02019A1114(01) — DA — 19.04.2022 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

FRIHANDELSAFTALE MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG REPUBLIKKEN SINGAPORE







Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«, og Republikken Singapore, i det følgende benævnt »Singapore«, i det følgende under ét benævnt »parterne« eller hver for sig benævnt en »part«, SOM ANERKENDER deres langvarige og stærke partnerskab baseret på de fælles principper og værdier, der fremgår af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, og til deres tætte forbindelser på det økonomiske område samt inden for handel og investeringer, SOM ØNSKER at styrke deres forbindelser yderligere som led i og i overensstemmelse med deres forbindelser i almindelighed og er overbevist om, at denne aftale vil skabe et nyt klima for udviklingen i handelen og investeringerne mellem parterne, SOM ANERKENDER, at denne aftale vil supplere og fremme bestræbelserne på regional økonomisk integration, SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at styrke deres forbindelser på det økonomiske område samt inden for handel og investeringer i overensstemmelse med målet om bæredygtig udvikling i økonomisk, social og miljømæssig forstand og på at fremme handel og investeringer på en måde, der tager hensyn til høje niveauer for miljø- og arbejdstagerbeskyttelse og til relevante internationalt anerkendte standarder og aftaler, hvori de er part, SOM ØNSKER at hæve levestandarden, fremme økonomisk vækst og stabilitet, skabe nye beskæftigelsesmuligheder og forbedre den generelle velfærd, og som med henblik herpå bekræfter deres vilje til at fremme liberalisering af handel og investeringer, SOM ER OVERBEVIST OM, at denne aftale vil skabe et bredt og sikkert marked for varer og tjenesteydelser og dermed styrke deres virksomheders konkurrenceevne på de globale markeder, SOM BEKRÆFTER hver parts ret til at vedtage og gennemføre foranstaltninger, der er nødvendige for at forfølge legitime politikmålsætninger inden for f.eks. det sociale område, miljøområdet, sikkerhedsområdet og folkesundhedsområdet samt fremme og beskyttelse af kulturel mangfoldighed, SOM BEKRÆFTER deres vilje til at overholde De Forenede Nationers pagt, der blev undertegnet i San Francisco den 26. juni 1945, og tage hensyn til principperne i verdenserklæringen om menneskerettigheder, der blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling den 10. december 1948, SOM ANERKENDER betydningen af gennemsigtighed i den internationale handel til gavn for alle berørte parter, SOM SØGER at indføre klare og gensidigt fordelagtige regler for deres indbyrdes handel og investeringer samt at begrænse eller fjerne hindringerne herfor, SOM ER BESLUTTET PÅ at bidrage til en harmonisk udvikling og styrkelse af den internationale handel ved gennem denne aftale at fjerne handelshindringer og undgå at skabe nye hindringer for handel og investeringer mellem parterne, som kunne begrænse fordelene ved denne aftale, SOM TAGER UDGANGSPUNKT I deres respektive rettigheder og forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten og andre multilaterale, regionale og bilaterale aftaler og ordninger, hvori de er part, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:







KAPITEL ET

MÅL OG GENERELLE DEFINITIONER

ARTIKEL 1.1

Oprettelse af et frihandelsområde

Parterne i denne aftale opretter herved et frihandelsområde i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT 1994 og artikel V i GATS.

ARTIKEL 1.2

Mål

Denne aftale har til formål at liberalisere og lette handel og investeringer mellem parterne efter bestemmelserne i denne aftale.

ARTIKEL 1.3

Alment gældende definitioner

Medmindre andet er anført, forstås i denne aftale ved:

»landbrugsaftalen«: aftalen om landbrug i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»aftalen om statslige indkøb«: aftalen om statslige indkøb i bilag 4 til WTO-overenskomsten

»aftalen om inspektion inden afsendelse«: aftalen om inspektion inden afsendelse i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»antidumpingaftalen«: aftalen om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»toldværdiansættelsesaftalen«: aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»dag«: en kalenderdag

»DSU«: forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse i bilag 2 til WTO-overenskomsten

»GATS«: den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser i bilag 1B til WTO-overenskomsten

»GATT 1994«: den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»harmoniseret system«: det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, herunder alle bemærkninger og ændringer hertil (i det følgende også benævnt »HS«)

»IMF«: Den Internationale Valutafond

»importlicensaftalen«: aftalen om importlicensprocedurer i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»foranstaltning«: en lov, en forskrift, en procedure, et krav eller en praksis

»fysisk person fra/i en part«: en statsborger i Singapore eller i en af EU-medlemsstaterne ( 1 ) i overensstemmelse med deres respektive lovgivning

»partnerskabs- og samarbejdsaftalen«: partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Singapore på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 19. oktober 2018;

»person«: en fysisk eller juridisk person

»aftalen om beskyttelsesforanstaltninger«: aftalen om beskyttelsesforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»SCM-aftalen«: aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»SPS-aftalen«: aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger i bilag 1A til WTO-overenskomsten

»TBT-aftalen«: aftalen om tekniske handelshindringer i bilag 1A til WTO-aftalen

»TRIPS-aftalen«: aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder i bilag 1C til WTO-overenskomsten

»WIPO«: Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret

»WTO«: Verdenshandelsorganisationen, og

»WTO-overenskomsten«: Marrakesh-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, indgået i Marrakesh den 15. april 1994.







KAPITEL TO

NATIONAL BEHANDLING OG MARKEDSADGANG FOR VARER







AFDELING A

FÆLLES BESTEMMELSER

ARTIKEL 2.1

Formål

Parterne liberaliserer handelen med varer gradvist og gensidigt i en overgangsperiode, der løber fra denne aftales ikrafttræden, i overensstemmelse med denne aftale og med artikel XXIV i GATT 1994.

ARTIKEL 2.2

Anvendelsesområde

Dette kapitel finder anvendelse på handel med varer mellem parterne.

ARTIKEL 2.3

National behandling

Parterne indrømmer hver især national behandling for varer fra den anden part, jf. artikel III i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå er forpligtelserne i artikel III i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser, indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

ARTIKEL 2.4

Told

Med henblik på dette kapitel omfatter »told« også enhver told eller afgift af enhver art, der pålægges ved eller i forbindelse med import eller eksport af varer, herunder alle former for tillægsskat eller -afgifter, der pålægges ved eller i forbindelse med en sådan import eller eksport.

Told omfatter ikke:

a) afgifter, der svarer til en intern skat, der pålægges i medfør af artikel 2.3 (National behandling)

b) told, der pålægges i medfør af kapitel tre (Afbødende foranstaltninger på handelsområdet)

c) told, der pålægges i medfør af artikel VI, artikel XVI og artikel XIX i GATT 1994, antidumpingaftalen, SCM-aftalen, artikel 5 i landbrugsaftalen og DSU, og

d) gebyrer og andre afgifter, der pålægges i medfør af artikel 2.10 (Gebyrer og formaliteter i forbindelse med import og eksport).

ARTIKEL 2.5

Tarifering af varer

Tariferingen af de varer, der handles mellem parterne, sker i henhold til parternes respektive toldnomenklaturer i overensstemmelse med HS og ændringerne heraf.







AFDELING B

NEDSÆTTELSE ELLER AFSKAFFELSE AF TOLD

ARTIKEL 2.6

Nedsættelse eller afskaffelse af told ved import

1. Parterne nedsætter eller afskaffer hver især told på importerede varer med oprindelse i den anden part i overensstemmelse med toldafviklingsplanerne i bilag 2-A. I dette kapitel forstås ved »med oprindelse i«: varers oprindelse som fastlagt i overensstemmelse med oprindelsesreglerne og de andre krav i protokol 1.

2. Den basistoldsats for import, der gøres til genstand for successive nedsættelser i henhold til stk. 1, er for hver enkelt vare anført i toldafviklingsplanerne i bilag 2-A.

3. Hvis en part nedsætter den mestbegunstigelses(MFN)-toldsats, den anvender på import, efter denne aftales ikrafttræden, gælder denne toldsats, hvis og så længe den er lavere end den toldsats for import, der er beregnet i overensstemmelse med dens toldafviklingsplan i bilag 2-A.

4. Tre år efter denne aftales ikrafttræden rådfører parterne sig med hinanden efter anmodning fra en af parterne for at overveje en fremskyndelse og en udvidelse af omfanget af nedsættelsen og afskaffelsen af told ved import. En beslutning vedrørende en sådan fremskyndelse eller udvidelse, som parterne træffer i Udvalget for Handel med Varer, har forrang for enhver toldsats eller afviklingskategori, der er fastsat i deres toldafviklingsplaner for den pågældende vare.

ARTIKEL 2.7

Afskaffelse af told og skatter ved eksport

Parterne må ikke opretholde eller indføre told eller skatter ved eller i forbindelse med eksport eller salg til eksport af varer til den anden part og ej heller interne skatter på varer, der eksporteres til den anden part, som overstiger de skatter, der pålægges tilsvarende varer bestemt til indenlandsk salg.

ARTIKEL 2.8

Standstill

Efter denne aftales ikrafttræden må parterne ikke forhøje en eksisterende told eller indføre ny told ved import af en vare med oprindelse i den anden part. Dette udelukker ikke, at en part efter en unilateral nedsættelse kan forhøje en told, så den igen kommer op på det niveau, der er fastsat i dens toldafviklingsplan i bilag 2-A.







AFDELING C

IKKETOLDMÆSSIGE FORANSTALTNINGER

ARTIKEL 2.9

Import- og eksportrestriktioner

1. Parterne må ikke indføre eller opretholde forbud eller restriktioner ved import af varer fra den anden part eller ved eksport eller salg til eksport af varer bestemt til den anden parts område, jf. artikel XI i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil. Med henblik herpå er artikel XI i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

2. Parterne er enige om, at en part, der agter at træffe foranstaltninger i henhold til artikel XI, stk. 2, litra a) og c), i GATT 1994, skal give den anden part alle relevante oplysninger med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning, inden den træffer foranstaltningerne. Parterne kan aftale ethvert nødvendigt middel til at bringe vanskelighederne til ophør. Er der ikke opnået enighed senest 30 dage efter afgivelsen af sådanne oplysninger, kan den eksporterende part indføre foranstaltninger for eksport af den pågældende vare i henhold til nævnte artikel. Når ekstraordinære og kritiske omstændigheder, der nødvendiggør et øjeblikkeligt indgreb, udelukker forudgående afgivelse af oplysninger eller undersøgelse, kan den part, der agter at træffe foranstaltningerne, straks indføre sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe situationen, og skal straks underrette den anden part herom.

ARTIKEL 2.10

Gebyrer og formaliteter i forbindelse med import og eksport

1. Parterne sikrer i overensstemmelse med artikel VIII i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, at alle gebyrer og afgifter af enhver art (bortset fra told og de foranstaltninger, der er anført i artikel 2.4 (Told), litra a), b) og c)), der pålægges ved eller i forbindelse med import eller eksport af varer, begrænses beløbsmæssigt til de anslåede omkostninger ved de ydede tjenester, der ikke må beregnes på et ad valorem-grundlag og ikke må udgøre en indirekte beskyttelse af indenlandske varer eller en beskatning af import eller eksport til fiskale formål.

2. Parterne offentliggør hver især via et officielt udpeget medie, herunder bl.a. internettet, de gebyrer og afgifter, de pålægger i forbindelse med import og eksport.

3. Parterne må ikke kræve udførelse af konsulatsforretninger ( 2 ), herunder betaling af de hermed forbundne gebyrer og afgifter, i forbindelse med import af varer fra den anden part.

ARTIKEL 2.11

Import- og eksportlicensprocedurer

1. Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser i henhold til importlicensaftalen.

2. Parterne indfører og forvalter import- og eksportlicensprocedurer ( 3 ) i overensstemmelse med: a) artikel 1, stk. 1-9, i importlicensaftalen b) artikel 2 i importlicensaftalen c) artikel 3 i importlicensaftalen.

Med henblik herpå er de i litra a), b) og c) nævnte bestemmelser indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale. Parterne anvender disse bestemmelser med de nødvendige ændringer på alle eksportlicensprocedurer.

3. Parterne sikrer, at alle eksportlicensprocedurer anvendes neutralt og forvaltes på en retfærdig, rimelig, ikkeforskelsbehandlende og gennemsigtig måde.

