel 11 — Forsøgsdata for en totakts gnisttændingsmotor
Sekvens1 2
Motorhastighed min−19 500 2 800
Effekt kW 2,31 0
Belastning % 100 0
Vægtnings-
faktor— 0,9 0,11997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 84
▼M2
Sekvens1 2
Atmosfæretryk kPa 100,3 100,3
Lufttemperatur ºC 25,4 25Relativ luftfug-
tighed% 38,0 38,0
Absolut luftfug-
tighedg
H20/kgluft7,742 7,558
CO tør ppm 37 086 16 150
NOxvåd ppm 183 15
HC våd ppm C1 14 220 13 179
CO2tør % v/v 11,986 11,446
Brændstofmas-
sestrømkg/h 1,195 0,089
Brændstoffets
H/C-forhold α— 1,85 1,85
Brændstoffets
O/C-forhold β00
2.2.1.Tør/våd korrektionsfaktor kw
Korrektionsfaktoren for tør/våd kw-basis beregnes, for at tørre CO- og
CO2-målinger kan omregnes til våd basis:
kw¼kw;r¼1
1þα/C20;005/C2% CO tør ½/C138 þ%C O 2tør½/C138 ðÞ /C0 0;01/C2%H2tør½/C138 þkw2
hvor:
H2tør½/C138 ¼0:5/C2α/C2% CO tør ½/C138 /C2 % CO tør ½/C138 þ%C O 2tør½/C138 ðÞ
% CO tør ½/C138 þ 3/C2%C O 2tør½/C138 ðÞ
H2tør½/C138 ¼0;5/C21;85/C23;7086 /C23;7086 þ11;986 ðÞ
3;7086 þ3/C211;986 ðÞ¼1;357 %
kw2¼1;608/C2Ha
1000 þ1;608/C2Ha ðÞ
kw2¼1;608/C27;742
1000 þ1;608/C27;742 ðÞ¼0;012
kw¼kw;r¼1
1þ1;85/C20;005/C23;7086 þ11;986 ðÞ /C0 0;01/C21;357þ0;012¼0;874
CO [våd] = CO [tør] × kw= 37 086 × 0,874 = 32 420 ppm
CO2[våd] = CO2[tør] × kw= 11,986 × 0,874 = 10,478 % vol.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 85
▼M2
Tabel 12 — Våde CO- og CO2-værdier efter forskellige prøvningsmetoder
Sekvens1 2
H2tør % 1,357 0,543
kw2— 0,012 0,012
kw— 0,874 0,887
CO våd ppm 32 420 14 325
CO2våd % 10,478 10,153
2.2.2.HC-emission
HCmasse¼MWHC
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
hvor:
MWHC=M WFUEL
MWFUEL= 12,011 + α× 1,00794 = 13,976
HCmass¼13;876
13;976/C21
10;478/C00;04þ3;2420 þ1;422 ðÞ/C21;422/C21;195/C21000 ¼112 ;520 g =h
Tabel 13 — HC-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2
HCmasse112,520 9,119
2.2.3.NOx-emission
Faktoren KHtil korrektion af NOx-emissionen er lig 1 for totaktsmotorer:
NOxmasse ¼MWNOx
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2KH/C2GFUEL/C21000
NOxmasse ¼46;01
13;876/C21
10;478/C00;04þ3;2420 þ1;422/C20;0183 /C21/C21;195/C21000 ¼4;800 g =h
Tabel 14 — NOx-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2
NOxmasse4,800 0,0341997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 86
▼M2
2.2.4.CO-emission
COmasse¼MWCO
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
COmasse¼28;01
13;876/C21
10;478/C00;04þ3;2420 þ1;422 ðÞ/C23;2420 /C21;195/C21000 ¼517 ;851 g =h
Tabel 15 — CO-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2
COmasse517,851 20,007
2.2.5.CO2-emission
CO2masse ¼MWCO2
MWFUEL/C21
f%C O 2v˚ad½/C138 /C0 %C O 2luft ðÞ þ %C O v ˚ad½/C138 þ %H C v ˚ad½/C138 g/C2% konc /C2GFUEL/C21000
CO2masse ¼44;01
13;876/C21
10;478/C00;04þ3;2420 þ1;422 ðÞ/C210;478/C21;195/C21000 ¼2629 ;658 g =h
Tabel 16 — CO2-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2
CO2masse2 629,658 222,799
2.2.6.Specifik emission
Den specifikke emission (g/kWh) beregnes for hver enkelt komponent
således:
Individuel gas ¼Xn
i¼1Gasmasse i/C2WFi ðÞ
Xn
i¼1Pi/C2WFi ðÞ
Tabel 17 — Emission (g/h) og vægtningsfaktor i to prøvningssekvenser
Sekvens1 2
HCmasseg/h 112,520 9,119
NOxmasseg/h 4,800 0,034
COmasseg/h 517,851 20,007
CO2masseg/h 2 629,658 222,799
Effekt PIIkW 2,31 0
Vægtnings-
faktor WFi— 0,85 0,151997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 87
▼M2
HC¼112 ;52/C20;85þ9;119/C20;15
2;31/C20;85þ0/C20;15¼49;4g =kWh
NOx¼4;800/C20;85þ0;034/C20;15
2;31/C20;85þ0/C20;15¼2;08 g =kWh
CO¼517 ;851/C20;85þ20;007/C20;15
2;31/C20;85þ0/C20;15¼225 ;71 g =kWh
CO2¼2629 ;658/C20;85þ222 ;799/C20;15
2;31/C20;85þ0/C20;15¼1155 ;4g =kWh
2.3.Data for fortyndet udstødningsgas fra en firetakts gnisttændings-
motor
Ved hjælp af forsøgsdata (tabel 18) foretages beregningerne først for
sekvens 1 og udvides derefter til de øvrige prøvningssekvenser med
brug af samme fremgangsmåde.
Tabel 18 — Forsøgsdata for en firetakts gnisttændingsmotor
Sekvens1 2 3 4 5 6
Motorhastighed min−13 060 3 060 3 060 3 060 3 060 2 100
Effekt kW 13,15 9,81 6,52 3,25 1,28 0Belastning % 100 75 50 25 10 0Vægtnings-
faktor— 0,090 0,200 0,290 0,300 0,070 0,050
Atmosfæretryk kPa 980 980 980 980 980 980
Indsugningsluft-
temperatur (
1)ºC 25,3 25,1 24,5 23,7 23,5 22,6
Indsugningsluf-
tensrelative
fugtindhold (1)% 19,8 19,8 20,6 21,5 21,9 23,2
Indsugningsluf-
tensabs olutte
fugtighed (1)gH20/
kgluft4,08 4,03 4,05 4,03 4,05 4,06
CO tør ppm 3 681 3 465 2 541 2 365 3 086 1 817
NOxvåd ppm 85,4 49,2 24,3 5,8 2,9 1,2
HC våd ppm C1 91 92 77 78 119 186CO
2tør % v/v 1,038 0,814 0,649 0,457 0,330 0,208
CO tør
(baggrund)p p m 33322 3
NOxvåd
(baggrund)ppm 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1
HC våd
(baggrund)ppm C1 6 6 5 6 6 4
CO2tør
(baggrund)% v/v 0,042 0,041 0,041 0,040 0,040 0,0401997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 88
▼M2
Sekvens1 2 3 4 5 6
Massestrøm for
fortyndet
udstødningsgas
GTOTWkg/h 625,722 627,171 623,549 630,792 627,895 561,267
Brændstoffets
H/C-forhold α— 1,85 1,85 1,85 1,85 1,85 1,85
Brændstoffets
O/C-forhold β00000 0
(1) Betingelserne for fortyndet luft er de samme som for indsugningsluft.
2.3.1.Tør/våd korrektionsfaktor kw
Korrektionsfaktoren for tør/våd basis kwberegnes, for at tørre CO- og
CO2-målinger kan omregnes til våd basis.
For den fortyndede udstødningsgas:
kw¼kw;e;2¼1/C0kw1 ðÞ
1þα/C2%C O 2tør½/C138
2000
BB@1
CCA
hvor:
k
w1¼1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
1000 þ1;608/C2Hd/C21/C01=DF ðÞ þ Ha/C21=DFðÞ ½/C138
DF¼13;4
% konc CO2þppm konc COþppm konc HC ðÞ /C2 10/C04
DF¼13;4
1;038þ3681 þ91 ðÞ /C2 10/C04¼9;465
kw1¼1;608/C24;08/C21/C01=9;465 ðÞ þ 4;08/C21=9;465 ðÞ ½/C138
1000 þ1;608/C24;08/C21/C01=9;465 ðÞ þ 4;08/C21=9;465 ðÞ ½/C138¼0;007
kw¼kw;e;2¼1/C00;007 ðÞ
1þ1;85/C21;038
2000
B@1
CA¼0;984
CO [våd] = CO [tør] × kw= 3 681 × 0,984 = 3 623 ppm
CO2[våd] = CO2[tør] × kw= 1,038 × 0,984 = 1,0219 %
Tabel 19 — Våde CO- og CO2-værdier for fortyndet udstødningsgas efter forskellige prøvningsme-
toder
Sekvens1 2 3 4 5 6
DF — 9,465 11,454 14,707 19,100 20,612 32,788
kw1— 0,007 0,006 0,006 0,006 0,006 0,006
kw— 0,984 0,986 0,988 0,989 0,991 0,992
CO våd ppm 3 623 3 417 2 510 2 340 3 057 1 802CO
2våd % 1,0219 0,8028 0,6412 0,4524 0,3264 0,20661997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 89
▼M2
For fortyndingsluften:
kw,d=1−kw1
hvor faktoren kw1er den samme som den, der allerede er beregnet for den
fortyndede udstødningsgas.
kw,d= 1 − 0,007 = 0,993
CO [våd] = CO [tør] × kw= 3 × 0,993 = 3 ppm
CO2[våd] = CO2[tør] × kw= 0,042 × 0,993 = 0,0421 % vol.
Tabel 20 — Våde CO- og CO2-værdier for fortyndingsluften ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2 3 4 5 6
Kw1— 0,007 0,006 0,006 0,006 0,006 0,006
Kw— 0,993 0,994 0,994 0,994 0,994 0,994
CO våd ppm 3 3 3 2 2 3
CO2våd % 0,0421 0,0405 0,0403 0,0398 0,0394 0,0401
2.3.2.HC-emission
HCmasse= u × koncc×GTOTW
hvor:u = 0,000478 fra tabel 2
konc
c= konc − koncd× (1−1/DF)
koncc= 91 − 6 × (1−1/9,465) = 86 ppm
HCmasse= 0,000478 × 86 × 625,722 = 25,666 g/h.
Tabel 21 — HC-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
HCmasse25,666 25,993 21,607 21,850 34,074 48,963
2.3.3.NOx-emission
Faktoren KHtil korrektion af NOx-emissionen beregnes af:
KH¼0;6272 þ44;030/C210/C03/C2Ha/C00;862/C210/C03/C2H2
a
KH= 0,6272 + 44,030 × 10−3× 4,08 − 0,862 × 10−3× (4,08)2= 0,79
Tabel 22 — Fugtighedskorrektionsfaktor KHfor NOx-emission ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
KH0,793 0,791 0,791 0,790 0,791 0,792
NOxmasse= u × koncc×KH×GTOTW
hvor:
u = 0,001587 fra tabel 2
koncc= konc − koncd× (1−1/DF)
koncc= 85 − 0 × (1−1/9,465) = 85 ppm1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 90
▼M2
NOxmasse= 0,001587 × 85 × 0,79 × 625,722 = 67,168 g/h.
Tabel 23 — NOx-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
NOxmasse67,168 38,721 19,012 4,621 2,319 0,811
2.3.4.CO-emission
COmasse= u × koncc×GTOTW
hvor:u = 0,000966 fra tabel 2
konc
c= konc − koncd× (1−1/DF)
koncc= 3 622 − 3 × (1−1/9,465) = 3 620 ppm
COmasse= 0,000966 × 3 620 × 625,722 = 2 188,001 g/h.
Tabel 24 — CO-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
COmasse2 188,001 2 068,760 1 510,187 1 424,792 1 853,109 975,435
2.3.5.CO2-emission
CO2masse= u × koncc×GTOTW
hvor:
u = 15,19 fra tabel 2
koncc= konc − koncd× (1−1/DF)
koncc= 1,0219 − 0,0421 × (1−1/9,465) = 0,9842 % vol.
CO2masse= 15,19 × 0,9842 × 625,722 = 9 354,488 g/h.
