1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M4 RÅDETS DIREKTIV
af 15. marts 1976
om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter
og andre foranstaltninger
(76/308/EØF) ◄
(EFT L 73 af 19.3.1976, s. 18)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 79/1071/EØF af 6. december 1979 L 331 10 27.12.1979
►M2Rådetsdirektiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 L 76 1 23.3.1992
►M3 ændret ved Rådetsdirektiv 92/108/EØF af 14. december 1992 L 390 124 31.12.1992
►M4Rådetsdirektiv 2001/44/EF af 15. juni 2001 L 175 17 28.6.2001
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A2Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A3Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1Berigtigelse, EFT L 306 af 30.11.1977, s. 34 (76/308/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 15. marts 1976
om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med
visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger
(76/308/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april
1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(1), senest ændret
ved Rådetsforordning (EØF) nr. 2788/72(2), særlig artikel 8, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
3),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(4), og
ud fra følgende betragtninger:Et fordringsdokument udfærdiget af myndighederne i en medlemsstat
giver på indeværende tidspunkt ikke grundlag for inddrivelse i en
anden medlemsstat;
i og med, at anvendelsen af nationale bestemmelser om inddrivelse er
begrænset til det nationale område, udgør disse bestemmelser enhindring for det fællesmarkedsoprettels e og funktion; dette forholdgør det navnlig inden for den fælleslandbrugs politiksområde ikkemuligt at gennemføre landbrugsordningerne fuldt ud og retfærdigt, og
det gør det lettere at gennemføre svigagtige handlinger;
det er derfor nødvendigt at fastsætte fælles regler om gensidig bistand
med henblik på inddrivelse;
disse regler skal finde anvendelse på inddrivelse såvel af fordringer i
forbindelse med de forskellige foranstaltninger, der helt eller delvisfinansieres af Den europæiske udviklings- og garantifond for Land-bruget, som på landbrugsimportafgifter og told som defineret i artikel
2 i afgørelse 70/243/EØF/EKSF/Euratom af 21. april 1970 angående
udskiftning af medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernesegne indtægter(
5), og i artikel 128 i tiltrædelsesakten; de bør ligeledes
finde anvendelse på inddrivelse af renter og omkostninger i forbindelsemed disse fordringer;
den gensidige bistand skal for den myndigheds vedkommende, som
anmodes om bistand, dels bestå i at meddele den myndighed, der
anmoder om bistand, de for sidstnævnte myndighed nødvendige oplys-
ninger til inddrivelse af fordringer, der er opstået i den medlemsstat, ihvilken denne myndighed befinder sig, samt i at gøre en betalings-pligtig bekendt med ethvert dokument vedrørende sådanne fordringer,der hidrører fra denne medlemsstat, og dels i efter anmodning fra den
myndighed, der anmoder om bistand, at foretage inddrivelse af
fordringer, som er opstået i den medlemsstat, i hvilken sidstnævntemyndighed befinder sig;
disse forskellige former for bistand bør af den myndighed, der anmodes
om bistand, ydes under overholdelse af de ved lov eller administrativtfastsatte bestemmelser, der er gældende på dette felt i den medlemsstat,i hvilken myndigheden befinder sig;1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 2
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(2) EFT nr. L 295 af 30. 12. 1972, s. 1.
(3) EFT nr. C 19 af 12. 4. 1973, s. 38.
(4) EFT nr. C 69 af 28. 8. 1973, s. 3.
