2006R1889 — DA — 31.12.2011 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) nr. 1889/2006

af 20. december 2006

om oprettelse af et finansieringsinstrument til fremme af demokrati og menneskerettigheder på verdensplan (Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179, stk. 1, og artikel 181a, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 1 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) For at gøre Fællesskabets eksterne bistand mere effektiv og gennemsigtig foreslås der nye rammer for planlægning og levering af bistand. Ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 ( 2 ) oprettes der et førtiltrædelsesinstrument for (IPA) Fællesskabets bistand til kandidatlandene og potentielle kandidatlande. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 ( 3 ) af 24. oktober 2006 oprettes der et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) som direkte støtte til EU's europæiske naboskabspolitik. Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2006 af 20. december 2006 ( 4 ) oprettes der et instrument til finansiering af udviklingssamarbejdet (DCI). Ved Rådets forordning (EF) nr. 1889/2006 af 20. december 2006 (4) oprettes der et finansieringsinstrument for samarbejde med industrialiserede lande og andre højindkomstlande og -territorier (ICI). Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1717/2006 af 15. november 2006 ( 5 ) oprettes der et finansieringsinstrument til fordel for stabilitet (Ifs), der yder bistand i tilfælde af kriser eller truende kriser og i forbindelse med specifikke globale og transnationale trusler. Ved nærværende forordning oprettes der et finansieringsinstrument til fremme af demokrati og menneskerettigheder på verdensplan (Det Europæiske Instrument for demokrati og menneskerettigheder), der gør det muligt at yde støtte uafhængigt af, om tredjelandes regeringer og offentlige myndigheder giver deres samtykke. (2) Det er i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union fastsat, at Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har til fælles. (3) Fremme, udvikling og konsolidering af demokratiet og retsstaten samt af respekt for menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder er et af hovedmålene i Fællesskabets udviklingspolitik og det økonomiske, finansielle og tekniske samarbejde med tredjelande ( 6 ). Respekten for samt fremme og beskyttelse af demokratiske principper og menneskerettigheder er en væsentlig faktor i forbindelse med Fællesskabets indgåelse af aftaler med tredjelande ( 7 ). (4) Dette finansieringsinstrument bidrager til at nå målsætningerne i den europæiske konsensus om udvikling, der blev vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen den 20. december 2005 ( 8 ). Den europæiske konsensus om udvikling understreger, at »fremgang med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder, god regeringsførelse og demokratisering er af afgørende betydning for fattigdomsbekæmpelse og bæredygtig udvikling«, og bidrager hermed til at nå millenniumudviklingsmålene. (5) Det bekræftes i den europæiske konsensus om udvikling, at fremme af ligestilling mellem kønnene og kvinders rettigheder er »en grundlæggende menneskeret og et spørgsmål om social retfærdighed« samt et instrument til at nå alle årtusindudviklingsmålene og gennemføre Cairo-handlingsprogrammet og konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, og forordningen indeholder derfor en stærk kønskomponent. (6) Dette finansieringsinstrument bidrager til at opfylde målene for EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som fastsat i artikel 11, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union og udformet efter EU-retningslinjerne, for så vidt angår udvikling og konsolidering af demokratiet og retsstaten samt overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. (7) Fællesskabets bidrag til udvikling og konsolidering af demokratiet og retsstaten samt overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder tager udgangspunkt i de almindelige principper, der er fastlagt ved de internationale menneskerettighedsinstrumenter (»International Bill of Human Rights«) og alle andre instrumenter vedrørende universelle menneskerettigheder, der er vedtaget af De Forenede Nationer, samt relevante regionale menneskerettighedsinstrumenter. (8) Demokrati og menneskerettigheder hænger uløseligt sammen. De grundlæggende frihedsrettigheder - ytringsfrihed og foreningsfrihed - er nødvendige forudsætninger for politisk pluralisme og demokratiske processer, mens demokratisk kontrol og magtens deling er en forudsætning for at kunne opretholde et uafhængigt retsvæsen og retsstaten, hvilket igen er nødvendigt for at kunne beskytte menneskerettighederne effektivt. (9) Menneskerettighederne betragtes ud fra universelt accepterede internationale normer, men demokratiet skal også ses som en proces, der udvikler sig indefra med deltagelse af hele samfundet og en række institutioner, navnlig nationale demokratiske parlamenter, der skal sikre deltagelse, repræsentation, lydhørhed og ansvarlighed. Indsatsen for at opbygge og opretholde en kultur med menneskerettigheder og få demokratiet til at fungere for borgerne udgør, selv om den er særligt vigtig og vanskelig i spæde demokratier, en vedvarende opgave, som i første række skal løftes af befolkningerne i de berørte lande, men uden at det internationale samfunds forpligtelser derved reduceres. (10) Ovennævnte forhold bør håndteres effektivt, gennemsigtigt, rettidigt og fleksibelt, også efter udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 975/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af udviklingssamarbejdsaktioner, der bidrager til de generelle mål om udvikling og befæstelse af demokratiet og af retsstaten samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder ( 9 ) og Rådets forordning (EF) nr. 976/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af andre fællesskabsaktioner end udviklingssamarbejdsaktioner, der inden for rammerne af Fællesskabets samarbejdspolitik bidrager til at opnå de generelle mål om udvikling og befæstelse af demokratiet og af retsstaten samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i tredjelande ( 10 ), der har udgjort retsgrundlaget for Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Menneskerettigheder, og som udløber den 31. december 2006. Der er derfor behov for specifikke finansielle ressourcer og et specifikt finansieringsinstrument, som fortsat kan fungere uafhængigt og samtidig udgøre et supplement til og styrke andre af fællesskabsinstrumenterne for ekstern bistand, partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater ( 11 ) samt den humanitære bistand. (11) Fællesskabsbistand, der ydes i henhold til denne forordning, er beregnet på at supplere de forskellige andre redskaber for gennemførelse af EU-politikkerne for demokrati og menneskerettigheder, der spænder fra politisk dialog og diplomatiske tiltag til forskellige instrumenter for finansielt og teknisk samarbejde, herunder både geografiske og tematiske programmer. Bistanden skal ligeledes være et supplement til stabilitetsinstrumentets mere kriseorienterede interventioner. (12) Ud over og som supplement til de foranstaltninger, der aftales med partnerlandene i det samarbejde, som finder sted gennem førtiltrædelsesinstrumentet, det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, Cotonou-aftalen med AVS-landene, instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier og stabilitetsinstrumentet, skal fællesskabsbistand, der ydes i henhold til denne forordning, navnlig fremme menneskerettigheder og demokratisering på globalt, regionalt, nationalt og lokalt plan i et partnerskab med civilsamfundet, der skal omfatte alle former for samfundsindsats, der gøres af enkeltpersoner eller grupper, som er uafhængige af regeringen og arbejder for fremme af menneskerettigheder og demokrati. (13) Mens målene vedrørende demokrati og menneskerettigheder i stadig højere grad skal integreres i alle instrumenter for finansiering af ekstern bistand, vil fællesskabsbistand, der ydes i henhold til denne forordning, ydermere skulle spille en særlig komplementær og supplerende rolle, dels på grund af sin globale karakter, dels fordi det ikke bliver nødvendigt at opnå samtykke fra regeringerne og andre offentlige myndigheder i tredjelande til at gennemføre foranstaltninger. Det gør det muligt at samarbejde med civilsamfundet om følsomme spørgsmål vedrørende menneskerettigheder og demokrati, herunder indvandreres nydelse af menneskerettighederne, asylansøgeres og internt fordrevnes rettigheder, og bistanden bliver således fleksibel og vil kunne tilpasses skiftende omstændigheder eller anvendes til at støtte innovation. Fællesskabet får ligeledes mulighed for at formulere og støtte særlige mål og foranstaltninger på internationalt plan, der hverken er geografisk betingede eller foranlediget af kriser, og som eventuelt kræver en tværnational tilgang eller omfatter en indsats i både Fællesskabet og en række tredjelande. Bistanden skaber de nødvendige rammer for tiltag såsom støtte til uafhængige EU-valgobservationsmissioner, der kræver politikkohærens, sammenhængende forvaltning og fælles standarder for gennemførelse. (14) Udvikling og konsolidering af demokratiet i henhold til denne forordning bør involvere demokratiske parlamenter og deres evne til at støtte og fremme demokratiske reformprocesser. Nationale parlamenter skal derfor medtages som organer, der er berettigede til at modtage støtte i medfør af denne forordning, hvis det er nødvendigt for at opfylde dens mål, medmindre den foreslåede foranstaltning kan finansieres i henhold til et beslægtet fællesskabsinstrument for ekstern bistand. (15) I »Retningslinjerne for styrket operationel samordning mellem Fællesskabet, repræsenteret ved Kommissionen, og medlemsstaterne for så vidt angår ekstern bistand« af 21. januar 2001 understreges det, at der er behov for en styrkelse af koordinationen af EU's eksterne bistand for så vidt angår støtte til demokratisering og fremme af respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder på verdensplan. Kommissionen og medlemsstaterne bør sørge for, at deres respektive bistandsforanstaltninger supplerer hinanden og er sammenhængende, idet overlapning og dobbeltarbejde skal undgås. Kommissionen og medlemsstaterne bør stræbe efter en tættere samordning med andre donorer. Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitk bør supplere medlemsstaternes politikker. (16) Fællesskabsbistandens relevans og betydning for fremme af demokrati og menneskerettigheder gør, at Kommissionen regelmæssigt og hyppigt bør udveksle information med Europa-Parlamentet. (17) Kommissionen skal høre repræsentanterne for civilsamfundet, andre donorer og aktører så tidligt som muligt i programmeringsprocessen for at gøre det lettere for disse at yde et bidrag og sikre, at bistandsaktiviteterne supplerer hinanden bedst muligt. (18) Fællesskabet skal kunne reagere hurtigt på uforudsete behov og under usædvanlige omstændigheder for at være mere troværdigt og effektivt i sin indsats for fremme af demokrati og menneskerettigheder i lande, hvor der opstår sådanne situationer. Det kræver, at Kommissionen har mulighed for at vedtage særforanstaltninger, der ikke er omfattet af strategidokumenter. Dette instrument for forvaltning af bistand stemmer overens med de forvaltningsinstrumenter, der indgår i andre finansieringsinstrumenter vedrørende ekstern bistand. (19) Fællesskabet skal også være i stand til at reagere fleksibelt og rettidigt på menneskerettighedsforkæmperes specifikke behov ved hjælp af ad hoc-foranstaltninger, som ikke kræver indkaldelse af forslag. Endvidere kan enheder, som ikke har status som juridiske personer i henhold til gældende national ret, også komme i betragtning på de betingelser, der er fastsat i finansforordningen. (20) I denne forordning fastlægges der for perioden 2007-2013 en finansieringsramme, som udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning ( 12 ). (21) Det skal sikres, at Det Fælleseuropæiske Universitetscenter for Menneskerettigheder og Demokratisering modtager finansiel støtte til den europæiske mastergrad i menneskerettigheder og demokratisering og til EU/FN-stipendiatprogrammet, også efter udløbet ved udgangen af 2006 af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 791/2004/EF af 21. april 2004 om et EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet ( 13 ), som udgjorde retsgrundlaget for finansieringen. (22) EU-valgobservationsmissioner yder et betydeligt og effektivt bidrag til tredjelandes demokratiske processer ( 14 ). Fremme af demokrati rækker imidlertid langt ud over selve valgprocessen. Udgifterne til EU-valgobservationsmissioner må derfor ikke tegne sig for en uforholdsmæssigt stor del af de samlede midler, der er til rådighed i henhold til denne forordning. (23) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 15 ). (24) I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål for denne forordning nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om et europæisk instrument for demokrati og menneskerettigheder. I overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det tilstræbte mål - ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

MÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

Mål

1. Der oprettes ved denne forordning et europæisk instrument for demokrati og menneskerettigheder, i henhold til hvilket Fællesskabet yder bistand hertil inden for rammerne af sin politik for udviklingssamarbejde og økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde med tredjelande samt i overensstemmelse med EU's udenrigspolitik som helhed og derved bidrager til udvikling og konsolidering af demokrati og retsstatsprincippet samt af respekten for menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder.

2. Formålet med denne bistand er navnlig at

a) øge respekten for og overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, som er omhandlet i verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre internationale og regionale menneskerettighedsinstrumenter, fremme og konsolidere demokratiet og demokratiske reformer i tredjelande, navnlig gennem støtte til civilsamfundets organisationer, yde støtte til og vise solidaritet med menneskerettighedsforkæmpere og ofre for undertrykkelse og mishandling samt styrke civilsamfundets organisationer, der arbejder aktivt for fremme af menneskerettighederne og demokratiet

b) støtte og styrke de internationale og regionale rammer for beskyttelse, fremme og overvågning af menneskerettigheder og fremme af demokrati og retsstat og forstærke civilsamfundets aktive rolle inden for disse rammer

c) opbygge tillid til og øge pålideligheden af valgprocesser, navnlig gennem valgobservationsmissioner og gennem støtte til lokale civilsamfundsorganisationer, der er involveret i disse processer.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Under hensyntagen til artikel 1 og 3 kan der ydes fællesskabsbistand til følgende områder:

a) fremme og styrkelse af det participatoriske og repræsentative demokrati, herunder parlamentarisk demokrati, og af demokratiseringsprocesser, særlig gennem civilsamfundets organisationer, bl.a. ved at: i) fremme forenings- og forsamlingsfrihed, uhindrede personbevægelser, menings- og ytringsfrihed, herunder kunstneriske og kulturelle udtryksformer, uafhængige medier, uhindret adgang til information og foranstaltninger til bekæmpelse af administrative hindringer for udøvelsen af disse frihedsrettigheder, herunder bekæmpelse af censur ii) styrke retsstaten, fremme et uafhængigt retsvæsen, tilskynde til og evaluere retslige og institutionelle reformer og fremme adgang til retlig prøvelse iii) fremme og styrke Den Internationale Straffedomstol, internationale ad hoc-straffedomstole og retsopgør efter regimeskift samt sandheds- og forsoningsmekanismer iv) støtte reformer med henblik på at opnå faktisk og gennemsigtig demokratisk kontrol og overblik, herunder over sikkerhedssektoren og retsvæsenet, og tilskynde til bekæmpelse af korruption v) fremme politisk pluralisme og demokratisk politisk repræsentation og tilskynde til borgernes og især marginaliserede gruppers politiske deltagelse i demokratiske reformprocesser på lokalt, regionalt og nationalt plan vi) fremme mænds og kvinders lige deltagelse i det sociale, økonomiske og politiske liv og støtte kvinders lige muligheder, deltagelse og politiske repræsentation vii) støtte foranstaltninger, der letter fredelig mægling mellem forskellige gruppers interesser, herunder ved at støtte tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med menneskerettigheder og demokratisering

b) fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, der er omhandlet i verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre internationale og regionale instrumenter vedrørende borgerlige, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, hovedsagelig gennem civilsamfundets organisationer, bl.a. på følgende områder: i) afskaffelse af dødsstraf, forebyggelse af tortur, mishandling og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller straf og rehabilitering af ofre for tortur ii) støtte til, beskyttelse af og bistand til menneskerettighedsforkæmpere, jf. artikel 1 i FN's erklæring om individers og samfundsgruppers ret og pligt til at fremme og beskytte universelt anerkendte menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder iii) bekæmpelse af racisme og fremmedhad samt diskrimination på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske træk, sprog, religion eller tro, politisk eller anden overbevisning, tilhørighed til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder eller seksuel orientering eller ethvert andet forhold iv) oprindelige folks rettigheder og rettigheder for personer, der tilhører mindretal og etniske grupper v) kvinders rettigheder, som er omhandlet i konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder og de valgfrie protokoller hertil, herunder foranstaltninger til bekæmpelse af kvindelig kønslemlæstelse, tvangsægteskaber, æresforbrydelser, handel med kvinder og enhver anden form for vold mod kvinder vi) børns rettigheder, som er omhandlet i konventionen om barnets rettigheder og de valgfrie protokoller hertil, herunder bekæmpelse af børnearbejde, handel med børn og børneprostitution samt rekruttering og brug af børnesoldater vii) handicappedes rettigheder viii) fremme af grundlæggende arbejdstagerrettigheder og virksomhedernes sociale ansvar ix) almen og faglig uddannelse samt overvågning på området menneskerettigheder og demokrati og på det område, der er omfattet af stk. 1, litra a), nr. vii) x) støtte til lokale, regionale, nationale og internationale civilsamfundsorganisationer, der er involveret i beskyttelse og fremme af samt forsvar for menneskerettighederne og i de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, litra a), nr. vii)

c) styrkelse af de internationale rammer for beskyttelse af menneskerettighederne, retfærdighed og retsstaten og fremme af demokrati ved navnlig at: i) yde støtte til internationale og regionale instrumenter for fremme af menneskerettigheder, retfærdighed, retsstaten og demokrati ii) fremme civilsamfundets samarbejde med internationale og regionale mellemstatslige organisationer og støtte civilsamfundsaktiviteter, der tager sigte på at fremme og overvåge gennemførelsen af internationale og regionale instrumenter vedrørende menneskerettigheder, retfærdighed, retsstaten og demokrati iii) fremme respekten for den humanitære folkeret

d) opbyggelse af tillid til demokratiske valgprocesser og styrkelse af deres pålidelighed og gennemsigtighed, navnlig gennem: i) udsendelse af EU-valgobservationsmissioner ii) andre foranstaltninger til observation af valgprocesser iii) bidrag til udvikling af regionale og lokale civilsamfundsorganisationers valgobservationskapacitet og støtte til deres initiativer for større deltagelse i og opfølgning af valgprocessen iv) støtte til foranstaltninger, der tager sigte på at gennemføre EU-valgobservationsmissionernes anbefalinger, især gennem civilsamfundets organisationer.

2. Hvor det er relevant, tages der i alle de bistandsforanstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, hensyn til fremme og beskyttelse af ligestillingen mellem kønnene, barnets rettigheder, oprindelige folks rettigheder og handicappedes rettigheder samt principper såsom myndiggørelse, deltagelse, ikke-forskelsbehandling af sårbare grupper og ansvarliggørelse.

3. Bistandsforanstaltningerne i denne forordning skal gennemføres på tredjelandes område eller skal være direkte forbundet med situationer i tredjelande eller med globale eller regionale tiltag.

Artikel 3

Fællesskabsbistandens komplementaritet og sammenhæng med andre instrumenter

1. Fællesskabsbistand, der ydes i henhold til denne forordning, skal ligge inden for rammerne af Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitik og være i overensstemmelse med EU's udenrigspolitik som helhed og komplementere den bistand, der ydes i henhold til beslægtede fællesskabsinstrumenter for ekstern bistand og partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater. Der ydes supplerende fællesskabsbistand i henhold til denne forordning for at styrke indsatsen inden for rammerne af de beslægtede instrumenter for ekstern bistand.

2. Kommissionen sikrer, at foranstaltninger, der vedtages i medfør af denne forordning, er i overensstemmelse med Fællesskabets overordnede strategiske politikrammer, navnlig målene for ovennævnte instrumenter, og med andre relevante fællesskabsforanstaltninger.