Tabel 25 — CO2-emission (g/h) ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens 123456
CO2masse9 354,488 7 295,794 5 717,531 3 973,503 2 756,113 1 430,229
2.3.6.Specifik emission
Den specifikke emission (g/kwh) beregnes for hver enkelt komponent:
Individuel gas ¼Xn
i¼1Gasmasse i/C2WFi ðÞ
Xn
i¼1Pi/C2WFi ðÞ
Tabel 26 — Emission (g/h) og vægtningsfaktor ved forskellige prøvningssekvenser
Sekvens1 2 3 4 5 6
HCmasseg/h 25,666 25,993 21,607 21,850 34,074 48,963
NOxmasseg/h 67,168 38,721 19,012 4,621 2,319 0,811
COmasseg/h 2 188,0-
012 068,7-
601 510,1-
871 424,7-
921 853,1-
09975,435
CO2masseg/h 9 354,4-
887 295,7-
945 717,5-
313 973,5-
032 756,1-
131 430,2291997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 91
▼M2
Sekvens1 2 3 4 5 6
Effekt PikW 13,15 9,81 6,52 3,25 1,28 0
Vægtnings-
faktor WFi— 0,090 0,200 0,290 0,300 0,070 0,050
HC¼25;666/C20;090þ25;993/C20;200þ21;607/C20;290þ21;850/C20;300þ34;074/C20;070þ48;963/C20;050
13;15/C20;090þ9;81/C20;200þ6;52/C20;290þ3;25/C20;300þ1;28/C20;070þ0/C20;050¼4;12 g =kWh
NOx¼67;168/C20;090þ38;721/C20;200þ19;012/C20;290þ4;621/C20;300þ2;319/C20;070þ0;811/C20;050
13;15/C20;090þ9;81/C20;200þ6;52/C20;290þ3;25/C20;300þ1;28/C20;070þ0/C20;050¼3;42 g =kWh
CO¼2188 ;001/C20;09þ2068 ;760/C20;2þ1510 ;187/C20;29þ1424 ;792/C20;3þ1853 ;109/C20;07þ975 ;435/C20;05
13;15/C20;090þ9;81/C20;200þ6;52/C20;290þ3;25/C20;300þ1;28/C20;070þ0/C20;050¼271 ;15 g =kWh
CO2¼9354 ;488/C20;09þ7295 ;794/C20;2þ5717 ;531/C20;29þ3973 ;503/C20;3þ2756 ;113/C20;07þ1430 ;229/C20;05
13;15/C20;090þ9;81/C20;200þ6;52/C20;290þ3;25/C20;300þ1;28/C20;070þ0/C20;050¼887 ;53 g =kWh1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 92
▼M2
Tillæg 4
1. OVERHOLDELSE AF EMISSIONSNORMER
Dette tillæg finder kun anvendelse på gnisttændingsmotorer i trin II.
1.1. Emissionsnormerne for udstødningen fra trin II-motorer i bilag I, punkt
4.2, finder anvendelse på emissioner fra motorerne i disses emissions-
holdbarhedstid (EDP), således som den bestemmes i henhold til dette
tillæg.
1.2. For alle trin II-motorer gælder, at såfremt alle prøvningsmotorer, som
repræsenterer en motorfamilie, ved korrekt prøvning efter metoderne i
dette direktiv afgiver emissioner, som højst svarer til hver trin II-emis-
sionsnorm (i givet fald FEL-værdi (FEL = familieemissionsgrænse)) i
en given motorklasse efter multiplikation med den i dette tillæg fast-
lagte forringelsesfaktor (DF), er motorfamilien i overensstemmelse
med den pågældende klasses emissionsnormer. Såfremt en prøvemotor,
som repræsenterer en motorfamilie, afgiver emissioner, som efter multi-
plikation med den i dette tillæg fastlagte forringelsesfaktor overstiger en
af emissionsnormerne (i givet fald FEL-værdien) for en given motor-
klasse, opfylder motorfamilien ikke den pågældende klasses
emissionsnormer.
1.3. Små fabrikanter af motorer kan efter eget valg enten benytte forringel-
sesfaktorerne for HC + NOxog CO i tabel 1 eller 2 i dette afsnit eller
beregne forringelsesfaktorer for HC + NOxog CO efter den frem-
gangsmåde, der er beskrevet i punkt 1.3.1. For teknologier, som ikke
er omhandlet i tabel 1 og 2, skal fabrikanten benytte den frem-
gangsmåde, der er beskrevet i punkt 1.4.
Tabel 1: Faste forringelsesfaktorer for HC + NOxog CO for håndbårne motorer fra små fabrikanter
af motorer
MotorklasseTotaktsmotorer FiretaktsmotorerMotorer med efterbe-
handlingHC + NOxCO HC + NOxCO
Klasse SH:1 1,1 1,1 1,5 1,1 DF-værdier
beregnesved hjælp
af formlen i punkt
1.3.1Klasse SH:2 1,1 1,1 1,5 1,1
Klasse SH:3 1,1 1,1 1,5 1,1
Tabel 2: Faste forringelsesfaktorer for HC + NOxog CO for ikke-håndbårne motorer fra små fabri-
kanter af motorer
MotorklasseSideventilet TopventiletMotorer med efterbe-
handlingHC + NOxCO HC + NOxCO
Klasse SN:1 2,1 1,1 1,5 1,1 DF-værdier
beregnesved hjælp
af formlen i punkt
1.3.1Klasse SN:2 2,1 1,1 1,5 1,1
Klasse SN:3 2,1 1,1 1,5 1,1Klasse SN:4 1,6 1,1 1,4 1,1
1.3.1.Formel til beregning af forringelsesfaktorer for motorer med efterbe-
handling
DF = [(NE * EDF) − (CC * F)] / (NE − CC)
hvor:DF = forringelsesfaktor
NE = emissionsniveau for nye motorer før katalysatoren (g/kWh)EDF = forringelsesfaktor for motorer uden katalysator som angivet i
tabel 1
CC = mængde omdannet ved 0 timer (g/kwh)F = 0,8 for HC og 0,0 for NO
xfor alle motorklasser1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 93
▼M2
F = 0,8 for CO for alle motorklasser.
1.4. Fabrikanten skal anvende en fast DF-værdi eller i givet fald beregne en
DF-værdi for hvert af de regulerede forurenende stoffer for alle trin II-
motorfamilier. Sådanne DF-værdier skal anvendes til typegodkendelse
og afprøvning i produktionslinjen.
1.4.1. For motorer, for hvilke der ikke anvendesen fas t DF-værdi fra tabel 1
eller 2 i dette afsnit, beregnes DF-værdier således:
1.4.1.1. På mindst én prøvemotor, som repræsenterer den konfiguration, som
anses for med størst sandsynlighed at ville overskride emissionsnor-
merne for HC + NOx(eller i givet fald FEL-værdierne), og som er
bygget, så den er repræsentativ for motorer fra produktionen, udføres
en fuldstændig emissionsprøvning som beskrevet i dette direktiv efter
det antal timer, som repræsenterer stabiliserede emissioner.
1.4.1.2 Afprøves flere end én motor, afrundes gennemsnittet af resultaterne til
samme antal decimaler, som er anvendt i den pågældende norm, og
angivesmed yderligere ét s ignifikant ciffer.
1.4.1.3 Denne emissionsprøvning gentages, efterhånden som motoren bliver
ældre. Ældningsproceduren skal være udformet således, at den giver
fabrikanten mulighed for behørigt at forudsige den ændrede emission
under benyttelsen, som forventes i motorens holdbarhedsperiode, idet
der tages hensyn til den type slid og anden form for ændringsmeka-
nismer, som forventes under typiske omstændigheder hos brugeren, og
som kan påvirke emissionspræstationerne. Afprøves flere end én motor,
afrundes gennemsnittet af resultaterne til det i den pågældende norm
benyttede antal decimaler, angivet med yderligere ét signifikant ciffer.
1.4.1.4. Emissionen ved holdbarhedsperiodens slutning (i givet fald gennem-
snitsemissionen) af hvert af de regulerede forurenende stoffer divideres
med den stabiliserede emission (i givet fald gennemsnitsemission), og
der afrundestil to s ignifikante cifre. Det heraf følgende tal regnesfor
DF-værdien, medmindre det er mindre end 1,00, i hvilket tilfælde DF
sættes til 1,0.
1.4.1.5. Efter fabrikantens valg kan der fastlægges supplerende emissionskon-
trolpunkter mellem kontrolpunktet for stabiliserede emissioner og
emissionsholdbarhedsterminen. Er der fastlagt mellemliggende
kontroller, skal kontrolpunkterne være jævnt fordelt over emissions-
holdbarhedsperioden (plus/minus 2 timer), og ét sådant kontrolpunkt
skal være placeret midt i hele emissionsholdbarhedsperioden (plus/
minus2 timer).
For hvert af de forurenende stoffer HC + NOxog CO læggesen ret linje
gennem målepunkterne, idet den indledende kontrol sættes til at have
fundet sted ved time nul, og idet mindste kvadraters metode anvendes.
Forringelsesfaktoren er de beregnede emissionsværdier ved holdbar-
hedsperiodens slutning divideret med de beregnede emissioner i time
nul.
1.4.1.6. De beregnede forringelsesfaktorer kan omfatte familier ud over dem, de
er beregnet for, forudsat at fabrikanten inden typegodkendelsen fore-
lægger en begrundelse, som kan godtages af den nationale
typegodkendelsesmyndighed, og som godtgør, at de pågældende motor-
familier på grund af den anvendte konstruktion og teknologi med
rimelighed kan forventes at have tilsvarende egenskaber hvad angår
emissionsældning.
En ikke-udtømmende fortegnelse over konstruktionsmæssig og teknolo-
gisk inddeling er givet i det følgende:
— konventionelle totaktsmotorer uden efterbehandlingssystem
— konventionelle totaktsmotorer med keramisk katalysator af samme
aktive materiale og størrelse og med samme antal celler pr. cm2
— konventionelle totaktsmotorer med metalkatalysator af samme
aktive materiale og størrelse, samme substrat og samme antal celler
pr. cm2
— totaktsmotorer med lagdelt skylningssystem
— firetaktsmotorer med katalysator (defineret ovenfor) med samme
ventilteknologi og identisk smøresystem
— firetaktsmotorer uden katalysator med samme ventilteknologi og
identisk smøresystem.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 94
▼M2
2. EMISSIONSHOLDBARHEDSPERIODER FOR TRIN II-MOTORER
2.1. Fabrikanten skal angive, hvilken kategori EDP (emissionsholdbar-
hedstid) der finder anvendelse for hver motorfamilie på
typegodkendelsestidspunktet. Denne kategori skal være den, som ifølge
motorfabrikanten kommer nærmest på den forventede levetid af det
udstyr, i hvilket motorerne forventes monteret. Fabrikanten skal opbe-
vare data, som behørigt dokumenterer hans valg af EDP-kategori, for
hver motorfamilie. Sådanne data skal på anmodning forelægges den
godkendende myndighed.
2.1.1.For håndbårne-motorer: Fabrikanten vælger kategori emissionshold-
barhedsperiode fra tabel 1.
Tabel 1: Kategorier af emissionsholdbarhedsperioder for håndbårne motorer (timer)
Kategori 1 Kategori 2 Kategori 3
Klasse SH:1 50 125 300
Klasse SH:2 50 125 300Klasse SH:3 50 125 300
2.1.2.For ikke-håndbårne motorer: Fabrikanten vælger kategori emissions-
holdbarhedsperiode fra tabel 2.
Tabel 2: Kategorier af emissionsholdbarhedsperioder for ikke-håndbårne motorer (timer)
Kategori 1 Kategori 2 Kategori 3
Klasse SN:1 50 125 300
Klasse SN:2 125 250 500
Klasse SN:3 125 250 500Klasse SN:4 250 500 1 000
2.1.3. Fabrikanten skal til den godkendende myndighed tilfredshed godtgøre,
at den erklærede levetid er passende. Dokumentation for fabrikantens
valg af kategori emissionsholdbarhedsperiode for en given motorfamilie
kan omfatte, men er ikke begrænset til:
— undersøgelser af levetiden af det udstyr, hvori de pågældende
motorer er monteret
— tekniske vurderinger af motorer, som er ældet i almindelig brug,
med fastlæggelse af, hvornår motorpræstationerne nedsættes til det
punkt, hvor anvendelighed og/eller driftssikkerhed er forringet så
meget, at hovedreparation eller udskiftning er nødvendig
— garantierklæringer eller garantiperioder
— markedsføringsmateriale vedrørende motorens levetid— indberetninger om svigt fra købere af motorer, og— tekniske vurderinger af levetiden, i timer, af nærmere bestemte
motorteknologier, -materialer eller -konstruktioner.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 95
▼B
BILAG►M2V◄
TEKNISKE SPECIFIKATIONER FOR DET REFERENCEBRÆNDSTOF, DER SKAL
ANVENDES VED AFPRØVNINGER I FORBINDELSE MED GODKENDELSESPROCE-
DUREN OG TIL KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
REFERENCEBRÆNDSTOF TIL MOBILE, IKKE VEJGÅENDE MASKINER MED GNISTTÆN-
DINGSMOTORER (1)
Bemærkning: De egenskaber, der har størst betydning for motorens ydelse og luftforurening, er frem-
hævet.
