1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS SJETTE DIREKTIV
af 17. maj 1977
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles mervær-
diafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag
(77/388/EØF)
(EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsellevte direktiv af 26. marts1980 (80/368/EØF) L 90 41 3.4.1980
►M2Rådetstiende direktiv af 31. juli 1984 (84/386/EØF) L 208 58 3.8.1984
►M3Rådetsattende direktiv af 18. juli 1989 (89/465/EØF) L 226 21 3.8.1989
►M4Rådetsdirektiv af 16. december 1991 (91/680/EØF) L 376 1 31.12.1991
►M5Rådetsdirektiv 92/77/EØF af 19. oktober 1992 L 316 1 31.10.1992
►M6Rådetsdirektiv 92/111/EØF af 14. december 1992 L 384 47 30.12.1992
►M7Rådetsdirektiv 94/4/EF af 14. februar 1994 L 60 14 3.3.1994
►M8Rådetsdirektiv 94/5/EF af 14. februar 1994 L 60 16 3.3.1994
►M9Rådetsdirektiv 94/76/EF af 22. december 1994 L 365 53 31.12.1994
►M10Rådetsdirektiv 95/7/EF af 10. april 1995 L 102 18 5.5.1995
►M11Rådetsdirektiv 96/42/EF af 25. juni 1996 L 170 34 9.7.1996
►M12Rådetsdirektiv 96/95/EF af 20. december 1996 L 338 89 28.12.1996
►M13Rådetsdirektiv 98/80/EF af 12. oktober 1998 L 281 31 17.10.1998
►M14Rådetsdirektiv 1999/49/EF af 25. maj 1999 L 139 27 2.6.1999
►M15Rådetsdirektiv 1999/59/EF af 17. juni 1999 L 162 63 26.6.1999
►M16Rådetsdirektiv 1999/85/EF af 22. oktober 1999 L 277 34 28.10.1999
►M17Rådetsdirektiv 2000/17/EF af 30. marts2000 L 84 24 5.4.2000
►M18Rådetsdirektiv 2000/65/EF af 17. oktober 2000 L 269 44 21.10.2000
►M19Rådetsdirektiv ►C32001/4/EF ◄af 19. januar 2001 L 22 17 24.1.2001
►M20Rådetsdirektiv 2001/115/EF af 20. december 2001 L 15 24 17.1.2002
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A2Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 272 af 17.9.1992, s. 72 (91/680/EØF)
►C2Berigtigelse, EFT L 197 af 6.8.1993, s. 57 (92/111/EØF)
1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 2
►C3Berigtigelse, EFT L 26 af 27.1.2001, s. 40 (2001/4/EF)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS SJETTE DIREKTIV
af 17. maj 1977
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætnings-
afgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet
beregningsgrundlag
(77/388/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(2), og
ud fra følgende betragtninger:
Samtlige medlemsstater har indført et merværdiafgiftssystem i overens-
stemmelse med Rådets første og andet direktiv af 11. april 1967 omharmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf-gifter(
3);
i medfør af afgørelse af 21. april 1970 angående udskiftning af
medlemsstaternes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne
indtægter(4) skal Fællesskabernes budget, med forbehold af andre
indtægter, finansieres fuldtud af Fællesskabets egne indtægter; disseindtægter omfatter blandt andet indtægter, som hidrører fra merværdiaf-giften, og som opnås ved anvendelse af en fælles sats på etberegningsgrundlag, der fastsættes på samme måde og efter fælles-
skabsregler;
den faktiske gennemførelse af den frie bevægelighed for personer,
goder, tjenesteydelser og kapital samt den økonomiske sammenhæng iFællesskabet bør fortsættes;
der bør tages hensyn til den målsætning, som går ud på ophævelse af
afgifter ved indførsel og afgiftsgodtgørelser ved udførsel i samhandelenmellem medlemsstaterne, og det bør sikres, at det fælles system foromsætningsafgifter er neutralt med hensyn til godernes og tjenesteydel-sernes oprindelse, for at der med tiden kan skabes et fælles markedmed en sund konkurrence og med typiske træk svarende til dem, der
karakteriserer et virkeligt hjemmemarked;
begrebet afgiftspligtig person skal præciseres, idet der, med henblik på
at sikre, at afgiften bliver mere neutral, gives medlemsstaternemulighed for heri at indbefatte visse lejlighedsvise transaktioner;
da begrebet afgiftspligtig transaktion har givet anledning til vanskelig-
heder, navnlig med hensyn til transaktioner, der sidestilles medafgiftspligtige transaktioner, har det vist sig nødvendigt at præciseredisse begreber;
fastsættelsen af stedet for afgiftspligtige transaktioner har medført
kompetencekonflikter mellem medlemsstaterne, navnlig med hensyn
til levering af et gode med montering og levering af tjenesteydelser;selv om stedet for levering af en tjenesteydelse principielt bør fast-sættes som det sted, hvor den, der yder tjenesten, har etablerethjemstedet for sin erhvervsmæssige virksomhed, bør dette sted dog
fastsættes som aftagerens land, navnlig for visse tjenesteydelser, der
leveres mellem afgiftspligtige personer, hvis omkostninger indgår igodernespris ;1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 3
(1) EFT nr. C 40 af 8. 4. 1974, s. 25.
(2) EFT nr. C 139 af 12. 11. 1974, s. 15.
(3) EFT nr. 71 af 14. 4. 1967, s. 1301/67.
(4) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 19.
▼B
begreberne afgiftspligtens indtræden og afgiftens forfald bør harmoni-
seres, for at iværksættelsen og de senere ændringer affællesskabssatsen får virkning fra samme dato i samtlige medlems-
stater;
beskatningsgrundlaget bør harmoniseres, for at anvendelsen af fælles-
skabssatsen på afgiftspligtige transaktioner fører til sammenligneligeresultater i samtlige medlemsstater;
de satser, der skal anvendes af medlemsstaterne, bør åbne mulighed for
normalt fradrag af afgiften i tidligere omsætningsled;
der bør udarbejdes en fælles liste over fritagelser med henblik på en
sammenlignelig opkrævning af de egne indtægter i samtlige medlems-stater;
fradragsordningen bør harmoniseres i det omfang, den har indvirkning
på opkrævningens virkelige størrelse, og beregningen af pro rata-satsen
for fradraget bør foretages på ensartet måde i samtlige medlemsstater;
det bør nærmere angives, hvem der er betalingspligtige personer,
navnlig for så vidt angår visse tjenesteydelser, hvor yderen er etablereti udlandet;
de betalingspligtige personers forpligtelser bør så vidt muligt harmoni-
seres for at sikre et minimum af garanti med hensyn til ensartetopkrævning af afgiften i samtlige medlemsstater; de betalingspligtigepersoner bør især regelmæssigt angive det samlede beløb for deres
transaktioner, både i tidligere og senere led, når dette forekommer
nødvendigt af hensyn til konstateringen af og kontrollen med bereg-ningsgrundlaget for de egne indtægter;
de forskellige eksisterende særordninger bør harmoniseres; for så vidt
angår mindre virksomheder bør der dog gives medlemsstaternemulighed for at opretholde deres særordninger i overensstemmelsemed fælles bestemmelser med henblik på en bredere harmonisering;
for så vidt angår landbrugere bør der gives medlemsstaterne mulighed
for at anvende en særordning, der omfatter en standardgodtgørelse afmerværdiafgiften i et tidligere led til landbrugere, som ikke omfattesaf den almindelige ordning; hovedprincipperne for en sådan ordningbør fastsættes, og der bør vedtages en fælles metode for fastsættelse afdisse landbrugeres merværdi til brug ved opkrævningen af de egne
indtægter;
der bør sikres en samordnet anvendelse af bestemmelserne i dette
direktiv, og med henblik herpå er det uomgængeligt nødvendigt atvedtage en fællesskabsprocedure for samråd; nedsættelse af et udvalgvedrørende merværdiafgift vil gøre det muligt at tilrettelægge et nærtsamarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på detteområde;
inden for visse grænser og på visse betingelser bør medlemsstaterne
kunne indføre eller opretholde særlige foranstaltninger, der fraviger
dette direktiv, for at forenkle afgiftens opkrævning eller undgå visseformer for svig og unddragelse;
det kan vise sig hensigtsmæssigt at tillade medlemsstaterne at indgå
aftaler, som kan indeholde fravigelser fra dette direktiv, med tredje-lande eller med internationale organer;
det er uomgængeligt nødvendigt at fastsætte en overgangsperiode, der
gør det muligt gradvist at tilpasse de nationale lovgivninger på depågældende områder —1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 4
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV
AFSNIT I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Medlemsstaterne tilpasser deres nugældende ordning for merværdiafgift
til bestemmelserne i de følgende artikler.
De vedtager de nødvendige administrativt og ved lov fastsatte bestem-
melser, for at deres således tilpassede ordning kan træde i kraft snarestmuligt og senest den 1. januar 1978.
AFSNIT II
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 2
Merværdiafgift pålægges:1. Levering af goder og tjenesteydelser, som mod vederlag foretages i
indlandet af en afgiftspligtig person, der optræder i denne egenskab.
2. Indførsel af goder.
AFSNIT III
TERRITORIAL AFGRÆNSNING
Artikel 3
1. I dette direktiv forstås ved
— »en medlemsstats område«: et lands indland som defineret for hver
enkelt medlemsstat i stk. 2 og 3
— »Fællesskabet« og »Fællesskabets område«: medlemsstaternes
indland som defineret for hver enkelt medlemsstat i stk. 2 og 3
— »tredjelandsområde« og »tredjeland«: ethvert område, der ikke
indgår i de områder, der i stk. 2 og 3 er defineret som en medlems-stats indland.
2. Ved anvendelsen af dette direktiv forstås ved »indland«: anven-
delsesområdet for Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, således som dette for hver medlemsstats
vedkommende er fastlagt i artikel 227.
3. Følgende nationale områder omfattesikke af udtrykket indland:
— Forbundsrepublikken Tyskland:
øen Helgoland,
området Büsingen
— Kongeriget Spanien:
Ceuta,
Melilla
— Den Italienske Republik:
Livigno,
Campione d'Italia,Luganosøens nationale farvand.
Følgende nationale områder omfattesheller ikke af udtrykket indland:
— Kongeriget Spanien:
De Kanariske Øer
— Den Franske Republik:
De Oversøiske Departementer
— Den Hellenske Republik:
Άγιο Όρος.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 5
▼M4
▼M6
4. Uanset stk. 1 betragtes Fyrstendømmet Monaco og Isle of Man
ved anvendelsen af dette direktiv ikke som tredjelandsområder underhensyntagen til de konventioner og traktater, som de har indgået med
henholdsvis Den Franske Republik og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og Nordirland.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
transaktioner, der foretages fra eller til:
— Fyrstendømmet Monaco, behandles som transaktioner, der foretages
fra eller til Den Franske Republik
— Isle of Man, behandles som transaktioner, der foretages fra eller til
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.
5. Finder Kommissionen, at bestemmelserne i stk. 3 og 4 ikke
længere er berettigede, navnlig i henseende til konkurrenceneutraliteteller egne indtægter, forelægger den Rådet egnede forslag.
AFSNIT IV
AFGIFTSPLIGTIGE PERSONER
Artikel 4
1. Som afgiftspligtig person anses enhver, der selvstændigt og
uanset stedet udøver en af de i stk. 2 nævnte former for økonomiskvirksomhed uanset formålet med eller resultatet af den pågældendevirksomhed.
2. De former for økonomisk virksomhed, der er omhandlet i stk. 1,
er alle former for virksomhed som producent, handlende eller tjene-steyder, herunder minedrift og landbrug, samt virksomhed inden for
liberale og dermed sidestillede erhverv. Som økonomisk virksomhed
anses blandt andet transaktioner, der omfatter udnyttelse af materielleeller immaterielle goder med henblik på opnåelse af indtægter af envisvarig karakter.
3. Medlemsstaterne kan som afgiftspligtig person ligeledes anse
enhver, der lejlighedsvis udfører en transaktion henhørende under de istk. 2 omhandlede former for virksomhed og især en enkelt af følgendetransaktioner:
a) levering af en bygning eller en del af en bygning med tilhørende
jord inden første indflytning; medlemsstaterne kan fastlægge denærmere betingelser for anvendelsen af dette kriterium på ombyg-
ninger og definere begrebet »tilhørende jord«;
medlemsstaterne kan anvende andre kriterier end første indflytning,
således perioden mellem dagen for bygningens færdiggørelse ogdagen for første levering, eller perioden mellem dagen for førsteindflytning og dagen for senere levering, såfremt disse perioderikke overstiger henholdsvis fem og to år;
ved »bygning« forstås enhver grundfast konstruktion;
b) levering af en byggegrund;
ved »byggegrunde« forstås grunde, hvad enten de er byggemodnet
eller ikke, når de af medlemsstaterne betragtes som sådanne.
4. Ved udtrykket »selvstændigt«, som er anvendt i stk. 1, undtages
fra beskatningen lønmodtagere og andre personer, for så vidt de er
forpligtede over for deres arbejdsgiver ved en arbejdskontrakt eller
ved et andet retligt forhold, som skaber et arbejdstager-arbejdsgiverfor-hold med hensyn til arbejds- og aflønningsvilkår og arbejdsgiverensansvar.
Med forbehold af det i artikel 29 nævnte samråd har de enkelte
medlemsstater mulighed for at betragte personer, som er etableret iindlandet, og som i retlig forstand er selvstændige, men som finansielt,økonomisk og organisatorisk er nært knyttet til hinanden, som én enkeltafgiftspligtig person.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 6
▼M4
▼B
▼B
5. Stater, regioner, amter, kommuner og andre offentligretlige
organer anses ikke som afgiftspligtige personer for så vidt angår virk-somhed eller transaktioner, som de udøver eller foretager i deres
egenskab af offentlig myndighed, også selv om de i forbindelse med
denne virksomhed eller disse transaktioner modtager gebyrer, afgifter,bidrag eller vederlag.
Når de udøver sådanne former for virksomhed eller foretager sådanne
transaktioner, skal de dog betragtes som afgiftspligtige personer for såvidt angår disse former for virksomhed eller disse transaktioner,såfremt deres fritagelse for afgiftspligten ville føre til konkurrencefor-drejning af en visbetydning.
Under alle omstændigheder anses de ovennævnte organer som afgifts-
pligtige personer for så vidt angår de i bilag D opregnede former forvirksomhed, medmindre den udøvede virksomhed er ubetydelig.
Medlemsstaterne kan anse den virksomhed, som udøves af ovennævnte
organer, og som er fritaget for afgift i henhold til artikel 13 eller 28,som virksomhed udøvet i egenskab af offentlig myndighed.
AFSNIT V
AFGIFTSPLIGTIGE TRANSAKTIONER
Artikel 5
Levering af goder
1. Ved »levering af et gode« forstås overdragelse af retten til som
ejer at råde over et materielt gode.
2. Elektricitet, gas, varme, kulde og lignende anses som materielle
goder.
3. Medlemsstaterne kan anse følgende som materielle goder:
a) bestemte rettigheder over fast ejendom;
b) tinglige rettigheder, som giver indehaveren heraf brugsret til en fast
ejendom;
c) andele og aktier, når besiddelsen heraf retligt eller faktisk sikrer
rettigheder som ejer eller brugerover en fast ejendom eller en del
af en fast ejendom.
4. Som levering i henhold til stk. 1 anses endvidere:
a) overgang af ejendomsretten til et gode mod betaling af en erstat-
ningsydelse, i henhold til pålæg fra det offentlige eller på dettesvegne eller ifølge lov;
b) faktisk overdragelse af et gode i henhold til en kontrakt, som
vedrører udlejning af et gode for et bestemt tidsrum eller salg af etgode på afbetaling, med den klausul, at ejendomsretten under
normale forhold erhverves senest ved betaling af det sidste afdrag;
c) overdragelse af et gode i henhold til en kommissionsaftale med
henblik på køb eller salg.
5. Medlemsstaterne kan anse aflevering af visse byggearbejder som
levering i henhold til stk. 1.
6. Med levering mod vederlag sidestilles det forhold, at en afgifts-
pligtig person fra sin egen virksomhed udtager et gode, som hananvender til privat brug for sig selv eller for sit personale, eller som
han overdrager vederlagsfrit, eller i øvrigt benytter til et virksomheden
uvedkommende formål, såfremt dette gode eller de bestanddele, det ersammensat af, har givet ret til fuldt eller delvis fradrag af merværdiaf-giften. Udtagelse af goder til virksomhedens eget brug i form af gaveraf ringe værdi og vareprøver omfattes dog ikke af denne bestemmelse.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 7
▼M10
▼B
▼B
7. Medlemsstaterne kan sidestille følgende med levering mod
vederlag;
a) en afgiftspligtig persons udtagelse til brug for sin virksomhed af et
gode som er frembragt, udført, udvundet, bearbejdet, indkøbt eller
indført inden for rammerne af virksomhedsudøvelsen, når erhver-
velsen af et sådant gode hos en anden afgiftspligtig person ikkeville give ham ret til fuldt fradrag af merværdiafgiften;
b) en afgiftspligtig persons udtagelse af et gode til en ikke afgifts-
pligtig form for virksomhed, såfremt dette gode har givet ret til
fuldt eller delvisfradrag af merværdiafgiften på tids punktet forerhvervelsen eller for udtagelsen i henhold til litra a);
c) bortset fra de i stk. 8 omhandlede tilfælde, det forhold, at en afgifts-
pligtig person eller personer, som indtræder i hans rettigheder, når
han ophører med sin afgiftspligtige økonomiske virksomhed ligger
inde med goder, såfremt disse goder har givet ret til fuldt ellerdelvisfradrag af merværdiafgiften ved erhvervels en eller ved udta-gelsen i henhold til litra a).
8. Medlemsstaterne kan anlægge den betragtning, at der, ved hel
eller delvis overdragelse af en samlet formuemasse, mod eller uden
vederlag, eller i form af indskud i et selskab, ikke er sket nogen leve-
ring af goder, og at modtageren træder i overdragerenss ted.Medlemsstaterne kan i givet fald træffe de nødvendige forholdsreglerfor at undgå konkurrencefordrejning, når modtageren ikke er en fuldtafgiftspligtig person.
Artikel 6
Tjenesteydelser
1. Ved »tjenesteydelse« forstås enhver transaktion, der ikke er en
levering af et gode i henhold til artikel 5.
En sådan transaktion kan blandt andet gå ud på:
— overdragelsen af et immaterielt formuegode, uanset om fordringen
på godet er skriftlig eller ikke;
— en forpligtelse til at undlade noget eller til at tåle en handling eller
en tilstand;
— udførelsen af en tjenesteydelse i henhold til et pålæg fra det offent-
lige eller på dettesvegne eller ifølge lov.
2. Følgende sidestilles med tjenesteydelser mod vederlag:
a) anvendelsen af et gode, der er bestemt for virksomheden, til privat
brug for den afgiftspligtige person selv eller for hans personale elleri øvrigt til virksomheden uvedkommende formål, såfremt dette godehar givet ret til fuldt eller delvisfradrag af merværdiafgiften;
b) vederlagsfri tjenesteydelser, som af den afgiftspligtige person
udførestil eget brug eller til brug for hanspers onale eller i øvrigttil virksomheden uvedkommende formål.