4. Parterne indfører eller opretholder kun licensprocedurer som en betingelse for import til deres område eller eksport fra deres område til den anden part, hvis der ikke findes andre passende, rimeligt tilgængelige procedurer til opfyldelse af et administrativt formål.

5. Parterne må ikke indføre eller opretholde ikkeautomatiske import- eller eksportlicensprocedurer, medmindre det er nødvendigt for at gennemføre en foranstaltning i overensstemmelse med denne aftale. En part, der indfører ikkeautomatiske licensprocedurer, skal klart angive, hvilken foranstaltning der gennemføres ved hjælp af en sådan licensprocedure.

6. En part, der indfører eksportlicensprocedurer eller ændringer af sådanne procedurer, skal underrette Udvalget for Handel med Varer herom 60 dage forud for offentliggørelsen af de pågældende procedurer. Underretningen skal indeholde de oplysninger, der kræves i medfør af artikel 5 i importlicensaftalen.

7. En part besvarer inden for 60 dage forespørgsler fra den anden part vedrørende licensprocedurer, som den adspurgte part måtte have til hensigt at indføre eller har indført eller opretholdt, samt vedrørende kriterierne for indrømmelse eller tildeling af import- eller eksportlicenser.

ARTIKEL 2.12

Statsforetagender

1. Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel XVII i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, og forståelsen vedrørende fortolkningen af artikel XVII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 i bilag 1A til WTO-overenskomsten, der herved er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

2. Parterne kan anmode hinanden om oplysninger, jf. artikel XVII, stk. 4, litra c) og d), i GATT 1994.

ARTIKEL 2.13

Afskaffelse af sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger

1. Parterne påtager sig yderligere forpligtelser vedrørende sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger over for de varer, der er omhandlet i bilag 2-B og 2-C (i det følgende benævnt »sektorbilagene«). Med henblik herpå kan parterne ændre sektorbilagene ved en beslutning, der træffes i Udvalget for Handel med Varer.

2. Efter anmodning fra en part indleder parterne forhandlinger med henblik på at udvide omfanget af deres forpligtelser vedrørende sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger over for varer.







AFDELING D

SPECIFIKKE UNDTAGELSER VEDRØRENDE VARER

ARTIKEL 2.14

Almindelige undtagelser

1. Intet i dette kapitel er til hinder for, at der træffes foranstaltninger i overensstemmelse med artikel XX i GATT 1994, herunder bemærkninger og supplerende bestemmelser hertil, som herved er indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

2. Parterne er enige om, at en eksporterende part, der agter at træffe foranstaltninger i henhold til artikel XX, litra i) og j), i GATT 1994, skal give den anden part alle relevante oplysninger med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning, inden den træffer foranstaltningerne. Parterne kan aftale ethvert nødvendigt middel til at bringe vanskelighederne til ophør. Er der ikke opnået enighed senest efter 30 dage, kan den eksporterende part indføre foranstaltninger for eksport af den pågældende vare i henhold til nævnte artikel. Når ekstraordinære og kritiske omstændigheder, der nødvendiggør et øjeblikkeligt indgreb, udelukker forudgående afgivelse af oplysninger eller undersøgelse, kan den part, der agter at træffe foranstaltningerne, straks indføre sådanne sikkerhedsforanstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe situationen, og skal straks underrette den anden part herom.







AFDELING E

INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER

ARTIKEL 2.15

Udvalget for Handel med Varer

1. Udvalget for Handel med Varer, nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), består af repræsentanter for parterne og træder sammen på foranledning af en part eller Handelsudvalget for at behandle spørgsmål i forbindelse med dette kapitel.

2. Udvalget har bl.a. til opgave: a) at overvåge gennemførelsen af dette kapitel og af bilag 2-A, 2-B og 2-C b) at fremme handel med varer mellem parterne, herunder via konsultationer om fremskyndelse af og udvidelse af omfanget af afskaffelsen af told samt om udvidelse af omfanget af forpligtelser vedrørende ikketoldmæssige foranstaltninger i henhold til denne aftale og om andre spørgsmål, som måtte være relevante; som følge af disse konsultationer kan udvalget træffe en beslutning om at ændre eller udvide bilag 2-A, 2-B og 2-C, hvis det er nødvendigt, og c) at håndtere toldmæssige og ikketoldmæssige foranstaltninger vedrørende handel med varer mellem parterne og, hvis det er relevant, at forelægge sådanne spørgsmål for Handelsudvalget.







KAPITEL TRE

AFBØDENDE FORANSTALTNINGER PÅ HANDELSOMRÅDET







AFDELING A

ANTIDUMPING- OG UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER

ARTIKEL 3.1

Almindelige bestemmelser

1. Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel VI i GATT 1994, antidumpingaftalen og SCM-aftalen og anvender antidumping- og udligningsforanstaltninger i overensstemmelse med dette kapitel.

2. Parterne, der anerkender, at antidumping- og udligningsforanstaltninger kan misbruges til at vanskeliggøre handel, er enige om: a) at sådanne foranstaltninger bør anvendes i fuld overensstemmelse med de relevante WTO-krav og bør være baseret på en retfærdig og gennemsigtig ordning, og b) at der bør tages nøje hensyn til interesserne hos den part, der skal omfattes af en sådan foranstaltning.

3. Med henblik på denne afdeling bestemmes varernes oprindelse efter parternes ikkepræferentielle oprindelsesregler.

ARTIKEL 3.2

Gennemsigtighed og informationsudveksling

1. Når de kompetente myndigheder i en part har modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om indførelse af antidumpingtold på varer, der importeres fra den anden part, underretter den pågældende part skriftligt den anden part herom senest 15 dage inden indledningen af en undersøgelse.

2. Når de kompetente myndigheder i en part har modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om indførelse af udligningstold på varer, der importeres fra den anden part, underretter førstnævnte part skriftligt den anden part herom senest 15 dage inden indledningen af en undersøgelse og giver den anden part mulighed for at rådføre sig med førstnævntes kompetente myndigheder vedrørende anmodningen med henblik på at afklare situationen og finde en gensidigt acceptabel løsning. Parterne bestræber sig på at afholde disse konsultationer så hurtigt som muligt.

3. Parterne sikrer, umiddelbart efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger og under alle omstændigheder inden den endelige afgørelse træffes, en fuldstændig og formålstjenlig fremlæggelse af alle de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for beslutningen om at indføre disse foranstaltninger. Dette berører ikke anvendelsen af artikel 6, stk. 5, i antidumpingaftalen og artikel 12, stk. 4, i SCM-aftalen. Fremlæggelsen skal ske skriftligt, og de interesserede parter skal have tilstrækkelig tid til at fremsætte bemærkninger.

4. Alle interesserede parter skal have mulighed for at tilkendegive deres synspunkter under undersøgelserne vedrørende afbødende foranstaltninger på handelsområdet.

ARTIKEL 3.3

Regel om mindre told

Beslutter en part at indføre antidumping- eller udligningstold, må størrelsen af tolden ikke overstige dumpingmargenen eller de udligningsberettigede subsidier, og den bør ligge under dumpingmargenen, hvis en sådan mindre told er tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der forvoldes den indenlandske erhvervsgren.

ARTIKEL 3.4

Hensyntagen til samfundsmæssige interesser

En part må ikke indføre antidumping- eller udligningsforanstaltninger, hvis det på grundlag af de oplysninger, der er fremkommet under undersøgelsen, klart kan konkluderes, at det ikke er i samfundets interesse at indføre de pågældende foranstaltninger. Ved vurderingen af de samfundsmæssige interesser tages der hensyn til den indenlandske erhvervsgrens situation samt til importører og disses repræsentative sammenslutninger, repræsentative brugere og repræsentative forbrugerorganisationer, for så vidt de har indgivet relevante oplysninger til undersøgelsesmyndighederne.

ARTIKEL 3.5

Undtagelse fra bilateral tvistbilæggelse og mægling

Bestemmelserne i denne afdeling er ikke underlagt kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).







AFDELING B

GLOBALE BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER

ARTIKEL 3.6

Almindelige bestemmelser

1. Parterne bibeholder deres rettigheder og forpligtelser i henhold til artikel XIX i GATT 1994, aftalen om beskyttelsesforanstaltninger og artikel 5 i landbrugsaftalen. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, giver nærværende aftale ikke parterne yderligere rettigheder eller forpligtelser for så vidt angår tiltag, der iværksættes i henhold til artikel XIX i GATT 1994 og aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.

2. En part må ikke samtidig for samme vare indføre både: a) bilaterale beskyttelsesforanstaltninger, og b) en foranstaltning i henhold til artikel XIX i GATT 1994 og aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.

3. Med henblik på denne afdeling bestemmes varernes oprindelse efter parternes ikkepræferentielle oprindelsesregler.

ARTIKEL 3.7

Gennemsigtighed

1. Uanset artikel 3.6 (Almindelige bestemmelser) giver den part, der indleder en beskyttelsesundersøgelse eller agter at indføre beskyttelsesforanstaltninger, efter anmodning fra den anden part, og forudsat at denne har en væsentlig interesse heri, straks, og mindst syv dage inden indledningen af undersøgelsen eller indførelsen af foranstaltninger, den anden part skriftlig ad hoc-underretning om alle relevante forhold vedrørende indledningen af beskyttelsesundersøgelsen eller indførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, herunder i givet fald de foreløbige og endelige resultater af undersøgelsen. Dette berører ikke anvendelsen af artikel 3.2 i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger.

2. Når parterne indfører beskyttelsesforanstaltninger, tilstræber de at gøre dette på en måde, der griber mindst muligt ind i deres bilaterale handel.

3. Hvis en part med henblik på stk. 2 finder, at de retlige forudsætninger for indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger er opfyldt, og den agter at indføre sådanne foranstaltninger, giver denne part den anden part underretning herom og giver den anden part mulighed for at indgå i bilaterale konsultationer. Hvis der ikke er fundet en tilfredsstillede løsning senest 30 dage efter underretningen, kan den importerende part indføre endelige beskyttelsesforanstaltninger. Den anden part bør også gives mulighed for at indgå i konsultationer med henblik på udveksling af synspunkter vedrørende de i stk. 1 omhandlede oplysninger.

ARTIKEL 3.8

Undtagelse fra bilateral tvistbilæggelse og mægling

Bestemmelserne i denne afdeling er ikke underlagt kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).







AFDELING C

BILATERAL BESKYTTELSESKLAUSUL

ARTIKEL 3.9

Definitioner

I denne afdeling forstås ved:

a) »alvorlig skade« og »fare for alvorlig skade«: skade som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger; med henblik herpå er artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer, og

b) »overgangsperiode«: en periode på ti år efter denne aftales ikrafttræden.

ARTIKEL 3.10

Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning

1. Hvis varer med oprindelse i en af parterne som følge af nedsættelse eller afskaffelse af told i henhold til denne aftale importeres til den anden parts område i så forhøjede mængder, i absolutte tal eller i forhold til den indenlandske produktion, og under sådanne vilkår, at det forårsager, eller der er fare for, at det vil forårsage alvorlig skade for en indenlandsk producent af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer, kan den importerende part træffe foranstaltninger i henhold til stk. 2 på de betingelser og efter de procedurer, der er fastlagt i denne afdeling, dog kun i overgangsperioden.

2. Den importerende part kan træffe en bilateral beskyttelsesforanstaltning, som: a) suspenderer yderligere nedsættelse af toldsatsen for den pågældende vare som fastsat i bilag 2-A, eller b) forhøjer toldsatsen for den pågældende vare til et niveau, som ikke overstiger den laveste værdi af følgende: i) den MFN-toldsats, der gælder for varen på det tidspunkt, hvor foranstaltningen træffes, eller ii) den basistoldsats, der er fastsat i toldafviklingsplanerne i bilag 2-A i medfør af artikel 2.6 (Nedsættelse eller afskaffelse af told ved import), stk. 2.