Grænser og enheder (2) Prøvningsmetode
Cetantal (4) min. 45 (7)
maks. 50ISO 5165
Massefylde ved 15 ºC min. 835 kg/m3
maks. 845 kg/m3(10)ISO 3 675, ASTM D 4 052
Destillation (3)
— 95 % punktmaks. 370 ºC ISO 3405
Viskositet ved 40 ºC min. 2,5 mm2/s
maks. 3,5 mm2/sISO 3104
Svovlindhold min. 0,1 % (masse) (9)
maks. 0,2 % (masse) (8)ISO 8754, EN 24260
Flammepunkt min. 55 ºC ISO 2719
Koldfilterpunkt min. —
maks. + 5 ºCEN 116
Kobberkorrosion maks. 1 ISO 2160
Kulstofrest efter Conradson
(10 % destillationsrest)maks. 0,3 % (masse) ISO 10370
Askeindhold maks. 0,01 % (masse) ASTM D 482 (12)
Vandindhold maks. 0,05 % (masse) ASTM D 95, D 1744
Syretal (stærk syre) ►M1►M2maks.◄
0,20 mg KOH/g ◄
Oxidationsstabilitet (5) maks. 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274
Additiver (6)
Bemærkning 1: Hvis en motors eller et køretøjs termiske virkningsgrad skal beregnes, kan brændstoffets brænd-
værdi beregnesaf:
Specifik energi (nedre brændværdi)
MJ/kg = (46,423 − 8,792 · d2+ 3,17 · d) × (1 − (x + y + s)) + 9,42 · s − 2,499 · x
hvor:
d er massefylden ved 288 K (15 ºC)
x er vandindholdet i massebrøk (%/100)
y er askeindholdet i massebrøk (%/100)
s svovlindholdet i massebrøk (%/100).
Bemærkning 2: Værdierne i specifikationen er »sande værdier«.Ved fastsættelse af deres grænseværdier er
retningslinjerne i ASTM D 3244 om fastlæggelse af grundlaget for bestemmelse af olieprodukterskvalitet blevet anvendt, og ved fastsættelse af en minimumsværdi er der taget udgangspunkt i enminimumsforskel på 2 R over nul; ved fastsættelse af en maksimums- og minimumsværdi er mini-
mumsforskellen 4 R (R = reproducerbarhd.
Uanset dette mål, som er nødvendigt af statistiske grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en
nulværdi, hvor den anførte maksimumsværdi er 2 R, og en gennemsnitsværdi, hvor der anføresmaksimums- og minimumsgrænser. Skulle det blive nødvendigt at afgøre, om et brændstof
opfylder specifikationen, anvendes ASTM D 3244.
Bemærkning 3: Tallene viser de fordampede mængder (% genvinding + % tab.
Bemærkning 4: Det givne interval for cetan opfylder ikke kravet om mindst 4 R. I tilfælde af tvist mellem leve-
randøren og brugeren kan retningslinjerne i ASTM D 3244 imidlertid anvendes som grundlag for atafgøre tvisten, hvis der foretages et tilstrækkeligt antal målinger til, at den fornødne nøjagtighedkan opnås. Dette må foretrækkes fremfor enkeltstående målinger.
Bemærkning 5: Selv om oxidationsstabiliteten kontrolleres, kan produktet ikke forventes at have ubegrænset hold-
barhed. Der bør indhentesretnings linjer for opbevaring og holdbarhed fra leverandøren.
Bemærkning 6: Dette brændstof må være baseret på straight-run og krakdestillater af kulbrinter; afsvovling er
tilladt. Det må ikke indeholde metaladditiver eller cetanforbedrende additiver.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 96
▼M2
▼B
▼B
Bemærkning 7: Lavere værdier er tilladt, i hvilket tilfælde det anvendte referencebrændstofs cetantal skal angives i
rapporten.
Bemærkning 8: Højere værdier er tilladt, i hvilket tilfælde det anvendte referencebrændstofs svovlindhold skal regi-
streres.
Bemærkning 9: Revurderes løbende på baggrund af markedstendenserne. ►M1 Når ansøgeren anmoder om en
førstegangsgodkendelse af en motor uden efterbehandling af udstødningsgassen, tillades etnominelt svovlindhold på 0,05 vægtprocent (mindst 0,03 vægtprocent), og den målte partikel-koncentration skal i så fald korrigeres opad til den gennemsnitsværdi, der nominelt er
angivet for brændstoffets svovlindhold (0,15 vægtprocent) efter nedenstående ligning: ◄
PT
adj= PT + [SFC × 0,0917 × (NSLF − FSF)]
hvor:
PTadj: justeret PT-værdi (g/kWh)
PT: målt vægtet specifik emissionsværdi for partikelemission (g/kWh)SFC: vægtet specifikt brændstofforbrug (g/kWh) beregnet efter nedenstående formelNSLF: gennemsnitligt nominelt svovlindhold i massebrøk (dvs. 0,15 %/100)
FSF: brændstoffets svovlindhold i massebrøk (%/100)
Ligning til beregning af vægtet specifikt brændstofforbrug:
SFC¼Xn
i¼1GFUEL ;i/C2WFi
Xn
i¼1Pi/C2WFi
hvor:
Pi=Pm,i+PAE,i
Med henblik på vurdering af produktionens overensstemmelse i henhold til punkt 5.3.2 i bilag
I skal kravene opfyldes ved anvendelse af referencebrændstof med et svovlindhold som ikke
afviger fra minimums-/maksimumsniveauet på 0,1/0,2 vægtprocent.
Bemærkning 10: Højere værdier er tilladt (op til 855 kg/m3), i hvilket tilfælde det anvendte referencebrændstofs
massefylde skal registreres. Med henblik på vurdering af produktionens overensstemmelse i
henhold til punkt 5.3.2 i bilag I skal kravene opfyldes ved anvendelse af referencebrændstof,som ikke afviger fra minimums-/maksimumsniveauet på 835/845 kg/m
3.
Bemærkning 11: Alle brændstoffets specifikationer og grænseværdier skal løbende revurderes på baggrund af
markedsudviklingen.
Bemærkning 12: Erstattes med EN/ISO 6245 med virkning fra vedtagelsesdatoen.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 97
▼M2
REFERENCEBRÆNDSTOF TIL MOBILE, IKKE VEJGÅENDE MASKINER MED GNISTTÆN-
DINGSMOTORER
Bemærkning: Brændstoffet til totaktsmotorer er en blanding af smøreolie og den nedenfor specifice-
rede benzin. Brændstof/smøreolieforholdet skal være det af fabrikanten anbefalede som
foreskrevet i bilag IV, punkt 2.7.
Parameter EnhedGrænse (1)Prøvningsme-
todeOffentliggø-
relseMinimum Maksimum
Researchoktantal
(RON)95,0 — EN 25164 1 993
Motoroktantal
(MON)85,0 — EN 25 163 1 993
Massefylde ved
15 ºCkg/m3748 762 ISO 3675 1 995
Reiddamptryk
(RVP)kPa 56,0 60,0 EN 12 1 993
Destillation —
Begyndelseskoge-
punktºC 24 40 EN-ISO
34051 988
— Fordampning
ved 100 ºC% v/v 49,0 57,0 EN-ISO
34051 988
— Fordampning
ved 150 ºC% v/v 81,0 87,0 EN-ISO
34051 988
— Slutkogepunkt ºC 190 215 EN-ISO
34051 988
Rest % — 2 EN-ISO
34051 988
Kulbrinter — —
— Olefiner % v/v — 10 ASTM D
13191 995
— Aromater % v/v 28,0 40,0 ASTM D
13191 995
— Benzen % v/v — 1,0 EN 12177 1 998
— Mættede
forbindelser% v/v — Resten ASTM D
13191 995
C/H-forhold Angiv Angiv
Oxidationsbestan-
dighed (2)min 480 — EN-ISO
75361 996
Ilt % m/m — 2, 3 EN 1601 1 997
Existing gum mg/ml — 0,04 EN-ISO
62461 997
Svovl mg/kg — 100 EN-ISO
145961 998
Kobberkorrosion
ved 50 ºC— 1 EN-ISO
21601 995
Bly g/l — 0,005 EN 237 1 996
Fosfor g/l — 0,0013 ASTM D
32311 994
Note 1: De i specifikationen angivne værdier er »sande værdier«. Grænseværdierne for dem er fastsat
i henhold til ISO 4259 »Petroleum products— determination and application of precis iondata in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en mini-
mumsforskel på 2R større end nul; for maksimums- og minimumsværdi har
minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Til trods for denne disposition, som
er nødvendig af statistiske grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en værdi på nul, hvor
den foreskrevne maksimumsværdi er 2R og en gennemsnitsværdi i tilfælde, hvor der angives
maksimums- og minimumsværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof
opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 98
▼M2
Note 2: Brændstoffet kan indeholde oxidationsinhibitorer og metaldeaktivatorer, som normalt
anvendes til stabilisering af benzinproduktionen på raffinaderier, men additiver i form af
detergenter eller dispergerende stoffer eller opløsningsolier må ikke tilsættes.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 99
▼B
bilag►M2VI◄
1SYSTEM TIL ANALYSE OG PRØVETAGNING
SYSTEMER TIL UDTAGNING AF PRØVER AF GAS OG
PARTIKLER
Figur nr. Beskrivelse
2 System til analyse af ufortyndet udstødningsgas
3 System til analyse af fortyndet udstødningsgas4 Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med
isokinetisk sonde, sugepumperegulering ogdelstrømsprøveudtagning
5 Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med
isokinetisk sonde, trykpumperegulering og
delstrømsprøveudtagning
6 Delstrømsfortyndingssystem reguleret af CO
2-
eller NOx-koncentration samt delstrømsprøveud-
tagning
7 Delstrømsfortyndingssystem reguleret ved CO2-
og kulstofbalance, totalprøveudtagning
8 Delstrømsfortyndingssystem med enkeltventuri,
koncentrationsmåling og delstrømsprøveudtagning
9 Delstrømsfortyndingssystem med dobbelt venturi
eller dobbelt blænde, koncentrationsmåling og
delstrømsprøveudtagning
10 Delstrømsfortyndingssystem med flerrørsopdeling,
koncentrationsmåling og delstrømsprøveudtagning
11 Delstrømsfortyndingssystem med flowregulering
og totalprøveudtagning
12 Delstrømsfortyndingssystem med flowregulering
og delstrømsprøveudtagning
13 Totalstrømsfortyndingssystem med trykpumpe
eller kritisk venturi samt delstrømsprøveudtagning
14 System til udtagning af partikelprøver
15 Fortyndingssystem til totalstrømssystem
1.1.Bestemmelse af forurenende luftarter
De anbefalede systemer til prøveudtagning og analyse er indgående
beskrevet i punkt 1.1.1 og figur 2 og 3. Da tilsvarende resultater vil
kunne opnås med afvigende udformning af systemerne, kræves der
ikke nøje overensstemmelse med den i disse figurer viste udformning.
Der kan anvendes supplerende komponenter såsom instrumenter,
ventiler, magnetventiler, pumper og kontakter til at give yderligere
oplysninger og koordinere funktionen af systemernes komponenter.
Andre komponenter kan udelades, hvis de for nogle systemers vedkom-
mende er unødvendige for at sikre nøjagtigheden, og deres udeladelse
er teknisk velbegrundet.
1.1.1.Udstødningens gaskomponenter: CO, CO2, HC, NOx
Der beskrives et analysesystem til bestemmelse af forurenende luftarter
i den ufortyndede udstødningsgas. Systemet er baseret på anvendelse af
følgende udstyr:
— HFID-analysator til bestemmelse af kulbrinter
— NDIR-analysatorer til bestemmelse af kulmonoxid og kuldioxid
— HCLD- eller tilsvarende analysator til bestemmelse af kvælstofoxid.
For den ufortyndede udstødningsgas (jf. figur 2) kan prøverne til
bestemmelse af alle komponenter enten tages ved hjælp af en enkelt
udtagningssonde eller med to tætsiddende sonder med indvendig forgre-
ning til de forskellige analysatorer. Der skal være draget omsorg for, at
der ikke kan forekomme kondensation af udstødningsgassens kompo-
nenter (herunder vand og svovlsyre) nogetsteds i analysesystemet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 100
▼B
For den fortyndede udstødningsgas (jf. figur 3), skal prøven til kulbrin-
tebestemmelse tages med en anden udtagningssonde end den, der
anvendes til de øvrige komponenter. Der skal være draget omsorg for,
at der ikke kan forekomme kondensation af udstødningsgassens kompo-
nenter (herunder vand og svovlsyre) nogetsteds i analysesystemet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 101
▼B
Figur 2
Blokdiagram over system til bestemmelse af udstødningsgassens
indhold af CO, NOxog HC
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 102
▼B
Figur 3
Blokdiagram over system til bestemmelse af CO, CO2,N Oxog HC i
fortyndet udstødningsgas
Beskrivelse — figur 2 og 3
Som hovedregel gælder:Alle komponenter i prøvetagningsvejen skal holdes på den temperatur,
der er specificeret for det pågældende system.
—SP1: prøvetagningssonde for ufortyndet udstødningsgas (kun figur
2)
En lige flerhullet sonde af rustfrit stål med lukket bund anbefales.