Medlemsstaterne kan fravige bestemmelserne i dette stykke, såfremt en
sådan undtagelse ikke giver anledning til konkurrencefordrejning.
3. Med henblik på at modvirke konkurrencefordrejning kan
medlemsstaterne, med forbehold af det i artikel 29 nævnte samråd,med tjenesteydelser mod vederlag sidestille tjenesteydelser, som af en
afgiftspligtig person udføres til brug for dennes virksomhed, såfremt
en anden afgiftspligtig persons udførelse af en sådan tjenesteydelseikke ville give ham ret til fuldt fradrag af merværdiafgiften.
4. Når en afgiftspligtig person, som handler i eget navn, men for
tredjemands regning, optræder som formidler i forbindelse med entjenesteydelse, anses han for selv at have modtaget og leveret denpågældende tjenesteydelse.
5. Artikel 5, stk. 8, finder tilsvarende anvendelse på tjenesteydelser.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 8
▼M4
Artikel 7
Indførsel
1. Ved »indførsel af et gode« forstås:
a) ankomst til Fællesskabet at et gode, der ikke opfylder betingelserne
i artikel 9 og 10 i Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, eller af et gode henhørende under Trak-taten om Oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, somikke er i fri omsætning
b) et godes ankomst til Fællesskabet fra et tredjelandsområde, bortset
fra et gode nævnt under litra a).
2. Indførslen af et gode sker i den medlemsstat, på hvis område
godet befinder sig, når det ankommer til Fællesskabet.
3. Uanset stk. 2 sker indførsel af et i stk. 1, litra a), omhandlet gode,
såfremt dette gode efter sin ankomst til Fællesskabet henføres under enaf de i artikel 16, stk. 1, punkt B ►
M6litra a), b), c) og d) ◄,
nævnte ordninger, under en ordning vedrørende fuldstændig fritagelse
for importafgifter ved midlertidig indførsel eller en ordning vedrørende
ekstern forsendelse, i den medlemsstat, på hvis område godet ophørermed at være dækket af disse ordninger.
Såfremt et i stk. 1, litra b), omhandlet gode efter sin ankomst til
Fællesskabet henføres under en af de i artikel 33a, stk. 1, litra b) eller
c), omhandlede ordninger, sker indførslen af godet i den medlemsstat,
på hvis område godet ophører med at være dækket af disse ordninger.
AFSNIT VI
STEDET FOR AFGIFTSPLIGTIGE TRANSAKTIONER
Artikel 8
Levering af goder
1. Ved et godes leveringssted forstås:
a) i tilfælde, hvor godet forsendes eller transporteres af leverandøren,
af erhververen eller af tredjemand: det sted, hvor godet befindersig på det tidspunkt, hvor forsendelsen eller transporten til erhver-
veren påbegyndes; når godet af leverandøren eller for hans regning
skal installeres eller monteres, med eller uden prøvekørsel, ansesleveringsstedet at være det sted, hvor installeringen eller monte-ringen foretages; såfremt installeringen eller monteringen udføres►
M4i en anden medlemsstat ◄end leverandørens, træffer
►M4den medlemsstat, hvor installeringen eller monteringen fore-
tages◄, de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt
beskatning i denne stat;
b) i tilfælde, hvor godet ikke forsendes eller transporteres: det sted,
hvor godet befinder sig på tidspunktet for leveringen.
c) i tilfælde, hvor leveringen af goder sker på et skib, et fly eller et
tog, og under den del af en personbefordring, som finder sted inden
for Fællesskabet: afgangsstedet for personbefordringen.
Ved anvendelsen af denne bestemmelse forstås ved:
— »den del af en personbefordring, som finder sted inden for
Fællesskabet«, den del af en befordring, som foretages udenophold uden for Fællesskabet, mellem afgangsstedet ogankomststedet for personbefordringen
— »afgangssted for en personbefordring« det første sted, hvor der
optages passagerer inden for Fællesskabet, eventuelt efter opholduden for Fællesskabet1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 9
▼M6
▼M4
▼M6
▼B
▼M6
▼M6
— »ankomststed for en personbefordring« det sidste sted inden for
Fællesskabet, hvor der sættes passagerer af, som er optaget indenfor Fællesskabet, eventuelt inden ophold uden for Fællesskabet.
I tilfælde af tilbagebefordring anses tilbagebefordringen for en
separat befordring.
Kommissionen forelægger senest den 30. juni 1993 Rådet en rapport, i
givet fald ledsaget af passende forslag om beskatningsstedet for leve-
ring af goder, der er beregnet til forbrug om bord, og for
tjenesteydelser, herunder servering af mad og drikkevarer, derpræsteres over for passagerer på et skib, et fly eller et tog.
Rådet træffer efter høring af Europa-Parlamentet afgørelse om
Kommissionens forslag med enstemmighed inden den 31. december
1993.
Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 1993 fritage eller fort-
sætte med at fritage levering af goder, der er beregnet til forbrug om
bord, og hvis beskatningssted fastsættes i henhold til ovennævntebestemmelser, med ret til fradrag af moms, der er betalt i et tidligereled.
2. Uanset stk. 1, litra a), anses stedet for en levering foretaget af en
importør som fastlagt i ►
M18artikel 21, stk. 4, ◄samt stedet for
eventuelle efterfølgende leveringer for at ligge i indførselsmedlems-staten, såfremt stedet, hvor forsendelsen eller transporten påbegyndes,ligger på et tredjelandsområde.
Artikel 9
Tjenesteydelser
(SIC! 1.) Ved leveringsstedet for en tjenesteydelse forstås det sted,
hvor den, der yder tjenesten, har etableret enten hjemstedet for sin
økonomiske virksomhed eller et fast forretningssted, hvorfra tjenestey-delsen leveres, eller i mangel af et sådant hjemsted eller et sådant fastforretningssted hans bopæl eller hans sædvanlige opholdssted.
2. Dog gælder følgende:
a) leveringsstedet for tjenesteydelser vedrørende fast ejendom, her-
under ydelser fra ejendomsmæglere, ejendomshandlere og
sagkyndige, samt ydelser vedrørende forberedelse eller samordning
af byggearbejder, således ydelser fra arkitekter og tilsynsførende, erdet sted, hvor ejendommen er beliggende;
b) leveringsstedet for transportydelser er det sted, hvor transporten
finder sted, idet der tages hensyn til tilbagelagte strækninger;
c) leveringsstedet for tjenesteydelser i forbindelse med
— virksomhed inden for kulturel aktivitet, kunst, sport, videnskab,
undervisning og underholdning eller lignende, herunder ydelsersom organisator af sådan virksomhed samt i givet fald tjeneste-
ydelser knyttet til disse former for virksomhed,
— virksomhed knyttet til transport, såsom lastning, losning, omlad-
ning og lignende virksomhed,
— sagkyndig vurdering af løsøregenstande,
— arbejde udført på løsøregenstande,
er det sted, hvor disse tjenesteydelser faktisk udføres.
e) leveringsstedet for følgende tjenesteydelser, som præsteres for afta-
gere, der er etableret uden for Fællesskabet, eller for afgiftspligtige
personer, som er etableret i Fællesskabet, men uden for yderensland, er det sted, hvor aftageren har etableret enten hjemstedet forsin erhvervsmæssige virksomhed eller et fast forretningssted, tilhvilket tjenesteydelsen præsteres, eller i mangel af et sådant hjem-1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 10
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
sted eller et sådant forretningsstedhansbopæl (SIC! forretningssted,
hans bopæl) eller hans sædvanlige opholdssted:
— hel eller delvis overdragelse af ophavsretten, patentrettigheder,
licensrettigheder, retten til varemærker, fællesmærker og
mønstre og af andre lignende rettigheder,
— reklamevirksomhed,
— ydelser fra rådgivningsvirksomheder, ingeniører, projekterings-
virksomheder, advokater og revisorer, samt andre lignendeydelser tillige med databehandling og meddelelse af oplysninger,
— forpligtelser til helt eller delvis at undlade udøvelse af en
erhvervsmæssig virksomhed eller brug af en af de i dette litraomhandlede rettigheder,
— bank-, finansierings- og forsikringstransaktioner, herunder
genforsikring, med undtagelse af udlejning af bankbokse,
— virksomhed som vikarbureau,
— tjenesteydelser, der udføres af formidlere, som handler i andres
navn og for andres regning, såfremt deres virksomhed vedrørerlevering af sådanne ydelser som omhandlet i dette litra.
— udlejning af løsøregenstande med undtagelse af transportmidler
af enhver art ►
M15,◄
— teletjenester. Ved teletjenester forstås tjenesteydelser, hvis
formål er transmission, udsendelse eller modtagelse af signaler,skrift, billeder og lyd eller alle andre informationer, ved hjælpaf trådforbindelse eller radiobølger eller ved optiske eller andre
elektromagnetiske medier, herunder også den hermed forbundne
overdragelse af retten til at benytte adgangen til transmission,udsendelse eller modtagelse. Teletjenester som defineret i dennebestemmelse omfatter også formidling af adgang til globaleinformationsnet.
3. Med henblik på at undgå dobbelt påligning af afgifter, ikke-pålig-
ning af sådanne eller konkurrencefordrejning, kan medlemsstaterne
med hensyn til tjenesteydelser i henhold til stk. 2, litra e), ►
M2og
med hensyn til udlejning af transportmidler ◄anse
a) leveringsstedet for tjenesteydelsen, når dette i henhold til denne
artikel er beliggende i indlandet, som beliggende uden for Fælles-skabet, såfremt den faktiske benyttelse eller udnyttelse finder steduden for Fællesskabet;
b) leveringsstedet for tjenesteydelsen, når dette i henhold til denne
artikel er beliggende uden for Fællesskabet, som beliggende i
indlandet, såfremt den faktiske benyttelse eller udnyttelse finder
sted i indlandet.
4. Når de i stk. 2, litra e), definerede teletjenester af en afgifts-
pligtig, der er etableret uden for Fællesskabet, leveres til en ikke-
afgiftspligtig, der er etableret i Fællesskabet, gør medlemsstaternebrug af stk. 3, litra b).
AFSNIT VII
AFGIFTSPLIGTENS INDTRÆDEN OG AFGIFTENS FORFALD
Artikel 10
1. I det følgende forstås ved
a) afgiftspligtens indtræden: den omstændighed, der bevirker, at lovens
betingelser for afgiftens forfald er opfyldt;
b) afgiftens forfald: det forhold, at statskassen i henhold til loven fra et
bestemt tidspunkt kan gøre sit krav gældende over for den afgifts-pligtige person, også selv om der kan gives udsættelse medbetalingen.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 11
▼M2
▼M15
▼B
▼M15
▼B
▼B
2. Afgiftspligten indtræder og afgiften forfalder på det tidspunkt,
hvor levering af goderne eller tjenesteydelsen finder sted. Levering afandre goder end de i artikel 5, stk. 4, litra b), omhandlede, og af tjene-
steydelser, som medfører flere på hinanden følgende afregninger eller
betalinger, anses at finde sted ved udløbet af de perioder, som disseafregninger eller betalinger vedrører. ►
M18Medlemsstaterne kan
træffe afgørelse om, at fortløbende leverancer af goder eller tjeneste-ydelser, der gennemføres i løbet af en vis periode, i visse tilfælde
anses for at finde sted mindst en gang om året. ◄
Såfremt der betales afdrag, inden leveringen eller tjenesteydelsen finder
sted, forfalder afgiften i forbindelse med det modtagne beløb dog pådet tidspunkt, hvor afdraget indgår.
Uanset ovennævnte bestemmelser kan medlemsstaterne træffe afgørelse
om, at afgiften for visse transaktioner og for visse kategorier af afgifts-pligtige personer forfalder:
— enten senest ved udstedelsen af faktura ►
M20 ◄,
eller
— senest når vederlaget indgår, eller
— såfremt der ikke udstedes faktura, eller såfremt denne
►M20 ◄udstedes for sent, inden for en nærmere
angivet frist fra afgiftspligtens indtræden.
3. Afgiftspligten indtræder og afgiften forfalder på det tidspunkt,
hvor godet indføres. Henføres goder straks ved ankomsten til Fælles-skabet under en af de i artikel 7, stk. 3, omhandlede ordninger, vilafgiftspligten først indtræde og afgiften først forfalde på det tidspunkt,
hvor goderne ophører med at være dækket af disse ordninger.
Skal der for de indførte goder svares told, landbrugsimportafgifter eller
afgifter med tilsvarende virkning, der er fastsat som led i en fællespolitik, vil imidlertid afgiftspligten indtræde og afgiften forfalde pådet tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder for de pågældende fælles-skabsafgifter.
Skal der for de indførte goder ikke svares nogen af disse fællesskabs-
afgifter, anvender medlemsstaterne de gældende toldbestemmelser ved
fastlæggelse af afgiftspligtens indtræden og afgiftens forfald.
AFSNIT VIII
BESKATNINGSGRUNDLAG
Artikel 11
A.Iindlandet
1. Beskatningsgrundlaget er:
a) ved levering af goder og tjenesteydelser, bortset fra de under litra
b), c) og d) omhandlede, den samlede modværdi, som leverandøren
eller tjenesteyderen modtager eller vil modtage af køberen, afta-
geren eller tredjemand for de pågældende transaktioner, herundertilskud, der er direkte forbundet med transaktionernes pris;
b) ved de i artikel 5, stk. 6 og 7, omhandlede transaktioner, købsprisen
for goderne eller for tilsvarende goder eller i mangel af en købspris,
kostprisen; begge disse priser bestemt på det tidspunkt, hvor trans-aktionerne finder sted;
c) ved de i artikel 6, stk. 2, omhandlede transaktioner, de udgifter, som
den afgiftspligtige person har haft i forbindelse med tjenesteydelsen;
d) ved de i artikel 6, stk. 3, omhandlede transaktioner, normalværdien
af den pågældende transaktion.
Ved en tjenesteydelses »normalværdi« forstås hele det beløb, som en
aftager i samme omsætningsled som det, hvori transaktionen findersted, under frie konkurrencevilkår skulle have betalt til en selvstændig1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 12
▼M4
▼B
▼B
tjenesteyder i indlandet for samme ydelse på det tidspunkt, hvor trans-
aktionen finder sted.
2. Følgende medregnes i beskatningsgrundlaget:
a) skatter, told, importafgifter og andre afgifter med undtagelse af
selve merværdiafgiften;
b) biomkostninger såsom provisions-, emballage-, transport- og forsik-
ringsomkostninger, som leverandøren forlanger afholdt af købereneller aftageren. Omkostninger, der er omfattet af en særskilt aftale,kan af medlemsstaterne betragtes som biomkostninger.
3. Følgende medregnes ikke i beskatningsgrundlaget:
a) prisnedsættelser i form af kasserabat for forudbetaling;
b) rabat og bonus, der ydes køberen eller aftageren, og som opnås på
det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted;
c) beløb, som en afgiftspligtig person modtager fra køber eller aftager
som tilbagebetaling af omkostninger afholdt i disses navn og fordisses regning, og som i hans bogholderi godskrives en interims-konto. Den pågældende afgiftspligtige person skal gøre rede for detfaktiske beløb for disse udgifter og kan ikke fradrage den afgift, dereventuelt har belastet dem.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan de medlemsstater, der pr. 1. januar 1993
ikke gjorde brug af den i artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, fast-
satte mulighed, når de gør brug af muligheden i punkt B, stk. 6,
fastsætte, at beskatnings-grundlaget for de i artikel 12, stk. 3, litra c),andet afsnit, omhandlede transaktioner er lig med en brøkdel af detbeløb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3.
Denne brøkdel fastlægges på en sådan måde, at den merværdiafgift, der
skyldes, under alle omstændigheder udgør mindst 5 % af det beløb, der
er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3.
B.Vedindførselafgoder
1. Beskatningsgrundlaget, inklusive for indførsel af de i artikel 7,
stk. 1, litra b), omhandlede goder, er den værdi, der fastsættes som
toldværdien i overensstemmelse med gældende fællesskabsbestem-melser.
3. I beskatningsgrundlaget medregnes følgende elementer, såfremt
de ikke allerede indgår heri:
a) skatter, told, importafgifter og andre afgifter, som skal svares uden
for indførselsmedlemsstaten, samt sådanne, som er foranlediget afindførslen, med undtagelse af den merværdiafgift, der skal opkræves
b) biomkostninger såsom provisions-, emballage-, transport- og forsik-
ringsomkostninger, som påløber indtil godernes førstebestemmelsessted i indførselsmedlemsstaten.
Ved »første bestemmelsessted« forstås det sted, der er angivet i
fragtbrevet eller i ethvert andet transportdokument, i henhold tilhvilket goderne bringes ind i indførselsmedlemsstaten; i mangel af
en sådan angivelse antages det første bestemmelsessted at være det
sted, hvor godet første gang omlades i indførselsmedlemsstaten.
Ligeledesmedregnesde ovenfor omhandlede biomkos tninger i
beskatningsgrundlaget, såfremt de hidrører fra transporten til etandet bestemmelsessted inden for Fællesskabet og dette sted erkendt på det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 13
▼M8
▼B
▼M6
▼M4
▼M10
▼B
4. I beskatningsgrundlaget medregnes ikke de under punkt A, stk. 3,
litra a) og b) anførte elementer.
5. For goder, som har været midlertidigt udført ►M4til steder
uden for Fællesskabet ◄, og som genindføres efter ►M4uden for
Fællesskabet ◄at være undergået reparation, forarbejdning, tilpas-
ning, omdannelse eller bearbejdning, ►M4 ◄, træffer
medlemsstaterne foranstaltninger for at sikre, at den afgiftsmæssigebehandling for så vidt angår merværdiafgiften for det fremkomnegode er den samme som den, der ville være blevet anvendt på depågældende goder, såfremt ovennævnte transaktioner var blevet udført
i indlandet.
6. Uanset stk. 1 til 4 kan de medlemsstater, der pr. 1. januar 1993
ikke gjorde brug af den i artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, fast-satte mulighed, fastsætte, at beskatningsgrundlaget ved indførsel afkunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter som defineret i artikel26a, punkt A, litra a), b) og c), er lig med en brøkdel af det beløb, der
er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1 til 4.
Denne brøkdel fastlægges på en sådan måde, at den merværdiafgift, der
skyldes ved indførslen, under alle omstændigheder udgør mindst 5 % af
det beløb, der er fastlagt i overensstemmelse med stk. 1 til 4.
C.Diversebestemmelser
1. I tilfælde af annullation, afbestilling, ophævelse, ikke eller kun
delvis betaling eller afslag i prisen efter det tidspunkt, hvor transakti-onen har fundet sted, nedsættes beskatningsgrundiaget tilsvarende påbetingelser, som fastsættes af medlemsstaterne.
For så vidt angår ikke eller kun delvis betaling, kan medlemsstaterne
dog fravige denne bestemmelse.
2. Såfremt de elementer, der tjener til bestemmelse af beskatnings-
grundlaget ved indførsel, er angivet i en anden møntenhed end den,
som anvendes i den medlemsstat, hvor værdifastsættelsen sker, fast-
sættes omregningskursen i overensstemmelse med gældendefællesskabsbestemmelser for beregning af toldværdien.
