02015R2192 — DA — 23.04.2017 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/2192

af 10. november 2015

om fordeling af fiskerimuligheder i henhold til protokollen om fastsættelse for en periode på fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien







Artikel 1

1. De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen, fordeles mellem medlemsstaterne som følger:

a) Fiskerikategori 1 — Fartøjer til fiskeri efter krebsdyr undtagen languster og krabbe:







Spanien: 4 150 ton Italien: 600 ton Portugal: 250 ton

I denne fiskerikategori kan der maksimalt anvendes 25 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande.

b) Fiskerikategori 2 — Trawlere (uden fryseanlæg) og langlinefartøjer med bundline til fiskeri efter senegalesisk kulmule:







Spanien: 6 000 ton

I denne fiskerikategori kan der maksimalt anvendes 6 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande.

c) Fiskerikategori 3 — Fartøjer, der fisker efter andre demersale arter end kulmule, med andre redskaber end trawl:







Spanien: 3 000 ton

I denne fiskerikategori kan der maksimalt anvendes 6 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande.

d) Fiskerikategori 4 — Notfartøjer til tunfiskeri:







Spanien: 17 årlige licenser Frankrig: 8 årlige licenser

e) Fiskerikategori 5 — Stangfiskerfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline:







Spanien: 14 årlige licenser Frankrig: 1 årlig licens

f) Fiskerikategori 6 — Frysetrawlere til pelagisk fiskeri:







Tyskland: 12 560 ton Frankrig: 2 615 ton Letland: 53 913 ton Litauen: 57 642 ton Nederlandene: 62 592 ton Polen: 26 112 ton Det Forenede Kongerige: 8 531 ton Irland: 8 535 ton

Hvert år i løbet af protokollens anvendelsesperiode har medlemsstaterne nedenstående antal kvartalslicenser:







Tyskland: 4 Frankrig: 2 Letland: 20 Litauen: 22 Nederlandene: 16 Polen: 8 Det Forenede Kongerige: 2 Irland: 2

Medlemsstaterne meddeler det til Kommissionen, hvis visse licenser kan stilles til rådighed for andre medlemsstater.

I denne fiskerikategori kan der maksimalt anvendes 19 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande.

g) Fiskerikategori 7 — Fartøjer uden frysere til pelagisk fiskeri:







Irland: 15 000 ton

Hvis disse fiskerimuligheder ikke benyttes, overføres de til kategori 6 i henhold til fordelingsnøglen for denne kategori. Senest den 1. juli hvert år i protokollens anvendelsesperiode informerer Irland Kommissionen om, hvorvidt der kan stilles fiskerimuligheder til rådighed for andre medlemsstater.

▼M1

h) Fiskerikategori 2a — (Fryse)-trawlere, der fisker efter senegalesisk kulmule:







Spanien: Senegalesisk kulmule 3 500 ton Blæksprutte 1 450 ton Sepiablæksprutte 600 ton

I denne fiskerikategori kan der maksimalt anvendes 6 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande.

▼B

2. Forordning (EF) nr. 1006/2008 finder anvendelse, jf. dog partnerskabsaftalen.

3. Hvis de fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen, ikke opbruges med ansøgningerne om fiskeritilladelse fra de medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, kan Kommissionen tage ansøgninger om fiskeritilladelse fra andre medlemsstater i betragtning, jf. artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008.

4. Den frist, som medlemsstaterne i henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1006/2008 har til at bekræfte, at de ikke udnytter de fiskerimuligheder, der er tildelt i henhold til partnerskabsaftalen, fuldt ud, fastsættes til 10 arbejdsdage fra den dato, hvor Kommissionen meddeler dem, at fiskerimulighederne ikke er opbrugt.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra datoen for undertegnelsen af protokollen.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.