Densindvendige diameter må ikke være s tørre end prøveudtag-
ningsledningens indvendige diameter. Sondens vægtykkelse bør
ikke være over 1 mm. Sonden skal have mindst tre huller i treforskellige, radiære planer; hullerne skal være dimensioneret
således, at de optager omtrent tilnærmelsesvis samme mængde
prøve. Sonden skal strække sig over mindst 80 % af udstødningsrø-
retsdiameter.
—SP2: prøvetagningssonde for fortyndet udstødningsgas (kun figur 3)
Sonden skal:
— være defineret som de første 254 til 762 mm af kulbrinteudtag-
ningsledningen (HSL3)
— have en indvendig diameter på mindst 5 mm— være monteret i fortyndingstunnelen, DT (punkt 1.2.1.2) i et
punkt, hvor fortyndingsluft og udstødningsgas er godt opblandet
(dvs. ca. 10 tunneldiametre nedstrøms for det punkt, hvor
udstødningsgassen tilføres tunnelen)
— være placeret i tilstrækkelig afstand (radiært) fra andre sonder
og fra tunnelens væg, til at den ikke påvirkes af slipstrømme
eller hvirvelstrømme1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 103
▼B
— være opvarmet således, at gasstrømmen kan opvarmes til 463 K
(190º C) ± 10 K ved afgangen fra sonden.
—SP3: sonde til udtagning af prøver af fortyndet udstødningsgas til
bestemmelse af CO, CO2NOx(kun figur 3)
Sonden skal:
— være beliggende i samme plan som SP2
— være placeret i tilstrækkelig afstand (radiært) fra andre sonder
og fra tunnelens væg til ikke at påvirkes af slipstrømme eller
hvirvelstrømme
— være opvarmet og isoleret over hele sin længde til en mini-
mumstemperatur på 328 K (55 ºC), således at dannelse af
kondensvand forhindres.
—HSL1: prøveudtagsledning
Prøveudtagsledningen leder gasprøver fra en enkeltsonde til forgre-
ningspunktet (-punkterne) og til kulbrinteanalysatoren.
For denne prøveudtagsledning gælder følgende:
— ledningens indvendige diameter skal være mindst 5 mm og højst
13,5 mm
— ledningen skal være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE
— såfremt temperaturen af udstødningsgassen ved prøvetagnings-
sonden er 463 K (190 ºC) eller derunder, skal ledningens
vægtemperatur holdespå 463 K (190 ºC) ± 10 K, målt på hver
sektion med særskilt temperaturregulering
— såfremt temperaturen af udstødningsgassen ved prøvetagnings-
sonden er over 463 K (190 ºC), skal ledningens vægtemperatur
være over 453 K (180 ºC)
— gastemperaturen i ledningen skal være 463 K (190 ºC) ± 10 K
umiddelbart før det opvarmede filter (F2) og HFID-enheden.
—HSL2: opvarmet NOx-prøvetagningsledning
For denne prøveudtagsledning gælder:
— ledningensvægtemperatur s kal være mellem 328 og 473 K (55
og 200º C) frem til konverteren, såfremt kølebad anvendes, og
frem til analysatoren, såfremt kølebad ikke anvendes
— ledningen skal være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE.
Da opvarmning af prøveudtagsledningen kun er nødvendig til
forhindring af kondensation af vand og svovlsyre, vil prøveudtag-
sledningens temperatur være baseret på brændstoffets svovlindhold.
—SL: prøveudtagsledning for CO (CO2)
Ledningen skal være fremstillet af PTFE eller rustfrit stål. Den kan
være opvarmet eller uopvarmet.
—BK: sæk til baggrundsbestemmelse (ikke-obligatorisk; kun figur 3)
Til bestemmelse af baggrundskoncentrationer.
—BG: udtagningssæk (frivillig; figur 3 kun CO og CO2)
Til bestemmelse af prøvernes koncentrationer.
—F1: opvarmet forfilter (frivilligt)
Skal have samme temperatur som HSL1.
—F2: opvarmet filter
Filteret skal udskille alle partikler fra gassen før analysatoren og
skal have samme temperatur som HSL1. Filteret skal udskiftes efter
behov.
—P: pumpe for opvarmede prøver
Pumpen skal være opvarmet og temperaturen svare til HSL1.
—HC
Opvarmet flammeiondetektor (HFID) til kulbrintebestemmelse.
Temperaturen skal holdes mellem 453 og 473 K (180 og 200 ºC).
—CO, CO2
NDIR-analysatorer til kulmonoxid- og kuldioxidbestemmelse.
—NO2
(H)CLD-analysatorer til bestemmelse af kvælstofoxider. Anvendes
HCLD, skal temperaturen holdes i intervallet mellem 328 og 473 K
(55 og 200 ºC).
—C: konverter
Der skal anvendes en konverter til katalytisk reduktion af NO2til NO
før bestemmelse i CLD- eller HCLD-enheden.
—B: kølebad
Til køling af udstødningsgasprøven og fortætning af dennes vand-
indhold. Badetstemperatur holdesmellem 273 og 277 K (0 og
4 ºC) ved istilsætning eller køling. Kølebadet kan undlades, hvis1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 104
▼B
analyseenheden er fri for interferens fra vanddamp som fastlagt i
bilag III, tillæg 3, punkt 1.9.1 og 1.9.2.
Der må ikke benyttes kemiske tørremidler til fjernelse af vandind-
holdet i prøven.
—T1, T2, T3: temperaturføler
Til overvågning af gasstrømmens temperatur.
—T4: temperaturføler
Temperatur af NO2-NO konverteren.
—T5: temperaturføler
Til regulering af kølebadetstemperatur.
—G1, G2, G3: trykmåler
Til måling af trykket i prøveudtagsledningerne.
—R1, R2: trykregulator
Til kontrol af henholdsvis luft og brændstof til HFID-analysatoren.
—R3, R4, R5: trykregulator
Til regulering af trykket i prøveudtagsledninger og af gastilførslen
til analysatorerne.
—FL1, FL2, FL3: flowmeter
Til flowregulering af prøvegasomledning.
—FL4 til FL7: flowmeter (ikke obligatorisk)
Til regulering af gennemstrømningshastigheden i analysatorerne.
—V1 til V6: omskifterventiler
Passende ventiler til omskiftning mellem prøve, kalibreringsgas eller
frisklufttilførsel til analysatoren.
—V7, V8: magnetventiler
Til omgåelse af NO2-NO konverteren.
—V9: nåleventil
Til afbalancering af gennemstrømningen gennem NO2-NO konver-
teren og omledningen.
—V10, V11: nåleventil
Til regulering af gasstrømmene til analysatorerne.
—V12, V13: aftapningsventil
Til udtømning af kondensat fra bad B.
—V14: omskifterventil
Til omskifting mellem udtagningssække for prøve og baggrund.
1.2.Partikelbestemmelse
En udtømmende beskrivelse af de anbefalede systemer til fortynding og
prøveudtagning er givet i punkt 1.2.1 og 1.2.2 og figur 4 til 15. Da
tilsvarende resultater vil kunne fås med en afvigende udformning af
systemerne, kræves ikke nøje overensstemmelse med den udformning,
der er gengivet i disse figurer. Der kan anvendes supplerende kompo-
nenter såsom instrumenter, ventiler, magnetventiler, pumper og
kontakter til at give yderligere oplysninger og koordinere funktionen af
systemernes komponenter. Andre komponenter kan udelades, hvis de
for nogle systemers vedkommende ikke er nødvendige af hensyn til
nøjagtigheden, og hvis udeladelsen af dem er teknisk velbegrundet.
1.2.1.Fortyndingssystem
1.2.1.1. Delstrømsfort yndingssystem (figur 4 til 12)
Der beskrives et fortyndingssystem, der er baseret på fortynding af en
del af udstødningsgasstrømmen. Til deling og efterfølgende fortyndingaf udstødningsgasstrømmen kan forskellige typer fortyndingssystemer
anvendes. Til den derpå følgende udskillelse af partikler kan enten
hele mængden af udstødningsgas eller en del af den fortyndede udstød-
ningsgas ledes til partikeludskillelsessystemet (punkt 1.2.2, figur 14).
Den førstnævnte metode benævnes totalprøveudtagning , den sidst-
nævntedelstrømsprøveudtagning .
Beregningen af fortyndingsforholdet vil afhænge af den anvendte type
system. Følgende typer anbefales:
—Isokinetiske systemer (figur 4 og 5)
I denne type systemer bliver tilførslen til overføringsrøret afpasset
efter udstødningsgasstrømmens hastighed og/eller tryk, hvilket
således kræver uforstyrret og homogen strømning af udstødnings-
gassen ved prøveudtagssonden. Dette opnås sædvanligvis ved hjælp
af en resonator og et lige tilførselsrør opstrøms for prøveudtagnings-
stedet. Delingsforholdet kan derved beregnes af let målelige
størrelser såsom rørdiametre. Det skal bemærkes, at isokinetiske1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 105
▼B
forhold kun anvendes til tilpasning af strømningsparametre og ikke
til tilpasning af størrelsesfordelingen. Dette sidste er dog typisk
unødvendigt, da partiklerne er så små, at de følger strømlinjerne.
—Strømningsregulerede systemer med koncentrationsmåling (figur 6
til 10)
I disse systemer tages en prøve af den samlede udstødningsgasstrøm
ved indstilling af strømningshastigheden af fortyndingsluft og af den
samlede fortyndede udstødningsgasstrøm. Fortyndingsforholdet
bestemmes af koncentrationen af sporluftarter som CO2eller NOx,
der er naturligt forekommende i motorensuds tødning. Koncentratio-
nerne i den fortyndede udstødningsgas og i fortyndingsluften måles,
medens koncentrationen i den ufortyndede udstødningsgas enten kan
måles direkte eller bestemmes af brændstoftilførselshastigheden og
kulstofbalancen, forudsat at brændstoffets sammensætning er kendt.
Systemerne kan reguleres ved det beregnede fortyndingsforhold
(figur 6 og 7) eller ved størrelsen af den tilførte strøm til overfø-ringsrøret (figur 8, 9 og 10).
—Strømningsregulerede systemer med flowmåling (figur 11 og 12)
I disse systemer tages en prøve af den samlede udstødningsgasstrøm
ved indstilling af strømningshastigheden af fortyndingsluften og af
den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas. Fortyndingsfor-
holdet bestemmes af forskellen mellem de to
strømningshastigheder. Der kræves nøjagtig indbyrdes kalibrering
af flowmetrene, da den relative forskel mellem de to strømningsha-
stigheder kan føre til væsentlige fejl ved større fortyndingsforhold
(figur 9 og ovenfor). Strømningsreguleringen er ganske enkel og
består i, at den fortyndede udstødningsgasstrøm holdes konstant,
medens man om nødvendigt varierer strømningshastigheden af
fortyndingsluften.
For at udnytte fordelene ved fortyndingssystemer efter delstrøm-
sprincippet skal der drages omsorg for at undgå eventuelle
problemer med tab af partikler i overføringsrøret, idet der tages en
repræsentativ prøve for motorens udstødning, og delingsforholdet
bestemmes.
I de beskrevne systemer er der taget hensyn til disse vigtige punkter.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 106
▼B
Figur 4
Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med isokinetisk sonde
og delstrømsprøveudtagning
(SB-regulering)
Den ufortyndede udstødningsgas overføres af den isokinetiske prøvetag-
ningssonde (ISP) fra udstødningsrøret (EP) gennem overføringsrøret
(TT) til fortyndingstunnelen (DT). Trykforskellen af udstødningsgassen
mellem udstødningsrøret og sondens indgang måles med tryktransdu-
ceren DPT. Dette signal føres til strømningsregulatoren FC1, som
regulerer sugepumpen SB således, at der opretholdes en trykforskel på
nul ved den yderste ende af sonden. Under disse omstændigheder er
hastigheden af udstødningsgassen i EP og ISP ens, og strømmen
gennem ISP og TT er en konstant brøkdel af udstødningsgasstrømmen.
Delingsforholdet bestemmes af forholdet mellem tværsnitsarealet af EP
og ISP. Strømningshastigheden af fortyndingsluft måles med flowme-
teret FM1. Fortyndingsforholdet beregnes af fortyndingsluftens
strømningshastighed og delingsforholdet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 107
▼B
Figur 5
Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med isokinetisk sonde
og delstrøm prøvetagning
(PB-regulering)
Den ufortyndede udstødningsgas overføres af den isokinetiske prøveud-
tagningssonde (ISP) fra udstødningsrøret (EP) til fortyndingstunnelen
(DT) gennem overføringsrøret (TT). Udstødningsgassens trykforskel
mellem udstødningsrøret og sondens indgang måles af tryktransduceren
DPT. Dette signal overføres til strømningsregulatoren FCI, der regulerer
trykpumpen PB, således at trykdifferensen ved enden af sonden holdes
på nul. Dette gøresved at tage en lille brøkdel af fortyndings luften
(efter at dennes strømningshastighed er målt af flowmeteret FM1), og
tilføre den til TT ved hjælp af en pneumatisk åbning. Under disse
omstændigheder er udstødningsgassens hastighed i EP og ISP ens, og
strømmen gennem ISP og TT er en fast brøkdel (delingsforholdet) af
udstødningsgasstrømmen. Delingsforholdet er bestemt af tværsnits-
arealet af EP og ISP. Fortyndingsluften suges gennem DT af
sugepumpen SB, og strømningshastigheden måles af FM1 ved
indgangen til DT. Fortyndingsforholdet beregnes af fortyndingsluftens
strømningshastighed og delingsforholdet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 108
▼B
Figur 6
Delstrømsfortyndingssystem med måling af CO2- eller NOx-koncen-
tration og delstrømsprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas overføres gennem prøvesonden SP og
overføringsrøret TT fra udstødningsrøret EP til fortyndingstunnelen DT.