(5) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 19.▼M4
▼B
▼B
betingelserne for hvornår en myndighed kan anmode om bistand, bør
fastlægges, og de særlige omstændigheder, hvorunder det i vissetilfælde skal være muligt for den myndighed, der anmodes om bistand,
ikke at efterkomme denne anmodning, skal nøje defineres;
den myndighed, der anmodesom bis tand, bør, når den inddriver en
fordring på den myndigheds vegne, som anmoder om bistand, dersomde gældende bestemmelser i den medlemsstat, i hvilken førstnævntemyndighed befinder sig, tillader det, og i forståelse med denmyndighed, der anmoder om bistand, kunne yde en betalingspligtig en
betalingsfrist eller mulighed for betaling i rater; de eventuelle renter,
som skal opkræves i forbindelse med ydelsen af disse betalingslettelser,bør overføres til den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der haranmodet om bistand, befinder sig;
den myndighed, der anmodesom bis tand, bør ligeledespå begrundet
begæring af den myndighed, der anmoder om bistand, for så vidt degældende bestemmelser i den medlemsstat, i hvilken førstnævnte
myndighed befinder sig, tillader det, kunne træffe retsbevarende foran-
staltninger for at sikre inddrivelse af de fordringer, som er opstået i denmedlemsstat, der anmoder om bistand; dog bør disse fordringer ikkevære priviligerede i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, deranmodes om bistand, befinder sig;
den situation kan opstå, at fordringen eller det eksekutionsgrundlag,
som er udstedt i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder
om bistand, befinder sig, under inddrivelsesproceduren i den medlems-stat, hvor den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig,anfægtes af den, hvem betaling afkræves; i dette tilfælde bør det fast-sættes, at indsigelse fra denne skal fremsættes over for den kompetenteinstans i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder om
bistand, befinder sig, og at den myndighed, der anmodes om bistand,
skal suspendere eksekutionsproceduren, indtil der foreligger en afgø-relse fra den kompetente instans;
det bør fastsættes, at de dokumenter og oplysninger, som afgives i
forbindelse med den gensidige bistand ved inddrivelse af fordringer,ikke kan anvendestil andre formål;
bestemmelserne i dette direktiv må ikke medføre indskrænkning af den
gensidige bistand, som visse medlemsstater allerede yder hinanden på
grundlag af bilaterale eller multilaterale aftaler og ordninger;
det bør sikres, at den gensidige bistand foregår gnidningsløst, og der
bør med henblik herpå fastlægges en fællesskabsprocedure, der gørdet muligt at fastsætte de konkrete gennemførelsesbestemmelser herforinden for et passende tidsrum; det er nødvendigt at nedsætte et udvalg,således at der kan etableres et snævert og effektivt samarbejde mellem
medlemsstaterne og Kommissionen på dette område —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv fastsættes de regler, som medlemsstaternes ved lov eller
administrativt fastsatte bestemmelser skal indeholde med henblik på at
sikre inddrivelsen i de enkelte medlemsstater af fordringer af den iartikel 2 omhandlede art, som opstår i en anden medlemsstat.
Artikel 2
Dette direktiv finder anvendelse på alle fordringer vedrørende:
a) restitutioner, interventioner og andre foranstaltninger, der helt eller
delvis finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifondfor Landbruget, herunder de beløb, der opkræves som led i disseforanstaltninger
b) bidrag og andre afgifter, som opkræves i medfør af den fælles
markedsordning for sukker
c) importafgifter1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 3
▼M4
▼M4
d) eksportafgifter
e) merværdiafgift
f) punktafgifter på:
— forarbejdet tobak
— alkohol og alkoholholdige drikkevarer— mineralolier
g) indkomst- og formueskatter
h) beskatning af forsikringspræmier
i) renter, administrative sanktioner og bøder samt omkostninger i
forbindelse med de fordringer, der er anført i litra a) til h), dog
med undtagelse af strafferetlige sanktioner efter gældende lovgiv-
ning i den medlemsstat, hvori den myndighed, som anmodes ombistand, befinder sig.
Artikel 3
I dette direktiv forstås ved:
— »myndighed, der anmoder om bistand«: en medlemsstats kompe-
tente myndighed, som fremsætter anmodning om bistand
vedrørende en af de i artikel 2 omhandlede fordringer;
— »myndighed der anmodes om bistand«: en medlemsstats kompe-
tente myndighed, hvortil en anmodning om bistand rettes
— »importafgifter« omfatter toldafgifter og andre afgifter, som har
samme indvirkning på importen, samt afgifter på importen, som erpålagt inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik eller somled i særlige ordninger, der er gældende for visse varer, som erfrembragt ved forarbejdning af landbrugsprodukter
— »eksportafgifter« omfatter toldafgifter og andre afgifter, som har
samme indvirkning på eksporten, samt afgifter på eksporten, somer pålagt inden for rammerne af den fælleslandbrugs politik eller
som led i særlige ordninger, der er gældende for visse varer, som
er frembragt ved forarbejdning af landbrugsprodukter
— »indkomst- og formueskat«, hermed menes de skatter, som er opført
i artikel 1, stk. 3, i direktiv 77/799/EØF(
1) sammenholdt med
artikel 1, stk. 4, i samme direktiv
— »afgifter på forsikringspræmier«
a) i Østrig: i) Versicherungssteuer
ii) Feuerschutzsteuer
b) i Belgien: i) Taxe annuelle sur les contrats
d'assurance
ii) Jaarlijkse taks op de verzekerin-
gscontracten
c) i Tyskland: i) Versicherungssteuer
ii) Feuerschutzsteuer
d) i Danmark: i) Afgift af lystfartøjsforsikringer
ii) Afgift af ansvarsforsikringer for
motorkøretøjer m.v.