Såfremt de elementer, der tjener til bestemmelse af beskatningsgrund-
laget for en anden transaktion end indførsel af goder, er angivet i enanden møntenhed end den, som anvendes i den medlemsstat, hvorværdifastsættelsen sker, omregnes beløbet efter den senest noterede
sælgerkurs på det tidspunkt, hvor afgiften forfalder, på det eller de
mest repræsentative valutamarkeder i den pågældende medlemsstateller efter en kurs, der fastsættes under henvisning til dette eller dissemarkeder, efter regler, som medlemsstaterne har fastsat herfor.Medlemsstaterne kan dog for visse af disse transaktioner eller for vissekategorier afgiftspligtige personer anvende den omregningskurs, der er
fastsat i henhold til gældende fællesskabsbestemmelser for beregning af
toldværdien.
3. Hvad angår beløbene for returemballage kan medlemsstaterne:
— enten undlade at medregne dem i beskatningsgrundlaget og træffe
de nødvendige foranstaltninger til, at dette grundlag reguleres,såfremt emballagen ikke returneres;
— eller medregne dem i beskatningsgrundlaget og træffe de nødven-
dige foranstaltninger til, at dette grundlag reguleres, såfremtemballagen rent faktisk returneres.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 14
▼M8
▼B
▼M4
▼B
▼B
AFSNIT IX
SATSER
Artikel 12
1. Den sats, der skal anvendes på afgiftspligtige transaktioner er den,
som er gældende på det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder. Idenne forbindelse gælder dog følgende:
a) i de i artikel 10, stk. 2, andet og tredje afsnit, omhandlede tilfælde
anvendes den sats, der er gældende på det tidspunkt, hvor afgiftenforfalder;
b) for de i artikel 10, stk. 3, andet og tredje afsnit, omhandlede tilfælde
anvendes den sats, der er gældende på det tidspunkt, hvor afgiftenforfalder.
2. I tilfælde af ændringer i satserne kan medlemsstaterne:
— foretage reguleringer i de i stk. 1, litra a), anførte tilfælde for at
tage hensyn til den sats, som var gældende på det tidspunkt, dagoderne blev leveret eller tjenesteydelserne udført,
— vedtage hensigtsmæssige overgangsforanstaltninger.
3. a) Merværdiafgiftens normalsats fastsættes af hver enkelt medlems-
stat som en procentsats af beskatningsgrundlaget og skal væreens for levering af goder og for levering af tjenesteydelser. Fra
1. januar 2001 til den 31. december 2005 må denne procentsats
ikke være mindre end 15 %.
Rådet træffer med enstemmighed på forslag af Kommissionen og
efter høring af Europa-Parlamentet og Det Økonomiske ogSociale Udvalg afgørelse om størrelsen af den normalsats, derskal anvendes efter den 31. december 2005.
Medlemsstaterne kan ligeledes anvende en eller to reducerede
satser. Disse satser fastsættes som en procentsats af beskatnings-grundlaget, som ikke må være mindre end 5 %, og de må kunanvendes på levering af de kategorier af goder og tjenesteydelser,
som er anført i bilag H.
b) Medlemsstaterne kan anvende en reduceret sats på levering af
naturgasog elektricitet, foruds at at det ikke indebærer nogen
risiko for konkurrencefordrejning. En medlemsstat, der agter atanvende en sådan sats, skal først underrette Kommissionenherom. Kommissionen afgør, om der er risiko for konkurrence-fordrejning. Har Kommissionen ikke truffet afgørelse inden tremåneder efter modtagelsen af underretningen, formodes der ikke
at være nogen risiko for konkurren- cefordrejning.
c) medlemsstaterne kan vedtage, at den reducerede sats eller en af
de reducerede satser, som de anvender i overensstemmelse med
litra a), tredje afsnit, ligeledes finder anvendelse på indførsel af
de kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der eromhandlet i artikel 26a, punkt A, litra a), b) og c).
Når de gør brug af denne mulighed, kan medlemsstaterne lige-
ledesanvende den reducerede s atspå leveringer afkunstgenstande som defineret i artikel 26a, punkt A, litra a):
— der foretages af kunstneren eller dennes retssuccessorer
— der foretages lejlighedsvis af en afgiftspligtig person, der ikke
er en afgiftspligtig videreforhandler, når de pågældendekunstgenstande er blevet indført af den afgiftspligtige personselv eller er blevet leveret til ham af kunstneren eller dennesretssuccessorer, eller når de har givet ham ret til at fradragedet fulde merværdiafgiftsbeløb.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 15
▼M6
▼B
▼M19
▼M14
▼M5
▼M8
▼M11
4.►M5 ◄Hver reduceret sats fastsættes således, at
det normalt vil være muligt i det merværdiafgiftsbeløb, der frem-kommer ved anvendelsen af denne sats, at foretage fradrag af den
samlede, i henhold til artikel 17, fradragsberettigede merværdiafgift.
På grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Rådet hvert andet år,
første gang i 1994, de reducerede satsers anvendelsesområde op tilrevision. Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionenbeslutte at ændre listen over goder og tjenesteydelser i bilag H.
5. Med forbehold af stk. 3, litra c), er den sats, der finder anvendelse
ved indførsel af et gode den samme som den, der skal anvendes vedlevering af et tilsvarende gode i det pågældende land.
6. Republikken Portugal kan for transaktioner, der gennemføres i de
autonome regioner Azorerne og Madeira, og for indførsler, der foreta-
gets direkte til disse regioner, anvende afgiftssatser, der er lavere endstserne for det kontinentale område.
AFSNIT X
AFGIFTSFRITAGELSER
Artikel 13
Afgiftsfritagelser i indlandet
A.Fritagelsertilfordelforvisseformerforvirksomhedafalmeninte-
resse
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager
medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en
korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og medhenblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse ogmisbrug:
a) tjenesteydelser og hertil knyttede leveringer af goder, præsteret af
det offentlige postvæsen, bortset fra personbefordring og telekom-munikation;
b) hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning
hertil, udført af offentligretlige organer, eller under sociale betin-gelser svarende til dem, der gælder for sådanne organer, afhospitaler, centre for lægebehandling og diagnostik og andre
lignende behørigt anerkendte institutioner;
c) behandling af personer som et led i udøvelse af lægegerning og
dertil knyttede erhverv, som fastsat af den pågældende medlems-stat;
d) levering af organer, blod og mælk fra mennesker;
e) tjenesteydelser præsteret af tandteknikere som et led i udøvelsen af
dereserhverv s amt tandlægersog tandteknikereslevering af tand-proteser;
f) tjenesteydelser præsteret af selvstændige grupper af personer, der
udøver en virksomhed, som er fritaget for afgift, eller for hvilkende ikke er afgiftspligtige, med henblik på at yde deres medlemmer
de for udøvelsen af denne virksomhed direkte nødvendige tjenester,
såfremt disse grupper kun afkræver deres medlemmer, hvad dernøjagtigt svarer til deres andel i de fælles udgifter, under forudsæt-ning af at denne fritagelse ikke vil kunne fremkaldekonkurrencefordrejning;1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 16
▼M13
▼B
▼M5
▼M8
▼A2
▼B
▼B
g) tjenesteydelser og levering af goder med nær tilknytning til social
bistand og social sikring, herunder sådanne, som præsteres af alder-domshjem, af offentligretlige organer eller af andre organer, der er
anerkendt af den pågældende medlemsstat som foretagender af
almennyttig karakter;
h) tjenesteydelser og levering af goder med nær tilknytning til beskyt-
telse af børn og unge, som præsteres af offentligretlige organer ellerandre organer, der er anerkendt af den pågældende medlemsstatsom foretagender af almennyttig karakter;
i) uddannelse af børn og unge, skole- og universitetsundervisning,
faglig uddannelse eller omskoling samt tjensteydelser (SIC! tjene-steydelser) og levering af goder med nær tilknytning hertil, sompræsteres af offentligretlige organer med disse formål eller af andreorganer, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat som
havende tilsvarende formål;
j) privattimer givet af undervisere på skole- eller universitetsniveau;
k) det forhold at personale af religiøse eller filosofiske institutioner
stilles til rådighed for de ovenfor i litra b), g), h) og i), nævnteformer for virksomhed samt med henblik på bistand af åndeligkarakter;
l) organisationers levering af tjenesteydelser og goder i nær tilknyt-
ning hertil til fordel for deres medlemmer i disses fælles interessemod et kontingent, der er fastsat i overensstemmelse med vedtæg-
terne, såfremt de pågældende organisationer ikke arbejder med
gevinst for øje, og deres formål enten er af politisk fagforenings-mæssig, religiøs, patriotisk, filosofisk eller filantropisk karaktereller vedrører borgerlige rettigheder, under forudsætning af atdenne fritagelse ikke vil kunne fremkalde konkurrencefordrejning;
m) visse former for tjenesteydelser i nær tilknytning til udøvelsen af
sport eller fysisk træning, der præsteres af organer, som ikkearbejder med gevinst for øje, til fordel for personer, der deltager i
sport eller fysisk træning;
n) visse kulturelle tjenesteydelser og levering af goder i nær tilknyt-
ning hertil, der præsteres af offentligretlige organer eller af andre
kulturelle organer, som er anerkendt af den pågældende medlems-
stat;
o) tjenesteydelser og levering af goder, der præsteres af organer, hvis
transaktioner er fritaget i overensstemmelse med litra b), g), h), i),
l), m) og n), i forbindelse med indsamlingsarrangementer, der fore-tages til egen fordel, under forudsætning af at denne fritagelse ikkevil kunne fremkalde konkurrencefordrejning. Medlemsstaterne kanindføre enhver nødvendig begrænsning navnlig med hensyn tilantallet af de arrangementer eller størrelsen af de indkomne beløb,
for hvilke der kan meddelesfritagels e;
p) transport af syge eller tilskadekomne personer med køretøjer
specielt konstrueret til dette formål, som foretages af behørigt aner-
kendte organer;
q) virksomhed udøvet af sådanne offentlige radio- og fjernsynsor-
ganer, som ikke har kommerciel karakter.
2. a) Medlemsstaterne kan for så vidt angår andre organer end offent-
ligretlige i hvert enkelt tilfælde gøre meddelelse af enhver af de istk. 1, litra b), g), h), i), l), m) og n), fastsatte fritagelser betingetaf, at en eller flere af følgende forudsætninger er opfyldt:
— de pågældende organer må ikke have til formål systematisk at
søge vinding, hvorfor et eventuelt overskud aldrig måuddeles, men skal anvendes til opretholdelse eller forbedringaf ydelserne,
— de skal i hovedsagen forvaltes og administreres vederlagsfrit
af personer, der ikke selv eller gennem formidlere direkteeller indirekte er interesseret i driftsresultaterne,
— deres priser skal være godkendt af det offentlige, eller må
ikke overskride sådanne godkendte priser, eller — for så vidtangår transaktioner, der ikke kræver godkendelse af priserne— være lavere end de priser, der for tilsvarende transaktioner1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 17
▼B
forlanges af handelsforetagender, som skal svare merværdiaf-
gift,
— fritagelserne må ikke kunne fremkalde alvorlig konkurrence-
fordrejning til skade for de handelsforetagender, som skalsvare merværdiafgift;
b) Tjenesteydelser eller levering af goder omfattes ikke af de i stk.
1, litra b), g), h), i), l), m) og n), fastsatte fritagelser, såfremt:
— de ikke er uomgængelig nødvendige for udførelsen af transak-
tioner, der er fritaget for afgift,
— de hovedsageligt tager sigte på at give organet yderligere
indtægter ved udførelse af transaktioner i direkte konkurrence
med handelsforetagender, som skal svare merværdiafgift.
B.Andrefritagelser
Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemssta-
terne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkelanvendelse af nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindreenhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug:
a) forsikrings- og genforsikringstransaktioner, herunder sådanne tjenst-
eydelser i forbindelse med disse transaktioner, som udføres afforsikringsmæglere og -formidlere;
b) bortforpagtning og udlejning af fast ejendom, med undtagelse af:
1. udlejning inden for hotelsektoren eller sektorer med tilsvarende
opgaver, således som dette begreb er fastlagt i medlemsstaternes
lovgivning, herunder udlejning i ferielejre eller i områder, der er
indrettet som campingpladser;
2. udlejning af pladser til parkering af køretøjer;
3. udlejning af udstyr og maskiner, der installeres på brugsstedet;
4. udlejning af bokse.Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere undtagelser inden for dette
fritagelsesområde;
c) levering af goder, der udelukkende har været anvendt i forbindelse
med sådanne former for virksomhed, som i medfør af denne artikeleller af artikel 28, stk. 3, litra b), er fritaget for afgift, såfremt disse
goder ikke har givet ret til fradrag, samt levering af goder, hvis
anskaffelse eller anvendelse har været undtaget fra retten til fradragi medfør af artikel 17, stk. 6;
d) følgende transaktioner:
1. ydelse og formidling af lån samt forvaltning af lån ved den
person, som har ydet lånene;
2. forhandlinger og indgåelse af forpligtelser om sikkerhedsstillelse
og andre former for sikkerhed og garantier, samt forvaltning af
kreditgarantier ved den person, der har ydet kreditten;
3. transaktioner, herunder forhandlinger, vedrørende anbringelse af
midler, kontokurantkonti, betalinger, overførsler, fordringer,checksog andre i handels forhold benyttede dokumenter, dogikke inddrivelse af fordringer;
4. transaktioner, herunder forhandlinger, vedrørende valuta, penge-
sedler og mønter, der anvendes som lovligt betalingsmiddel, dogikke mønter og sedler, som er samlerobjekter; ved samlerobjekterforstås sådanne mønter af guld, sølv eller andet metal, samt
sedler, der ikke i almindelighed anvendes som lovligt betalings-
middel, eller som er af numismatisk interesse;
5. transaktioner, herunder forhandlinger, med undtagelse af forva-
ring og forvaltning, i forbindelse med aktier, andele i selskabereller andre sammenslutninger, obligationer, og andre adkomstbe-viser, bortset fra:
— varerepræsentativer,
— de i artikel 5, stk. 3, omhandlede rettigheder og adkomstbe-
viser;1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 18
▼B
6. forvaltning af investeringsforeninger, således som disse er fastsat
af medlemsstaterne;
e) levering til pålydende værdi af postfrimærker, som kan anvendes til
frankering i indlandet, stempelmærker og andre lignende værdi-mærker;
f) væddemål, lotterier og andre former for hasardspil eller spil om
penge, på de betingelser og med de begrænsninger, som er fastlagtaf hver medlemsstat;
g) levering af bygninger eller dele heraf med tilhørende jord, med
undtagelse af de i artikel 4, stk. 3, litra a), nævnte;
h) levering af fast ejendom bortset fra bygninger, med undtagelse af de
i artikel 4, stk. 3, litra b), nævnte byggegrunde.
C.Valgmulighed
Medlemsstaterne kan indrømme afgiftspligtige personer ret til at vælge
at erlægge afgift i tilfælde af:
a) bortforpagtning og udlejning af fast ejendom;
b) transaktioner omhandlet under punkt B, litra d), g) og h).
Medlemsstaterne kan begrænse omfanget af denne valgfrihed; de fast-
sætter de nærmere bestemmelser for dens udøvelse.
Artikel 14
Afgiftsfritagelse ved indførsel
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager
medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter for at sikre enkorrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og medhenblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse ogmisbrug:
a) endelig indførsel af goder, såfremt afgiftspligtige personers levering
heraf under alle omstændigheder er fritaget i indlandet;
d) endelig indførsel af goder, som er berettiget til anden toldfritagelse
end den, der følger af den fællestoldtarif, ►M4 ◄;
medlemsstaterne kan dog undlade at indrømme fritagelsen, hvis derer fare for, at den i væsentligt omfang kan gribe ind i konkurrence-forholdene ►
M4 ◄;
Denne fritagelse finder ligeledes anvendelse på indførsel af goder
som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), der ville kunne omfattes
af ovennævnte toldfritagelse, hvis de blev indført i henhold tilartikel 7, stk. 1, litra a).
e) genindførsel af goder i samme stand som ved udførselen, foretaget
af den, som har udført dem, når goderne kan fritages for told,►
M4 ◄;
g) indførsel af goder:
— som foretages inden for rammerne af diplomatiske og konsulære
forbindelser, når goderne opnår fritagelse for told,►
M4 ◄;
— som foretages af internationale organisationer, der er anerkendt
som sådanne af de offentlige myndigheder i værtslandet, og afmedlemmer af nævnte organisationer, inden for de grænser og1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 19
▼M4
▼M6
▼B
▼M6
▼B
▼M4
▼B
▼B
på de betingelser, der er fastsat ved internationale konventioner
om oprettelse af disse organisationer eller ved aftaler om hjem-sted;
— som foretages i en medlemsstat, der er part i Den nordatlantiske
Traktat, af væbnede styrker fra andre stater, der er parter inævnte traktat, og som er bestemt til brug for disse styrker ellerdet civile personale, der ledsager disse, eller til forsyning af
deres messer og kantiner, når disse styrker udgør et led i det
fællesfors var;
h) havfiskerivirksomheders landing i havne af deres fiskeriprodukter i
ubearbejdet stand eller, efter en forarbejdning i konserveringsø-jemed, med henblik på afsætning, når produkterne endnu ikke erleveret;
i) tjenesteydelser i forbindelse med indførsel af goder, såfremt tjene-
steydelsens værdi indgår i beskatningsgrundlaget i
overensstemmelse med artikel 11, punkt B, stk. 3, litra b);
j) centralbankersindførs el af guld.
2. Kommissionen forelægger snarest Rådet forslag med henblik på
indførelse af fællesskabsbestemmelser om skatter og afgifter, der
præciserer anvendelsesområdet for de i stk. 1 nævnte fritagelser og denærmere regler for disses praktiske gennemførelse.
Indtil disse reglers ikrafttræden kan medlemsstaterne:
— opretholde gældende nationale bestemmelser inden for rammerne af
ovennævnte bestemmelser;
— tilpasse disse nationale bestemmelser med henblik på at mindske
tilfælde af konkurrencefordrejning og navnlig tilfælde af ikke-pålig-
ning eller dobbelt påligning af merværdiafgifter inden for
Fællesskabet;
— anvende de administrative fremgangsmåder, som de finder bedst
egnede med henblik på fritagelsen.
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om sådanne foran-
staltninger, som de i henhold til ovenfor nævnte bestemmelser hartruffet og om sådanne, som de træffer. Kommissionen underretter de
øvrige medlemsstater herom.
Artikel 15
Afgiftsfritagelse for udførsel til steder uden for Fællesskabet,
dermed ligestillede transaktioner og internationale transporter.
Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemssta-
terne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkelanvendelse af nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindre
enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug:
1. levering af goder, som af sælgeren eller for hans regning forsendes
eller transporteres ►
M4til steder uden for Fællesskabet ◄;
2. levering af goder, som af en køber, der ikke er etableret i
indlandet, eller for hans regning forsendes eller transporteres
►M4til steder uden for Fællesskabet ◄med undtagelse af
goder, der transporteres af køberen selv, og som er bestemt somudstyr eller forsyninger, herunder proviant, til lystfartøjer ogsportsfly eller til ethvert andet transportmiddel til privat brug;
Hvisleveringen vedrører goder, der medbringesi den rejs endes
personlige bagage, gælder denne fritagelse på betingelse af:
— at den rejsende ikke er etableret i Fællesskabet1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 20
▼M4
▼B
▼M10
▼M10
— at goderne er transporteret ud af Fællesskabet inden udgangen
af den tredje måned efter leveringsmåneden
— at den samlede værdi af leveringen, inkl. merværdiafgift, over-
stiger modværdien af 175 ECU i national valuta, fastsat ioverensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i direktiv 69/169/
EØF(
1); medlemsstaterne kan dog afgiftsfritage en levering,
hviss amlede værdi ligger under dette beløb.