ARTIKEL 3.11

Betingelser og begrænsninger

1. En part, der indleder en undersøgelse som omhandlet i stk. 2, underretter skriftligt den anden part herom og rådfører sig med denne så lang tid forud for indførelsen af en bilateral beskyttelsesforanstaltning som muligt med henblik på: a) en gennemgang af de oplysninger, der fremkommer ved undersøgelsen, og en vurdering af, om betingelserne i denne artikel er opfyldt b) udveksling af synspunkter vedrørende foranstaltningen og dennes hensigtsmæssighed i lyset af denne afdelings mål om at afhjælpe alvorlig skade eller faren for, at der forårsages alvorlig skade på den indenlandske erhvervsgren på grund af øget import, jf. artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning), stk. 1, og c) indledende udveksling af synspunkter vedrørende kompensation, jf. artikel 3.13 (Kompensation).

2. En part må kun indføre en bilateral beskyttelsesforanstaltning, efter at dens kompetente myndigheder har gennemført en undersøgelse i overensstemmelse med artikel 3 og artikel 4, stk. 2, litra a) og c), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger. Med henblik herpå er artikel 3 og artikel 4, stk. 2, litra a) og c), i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger indarbejdet i og gjort til en del af denne aftale med de fornødne ændringer.

3. Den i artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning) omhandlede foranstaltning træffes kun, hvis det på grundlag af objektive beviser fremgår af undersøgelsen, at der består en årsagssammenhæng mellem den øgede import fra den anden part og den alvorlige skade eller faren for en sådan. I den forbindelse skal der tages behørigt hensyn til andre faktorer, herunder import af samme produkt fra andre lande.

4. Parterne sikrer, at deres kompetente myndigheder afslutter en sådan undersøgelse, senest et år efter den dato, hvor den er indledt.

5. En part må ikke anvende en bilateral beskyttelsesforanstaltning, jf. artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning), stk. 1: a) i større omfang og i længere tid end nødvendigt for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade eller lette en tilpasning b) i en periode på over to år, som dog kan forlænges med indtil to år, hvis den importerende parts kompetente myndigheder efter procedurerne i denne artikel fastslår, at foranstaltningen fortsat er nødvendig for at forebygge eller afhjælpe en alvorlig skade og lette en tilpasning, og der er tegn på, at erhvervsgrenen tilpasser sig, forudsat at beskyttelsesforanstaltningens samlede anvendelsesperiode, dvs. den oprindelige anvendelsesperiode og enhver forlængelse heraf, ikke overstiger fire år, eller c) ud over udløbet af overgangsperioden, medmindre det sker med den anden parts samtykke.

6. En foranstaltning må ikke anvendes endnu en gang på importen af den samme vare i overgangsperioden, medmindre der er forløbet et tidsrum svarende til halvdelen af det tidsrum, i hvilket beskyttelsesforanstaltningen tidligere er blevet anvendt. I så fald finder artikel 3.13 (Kompensation), stk. 3, ikke anvendelse.

7. Når en part bringer en bilateral beskyttelsesforanstaltning til ophør, er toldsatsen den sats, der i henhold til dens toldafviklingsplan i bilag 2-A ville have været gældende, hvis foranstaltningen ikke var blevet indført.

ARTIKEL 3.12

Midlertidige foranstaltninger

1. Under kritiske omstændigheder, hvor en forsinkelse kunne forårsage skade, som ville være vanskelig at afhjælpe, kan en part anvende en bilateral beskyttelsesforanstaltning midlertidigt, når en foreløbig undersøgelse klart har vist, at der er importeret større mængder af en vare med oprindelse i den anden part som følge af nedsættelsen eller afskaffelsen af en told i henhold til denne aftale, og at de importerede varer forårsager, eller der er fare for, at de vil forårsage, alvorlig skade for den indenlandske erhvervsgren. Anvendelsesperioden for en midlertidig foranstaltning må ikke overstige 200 dage, og i denne periode skal parten opfylde kravene i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 2 og 3. Parten tilbagebetaler straks eventuelle toldforhøjelser, hvis den i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 2, omhandlede undersøgelse viser, at kravene i artikel 3.10 (Anvendelse af en bilateral beskyttelsesforanstaltning) ikke er opfyldt. En midlertidig foranstaltnings anvendelsesperiode medregnes som en del af den i artikel 3.11 (Betingelser og begrænsninger), stk. 5, litra b), fastsatte periode.

2. Hvis en part træffer en midlertidig foranstaltning i medfør af denne artikel, skal denne part underrette den anden part skriftligt, inden den træffer foranstaltningen, og skal indlede konsultationer med den anden part, straks efter at foranstaltningen er truffet.

ARTIKEL 3.13

Kompensation

1. En part, der indfører en bilateral beskyttelsesforanstaltning, rådfører sig med den anden part, for at de i fællesskab kan fastlægge en passende handelsliberaliserende kompensation i form af indrømmelser, der i alt væsentligt har tilsvarende virkninger for handelen, eller i form af indrømmelser, som svarer til værdien af den yderligere told, der forventes opkrævet som følge af beskyttelsesforanstaltningen. Den part, der indfører en bilateral beskyttelsesforanstaltning, giver mulighed for sådanne konsultationer senest 30 dage efter indførelsen af den bilaterale beskyttelsesforanstaltning.

2. Hvis konsultationerne i henhold til stk. 1 ikke fører til en aftale om handelsliberaliserende kompensation senest 30 dage efter indledningen af konsultationerne, kan den part, hvis varer er genstand for beskyttelsesforanstaltningen, suspendere anvendelsen af i alt væsentligt tilsvarende indrømmelser til den part, der har indført beskyttelsesforanstaltningen. Den eksporterende part skal underrette den anden part skriftligt, mindst 30 dage inden den suspenderer indrømmelser i henhold til dette stykke.

3. Den i stk. 2 omhandlede ret til suspension må ikke udøves i de første 24 måneder af en bilateral beskyttelsesforanstaltnings anvendelsesperiode, forudsat at foranstaltningen er i overensstemmelse med denne aftale.







KAPITEL FIRE

TEKNISKE HANDELSHINDRINGER

ARTIKEL 4.1

Mål

Formålet med dette kapitel er at lette og øge handelen med varer mellem parterne ved at skabe et grundlag for forebyggelse, afdækning og fjernelse af unødvendige handelshindringer, der falder ind under TBT-aftalen.

ARTIKEL 4.2

Anvendelsesområde og definitioner

1. Dette kapitel finder anvendelse på udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af alle de standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er defineret i bilag 1 til TBT-aftalen, og som kan påvirke handelen med varer mellem parterne, uanset varernes oprindelse.

2. Uanset stk. 1 finder dette kapitel ikke anvendelse på: a) specifikationer vedrørende indkøb udarbejdet af statslige organer med henblik på egen produktion eller eget forbrug, eller b) sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger som defineret i bilag A til SPS-aftalen, og som er omfattet af kapitel fem i nærværende aftale.

3. Med henblik på dette kapitel finder definitionerne i bilag 1 til TBT-aftalen anvendelse.

ARTIKEL 4.3

Bekræftelse af TBT-aftalen

Parterne bekræfter deres eksisterende rettigheder og forpligtelser over for hinanden i henhold til TBT-aftalen, der er indarbejdet i og gjort til en del af nærværende aftale med de fornødne ændringer.

ARTIKEL 4.4

Samarbejde

1. Parterne styrker deres samarbejde om standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer med henblik på at øge den gensidige forståelse af deres respektive ordninger og lette adgangen til hinandens markeder.

2. Parterne tilstræber at indkredse og udvikle initiativer vedrørende reguleringssamarbejde inden for bestemte emner og sektorer, hvilket kan omfatte, men ikke er begrænset til: a) at udveksle oplysninger og erfaringer vedrørende udarbejdelsen og anvendelsen af deres tekniske forskrifter og anvendelsen af god reguleringspraksis b) at forenkle tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, når det er relevant c) at undgå unødigt divergerende tilgange til tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer og arbejde hen imod en eventuel konvergens eller tilpasning af tekniske forskrifter i forhold til internationale standarder d) at tilskynde til samarbejde mellem deres respektive offentlige eller private organer med ansvar for metrologi, standardisering, prøvning, certificering og akkreditering e) at sikre et effektivt samspil mellem forvaltningsmyndigheder på nationalt, regionalt og internationalt plan, f.eks. ved at videregive forespørgsler fra en part til de relevante forvaltningsmyndigheder, og f) at udveksle oplysninger om udviklingen i relevante regionale og multilaterale fora vedrørende standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer.

3. Hvis en part fremsætter forslag om samarbejde i henhold til dette kapitel, tager den anden part behørigt hensyn hertil.

ARTIKEL 4.5

Standarder

1. Parterne bekræfter deres forpligtelser i henhold til artikel 4.1 i TBT-aftalen til at sikre, at deres standardiseringsorganer tiltræder og overholder adfærdskodeksen for udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af standarder, jf. bilag 3 til TBT-aftalen.

2. Med henblik på den bredest mulige harmonisering af standarder tilskynder parterne deres standardiseringsorganer samt de regionale standardiseringsorganer, som de eller deres standardiseringsorganer er medlemmer af, til at samarbejde med den anden parts relevante standardiseringsorganer i forbindelse med internationale standardiseringsaktiviteter.

3. Parterne forpligter sig til at udveksle oplysninger om: a) anvendelse af standarder til støtte for tekniske forskrifter b) standardiseringsprocesser og det omfang, i hvilket de anvender internationale standarder eller regionale standarder som grundlag for deres nationale standarder, og c) samarbejdsaftaler, som de hver især gennemfører, vedrørende standardisering, forudsat at oplysningerne kan offentliggøres.

ARTIKEL 4.6

Tekniske forskrifter

Parterne er enige om at gøre bedst mulig brug af god reguleringspraksis hvad angår udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af tekniske standarder som omhandlet i TBT-aftalen, herunder:

a) når de udarbejder en teknisk forskrift, at tage hensyn til bl.a. virkningerne af den påtænkte tekniske forskrift og de alternativer, der måtte være – i form af forskrifter eller i anden form – til den foreslåede tekniske forskrift, og som eventuelt kan opfylde partens legitime mål

b) i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i TBT-aftalen, at anvende den højest mulige grad af relevante internationale standarder som grundlag for deres tekniske forskrifter, undtagen hvor sådanne internationale standarder ville være et ineffektivt eller uegnet middel til at realisere de legitime mål, der forfølges, og, hvis der ikke er blevet lagt internationale standarder til grund, efter anmodning fra den anden part at gøre rede for, hvorfor sådanne standarder er fundet uegnede eller ineffektive til at opfylde det forfulgte mål, og

c) i overensstemmelse med artikel 2.8 i TBT-aftalen, og når det er relevant, at fastsætte tekniske forskrifter på basis af funktionsdygtighed frem for på basis af design eller beskrivende egenskaber.

ARTIKEL 4.7

Procedurer for overensstemmelsesvurdering

1. Parterne erkender, at der findes en lang række mekanismer, som letter accept af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer, herunder: a) den importerende parts anvendelse af en leverandørs overensstemmelseserklæring b) aftaler om gensidig accept af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer for specifikke tekniske forskrifter gennemført af organer etableret på den anden parts område c) anvendelse af akkrediteringsprocedurer til godkendelse af overensstemmelsesvurderingsorganer d) statslig udpegelse af overensstemmelsesvurderingsorganer, herunder organer etableret på den anden parts område e) unilateral anerkendelse af resultaterne af overensstemmelsesvurderingsprocedurer gennemført på den anden parts område f) frivillige ordninger mellem overensstemmelsesvurderingsorganer på parternes respektive områder, og g) anvendelse af regionale eller internationale multilaterale aftaler og ordninger om anerkendelse, hvori parterne er part.

2. Under særlig hensyntagen til disse betragtninger sørger parterne for: a) at intensivere udvekslingen af oplysninger om disse og andre mekanismer med henblik på at lette accept af overensstemmelsesvurderingsresultater b) at udveksle oplysninger om de kriterier, der anvendes til at udvælge passende overensstemmelsesvurderingsprocedurer for specifikke produkter, og i overensstemmelse med artikel 5.1.2 i TBT-aftalen ikke at kræve overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som er strengere eller skal anvendes strengere end nødvendigt for at give den importerende part en forsikring om, at produkterne er i overensstemmelse med de gældende tekniske forskrifter og standarder, idet der tages hensyn til de risici, manglende overensstemmelse ville medføre c) at udveksle oplysninger om akkrediteringspolitik og overveje, hvordan internationale akkrediteringsstandarder og internationale aftaler, hvori parternes akkrediteringsorganer er involveret, bedst kan udnyttes, f.eks. gennem International Laboratory Accreditation Cooperation og International Accreditation Forum, og d) at sikre, at hvis en part har godkendt to eller flere overensstemmelsesvurderingsorganer til at gennemføre de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er nødvendige for at markedsføre produktet, så kan de økonomiske aktører vælge mellem dem.