iii) Stempelafgift af forsikringspræ-
mier
e) i Spanien: Impuesto sobre la prima de seguros1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 4
(1) Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand
mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området
direkte skatter (EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15). Senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.▼B
▼M4
▼M4
f) i Grækenland: i) Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)
ii)Τέλη Χαρτοσήµου
g) i Frankrig: Taxe sur les conventions d'assurancesh) i Finland: i) Eräistä vakuutusmaksuista suoritet-
tava vero/skatt på vissa
försäkringspremier
ii) Palosuojelumaksu/brandskyddsav-
gift
i) i Italien: Imposte sulle assicurazioni private ed i
contratti vitalizi di cui alla legge29.10.1967 nr. 1216
j) i Irland: Levy on insurance premiumsk) i Luxembourg: i) Impôt sur les assurances
ii) Impôt dansl'intèrêt du s ervice
d'incendie
l) i Nederlandene: Assurantiebelastingm) i Portugal: Imposto de selo sobre os prémios de
seguros
n) i Sverige: Ingeno) i Det Forenede
Kongerige:Insurance Premium Tax (IPT)
Dette direktiv gælder ligeledeskrav i forbindels e med afgifter af
identisk eller tilsvarende art, som måtte supplere de i sjette ledomhandlede afgifter på forsikringspræmier, eller træde i stedet fordisse. Medlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler
hinanden og Kommissionen datoen for sådanne afgifters ikraft-
træden.
Artikel 4
1. På begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
meddeler den myndighed, der anmodes om bistand, førstnævntemyndighed alle oplysninger, der er af værdi for denne ved inddrivelsenaf en fordring.
Med henblik på at fremskaffe disse oplysninger udøver den myndighed,
der anmodes om bistand, de beføjelser, der er givet i de ved lov elleradministrativt fastsatte bestemmelser om inddrivelse af lignendefordringer, som er opstået i den medlemsstat, i hvilken den befindersig.
2. I anmodningen om oplysninger anføres ►
M4navn, adresse og
alle andre relevante oplysninger til identifikation, der sædvanligvis ertilgængelige for den myndighed, der anmoder om bistand ◄den
person, som de oplysninger, der skal gives, vedrører, samt arten ogstørrelsen af den fordring, som ligger til grund for anmodningen.
3. Den myndighed, der anmodesom bis tand, er ikke forpligtet til at
give oplysninger:
a) som den ikke ville være i stand til at fremskaffe med henblik på
inddrivelse af lignende fordringer, der er opstået i den medlemsstat,
i hvilken den befinder sig;
b) som vil afsløre en handelsmæssig, industriel eller erhvervsmæssig
hemmelighed; eller
c) hvis meddelelse ville kunne krænke denne stats sikkerhed eller
offentlige orden.
4. Den myndighed, der anmodesom bis tand, underretter den
myndighed, der anmoder om bistand, om grunden til, at anmodningenom oplysninger ikke kan efterkommes.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 5
▼B
▼B
Artikel 5
1. På begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
meddeler den myndighed, der anmodes om bistand, i overensstemmelse
med de retsregler, der gælder for meddelelse af tilsvarende akter i den
medlemsstat, i hvilken den befinder sig, modtageren alle sådanne akterog afgørelser, herunder retslige, vedrørende en fordring eller densinddrivelse der hidrører fra den medlemsstat, i hvilken den myndighed,der har anmodet om bistand, befinder sig.