Koncentrationerne af sporgasser (CO2eller NOx) målesi den ufortyn-
dede og fortyndede udstødningsgas samt i fortyndingsluften ved hjælp
af gasanalysatoren (-erne) EGA. Signalerne herfra overføres til strøm-
ningsregulatoren FC2, der ved styring af trykpumpen PB og
sugepumpen SM opretholder det korrekte delings- og fortyndingsfor-
hold i DT. Fortyndingsforholdet beregnes af sporgaskoncentrationerne
i ufortyndet udstødningsgas, fortyndet udstødningsgas og fortyndings-
luft.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 109
▼B
Figur 7
Delstrømsfortyndingssystem med måling af CO2-koncentration,
kulstofbalance og total prøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas overføres gennem prøvetagnings-
sonden (SP) og overføringsrøret (TT) fra udstødningsrøret (RP) til
fortyndingstunnelen (DT). CO2-koncentrationen i den fortyndede
udstødningsgas og i fortyndingsluften måles af gasanalysatoren (-erne)
EGA. Signalerne for CO2- og brændstofstrøm GFUELtilføresenten s trøm-
ningsregulatoren FC2 eller strømningsregulatoren FC3 i
partikelprøvetagningssystemet (jf. figur 14). FC2 regulerer trykpumpen
PB, medens FC3 regulerer partikelprøvetagningssystemet (se figur 14)
og derved indstiller systemets indad- og udadgående strømme, således
at det ønskede delingsforhold og fortyndingsforhold i fortyndingstun-
nelen DT opretholdes. Fortyndingsforholdet beregnes af CO2-
koncentrationerne og GFUELved hjælp af kulstofbalancen.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 110
▼B
Figur 8
Delstrømsfortyndingssystem med enkelt venturi, koncentrationsmå-
ling og delstrømsprøveudtagning
Ufortyndet udstødningsgas overføres gennem prøvetagningssonden SP
og overføringsrøret (TT) fra udstødningsrøret (EP) til fortyndingstun-
nelen (DT) som følge af det undertryk, som venturien (VN) skaber i
DT. Gashastigheden i overføringsrøret TT afhænger af impulsudvek-
slingen i venturiområdet og påvirkes af gassens absolutte temperatur
ved afgangen fra TT. Udstødningsgassens delingsforhold er derfor ikke
konstant ved en given tunnelgennemstrømning, og ved lav belastning er
fortyndingsforholdet en smule lavere end ved høj belastning. Koncen-
trationen af sporluftarterne (CO2eller NOx) målesi den ufortyndede
udstødningsgas, den fortyndede udstødningsgas og fortyndingsluften
med udstødningsgasanalysatoren (-erne) EGA, og af de således målte
værdier beregnesfortyndings forholdet.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 111
▼B
Figur 9
Delstrømsfortyndingssystem med dobbelt venturi eller dobbelt
blænde, koncentrationsmåling og delstrømsprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas føres fra udstødningsrøret EP til
fortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningssonden SP og overfø-
ringsrøret TT af en strømdeler, der indeholder et sæt blænder eller
venturier. Den første, (FD1) er placeret i EP, den anden (FD2) i TT.
Herudover krævesto trykregulerings ventiler (PCV1 og PCV2), der
holder udstødningsgassens delingsforhold konstant ved at regulere
modtrykket i EP og trykket i DT. PCV1 er placeret nedstrøms for SP i
EP, PCV2 mellem trykpumpen og DT. Koncentrationen af sporgas
(CO2eller NOx) måles i den ufortyndede udstødningsgas, den fortyndede
udstødningsgas og fortyndingsluften ved hjælp af udstødningsgasanaly-
satoren (-erne) EGA. Disse værdier er nødvendige til kontrol af
udstødningens delingsforhold og kan bruges til styring af trykregule-
ringsventilerne (PCV1 og PCV2), hvorved delingsforholdet kan
beregnes af sporgaskoncentrationerne.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 112
▼B
Figur 10
Delstrømsfortyndingssystem med forgrenede rør, koncentrati-
onsmåling og delstrømsprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas føres fra udstødningsrøret EP tilfortyndingstunnelen DT gennem overføringsrøret TT af en strømdeler
FD3, der består af en række rør af ens dimensioner (samme diameter,
længde og indlejringsradius), monteret i EP. Udstødningsgassen fra et
af disse rør ledes til fortyndingstunnelen DT, medens gassen fra de
øvrige rør føres gennem dæmpekammeret DC. Udstødningsgassens
delingsforhold er således bestemt af det samlede antal rør. Til at holde
delingsforholdet konstant kræves en trykdifferens på nul mellem
dæmpekammeret DC og afgangen fra overføringsrøret TT, hvilket
måles af differenstryktransduceren DPT. Et differenstryk på nul opnås
ved indblæsning af frisk luft i fortyndingstunnelen DT ved afgangen
fra overføringsrøret TT. Koncentrationerne af sporluftarter (CO
2eller
NOx) måles i den ufortyndede udstødningsgas, den fortyndede udstød-
ningsgas og fortyndingsluften ved hjælp af udstødningsgasanalysatoren
(-erne) EGA. Disse værdier er nødvendige til regulering af udstødnings-
gassens delingsforhold og kan anvendes til styring af
strømningshastigheden af indblæst luft, hvorved delingsforholdet kan
reguleres nøjagtigt. Fortyndingsforholdet beregnes af sporgaskoncentra-
tionerne.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 113
▼B
Figur 11
Delstrømsfortyndingssystem med strømningsregulering og total
prøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas ledes fra udstødningsrøret EP tilfortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningssonden SP og overfø-
ringsrøret TT. Den samlede strømningshastighed gennem tunnelen
justeres ved hjælp af strømningsregulatoren FC3 og prøvetagnings-
pumpen P i partikelprøveudtagningssystemet (jf. figur 16).
Fortyndingsluftens strømningshastighed reguleres af strømningsregula-
toren FC2, der kan benytte G
EXH,GAIReller GFUELsom styresignal til
regulering af udstødningsgassens delingsforhold. Fortyndingstunnelen
DT's indgående prøvegasstrøm er forskellen mellem den samlede
gennemstrømning og fortyndingsluftstrømmen. Fortyndingsluftens
strømningshastighed måles af flowmeteret FM1, den samlede strøm-
ningshastighed af flowmeteret FM3 i partikelprøveudtagningssystemet
(jf. figur 14). Af disse to strømningshastigheder kan fortyndingsfor-
holdet beregnes.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 114
▼B
Figur 12
Delstrømsfortyndingssystem med strømningsregulering og
delstrømsprøveudtagning
Ufortyndet udstødningsgas føres fra udstødningsrøret EP til fortyndings-tunnelen DT gennem prøvetagningssonden SP og overføringsrøret TT.
Udstødningsgassens delingsforhold og den indgående strøm til DT regu-
leres af strømningsregulatoren FC2, som styrer hastigheden (eller flow)
af trykpumpen PB og sugepumpen SB. Dette er muligt, fordi prøven,
der udtages af partikelprøvetagningssystemet, returneres til fortyndings-
tunnelen DT. G
EXH,GAIRog GFUELkan anvendes som styresignaler for
strømningsregulatoren FC2. Fortyndingsluftens strømningshastighed
måles med flowmeteret FM1, den samlede gennemstrømning med flow-
meteret FM2. Af de to strømningshastigheder beregnes
fortyndingsforholdet.
Beskrivelse — figur 4 til 12—EP: udstødningsrør
Udstødningsrøret kan være isoleret. For at mindske opvarmnings-
trægheden af udstødningsrøret anbefales et forhold vægtykkelse:
diameter på højst 0,015. Længden af fleksible rørafsnit bør
tilsammen højst udgøre tolv rørdiametre. Bøjninger bør indskrænkes
til det mindst mulige for at mindske inertiafsætningen. Indgår en
prøvebænkslydpotte i systemet, kan denne ligeledes være isoleret.
I isokinetiske systemer skal udstødningsrøret være fri for skarpe
bøjninger og bratte diameterændringer i en afstand af mindst seks
rørdiametre opstrøms og tre rørdiametre nedstrøms for prøvetag-
ningssonden. Gashastigheden på prøvetagningsstedet skal være over
10 m/s undtagen i tomgang. Udstødningsgassens tryksvingninger må
i gennemsnit ikke overstige ± 500 Pa. Foranstaltninger til nedsæt-
telse af tryksvingningerne ud over brug af et udstødningssystem af
chassistype (bestående af en lydpotte og en efterbehandlingsenhed)
må ikke ændre motorydelsen eller medføre partikelafsætning.
I systemer uden isokinetiske sonder anbefales, at røret i en afstand
af mindst seks rørdiametre opstrøms for og tre rørdiametre
nedstrøms for prøvetagningssonden er lige.
—SP: prøvetagningssonde (figur 6 til 12)1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 115
▼B
Sondens indvendige diameter skal være mindst 4 mm. Forholdet
mellem diameteren af udstødningsrør og sonde skal være mindst
fire. Sonden skal være et åbent, opadvendt rør beliggende i udstød-
ningsrørets midtlinje, eller en flerhullet sonde som beskrevet under
SP1 i punkt 1.1.1.
—ISP: isokinetisk prøvetagningssonde (figur 4 og 5)
Den isokinetiske prøvetagningssonde skal være placeret vendt mod
strømmen og i udstødningsrørets midtlinje, hvor kravene til strøm-
ningsforholdene i afsnit EP er opfyldt, og skal være udformet
således, at den giver en proportional prøve af den ufortyndede
udstødningsgas. Dens indvendige diameter skal være mindst 12 mm.
For at isokinetisk opdeling af udstødningsgassen kan finde sted,
kræves et reguleringssystem til opretholdelse af et differenstryk på
nul mellem EP og ISP. Under disse omstændigheder er gashastig-
heden i EP og ISP ens, og massestrømmen gennem ISP er en fast
brøkdel af udstødningsgasstrømmen. ISP tilsluttes en differenstryk-
transducer. Fastholdelse af differenstrykket mellem EP og ISP på
nul sker gennem styring af blæserhastigheden eller ved hjælp af en
strømningsregulator.
—FD1 og FD2: strømdelere (figur 9)
I udstødningsrøret (EP) og i overføringsrøret (TT) er indsat et sæt
venturier eller blænder til at give en proportional prøve af den ufor-
tyndede udstødningsgas. For at proportional deling kan opnås,
kræves et reguleringssystem bestående af to trykreguleringsventiler
PCV1 og PCV2 til regulering af trykket i udstødningsrøret EP og
fortyndingstunnelen DT.
—FD3: strømdeler (figur 10)
I udstødningsrøret EP er monteret et sæt rør (en flerrørsenhed), der
giver en proportional prøve af den ufortyndede udstødningsgas. Det
ene af rørene fører udstødningsgas til fortyndingstunnelen DT,
medens de øvrige rør fører udstødningsgassen til et dæmpekammer
DC. Rørene skal have ens dimensioner (samme diameter, længde,
bøjningsradius), således at delingsforholdet for udstødningsgassen
alene afhænger af det samlede antal rør. For at proportional deling
kan opnås, kræves et reguleringssystem, der opretholder et diffe-
renstryk på nul mellem flerrørsenhedens udmunding i
dæmpekammeret DC og afgangen fra overføringsrøret TT. Under
disse omstændigheder er udstødningsgassens hastighed i udstød-
ningsrøret EP og strømdeleren FD3 proportionale, og gennem
overføringsrøret TT strømmer en konstant brøkdel af udstødnings-
gasstrømmen. De to punkter skal være forbundet med en
differenstryktransducer DPT. Reguleringen af differenstrykket på
nul sker ved hjælp af strømningsregulatoren FC1.
—EGA: udstødningsgasanalysator (figur 6 til 10)
Der kan anvendesCO2- eller NOx-analysatorer (med brug af kulstof-
balance alene for CO2). Analysatorerne kalibreres på samme måde
som dem, der benyttes til bestemmelse af forurenende luftarter. Til
bestemmelse af koncentrationsforskelle kan anvendes en eller flere
analysatorer.