3. Parterne bekræfter deres forpligtelse i henhold til artikel 5.2.5 i TBT-aftalen til at sikre, at gebyrer, der opkræves for obligatorisk overensstemmelsesvurdering af importerede produkter, er rimelige i forhold til gebyrer, der kan opkræves for overensstemmelsesvurdering af tilsvarende produkter af national oprindelse eller med oprindelse i et andet land, under hensyntagen til omkostninger ved kommunikation, transport mv. som følge af, at ansøgeren og overensstemmelsesvurderingsorganet er etableret forskellige steder.

4. Parterne kan, efter anmodning fra en af dem, beslutte at foretage konsultationer med henblik på at fastlægge sektorinitiativer, som er tilpasset de respektive sektorer, vedrørende anvendelsen af overensstemmelsesvurderingsprocedurer eller lettelse af accept af overensstemmelsesvurderingsresultater. Den part, der fremsætter anmodningen, bør underbygge den med relevante oplysninger om, hvordan det pågældende sektorinitiativ kan lette handelen mellem parterne. I forbindelse med disse konsultationer kan alle de i stk. 1 beskrevne mekanismer tages i betragtning. Afviser en part en sådan anmodning fra den anden part, skal den, hvis den anmodes om det, give en begrundelse herfor.

ARTIKEL 4.8

Gennemsigtighed

Parterne bekræfter deres forpligtelser vedrørende gennemsigtighed i henhold til TBT-aftalen for så vidt angår udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer og er enige om:

a) når en del af udarbejdelsen af en teknisk forskrift er genstand for offentlig høring, at tage behørigt hensyn til den anden parts synspunkter og, uden at forskelsbehandle, give den anden part og berørte personer herfra rimelig mulighed for at fremsætte bemærkninger

b) når der gives underretning efter artikel 2.9 i TBT-aftalen, at give den anden part mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger til forslaget inden for en frist på mindst 60 dage efter underretningen og, hvis det er muligt, at tage behørigt hensyn til rimelige anmodninger om forlængelse af fristen for fremsættelse af bemærkninger

c) at afsætte tilstrækkelig lang tid mellem offentliggørelse og ikrafttrædelse af tekniske forskrifter til, at den anden parts økonomiske aktører kan tilpasse sig, undtagen hvis der opstår, eller er fare for, at der vil opstå, akutte problemer med hensyn til sikkerhed, sundhed, miljøbeskyttelse eller national sikkerhed, og

d) efter anmodning og hurtigst muligt at give den anden part eller dens økonomiske operatører relevante oplysninger (f.eks. via et offentligt websted, hvis et sådant er til rådighed) om gældende tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer og i det omfang, det er relevant og muligt, skriftlig vejledning i efterlevelse af deres tekniske forskrifter.

ARTIKEL 4.9

Markedsovervågning

Parterne forpligter sig til at udveksle oplysninger om markedsovervågning og håndhævelsesaktiviteter.

ARTIKEL 4.10

Mærkning og etikettering

1. Parterne noterer sig, at en teknisk forskrift i henhold til stk. 1 i bilag 1 til TBT-aftalen kan omfatte eller udelukkende vedrøre krav til mærkning eller etikettering, og er enige om, at hvis deres tekniske forskrifter indeholder krav om obligatorisk mærkning eller etikettering, vil de sikre, at sådanne forskrifter ikke er udarbejdet med det formål eller den virkning at skabe unødvendige hindringer for den internationale handel, og at sådanne forskrifter ikke er mere handelsbegrænsende end nødvendigt for at opfylde et legitimt mål, jf. artikel 2.2 i TBT-aftalen.

2. Parterne er enige om, at en part, der kræver obligatorisk mærkning eller etikettering af produkter: a) skal tilstræbe at begrænse sine krav til sådanne, som er relevante for forbrugerne eller brugerne af produktet, eller relevante til at anføre, at produktet lever op til de obligatoriske krav b) kan fastsætte, hvilke oplysninger der skal angives på etiketten, og påbyde efterlevelse af visse lovgivningsmæssige krav til anbringelse af etiketten, men ikke må kræve forudgående godkendelse eller certificering af etiketter eller mærker som en forudsætning for salg af produkterne på sit marked, medmindre det anses for nødvendigt på grund af den risiko, produktet frembyder for menneskers, dyrs eller planters sundhed eller liv c) hvis den kræver, at de økonomiske aktører skal anvende unikke identifikationsnumre, skal sikre, at der hurtigst muligt og uden forskelsbehandling udstedes sådanne numre til de pågældende økonomiske aktører d) skal tillade, hvis det ikke er vildledende, modsigende eller forvirrende i forhold til de oplysninger, der kræves i den part, der importerer varerne, at følgende anvendes ved mærkning eller etikettering af produkter: i) oplysninger på andre sprog ud over oplysninger på det sprog, der kræves af den part, der importerer varerne ii) internationalt anerkendte nomenklaturer, piktogrammer, symboler eller grafiske billeder, og iii) oplysninger ud over dem, der kræves i den part, der importerer varerne e) skal acceptere, at etikettering, herunder nyetikettering og korrektion af etikettering, når det er relevant, kan finde sted i godkendte lokaler (f.eks. i toldlagre på importstedet) på den importerende parts område forud for distribution og salg af produktet som et alternativ til etikettering på oprindelsesstedet, medmindre en sådan etikettering på oprindelsesstedet skal finde sted af hensyn til folkesundheden eller den offentlige sikkerhed, og f) skal bestræbe sig på i tilfælde, hvor den finder, at det ikke anfægter legitime mål i henhold til TBT-aftalen, at acceptere ikkepermanente eller aftagelige etiketter eller mærkning eller etikettering, der fremgår af ledsagedokumenterne i stedet for at være fysisk anbragt på produktet.

3. Stk. 2 finder anvendelse på landbrugsprodukter, industriprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter, herunder spiritus og andre drikkevarer, jf. dog parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten.

ARTIKEL 4.11

Kontaktpunkter

De i medfør af artikel 13.4 (Forespørgsler og kontaktpunkter) udpegede kontaktpunkter har bl.a. følgende opgaver:

a) at overvåge gennemførelsen og forvaltningen af dette kapitel

b) straks at behandle ethvert spørgsmål, der rejses af den anden part vedrørende udarbejdelse, vedtagelse, anvendelse eller håndhævelse af standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer

c) at styrke samarbejdet om udarbejdelse og forbedring af standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer

d) at udveksle oplysninger om standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurderingsprocedurer

e) at lette relevante samarbejdsaktiviteter i overensstemmelse med artikel 4.4 (Samarbejde), stk. 2, og

f) at sørge for, at der oprettes ad hoc-arbejdsgrupper, hvis en part anmoder herom, for at undersøge, hvordan handelen mellem parterne kan lettes.

ARTIKEL 4.12

Afsluttende bestemmelser

1. Parterne kan i Udvalget for Handel med Varer, nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), drøfte gennemførelsesordninger, som måtte være nødvendige i forbindelse med dette kapitel. Parterne kan ved en beslutning, der træffes i nævnte udvalg, vedtage enhver sådan gennemførelsesforanstaltning.

2. Parterne har påtaget sig yderligere forpligtelser vedrørende sektorspecifikke ikketoldmæssige foranstaltninger over for varer, jf. bilag 4-A og tillæggene hertil.







KAPITEL FEM

SUNDHEDS- OG PLANTESUNDHEDSFORANSTALTNINGER

ARTIKEL 5.1

Mål

Formålet med dette kapitel er:

a) at beskytte menneskers, dyrs og planters liv og sundhed på parternes respektive områder og samtidig lette handelen mellem parterne for så vidt angår sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt »SPS-foranstaltninger«)

b) at samarbejde om den videre gennemførelse af SPS-aftalen, og

c) at tilvejebringe et middel til forbedring af kommunikation, samarbejde og løsning af problemer i forbindelse med gennemførelsen af SPS-foranstaltninger, der påvirker handelen mellem parterne.

ARTIKEL 5.2

Anvendelsesområde

1. Dette kapitel finder anvendelse på alle SPS-foranstaltninger, der direkte eller indirekte kan påvirke handelen mellem parterne.

2. Dette kapitel finder også anvendelse på samarbejde mellem parterne vedrørende dyrevelfærdsanliggender af fælles interesse for parterne.

3. Intet i dette kapitel berører parternes rettigheder i henhold til TBT-aftalen for så vidt angår foranstaltninger, der ikke er omfattet af dette kapitel.

ARTIKEL 5.3

Definitioner

Med henblik på dette kapitel:

a) finder definitionerne i bilag A til SPS-aftalen anvendelse, og

b) kan parterne i fællesskab lægge sig fast på andre definitioner med henblik på anvendelsen af dette kapitel, idet de tager hensyn til glossarer og definitioner udarbejdet af relevante internationale organisationer, f.eks. Codex Alimentarius-Kommissionen (i det følgende benævnt »Codex Alimentarius«), Verdensorganisationen for Dyresundhed (i det følgende benævnt »OIE«) og i henhold til den internationale plantebeskyttelseskonvention (i det følgende benævnt »IPPC«).

ARTIKEL 5.4

Rettigheder og forpligtelser

Parterne bekræfter deres rettigheder og forpligtelser i henhold til SPS-aftalen.

ARTIKEL 5.5

Kompetente myndigheder

De af parternes kompetente myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af dette kapitel, er anført i bilag 5-A. Parterne underretter hinanden om ændringer vedrørende disse kompetente myndigheder.

ARTIKEL 5.6

Almindelige principper

Ved gennemførelsen af dette kapitel skal parterne:

a) sikre, at SPS-foranstaltninger stemmer overens med principperne i SPS-aftalens artikel 3

b) sørge for ikke at anvende SPS-foranstaltninger til at skabe uberettigede hindringer for handelen

c) sikre, at de i henhold til dette kapitel etablerede procedurer indføres og gennemføres uden unødig forsinkelse, og at de ikke anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling af den anden part under ens eller tilsvarende omstændigheder, og

d) sørge for ikke at anvende de i litra c) omhandlede procedurer eller anmode om yderligere oplysninger for at forhale adgangen til deres respektive markeder uden videnskabelig eller teknisk begrundelse.

ARTIKEL 5.7

Importkrav

1. En parts importkrav gælder på hele den anden parts område.

2. Den eksporterende part sikrer, at de varer, der eksporteres til den importerende part, opfylder dennes sundheds- og plantesundhedskrav.

3. Den importerende part sikrer, at dens importkrav anvendes på produkter, der importeres fra den eksporterende part, på en forholdsmæssigt afpasset og ikkeforskelsbehandlende måde.

4. Eventuelle gebyrer i forbindelse med procedurerne for produkter, der importeres fra den eksporterende part, skal være rimelige i forhold til de gebyrer, der pålægges tilsvarende indenlandske varer, og må ikke overstige de faktiske omkostninger ved tjenesteydelsen.

5. Den importerende part har ret til at foretage importkontrol af produkter importeret fra den eksporterende part med henblik på gennemførelse af SPS-foranstaltninger.

6. Importkontrollen af de varer, der importeres fra den eksporterende part, skal være relateret til den sundheds- og plantesundhedsrisiko, der er forbundet med den pågældende import. Den skal foretages uden unødig forsinkelse og skal påvirke handelen mellem parterne mindst muligt.

7. Den importerende part stiller på den eksporterende parts foranledning oplysninger til rådighed for den eksporterende part om hyppigheden af den importkontrol, der foretages af produkter fra den eksporterende part. Den importerende part kan ændre hyppigheden af den fysiske kontrol af sendinger som følge af i) verifikation, ii) importkontrol eller iii) gensidig aftale mellem parterne, herunder efter konsultationer i henhold til dette kapitel, alt efter hvad der er relevant.