2. I anmodningen om meddelelse anføres modtagerens ►
M4navn,
adresse og alle andre relevante oplysninger til identifikation, der
sædvanligvis er tilgængelige for den myndighed, der anmoder ombistand◄, arten af og formålet med den akt eller afgørelse, der skal
meddelesog i givet fald s kyldnerens ►
M4navn, adresse og alle andre
relevante oplysninger til identifikation, der sædvanligvis er tilgængeligefor den myndighed, der anmoder om bistand ◄og den i akten eller
afgørelsen omhandlede fordring, samt alle andre formålstjenlige oplys-
ninger.
3. Den myndighed, der anmodes om bistand, giver straks den
myndighed, der anmoder om bistand, underretning om, hvorvidtanmodningen om meddelelse er blevet efterkommet, og især om, påhvilken dato akten eller afgørelsen er fremsendt til modtageren.
Artikel 6
1. På begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
inddriver den myndighed, der anmodes om bistand, i overensstemmelse
med de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der gælderfor inddrivelse af lignende fordringer, der er opstået i den medlemsstat,i hvilken den befinder sig, de fordringer, der er omhandlet i et doku-ment, som hjemler ret til eksekution.
2. Med henblik herpå behandlesenhver fordring, for hvilken der er
fremsat anmodning om inddrivelse, som en fordring fra den medlems-
stats side, hvor den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig,dersom der ikke sker anvendelse af artikel 12.
Artikel 7
1. En anmodning om inddrivelse af en fordring, som den
myndighed, der anmoder om bistand, retter til den myndighed, der
anmodes om bistand, skal ledsages af et officielt eksemplar eller en
bekræftet kopi af det dokument, der hjemler ret til eksekution, og somer udstedt i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoderom bistand, befinder sig, og i givet fald af originaldokumentet eller enbekræftet kopi af andre dokumenter, der er nødvendige for inddri-velsen.
2. Den myndighed, der anmoder om bistand, kan kun fremsætte en
anmodning om inddrivelse:
a) såfremt fordringen eller det dokument, der hjemler ret til ekseku-
tion, ikke anfægtes i den medlemsstat, i hvilken den befinder sigundtagen i tilfælde, hvor artikel 12, stk. 2, andet afsnit, finderanvendelse
b) når den i den medlemsstat, i hvilken den befinder sig, har iværksat
de inddrivelsesforretninger, der kan indledes på grundlag af det istk. 1 nævnte dokument, og når de trufne foranstaltninger ikke førertil betaling af hele fordringen.
3. I anmodningen om inddrivelse anføres:
a) navn og adresse og alle andre oplysninger til identifikation af den
pågældende person og/eller tredjemand, som er i besiddelse af
dennesaktiver
b) navn, adresse og alle andre oplysninger til identifikation af den
myndighed, som anmoder om bistand1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 6
▼M4
▼M4
c) en henvisning til det dokument, som hjemler ret til eksekution, og
som er udstedt i den medlemsstat, hvori den myndighed, somanmoder om bistand, befinder sig
d) fordringens art, beløbets størrelse, herunder hovedstol, renter og
bøder samt øvrige skyldige beløb anført i valutaerne i de medlems-stater, hvor de to myndigheder befinder sig
e) det tidspunkt, hvor den myndighed, der anmoder om bistand, og/
eller den myndighed, der anmodesom bis tand, underretter modta-geren om fordringen
f) tidspunktet, fra hvilket, og perioden i løbet af hvilken tvangsfuld-
byrdelse er mulig i henhold til de love, der er gældende i denmedlemsstat, hvori den myndighed, der anmoder om bistand,befinder sig
g) alle andre relevante oplysninger.
4. Anmodningen om inddrivelse skal desuden indeholde en erklæ-
ring fra den myndighed, der anmoder om bistand, hvori det bekræftes,at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
5. Den myndighed, der anmoder om bistand, fremsender til den
myndighed, der anmoder om bistand, alle nødvendige oplysninger,
som vedrører den sag, der har begrundet anmodningen om inddrivelse,
så snart den har fået kendskab til disse oplysninger.
Artikel 8
1. Det dokument, der hjemler ret til eksekution af fordringen, aner-
kendes uden videre og behandles automatisk som et dokument, derhjemler ret til eksekution i den medlemsstat, hvori den myndighed,som anmodes om bistand, befinder sig.