Ved anvendelsen af andet afsnit:— forstås ved en rejsende, der ikke er etableret i Fællesskabet, en
rejsende hvis bopæl eller sædvanlige opholdssted ikke er belig-
gende i Fællesskabet. I forbindelse med denne bestemmelseforstås ved »bopæl eller sædvanligt opholdssted« det sted, derer angivet som sådant på passet, identitetskortet eller ethvertandet dokument, som den medlemsstat, hvori leveringen fore-
tages, anerkender som identitetspapir
— forelægges der bevis for udførslen ved forevisning af faturaen
eller et tilsvarende dokument påtegnet af det toldkontor, hvor
varerne forlod Fællesskabet.
Hver medlemsstat forsyner Kommissionen med en kopi af de
stempler, den anvender til den i tredje afsnit, andet led omhandledepåtegning. Kommissionen videregiver denne oplysning til de
fiskale myndigheder i de øvrige medlemsstater.
3. tjenesteydelser bestående i arbejde, der udføres på løsøregenstande,
som er erhvervet eller indført med henblik på en sådan bearbejd-ning i Fællesskabet, og som af tjenesteyderen eller af en aftager,
►
M6der ikke er etableret i indlandet ◄, eller for disses regning,
forsendes eller transporteres til steder uden for Fællesskabet.
4. levering af goder bestemt som forsyninger, herunder proviant, til
fartøjer, der
a) anvendes til sejlads i rum sø, og som mod betaling udfører
passagerbefordring eller benyttes i forbindelse med handels-,
industri- eller fiskerivirksomhed,
b) anvendes til bjærgnings- eller redningsoperationer på havet eller
til kystfiskeri, for dettes vedkommende dog med undtagelse afproviant,
c) tilhørende marinen, således som disse er fastlagt under
pos. 89.01 A, i den fælles toldtarif, når de forlader landet meden havn eller en ankerplads i udlandet som destination;
Kommissionen forelægger snarest Rådet forsalg med henblik på at
fastsætte fiskale bestemmelser på fællesskabsplan, som præcisereranvendelsesområdet og de praktiske omstændigheder ved gennem-førelsen af denne fritagelse og de fritagelser, der er omhandlet ipunkt 5 til 9. Indtil disse bestemmelser træder i kraft, kan
medlemsstaterne begrænse omfanget af den fritagelse, der
omhandlesi dette nummer.
5. levering, ombygning, reparation, vedligeholdelse, befragtning og
udlejning af de under nr. 4, litra a) og b), omhandlede søgåendefartøjer, samt levering, udlejning, reparation og vedligeholdelse afgenstande — herunder fiskegrej — der er indbygget i elleranvendes ved udnyttelsen af disse fartøjer;
6. levering, ombygning, reparation, vedligeholdelse, befragtning og
udlejning af luftfartøjer, som anvendes af luftfartsselskaber, dermod betaling hovedsageligt flyver i udenrigstrafik, samt levering,1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 21
(1) EFT nr. L 133 af 4. 6. 1969, s. 6. Direktivet er senest ændret ved direktiv
94/4/EF (EFT nr. L 60 af 3. 3. 1994, s. 14).▼M4
▼B
▼M6
▼B
▼B
udlejning, reparation og vedligeholdelse af genstande, der er
indbygget i eller anvendes ved udnyttelsen af disse luftfartøjer;
7. levering af goder bestemt som forsyninger, herunder proviant, til
de under nr. 6 omhandlede luftfartøjer;
8. andre tjenesteydelser end de under nr. 5 omhandlede, når de
udføresfor at dække et umiddelbart behov i forbindels e med deunder nr. 5 omhandlede søgående fartøjer og deres ladning;
9. andre tjenesteydelser end de under nr. 6 omhandlede, når de
udføresfor at dække et umiddelbart behov i forbindels e med de
under nr. 6 omhandlede luftfartøjer og deresladning;
10. levering af goder og tjenesteydelser:
— som gennemføres inden for rammerne af diplomatiske og
konsulære forbindelser,
— som er bestemt til internationale organer, der er anerkendt som
sådanne af de offentlige myndigheder i værtslandet, og tilmedlemmer af nævnte organer, inden for de grænser og på debetingelser, der er fastsat ved internationale konventioner omoprettelse af disse organer eller ved aftaler om hjemsted,
— som gennemføres i en medlemsstat, der er part i Den nordatlan-
tiske Traktat, og som er bestemt til væbnede styrker fra andrestater, der er parter i nævnte traktat, til brug for disse styrkereller det civile personale, der ledsager disse, eller til forsyningaf deres messer og kantiner, når disse styrker udgør et led i det
fællesfors var;
— til en anden medlemsstat og bestemt til væbnede styrker fra
enhver stat, der er part i Den Nordatlantiske Traktat, bortset
fra bestemmelsesmedlemsstaten selv, til brug for disse styrkereller det civile personale, der ledsager dem, eller til forsyningaf deres messer eller kantiner, når disse styrker udgør et led idet fællesfors var.
Denne fritagelse finder anvendelse ►
M6med de begrænsninger ◄,
►M4der fastsættes af værtsmedlemsstaten ◄, indtil der vedtages
ensartede bestemmelser for skatter og afgifter;
I tilfælde af, at goderne ikke forsendes eller transporteres uden-
lands, og for tjenesteydelsers vedkommende kan fritagelsengennemføresi form af tilbagebetaling af afgiften.
11. levering af guld til centralbankerne;
12. levering af goder til godkendte organisationer, som udfører disse
goder►
M4til steder uden for Fællesskabet ◄som et led i deres
humanitære, velgørende eller uddannelsesmæssige virksomhed►
M4uden for Fællesskabet ◄; fritagelsen kan gennemføres i
form af tilbagebetaling af afgiften;
13. Levering af tjenesteydelser, herunder transport og accessoriske
transaktioner, men bortset fra tjenesteydelser, der er fritaget ihenhold til artikel 13, når de er direkte knyttet til udførsel af godereller til indførsel af goder, der er omfattet af bestemmelserne iartikel 7, stk. 3, eller artikel 16, stk. 1, punkt A
14. tjenesteydelser, der udføres af formidlere, som handler i andres
navn og for andresregning, når de medvirker ved de i denneartikel omhandlede transaktioner, eller ved transaktioner, somgennemføres ►
M4uden for Fællesskabet ◄;
denne fritagelse finder ikke anvendelse på rejsebureauer, når de i
den rejsendes navn og for hans regning leverer ydelser, somgennemføres i andre medlemsstater.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 22
▼M4
▼B
▼M6
▼B
▼M6
▼B
▼A2
15. Republikken Portugal kan sidestille søtransport og lufttransport
mellem de øer, der er omfattet af de autonome regioner Azorerneog Madeira og mellem disse regioner og det kontinentale område,
med international transport.
Artikel 16
Særlig afgiftsfritagelse i forbindelse med international udveksling
af goder
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser om skatter og
afgifter kan medlemsstaterne, under forudsætning af at den i artikel 29
foreskrevne samrådsprocedure iagttages, træffe særlige foranstaltningermed henblik på at fritage følgende transaktioner eller nogle af disse formerværdiafgift under forudsætning af, at de ikke foretages med henblikpå den endelige anvendelse og/eller det endelige forbrug samt af, at detmerværdiafgiftsbeløb, der opkræves ved afsætningen til forbrug, svarer
til det afgiftsbeløb, der skulle have været opkrævet, såfremt hver enkelt
af disse transaktioner havde været beskattet ved indførselen eller iindlandet:
A. indførsel af goder, der er bestemt til at skulle henføres under en
anden oplagsprocedure end toldoplagsproceduren;
B. levering af goder, der er bestemt til at skulle:
a) toldbehandlesog i givet fald opbevaresmidlertidigt
b) anbringesi en frizone eller på et frilager
c) henføresunder en toldoplags procedure eller en procedure for
aktiv forædling
d) indføresi territorialfarvande:
— for at indgå i bore- eller produktionsplatforme med henblik
på bygning, reparation, vedligeholdelse, ombygning eller
udrustning af disse eller for at forbinde disse bore- ellerproduktionsplatforme med fastlandet
— som proviant til bore- eller produktionsplatforme
e) henføres under en anden oplagsprocedure end toldoplagsproce-
duren.
De under litra a), b), c) og d) nævnte steder er dem, der er defineret
som sådanne i Fællesskabets gældende toldbestemmelser.
C. Levering af tjenesteydelser i forbindelse med levering af de under
punkt B omhandlede goder;
D. Levering af goder og tjenesteydelser foretaget på de under punkt B
opregnede steder og fortsat undergivet en af de i samme punkt
nævnte ordninger;
E. levering:
— af de i artikel 7, stk. 1, litra a), omhandlede goder, der fortsat er
undergivet ordningerne vedrørende fuldstændig fritagelse for
importafgifter ved midlertidig indførsel eller vedrørende eksternforsendelse
— af de i artikel 7, stk. 1, litra b), omhandlede goder, der fortsat er
undergivet den i artikel 33a omhandlede procedure for internfællesskabsforsendelse,
— samt tjenesteydelser i forbindelse med disse leveringer.
2. Med forbehold af det i artikel 29 nævnte samråd kan medlemssta-
terne fritage indførsel og levering af goder bestemt til en afgiftspligtig
person med henblik på udførsel i uforandret stand eller efter forarbejd-ning, samt tjenesteydelser i forbindelse med hans eksportvirksomhed,inden for grænserne af beløbet for hans udførsler i løbet af de fore-gående tolv måneder.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 23
▼B
▼M4
▼B
▼B
3. Kommissionen forelægger snarest muligt Rådet forslag til fælles
gennemførelsesbestemmelser vedrørende merværdiafgift på de i stk. 1og 2 omhandlede transaktioner.
AFSNIT XI
FRADRAG
Artikel 17
Fradragsrettens indtræden og omfang
1. Fradragsretten indtræder samtidig med, at den fradragsberettigede
afgift forfalder.
2. I det omfang goder og tjenesteydelser anvendes i forbindelse med
den afgiftspligtige persons transaktioner, er han berettiget til i den
afgift, der påhviler ham, at fradrage følgende beløb:
a) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for goder, der er
eller vil blive leveret ham, og for tjenesteydelser, der er eller vilblive udført for ham af en anden afgiftspligtig person;
b) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for indførte goder;
c) den merværdiafgift, som skyldes i medfør af artikel 5, stk. 7, litra
a), og artikel 6, stk. 3.
3. Medlemsstaterne indrømmer ligeledes enhver afgiftspligtig person
fradrag for eller tilbagebetaling af den i stk. 2 omhandlede merværdiaf-gift, for så vidt goder og tjenesteydelser anvendes til:
a) hans transaktioner i forbindelse med de former for økonomisk virk-
somhed, som omhandlet i artikel 4, stk. 2, når disse udføres i
udlandet og ville have givet ret til fradrag, såfremt de var blevetudført i indlandet;
b) hans transaktioner, som er fritaget for afgift i medfør af artikel 14,
stk. 1, litra i), artikel 15 og artikel 16, stk. 1, punkt B, C og D, ogstk. 2;
c) hans transaktioner, som er fritaget for afgift i medfør af artikel 13,
punkt B, litra a) og litra d), nr. 1 - 5 såfremt aftageren er etableretuden for Fællesskabet, eller såfremt de pågældende transaktioner erknyttet direkte til goder, som er bestemt til at udføres til et land
uden for Fællesskabet.
4. Rådet bestræber sig på inden 31. december 1977 på forslag af
Kommissionen og med enstemmighed at vedtage fællesskabsretligegennemførelsesbestemmelser, hvorefter tilbagebetaling skal ske i
henhold til stk. 3, når der er tale om afgiftspligtige personer, som ikke
er etableret i indlandet. Indtil disse fællesskabsretlige gennemførelses-bestemmelser træder i kraft, bestemmer medlemsstaterne selv, efterhvilke regler tilbagebetaling skal finde sted. Hvis den afgiftspligtigeperson ikke er etableret på Fællesskabets område, kan medlemsstaterneafslå tilbagebetaling eller kræve yderligere betingelser opfyldt herfor.
5. For så vidt angår goder og ydelser, som af en afgiftspligtig person
benyttes såvel til transaktioner, der giver ret til fradrag i medfør af stk.2 og 3, som til transaktioner, der ikke giver ret til fradrag, er fradragkun tilladt for den del af merværdiafgiften, der forholdsmæssigt svarer
til beløbet for den førstnævnte form for transaktioner.
Pro rata-satsen beregnes for samtlige transaktioner, som udføres af den
afgiftspligtige i overensstemmelse med artikel 19.
Medlemsstaterne kan dog:
a) give den afgiftspligtige person tilladelse til at fastsætte en pro rata-
sats for hver sektor inden for sin virksomhed, såfremt der føressærskilte regnskaber for hver af disse sektorer;
b) påbyde den afgiftspligtige person at fastsætte en pro rata-sats for
hver sektor inden for sin virksomhed og at føre særskilte regnskaberfor hver af disse sektorer;1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 24
▼B
c) give den afgiftspligtige person tilladelse til eller pålægge ham at
foretage fradraget under hensyntagen til, hvordan samtlige eller endel af goderne og ydelserne benyttes;
d) give den afgiftspligtige person tilladelse til eller pålægge ham at
foretage fradraget i overensstemmelse med den i første afsnit
anførte regel for samtlige goder og tjenesteydelser benyttet til alle
de omhandlede transaktioner;
e) fastsætte, at såfremt den merværdiafgift, som den afgiftspligtige
person ikke kan fradrage, er af ringe størrelse, skal den ikke tages ibetragtning.
6. Senest inden udløbet af en periode på fire år fra datoen for dette
direktivs ikrafttræden fastsætter Rådet med enstemmighed på forslag af
Kommissionen de udgifter, der ikke giver ret til fradrag i merværdiaf-giften. Under alle omstændigheder giver udgifter, der ikke er af streng,erhvervsmæssig karakter, som for eksempel udgifter til luksusforbrug,underholdning eller repræsentation, ikke adgang til fradrag.
Indtil de ovenfor omhandlede regler træder i kraft, kan medlemssta-
terne opretholde alle de undtagelser, som på tidspunktet for dettedirektivsikrafttræden var gældende i henhold til deresnationale lovgiv-ning.
7. Med forbehold af det i artikel 29 omhandlede samråd kan hver
medlemsstat af konjunkturmæssige grunde helt eller delvis udelukkealle eller bestemte investeringsgoder eller andre goder fra fradragsord-ningen. Med henblik på at opretholde lige konkurrencebetingelser kanmedlemsstaterne i stedet for at nægte fradrag indføre afgifter for goder,som fremstilles af den afgiftspligtige person selv eller af ham er
indkøbt i indlandet eller indført dertil, således at disse afgifter ikke
overskrider den merværdiafgift, som ved erhvervelse ville blive pålagttilsvarende goder.
Artikel 18
Fremgangsmåde for udøvelse af fradragsretten
1. For at kunne udøve sin fradragsret skal den afgiftspligtige person:
a) for det i artikel 17, stk. 2, litra a), omhandlede fradrag være i besid-
delse af en faktura, der er udfærdiget i overensstemmelse med
artikel 22, stk. 3;
b) for det i artikel 17, stk. 2, litra b), omhandlede fradrag være i besid-
delse af et dokument vedrørende indførselen, der betegner ham som
modtager eller importør, og som angiver eller muliggør beregningenaf det skyldige afgiftsbeløb;
c) for det i artikel 17, stk. 2, litra c), omhandlede fradrag opfylde de
regler, der fastsættes af hver medlemsstat;
d) når han som køber eller aftager i tilfælde af anvendelse af
►
M18artikel 21, stk. 1, ◄skal erlægge afgiften, opfylde de
formaliteter, som fastlægges af hver enkelt medlemsstat.
2. Fradraget foretages under ét af den afgiftspligtige person, ved at
han i den merværdiafgift, som skyldes for en afgiftsperiode, fradragerde afgiftsbeløb, for hvilke fradragsretten i løbet af samme periode eropstået og blevet udøvet i henhold til stk. 1.
Medlemsstaterne kan dog kræve, at afgiftspligtige personer, der udfører
de i artikel 4, stk. 3, omhandlede lejlighedsvise transaktioner, først
udøver fradragsretten ved leveringen.
3. Medlemsstaterne fastsætter de betingelser og nærmere bestem-
melser, ifølge hvilke en afgiftspligtig person kan få tilladelse til at
foretage et fradrag, som han ikke har foretaget i henhold til stk. 1 og 2.
4. Når de tilladte fradrag overstiger det skyldige afgiftsbeløb for en
afgiftsperiode, kan medlemsstaterne enten overføre det overskydendebeløb til den følgende periode eller foretage tilbagebetaling i henholdtil bestemmelser, som de selv fastsætter.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 25
▼B
Medlemsstaterne kan dog afslå overførelse eller tilbagebetaling, når det
overskydende beløb er ubetydeligt.
Artikel 19
Beregning af pro rata-satsen for fradraget
1. Pro rata-satsen for det fradrag, der er fastsat i artikel 17, stk. 5,
første afsnit, fremkommer ved, at der opstilles en brøk, som:
— i tælleren har den samlede størrelse af den årlige omsætning,
merværdiafgiften ikke medregnet, i forbindelse med transaktioner,for hvilke der er fradragsret i henhold til artikel 17, stk. 2 og 3,
— i nævneren har den samlede størrelse af den årlige omsætning,
merværdiafgiften ikke medregnet, i forbindelse med de transakti-oner, som er opført i tælleren, samt i forbindelse medtransaktioner, for hvilke der ikke er fradragsret; medlemsstaternekan i nævneren endvidere medtage andre tilskud end de i artikel
11, punkt A, stk. 1, litra a), omhandlede.
Pro rata-satsen beregnes på årsbasis og fastsættes i procenter, der
afrundes opad til et tal, der ikke overstiger det nærmeste hele tal.
2. Uanset stk. 1 ses der ved beregning af pro rata-satsen bort fra det
omsætningsbeløb, som vedrører levering af investeringsgoder benyttetaf den afgiftspligtige person i hans virksomhed. Der ses endviderebort fra den del af omsætningen, der vedrører dels sådanne transakti-
oner, som er omhandlet i artikel 13, punkt B, litra d), når der er tale
om bitransaktioner, dels bitransaktioner vedrørende fast ejendom ogfinansielle spørgsmål. Når medlemsstaterne anvender den i artikel 20,stk. 5, omhandlede mulighed for ikke at kræve berigtigelse med hensyntil investeringsgoder, kan de medregne provenuet ved overdragelse af
sådanne goder ved beregningen af pro rata-satsen.
3. Den pro rata-sats, som foreløbig er gældende for et år, er den sats,
der beregnespå grundlag af trans aktionerne i det foregående år.Såfremt et sådant grundlag ikke foreligger eller ikke er tilstrækkeligt
oplysende fastsættes en foreløbig pro rata-sats skønsmæssigt af den
afgiftspligtige person under administrationens kontrol. Medlemsstaternekan dog opretholde de for tiden gældende regler.