8. Hvis importkontrollen viser, at produkterne ikke er i overensstemmelse med den importerende parts relevante importkrav, bør en eventuel foranstaltning, der træffes af den importerende part, være forholdsmæssigt afpasset efter den sundheds- og plantesundhedsrisiko, der er forbundet med importen af det produkt, der ikke opfylder kravene.

ARTIKEL 5.8

Verifikation

1. For at opnå og bevare tilliden til, at dette kapitel gennemføres effektivt, har den importerende part til enhver tid ret til at foretage verifikation, herunder: a) ved verifikationsbesøg hos den eksporterende part for at verificere hele eller en del af den ordning for inspektion og udstedelse af certifikater, der anvendes af den eksporterende parts kompetente myndigheder i henhold til de relevante internationale standarder, retningslinjer og henstillinger fra Codex Alimentarius, OIE og IPPC, og b) ved at afkræve den eksporterende part oplysninger om dens ordning for inspektion og udstedelse af certifikater samt resultaterne af den kontrol, der er foretaget inden for rammerne af denne ordning.

2. Den importerende part skal dele resultaterne og konklusionerne af den verifikation, der foretages i medfør af stk. 1, med den eksporterende part. Den importerende part kan offentliggøre disse resultater.

3. Hvis den importerende part beslutter at aflægge et verifikationsbesøg hos den eksporterende part, skal den importerende part underrette den eksporterende part herom mindst 60 kalenderdage forud for besøget, undtagen i hastetilfælde eller hvis parterne aftaler andet. Enhver ændring vedrørende et sådant besøg aftales af parterne i fællesskab.

4. Omkostningerne ved gennemførelsen af en verifikation af hele eller en del af den ordning for inspektion og udstedelse af certifikater, der anvendes af den eksporterende parts kompetente myndigheder, og omkostningerne ved gennemførelsen af inspektioner af enkeltvirksomheder, afholdes af den importerende part.

5. Den importerende part giver den eksporterende part skriftlige oplysninger om verifikationsbesøg inden for 60 kalenderdage. Den eksporterende part har 45 kalenderdage til at fremsætte bemærkninger til de pågældende oplysninger. Den eksporterende parts bemærkninger vedlægges dokumentet med de endelige konklusioner og indarbejdes heri, hvis det er relevant.

6. Uanset stk. 5 skal den importerende part underrette den eksporterende part hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 10 kalenderdage efter afslutningen af verifikationen, hvis der i forbindelse med denne er blevet påvist en betydelig risiko for menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed.

ARTIKEL 5.9

Handelslettelser

1. I tilfælde, hvor den importerende part kræver en verifikation på stedet for at tillade importen af en vis kategori eller visse kategorier af produkter af animalsk oprindelse fra den importerende part, gælder følgende: a) Verifikationen skal evaluere den eksporterende parts ordning for inspektion og udstedelse af certifikater i overensstemmelse med artikel 5.8 (Verifikation) og tage hensyn til relevante skriftlige oplysninger, som efter anmodning stilles til rådighed af den eksporterende part. b) Hvis resultatet af verifikationen af ordningen for inspektion og udstedelse af certifikater er tilfredsstillende, skal den importerende part underrette den eksporterende part skriftligt herom. I så fald kan det af oplysningerne fremgå, at den importerende part har tilladt eller agter at tillade importen af en eller flere specifikke kategorier af produkter. c) Hvis resultatet af verifikationen af ordningen for inspektion og udstedelse af certifikater ikke er tilfredsstillende, skal den importerende part underrette den eksporterende part skriftligt herom. I så fald skal oplysningerne omfatte: i) angivelse af de betingelser, herunder betingelser vedrørende den eksporterende parts ordning for inspektion og udstedelse af certifikater, der fortsat mangler at blive opfyldt af den eksporterende part, for at den importerende part kan tillade importen af en eller flere specifikke kategorier af produkter af animalsk oprindelse ii) en omtale af det forhold, at specifikke virksomheder, der fremstiller produkter af animalsk oprindelse, kan gives tilladelse til at eksportere til den importerende part ved opfyldelse af de relevante importkrav i artikel 5.7 (Importkrav), eller iii) en erklæring om, at den importerende part ikke tillader import af den eller de specifikke kategorier af produkter fra den eksporterende part.

2. I tilfælde, hvor den importerende part har tilladt import af en eller flere specifikke kategorier af produkter af animalsk oprindelse, jf. stk. 1, litra b), underretter den eksporterende part den importerende part om listen over enkeltvirksomheder, der opfylder den importerende parts krav, jf. særlig artikel 5.7 (Importkrav) og artikel 5.8 (Verifikation). Herudover gælder følgende: a) Efter anmodning fra den eksporterende part skal den importerende part godkende enkeltvirksomheder som omhandlet i bilag 5-B, stk. 3, og som er beliggende på den eksporterende parts område, uden forudgående inspektion af disse enkeltvirksomheder. Når den eksporterende part anmoder den importerende part om godkendelse, afgiver den alle de oplysninger, der kræves af den importerende part for at sikre efterlevelse af de relevante krav, herunder kravene i artikel 5.7 (Importkrav). Den importerende parts godkendelse skal stemme overens med betingelserne i bilag 5-B og være begrænset til de kategorier af produkter, for hvilke importen er tilladt. b) Efter godkendelse af de i stk. 2, litra a), omhandlede enkeltvirksomheder skal den importerende part i overensstemmelse med sine gældende retlige og administrative procedurer træffe de nødvendige lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger til at tillade importen senest 40 kalenderdage efter modtagelsen af den eksporterende parts anmodning og, hvis det er relevant, de oplysninger, der kræves af den importerende part for at sikre efterlevelse af de relevante krav, herunder kravene i artikel 5.7 (Importkrav). c) Den importerende part skal meddele den eksporterende part sin godkendelse eller afvisning af enkeltvirksomheder som omhandlet i stk. 2, litra a), og begrunde en eventuel afvisning.

ARTIKEL 5.10

Foranstaltninger vedrørende dyrs og planters sundhed

1. Parterne anerkender begreberne parasit- eller sygdomsfrie steder og steder med lav forekomst af parasitter eller sygdomme i overensstemmelse med SPS-aftalen samt OIE- og IPPC-standarder, -retningslinjer og -henstillinger. Det i artikel 5.15 (Udvalget for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger) omhandlede SPS-Udvalg kan fastlægge yderligere enkeltheder for proceduren for anerkendelse af sådanne steder, herunder steder, hvor der har været et sygdomsudbrud, under hensyntagen til SPS-aftalen samt de relevante OIE- og IPPC-standarder, -retningslinjer og -henstillinger.

2. Ved bestemmelsen af parasit- eller sygdomsfrie steder og steder med lav forekomst af parasitter eller sygdomme inddrager parterne faktorer såsom geografisk beliggenhed, økosystemer, epidemiologisk overvågning og sundheds- eller plantesundhedskontrollens effektivitet på de pågældende steder.

3. Parterne etablerer et tæt samarbejde om bestemmelsen af parasit- eller sygdomsfrie steder og steder med lav forekomst af parasitter og sygdomme med det formål at skabe tillid til de procedurer, den anden part anvender til bestemmelse af sådanne steder. Når den importerende part accepterer den bestemmelse af sådanne steder, der er foretaget af den eksporterende part, baserer den i princippet sin afgørelse vedrørende dyrs eller planters sundhedsstatus i den eksporterende part eller dele heraf på oplysninger afgivet af den eksporterende part i overensstemmelse med SPS-aftalen samt OIE- og IPPC-standarder, -retningslinjer og -henstillinger.

4. Hvis den importerende part ikke accepterer den bestemmelse, der er foretaget af den eksporterende part, angiver den årsagerne hertil og er parat til at indgå i konsultationer.

5. Hvis den eksporterende part hævder, at steder på dens område er parasit- eller sygdomsfrie steder eller steder med en lav forekomst af parasitter eller sygdomme, tilvejebringer den relevante beviser til over for den importerende part objektivt at godtgøre, at de pågældende steder er og sandsynligvis forbliver henholdsvis parasit- eller sygdomsfrie steder eller steder med lav forekomst af parasitter eller sygdomme. Med henblik herpå gives den importerende part efter anmodning rimelig adgang til at gennemføre inspektion, prøvning og andre relevante procedurer.

6. Parterne anerkender OIE-princippet om afgrænsning af segmenter og IPPC-princippet om parasitfrie produktionssteder. Det i artikel 5.15 (Udvalget for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger) omhandlede SPS-Udvalg vurderer de OIE- og IPPC-henstillinger, der fremover måtte blive udsendt om dette emne, og kan fremsætte tilsvarende henstillinger.

ARTIKEL 5.11

Gennemsigtighed og udveksling af oplysninger

1. Parterne: a) tilstræber gennemsigtighed hvad angår SPS-foranstaltninger på handelsområdet, særlig dem, der anvendes over for import fra den anden part i henhold til artikel 5.7 (Importkrav) b) styrker gensidig forståelse af deres respektive SPS-foranstaltninger og disses anvendelse c) udveksler oplysninger om spørgsmål vedrørende udviklingen og anvendelsen af SPS-foranstaltninger, herunder nye videnskabelige beviser, som påvirker eller kan påvirke handelen mellem parterne, med henblik på at minimere deres negative virkninger for samhandelen d) meddeler efter anmodning fra en part og inden for 15 kalenderdage, hvilke krav der gælder for importen af specifikke produkter, og e) meddeler efter anmodning fra en part og inden for 15 kalenderdage status for anmodningen om tilladelse for specifikke produkter.

2. De kontaktpunkter, der er ansvarlige for oplysningerne i henhold til stk. 1, er dem, der udpeges af parterne i overensstemmelse med artikel 13.4 (Forespørgsler og kontaktpunkter), stk. 1. Oplysningerne sendes pr. brev, fax eller e-mail. Oplysninger, der sendes pr. e-mail, kan underskrives elektronisk og må kun udveksles mellem kontaktpunkterne.

3. Når oplysningerne efter stk. 1, litra c), er stillet til rådighed ved anmeldelse til WTO i overensstemmelse med de relevante WTO-regler og -procedurer, eller når de er gjort tilgængelige på parternes officielle, offentlige og gratis websteder, anses den i nævnte litra omhandlede informationsudveksling for at have fundet sted.

4. Alle underretninger i henhold til dette kapitel skal ske til de i stk. 2 omhandlede kontaktpunkter.

ARTIKEL 5.12

Konsultationer

1. Parterne underretter hver især skriftligt den anden part inden for to arbejdsdage om alvorlige eller væsentlige risici for menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed, herunder fødevarekriser.

2. Skønner en part, at der er en alvorlig risiko for menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed, som berører produkter, der handles, gennemføres der efter anmodning og hurtigst muligt konsultationer vedrørende situationen. I så fald bestræber parterne sig på at tilvejebringe alle nødvendige oplysninger i tide for at undgå handelsforstyrrelser.

3. Konsultationer som omhandlet i stk. 2 kan afholdes pr. e-mail eller via video- eller telefonkonference. Den anmodende part sørger for, at der udarbejdes et referat af konsultationerne.

ARTIKEL 5.13

Nødforanstaltninger

1. I tilfælde af alvorlige risici for menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed kan den importerende part uden forudgående underretning træffe de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af menneskers, dyrs eller planters liv eller sundhed. For sendinger, der er undervejs mellem parterne, skal den importerende part søge den relativt bedste løsning for at undgå unødvendige handelsforstyrrelser.

2. Den part, der træffer foranstaltninger, underretter den anden part så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder senest 24 timer efter indførelsen af foranstaltningen. Begge parter kan anmode om oplysninger vedrørende den sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige situation eller de foranstaltninger, der måtte være indført. Den anden part svarer, så snart de ønskede oplysninger er tilgængelige.

3. Efter anmodning fra en af parterne og i overensstemmelse med artikel 5.12 (Konsultationer) afholder parterne konsultationer om situationen senest 15 kalenderdage efter underretningen. Disse konsultationer gennemføres med henblik på at undgå unødvendige handelsforstyrrelser. Parterne kan overveje muligheder for at lette gennemførelsen af foranstaltningerne eller deres udskiftning med andre foranstaltninger.