3. For at øge effektiviteten af og sammenhængen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes bistandsforanstaltninger sørger Kommissionen for nøje at samordne sine egne aktiviteter med medlemsstaternes, både i beslutningstagningen og i marken. Samordningen indebærer regelmæssige høringer og hyppig udveksling af relevant information, bl.a. med andre donorer, i de forskellige faser i bistandscyklussen, særlig i marken.

4. Kommissionen informerer og udveksler regelmæssigt synspunkter med Europa-Parlamentet.

5. Kommissionen tilstræber regelmæssig udveksling af information med civilsamfundet på alle niveauer, herunder i tredjelande.







AFSNIT II

GENNEMFØRELSE

Artikel 4

Generelle gennemførelsesbestemmelser

Fællesskabsbistand, der ydes i henhold til denne forordning, gennemføres ved hjælp af følgende foranstaltninger:

a) strategidokumenter og ændringer heraf i relevant omfang

b) årlige handlingsprogrammer

c) særforanstaltninger

d) ad hoc-foranstaltninger.

Artikel 5

Strategidokumenter og ændringer heraf

1. Fællesskabets strategi for fællesskabsbistanden omhandlet i denne forordning, Fællesskabets prioriteringer, den internationale situation og hovedpartnernes aktiviteter beskrives i strategidokumenter. De skal være i overensstemmelse med denne forordnings overordnede formål, mål, anvendelsesområde og principper.

2. I strategidokumenterne fastlægges de prioriterede områder, der udvælges til fællesskabsfinansiering, de specifikke mål, de forventede resultater og resultatindikatorerne. De skal ligeledes indeholde vejledende finansieringsbeløb, både de samlede beløb og beløbet for hvert prioriteret område, eventuelt i form af en finansieringsramme.

3. Strategidokumenterne og alle ændringer eller udvidelser heraf vedtages efter proceduren i artikel 17, stk. 2. De må kun dække denne forordnings gyldighedsperiode. Strategidokumenterne vil blive taget op til evaluering midtvejs gennem perioden eller om nødvendigt på ad hoc-basis.

4. Kommissionen og medlemsstaterne udveksler information og hører hinanden og andre donorer og aktører, herunder repræsentanter for civilsamfundet, så tidligt som muligt i programmeringsprocessen for at fremme komplementariteten i deres samarbejde.

Artikel 6

Årlige handlingsprogrammer

1. Uden at det berører artikel 7, vedtager Kommissionen de årlige handlingsprogrammer på grundlag af strategidokumenterne og ændringerne heraf, jf. artikel 5.

2. I handlingsprogrammerne fastlægges mål, indsatsområder, forventede resultater, forvaltningsprocedurer og det samlede planlagte finansieringsbeløb. Der skal i programmerne tages hensyn til erfaringerne fra hidtidig gennemførelse af fællesskabsbistanden. Der gives en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Målene skal være målbare og skal opfyldes inden for en vis tidsfrist.

3. De årlige handlingsprogrammer og eventuelle ændringer og udvidelser heraf vedtages efter proceduren i artikel 17, stk. 2. Hvis ændringerne af de årlige handlingsprogrammer ikke overstiger 20 % af det samlede beløb, der er afsat til dem, vedtager Kommissionen sådanne ændringer. Den underretter det i artikel 17, stk. 1, omhandlede udvalg herom.

4. Såfremt et årligt handlingsprogram endnu ikke er vedtaget, kan Kommissionen undtagelsesvis på grundlag af de i artikel 5 nævnte strategidokumenter vedtage foranstaltninger, der ikke er omhandlet i et årligt handlingsprogram, i henhold til de bestemmelser og procedurer, der er fastlagt i de årlige handlingsprogrammer.

Artikel 7

Særforanstaltninger

1. Uden at det berører artikel 5, kan Kommissionen i tilfælde af uforudsete og behørigt begrundede behov eller under usædvanlige omstændigheder vedtage særforanstaltninger, der ikke er omhandlet i strategidokumenterne.

2. I forbindelse med særforanstaltninger angives mål, indsatsområder, forventede resultater forvaltningsprocedurer og det samlede finansieringsbeløb. Der skal gives en beskrivelse af den indsats, der finansieres, en angivelse af de beløb, der tildeles hver enkelt indsats, og den vejledende tidsplan for gennemførelsen heraf. Det skal også fastsættes, hvilken type resultatindikatorer, der skal overvåges i forbindelse med gennemførelsen af særforanstaltningerne.

3. Hvis udgifterne til sådanne foranstaltninger svarer til eller overstiger 3 000 000 EUR, vedtager Kommissionen dem efter proceduren i artikel 17, stk. 2.

4. I tilfælde af særforanstaltninger til under 3 000 000 EUR sender Kommissionen senest 10 arbejdsdage efter at have truffet sin afgørelse meddelelse herom til Europa-Parlamentet og medlemsstaterne til orientering.