Fastsættelsen af den endelige pro rata-sats, der for hvert år beregnes i
løbet af det følgende år, medfører en berigtigelse af de fradrag, der erforetaget på grundlag af de foreløbige pro rata-satser.
Artikel 20
Berigtigelse af fradragene
1. Det oprindeligt foretagne fradrag berigtigesefter nærmere
bestemmelser, som fastsættes af medlemsstaterne, især:
a) når fradraget er større eller mindre end det, som den afgiftspligtige
person var berettiget til at foretage;
b) når der efter angivelsens udfærdigelse er sket ændringer af de
elementer, som er taget i betragtning ved fastsættelsen af fradrags-
beløbet, navnlig i tilfælde af annullation af køb eller opnåelse afrabatter; der skal dog ikke ske berigtigelse i tilfælde af helt ellerdelvis ubetalte transaktioner, i tilfælde af behørigt påvist eller godt-gjort ødelæggelse, tab eller tyveri, samt i tilfælde af erlagte afgifterfor gaver af ringe værdi og vareprøver, som omhandlet i artikel 5,
stk. 6. Medlemsstaterne kan dog kræve berigtigelse i forbindelse
med helt eller delvisubetalte trans aktioner og i tilfælde af tyveri.
2. For så vidt angår investeringsgoder foretages en berigtigelse over
en periode på fem år, heri medregnet det år i hvilket de blev erhvervet
eller fremstillet. Hvert år omfatter denne berigtigelse kun en femtedelaf den afgift, der er pålagt disse goder. Berigtigelsen finder sted iforhold til de ændringer i fradragsretten, som har fundet sted i defølgende år set i forhold til det år, hvor godet blev erhvervet eller frem-stillet.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 26
▼B
Som undtagelse fra ovennævnte afsnit kan medlemsstaterne ved berig-
tigelsen lægge en periode på fem hele år til grund, fra det tidspunkt atregne, hvor godet blev taget i brug første gang.
For så vidt angår investeringsgoder i form af fast ejendom, kan den
periode, der læggestil grund for berigtigels en, forlængesmed op tiltyve år.
3. I tilfælde af levering i berigtigelsesperioden skal investerings-
godet betragtes, som om det af den afgiftspligtige person fortsat varblevet anvendt i forbindelse med økonomisk virksomhed indtil udløbet
af berigtigelsesperioden. Denne økonomiske virksomhed anses for fuldt
afgiftspligtig, såfremt leveringen af nævnte gode er afgiftspligtig; denanses for fuldstændig afgiftsfri, såfremt leveringen er afgiftsfri. Berigti-gelsen foretages på én gang for hele den berigtigelsesperiode, derendnu ikke er forløbet.
Medlemsstaterne kan dog i sidstnævnte tilfælde undlade at kræve
berigtigelse, såfremt erhververen er en afgiftspligtig person, somudelukkende anvender det pågældende investeringsgode til transakti-oner, for hvilke afgiften er fradragsberettiget.
4. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i stk. 2 og 3 kan
medlemsstaterne:
— definere begrebet investeringsgoder;
— præcisere det afgiftsbeløb, som skal tages i betragtning ved berigti-
gelsen;
— træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at berigti-
gelsen ikke medfører en uberettiget fordel;
— tillade administrative forenklinger.
5. Hvis anvendelsen af stk. 2 og 3 i en medlemsstat fører til et
ubetydeligt resultat, kan denne medlemsstat med forbehold af det iartikel 29 fastsatte samråd undlade at bringe disse stykker i anvendelseunder hensyntagen til nødvendigheden af at undgå fordrejning af
konkurrencevilkårene, til afgiftensgenerelle indvirkning i den pågæl-
dende medlemsstat og til nødvendigheden af administrativeforenklinger.
6. Ved overgang fra en almindelig afgiftsordning til en særordning
eller omvendt kan medlemsstaterne træffe de nødvendige bestemmelserfor at undgå, at den afgiftspligtige person nyder uberettigede fordeleeller lider uberettigede tab.
AFSNIT XII
BETALINGSPLIGTIGE PERSONER
Artikel 21
Betalingspligtige over for statskassen
Merværdiafgiften påhviler:1. ved indenlandsk virksomhed:
a) den afgiftspligtige person, som foretager en afgiftspligtig transak-
tion, bortset fra de i artikel 9, stk. 2, litra e), omhandlede
transaktioner foretaget af en i udlandet etableret afgiftspligtigperson; såfremt den afgiftspligtige transaktion foretages af enafgiftspligtig person, der er etableret i udlandet, kan medlemssta-terne træffe bestemmelse om, at afgiften påhviler en anden
person; en repræsentant over for skattemyndighederne eller afta-
geren af den afgiftspligtige transaktion kan for eksempel udpegesi så henseende; medlemsstaterne kan ligeledes bestemme, at enanden person end den i udlandet etablerede afgiftspligtige hæftersolidarisk for afgiftens erlæggelse;
b) den afgiftspligtige aftager af en ydelse omhandlet i artikel 9, stk.
2, litra e), eller aftageren af en ydelse omhandlet i artikel 28b, nr.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 27
▼M10
▼B
▼M15
▼M15
C, D, E og F, der i indlandet er registreret som afgiftspligtig, hvis
ydelsen leveres af en afgiftspligtig, der er etableret i udlandet;medlemsstaterne kan dog bestemme, at tjenesteyderen hæfter
solidarisk for afgiftens erlæggelse;
c) enhver person, som anfører merværdiafgiften på en faktura eller
et dokument, der tjener som faktura;
2. ved indførsel: den eller de personer, der med henblik herpå er
udpeget eller godkendt af importmedlemsstaten.
AFSNIT XIII
FORPLIGTELSER FOR BETALINGSPLIGTIGE PERSONER
Artikel 22
Forpligtelser ved indenlandsk virksomhed
1. Enhver afgiftspligtig person skal anmelde påbegyndelse, ændring
og ophør af sin virksomhed som afgiftspligtig.
2. Enhver afgiftspligtig person skal føre regnskaber, der er tilstræk-
keligt detaljerede til at muliggøre merværdiafgiftensanvendels e og
afgiftsmyndighedernes kontrol dermed.
3. a) Enhver afgiftspligtig person skal udstede en faktura eller et andet
tilsvarende dokument for levering af goder og tjenesteydelser
foretaget for andre afgiftspligtige og opbevare en kopi af samt-
lige udstedte dokumenter;
enhver afgiftspligtig person skal ligeledes udstede en faktura for
de afdrag, som han modtager fra en anden afgiftspligtig, før leve-ringen har fundet sted, eller tjenesteydelsen er afsluttet;
b) fakturaen skal indeholde tydelig angivelse af prisen uden afgift,
afgiften svarende til de forskellige afgiftssatser, samt eventuellefritagelser;
c) medlemsstaterne fastsætter de kriterier, ifølge hvilke et dokument
kan anses for at svare til en faktura.
4. Enhver afgiftspligtig person skal afgive en angivelse inden for en
af hver medlemsstat nærmere fastsat frist. Denne frist må højst være påto måneder efter udløbet af hver afgiftsperiode at regne. Afgiftspe-
rioden fastsættes af medlemsstaterne til en, to eller tre måneder.
Medlemsstaterne kan dog fastsætte forskellige perioder, der imidlertidikke må overstige et år.
Angivelsen skal indeholde alle nødvendige oplysninger til fastsættelse
af den skyldige afgift og de fradrag, der skal foretages, herunder i givet
fald, og såfremt det er nødvendigt for fastlæggelsen af beregnings-grundlaget, det samlede beløb for de transaktioner, der vedrører denneafgift og disse fradrag, samt beløbet for de afgiftsfri transaktioner.
5. Enhver afgiftspligtig person skal indbetale merværdi-afgiftens
nettobeløb samtidig med afgivelsen af den periodiske angivelse.Medlemsstaterne kan dog fastsætte en anden tidsfrist for indbetalingenaf dette beløb eller opkræve acontobeløb.
6. Medlemsstaterne kan kræve, at den afgiftspligtige person afgiver
en angivelse indeholdende alle de i stk. 4 nævnte oplysninger vedrø-rende samtlige transaktioner i det forudgående år. Denne angivelseskal ligeledes indeholde alle nødvendige oplysninger til brug for even-tuelle berigtigelser.
7. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger, for at de
personer, som i henhold til ►
M18artikel 21, stk. 1, ◄litra a) og b)
anses som betalingspligtige i stedet for en afgiftspligtig person etableret
i udlandet, eller som hæfter solidarisk for erlæggelsen, opfylder oven-
nævnte pligt til angivelse og betaling.
8. Med forbehold af de bestemmelser, der skal vedtages i medfør af
artikel 17, stk. 4, kan medlemsstaterne fastsætte andre forpligtelser,1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 28
▼B
▼B
som de skønner nødvendige for at sikre en nøjagtig opkrævning af
afgiften og for at undgå svig.
9. Medlemsstaterne kan fritage afgiftspligtige personer for
— visse af forpligtelserne;
— enhver forpligtelse, når disse personer udelukkende foretager
afgiftsfri transaktioner;
— betaling af den skyldige afgift, når beløbet er ubetydeligt.
Artikel 22a
Ret til adgang til fakturaer, der er oplagret elektronisk i en anden
medlemsstat.
Når en afgiftspligtig person oplagrer udstedte eller modtagne fakturaer
elektronisk, således at der sikres onlineadgang til dataene, og oplag-
ringsstedet er beliggende i en anden medlemsstat end den, hvorvedkommende er etableret, har de kompetente myndigheder i etable-ringsmedlemsstaten med henblik på dette direktiv ret til elektroniskadgang til, downloading og anvendelse af disse fakturaer inden for degrænser, der er fastsat i den afgiftspligtiges etableringsmedlemsstats
forskrifter, og i det omfang denne medlemsstat finder det nødvendigt
af kontrolhensyn.
Artikel 23
Forpligtelser ved indførsel
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende angi-
velserne i forbindelse med indførsel af goder.
Medlemsstaterne kan ved indførsel af goder foretaget af afgiftspligtige
personer, af betalingspligtige personer eller af visse grupper af disse,navnlig bestemme, at den i anledning af indførselen skyldige merværdi-
afgift ikke skal betales på indførselstidspunktet, på betingelse af, at den
anføres som sådan i en angivelse udfærdiget i overensstemmelse medartikel 22, stk. 4.
AFSNIT XIV
SÆRORDNINGER
Artikel 24
Særordning for mindre virksomheder
1. De medlemsstater, som i forbindelse med anvendelsen af den
almindelige merværdiafgiftsordning på mindre virksomheder måtte
støde på vanskeligheder som følge af disses virksomhed eller opbyg-
ning, kan inden for de begrænsninger og på de betingelser, som defastsætter — med forbehold af det i artikel 29 foreskrevne samråd —anvende forenklede regler for pålæggelse og opkrævning af afgiften,navnlig i forbindelse med standardsats-ordningerne, uden at dette dogkan medføre afgiftslettelser.
2. Indtil en dato, som på forslag af Kommissionen fastsættes med
enstemmighed af Rådet, men som ikke må ligge senere end tidspunktetfor afskaffelsen af afgifter ved indførsel og afgiftsgodtgørelse ved
udførsel i samhandelen mellem medlemsstaterne, kan:
a) de medlemsstater, som har benyttet den i artikel 14 i Rådets andet
direktiv af 11. april 1967 givne adgang til at indføre afgiftsfrita-gelser eller gradvise nedsættelser af afgiften, opretholde disse
fritagelser og nedsættelser samt anvendelsesbestemmelserne for
dem, såfremt de er i overensstemmelse med merværdiafgiftssy-stemet;
de medlemsstater, som anvender afgiftsfritagelse på afgiftspligtige
personer, hvis årlige omsætning er mindre end modværdien i nati-onal valuta af 5 000 europæiske regningsenheder, beregnet på1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 29
▼M20
▼B
▼B
grundlag af den på dagen for vedtagelsen af dette direktiv gældende
omregningskurs, kan forhøje denne fritagelse til 5 000 europæiskeregningsenheder;
de medlemsstater, som anvender en gradvis nedsættelse af afgiften,
må hverken hæve den øvre grænse for denne nedsættelse eller gørebetingelserne for dens tilståelse mere fordelagtige;
b) de medlemsstater, som ikke har benyttet denne adgang, kan tilstå
afgiftsfritagelse for afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætninghøjst svarer til modværdien i national valuta af 5 000 europæiskeregningsenheder, beregnet på grundlag af den på dagen for vedta-
gelsen af dette direktiv gældende omregningskurs; de kan i givet
fald indføre en gradvis nedsættelse af afgiften for afgiftspligtigepersoner, hvis årlige omsætning overstiger det af de pågældendestater med henblik på anvendelsen af afgiftsfritagelse fastsatte loft;
c) de medlemsstater, som anvender afgiftsfritagelse på afgiftspligtige
personer, hvis årlige omsætning er lig med eller overstiger modvær-dien i national valuta af 5 000 europæiske regningsenheder, beregnetpå grundlag af den på dagen for vedtagelsen af dette direktivgældende omregningskurs, kan forhøje denne fritagelse med henblikpå at opretholde densfaktis ke værdi.
3. Begreberne fritagelse og gradvis nedsættelse finder anvendelse på
leveringer af goder og tjenesteydelser foretaget af mindre virksom-heder.
Medlemsstaterne kan udelukke visse transaktioner fra den i stk. 2 fast-
satte ordning. Bestemmelserne i stk. 2 finder dog under ingenomstændigheder anvendelse på de i artikel 4, stk. 3, omhandlede trans-
aktioner.
4. Den omsætning, der benyttes som grundlag for anvendelsen af
stk. 2, består af beløbet, uden merværdiafgift, for de i artikel 5 og 6omhandlede leveringer af goder og tjenesteydelser, i det omfang disseer pålagt afgift, herunder de transaktioner, som i medfør af artikel 28,stk. 2, er fritaget med tilbagebetaling af den i det tidligere omsæt-
ningsled erlagte afgift, og af beløbet af de transaktioner, som er
fritaget for afgift i henhold til artikel 15 samt af beløbet for transakti-oner vedrørende fast ejendom, for de i artikel 13, punkt B, litra d),omhandlede finansieringstransaktioner og for forsikringsydelser,medmindre disse transaktioner har karakter af bitransaktioner.
Overdragelse af materielle eller immaterielle investeringsgoder, som
udgjorde en del af virksomhedens aktiver, tages dog ikke i betragtning
ved beregning af omsætningens størrelse.
5. Afgiftspligtige personer, som har opnået afgiftsfritagelse, er ikke
berettiget til at foretage fradrag af afgiften i henhold til artikel 17 ellertil at anføre denne på deresfakturaer ►
M20 ◄.
6. Afgiftspligtige personer, som vil kunne opnå afgiftsfritagelse, kan
vælge enten at være omfattet af den almindelige merværdiafgiftsord-
ning eller af de i stk. 1 omhandlede forenklede regler. I så fald nyderde godt af den gradvise afgiftsnedsættelse, som den nationale lovgiv-ning eventuelt giver mulighed for.
7. Afgiftspligtige personer, som nyder godt af den gradvise nedsæt-
telse, anses med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 som
afgiftspligtige efter den almindelige merværdiafgiftsordning.
8. Hvert fjerde år og første gang den 1. januar 1982 aflægger
Kommissionen efter samråd med medlemsstaterne beretning til Rådetom anvendelsen af denne artikel. I forbindelse med denne beretningskal den i fornødent omfang og under hensyntagen til nødvendighedenaf med tiden at opnå overensstemmelse mellem de nationale ordninger
fremsætte forslag vedrørende:
a) de forbedringer, der skal indføres i særordningen for mindre virk-
somheder;
b) tilpasningen af de nationale ordninger med hensyn til fritagelse for
og gradvis nedsættelse af merværdiafgiften;1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 30
▼B
c) tilpasningen af det i stk. 2 nævnte loft på 5 000 europæiske
regningsenheder.
9. Rådet træffer i tide afgørelse om, hvorvidt gennemførelsen af den
i artikel 4 i Rådets første direktiv af 11. april 1967 anførte målsætningkræver indførelse af en fælles særordning for mindre virksomheder, ogtræffer i givet fald bestemmelse om fælles lofter og gennemførelsesbe-
tingelser for denne ordning. Indtil en sådan ordning indføres, kan
medlemsstaterne opretholde deres egne særordninger, som de anvenderi overensstemmelse med denne artikel og Rådets fremtidige retsakter.
Artikel 25
Fælles standardsats-ordning for landbrugere
1. Medlemsstaterne kan for landbrugere, for hvilke anvendelsen af
den almindelige merværdiafgiftsordning eller i givet fald den i artikel24 omhandlede forenklede ordning vil støde på vanskeligheder,anvende en standardsatsordning, der tager sigte på at godtgøre denmerværdiafgiftsbelastning, der af standardsats-landbrugere er betalt på
goder og tjenesteydelser i henhold til bestemmelserne i denne artikel.
2. I denne artikel forstås ved:
— »landbruger«, en afgiftspligtig person, som udøver virksomhed
inden for rammerne af en i det følgende defineret bedrift;
— »landbrugs-, skovbrugs- eller fiskeribedrifter«, de bedrifter, der af
den enkelte medlemsstat anses som sådanne inden for rammerne afden produktionsvirksomhed, der er opregnet i bilag A;
— »standardsats-landbruger«, en landbruger, på hvem den i stk. 3 og
følgende omhandlede standardsatsordning finder anvendelse;
— »landbrugsprodukter«, de goder, der som et resultat af de i bilag A
opregnede former for virksomhed frembringes af landbrugs-, skov-
brugs- eller fiskeribedrifter i de enkelte medlemsstater;
— »tjenesteydelser på landbrugsområder«, de ydelser, som er opregnet
i bilag B, og som præsteres af en landbruger ved hjælp af arbejds-kraft og/eller de for hans landbrugs-, skovbrugs- eller fiskeribedriftnormale produktionsmidler;
— »merværdiafgiftsbelastning i tidligere led«, den samlede mervær-
diafgiftsbelastning, der har været pålagt goder og tjenesteydelserindkøbt af samtlige landbrugs-, skovbrugs- og fiskeribedrifter understandardsatsordningen i hver medlemsstat, i det omfang denne afgift
vil være fradragsberertiget i medfør af artikel 17 hos en landbruger,
som er undergivet den almindelige merværdiafgiftsordning;
— »standardsats for godtgørelse«, de procentsatser, som medlemssta-
terne fastsætter i henhold til stk. 3, og som de anvender i de i stk.5 omhandlede tilfælde for at give standardsats-landbrugerne
mulighed for at opnå standardgodtgørelsen for merværdiafgiftsbe-
lastningen i tidligere led;
— »standard-godtgørelse«, det beløb, der fremkommer ved anven-
delsen af den i stk. 3 omhandlede standard-sats for godtgørelse på
standardsats-landbrugerens omsætning i de i stk. 5 nævnte tilfælde.