2. Uanset stk. 1 kan det dokument, der hjemler ret til eksekution af
fordringen i givet fald og i overensstemmelse med de gældende
bestemmelser i den medlemsstat, hvori den myndighed, der anmodesom bistand, befinder sig, stadfæstes som, anerkendes som, suppleresmed eller erstattes med et dokument, der hjemler ret til eksekution pådenne medlemsstats område.
Senest tre måneder efter modtagelsen af anmodningen om inddrivelse
bestræber medlemsstaterne sig på at fuldføre en sådan stadfæstelse,
anerkendelse, supplering eller erstatning af dokumentet, med undta-gelse af de tilfælde, hvor tredje afsnit finder anvendelse. Dette kanikke afslås, når det dokument, der hjemler ret til eksekution, er formeltkorrekt. Den myndighed, der anmodesom bis tand, informerer denmyndighed, der anmoder om bistand, om baggrunden for overskridelse
af perioden på tre måneder.
Når opfyldelsen af en af disse formaliteter medfører indsigelse vedrø-
rende fordringen og/eller det dokument, der hjemler ret til eksekution,og som er udstedt af den myndighed, der anmoder om bistand, finderartikel 12 anvendelse.
Artikel 9
1. Inddrivelse finder sted i den valuta, der anvendes i den medlems-
stat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig.
Hele det beløb, som er inddrevet af den myndighed, som anmodes
bistand, overføres af den myndighed, der anmodes om bistand, til denmyndighed, som anmoder om bistand.
2. Såfremt de love og administrative bestemmelser og den admini-
strative praksis, der gælder i den medlemsstat, i hvilken denmyndighed, der anmodes om bistand, befinder sig, tillader det, kan
denne efter aftale med den myndighed, der anmoder om bistand,
indrømme den betalingspligtige betalingsfrist eller tillade betaling irater. Renter, der opkrævesaf den myndighed, der anmodesombistand, som følge af denne betalingsfrist, skal også overføres til denmedlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om bistand,befinder sig.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 7
▼M4
Fra det tidspunkt, hvor det dokument, der hjemler ret til eksekution af
fordringen, er direkte stadfæstet eller anerkendt, stadfæstet, supplereteller erstattet i overensstemmelse med artikel 8, påløber der morarenter
i henhold til de love og administrative bestemmelser og den administra-
tive praksis, der gælder i den medlemsstat, hvori den myndighed, deranmodes om bistand, befinder sig, og de overføres også til denmedlemsstat, hvori den myndighed, der anmoder om bistand, befindersig.
Artikel 10
Uanset artikel 6, stk. 2, nyder fordringer til inddrivelse ikke nødven-
digvis samme fortrinsstilling som lignende fordringer, der er opstået iden medlemsstat, hvori den myndighed, der anmodes om bistand,befinder sig.
Artikel 11
Den myndighed, der anmodes om bistand, underretter straks den
myndighed, der anmoder om bistand, om, hvad den har foretaget sigsom følge af anmodningen om inddrivelse.
Artikel 12
1. Såfremt fordringen og/eller det dokument, der hjemler ret til ekse-
kution, og som er udstedt i den medlemsstat, i hvilken den myndighed,der anmoder om bistand, befinder sig, anfægtes under inddrivelsesfor-
retningen, indbringes sagen af den pågældende person for den
kompetente instans i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, deranmoder om bistand, befinder sig, i overensstemmelse med de i sidst-nævnte medlemsstat gældende retsregler. Den myndighed, der anmoderom bistand, giver den myndighed, der anmodes om bistand, meddelelseherom. Endvidere kan den pågældende give den myndighed, der
anmodes om bistand, meddelelse herom.
2. Så snart den myndighed, der anmodes om bistand, har modtaget
den i stk. 1 nævnte meddelelse enten fra den myndighed, der anmoderom bistand, eller fra den pågældende person, suspenderer den ekseku-tionsforretningen, indtil der foreligger en afgørelse fra den kompetente
instans om spørgsmålet ►
M4, medmindre den myndighed, der
anmoder om bistand, anmoder om andet i overensstemmelse med andetafsnit◄. Såfremt den finder det nødvendigt og med forbehold af
artikel 13, kan den træffe retsbevarende foranstaltninger for at sikreinddrivelsen i det omfang, love eller andre retsforskrifter i denmedlemsstat, i hvilken den befinder sig, tillader det for lignende
fordringer.
