1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS OTTENDE DIREKTIV
af 6. december 1979
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til
tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet
(79/1072/EØF)
(EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A2Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A3Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken
Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken
Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelseog tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-iske UnionL 236 33 23.9.2003
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS OTTENDE DIREKTIV
af 6. december 1979
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætnings-
afgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til
afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet
(79/1072/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆALLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab,
under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf-gifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartetberegningsgrundlag (
1), særlig artikel 17, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (2),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (3),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (4), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 17, stk. 4, i direktiv 77/388/EØF skal Rådet
vedtage fællesskabsregler for tilbagebetaling af den i stk. 3 i nævnte
artikel omhandlede merværdiafgift til de afgiftspligtige, der ikke eretableret i indlandet;
det bør undgås, at en afgiftspligtig person, som er etableret i en
medlemsstat, definitivt skal afholde den afgift, der i en medlemsstat erfaktureret for levering af goder eller præstation af tjenesteydelser, ellersom i denne medlemsstat er erlagt for indførsel, og således være udsat
for dobbelt beskatning;
der bør gøres en ende på forskellene mellem de bestemmelser, der for
tiden gælder i medlemsstaterne, og som ofte er årsag til omlægninger isamhandelen og konkurrencefordrejning;
fællesskabsbestemmelser herom er et fremskridt i retning af faktisk
gennemførelse af den frie bevægelighed for personer, goder og tjene-steydelser og bidrager således til at supplere den økonomiske
integrationsproces;
sådanne bestemmelser må ikke medføre, at afgiftspligtige behandles
forskelligt, alt efter hvilken medlemsstat de er etableret i;
visse former for svig og unddragelse må undgås;i henhold til artikel 17, stk. 4, i direktiv 77/388/EØF kan medlemssta-
terne for så vidt angår de afgiftspligtige, der ikke er etableret påFællesskabets område, afslå tilbagebetaling eller kræve yderligerebetingelser opfyldt herfor; det bør imidlertid undgås, at tilbagebetalingaf afgift til disse afgiftspligtige personer finder sted på fordelagtigere
vilkår end dem, der er fastsat for afgiftspligtige personer fra Fælles-
skabet;
i første fase bør man indskrænke sig til at vedtage de fællesskabsretlige
gennemførelsesbestemmelser, som er indeholdt i dette direktiv; i dissebestemmelser fastsættes det navnlig, at afgørelser om ansøgninger omtilbagebetaling skal meddeles inden for seks måneder fra indgivelsen,
og tilbagebetaling skal finde sted inden for samme frist; i en periode
på et år efter sidste frist for iværksættelse af disse foranstaltningerskal Den italienske Republik bemyndiges til at meddele, hvilke afgø-1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.
(2) EFT nr. C 26 af 1. 2. 1978, s. 5.
(3) EFT nr. C 39 af 12. 2. 1979, s. 14.
(4) EFT nr. C 269 af 13. 11. 1978, s. 51.
▼B
relser de kompetente italienske myndigheder skal træffe med hensyn til
ansøgninger, der indgives af afgiftspligtige, som ikke er etableret påitalienskområde, og de dertil svarende tilbagebetalinger sk al finde
sted i løbet af ni måneder, for at denne medlemsstat kan omlægge den
ordning, der anvendes i øjeblikket, med henblik på anvendelse affællesskabsordningen;
til supplering af denne fællesskabsordning bør Rådet vedtage yderligere
retningslinjer; indtil sidstnævnte træder i kraft tilbagebetaler medlems-staterne afgiften på transaktioner, der ikke er omfattet af nærværende
direktiv, i henhold til de bestemmelser, som de vedtager i overensstem-
melse med artikel 17, stk. 4, i direktiv 77/388/EØF —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Som afgiftspligtig person, der ikke er etableret i indlandet, anses ved
anvendelsen af dette direktiv enhver i artikel 4, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF omhandlet afgiftspligtig, som i den i artikel 7, stk. 1, førsteafsnit, første og andet punktum omhandlede periode i det pågældendeland hverken har haft hjemsted for sin økonomiske virksomheder eller
et fast forretningssted, hvorfra virksomheden er blevet udøvet, eller, i
mangel af et sådant hjemsted eller fast forretningssted, sin bopæl ellersit sædvanlige opholdssted, og som i samme tidsrum ikke har leveretgoder eller præsteret sådanne tjenesteydelser, der må betragtes somforegået i det pågældende land, med undtagelse af:
a) transportydelser og tjenesteydelser i tilknytning til disse transport-
ydelser, som i medfør af artikel 14, stk. 1, litra i), artikel 15 eller
artikel 16, stk. 1, afsnit B, C og D, i direktiv 77/388/EØF er afgifts-fritaget,
b) tjenesteydelser i tilfælde, hvor afgiften kun påhviler aftageren i
medfør af artikel 21, stk. 1, litra b), i direktiv 77/388/EØF.