3. Medlemsstaterne fastsætter i det omfang, det er nødvendigt, stan-
dardsatserne for godtgørelse og giver Kommissionen meddelelse
derom, før de bringes i anvendelse. Disse procentsatser fastsættes på
grundlag af makroøkonomiske oplysninger, der alene vedrører stan-dardsats-landbrugere for de sidste 3 år. Satserne kan ikke bevirke, atstandardsats- landbrugere som helhed får større tilbagebetalinger, endmerværdiafgiftsbelastningen i tidligere led. Medlemsstaterne kannedbringe disse satser til 0. Satserne kan afrundes til nærmeste lavere
eller højere halve procent.
Medlemsstaterne kan fastsætte standardsatser for godtgørelse, der er
forskellige for skovbrug, for forskellige under-grupper inden for land-
bruget og for fiskeri.
4. Medlemsstaterne kan fritage standardsats-landbrugere for de
forpligtelser, der påhviler afgiftspligtige personer i medfør af artikel 22.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 31
▼B
5. De i stk. 3 omhandlede standardsatser anvendes på prisen uden
afgift for landbrugsprodukter, som standardsats-landbrugere har leverettil andre afgiftspligtige personer end standardsats-landbrugere, og for
tjenesteydelser på landbrugsområdet, som de har præsteret for andre
afgiftspligtige personer end standardsats-landbrugere. Denne godtgø-relse udelukker enhver anden form for fradrag.
6. Medlemsstaterne kan bestemme, at betalingen af standardgodtgø-
relser foretages:
a) enten af den afgiftspligtige køber eller aftager; i dette tilfælde er den
afgiftspligtige køber eller aftager efter de af medlemsstaterne fast-satte nærmere bestemmelser berettiget til at nedsætte den skyldigemerværdiafgift med den standardgodtgørelse, som han har betalt tilstandardsats-landbrugere;
b) eller af det offentige.
7. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige bestemmelser for effek-
tivt at kontrollere udbetalingen af standardgodtgørelserne til
standardsats-landbrugerne.
8. For alle andre leveringer af landbrugsprodukter og tjenesteydelser
på landbrugsområdet end de i stk. 5 omhandlede anses betaling af stan-
dardgodtgørelsen som foretaget af køberen eller aftageren.
9. Medlemsstaterne kan fra standardsats-ordningen udelukke visse
kategorier af landbrugere samt de landbrugere, for hvilke anvendelsen
af den almindelige merværdiafgiftsordning eller i givet fald den iartikel 24, stk. 1, omhandlede forenklede ordning ikke frembyder admi-nistrative vanskeligheder.
10. Enhver standardsats-landbruger har i overensstemmelse med de i
hver medlemsstat gældende nærmere bestemmelser og betingelser rettil at vælge mellem anvendelsen af den almindelige merværdiafgifts-ordning og i givet fald den i artikel 24, stk. 1, omhandlede forenklede
ordning.
11. Inden udløbet af det femte år efter dette direktivsikrafttræden,
forelægger Kommissionen for Rådet nye forslag vedrørende anvendelse
af merværdiafgiften på transaktioner vedrørende landbrugsprodukter ogtjenesteydelser på landbrugsområdet.
12. Når medlemsstaterne benytter den i denne artikel omhandlede
mulighed, fastsætter de et ensartet beregnings-grundlag for merværdiaf-giften med henblik på gennemførelse af ordningen med egne indtægter,idet de anvender den fællesberegnings metode i bilag C.
Artikel 26
Særordning for rejsebureauer
1. Medlemsstaterne anvender merværdiafgiften på transaktioner
udøvet af rejsebureauer i overensstemmelse med denne artikel, for så
vidt disse bureauer handler i eget navn over for den rejsende og til
rejsens gennemførelse anvender leveringer og tjenesteydelser, derpræsteres af andre afgiftspligtige personer. Denne artikel finder ikkeanvendelse på rejsebureauer, der udelukkende fungerer som formidler,og på hvilke artikel 11, punkt A, stk. 3, litra c), finder anvendelse. Ved
rejsebureauer forstås i denne artikel ligeledes personer, der organiserer
turistrejser.
2. De transaktioner, der udføres af rejsebureauet med henblik på
gennemførelse af en rejse, anses som én enkelt tjenesteydelse præsteret
af rejsebureauet over for den rejsende. Denne ydelse pålægges afgift iden medlemsstat, hvor rejsebureauet har etableret hovedsædet for sinøkonomiske virksomhed eller et fast kontor, hvorfra tjenesteydelsenpræsteres af bureauet. For denne tjenesteydelse anses, som beskatnings-
grundlag og som pris uden afgift i henhold til artikel 22, stk. 3, litra b),
rejsebureauets fortjenstmargen, det vil sige forskellen mellem detsamlede beløb uden merværdiafgift, der skal betales af den rejsende,og rejsebureauets faktiske omkostninger til de af andre afgiftspligtigepersoner præsterede leveringer og tjenesteydelser, for så vidt dissetransaktioner direkte kommer den rejsende tilgode.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 32
▼B
3. Hvis de transaktioner, som præsteres for rejsebureauet af andre
afgiftspligtige personer, gennemføres af sidstnævnte uden for Fælles-skabet, sidestilles bureauets tjenesteydelse med formidlende
virksomhed, som i medfør af artikel 15, nr. 14, er fritaget for afgift.
Hvis disse transaktioner gennemføres såvel inden for som uden forFællesskabet, skal kun den del af rejsebureauets tjenesteydelse, somvedrører de uden for Fællesskabet gennemførte transaktioner, ansessom afgiftsfri.
4. De merværdiafgiftsbeløb, der af andre afgiftspligtige personer
føres i regning for rejsebureauet for de i stk. 2 omhandlede transakti-oner, som direkte kommer den rejsende tilgode, berettiger hverken tilfradrag eller tilbagebetaling i nogen medlemsstat.
Artikel 26a
Særordning for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter
og antikviteter
A.Definitioner
Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser forstås i denne artikel
ved:
a)»kunstgenstande«: de goder, der er nævnt i bilag I, litra a).
Medlemsstaterne har dog mulighed for at undlade at betragte
goderne i de sidste tre led i bilag I, litra a), som »kunstgenstande«
b)»samlerobjekter«: de goder, der er nævnt i bilag I, litra b)
c)»antikviteter«: de goder, der er nævnt i bilag I, litra c)
d)»brugte genstande«: løsøregenstande, der kan genanvendes i den
foreliggende stand eller efter reparation, undtagen kunstgenstande,
samlerobjekter og antikviteter og undtagen ædle metaller og ædlestene defineret som sådanne af medlemsstaterne
e)en »afgiftspligtig videreforhandler«: en afgiftspligtig person, der
som led i sin økonomiske virksomhed køber eller udtager til brugfor sin virksomhed eller indfører brugte genstande og/eller kunst-genstande, samlerobjekter eller antikviteter med henblik på videre-
salg, uanset om denne afgifts-pligtige person handler for egen
regning eller for en andens regning i henhold til en kommissionsaf-tale med henblik på køb eller salg
f)en »auktionsholder ved offentlige auktioner«: enhver afgiftspligtig
person, der som led i sin økonomiske virksomhed tilbyder et godetil bortsalg ved en offentlig auktion med henblik på at over-dragedet til den højestbydende;
g)en »kommittent for en auktionsholder ved offentlige auktioner«:
enhver person, der overdrager et gode til en auktionsholder vedoffentlige auktioner i henhold til en kommissionsaftale med henblik
på salg på følgende betingelser:
— auktionsholderen ved offentlige auktioner tilbyder godet til bort-
salg ved en offentlig auktion i sit navn, men for kommittentens
regning
— auktionsholderen ved offentlige auktioner overdrager godet i sit
navn, men for kommittentens regning til den højestbydende, somfår meddelt hammerslag for godet ved offentlig auktion.
B.Særordningforafgiftspligtige videreforhandlere
1. Medlemsstaterne anvender på leveringer af brugte genstande,
kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der foretages af afgifts-pligtige videreforhandlere, en særordning med afgift af den
afgiftspligtige videreforhandlers fortjenstmargen i overensstemmelse
med følgende bestemmelser.
2. De i stk. 1 omhandlede leveringer er leveringer foretaget af en
afgiftspligtig videreforhandler af brugte genstande, kunstgenstande,1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 33
▼M8
▼M8
samlerobjekter eller antikviteter, som er leveret til ham inden for
Fællesskabet:
— af en ikke-afgiftspligtig person, eller
— af en anden afgiftspligtig person, for så vidt dennes levering af
godet er fritaget for afgift i overensstemmelse med artikel 13, punktB, litra c), eller
— af en anden afgiftspligtig person, for så vidt levering af godet fore-
taget af denne anden afgiftspligtige person er omfattet af den
afgiftsfritagelse, der er omhandlet i artikel 24, og vedrører et inve-steringsgode, eller
— af en anden afgiftspligtig videreforhandler, for så vidt levering af
godet foretaget af denne anden afgiftspligtige videreforhandler er
pålagt merværdiafgift i overensstemmelse med særordningen.
3. Beskatningsgrundlaget for de leveringer af goder, der er
omhandlet i stk. 2, er den afgiftspligtige videreforhandlers fortjenst-
margen med fradrag af den merværdiafgift, der vedrører selvefortjenstmargenen. Denne margen er lig med forskellen mellem den afden afgiftspligtige videreforhandler forlangte salgspris for godet ogkøbsprisen.
I dette stykke forstås ved:
—»salgspris«: den samlede modværdi, som den afgiftspligtige videre-
forhandler modtager eller vil modtage af køberen eller tredjemand,herunder tilskud, der er direkte forbundet med transaktionen,skatter, told, importafgifter og andre afgifter, biomkostninger
såsom provisions-, emballage-, transport- og forsikringsomkost-
ninger, som den afgiftspligtige videreforhandler forlanger afholdtaf køberen, men undtagen de beløb, der er omhandlet i artikel 11,punkt A, stk. 3
—»købspris«: den samlede modværdi som fastsat i ovennævnte led,
som den afgiftspligtige videreforhandler opnår eller vil opnå hosleverandøren.
4. Medlemsstaterne giver de afgiftspligtige videreforhandlere ret til
at vælge at anvende særordningen på leveringer af:
a) kunstgenstande, samlerobjekter eller antikviteter, som de selv har
indført
b) kunstgenstande, som er leveret til dem af kunstneren eller dennes
retssuccessorer
c) kunstgenstande, som er leveret til dem af en afgiftspligtig person,
der ikke er en afgiftspligtig videreforhandler, når leveringen er sketunder anvendelse af den reducerede sats i henhold til artikel 12, stk.3, litra c).
Medlemsstaterne fastlægger de nærmere bestemmelser for denne valg-
mulighed, som under alle omstændigheder skal dække en periode påmindst to kalenderår.
Hvis muligheden vælges, fastlægges beskatningsgrundlaget i overens-
stemmelse med stk. 3. For så vidt angår leveringer af kunstgenstande,samlerobjekter eller antikviteter, som den afgiftspligtige viderefor-handler selv har indført, er den købspris, der skal tages hensyn til ved
beregning af fortjenstmargenen, lig med beskatningsgrundlaget ved
indførsel som fastlagt i overensstemmelse med artikel 11, punkt B,med tillæg af den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt vedindførsel.
5. Leveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter
eller antikviteter, som foretages på betingelserne i artikel 15, og somer omfattet af særordningen med afgift af fortjenstmargenen, fritages.
6. Afgiftspligtige personer må ikke trække den merværdiafgift, som
skyldes eller er erlagt for goder, der er eller vil blive leveret til dem afen afgiftspligtig videreforhandler, fra i den afgift, som de skal betale,hvis den afgiftspligtige videreforhandlers levering af disse goder eromfattet af særordningen med afgift af fortjenstmargenen.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 34
▼M8
7. I det omfang goder anvendes i forbindelse med den afgiftspligtige
videreforhandlersleveringer, der er omfattet af s ærordningen medafgift af fortjenstmargenen, må han ikke trække følgende beløb fra i
den afgift, han skal betale:
a) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande,
samlerobjekter eller antikviteter, som han selv har indført
b) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande,
der er eller vil blive leveret til ham af kunstneren eller dennes rets-successorer
c) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for kunstgenstande,
der er eller vil blive leveret til ham af en afgiftspligtig person, derikke er en afgiftspligtig videreforhandler.
8. Såfremt en afgiftspligtig videreforhandler er nødt til at anvende
både den normale merværdiafgiftsordning og særordningen med afgiftaf fortjenstmargenen, skal han i overeensstemmelse med de retnings-linjer, der er fastsat af medlemsstaterne, føre separate regnskaber over
transaktionerne under hver af disse ordninger.
9. Den afgiftspligtige videreforhandler må ikke for de goder, han
lader omfatte af særordningen med afgift af fortjenstmargenen, angive
afgiften særskilt på de fakturaer ►
M20 ◄han udsteder.
10. For at forenkle opkrævningen af afgiften og med forbehold af
det i artikel 29 foreskrevne samråd kan medlemsstaterne for vissetransaktioner eller for visse kategorier af afgiftspligtige videreforhand-lere fastsætte, at beskatningsgrundlaget for leveringer, der er omfattetaf særordningen med afgift af fortjenstmargenen, fastsættes for hver
afgiftsperiode, for hvilken den afgiftspligtige videreforhandler skal
afgive den i artikel 22, stk. 4, omhandlede angivelse.
I så fald er beskatningsgrundlaget for leveringer af goder, hvorpå
anvendes én og samme merværdiafgiftssats, den afgiftspligtige videre-forhandlers samlede fortjenstmargen med fradrag af merværdiafgiftenvedrørende samme fortjenstmargen.
Den samlede fortjenstmargen er lig med forskellen mellem:
— det samlede beløb for de leveringer af goder, der er omfattet af
særordningen med afgift af fortjenstmargenen, og som den afgifts-
pligtige videreforhandler har foretaget i løbet af perioden. Dette
beløb er lig med den samlede salgspris som fastlagt i overensstem-melse med stk. 3, og
— det samlede beløb for de køb af goder, der er omhandlet i stk. 2, og
som den afgiftspligtige videreforhandler har foretaget i løbet afperioden. Dette beløb er lig med den samlede købspris som fastlagti overensstemmelse med stk. 3.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå, at
de pågældende afgiftspligtige personer opnår uberettigede fordele ellerlider uberettigede tab.
11. Den afgiftspligtige videreforhandler kan for hver levering, der
henhører under den særlige afgiftsordning i henhold til stk. 2 eller 4,
anvende den normale merværdiafgiftsordning.
Når den afgiftspligtige videreforhandler anvender den normale mervær-
diafgiftsordning:
a) i forbindelse med levering af kunstgenstande, samlerobjekter eller
antikviteter, som han selv har indført, kan han trække den mervær-
diafgift, som skyldes eller er erlagt ved indførslen af det pågældendegode, fra i den afgift, som han skal betale
b) i forbindelse med levering af en kunstgenstand, som er leveret til
ham af kunstneren eller dennes retssuccessorer, kan han trække den
merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for den pågældende
kunstgenstand, fra i den afgift, som han skal betale
c) i forbindelse med levering af en kunstgenstand, som er leveret til
ham af en afgiftspligtig person, der ikke er en afgiftspligtig videre-forhandler, kan han trække den merværdiafgift, som skyldes eller er1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 35
▼M8
erlagt for den pågældende kunstgenstand, fra i den afgift, som han
skal betale.
Fradragsretten indtræder samtidig med, at afgiften for leveringen, for
hvilken den afgiftspligtige videreforhandler vælger at anvende dennormale merværdiafgiftsordning, forfalder til betaling.
C.Særordningforoffentlige auktioner
1. Som undtagelse fra punkt B kan medlemsstaterne i overensstem-
melse med følgende bestemmelser fastlægge beskatningsgrundlaget forleveringer af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter ellerantikviteter, der foretagesaf en auktions holder ved offentlige auktioner,der handler i eget navn i henhold til en kommissionsaftale med henblik
på salg af disse goder for regning af:
— en ikke-afgiftspligtig person, eller
— en anden afgiftspligtig person, for så vidt leveringen af godet fore-
taget af denne afgiftspligtige person i henhold til artikel 5, stk. 4,
litra c), er fritaget for afgift i overensstemmelse med artikel 13,punkt B, litra c), eller
— en anden afgiftspligtig person, for så vidt leveringen af godet fore-
taget af denne afgiftspligtige person i henhold til artikel 5, stk. 4,litra c), er omfattet af den afgiftsfritagelse, der er omhandlet i
artikel 24, og vedrører et investeringsgode, eller
— en afgiftspligtig videreforhandler, for så vidt leveringen af godet
foretaget af denne afgiftspligtige videreforhandler i henhold tilartikel 5, stk. 4, litra c), er pålagt afgift i overensstemmelse medsærordningen med afgift af fortjenstmargenen som fastsat i punkt B.
2. Beskatningsgrundlaget for de leveringer af goder, der er
omhandlet i stk. 1, er det samlede beløb, som auktionsholderen ved
offentlige auktioner i henhold til stk. 4 fakturerer køberen med fradragaf:
— det nettobeløb, som auktionsholderen ved offentlige auktioner
betaler eller skal betale kommittenten i overensstemmelse med stk.3, og
— den afgift, som auktionsholderen ved offentlige auktioner skal
erlægge ved leveringen.
3. Det nettobeløb, som auktionsholderen ved offentlige auktioner
betaler eller skal betale sin kommittent, er lig med forskellen mellem:
— den pris, ved hvilken der er givet hammerslag for godet ved
offentlig auktion, og
— den kommission, som auktionsholderen ved offentlige auktioner får
eller vil få af kommittenten i henhold til en kommissionsaftale medhenblik på salg.
4. Auktionsholderen ved offentlige auktioner skal til køberen
udstede en faktura ►
M20 ◄der skal indeholde en
tydelig angivelse af:
— hammerslagsprisen for godet
— skatter, told, importafgifter og andre afgifter— biomkostninger såsom provisions-, emballage-, transport- og forsik-
ringsomkostninger, som auktionsholderen forlanger afholdt afkøberen.
Denne faktura må ikke indeholde en særskilt angivelse af selve
merværdiafgiften.
5. Den auktionsholder ved offentlige auktioner, som har fået over-
draget godet i henhold til en kommissionsaftale med henblik på salgpå offentlig auktion, skal udfærdige en afregning til sin kommittent.
Denne afregning skal indeholde en tydelig angivelse af transaktionens
beløb, dvs. hammerslagsprisen for godet med fradrag af kommissionen,som modtages eller vil blive modtaget fra kommittenten.
En afregning, der er udarbejdet på disse betingelser, træder i stedet for
den faktura, som kommittenten, når han er en afgiftspligtig person, skal1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 36
▼M8
udstede til auktionsholderen ved offentlige auktioner i overensstem-
melse med artikel 22, stk. 3.
6. Auktionsholdere ved offentlige auktioner, der leverer goder på
betingelserne i stk. 1, skal i deres bogholderi godskrive en interims-
konto:
— de beløb, de modtager eller vil modtage fra køberen af godet
— de beløb, som tilbagebetales eller vil blive tilbagebetalt til sælgeren
af godet.
Der skal kunne føres bevis for eller gøres rede for disse beløb.
7. Levering af et gode til en afgiftspligtig auktionsholder ved offent-
lige auktioner anses for at være foretaget samtidig med, at selve
bortsalget af dette gode ved offentlig auktion finder sted.