Målesystemet skal være tilstrækkelig nøjagtigt til, at GEDFW,iog VEDF-
W,ier fastlagt med en præcision ± 4 %.
—TT: overføringsrør (figur 4 til 12)
For partikelprøveoverføringsrøret gælder:
— Røret skal være så kort som muligt og højst 5 m langt
— Rørets diameter skal være mindst lig sondediameteren, men
højst 25 mm
— Rørets munding skal vende nedstrøms og være placeret i fortyn-
dingstunnelens midtlinje.
Er rørets længde 1 meter eller derunder, skal det isoleres med brug
af materiale med en varmeledningsevne på højst 0,05 W/(m · K)
med en radial isoleringstykkelse svarende til sondens diameter. Er
røret længere end 1 meter, skal det være isoleret og opvarmet til
en vægtemperatur på 523 K (250 ºC).
Alternativt kan den nødvendige vægtemperatur af røret bestemmes
ved sædvanlige varmeoverføringsberegninger.
—DPT: differenstryktransducer (figur 4, 5 og 10)
Differenstryktransduceren skal have et område på højst ± 500 Pa.
—FC1: strømningsregulator (figur 4, 5 og 10)1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 116
▼B
I isokinetiske systemer (figur 4 og 5) kræves en strømningsregulator
til opretholdelse af et differenstryk på nul mellem EP og ISP. Regu-
leringen kan finde sted på følgende måder:
a) ved at styre hastighed eller gennemstrømning i sugepumpen (SB)
og fastholde hastigheden af trykpumpen (PB) i hver prøvningsse-
kvens(figur 4)
eller
b) ved at indstille sugepumpen (SB) på en konstant massestrøm af
fortyndet udstødningsgas og styre pumpehastigheden af tryk-
pumpen (PB) og dermed udstødningsprøvegasstrømmen i et
område ved enden af overføringsrøret (TT) (figur 5).
For trykregulerede systemer må restfejlen i reguleringssløjfen ikke
være over ± 3 Pa. Tryksvingningerne i fortyndingstunnelen må i
gennemsnit ikke overstige ± 250 Pa.
For at opnå proportional opdeling af udstødningsgassen i flerrørssy-
stemer (figur 10) kræves en strømningsregulator, der holder et
differenstryk på nul mellem udgangen af flerrørsenheden og
afgangen fra overføringsrøret (TT). Reguleringen kan ske ved
styring af luftindblæsningen i fortyndingstunnelen (DT) ved
afgangen fra TT.
—PCV1, PCV2: trykreguleringsventiler (figur 9)
Til proportional strømdeling i systemer med dobbelt venturi/blænde
kræves to trykreguleringsventiler, der regulerer modtrykket i udstød-
ningsrøret (EP) og trykket i fortyndingstunnelen (DT). Ventilerne
skal være placeret nedstrøms for prøvetagningssonden SP i udstød-
ningsrøret (EP) og mellem trykpumpen (PB) og fortyndingstunnelen
(DT).
—DC: dæmpekammer (figur 10)
Ved afgangen fra flerrørsenheden skal forefindes et dæmpekammer
til minimering af tryksvingningerne i udstødningsrøret (EP).
—VN: venturi (figur 8)
Fortyndingstunnelen er forsynet med en venturi, der skaber under-
tryk omkring afgangen fra overføringsrøret TT. Størrelsen af
gasstrømmen gennem TT bestemmes af impulsudvekslingen i ventu-
riområdet og er som hovedregel proportional med
strømningshastigheden i trykpumpen PB, hvorved der fås et
konstant fortyndingsforhold. Da impulsudvekslingen påvirkes af
temperaturen ved afgangen fra overføringsrøret TT og af trykforsk-
ellen mellem udstødningsrøret EP og fortyndingstunnelen DT, er det
faktiske fortyndingsforhold en smule lavere ved lav end ved høj
belastning.
—FC2: strømningsregulator (figur 6, 7, 11 og 12; frivillig)
Til regulering af gennemstrømningen i trykpumpen PB og/eller
sugepumpen SB kan anvendes en strømningsregulator. Den kan
tilsluttes signalet udstødningsgas eller brændstofstrøm og/eller diffe-
renssignalet for CO2eller NOx.
Anvendes en tryksat luftforsyning (figur 11), kontrollerer strøm-
ningsregulatoren FC2 luftstrømmen direkte.
—FM1: flowmeter (figur 6, 7, 11 og 12)
Gasmåler eller andet flowmeter til måling af fortyndingsluft-
strømmen. FM1 er ikke obligatorisk, hvis trykpumpen PB er
kalibreret til måling af strømningen.
—FM2: flowmeter (figur 12)
Gasmåler eller andet flowmeter til måling af strømmen af fortyndet
udstødningsgas. FM2 er ikke obligatorisk, hvis sugepumpen SB er
kalibreret til måling af gennemstrømningen.
—PB: trykpumpe (figur 4, 5, 6, 7, 8, 9 og 12)
Til regulering af fortyndingsluftens strømningshastighed kan PB
tilsluttes strømningsregulatorerne FC1 eller FC2. En trykpumpe PB
kræves ikke, hvis der anvendes et drosselspjæld. Er PB kalibreret,
kan den anvendes til måling af strømmen af fortyndingsluft.
—SB: sugepumpe (figur 4, 5, 6, 9, 10 og 12)
Kun til delstrømsprøveudtagning. Er SB kalibreret, kan den
anvendes til måling af strømmen af fortyndet udstødningsgas.
—DAF: fortyndingsluftfilter (figur 4 til 12)
Det anbefales, at fortyndingsluften filtreres og skrubbes med trækul
for at fjerne kulbrinter i den omgivende luft. Fortyndingsluftens
temperatur skal være 298 K (25 ºC) ± 5 K.
På fabrikantes begæring skal der efter god teknisk skik tages prøver
af fortyndingsluften til bestemmelse af baggrundspartikelkoncentra-1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 117
▼B
tionen, som derefter fratrækkes de værdier, der måles i den fortyn-
dede udstødningsgas.
—PSP: prøvetagningssonde for partikler (figur 4, 5, 6, 8, 9, 10 og 12)
Prøvetagningssonden, som er den forreste del af PTT,
— skal være placeret således, at den vender mod strømmen et sted,
hvor fortyndingsluft og udstødningsgas er godt sammenblandet,
dvs. i midtlinjen af fortyndingstunnelen DT, ca. ti tunneldia-
metre nedstrøms for det punkt, hvor udstødningsgassen tilføres
fortyndingstunnelen
— skal have en indvendig diameter på mindst 12 mm— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC),
enten ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyn-
dingsluften, forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K
(52 ºC), før udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen
— kan være isoleret.
—DT: fortyndingstunnel (figur 4 til 12)
For fortyndingstunnelen gælder følgende:
— tunnelen skal være tilstrækkelig lang til at sikre fuldstændig
opblanding af udstødningsgas og fortyndingsluft ved turbulent
strømning
— tunnelen skal være fremstillet af rustfrit stål
— er tunnelensindvendige diameter over 75 mm, må forholdet
vægtykkelse: diameter højst være 0,025:1
— er tunnelensdiameter ikke over 75 mm, må den nominelle
vægtykkelse ikke være over 1,5 mm
— er tunnelen af typen med delstrømsprøveudtagning, skal dens
diameter være mindst 75 mm
— er tunnelen af typen med totalprøveudtagning, anbefalesen
tunneldiameter på mindst 25 mm
Tunnelen kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K
(52 ºC) enten ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af
fortyndingsluften, forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K
(52 ºC), før udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen.
Tunnelen kan være isoleret.Tunnelen skal sikre tilstrækkelig opblanding af udstødningsgassen
med fortyndingsluften. For systemer med delstrømsprøvetagning
skal opblandingens kvalitet efter idriftsættelse kontrolleres ved, attunnelensCO
2-profil bestemmes, mens motoren er i gang (mindst
fire målepunkter med samme indbyrdes afstand. Om nødvendigt
kan der brugesen blænde til at s ikre opblanding.
Bemærkning: er temperaturen af luften, der omgiver fortyndingstun-
nelen, under 293 K (20 ºC), skal der tages
forholdsregler til at undgå tab af partikler som følge
af afsætning på den kolde vægoverflade af fortyn-
dingstunnelen. Det anbefales derfor, at tunnelen
opvarmesog/eller is oleresinden for ovennævnte
grænser.
Ved stærk belastning af motoren kan tunnelen køles med ikke-
aggressive midler som f.eks. roterende ventilator, forudsat at tempe-
raturen af kølemediet ikke er under 293 K (20 ºC).
—HE: varmeveksler (figur 9 og 10)
Varmeveksleren skal have tilstrækkelig kapacitet til at holde suge-
pumpen SB'sindgangs temperatur inden for ± 11 K af den
gennemsnitlige drifstemperatur, der er iagttaget under testen.
1.2.1.2. Totalstrømsfort yndingssystem (figur 13)
Der beskrives et system til fortynding af den samlede mængde udstød-
ningsgas, baseret på prøvetagning med konstant volumen (Constant
Volume Sampling (CVS)). Der kan enten anvendesen fortrængnings -
pumpe (PDP) eller et system med kritisk venturi (CFV).
Til efterfølgende indsamling af partikler ledes en prøve af den fortyn-
dede udstødningsgas til partikelindsamlingssystemet (punkt 1.2.2, figur
14 og 15). Gøresdette direkte, betegnesdet enkelt fortynding.
Fortyndes prøven en ekstra gang i den sekundære fortyndingstunnel,
betegnesdet dobbelt fortynding. Sids tnævnte er nyttigt, hviskravene
til filteroverfladenstemperatur ikke kan opfyldesved enkelt fortynding.
Skønt det dobbelte fortyndingssystem delvis er et fortyndingssystem,
beskrives det som en modifikation af partikelprøvetagningssystemet i
punkt 1.2.2, figur 15, da det med hensyn til størstedelen af komponen-
terne svarer til et typisk partikelprøvetagningssystem.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 118
▼B
Forurenende luftarter kan desuden bestemmes i fortyndingstunnelen i et
fortyndingssystem af totalstrømstypen. Derfor er prøvetagningssonder
for gaskomponenter vist i figur 13, men er ikke medtaget i beskrivelses-
listen. De respektive krav er anført i punkt 1.1.1.
Beskrivelser — figur 13—EP: Udstødningsrør
Længden af udstødningsrøret må ikke være over 10 m, regnet fra
afgangen af motorens udstødningsmanifold, fra turboladerens afgang
eller fra en efterbehandlingsenhed til fortyndingstunnelen. Er
systemet over 4 m langt, skal alle rør ud over en længde af 4 m
være isoleret, bortset fra en eventuel røgmåler. Isoleringens radiale
tykkelse skal være mindst 25 mm. Isoleringens varmeledningevne
må ikke være over 0,1 W (m · K), målt ved 673 K (400 ºC). For
at mindske udstødningsrørets termiske træghed anbefales et forhold
mellem rørets tykkelse og diameter på højst 0,015. Længden af flek-
sible rørafsnit skal være begrænset til tolv rørdiametre.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 119
▼B
Figur 13
Fortyndingssystem af fuldstrømstypen
Hele mængden af ufortyndet udstødningsgas opblandes i fortyndings-
tunnelen med fortyndingsluft.
Strømningshastigheden af den fortyndede udstødningsgas måles enten
med en fortrængningspumpe PDP eller med en kritisk venturi CFV.
Til proportional partikeludskillelse og strømningsmåling kan benyttes
en varmeveksler HE eller elektronisk strømningskompensation EFC.
Da partikelbestemmelsen er baseret på den totale fortyndede udstød-
ningsgastrøm, behøver fortyndingsforholdet ikke beregnes.
—PDP: fortrængningspumpe
PDP måler den totale fortyndede udstødningsgasstrøm på grundlag
af antal pumpeomdrejninger og pumpenss lagvolumen. Modtrykket
i udstødningssystemet må ikke kunstigt sænkes af PDP eller tilfør-
selssystemet for fortyndingsluft. Modtrykket i udstødningssystemet,
målt under statiske forhold når konstantvolumen-prøvetagningssy-
stemet CVS er i funktion, må ikke afvige mere end ± 1,5 kPa fra
det målte statiske tryk uden tilslutning til CVS med samme motor-
hastighed og -belastning.
Temperaturen af gasblandingen umiddelbart foran fortrængnings-
pumpen PDP må ikke afvige mere end ± 6 K fra den
gennemsnitlige driftstemperatur målt under prøven, når der ikke
anvendes strømningskompensation.
Strømningskompensation kan kun anvendes, hvis temperaturen ved
indgangen til PDP ikke er over 323 k (50 ºC).
—CFV: kritisk venturi
CFV måler den totale fortyndede udstødningsgasstrøm ved at opret-
holde neddroslet (kritisk) strømning). Det statiske modtryk i
udstødningssystemet, målt med CFV-systemet i funktion, skal være
inden for ± 1,5 kPa af det statiske tryk, målt uden tilslutning til
CFV ved samme motorhastighed og -belastning. Gasblandingens
temperatur umiddelbart foran den kritiske venturi må ikke afvige
mere end ± 11 K fra den gennemsnitlige driftstemperatur, der
måles under testen uden brug af strømningskompensation.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 120
▼B
—HE: varmeveksler (frivillig når EFC anvendes)
Varmeveksleren skal have tilstrækkelig kapacitet til at holde tempe-
raturen inden for ovennævnte grænser.