ARTIKEL 5.14

Ækvivalens

1. Parterne kan anerkende ækvivalens for en individuel foranstaltning, en gruppe af foranstaltninger eller ordninger, der finder anvendelse på en sektor eller en del af en sektor, jf. stk. 4-7. Anerkendelse af ækvivalens vedrører handel mellem parterne med dyr og animalske produkter, planter og planteprodukter eller i givet fald hertil relaterede varer.

2. Er der ikke anerkendt ækvivalens, finder handelen sted på den importerende parts betingelser for at leve op til det beskyttelsesniveau, som denne finder passende.

3. Anerkendelse af ækvivalens kræver vurdering og anerkendelse af følgende: a) eksisterende SPS-foranstaltninger i lovgivning, standarder og procedurer, herunder kontrol af ordninger for inspektion og udstedelse af certifikater, for at sikre, at både den eksporterende og den importerende parts SPS-foranstaltninger er opfyldt b) de kompetente myndigheders dokumenterede struktur, beføjelser, hierarkiske system, virkemåde og disponible midler, og c) den kompetente myndigheds resultater hvad angår kontrolprogrammer og garantier.

4. Parterne tager ved vurderingerne hensyn til de indvundne erfaringer.

5. Den importerende part anerkender en eksporterende parts sundheds- eller plantesundhedsforanstaltning som ækvivalent, hvis den eksporterende part objektivt godtgør, at dens foranstaltning opfylder det beskyttelsesniveau, som den importerende part finder passende. Med henblik herpå gives den importerende part efter anmodning rimelig adgang til at gennemføre inspektion, prøvning og andre relevante procedurer.

6. Parterne tager hensyn til vejledning fra Codex Alimentarius, OIE, IPPC og Komitéen for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger under WTO i forbindelse med anerkendelse af ækvivalens.

7. Er der anerkendt ækvivalens, kan parterne endvidere i fællesskab lægge sig fast på en forenklet model for de officielle sundheds- eller plantesundhedscertifikater, som er nødvendige for hver sending af dyr eller animalske produkter, planter eller planteprodukter eller andre hertil relaterede varer bestemt til import.

ARTIKEL 5.15

Udvalget for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger

1. Udvalget for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger (i det følgende benævnt »SPS-Udvalget«), nedsat ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg), skal bestå af bl.a. repræsentanter for parternes kompetente myndigheder.

2. SPS-Udvalget træder sammen senest et år efter denne aftales ikrafttræden. Derefter træder det sammen mindst en gang om året eller efter aftale mellem parterne. SPS-Udvalget vedtager sin forretningsorden på det første møde. Møderne afholdes ansigt til ansigt, via telefonkonference, videokonference eller via ethvert andet middel, parterne bliver enige om.

3. SPS-Udvalget kan aftale at oprette tekniske arbejdsgrupper bestående af eksperter fra parterne, som skal indkredse og behandle tekniske og videnskabelige spørgsmål, der opstår i forbindelse med dette kapitel, og udforske mulighederne for yderligere samarbejde om SPS-anliggender af fælles interesse. Når der er behov for supplerende ekspertviden, kan andre medlemmer end repræsentanter for parterne deltage i en teknisk arbejdsgruppes arbejde.

4. SPS-Udvalget kan behandle alle spørgsmål vedrørende dette kapitels effektive funktion. Det har særlig følgende ansvar og opgaver: a) at udarbejde de nødvendige procedurer eller ordninger for gennemførelsen af dette kapitel, herunder bilag 5-A og 5-B b) at overvåge gennemførelsen af dette kapitel, og c) at udgøre et forum for drøftelse af problemer, der opstår i forbindelse med anvendelsen af visse SPS-foranstaltninger, med henblik på at finde gensidigt acceptable løsninger. I den forbindelse indkaldes SPS-Udvalget efter anmodning fra en af parterne til hastemøde med henblik på konsultationer. Disse konsultationer berører ikke parternes rettigheder og forpligtelser i henhold til kapitel fjorten (Tvistbilæggelse) og kapitel femten (Mæglingsordning).

5. SPS-Udvalget udveksler oplysninger, ekspertviden og erfaringer på dyrevelfærdsområdet for at fremme parternes samarbejde om dyrevelfærd.

6. Parterne kan ved en beslutning, der træffes i SPS-Udvalget, vedtage henstillinger og afgørelser vedrørende importtilladelser, informationsudveksling, gennemsigtighed, anerkendelse af regionalisering, ækvivalens og alternative foranstaltninger samt ethvert andet spørgsmål, der er omhandlet i stk. 4 og 5.

ARTIKEL 5.16

Tekniske konsultationer

1. Finder en part, at en foranstaltning truffet af den anden part er eller kan være i strid med forpligtelserne i henhold til dette kapitel, og at foranstaltningen forårsager eller kan forårsage en uberettiget handelsforstyrrelse, kan den anmode om tekniske konsultationer i SPS-Udvalget med henblik på at finde en gensidigt acceptabel løsning. De kompetente myndigheder, der er omhandlet i bilag 5-A, letter disse konsultationer.

2. Tekniske konsultationer i SPS-Udvalget anses for afsluttet senest 30 dage efter datoen for indgivelsen af anmodningen om tekniske konsultationer, medmindre parterne enes om at fortsætte dem. De tekniske konsultationer kan afholdes via telefonkonference, videokonference eller via ethvert andet middel, parterne bliver enige om.







KAPITEL SEKS

TOLD OG HANDELSLETTELSER

ARTIKEL 6.1

Mål

1. Parterne anerkender vigtigheden af spørgsmål vedrørende told og handelslettelser i forbindelse med de skiftende globale handelsvilkår. Parterne er enige om at styrke samarbejdet på dette område med henblik på at sikre, at den relevante lovgivning og de relevante procedurer samt de relevante myndigheders administrative kapacitet opfylder målene om at fremme handelslettelser, samtidig med at man sikrer en effektiv toldkontrol.

2. Med henblik herpå er parterne enige om, at lovgivningen skal være ikkeforskelsbehandlende, og at toldprocedurerne skal være baseret på moderne metoder og effektiv kontrol for at bekæmpe svig og beskytte lovlig handel.

3. Parterne anerkender, at legitime samfundsmæssige interesser, herunder målene vedrørende sikkerhed og bekæmpelse af svig, på ingen måde må anfægtes.

ARTIKEL 6.2

Principper

1. Parterne er enige om, at deres respektive toldbestemmelser og -procedurer skal være baseret på: a) internationale instrumenter og standarder, der finder anvendelse på told og handel, og som parterne hver især har anerkendt, herunder de væsentlige elementer i den reviderede Kyotokonvention om forenkling og harmonisering af toldprocedurerne, den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem og WCO's »Framework of Standards to Secure and Facilitate Global Trade« (i det følgende benævnt »SAFE-rammen«) (WCO: Verdenstoldorganisationen) b) beskyttelse af lovlig handel gennem en effektiv håndhævelse og efterlevelse af lovkrav c) lovgivning, hvorved man undgår unødvendige eller forskelsbehandlende byrder for de økonomiske aktører, og som yderligere begunstiger økonomiske aktører, der i høj grad efterlever reglerne, og som sikrer beskyttelsesforanstaltninger over for svig og ulovlige eller skadevoldende aktiviteter, og d) regler, der sikrer, at sanktioner for overtrædelse af toldregulativer eller procedurekrav er forholdsmæssigt afpassede og ikkeforskelsbehandlende, og at håndhævelsen heraf ikke forsinker frigivelsen af varerne urimeligt.

2. For at forbedre arbejdsmetoderne og sikre ikkeforskelsbehandling, gennemsigtighed, effektivitet, integritet og ansvarlighed i transaktionerne skal parterne: a) så vidt muligt forenkle krav og formaliteter med henblik på hurtig frigivelse og fortoldning af varer og b) bestræbe sig på yderligere at forenkle og standardisere de oplysninger og den dokumentation, der kræves af toldmyndigheder og andre organer.

ARTIKEL 6.3

Toldsamarbejde

1. Parterne samarbejder i toldspørgsmål via deres respektive myndigheder for at sikre, at målene i artikel 6.1 (Mål) opfyldes.

2. For at styrke samarbejdet på toldområdet skal parterne bl.a.: a) udveksle oplysninger om deres respektive toldlovgivning, gennemførelsen heraf og deres toldprocedurer, navnlig med hensyn til: i) forenkling og modernisering af toldprocedurer ii) toldmyndighedernes grænsekontrol af intellektuelle ejendomsrettigheder iii) transitforsendelser og omladning, og iv) forbindelser med erhvervslivet b) overveje udformning af fælles initiativer vedrørende import, eksport og andre toldprocedurer samt initiativer med henblik på at sikre erhvervslivet en effektiv service c) samarbejde om toldrelaterede aspekter af sikring og fremme af den internationale handelsforsyningskæde i overensstemmelse med SAFE-rammen d) når det er relevant, sørge for gensidig anerkendelse af deres respektive risikostyringsteknikker, risikostandarder, sikkerhedskontrolsystemer og handelspartnerskabsprogrammer, herunder aspekter såsom datatransmission og gensidigt aftalte fordele, og e) styrke koordineringen i internationale organisationer såsom WTO og WCO.

ARTIKEL 6.4

Transitforsendelse og omladning

1. Parterne sikrer lettelse og effektiv kontrol af omladninger og transitforsendelser gennem deres områder.

2. Parterne fremmer og gennemfører regionale transitordninger med henblik på at lette handelen.

3. Parterne sikrer samarbejde og koordinering mellem alle berørte myndigheder og organer på deres respektive områder med henblik på at lette transittrafik.

ARTIKEL 6.5

Forhåndsbesked

Parterne giver forud for importen af varer til deres område og i overensstemmelse med deres lovgivning og procedurer skriftlig forhåndsbesked gennem deres toldmyndigheder eller andre kompetente myndigheder til erhvervsdrivende, som er etableret på deres område, om tarifering, oprindelsesregler og andre spørgsmål, som parterne måtte beslutte.

ARTIKEL 6.6

Forenklet toldprocedure

1. Parterne etablerer forenklede import- og eksportprocedurer, som er gennemsigtige og effektive, for at reducere omkostningerne og øge forudsigeligheden for de økonomiske aktører, herunder små og mellemstore virksomheder. Godkendte erhvervsdrivende skal desuden have nemmere adgang til toldforenklinger efter objektive og ikkeforskelsbehandlende kriterier.

2. Der anvendes et enhedsdokument til toldangivelser (evt. elektronisk) med henblik på opfyldelse af de nødvendige formaliteter i forbindelse med henførsel af varer under en toldprocedure.

3. Parterne anvender moderne toldteknikker, herunder metoder til risikovurdering og efterfølgende kontrol af toldbehandling, for at forenkle og lette indpassage og frigivelse af varer.

4. Parterne fremmer gradvis udvikling og anvendelse af systemer, herunder IT-baserede systemer, der kan lette elektronisk udveksling af data mellem deres respektive erhvervsdrivende, toldmyndigheder og andre relaterede organer.

ARTIKEL 6.7

Frigivelse af varer

Parterne sikrer, at deres toldmyndigheder, grænsemyndigheder og andre kompetente myndigheder anvender krav og procedurer, der:

a) muliggør hurtig frigivelse af varer inden for et tidsrum, som ikke overstiger det, der er nødvendigt til at sikre efterlevelse af deres lovgivning og formaliteter vedrørende told og handel mv.

b) muliggør behandling før ankomst (dvs. elektronisk forhåndsindgivelse og færdigbehandling af oplysninger inden varernes fysiske ankomst) med henblik på frigivelse af varerne straks efter ankomsten, og

c) muliggør frigivelse af varer, uden at der betales told, forudsat af der stilles en garanti, hvis det er påkrævet efter lovgivningen i parterne, som sikkerhed for den endelige betaling af tolden.

ARTIKEL 6.8

Gebyrer og afgifter

1. Der pålægges kun gebyrer og afgifter for tjenesteydelser, som udføres i forbindelse med den pågældende import eller eksport, og for formaliteter, der skal opfyldes for at kunne foretage en sådan import eller eksport. De må ikke overstige de anslåede omkostninger til de ydede tjenester og må ikke beregnes på et ad valorem-grundlag.

2. Oplysningerne om gebyrer og afgifter offentliggøres via et officielt udpeget medie, som kan omfatte internettet. Det skal af oplysningerne fremgå, hvorfor den ydede tjeneste pålægges et gebyr eller en afgift, hvilken myndighed der er ansvarlig herfor, hvilket gebyr eller hvilken afgift der vil blive opkrævet, og hvornår og hvordan det/den skal betales.