D.Momsovergangsordningforsamhandelenmellem medlemsstaterne
I den periode, der er omhandlet i artikel 281, anvender medlemssta-
terne følgende bestemmelser:
a) leveringer af nye transportmidler som defineret i artikel 28a, stk. 2,
der foretagess om anført i artikel 28c, punkt A, er undtaget fra desærordninger, der er fastsat i punkt B og C
b) uanset artikel 28a, stk. 1, litra a), pålægges erhvervelse inden for
Fællesskabet af brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter
eller antikviteter ikke merværdiafgift, når sælgeren er en afgifts-
pligtig videreforhandler, der handler i denne egenskab, og deterhvervede gode er blevet pålagt afgift i den medlemsstat, hvorforsendelsen eller transporten er påbegyndt, i henhold til særord-ningen med afgift af fortjenstmargenen i punkt B, eller nårsælgeren er en auktionsholder ved offentlige auktioner, der handler
i denne egenskab, og det erhvervede gode er blevet pålagt afgift i
den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten er påbegyndt,i henhold til særordningen i punkt C
c) artikel 28b, punkt B, og artikel 28c, punkt A, litra a), c) og d),
finder ikke anvendelser på leveringer af goder, der er pålagt
merværdiafgift i henhold til en af særordningerne i punkt B og C.
Artikel 26b
Særordning for investeringsguld
A.Definitioner
I dette direktiv og med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser
forstås ved »investeringsguld«:
i) Guld i form af en barre eller plade af en vægt, der er godkendt af
guldmarkederne og af en lødighed på 995 ‰ eller derover, even-
tuelt repræsenteret ved værdipapirer. Medlemsstaterne kan undtagesmå barrer og plader med en vægt på 1 g eller derunder fraordningen.
ii) Guldmønter, der
— er af en lødighed på 900 ‰ eller derover
— er slået efter år 1800
— er eller har været lovligt betalingsmiddel i oprindelseslandet, og
— sædvanligvis sælges til en pris, der ikke overstiger den normale
markedsværdi af møntens guldindhold med mere end 80 %.
Med henblik på anvendelsen af dette direktiv anses sådanne guld-
mønter ikke for at blive solgt på grund af deres numismatiskeinteresse.
Alle medlemsstater giver inden den 1. juli hvert år og første gang i
1999 Kommissionen meddelelse om, hvilke mønter der opfylderdisse kriterier og handles i den pågældende medlemsstat. Kommis-sionen offentliggør en fuldstændig liste over disse mønter i C-udgaven afDe Europæiske Fællesskabers Tidende inden den 1.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 37
▼M13
▼M13
december hvert år. Mønter, der er medtaget på den offentliggjorte
liste, anses for at opfylde disse kriterier i hele det år, den offentlig-gjorte liste vedrører.
B.Særarrangementerfortransaktionermedinvesteringsguld
Medlemsstaterne fritager levering, erhvervelse inden for Fællesskabet
samt indførsel af investeringsguld, herunder investeringsguld, der er
repræsenteret af certifikater for allokeret eller ikke-uallokeret guld,eller som er handlet på guldkonti, herunder navnlig guldlån og swaps,som repræsenterer en ejendomsret til eller et tilgodehavende i investe-ringsguld, samt transaktioner med investeringsguld i form af futures ogterminskontrakter, som indebærer overdragelse af en ejendomsret eller
et tilgodehavende med hensyn til investeringsguld for merværdiafgift.
Medlemsstaterne fritager endvidere tjenesteydelser udført af agenter,
der handler på en anden persons vegne og for dennes regning, når depågældende deltager i leveringen af investeringsguld på vegne af denhovedforpligtede.
C.Mulighed forbeskatning
Medlemsstaterne giver afgiftspligtige personer, der fremstiller investe-
ringsguld eller omdanner guld af enhver art til investeringsguld somdefineret under punkt A, mulighed for at vælge at blive beskattet aflevering af investeringsguld til en anden afgiftspligtig person, som
ellersville være fritaget i henhold til punkt B.
Medlemsstaterne kan tillade afgiftspligtige personer, der i forbindelse
med deres handel sædvanligvis leverer guld til industrielt formål,mulighed for at vælge at blive beskattet af deres levering af investe-ringsguld som defineret under punkt A, nr. i), til en andenafgiftspligtig person, som ellers ville være fritaget i henhold til punktB. Medlemsstaterne kan begrænse omfanget af denne valgmulighed.
Når leverandøren har benyttet en valgmulighed med hensyn til beskat-
ning i henhold til første eller andet afsnit, giver medlemsstaterne
agenten mulighed for at vælge at blive beskattet med hensyn til de ipunkt B, andet afsnit, nævnte tjenesteydelser.
Medlemsstaterne fastlægger de nærmere vilkår for udøvelsen af disse
valgmuligheder og underretter Kommissionen om gennemførelsesbe-stemmelserne herfor i den pågældende medlemsstat.
D.Fradragsret
1) Afgiftspligtige personer er berettiget til at fradrage:
a) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med investe-
ringsguld, som de har fået leveret af en person, der har gjortbrug af den i punkt C omhandlede valgmulighed, eller som dehar fået leveret under den i punkt G omhandlede procedure
b) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med levering til
de pågældende, erhvervelse inden for Fællesskabet ellerindførsel, foretaget af disse personer, af andet guld end investe-ringsguld, som efterfølgende af dem eller på deres vegne er
omdannet til investeringsguld
c) afgift, som skyldes eller er erlagt i forbindelse med modtagne
tjenesteydelser i form af ændring af form, vægt eller lødighed afguld, herunder investeringsguld
såfremt deres efterfølgende levering af det pågældende guld er
fritaget for afgift ifølge denne artikel.
2) Afgiftspligtige personer, der fremstiller investeringsguld eller
omdanner guld af enhver art til investeringsguld, er berettiget til atfradrage afgift, som de skylder eller har erlagt i forbindelse medlevering, erhvervelse inden for Fællesskabet eller indførsel af varereller tjenesteydelser, der er knyttet til fremstillingen eller omdan-nelsen af dette guld, svarende til at en efterfølgende levering af det1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 38
▼M13
guld, der er fritaget for afgift ifølge denne artikel, var blevet pålagt
afgift.
E.Særligeforpligtelser forinvesteringsguldhandlere
Medlemsstaterne skal som et minimum drage omsorg for, at investe-
ringsguldhandlere fører regnskab for alle væsentlige transaktioner med
investeringsguld og opbevarer dokumentation, der giver mulighed for
at fastslå kundens identitet i forbindelse med disse transaktioner.
Handlerne skal opbevare disse oplysninger i mindst fem år.
Medlemsstaterne kan acceptere tilsvarende forpligtelser i henhold til
foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til anden EF-lovgivning,som f.eks. Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyg-gende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system tilhvidvaskning af penge(
1), med henblik på at opfylde kravene i første
afsnit.
Medlemsstaterne kan fastsætte strengere forpligtelser, navnlig om
særlige former for regnskab eller særlige bogføringskrav.
F.»Reversecharge«-procedure
Uanset►M18artikel 21, stk. 1, ◄litra a), som ændret ved artikel
28g, kan medlemsstaterne i tilfælde af levering af guld som råmetal
eller som halvforarbejdede produkter, af en lødighed på 325 ‰ eller
derover, eller levering af investeringsguld, såfremt en af de i punkt Ci denne artikel omhandlede valgmuligheder er blevet udnyttet i henholdtil procedurer og betingelser, som de selv fastsætter, udpege erhver-veren som den person, der hæfter for betaling af afgiften. Hvis
medlemsstaterne benytter sig af denne mulighed, træffer de de nødven-
dige foranstaltninger for at sikre, at den afgiftspligtige person opfylderforpligtelserne med hensyn til afgivelse af erklæring og betaling afafgift i henhold til artikel 22.
G.Procedurefortransaktionerpåetreguleretguldmarked
1) En medlemsstat kan, med forbehold af samråd i henhold til artikel
29, undlade at lade fritagelsen for investeringsguld ifølge dennesærlige ordning gælde i forbindelse med specifikke transaktioner
— undtagen levering inden for Fællesskabet eller eksport — vedrø-
rende investeringsguld, der finder sted i den pågældendemedlemsstat:
a) mellem afgiftspligtige personer, der er medlemmer af et guld-
marked, der er reguleret af den pågældende medlemsstat, og
b) hvis transaktionen finder sted mellem et medlem af et internatio-
nalt anerkendt og reguleret guldmarked og en anden afgiftspligtigperson, der ikke er medlem af dette marked.
I så tilfælde er disse transaktioner afgiftspligtige, og nedenstående
gælder.
2) a) For transaktioner, der er omfattet af stk. 1, litra a), tillader
medlemsstaten af forenklingshensyn suspension af den afgift,der skal opkræves, samt dispensation fra momsregistreringskra-
vene,
b) For transaktioner, der er omfattet af stk. 1, litra b), finder
»reverse charge«-proceduren under punkt F anvendelse. Hvis et
ikke-medlem af guldmarkedet imidlertid kun er momsregistre-ringspligtig for disse og ikke for andre transaktioner i denpågældende medlemsstat, opfylder medlemmet afgiftspligten påikke-medlemmetsvegne i henhold til den pågældende medlems -stats bestemmelser.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 39
(1) EFT L 166 af 28. 6. 1991, s. 77.
▼B
AFSNIT XV
FORENKLET PROCEDURE
Artikel 27
1. Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionen give
en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, derfraviger bestemmelserne i dette direktiv, for at forenkle afgiftsopkræv-ningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse.Foranstaltninger til forenkling af afgiftsopkrævningen må ikke ellerkun i ubetydelig grad påvirke størrelsen af den skyldige afgift ved det
endelige forbrug.
2. Den medlemsstat, der ønsker at indføre de i stk. 1 omhandlede
foranstaltninger, forelægger sagen for Kommissionen med de oplys-
ninger, der er nødvendige til at foretage en vurdering.
3. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom inden
for en frist på en måned.
4. Rådets samtykke anses for opnået, såfremt hverken Kommission-
en eller en af medlemsstaterne inden for en frist på to måneder fra deni stk. 3 nævnte underretning har anmodet om, at sagen forelæggesRådet.
5. De medlemsstater, som den 1. januar 1977 anvender særlige
foranstaltninger af den art, der er omhandlet i stk. 1, kan opretholdedisse på betingelse af, at Kommissionen får meddelelse herom indenden 1. januar 1978, og under forudsætning af, at de for så vidt angårforanstaltninger til forenkling af afgiftsopkrævningen, er i overensstem-
melse med det i stk. 1 fastsatte kriterium.
AFSNIT XVI
OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 28
1. De bestemmelser, som eventuelt måtte være sat i kraft af
medlemsstaterne inden for rammerne af de muligheder, der er fastsat ide første fire led i artikel 17 i Rådets andet direktiv af 11. april 1967,finder ikke anvendelse i hver af de pågældende medlemsstater fra den
dato, på hvilken de i artikel 1, stk. 2, omhandlede bestemmelser træder
i kraft for hver enkelt af disse stater.
1a. Indtil den 30. juni 1999 kan Det Forenede Kongerige Storbritan-
nien og Nordirland ved indførsel af kunstgenstande, samlerobjekter ogantikviteter, der pr. 1. januar 1993 var omfattet af en fritagelse,
anvende artikel 11, punkt B, stk. 6, således, at den merværdiafgift, der
skyldes ved indførslen, under alle omstændigheder er lig med 2,5 % afdet beløb, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 11, punkt B,stk. 1 til 4.
2. Uanset artikel 12, stk. 3, gælder følgende bestemmelser i den
overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 28.
a) De fritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsæt-
ningsled erlagte afgift og de reducerede satser, der er lavere endden i artikel 12, stk. 3, fast-satte minimumssats for de reduceredesatser, som var i kraft pr. 1. januar 1991, og som er i overensstem-
melse med Fællesskabets forskrifter og opfylder betingelserne i
artikel 17, sidste led, i andet direktiv af 11. april 1967, kan opret-holdes.
Medlemsstaterne træffer foranstaltninger, som gør det muligt at
sikre, at der kan foretages beregning af egne indtægter i forbindelsemed disse transaktioner.
Såfremt dette stykkes bestemmelser skaber konkurrencefordrejning
for Irland for så vidt angår levering af energiprodukter til opvarm-ning og belysning, kan denne medlemsstat efter udtrykkelig1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 40
▼M8
▼M5
▼M5
anmodning af Kommissionen få tilladelse til at anvende en redu-
ceret sats på sådanne leveringer i overensstemmelse med artikel 12,stk. 3. I så fald indgiver Irland sin anmodning til Kommissionen
tillige med alle nødvendige oplysninger. Har Kommissionen ikke
truffet en afgørelse inden tre måneder efter modtagelsen af anmod-ningen, anses Irland for at have tilladelse til at anvende deforeslåede reducerede satser.
b) Medlemsstater, der pr. 1. januar 1991 i overensstemmelse med
fællesskabsbestemmelserne anvendte fritagelser med tilbagebetalingaf den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift eller reduceredesatser, der var lavere end den i artikel 12, stk. 3, fastsatte mini-mumssats for de reducerede satser, på andre goder og
tjenesteydelser end dem, der er anført i bilag H, kan anvende den
reducerede sats eller en af de to reducerede satser, som eromhandlet i artikel 12, stk. 3, på levering af sådanne goder og tjene-steydelser.
c) Medlemsstater, som efter artikel 12, stk. 3, vil skulle forhøje den
normalsats, de anvendte pr. 1. januar 1991, med mere end 2 %,
kan for leveringer af de i bilag H anførte kategorier af goder ogtjenesteydelser anvende en reduceret sats, som er lavere end det iartikel 12, stk. 3, fastsatte minimum for den reducerede sats. Endvi-dere kan disse medlemsstater anvende en sådan sats på tjenester
inden for restaurationsbranchen, børnebeklædning og børnefodtøj
samt inden for boligsektoren. Medlemsstaterne kan ikke indførefritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningslederlagte afgift på grundlag af dette stykke.
d) Medlemsstater, som pr. 1. januar 1991 anvendte en reduceret sats på
tjenester inden for restaurationsbranchen, børnebeklædning ogbørnefodtøj eller inden for boligsektoren, kan fortsat anvende ensådan sats på levering af disse goder og tjenesteydelser.
e) Medlemsstater, som pr. 1. januar 1991 anvendte en reduceret sats på
leveringer af andre goder og tjenesteydelser end de i bilag H
anførte, kan anvende den reducerede sats eller en af de to reduce-rede satser, som er omhandlet i artikel 12, stk. 3, på sådanneleveringer, forudsat at satsen ikke er lavere end 12 %.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på leveringer af brugte
genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der erpålagt merværdiafgift i henhold til en af de særordninger, der erfastsat i artikel 26a, punkt B og C.
f) Den Hellenske Republik kan anvende momssatser, der er indtil 30 %
lavere end de tilsvarende satser, der anvendes på det græske fast-land, i departementerne Lesbos, Chios, Samos, Dodekaneserne ogKykladerne samt på følgende øer i Det Ægæiske Hav: Thassos, De
Nordlige Sporader, Samothrake og Skyros.
g) På grundlag af en rapport fra Kommissionen tager Rådet inden den
31. december 1994 bestemmelserne i litra a) til f) op til fornyetbehandling med særligt henblik på det indre markeds rette funktion.
Såfremt der konstateres væsentlige konkurrencefordrejninger,
vedtager Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslagaf Kommissionen, passende foranstaltninger.
h) De medlemsstater, der pr. 1. januar 1993 benyttede sig af den
mulighed i artikel 5, stk. 5, litra a), som var i kraft denne dato,kan ved levering af lønforarbejdningsydelser anvende den sats, deranvendespå den vare, der fremkommer ved lønforarbejdningen.
Ved anvendelsen af denne bestemmelse forstås ved levering af
lønforarbejdning, at den erhvervsdrivende til sin kunde leverer enløsøregenstand, som han har fremstillet eller samlet ved hjælp afmaterialer eller genstande, som kunden har stillet til rådighed forham til dette formål, uanset om den erhvervsdrivende har levereten del af de anvendte materialer eller ej.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 41
▼M8
▼M5
▼M10
▼M11
i) Medlemsstaterne kan anvende en reduceret sats på leveringer af
levende planter og andre blomsterdyrkningsprodukter (herunderløg, rodfrugter og lignende, afskårne blomster og pyntegrønt) samt
træ til brændsel.
j) Republikken Østrig kan ved udlejning af fast ejendom til beboelses-
formål anvende en af de to reducerede satser, der er fastsat i artikel
12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, forudsat at denne sats ikke er mindre
end 10 %.
k) Den Portugisiske Republik kan for tjenester inden for restaurations-
branchen anvende en af de to reducerede satser, der er fastsat i
artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, forudsat at denne sats ikke
er mindre end 12 %.
3. I den i stk. 4 omhandlede overgangsperiode kan medlemsstaterne:
a) fortsat lade de transaktioner være afgiftspligtige, som er fritaget i
henhold til artikel 13 eller 15, og som er anført i bilag E;
b) fortsat fritage de transaktioner, der er opregnet i bilag F, på de i
medlemsstaten gældende betingelser;
c) give afgiftspligtige personer mulighed for at vælge, at de transakti-
oner, som er fritaget for afgift på de i bilag G fastlagte betingelser,pålæggesafgift;
d) fortsat anvende bestemmelser, der fraviger princippet om det i
artikel 18, stk. 2, første afsnit, omhandlede øjeblikkelige fradrag;
e) fortsat anvende bestemmelser, der fraviger ►
M8 ◄,
artikel 6, stk. 4, og artikel 11, punkt A, stk. 3, litra c);
f) bestemme, at ved levering af bygninger og byggegrunde, der er købt
med henblik på videresalg af en afgiftspligtig person, som ikke erfradragsberettiget i forbindelse med erhvervelsen, består beskat-ningsgrundlaget af forskellen mellem salgspris og købspris.
g) uanset bestemmelserne i artikel 17, stk. 3, og artikel 26, stk. 3,
fortsat — uden fradragsret for de i tidligere omsætningsled erlagteafgifter — fritage tjenesteydelser, der præsteres af de i artikel 26,stk. 3, omhandlede rejsebureauer. Denne undtagelse gælder ligeledes
for rejsebureauer, der handler i den rejsendes navn og for hans
regning.
3a. Indtil der foreligger en afgørelse fra Rådet, som i henhold til
artikel 3 i direktiv 89/465/EØF(
1) skal træffe afgørelse om ophævelse
af overgangsundtagelserne i stk. 3, kan Spanien fritage de i nr. 2 i bilag
F nævnte transaktioner, for så vidt angår tjenesteydelser præsteret af
forfattere, samt transaktionerne i nr. 23 og 25 i bilag F.
4. Overgangsperioden er indledningsvis fastsat til fem år fra den 1.
januar 1978. Senest seks måneder inden udløbet af denne periode ogsidenhen efter behov skal Rådet på grundlag af en beretning fraKommissionen tage de i stk. 3 nævnte undtagelsesbestemmelser op til
fornyet overvejelse og med enstemmighed på forslag af Kommissionen
træffe afgørelse om en eventuel ophævelse af visse af disse undtagelsereller af dem alle.
5. Efter den endelige ordning vil befordring af personer for så vidt
angår den strækning, der er tilbagelagt inden for Fællesskabet, blivepålagt afgift i det land, hvorfra rejsen udgår, i henhold til nærmere
bestemmelser, der skal vedtages af Rådet med enstemmighed på forslag
af Kommissionen.