Uanset stk. 2, stk. 1, kan den myndighed, der anmoder om bistand i
henhold til de love og administrative bestemmelser og den administra-tive praksis, der gælder i medlemsstaten, hvori den befinder sig,
anmode den myndighed, der anmodesom bis tand, om at inddrive en
anfægtet fordring for så vidt en sådan handling er tilladt efter de loveog administrative bestemmelser og den administrative praksis, dergælder i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmodes ombistand, befinder sig. Hvis indsigelsesspørgsmålet senere afgøres til
fordel for skyldneren, tilbagebetaler den myndighed, som anmoder om
bistand, eventuelt inddrevne beløb med tillæg af eventuel erstatning ioverensstemmelse med de love og bestemmelser, som er gældende iden medlemsstat, hvori den myndighed, der anmodes om bistand,befinder sig.
3. Når indsigelsen vedrører eksekutionsforanstaltninger, der er
truffet i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes ombistand, befinder sig, indbringes sagen for den kompetente instans idenne medlemsstat i overensstemmelse med dennes love og andre rets-forskrifter.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 8
▼B
▼M4
▼B
▼B
4. Når den kompetente instans, for hvilken sagen er indbragt i
henhold til stk. 1 er en domstol eller en forvaltningsdomstol, betragtesdennesafgørels e, hvisden giver den myndighed, der anmoder om
bistand medhold, og hvis den gør det muligt, at fordringen inddrives i
den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder om bistand,befinder sig, som »det dokument, der hjemler ret til eksekution«, iden i artikel 6, 7 og 8 anvendte betydning, og inddrivelsen affordringen gennemførespå grundlag af denne afgørels e.
Artikel 13
På begrundet begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
træffer den myndighed, der anmodes om bistand, retsbevarende foran-staltninger for at sikre inddrivelse af en fordring i det omfang,gældende love og andre retsforskrifter i den medlemsstat, i hvilkenden befinder sig, tillader det.
Med henblik på iværksættelsen af første stykke anvendes artikel 6,
artikel 7, stk. 1, 3 og 5, artikel 8, 11, 12 og 14 med de nødvendigeændringer.
Artikel 14
Den myndighed, der anmodesom bis tand, er ikke forpligtet til:
a) at yde den af artikel 6 til 13 omfattede bistand, hvis inddrivelse af
fordringen på grund af skyldnerens situation kan give anledning tilalvorlige, økonomiske eller sociale vanskeligheder i den medlems-
stat, hvori myndigheden befinder sig, for så vidt de love og
administrative bestemmelser og den administrative praksis, dergælder i den medlemsstat, hvori den myndighed, der anmodes ombistand, befinder sig, tillader det for lignende, nationale fordringer
b) at yde den af artikel 4 til 13 omfattede bistand, hvis den oprindelige
anmodning efter artikel 4, 5 eller 6, vedrører fordringer, der er over
fem år gamle at regne fra det tidspunkt, hvor det dokument, der
hjemler ret til eksekution, er oprettet i overensstemmelse med delove og administrative bestemmelser og den administrative praksis,der gælder i den medlemsstat, hvori den myndighed, der anmoderom bistand, befinder sig, frem til tidspunktet for fremsættelse afanmodningen. Såfremt der imidlertid gøres indsigelse mod
fordringen eller dokumentet, løber tidsfristen fra det tidspunkt, hvor
den medlemsstat, der anmoder om bistand, fastslår, at der ikkelængere kan gøres indsigelse mod fordringen eller det dokument,der hjemler ret til eksekution.
Den myndighed, der anmodesom bis tand, underretter den myndighed,
der anmoder om bistand, om grundene til, at anmodningen om bistandikke kan efterkommes. Kommissionen underrettes ligeledes om detbegrundede afslag.
Artikel 15
1. Spørgsmål om forældelse afgøres udelukkende ud fra de rets-
regler, der gælder i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der
anmoder om bistand, befinder sig.