Artikel 8

Støtteforanstaltninger

1. Fællesskabsfinansiering, der ydes i henhold til denne forordning, kan dække omkostninger forbundet med forskellige aktiviteter såsom forberedelse, opfølgning, overvågning, revision og evaluering, der er direkte nødvendige for gennemførelsen af denne forordning og realiseringen af målene heri, f.eks. undersøgelser, møder, information, bevidstgørelse, kurser og publikationer, herunder kurser og uddannelsesforanstaltninger for partnere fra civilsamfundet, omkostninger forbundet med edb-netværker med henblik på udveksling af information og alle andre udgifter til administrativ og teknisk bistand, der er nødvendige for forvaltning af programmet. Den kan i givet fald også dække omkostninger forbundet med foranstaltninger til at fremhæve bistandens fællesskabskarakter samt forklaring af målene for og resultaterne af bistanden over for offentligheden i de berørte lande.

2. Fællesskabsfinansieringen dækker også udgifter til administrativ assistance i Kommissionens delegationer til forvaltning af aktioner, som finansieres i henhold til denne forordning.

3. Kommissionen vedtager støtteforanstaltninger, som ikke er omfattet af de i artikel 5 omhandlede strategidokumenter, i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3 og 4.

Artikel 9

Ad hoc-foranstaltninger

1. Uanset artikel 5 kan Kommissionen yde små tilskud på ad hoc-grundlag til menneskerettighedsforkæmpere for at imødekomme presserende behov for beskyttelse.

2. Kommissionen skal regelmæssigt underrette Europa-Parlamentet og medlemsstaterne om de ad hoc-foranstaltninger, der gennemføres.

Artikel 10

Støtteberettigelse

1. Uden at det berører artikel 14, er følgende organer og aktører, der operere selvstændigt og under ansvar, berettigede til at modtage støtte i medfør af denne forordning med henblik på gennemførelse af de i artikel 6, 7 og 9 omhandlede foranstaltninger:

a) civilsamfundets organisationer, herunder ikke-statslige, nonprofit-organisationer og uafhængige politiske institutter, organisationer, der har rod i lokalsamfundet, og privatretlige nonprofit-agenturer, -institutioner og -organisationer og netværk heraf på lokalt, nationalt, regionalt og internationalt plan

b) offentligretlige nonprofit-agenturer, -institutioner, -organisationer og -netværk på lokalt, nationalt, regionalt og internationalt plan

c) nationale, regionale og internationale parlamentariske organer, når det er nødvendigt for at nå målene i dette instrument, medmindre de foreslåede foranstaltninger kan finansieres i henhold til et beslægtet fællesskabsinstrument for ekstern bistand

d) internationale og regionale mellemstatslige organisationer

e) fysiske personer, hvis det er nødvendigt for at opfylde denne forordnings mål.

2. Der kan undtagelsesvis og i behørigt begrundede tilfælde ydes finansiering til andre organer og aktører, der ikke er anført i stk. 1, hvis det er nødvendigt for at opfylde denne forordnings mål.

Artikel 11

Forvaltningsprocedurer

1. Bistandsforanstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, gennemføres centralt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 16 ) og alle ændringer heraf eller ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 53, stk. 1.

2. I tilfælde af samfinansiering og i andre behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen i overensstemmelse med artikel 54 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 vedtage at overlade offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til de i artikel 54, stk. 2, litra c), i nævnte forordning omhandlede organer.

Artikel 12

Budgetforpligtelser

1. Budgetforpligtelser indgås på grundlag af afgørelser, som Kommissionen træffer i medfør af artikel 6, 7, 8 og 9.

2. Fællesskabsfinansiering kan juridisk set bl.a. tage form af:

a) aftaler eller afgørelser om tilskud eller aftaler om bidrag

b) aftaler i henhold til artikel 54 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002

c) indkøbskontrakter

d) arbejdskontrakter.

Artikel 13

Finansieringstyper

1. Fællesskabsfinansieringen kan bl.a. antage form af:

a) projekter og programmer

b) tilskud til at finansiere projekter, der indgives af de i artikel 10, stk. 1, litra d), omhandlede internationale og regionale mellemstatslige organisationer

c) små tilskud til menneskerettighedsforkæmpere som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), nr. ii) til finansiering af presserende beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 9, stk. 1.

d) tilskud til at dække driftsudgifter til FN's højkommissær for menneskerettigheders kontorer.

e) tilskud til at dække driftsudgifterne for Det Fælleseuropæiske Universitetscenter for Menneskerettigheder og Demokratisering (EIUC), særlig det europæiske program for masteruddannelse i menneskerettigheder og demokratisering og EU/FN-stipendiatprogrammet, der gøres fuldt tilgængelige for statsborgere fra tredjelande, samt andre uddannelses- og forskningsaktiviteter, der fremmer menneskerettigheder og demokratisering

f) bidrag til internationale fonde, især fonde forvaltet af internationale eller regionale organisationer

g) menneskelige og materielle ressourcer, som er nødvendige for effektiv gennemførelse af EU-valgovervågningsmissionerne

h) offentlige indkøbskontrakter som defineret i artikel 88 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2. Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, er berettigede til samfinansiering fra følgende kilder, især:

a) medlemsstaterne og disses lokale myndigheder, især offentlige og halvoffentlige organer

b) andre donorlande, især disses offentlige og halvoffentlige organer

c) internationale og regionale mellemstatslige organisationer

d) selskaber, virksomheder og andre organisationer og erhvervsdrivende i den private sektor, fagforeninger, fagforbund og andre ikke-statslige aktører.