—EFC: elektronisk strømningskompensation (ikke obligatorisk, når
varmeveksler anvendes)
Hvis indgangstemperaturen til enten fortrængningspumpe PDP eller
kritisk venturi CFV ikke holdes inden for de ovenfor angivne
grænser, kræves et system til elektronisk strømningskompensation,
som konstant måler strømningshastigheden og regulerer det propor-
tionale prøveudtag i partikeludskillelsessystemet.
Hertil anvendes strømningshastighedssignalerne, der afgives
løbende, til at korrigere prøvegassens strømningshastighed gennem
partikeludskillelsessystemets partikelfiltre (se figur 14 og 15).
—DT: fortyndingstunnel
For fortyndingstunnelen gælder:
— tunnelens diameter skal være tilstrækkelig lille til at skabe
turbulent strømning (Reynold's tal > 4 000) og tilstrækkelig
lang til at sikre fuldstændig opblanding af udstødningsgas og
fortyndingsluft. Der kan anvendes en blænde til at sikre opblan-
ding
— tunnelens diameter skal være mindst 75 mm— tunnelen kan være isoleret.
Motorens udstødning skal ledes direkte med strømmen i det punkt,
hvor den tilføres fortyndingstunnelen, og skal være godt opblandet.
Hvisder anvendesenkelt fortynding, overføresen prøve fra fortyn-
dingstunnelen til partikeludskillelsessystemet (punkt 1.2.2, figur 14).
Trykpumpen (PDP) eller den kritiske venturi (CFV) skal have
tilstrækkelig strømningskapacitet til at holde temperaturen af den
fortyndede udstødningsgas på højst 325 K (52 ºC) umiddelbart foran
partikelfilteret.
Anvendesdobbelt fortynding, overføresen prøve fra fortyndings tun-
nelen til den sekundære fortyndingstunnel, hvor den fortyndes
yderligere, og ledes derefter gennem prøveudskillesesfiltrene (punkt
1.2.2, figur 15).
PDP eller CFV skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til at
holde temperaturen af den fortyndede udstødningsgas på højst
464 K (191 ºC) i prøvetagningszonen. Det sekundære fortyndingssy-
stem skal tilføre tilstrækkelig fortyndingsluft til at holde
temperaturen af den dobbelt fortyndede udstødningsgasstrøm på
højst 325 K (52 ºC) umiddelbart før det primære partikelfilter.
—DAF: fortyndingsluftfilter
Det anbefales, at fortyndingsluften filtreres og skrubbes med trækul
for at fjerne baggrundsindholdet af kulbrinter. Fortyndingsluftens
temperatur skal være 298 K (25 ºC) ± 5 K. På fabrikantens anmod-
ning kan der efter god teknisk skik tages prøver af fortyndingsluften
til bestemmelse af baggrundspartikelkoncentrationen, som derefter
fratrækkes de værdier, der måles i den fortyndede udstødningsgas.
—PSP: partikelprøvetagningssonde
Prøvetagningssonden, som er den forreste del af PTT
— skal være placeret, så den vender mod strømmen et sted, hvor
fortyndingsluft og udstødningsgas er godt opblandet, dvs. i midt-
linjen af fortyndingstunnel DT, ca. ti tunneldiametre nedstrøms
for det punkt, hvor udstødningsgassen tilføres fortyndingstun-
nelen.
— skal have en indvendig diameter på mindst 12 mm— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC),
enten ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyn-
dingsluften, forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K
(52 ºC), før udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen
— kan være isoleret.
1.2.2.Partikelindsamlingssystem (figur 14 og 15)
Der kræves et system til udskillelse af partiklerne på partikelfilteret.
Ved total prøveindsamling med delstrømsfortynding, hvor hele den
fortyndede udstødningsgasprøve ledes gennem filtrene, udgør fortynd-
ings- (punkt 1.2.1.1, figur 7 og 11) og prøvetagningssystemet
sædvanligvis en helhed. Ved delvis prøveindsamling med delstrømsfor-
tynding eller totalstrømsfortynding, hvoraf kun en del af den fortyndede
udstødningsgas ledes gennem filtrene, er fortyndings- (punkt 1.2.1.1,
figur 4, 5, 6, 8, 9, 10 og 12 og punkt 1.2.1.2, figur 13) og prøvetag-
ningssystem sædvanligvis særskilte enheder.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 121
▼B
I dette direktiv anses det dobbelte fortyndingssystem DDS (figur 15) i
et totalstrømsfortyndingssystem som en særlig modifikation af et typisk
prøvetagningssystem som det i figur 14 viste. I det dobbelte fortyn-
dingssystem indgår alle vigtige dele af partikelprøvetagningssystemet,
foruden visse fortyndingsfaciliteter såsom tilførsel af fortyndingsluft og
en sekundær fortyndingstunnel.
For at undgå enhver påvirkning af reguleringssløjferne anbefales det at
lade prøvetagningspumpen arbejde under hele prøveforløbet. Ved
enkeltfiltermetoden skal der anvendes et omledningssystem til at lede
prøven gennem prøvetagningsfiltrene til ønsket tid. Interferens med
reguleringssløjferne fra tilkoblingsproceduren skal nedsættes til det
mindst mulige.
Beskrivelser — figur 14 og 15—PSP: partikelprøvetagningssonde (figur 14 og 15)
Partikelprøvetagningssystemet, der er vist i figurerne, udgør den
forreste del af partikeloverføringsrøret PTT.
For partikelprøvetagningssonden gælder:
— skal vende opstrøms, monteret på et sted, hvor fortyndingsluft
og udstødningsgas er godt opblandet, dvs. i midtlinjen i fortyn-
dingstunnelen DT (se punkt 1.2.1), ca. ti tunneldiametre
nedstrøms for det punkt, hvor udstødningsgassen tilføres fortyn-
dingstunnelen)
— skal have en indvendig diameter på 12 mm— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC),
enten ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyn-
dingsluften, forudsat at temperaturen af luften ikke overstiger
325 K (52 ºC), før udstødningsgassen tilføres fortyndingsluften
— kan være isoleret.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 122
▼B
Figur 14
Partikelprøvetagningssystem
Ved hjælp af prøvetagningspumpen P tages en prøve af den fortyndede
udstødningsgas taget fra fortyndingstunnelen (DT) i et delstrøms- eller
totalstrømsfortyndingssystem gennem partikelprøvetagningssonden
(PSP) og partikeloverføringsrøret (PTT). Prøven ledes gennem filterhol-
deren (-holderne) (FH), der indeholder prøvetagningsfiltrene.
Prøvestrømmens hastighed reguleres af strømningsregulatoren (FC3).
Anvendes elektronisk strømningskompensation (EFC) (se figur 13),
benyttes strømningshastigheden af fortyndet udstødningsgas som styre-
signal for FC3.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 123
▼B
Figur 15
Fortyndingssystem (kun fuldstrømssystem)
En prøve af den fortyndede udstødningsgas overføres fra fortyndings-
tunnelen (DT) i et totalstrømsfortyndingssystem gennem
partikelprøvetagningssonden PSP og partikeloverføringsrøret PTT til
den sekundære fortyndingstunnel SDT, hvor den fortyndes yderligere.
Prøven ledesdernæs t gennem filterholderen (-holderne), der indeholder
partikelprøvetagningsfiltrene. Fortyndingsluftens strømningshastighed er
sædvanligvis konstant, hvorimod prøvegassens strømningshastighed
reguleres af strømningsregulatoren FC3. Anvendes elektronisk strøm-
ningskompensation (EFC) (se figur 13), fungerer
strømningshastigheden af fortyndet udstødningsgas som styresignal for
FC3.
—PTT: partikeloverføringsrør (figur 14 og 15)
Partikeloverføringsrøret skal være så kort som muligt og højst
1 020 mm.
Dimensioneringen er gyldig for:
— delstrømsfortyndingssystemer og delvis prøvetagning samt total-
strømsfortyndingssystemer med enkelt fortyndingssystem fra
prøvesondens ende til filterholderen.
— delstrømsfortyndingssystemer med total prøvetagning fra enden
af fortyndingstunnelen til filterholderen.
— totalstrømsfortyndingssystemer med dobbelt fortynding fra
enden af sonden til den sekundære fortyndingstunnel.
Overføringsrøret:
— kan opvarmestil en vægtemperatur på højs t 325 K (52 ºC) ved
direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før
udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen
— kan være isoleret.
—SDT: sekundær fortyndingstunnel (figur 15)
Diameteren af den sekundære fortyndingstunnel skal være mindst
75 mm, og dens længde skal være tilstrækkelig til, at gassens
opholdstid er mindst 0,25 sekund for den dobbeltfortyndede prøve.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 124
▼B
Den primære filterholder, FH, skal være placeret højst 300 mm fra
afgangen fra SDT.
For den sekundære fortyndingstunnel gælder:
— tunnelen kan opvarmestil en vægtemperatur på højs t 325 K
(52 ºC) ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyn-
dingsluften, forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K
(52 ºC), før udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen
— tunnelen kan være isoleret.
—FH: filterholder(e) (figur 14 og 15)
Til primære filtre og sekundære filtre kan anvendes et enkelt
filterhus eller separate filterhuse. Kravene i bilag III, tillæg 1, punkt
1.5.1.3 skal være opfyldt.
Filterholderen (-holderne):
— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC),
enten direkte eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC)
— kan være isoleret.
—P: prøvetagningspumpe (figur 14 og 15)
Partikelprøvetagningspumpen skal være placeret i tilstrækkelig
afstand fra tunnelen, således at gassens indgangstemperatur fast-
holdes(inden for en afvigels e på ± 3 K), hvisder ikke anvendes
strømningskorrektion med regulatoren FC3.
—DP: fortyndingsluftpumpe (figur 15) (kun ved totalstrømssystem
med dobbelt fortynding)
Fortyndingsluftpumpen skal være placeret således, at den leverer
sekundær fortyndingsluft ved en temperatur af 298 K (25 ºC) ± 5 K.
—FC3: strømningsregulator (figur 14 og 15)
Til at kompensere for variationer i partikelprøvegassens strømnings-
hastighed forårsaget af svingninger i temperatur og modtryk på
prøvens vej anvendes en strømningsregulator, medmindre dette kan
ske på anden måde. En strømningsregulator kræves, hvis der
benyttes elektronisk strømningskompensation (EFC) (se figur 13).
—FM3: flowmeter (figur 14 og 15) (partikelprøvestrøm)
Gasmåler eller flowmeter skal være placeret i tilstrækkelig afstand
fra prøvetagningspumpen, således at indsugningsgassens temperatur
fastholdes (inden for ± 3 K), hvis der ikke anvendes strømningskor-
rektion med regulatoren FC3.
—FM4: flowmeter (figur 15) (kun totalstrømsfortyndingssystem med
dobbelt fortynding)
Gasmåler eller flowmeter skal være placeret således, at gassens
indgangstemperatur holdes på 298 K (25 ºC) ± 5 K.
—BV: kugleventil (frivillig)
Kugleventilens diameter skal være mindst lig den indvendige
diameter af prøvetagningsrøret, og dens omskiftningstid skal være
under 0,5 sekund.
Bemærkning: Hvistemperaturen omkring PSP, PTT, SDT og FH er
under 239 K (20 ºC), bør der tagesforholds regler til
at undgå tab af partikler på de kolde overflader af
væggene af disse dele. Derfor anbefales opvarmning
og/eller isolering af disse dele inden for de i de
pågældende beskrivelser foreskrevne grænser. Derud-
over anbefales, at filteroverfladens temperatur under
prøvetagningen ikke er under 293 K (20 ºC).
Ved stærk motorbelastning kan der anvendes køling af ovenstående
dele på ikke aggressiv måde som f.eks. ved en roterende ventilator,
forudsat at temperaturen af kølemediet ikke er under 293 K (20 ºC).1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 125
▼B
BILAG►M2VII◄
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 126
▼B
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 127
▼B
Tillæg 1
►(1) (2) (3)M21997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 128
▼B
►(1)M21997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 129
▼M2
Tillæg 2
PRØVNINGSRESULTATER FOR GNISTTÆNDINGSMOTORER
1. OPLYSNINGER VEDRØRENDE PRØVNINGENS (PRØVNIN-
GERNES) UDFØRELSE (1)
1.1.Referencebrændstof, der er anvendt ved prøvningen
1.1.1. Oktantal1.1.2. Angiv olieprocent i blandingen, hvis brændstoffet iblandes smøremidlet,
som for totaktsmotorer
1.1.3. Massefylde af benzin til firetaktsmotorer og af benzin/olieblanding til
totaktsmotorer
1.2.Smøremiddel
1.2.1. Fabrikat(er)1.2.2. Type(r)
1.3.Eventuelt motordrevet udstyr
1.3.1. Liste og angivelse af detaljer til identifikation
1.3.2. Optaget effekt ved angivne motorhastigheder (som specificeret af fabri-
kanten):
MaterielOptaget effekt PAE(kW) ved forskellige motorhastig-
heder (*), idet tillæg 3 til dette bilag tagesi betragtning
Mellemhastighed (i givet
fald)Mærkehastighed
Total
(*) Må ikke være over 10 % af den under prøven målte effekt.