3. Der pålægges ikke nye eller ændrede gebyrer og afgifter, inden der er offentliggjort oplysninger i henhold til stk. 2, og disse er gjort nemt tilgængelige.

ARTIKEL 6.9

Toldklarerere

Parterne er enige om, at deres respektive toldbestemmelser og -procedurer ikke skal nødvendiggøre obligatorisk anvendelse af toldklarerere. Parterne anvender gennemsigtige, ikkeforskelsbehandlende og forholdsmæssigt afpassede regler, når de godkender toldklarerere.

ARTIKEL 6.10

Inspektion før afsendelse

Parterne er enige om, at deres respektive toldbestemmelser og -procedurer ikke skal nødvendiggøre obligatorisk inspektion før afsendelse, jf. aftalen om inspektion inden afsendelse, eller enhver anden undersøgelse udført af private virksomheder på bestemmelsesstedet inden toldbehandlingen.

ARTIKEL 6.11

Toldværdiansættelse

1. Parterne bestemmer toldværdien af varer i overensstemmelse med toldværdiansættelsesaftalen.

2. Parterne samarbejder med henblik på at nå frem til en fælles holdning til spørgsmål vedrørende toldværdiansættelse.

ARTIKEL 6.12

Risikostyring

1. Parterne baserer deres undersøgelses- og frigivelsesprocedurer og deres procedurer for verifikation efter indpassage på risikovurderingsprincipper og anvendelse af revision frem for at undersøge alle sendinger tilbundsgående for at efterprøve, om de overholder samtlige importkrav.

2. Parterne er enige om at indføre og anvende deres kontrolkrav og -procedurer ved import, eksport, transitforsendelse og omladning på grundlag af risikostyringsprincipper for at koncentrere foranstaltningerne vedrørende efterlevelse om de transaktioner, der kræver størst opmærksomhed.

ARTIKEL 6.13

One-stop-shop

Parterne bestræber sig på at udvikle eller opretholde one-stop-shops for at lette samlet elektronisk indgivelse af alle de oplysninger, der i henhold til toldlovgivningen og anden lovgivning skal afgives ved eksport, import og transitforsendelse af varer.

ARTIKEL 6.14

Klageprocedurer

1. Parterne etablerer effektive, hurtige og ikkeforskelsbehandlende og lettilgængelige procedurer for at sikre retten til at påklage toldmyndighedernes og andre kompetente myndigheders administrative tiltag, afgørelser og beslutninger, som påvirker import eller eksport af varer eller varer i transit.

2. Klageprocedurer kan bl.a. omfatte en administrativ prøvelse, der foretages af tilsynsmyndigheden, og en retslig prøvelse af de afgørelser, der er truffet på administrativt niveau i henhold til parternes lovgivning.

ARTIKEL 6.15

Gennemsigtighed

1. Parterne offentliggør eller tilgængeliggør på anden måde, herunder elektronisk, deres lovgivning, forskrifter og administrative procedurer og andre krav vedrørende told og handelslettelser.

2. Parterne udpeger eller opretholder et eller flere informationskontorer, som kan besvare forespørgsler fra berørte personer vedrørende told og handelslettelser.

ARTIKEL 6.16

Forbindelser med erhvervslivet

Parterne er enige om:

a) at det er vigtigt med rettidige konsultationer med repræsentanter for de erhvervsdrivende i forbindelse med udarbejdelse af lovgivningsforslag og generelle procedurer vedrørende told og handelslettelser; der afholdes derfor konsultationer mellem toldmyndighederne og erhvervslivet, når det er relevant

b) så vidt muligt med elektroniske midler at offentliggøre eller på anden måde tilgængeliggøre ny lovgivning og nye generelle procedurer vedrørende told og handelslettelser forud for anvendelsen af sådan lovgivning og sådanne procedurer, tillige med ændringer og fortolkninger heraf; de offentliggør også relevante administrative meddelelser, bl.a. vedrørende myndighedernes krav og procedurer for indpassage samt åbningstider og arbejdsprocedurer for toldsteder i havne og ved grænseovergangssteder samt for informationskontorer

c) at det er nødvendigt at afsætte rimelig tid mellem offentliggørelsen af nye eller ændrede retsforskrifter, procedurer, gebyrer og afgifter og disses ikrafttræden, uden at dette berører forfølgelsen af legitime samfundsmæssige interesser (f.eks. gennem ændringer af toldsatser), og

d) at sikre, at deres respektive toldkrav og dermed forbundne krav og procedurer fortsat opfylder erhvervslivets behov, følger bedste praksis og er så lidt handelsbegrænsende som muligt.

ARTIKEL 6.17

Toldudvalget

1. Det ved artikel 16.2 (Specialiserede udvalg) nedsatte Toldudvalg består af repræsentanter for parternes toldmyndigheder og andre kompetente myndigheder. Toldudvalget sikrer, at dette kapitel, protokol 1 og eventuelle supplerende toldrelaterede bestemmelser, som parterne måtte fastlægge i fællesskab, fungerer efter hensigten. Parterne kan i Toldudvalget drøfte og træffe beslutninger om alle spørgsmål i den forbindelse.

2. I Toldudvalget kan parterne vedtage henstillinger og træffe beslutninger om gensidig anerkendelse af risikostyringsteknikker, risikostandarder, sikkerhedskontrolsystemer og handelspartnerskabsprogrammer, herunder aspekter såsom datatransmission og gensidigt aftalte fordele, og om alle andre spørgsmål, der falder ind under stk. 1.

3. Parterne kan aftale at afholde ad hoc-møder om et hvilket som helst toldanliggende, herunder oprindelsesregler og de supplerende toldrelaterede bestemmelser, som de måtte være blevet enige om. De kan også efter behov oprette underudvalg for specifikke spørgsmål.







KAPITEL SYV

IKKETOLDMÆSSIGE HINDRINGER FOR HANDEL OG INVESTERINGER I FORBINDELSE MED PRODUKTION AF VEDVARENDE ENERGI

ARTIKEL 7.1

Mål

I overensstemmelse med den globale indsats for reduktion af drivhusgasser deler parterne målet om at fremme, udvikle og øge produktionen af energi fra vedvarende og bæredygtige ikkefossile kilder, navnlig via handelslettelser og investeringer. Med henblik herpå samarbejder parterne om at fjerne eller reducere toldsatser og ikketoldmæssige barrierer samt om at befordre reguleringsmæssig konvergens med eller i retning af regionale eller internationale standarder.

ARTIKEL 7.2

Definitioner

I dette kapitel forstås ved:

a) »krav om lokalt indhold«: i) for varer: et krav om, at en virksomhed skal købe eller bruge varer af indenlandsk oprindelse eller varer fra en indenlandsk kilde, uanset om dette krav udtrykkes som bestemte produkter, en bestemt mængde eller værdi af produkter eller en del af den lokale produktions mængde eller værdi ii) for tjenesteydelser: et krav, der begrænser valget af tjenesteyder eller tjenesteydelse på bekostning af tjenesteydere eller tjenesteydelser fra den anden part

b) »foranstaltning«: enhver foranstaltning, der falder ind under dette kapitel, og som træffes af en part, det være sig i form af en lov, forskrift, regel, procedure, beslutning, administrativ handling mv.

c) »foranstaltninger, i henhold til hvilke der skal dannes partnerskaber med lokale virksomheder«: et krav om i fællesskab med lokale virksomheder eller andre virksomheder at oprette eller drive en juridisk enhed såsom et selskab, en trust, et partnerskab eller et joint venture eller om at indgå andre kontrakter

d) »kompensation«: en betingelse, der tilskynder til udvikling på lokalt plan, f.eks. ubegrundet udstedelse af licens på teknologi, investering, forpligtelse til at indgå kontrakt med en bestemt finansiel institution, modkøb og lignende krav, og

e) »tjenesteyder«: en tjenesteyder som defineret i artikel 8.2 (Definitioner), litra l).

ARTIKEL 7.3

Anvendelsesområde

1. Dette kapitel finder anvendelse på foranstaltninger, der kan påvirke handel og investeringer mellem parterne, i forbindelse med produktion af energi fra vedvarende og bæredygtige ikkefossile kilder, navnlig vindenergi, solenergi, aerotermisk, geotermisk og hydrotermisk energi samt havenergi, vandkraft, energi fra biomasse, lossepladsgas, gas fra rensningsanlæg og biogas, men ikke i forbindelse med de produkter, der anvendes til energiproduktionen.

2. Dette kapitel finder ikke anvendelse på forsknings- og udviklingsprojekter og på demonstrationsprojekter, der gennemføres i ikkekommercielt omfang.

3. Dette kapitel berører ikke anvendelsen af andre relevante bestemmelser i denne aftale, herunder undtagelser, forbehold og restriktioner i forhold til disse bestemmelser, og de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med de fornødne ændringer. Det præciseres, at skulle dette kapitel være uforeneligt med andre bestemmelser i denne aftale, har sidstnævnte forrang i den udstrækning, uforeneligheden gør sig gældende.

ARTIKEL 7.4

Principper

Parterne:

a) afholder sig fra at indføre foranstaltninger med krav om lokalt indhold eller anden kompensation, der berører den anden parts produkter, tjenesteydere, erhvervsdrivende eller etableringer

b) afholder sig fra at indføre foranstaltninger, i henhold til hvilke der skal dannes partnerskaber med lokale virksomheder, medmindre sådanne partnerskaber anses for nødvendige af tekniske grunde, og parten kan dokumentere disse tekniske grunde efter anmodning fra den anden part

c) sikrer, at eventuelle regler vedrørende de godkendelses-, certificerings- og licensprocedurer, der anvendes, særlig med hensyn til udstyr, anlæg og tilknyttede infrastrukturer for transmissionsnet, er objektive, gennemsigtige og uvildige, og at de ikke forskelsbehandler ansøgere fra den anden part

d) sikrer, at de administrative afgifter, der pålægges ved eller i forbindelse med: i) import og anvendelse af varer med oprindelse i den anden part, eller som berører levering af varer fra den anden parts leverandører, stemmer overens med artikel 2.10 (Gebyrer og formaliteter i forbindelse med import og eksport), og ii) levering af tjenesteydelser fra den anden parts leverandører, stemmer overens med artikel 8.18 (Anvendelsesområde og definitioner), artikel 8.19 (Licens- og kvalifikationskrav) og artikel 8.20 (Licens- og kvalifikationsprocedurer), og

e) sikrer, at vilkår, betingelser og procedurer for tilslutning og adgang til eltransmissionsnet er gennemsigtige og ikke forskelsbehandler leverandører fra den anden part.

ARTIKEL 7.5

Standarder, tekniske forskrifter og overensstemmelsesvurdering

1. Foreligger der internationale eller regionale standarder for produkter, der anvendes til produktion af energi fra vedvarende og bæredygtige ikkefossile kilder, benytter parterne disse standarder eller de relevante dele heraf som grundlag for deres tekniske forskrifter, undtagen når disse internationale standarder eller relevante dele ville være et ineffektivt eller uegnet middel til at opfylde de forfulgte legitime mål. Med henblik på dette stykke betragtes navnlig Den Internationale Standardiseringsorganisation (i det følgende benævnt »ISO«) og Den Internationale Elektrotekniske Kommission (i det følgende benævnt »IEC«) som relevante internationale standardiseringsorganer.

2. Når det er relevant, fastsætter parterne tekniske forskrifter på basis af funktionsdygtighed, herunder miljøresultater, frem for på basis af design eller beskrivende egenskaber.

3. For så vidt angår produkter henhørende under kapitel 84 i det harmoniserede system (undtagen 8401) samt under HS 850231 og 854140: a) accepterer Unionen uden yderligere krav overensstemmelseserklæringer fra Singapores leverandører på de samme vilkår som dem, der gælder for EU-leverandører, med henblik på markedsføring af de pågældende produkter, og b) accepterer Singapore uden yderligere krav overensstemmelseserklæringer eller prøvningsrapporter fra Unionen med henblik på markedsføring af de pågældende produkter. Singapore kan kræve obligatorisk tredjepartsprøvning eller -certificering efter betingelserne i bilag 4-A, artikel 5 (Beskyttelsesforanstaltninger).