3. I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles projektet eller programmet i flere tydeligt identificerbare elementer, som hver især finansieres af de forskellige partnere, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres. I tilfælde af samlet samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved projektet eller programmet mellem de partnere, som deltager i finansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke er muligt at identificere finansieringskilden i forbindelse med en specifik aktivitet under projektet eller programmet.

4. I tilfælde af samlet samfinansiering kan Kommissionen modtage og forvalte midler på vegne af de enheder, der er omhandlet i stk. 2, litra a), b) og c), til gennemførelse af fælles foranstaltninger. Midlerne behandles som formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002.

5. I tilfælde af samfinansiering og i andre behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen overlade offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til de i artikel 54, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 1605/2002 omhandlede organer.

▼M1

6. Unionens bistand må i princippet ikke anvendes til at betale skatter, told og andre afgifter i modtagerlandene.

▼B

Artikel 14

Regler for deltagelse og oprindelsesregler

1. Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudskontrakter, der finansieres i henhold til denne forordning, er åben for alle fysiske og juridiske personer, der henholdsvis er statsborgere i eller er etableret i en af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, i et officielt kandidatland anerkendt af Det Europæiske Fællesskab eller i en af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater.

Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudskontrakter, der finansieres i henhold til denne forordning, er åben for alle fysiske og juridiske personer, der henholdsvis er statsborgere i eller er etableret i et udviklingsland, som defineret af Komitéen for Udviklingsbistand under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), ud over de fysiske og juridiske personer, der er berettigede til bistand i medfør af denne forordning. Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over udviklingslande, der er udarbejdet af Komitéen for Udviklingsbistand, i overensstemmelse med den regelmæssige gennemgang af denne liste, og underretter Rådet herom.

2. Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudskontrakter, der finansieres i henhold til denne forordning, er også åben for alle fysiske og juridiske personer, der henholdsvis er statsborgere i eller er etableret i et andet land end de i stk. 1 omhandlede, hvis der er aftalt gensidig adgang til ekstern bistand. Der gives gensidig adgang, hvis et land indrømmer medlemsstaterne og det pågældende modtagerland støtteberettigelse på lige vilkår.

Der gives gensidig adgang ved hjælp af en konkret beslutning vedrørende et bestemt land eller en bestemt regional gruppe af lande. En sådan beslutning vedtages efter proceduren i artikel 17, stk. 2, og vil være i kraft i mindst et år.

3. Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudskontrakter, der finansieres i henhold til denne forordning, er åben for internationale organisationer.

4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 har ingen virkning for visse kategorier af organisationer, der er berettigede til finansiering, og som på grund af deres karakter eller hjemsted kan deltage i virkeliggørelsen af målene for den pågældende indsats.

5. Eksperter kan have en hvilken som helst nationalitet. Det har ingen virkning for de kvalitets- og finansieringskrav, der er omhandlet i Fællesskabets regler for indkøb.

6. Hvis foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, gennemføres centralt eller indirekte ved uddelegering til særlige fællesskabsorganer, internationale eller nationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c) i forordning (EF) nr. 1605/2002, er deltagelse i procedurerne for tildeling af forvaltningsenhedens indkøbs- eller tilskudskontrakter åben for fysiske personer, der er statsborgere i de lande, der har adgang til Fællesskabets indkøbs- og tilskudskontrakter i henhold til principperne i denne artikels stk. 1, og i ethvert andet land, der er berettiget til finansiering i henhold til forvaltningsenhedens regler og procedurer, og for juridiske personer, der er etableret i disse lande.

7. Når der ydes fællesskabsbistand til en indsats, der gennemføres gennem en international organisation, er deltagelse i de relevante kontraktprocedurer åben for alle fysiske og juridiske personer, som er berettiget til finansiering i medfør af denne artikel, og for alle fysiske og juridiske personer, som er berettiget til finansiering i henhold til den pågældende organisations regler, idet det omhyggeligt sikres, at alle donorer behandles ens. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

8. Når der ydes fællesskabsbistand til en indsats, som samfinansieres med et tredjeland, der er omfattet af gensidighed, eller med en regional organisation eller med en medlemsstat, er deltagelse i de relevante kontraktprocedurer åben for alle fysiske og juridiske personer, som er berettiget til finansiering i medfør af denne artikel, og for alle fysiske og juridiske personer, som er berettiget til finansiering i henhold til de regler, der er fastsat af tredjelandet, den regionale organisation eller medlemsstaten. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

9. Alle leverancer og materialer, som indkøbes i henhold til aftaler, der finansieres i henhold til denne forordning, skal have oprindelse i Fællesskabet eller i et land, der er støtteberettiget i henhold til stk. 1 og 2. I denne forordning forstås »oprindelse« således, som det er fastlagt i de relevante fællesskabsbestemmelser om oprindelsesregler til toldmæssige formål.