1.4.Motorydelse
1.4.1. Motorhastigheder:
Tomgang: min−1
Mellemhastighed: min−1
Mærkehastighed: min−1
1.4.2. Motoreffekt (2)
TilstandEffektindstilling (kW) ved forskellige motorhastigheder
Mellemhastighed (i givet
fald)Mærkehastighed
Maksimaleffekt målt ved prøven (PM) (kW) (a)
Total effekt optaget af motordrevet udstyr i
henhold til punkt 1.3.2 i dette tillæg eller punkt
2.8 i bilag III (PAE) (kW) (b)
Motorensnettoeffekt s om angivet i bilag I, punkt
2.4 (kW) (c)
c=a+b1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 130
(1) Er der flere stammotorer, skal der indleveres et skema for hver af dem.
(2) Ukorrigeret effekt, målt efter forskrifterne i bilag I, punkt 2.4.
▼M2
1.5.Forureningsniveau
1.5.1. Dynamometerindstilling (kW)
Belastning (%)Dynamometerindstilling (kW) ved forskellige motorha-
stigheder
Mellemhastighed (i givet
fald)Mærkehastighed (i givet
fald)
10 (i givet fald)
25 (i givet fald)5075100
1.5.2. Emissionsresultater for prøvningscyklussen:
CO: g/kWh
HC: g/kWh
NO
x: g/kWh1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 131
▼M2
Tillæg 3
UDSTYR OG TILBEHØR, SOM SKAL MONTERES MED HENBLIK PÅ PRØVNING TIL
BESTEMMELSE AF MOTOREFFEKT
Antal Udstyr og tilbehør Monteret til emissionsprøvning
1 Indsugningssystem
Indsugningsmanifold Ja, standardudstyrSystem til kontrol med emission fra krum-
taphusJa, standardudstyr
Kontrolanordninger for dobbelt indsug-
ningsmanifoldJa, standardudstyr
Luftmængdemåler Ja, standardudstyr
Luftindsugningskanal Ja (
a)
Luftfilter Ja (a)
Indsugningslyddæmper Ja (a)
Hastighedsbegrænser Ja (a)
2 Forvarmning af indsugningsmanifold Ja, standardudstyr. Stilles om muligt i den
gunstigste position
3 Udstødningssystem
Udstødningsrenser Ja, standardudstyrUdstødningsmanifold Ja, standardudstyrTilslutningsrør Ja (
b)
Lydpotte Ja (b)
Udstødningsrør Ja (b)
Udstødningsbremse Nej (c)
Tryklader Ja, standardudstyr
4 Brændstoffødepumpe Ja, standardudstyr (d)
5 Karbureringsudstyr
Karburator Ja, standardudstyrElektronisk styresystem, luftmængdemåler
osv.Ja, standardudstyr
Udstyr til gasmotorer
Trykbegrænser Ja, standardudstyrFordamper Ja, standardudstyrBlander Ja, standardudstyr
6 Brændstofindsprøjtning (benzin og diesel)
Forfilter Ja, standardudstyr eller prøvebænkudstyrFilter Ja, standardudstyr eller prøvebænkudstyrPumpe Ja, standardudstyrHøjtryksrør Ja, standardudstyrIndsprøjtningsventil eller -dyse Ja, standardudstyrLuftindsugningsventil Ja, standardudstyr (
e)
Elektronisk styresystem, luftmængdemåler
osv.Ja, standardudstyr
Regulator/styresystem Ja, standardudstyr
Automatisk fuldlaststop for regulerings-
stang, afhængigt af de atmosfæriske betin-
gelserJa, standardudstyr1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 132
▼M2
Antal Udstyr og tilbehør Monteret til emissionsprøvning
7 Væskekøling
Køler Nej
Ventilator Nej
Ventilatorskærm Nej
Vandpumpe Ja, standardudstyr (f)
Termostat Ja, standardudstyr (g)
8 Luftkøling
Ventilatorskærm Nej (h)
Ventilator eller blæser Nej (h)
Temperaturreguleringsenhed Nej
9 Elektrisk materiel
Generator Ja, standardudstyr (i)
Tændingsfordelersystem Ja, standardudstyr
Tændspole(r) Ja, standardudstyr
Kabler Ja, standardudstyr
Tændrør Ja, standardudstyr
Elektronisk motorstyring med bankeføler/
tilbagestilling af tændingJa, standardudstyr
10 Trykladeudstyr
Kompressor drevet direkte af motoren og/
eller af udstødningenJa, standardudstyr
Ladeluftkøler Ja, standardudstyr eller prøvebænkud-
styr (j)(k)
Vandpumpe eller ventilator (motordrevet) Nej (h)
Anordning til regulering af kølevæskegen-
nemstrømningJa, standardudstyr
11 Hjælpeventilator til prøvebænk Ja, om nødvendigt
12 Forureningskontrolanordning Ja, standardudstyr (l)
13 Startudstyr Prøvebænkudstyr14 Smøreoliepumpe Ja, standardudstyr
(a) Det komplette indsugningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse:
når der er risiko for mærkbar påvirkning af motoreffekten
for gnisttændingsmotorer med naturlig indsugning
når fabrikanten anmoder derom.
I andre tilfælde kan der anvendes et ækvivalent system, og det skal kontrolleres, at indsugningstrykket ikke
afviger mere end 100 Pa fra den øvre grænse, som foreskrives af fabrikanten for et rent luftfilter.
(b) Det komplette indsugningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse:
når der er risiko for mærkbar påvirkning af motoreffekten
for gnisttændingsmoterer med naturlig indsugning
når fabrikanten anmoder derom.
I andre tilfælde kan der monteres et ækvivalent system, forudsat at det målte tryk ikke afviger mere end 1 000
Pa fra den øvre grænse, som foreskrives af fabrikanten.
(c) Har motoren udstødningsbremse, skal gasspjældet være fastgjort i helt åben stilling.
(d) Brændstoffødetrykket kan om nødvendigt justeres, så det reproducerer det tryk, der forefindes i motorkonfigura-
tionen (navnlig når der anvendes et »brændstofretursystem«).
(e) Luftindtagsventilen er styreventil for indsprøjtningspumpens pneumatiske regulator. Regulatoren eller indsprøjt-
ningsudstyret kan indeholde andre anordninger, som kan påvirke den indsprøjtede brændstofmængde.
(f) Kølevæskecirkulationen må kun drives af motorens vandpumpe. Køling af væsken kan ske ved et eksternt
kredsløb, således at tryktabet i dette kredsløb og trykket ved pumpeindgangen er omtrent det samme som i
motorenskøles ys tem.
(g) Termostaten kan fastgøres i helt åben stilling.
(h) Når der er monteret kølerventilator eller blæser med henblik på prøvningen, skal den optagne effekt tillægges
resultatet bortset fra luftkølede motorer med ventilatoren monteret direkte på krumtapakslen. Effekten af venti-lator eller blæser bestemmes ved de hastigheder, som anvendes ved prøvningerne, enten ved beregning ud fra
standardspecifikationerne eller gennem praktiske prøver.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 133
▼M2
(i) Minimumseffekt af generatoren: Generatorens elektriske effekt skal begrænses til, hvad der kræves til drift af
tilbehør, som er nødvendigt for motorens drift. Er det nødvendigt at tilslutte et batteri, skal dette være fuldt
opladet og i god stand.
(j) Motorer med ladeluftkøling skal afprøves med ladeluftkøling, hvad enten de er væske- eller luftkølede, men et
prøvebænksystem kan efter fabrikantens ønske erstatte luftkøleren. I begge tilfælde skal måling af effekten vedhver hastighed finde sted med maksimalt tryktab og minimalt temperaturfald af indsugningsluften gennem lade-
luftkøleren på prøvebænksystemet som foreskrevet af fabrikanten.
(
k) Dette kan f.eks. være udstødningsrecirkulation (EGR), katalysator, termisk reaktor, sekundær lufttilførsel og
system til beskyttelse mod fordampning af brændstof.
(l) Effekten til elektriske og andre startsystemer skal leveres fra prøvebænken.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 134
▼B
BILAG►M2VIII◄
NUMMERERINGSSYSTEM FOR GODKENDELSESATTESTER
(jf. artikel 4, punkt 2)
1. Nummeret består af 5 dele, adskilt af tegnet »*«.
1. del: et lille »e«, efterfulgt af en bogstav- eller talkode, der angiver den
medlemsstat, der har meddelt typegodkendelse:
1 for Tyskland
2 for Frankrig
3 for Italien
4 for Nederlandene5 for Sverige
6 for Belgien
9 for Spanien11 for Det Forenede Kongerige12 for Østrig
13 for Luxembourg
17 for Finland18 for Danmark
21 for Portugal
23 for GrækenlandIRL for Irland
2. del: nummeret på nærværende direktiv. Da dette indeholder forskellige
gennemførelsesdatoer og forskellige tekniske normer, tilføjes to alfa-
betiske tegn. Disse tegn vedrører gennemførelsesdatoerne for de
forskellige trin i stramningen af reglerne og for den anvendelse af
motoren til forskellige specifikationer af mobilt udstyr, på grundlag
af hvilken typegodkendelse er meddelt. Det første tegn er defineret i
artikel 9. Det andet tegn er defineret i bilag I, afsnit 1, hvad angår
den i bilag III, punkt 3.6, fastlagte prøvningssekvens.
3. del: nummeret på seneste ændringsdirektiv, som typegodkendelsen
omfattes af. I givet fald skal der tilføjes yderligere to alfabetiske
tegn, afhængigt af de i del 2 angivne forhold, også hvis kun et af
tegnene ændredes på grund af de nye parametre. Er disse tegn ikke
ændret, udeladesde.
4. del: et 4-cifret løbenummer (i givet fald udfyldt med foranstillede nuller)
til angivelse af basistypegodkendelsen. Nummerserien begynder ved
0001.
5. del: et 2-cifret løbenummer (i givet fald udfyldt med foranstillede nuller)
til angivelse af udvidelsen. Denne nummerserie begynder med 01 for
hvert basistypegodkendelsesnummer.
2. Eksempel på tredje typegodkendelse (endnu ikke udvidet), svarende til
gennemførelsesdato A (trin I, øvre effektområde) og med henblik på anven-
delse af motoren til specifikation A for mobilt udstyr, meddelt af
Storbritannien:
e 11*98/…AA*00/000XX*0003*00
3. Eksempel på andet udvidelse af fjerde typegodkendelse, svarende til gennem-
førelsesdato E (trin II, mellemste effektområde) for samme
udstyrsspecifikation, meddelt af Tyskland:
e 1*01/…EA*00/000XX*0004*021997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 135
▼B
BILAG►M2IX◄
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 136
▼B
BILAG►M2X◄
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 137
▼B
BILAG►M2XI◄
1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 138
▼M2
BILAG XII
ANERKENDELSE AF ALTERNATIVE TYPEGODKENDELSER
1. Følgende typegodkendelser og i givet fald de tilsvarende godkendelses-
mærker anerkendes som ækvivalente med en godkendelse i medfør af
dette direktiv for motorer i kategori A, B og C som fastsat i artikel 9, stk.
2:
1.1. direktiv 2000/25/EF
1.2. typegodkendelser i medfør af direktiv 88/77/EØF, som opfylder kravene i
trin A eller B vedrørende artikel 2 og bilag I, punkt 6.2.1, i direktiv 88/
77/EØF, ændret ved direktiv 91/542/EØF, eller FN-ECE-regulativ nr. 49,
02-rækken af ændringer, berigtigelse I/2
1.3. typegodkendelser i henhold til FN-ECE-regulativ nr. 96.
2. For motorer i kategori D, E, F og G (trin II), som fastsat i artikel 9, stk. 3,
anerkendes følgende typegodkendelser og i givet fald de tilsvarende
godkendelsesmærker som ækvivalente med en godkendelse i medfør af
dette direktiv:
2.1. direktiv 2000/25/EF, trin II-godkendelser
2.2. typegodkendelser i medfør af direktiv 88/77/EØF, ændret ved direktiv
1999/96/EF, som er i overensstemmelse med trin A, B1, B2 eller C, som
omhandlet i artikel 2 og punkt 6.2.1 i bilag I
2.3. FN-ECE-regulativ nr. 49, 03-rækken af ændringer
2.4. FN-ECE-regulativ nr. 96, trin B-godkendelser i henhold til punkt 5.2.1 i
01-rækken af ændringer af regulativ nr. 96.1997L0068 — DA — 11.02.2003 — 002.001 — 139