2. De inddrivelsesforanstaltninger, der i overensstemmelse med
anmodningen om bistand træffes af den myndighed, som anmodes om
bistand, og som, såfremt de var blevet truffet af den myndighed, deranmoder om bistand, ville have medført suspension eller afbrydelse afforældelsen i henhold til de retsregler, der gælder i den medlemsstat, ihvilken den myndighed, der anmoder om bistand, befinder sig, ansesmed hensyn til denne virkning for at være truffet i sidstnævnte stat.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 9
▼M4
▼B
▼B
Artikel 16
Dokumenter og oplysninger, der meddeles den myndighed, der
anmodes om bistand, med henblik på gennemførelsen af dette direktiv,
må af denne kun meddelestil
a) den i anmodningen om bistand omhandlede person;
b) de personer og myndigheder, der har til opgave at inddrive fordrin-
gerne, og kun i dette øjemed;
c) de retsinstanser, for hvilke sagerne om inddrivelse af fordringer
indbringes.
Artikel 17
Anmodninger om bistand ►M4og det dokument, som hjemler ret til
eksekution og andre relevante dokumenter ◄ledsages af en oversæt-
telse til det officielle sprog eller til et af de officielle sprog i den
medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand,befinder sig, idet sidstnævnte dog har mulighed for at give afkald påen sådan oversættelse.
Artikel 18
1. Den myndighed, som anmodes om bistand, inddriver og tilbage-
holder endvidere alle omkostninger i forbindelse med inddrivelse affordringen i overensstemmelse med de love og bestemmelser i den
medlemsstat, hvori myndigheden befinder sig, som er gældende for
tilsvarende fordringer.
2. Medlemsstaterne giver indbyrdes afkald på godtgørelse af om-
kostninger i forbindelse med deres gensidige bistand i medfør af dettedirektiv.
3. Ved inddrivelser, der enten frembyder særlige vanskeligheder,
dvs. som er forbundet med meget store omkostninger eller falder indenfor rammerne af bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, kan demyndigheder, som anmoder om og anmodes om bistand, aftale særligegodtgørelsesregler for de pågældende tilfælde.
4. Den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om
bistand, befinder sig, forbliver dog ansvarlig over for den medlemsstat,i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig, forgodtgørelse af eventuelle omkostninger og tab som følge af foranstalt-ninger, som erklæres ubegrundede, og som er indledt for at fastslå
gyldigheden af fordringen eller af det dokument, der er udstedt af den
myndighed, der anmoder om bistand.
Artikel 19
Medlemsstaterne tilsender hinanden en liste over de myndigheder, der
har beføjelse til at fremsætte og modtage anmodninger om bistand.
Artikel 20
1. Kommissionen bistås af et inddrivelsesudvalg, i det følgende be-
nævnt »udvalget«, bestående af repræsentanter fra medlemsstaterne ogmed Kommissionens repræsentant som formand.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 10
▼M4
▼B
▼M4
▼B
Artikel 21
Udvalget kan behandle ethvert spørgsmål, der angår anvendelsen af
dette direktiv, og som forelægges af formanden på eget initiativ eller
efter anmodning af en medlemsstats repræsentant.
Artikel 22
De detaljerede regler for gennemførelse af artikel 4, stk. 2 og 4, artikel
5, stk. 2 og 3, artikel 7, 8, 9, 11, artikel 12, stk. 1 og 2, artikel 14,artikel 18, stk. 3, og artikel 25 og for, hvilke kommunikationsmidlerog omregningsregler myndighederne skal benytte, for overførsel afinddrevne beløb og for fastsættelse af minimumsbeløb for fordringer,som danner grundlag for anmodning om bistand, vedtages i overens-
stemmelse med proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 23
Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for en mere omfat-
tende gensidig bistand, som visse medlemsstater yder eller måtte ydehinanden i medfør af aftaler eller ordninger, herunder for så vidtangår meddelelse af inden- eller udenretslige dokumenter.
Artikel 24
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efter-
komme dette direktiv senest den 1. januar 1978.
Artikel 25
Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de foranstaltninger,
den træffer med henblik på dette direktivs gennemførelse. Kommis-sionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom.
Hver medlemsstat underretter hvert år Kommissionen om antallet af
anmodninger om oplysninger, meddelelser og inddrivelse, der afsendesog modtageshvert år, fordringerness tørrels e og de inddrevne beløb.Kommissionen rapporterer hvert andet år til Europa-Parlamentet ogRådet om anvendelsen af disse ordninger og om de opnåede resultater.
Artikel 26
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1976L0308 — DA — 18.07.2001 — 006.001 — 11
▼M4
▼B
▼M4
▼B