Det præciseres, at dette stykke ikke er til hinder for, at parterne kan anvende krav, som ikke vedrører de i dette stykke omhandlede produkter, f.eks. planlægningslovgivning og byggeforskrifter.

ARTIKEL 7.6

Undtagelser

1. Dette kapitel er underlagt de undtagelser, som er fastsat i artikel 2.14 (Almindelige undtagelser), artikel 8.62 (Almindelige undtagelser), artikel 9.3 (Sikkerhed og generelle undtagelser), og, af klarhedshensyn, de relevante bestemmelser i kapitel seksten (Institutionelle, generelle og afsluttende bestemmelser).

2. Det præciseres, at intet i dette kapitel må fortolkes således, at det forhindrer en part i at indføre eller håndhæve foranstaltninger, som er nødvendige for, at de pågældende energinet kan fungere sikkert, eller for energiforsyningssikkerheden, forudsat at de pågældende foranstaltninger ikke anvendes på en måde, der udgør en vilkårlig eller uberettiget forskelsbehandling af parternes produkter, tjenesteydere eller investorer, hvor de samme forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af handel og investeringer mellem parterne.

ARTIKEL 7.7

Gennemførelse og samarbejde

1. Parterne samarbejder og udveksler oplysninger om alle emner af relevans for gennemførelsen af dette kapitel i Handelsudvalget, nedsat ved artikel 16.1 (Handelsudvalget). Parterne kan ved en beslutning, der træffes i Handelsudvalget, vedtage passende gennemførelsesforanstaltninger med henblik herpå og ajourføre dette kapitel efter behov.

2. Samarbejdet kan omfatte: a) udveksling af oplysninger, erfaringer med regulering og eksempler på bedste praksis på områder som: i) udformning og ikkeforskelsbehandlende gennemførelse af foranstaltninger, der fremmer udbredelsen af energi fra vedvarende kilder ii) CO2-opsamling og -lagring iii) intelligente net iv) energieffektivitet, og v) tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer som f.eks. dem, der vedrører krav til en forsyningsnetkodeks, og b) fremme, også i relevante regionale fora, af konvergens mellem på den ene side deres indenlandske eller regionale tekniske forskrifter, reguleringsmæssige principper, standarder, krav samt overensstemmelsesvurderingsprocedurer og på den anden side de internationale standarder.







KAPITEL OTTE

TJENESTEYDELSER, ETABLERING OG ELEKTRONISK HANDEL







AFDELING A

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

ARTIKEL 8.1

Mål og anvendelsesområde

1. Parterne, der bekræfter deres respektive forpligtelser i henhold til WTO-overenskomsten, fastlægger herved de ordninger, der er nødvendige for en gradvis og gensidig liberalisering af handel med tjenesteydelser, etablering og elektronisk handel.

2. Medmindre andet er fastsat, gælder for dette kapitel: a) at det ikke finder anvendelse på subsidier og tilskud, der ydes af parterne, herunder statsstøttede lån, garantier og forsikringer b) at det ikke finder anvendelse på tjenesteydelser, der leveres under udøvelse af offentlig myndighed inden for parternes respektive områder c) at det ikke må nødvendiggøre privatisering af offentlige virksomheder, og d) at det ikke finder anvendelse på love, forskrifter og krav, der vedrører offentlige organers indkøb af tjenesteydelser til eget brug og uden sigte på kommercielt videresalg og heller ikke med sigte på anvendelse i forbindelse med levering af tjenesteydelser til kommercielt salg.

3. Parterne bevarer retten til at regulere og indføre nye forskrifter med henblik på at opfylde legitime politikmål på en måde, der stemmer overens med dette kapitel.

4. Dette kapitel finder ikke anvendelse på foranstaltninger over for fysiske personer, der søger adgang til arbejdsmarkedet i en af parterne, og ej heller på foranstaltninger vedrørende statsborgerskab, bopæl eller fast beskæftigelse. Intet i dette kapitel må forhindre en part i at anvende foranstaltninger til at regulere indrejse i eller midlertidigt ophold på dens område for fysiske personer fra den anden part, herunder foranstaltninger, som er nødvendige for at beskytte dens grænsers integritet og sikre en ordnet grænsepassage for fysiske personer, forudsat at disse foranstaltninger ikke anvendes på en sådan måde, at de ophæver eller forringer fordelene ( 4 ) for den anden part i henhold til dette kapitel.

ARTIKEL 8.2

Definitioner

I dette kapitel forstås ved:

a) »direkte skatter«: alle skatter på samlet indkomst, samlet kapital eller på dele af indkomst eller kapital, herunder skatter på fortjeneste ved afhændelse af ejendom, ejendomsskatter, arveafgifter, skatter på gaver, skatter på de samlede lønninger udbetalt af virksomheder samt skatter på kapitaltilvækst

b) »juridisk person«: en juridisk enhed, der lovligt er oprettet eller på anden måde organiseret i henhold til den relevante ret, uanset om formålet er at skabe fortjeneste eller ej, og uanset om den er privat eller offentligt ejet, herunder et selskab, en trust, et partnerskab, et joint venture, en enkeltmandsvirksomhed eller en sammenslutning

c) »juridisk person fra/i Unionen« eller »juridisk person fra/i Singapore«: i) en juridisk person, som er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i henholdsvis Unionen og/eller EU-medlemsstaterne eller Singapore, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor ( 5 ) eller hovedvirksomhed er beliggende på henholdsvis Unionens eller Singapores område, eller ii) i forbindelse med etablering, jf. artikel 8.8 (Definitioner), litra d), en juridisk person, der ejes eller kontrolleres af fysiske personer fra henholdsvis EU-medlemsstaterne eller Singapore eller af juridiske personer fra henholdsvis Unionen eller Singapore. Har den juridiske person kun sit vedtægtsmæssige hjemsted eller hovedkontor på henholdsvis Unionens eller Singapores område, betragtes den ikke som en juridisk person fra henholdsvis Unionen eller Singapore, medmindre den i udstrakt omfang driver erhvervsvirksomhed ( 6 ) på henholdsvis Unionens eller Singapores område. En juridisk person er: i) »ejet« af fysiske eller juridiske personer fra Unionen og/eller enhver af EU-medlemsstaterne eller fra Singapore, hvis over 50 % af dens aktiekapital har personer fra henholdsvis Unionen og/eller enhver af EU-medlemsstaterne eller Singapore som egentlige ejere ii) »kontrolleret« af fysiske eller juridiske personer fra Unionen og/eller enhver af EU-medlemsstaterne eller fra Singapore, hvis disse personer har beføjelse til at udpege et flertal af bestyrelsesmedlemmerne eller på anden måde lovligt styre dens aktiviteter iii) »tilknyttet« en anden person, når den kontrollerer eller kontrolleres af denne anden person; eller når den og den anden person begge er kontrolleret af den samme person.

d) uanset litra c) er rederier, der er etableret uden for Unionen, og som kontrolleres af statsborgere i en EU-medlemsstat, også omfattet af denne aftale, hvis deres fartøjer er registreret i overensstemmelse med den respektive lovgivning i en EU-medlemsstat og fører den pågældende EU-medlemsstats flag

e) »foranstaltning«: enhver foranstaltning truffet af en part, det være sig i form af en lov, forskrift, regel, procedure, beslutning, administrativ handling mv.

f) »foranstaltning indført eller opretholdt af en part«: foranstaltninger truffet af: i) centrale, regionale eller lokale myndigheder, eller ii) ikkestatslige organer, der er under udøvelse af beføjelser, som er delegeret af centrale, regionale eller lokale myndigheder

g) »foranstaltninger indført eller opretholdt af parterne, og som påvirker handel med tjenesteydelser«: bl.a. foranstaltninger vedrørende: i) køb, betaling eller brug af en tjenesteydelse ii) i forbindelse med leveringen af en tjenesteydelse: adgang til og brug af tjenesteydelser, som af en part kræves tilbudt offentligheden generelt, og iii) tilstedeværelse, herunder handelsmæssig tilstedeværelse, af personer fra en part med henblik på levering af en tjenesteydelse på den anden parts område

h) »liste over specifikke forpligtelser«: henviser for Unionens vedkommende til bilag 8-A og tillæggene hertil og for Singapores vedkommende til bilag 8-B og tillæggene hertil

i) »forbruger af en tjenesteydelse«: en person, der modtager eller benytter en tjenesteydelse

j) »levering af en tjenesteydelse«: fremstilling, distribution, markedsføring, salg, levering mv. af en tjenesteydelse

k) »en anden parts tjenesteydelse«: en tjenesteydelse, der leveres: i) fra eller på den anden parts område eller, for så vidt angår søtransport, af et fartøj, der er registreret i henhold til den anden parts lovgivning, eller af en person fra den anden part, der leverer tjenesteydelsen gennem drift og/eller hel eller delvis brug af et fartøj, eller ii) for så vidt angår levering af en tjenesteydelse gennem handelsmæssig tilstedeværelse eller gennem fysiske personers tilstedeværelse, af en tjenesteyder fra den anden part

l) »tjenesteyder«: en person, der leverer eller søger at levere en tjenesteydelse, herunder gennem etablering,

m) »en tjenesteydelse, der leveres under udøvelse af offentlig myndighed«: alle tjenesteydelser, der ikke leveres på et kommercielt grundlag eller i konkurrence med en eller flere tjenesteydere, og

n) »handel med tjenesteydelser«: levering af en tjenesteydelse: i) fra den ene parts område til den anden parts område (grænseoverskridende) ii) på den ene parts område til en forbruger af tjenesteydelsen i den anden part (forbrug i udlandet) iii) ved en tjenesteyder fra den ene part gennem kommerciel tilstedeværelse på den anden parts område (handelsmæssig tilstedeværelse), eller iv) ved en tjenesteyder fra den ene part gennem tilstedeværelse af fysiske personer fra denne part på den anden parts område (fysiske personers tilstedeværelse).







AFDELING B

GRÆNSEOVERSKRIDENDE LEVERING AF TJENESTEYDELSER

ARTIKEL 8.3

Anvendelsesområde

Denne afdeling finder anvendelse på foranstaltninger, der træffes af parterne, og som påvirker grænseoverskridende levering af tjenesteydelser i alle servicesektorer, undtagen:

a) audiovisuelle tjenesteydelser

b) national cabotagesejlads ( 7 ), og

c) indenlandske og internationale lufttransportydelser, såvel ruteflyvning som anden flyvning, og tjenesteydelser, der er direkte forbundet med trafikrettigheder, bortset fra: i) tjenesteydelser i forbindelse med reparation og vedligeholdelse af flyvemaskiner, under hvilke et luftfartøj tages ud af drift ii) salg og markedsføring af lufttransportydelser, og iii) tjenester i forbindelse med EDB-reservationssystemer.

ARTIKEL 8.4

Definitioner

I denne afdeling forstås ved »grænseoverskridende levering af tjenesteydelser« levering af en tjenesteydelse:

a) fra den ene parts område til den anden parts område, og

b) på den ene parts område til en forbruger af tjenesteydelsen i den anden part.

ARTIKEL 8.5

Markedsadgang

1. Med hensyn til markedsadgang gennem grænseoverskridende levering af tjenesteydelser indrømmer parterne hver især den anden parts tjenesteydelser og tjenesteydere en behandling, som ikke er mindre gunstig end den, der er fastsat i henhold til de vilkår, begrænsninger og betingelser, der er aftalt og nærmere angivet i deres liste over specifikke forpligtelser.

2. I sektorer, hvor der er indgået markedsadgangsforpligtelser, må en part ikke, hverken på regionalt plan eller på hele sit område, indføre eller opretholde følgende foranstaltninger, medmindre andet er fastsat i dens liste over specifikke forpligtelser: a) begrænsninger af antallet af tjenesteydere i form af numeriske kvoter, monopoler, tjenesteydere med eksklusive rettigheder eller krav om en økonomisk behovsprøve ( 8 ) b) begrænsninger af den samlede værdi af tjenestetransaktioner eller -aktiver i form af numeriske kvoter eller krav om en økonomisk behovsprøve, og c) begrænsninger af det samlede antal tjenestetransaktioner eller den samlede produktion af tjenesteydelser udtrykt som angivne numeriske enhe