Artikel 2
Hver enkelt medlemsstat tilbagebetaler på de i det følgende fastsatte
vilkår til enhver afgiftspligtig person, der ikke er etableret i indlandet,
men som er etableret i en anden medlemsstat, den merværdiafgift, somer blevet opkrævet for tjenesteydelser eller løsøre, der er leveret ham iindlandet af en anden afgiftspligtig, eller som han er blevet pålagt vedindførsel af goder til landet i det omfang, hvor disse goder og disse
tjenesteydelser anvendes til brug ved de i direktiv 77/388/EØF, artikel
17, stk. 3, litra a), og b), omhandlede transaktioner eller de i artikel 1,litra b), omhandlede tjenesteydelser.
Artikel 3
For at modtage tilbagebetaling skal enhver i artikel 2 omhandlet
afgiftspligtig person, som hverken har leveret goder eller præsteretsådanne tjenesteydelser, at de må betragtes som foregået i indlandet:
a) til den i artikel 9, stk. 1, omhandlede kompetente myndighed
indgive en ansøgning, der svarer til modellen i bilag A, samt de
originale fakturaer eller importdokumenter; medlemsstaterne stiller
en vejledning til rådighed for ansøgerne; denne skal under alleomstændigheder indeholde de i bilag C anførte oplysninger;
b) med en attestation udstedt af administrationen i den stat, hvor han er
etableret, bekræfte, at han er merværdiafgiftspligtig i denne stat;
såfremt den i artikel 9, stk. 1, omhandlede kompetente myndighedallerede er i besiddelse af en sådan attestation, behøver den afgifts-pligtige dog ikke at indgive nogen ny attestation i det første år efterat administrationen i den stat, hvor han er etableret, har udstedt denførste; medlemsstaterne udsteder ingen attestation til afgiftspligtige,
der omfattes af afgiftsfrihed i medfør af direktiv 77/388/EØF, artikel
24, stk. 2;
c) skriftligt erklære, at han hverken har leveret goder eller præsteret
sådanne tjenesteydelser, at de må betragtes som foregået i indlandet,1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 3
▼B
i løbet af den i artikel 7, stk. 1, første afsnit, første og andet
punktum, omhandlede periode;
d) forpligte sig til at tilbagebetale ethvert beløb, som han uretmæssigt
har oppebåret.
Artikel 4
Enhver i artikel 2 omhandlet afgiftspligtig person, som i indlandet
hverken har leveret goder eller præsteret tjenesteydelser, der må
betragtes som foregået i landet, bortset fra sådanne, som er omhandleti artikel 1, litra a) og b), skal for at opnå tilbagebetaling:
a) opfylde de i artikel 3, litra a), b) og d), omhandlede forpligtelser;
b) skriftligt erklære, at han i den i artikel 7, stk. 1, første afsnit, første
og andet punktum, omhandlede periode hverken har leveret godereller præsteret sådanne tjenesteydelser, at de må betragtes somforegået i indlandet, bortset fra de i artikel 1, litra a) og b), nævnteydelser.
Artikel 5
Ved anvendelse af nærværende direktiv fastsættes retten til tilbagebeta-
ling af afgiften i overensstemmelse med artikel 17 i direktiv 77/388/EØF, således som denne anvendes i den medlemsstat, der foretagertilbagebetalingen.
Nærværende direktiv anvendes ikke på levering af goder, der i henhold
til artikel 15, nr. 2, i direktiv 77/388/EØF er fritaget eller kan fritagesfor afgift.
Artikel 6
Medlemsstaterne kan ud over de i artikel 3 og 4 omhandlede forplig-
telser ikke pålægge de i artikel 2 omhandlede afgiftspligtige personer
andre forpligtelser, end at de i særlige tilfælde skal tilvejebringe de
nødvendige oplysninger til vurdering af, hvorvidt ansøgningen omtilbagebetaling er berettiget.
Artikel 7
1. Den i artikel 3 og 4 omhandlede ansøgning om tilbagebetaling
skal vedrøre køb af goder eller tjenesteydelser, der er faktureret indenfor en periode på mindst tre måneder og højst et kalenderår, eller
import der har fundet sted i samme periode. Ansøgningen kan dog
vedrøre en periode på under tre måneder, når denne udgør resten af etkalenderår. Ansøgningerne kan ligeledes vedrøre fakturaer eller import-dokumenter, som ikke er medtaget i tidligere ansøgninger, og somvedrører transaktioner i det pågældende kalenderår. Ansøgningen skal
fremsendes til den i artikel 9, stk. 1, omhandlede kompetente
myndighed senest seks måneder efter udløbet af det kalenderår, hvorafgiften forfaldt til betaling.