10. Kommissionen kan i behørigt begrundede tilfælde tillade, at fysiske og juridiske personer fra lande, der længe har haft økonomisk, handelsmæssig eller geografisk tilknytning til nabolandene, eller fra andre tredjelande deltager, samt at leverancer og materialer af en anden oprindelse kan indkøbes og anvendes.

11. Undtagelser kan begrundes med, at bestemte varer og tjenesteydelser ikke er til rådighed på de berørte landes markeder, at sagen er yderst hastende, eller at reglerne om støtteberettigelse ville gøre det umuligt eller ekstremt vanskeligt at gennemføre et projekt, et program eller en foranstaltning.

12. Bydende, der har fået tildelt en kontrakt, skal overholde de internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder. f.eks. Den Internationale Arbejdsorganisations grundlæggende arbejdsstandarder, konventionerne om foreningsfrihed og kollektive overenskomstforhandlinger, afskaffelse af tvangs- og pligtarbejde, afskaffelse af diskrimination for så vidt angår beskæftigelse og erhverv samt afskaffelse af børnearbejde.

Artikel 15

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1. Alle aftaler og kontrakter, der indgås i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, skal indeholde bestemmelser om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, særlig med hensyn til svig, korruption og andre uregelmæssigheder, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser ( 17 ), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder ( 18 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) ( 19 ).

2. I aftalerne anføres det udtrykkeligt, at Kommissionen og Revisionsretten har beføjelse til at foretage dokumentrevision eller revision på stedet for alle kontrahenter eller underkontrahenter, som har modtaget fællesskabsmidler. Det skal også udtrykkeligt fastsættes, at Kommissionen kan foretage kontrol og inspektioner på stedet i overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96.

Artikel 16

Evaluering

1. Kommissionen overvåger og gennemgår regelmæssigt sine programmer og evaluerer programmeringens effektivitet, sammenhæng og overensstemmelse, i givet fald ved hjælp af uafhængige eksterne evalueringer, for at efterprøve, om målene er nået, og for at kunne rette henstillinger om en forbedring af fremtidige foranstaltninger. Der vil blive taget behørigt hensyn til forslag fra Europa-Parlamentet og Rådet om uafhængige eksterne evalueringer.

2. Kommissionen sender sine evalueringsrapporter til det udvalg, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, og til Europa-Parlamentet til orientering. Medlemsstaterne kan anmode om, at bestemte evalueringer drøftes i det i artikel 17, stk. 1, omhandlede udvalg. Resultaterne udnyttes ved udformning af programmer og tildeling af ressourcer.

3. Kommissionen inddrager i relevant omfang alle berørte parter i evalueringen af den fællesskabsbistand, der er ydet i henhold til denne forordning. Der vil blive tilskyndet til fælles evalueringer med medlemsstaterne, internationale organisationer eller andre organer.







AFSNIT III

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

Udvalg

1. Kommissionen bistås af et udvalg for demokrati og menneskerettigheder, i det følgende benævnt »udvalget«.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF jf. dennes artikel 8. Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til 30 dage.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

Artikel 18

Årsberetning

1. Kommissionen undersøger, hvilke fremskridt der er gjort med gennemførelsen af de i henhold til denne forordning trufne bistandsforanstaltninger, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning om gennemførelsen og resultaterne og så vidt muligt det vigtigste udbytte og de vigtigste virkninger af bistanden. Beretningen er en integreret del af årsberetningen om gennemførelse af Fællesskabets udviklingspolitik og gennemførelsen af den eksterne bistand og af EU's årsberetning om menneskerettighederne.

2. Årsberetningen skal indeholde oplysninger for det foregående år om de finansierede foranstaltninger, overvågnings- og evalueringsresultaterne, relevante partneres deltagelse, gennemførelsen af budgetforpligtelser og -betalinger fordelt på globale, regionale og nationale foranstaltninger samt bistandsområder. Årsberetningen skal indeholde en vurdering af resultaterne af bistanden så vidt muligt ved brug af specifikke og målelige indikatorer for, hvilken rolle bistanden har spillet med hensyn til at opfylde målene i denne forordning.

Artikel 19

Finansieringsramme

Den finansielle referenceramme for gennemførelsen af denne forordning i perioden 2007-2013 er på 1 104 000 000 EUR. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for de finansielle overslag for 2007-2013.

Artikel 20

Midtvejsevaluering

Senest den 31. december 2010 tilsender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om denne forordnings gennemførelse i de første tre år, eventuelt med et forslag til retsakt om nødvendige ændringer af denne forordning.

Artikel 21

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra 1. januar 2007 til 31. december 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.