Såfremt ansøgningen vedrører en periode på under et kalenderår, men
på tre måneder eller derover, må det beløb, den vedrører, ikke være
mindre end modværdien i national valuta af 200 europæiske regnings-
enheder; udgør perioden et kalenderår eller resten af et kalenderår, måbeløbet ikke være mindre end modværdien i national valuta af 25 euro-pæiske regningsenheder.
2. Den europæiske regningsenhed er den i finansforordningen af 21.
december 1977 (
1) definerede, således som fastsat pr. 1. januar i det år,
hvor den i stk. 1, første afsnit, første og andet punktum, omhandlede
periode ligger. Medlemsstaterne kan afrunde de beløb, der fremkommerved omregning til den nationale valuta, med indtil 10 % op eller ned.
3. Den i artikel 9, stk. 1, omhandlede kompetente myndighed
påtegner eller fakturaer og importdokumenter, for at disse ikke skal1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 4
(1) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, s. 1.
▼B
kunne anvendes ved en ny ansøgning, og tilbagesender dem inden en
måned.
4. Afgørelser om ansøgninger om tilbagebetaling skal meddeles
inden seks måneder efter at disse ansøgninger tillige med alle de doku-menter, som i henhold til nærværende direktiv er nødvendige for atbehandle ansøgningen, blev indgivet til den i stk. 3 omhandlede
kompetente myndighed. Tilbagebetaling skal finde sted inden udløbet
af ovennævnte frist, på ansøgerens anmodning enten i den medlemsstat,der foretager tilbagebetalingen, eller i den stat, hvor den pågældende eretableret. I sidstnævnte tilfælde bærer ansøgeren selv bankomkostnin-gerne i forbindelse med overførselen.
Afslag skal begrundes. De kan appelleres til den kompetente instands i
den pågældende medlemsstat under de former og inden for de frister,som gælder for klager vedrørende tilbagebetalinger, hvorom afgiftsplig-tige etableret i denne stat har søgt.
5. Når en tilbagebetaling er opnået på svigagtig eller anden uret-
mæssig vis, inddriver den i stk. 3 omhandlede kompetente myndigheddirekte de uretmæssigt oppebårne beløb samt eventuelle bøder efter den
fremgangsmåde, som gælder i den pågældende medlemsstat, med
forbehold af bestemmelserne vedrørende gensidig bistand til inddriv-ning af merværdiafgift.
Ved svigagtig ansøgning, for hvilken der ifølge national lovgivning
ikke kan idømmes bøde, kan den pågældende medlemsstat i en periode
på højst to år efter indgivelse af den svigagtige ansøgning nægte denpågældende afgiftspligtige enhver senere tilbagebetaling. Ved svigagtigansøgning, for hvilken der er idømt en bøde, som ikke er blevet betalt,kan den pågældende medlemsstat suspendere enhver senere tilbagebeta-ling til den pågældende afgiftspligtige, indtil bøden er blevet betalt.
Artikel 8
For så vidt angår afgiftspligtige personer, der ikke er etableret på
Fællesskabets område, har hver medlemsstat ret til ikke at yde disse
tilbagebetaling eller til at stille særlige betingelser herfor.
Tilbagebetaling må ikke finde sted på gunstigere betingelser end dem,
der gælder for afgiftspligtige personer fra Fællesskabet.
Artikel 9
Medlemsstaterne giver på passende måde meddelelse om, hvilken
kompetent myndighed der skal modtage de i artikel 3, litra a), og
artikel 4, litra a), omhandlede ansøgninger.
De i artikel 3, litra b), og artikel 4, litra a), omhandlede attestationer
vedrørende den afgiftspligtiges stilling skal svare til modellen i bilag B.
Artikel 10
Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for senest
den 1. januar 1981 at efterkomme dette direktiv. Dette direktiv vedrørerkun ansøgninger om tilbagebetaling af merværdiafgift på faktureredekøb af goder eller tjenesteydelser eller indførsler, der er foretaget efternævnte tidspunkt.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste natio-
nale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet afdette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstaterherom.
Artikel 11
Uanset artikel 7, stk. 4 kan den italienske republik indtil den 1. januar
1982 forlænge fristen i nævnte artikel fra seks til ni måneder.1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 5
▼B
Artikel 12
Efter høring af medlemsstaterne forelægger Kommissionen i løbet af
tre år efter den i artikel 10 nævnte dato Rådet en rapport om gennem-
førelsen af nærværende direktiv, særlig, artikel 3, 4 og 7.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 6
▼B
BILAG A
MODEL
1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 7
▼B
1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 8
▼B
BILAG B
MODEL
ERKLÆRING OM DEN AFGIFTSPLIGTIGES STILLING
1979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 9
▼B
BILAG C
Fortegnelse over de oplysninger, som den skriftlige vejledning under alle omstændigheder skal indeholde
►(1)A2
►(2)A31979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 10
▼B
►(1)A2
►(2)A31979L1072 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 11