6. Rådet, der enstemmigt træffer afgørelse på forslag af Kommis-
sionen, kan tillade, at en medlemsstat for et tidsrum af højst tre årmellem den 1. januar 2000 og den 31. december 2002 anvender de i1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 42
(1) EFT nr. L 226 af 3. 8. 1989, s. 21.▼M17
▼B
▼M4
▼B
▼M16
▼M16
artikel 12, stk. 3, litra a), tredje afsnit, omhandlede nedsatte satser på
tjenesteydelserne i højst to af kategorierne i bilag K. I undtagelsestil-fælde kan en medlemsstat få tilladelse til at anvende en nedsat sats på
tjenesteydelser i tre af ovennævnte kategorier.
De pågældende tjenesteydelser skal overholde følgende betingelser:
a) de skal være arbejdskraftintensive
b) de skal i stor udstrækning leveres direkte til de endelige forbrugere
c) de skal være overvejende lokale og må ikke skabe konkurrencefor-
vridning
d) der skal være en snæver forbindelse mellem den prisnedsættelse, der
følger af satsnedsættelsen, og den forudselige højere efterspørgsel
og bedre beskæftigelse.
Anvendelse af en nedsat sats må ikke bringe det indre markeds
virkemåde i fare.
Alle medlemsstater, der ønsker at indføre en foranstaltning som
omhandlet i første afsnit, underretter inden den 1. november 1999Kommissionen herom og giver den før samme dato alle relevanteoplysninger, bl.a. følgende:
a) oplysninger om foranstaltningens anvendelsesområde og nøjagtig
beskrivelse af de pågældende tjenesteydelser
b) oplysninger, hvoraf det fremgår, at de i andet og tredje afsnit fast-
satte betingelser er opfyldt
c) oplysninger, hvoraf de budgetmæssige udgifter til den påtænkte
foranstaltning fremgår.
De medlemsstater, der har fået tilladelse til at anvende den i første
afsnit omhandlede nedsatte sats, skal inden den 1. oktober 2002 udfær-dige en udførlig rapport indeholdende en samlet evaluering af, hvoreffektiv foranstaltningen har været især med hensyn til jobskabelse.
Kommissionen forelægger inden den 31. december 2002 Europa-Parla-
mentet og Rådet en samlet evalueringsrapport, der om nødvendigt
ledsages af et forslag til passende foranstaltninger med henblik på enendelig afgørelse vedrørende momssatsen for arbejdskraftintensivetjenesteydelser.
AFSNIT XVIa
MOMSOVERGANGSORDNING FOR SAMHANDELEN MELLEM
MEDLEMSSTATERNE
Artikel 28a
Anvendelsesområde
1. Der skal ligeledes svares merværdiafgift af:
a) erhvervelser inden for Fællesskabet af goder mod vederlag, der fore-
tages i indlandet af en afgiftspligtig person, der handler i denne
egenskab, eller af en ikke-afgiftspligtig juridisk person, når sælgeren
er en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab og hverkener omfattet af fritagelsesordningen i artikel 24 eller af bestemmel-serne i artikel 8, stk.1, litra a), anden sætning, eller artikel 28b,punkt B, stk. 1.
Uanset første afsnit skal der ikke svares merværdiafgift af de
erhvervelser af goder inden for Fællesskabet, der er foretaget af en
afgiftspligtig person eller af en ikke-afgiftspligtig juridisk person påde betingelser, der er omhandlet i stk. 1a.
Medlemsstaterne giver afgiftspligtige personer og ikke-afgiftsplig-
tige juridiske personer, som kan omfattes af bestemmelserne iandet afsnit, ret til at vælge den generelle ordning i første asfsnit.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 43
▼M4
▼M6
▼M4
▼M4
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for denne valgmu-
lighed, som mindst skal omfatte en periode på to kalenderår.
b) erhvervelser inden for Fællesskabet af nye transportmidler mod
vederlag i indlandet af afgiftspligtige personer eller ikke-afgiftsplig-
tige juridiske personer, når disse personer er omfattet af undtagelseni litra a), andet afsnit, eller af enhver anden ikke-afgiftspligtigperson.
c) erhvervelser inden for Fællesskabet af punktafgiftspligtige varer, der
foretages mod vederlag i indlandet af en afgiftspligtig person elleraf en ikke-afgiftspligtig juridisk person, når disse personer er
omfattet af undtagelsen i litra a), andet afsnit, og når punktafgifterne
for disse erhvervelser forfalder i indlandet i henhold til direktiv 92/12/EØF(
1).
1a. Undtagelsen i stk. 1, litra a) andet afsnit, omfatter:
a) erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, som ville være fritaget
ved levering i indlandet i medfør af artikel 15, nr. 4 til 10
b) erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, bortset fra de i litra a)
omhandlede
— foretaget af en afgiftspligtig person som led i dennes landbrugs-,
skovbrugs- eller fiskerierhverv, når den pågældende er omfattetaf standardsatsordningen i artikel 25, af en afgiftspligtig person,som kun foretager levering af goder eller tjenesteydelser, der
ikke giver den pågældende nogen fradragsret, eller af en ikke-
afgiftspligtig juridisk person
— inden for rammerne af en samlet værdi, der i det løbende kalen-
derår ikke overstiger en tærskel, som medlemsstaterne fastsætter,
men som ikke kan være lavere end et beløb i national valutasvarende til 10 000 ECU, og
— på betingelse af, at den samlede værdi af erhvervelser inden for
Fællesskabet af goder i det foregående kalenderår ikke har over-
steget den tærskel, der er omhandlet i andet led.
Den tærskel, der tjener som reference for anvendelsen af ovennævnte
bestemmelser, er den samlede værdi — uden den merværdiafgift, der
skal svares eller er betalt i den medlemsstat, hvor forsendelsen ellertransporten af goderne påbegyndes — af erhvervelser inden for fælles-skabet af andre goder end nye transportmidler og punktafgifspligtige(SIC! punktafgiftspligtige) varer.
2. I dette afsnit XVIa:
a) forstås ved »transportmiddel«: både, der er over 7,5 meter lange,
luftfartøjer, hvistotale »take-off-weight« er over 1550 kg, og motor-drevne landkøretøjer med et slagvolumen på over 48 cm
3eller en
effekt på over 7,2 kW, beregnet til person- eller godstransport,bortset fra de både og luftfartøjer, der er omhandlet i artikel 15,
nr. 5 og 6
b) de i litra a) omhandlede transportmidler betragtes ikke som »nye
transportmidler«, når følgende to betingelser er opfyldt samtidig:
— levering foretages senere end tre måneder efter datoen for første
ibrugtagning. Denne frist er dog på seks måneder, når der er taleom motorkøretøjer som defineret i litra a)
— transportmidlet har tilbagelagt mere end 6 000 km, hvis der er
tale om et motorkøretøj, har sejlet mere end 100 timer, hvis derer tale om et fartøj, eller har fløjet mere end 40 timer, hvisderer tale om et luftfartøj.
Medlemsstaterne fastsætter, hvorledes ovennævnte betingelser kan
anses for opfyldt.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 44
(1) EFT nr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 1.▼M6
▼M4
▼M8
▼M4
3. Ved erhvervelse inden for Fællesskabet af et gode forstås erhver-
velse af retten til som ejer at råde over løsøre, som af sælgeren eller aferhververen eller for disses regning forsendes eller transporteres til en
anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller transporten af dette
gode påbegyndes, til erhververen.
Når goder, som er erhvervet af en ikke-afgiftspligtig juridisk person,
forsendes eller transporteres fra et tredjelands område og af sammeikke-afgiftspligtige juridiske person indføres i en anden medlemsstatend den, hvor forsendelsen eller transporten afsluttes, anses godernefor at være forsendt eller transporteret fra indførselsmedlemsstaten.Denne medlemsstat tilbagebetaler importøren som omhandlet i
►
M18artikel 21, stk. 4, ◄den merværdiafgift, der er erlagt ved
indførslen af goderne, såfremt importøren godtgør, at der er pålagterhvervelsen merværdiafgift i den medlems-stat, hvor forsendelsen ellertransporten af goderne er afsluttet.
4. Som afgiftspligtig betragtes ligeledes enhver person, der lejlig-
hedsvis leverer et nyt transportmiddel på de betingelser, der er fastsati artikel 28c, punkt A.
Den medlemsstat, i hvilken leveringen sker, giver den afgiftspligtige en
fradragsret, der fastsættes efter følgende bestemmelser:
— fradragsretten indtræder på leveringstidspunktet og kan kun udøves
på dette tidspunkt
— den afgiftspligtige har ret til at fratrække den merværdiafgift, der er
indeholdt i købsprisen eller erlagt ved indførslen eller ved erhver-velsen inden for Fællesskabet af transportmidlet, med et beløb, der
højst må svare til den afgift, som kunne have været gjort gældende,
hvisleveringen ikke havde været fritaget.
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for gennemførelsen af
disse bestemmelser.
5.►
M10Med levering af goder mod vederlag sidestilles: ◄
b) en afgiftspligtig persons overførsel af et gode fra hans virksomhed
til en anden medlemsstat.
Et gode anses for at være overført til en anden medlemsstat, såfremt
det af den afgiftspligtige person eller for hans regning er forsendt
eller transporteret til steder uden for det i artikel 3 omhandlede
område, men inden for Fællesskabet, til brug for hans virksomhed,bortset fra en af følgende transaktioner:
— levering af godet foretaget af den afgiftspligtige person inden for
den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten afsluttes, påde i artikel 8, stk. 1, litra a), anden sætning, og artikel 28b,
punkt B, stk. 1, fastsatte betingelser
— levering af godet foretaget af den afgiftspligtige person på de i
artikel 8, stk. 1, litra c), fastsatte betingelser
— levering af godet foretaget af den afgiftspligtige person i
indlandet på de i artikel 15 eller i artikel 28c, punkt A, fastsattebetingelser
— Levering af en tjenesteydelse, der præsteres for den afgiftsplig-
tige person og består i arbejde på et gode, som rent faktisk
udføres i den medlems-stat, hvor forsendelsen eller transportenaf godet er afsluttet, forudsat at goderne efter forarbejdningenreturneres til denne afgiftspligtige person i den medlemsstat,hvorfra goderne oprindelig blev afsendt eller transporteret.
— midlertidig anvendelse af godet på den medlems-stats område,
hvor forsendelsen eller transporten af goderne afsluttes, medhenblik på levering af tjenesteydelser, der præsteres af denafgiftspligtige person, som er etableret i den medlemsstat, hvorforsendelsen eller transporten af godet påbegyndes1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 45
▼M10
▼M4
▼M10
▼M4
▼M4
— midlertidig anvendelse af godet i en periode på højst 24 måneder
på en anden medlemsstats område, hvor indførslen af sammegode fra et tredjeland med henblik på midlertidig anvendelse
ville være omfattet af ordningen vedrørende fuldstændig frita-
gelse for importafgifter ved midlertidig indførsel.
Når en af de betingelser, som skal være opfyldt, for at ovennævnte
bestemmelser kan finde anvendelse, ikke længere er opfyldt, ansesgodet dog for at være overført til en anden medlemsstat. Over-
førelsen finder i så fald sted på det tidspunkt, hvor betingelsen
ophører med at være opfyldt.
6. Med erhvervelse inden for Fællesskabet af goder mod vederlag
sidestilles det forhold, at en afgiftspligtige (SIC! afgiftspligtig) person
i sin virksomhed benytter et gode, der af den afgiftspligtige person ellerfor hans regning er forsendt eller transporteret fra en anden medlems-stat, hvor dette gode af den afgiftspligtige person som led i hansvirksomhed i denne anden medlemsstat er produceret, udvundet, forar-
bejdet, købt, erhvervet som defineret i stk. 1, eller indført.
Med erhvervelse inden for Fællesskabet af goder mod vederlag side-
stilles ligeledes det forhold, at de væbnede styrker i en stat, der er
part i Den Nordatlantiske Traktakt, til eget brug eller til brug for det
civile personale, der ledsager dem, benytter goder, som de ikke harerhvervet inden for rammerne af de normale beskatningsordninger påen medlemsstats interne marked, når indførslen af de pågældende goderikke kan omfattesaf den i artikel 14, s tk. 1, litra g), omhandlede frita-
gelse.
7. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på at sikre,
at transaktioner, som ville blive betragtet som levering af goder som
omhandlet i stk. 5 og i artikel 5, hvis de blev foretaget i indlandet af
en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab, betragtes somerhvervelser inden for Fællesskabet af goder.
Artikel 28b
Transaktionssted
A.Stedet forerhvervelse indenforFællesskabet afgoder.
1. Stedet for en erhvervelse inden for Fællesskabet af goder anses
for at være det sted, hvor goderne befinder sig, når forsendelsen ellertransporten til erhververen afsluttes.
2. Med forbehold af stk. 1 anses stedet for en erhvervelse inden for
Fællesskabet af goder, som omhandlet i artikel 28a, stk. 1, litra a), for
at ligge på den medlemsstats område, som har tildelt det momsregistre-
ringsnummer, hvorunder erhververen har foretaget erhvervelsen,dersom erhververen ikke godtgør, at der er pålagt denne erhvervelseafgift efter stk. 1.
Såfremt der imidlertid pålægges erhvervelsen afgift i henhold til stk. 1 i
den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af goderneafsluttes, efter at der er pålagt den afgift i henhold til første afsnit,nedsættes beskatningsgrundlaget tilsvarende i den medlemsstat, som
har tildelt det momsregistreringsnummer, hvorunder erhververen har
foretaget denne erhvervelse.
Med henblik på anvendelsen af første afsnit anses erhvervelsen inden
for fællesskabet af goder at være blevet pålagt afgift i henhold til stk.1, når følgende betingelser er opfyldt:
— erhververen godtgør at have foretaget erhvervelsen inden for
Fællesskabet med henblik på en efterfølgende levering, som fore-tages inden for den i stk. 1 omhandlede medlemsstat, og for1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 46
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M6
hvilken aftageren er udpeget som den betalingspligtige person i
overensstemmelse med artikel 28c, punkt E, stk. 3
— erhververen har opfyldt den angivelsespligt, der er fastsat i artikel
22, stk. 6, litra b), sidste afsnit
B.Stedet forlevering afgoder
1. Uanset artikel 8, stk. 1, litra a), og stk. 2, anses stedet for levering
af goder, der af leverandøren eller på hans vegne forsendes eller trans-porteres fra en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller
transporten afsluttes, for at være det sted, hvor goderne befinder sig,
når forsendelsen eller transporten til køberen afsluttes, når følgendebetingelser er opfyldt:
— leveringen af goderne finder sted til en afgiftspligtig person eller en
ikke-afgiftspligtig juridisk person, når disse personer er omfattet af
undtagelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a), andet afsnit, eller til enhver
anden ikke-afgiftspligtig person
— der er tale om andre goder end nye transportmidler eller goder, der
med eller uden afprøvning leveresaf leverandøren eller for hans
regning efter montering eller installering.
Hvis de således leverede goder forsendes eller transporteres fra et tred-
jelands område og af leverandøren indføres i en anden medlemsstat endden, hvor forsendelsen eller transporten til erhververen afsluttes, ansesgoderne for at være forsendt eller transporteret fra indførselsmedlems-staten.
2. Er de leverede goder imidlertid ikke punktafgiftspligtige varer,
finder stk. 1 ikke anvendelse på levering af goder, der forsendes eller
transporteres til den samme medlemsstat, hvor forsendelsen eller trans-
porten afsluttes:
— når leveringen sker inden for rammerne af en samlet værdi — uden
merværdiafgift — som i det løbende kalenderår ikke overstiger etbeløb i national møntenhed svarende til 100 000 ECU, og
— på betingelse af, at den samlede værdi uden merværdiafgift af de
efter stk. 1 foretagne leveringer af andre goder end punktafgiftsplig-tige varer i det foregående kalenderår ikke har oversteget et beløb i
national møntenhed svarende til 100 000 ECU.
Den medlemsstat, på hvis område goderne befinder sig, når forsen-
delsen eller transporten til køberen afsluttes, kan nedsætte de ovenfor
nævnte tærskler til et beløb i national møntenhed svarende til35 000 ECU, såfremt medlemsstaten frygter, at ovennævnte tærskel på100 000 ECU fører til alvorlig fordrejning af konkurrencevilkårene. Demedlemsstater, der gør brug af denne mulighed, træffer de nødvendigeforanstaltninger til at underrette de kompetente offentlige myndigheder
i den medlemsstat, hvorfra goderne forsendes eller transporteres,
herom.
Kommissionen forelægger inden den 31. december 1994 Rådet en
rapport om, hvorledes de i foregående afsnit omhandlede særligetærskler på 35 000 ECU fungerer. Kommissionen kan i nævnte rapportmeddele Rådet, at afskaffelse af de særlige tærskler ikke vil medførealvorlig fordrejning af konkurrencevilkårene. Så længe Rådet ikke har
truffet afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen, er
bestemmelserne i ovenstående afsnit fortsat gældende.
3. Den medlemsstat, på hvis område goderne befinder sig, når
forsendelsen eller transporten påbegyndes, giver de afgiftspligtigepersoner, der foretager leveringer af goder, der kan omfattes af bestem-melserne i stk. 2, ret til at vælge, at stedet for disse leveringerfastlægges i overensstemmelse med stk. 1.
De pågældende medlemsstater fastsætter de nærmere regler for denne
valgmulighed, der mindst skal omfatte en periode på to kalenderår.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 47
▼M4
▼M4
C.Leveringsstedet for tjenesteydelser i formaf transport af goder
indenforFællesskabet
1. Uanset artikel 9, stk. 2, litra b), fastsættes leveringsstedet for
tjenesteydelser i form af transport af goder inden for Fællesskabet ihenhold til stk. 2, 3 og 4 nedenfor. I dette afsnit forstås ved:
— »transport af goder inden for Fællesskabet«: enhver transport af
goder med afgangssted og ankomststed i to forskellige medlems-
stater
Transport af goder med afgangssted og ankomststed i indlandet
sidestilles med transport af goder inden for Fællesskabet, når trans-porten har direkte tilknytning til transport af goder med afgangsstedog ankomststed beliggende på to forskellige medlemsstaters
områder
— »afgangssted«: det sted, hvor transporten af goderne faktisk
påbegyndes, uden medregning af den strækning, der tilbagelæggeshen til det sted, hvor goderne befinder sig
— »ankomststed«: det sted, hvor transporten af goderne faktisk
afsluttes.
2. Leveringsstedet for tjenesteydelser i form af transport af goder
inden for Fællesskabet er afgangsstedet.
3. Uanset stk. 2 anses leveringsstedet for tjenesteydelser i form af
transport af goder inden for Fællesskabet, som præsteres for aftagere,der er momsregistreret i en anden medlemsstat end den, hvor trans-porten påbegyndes, dog for at ligge på den medlemsstats område, somhar tildelt aftageren det momsregistreringsnummer, hvorunder tjene-steydelsen er leveret.
4. Medlemsstaterne kan undlade at lægge afgift på den del af trans-
portydelsen, som svarer til de strækninger, der er tilbagelagt i farvande,som ikke hører med til Fællesskabets område som defineret i artikel 3.
D.Leveringsstedet for tjenesteydelser knyttet til tjenesteydelser i form
aftransportafgoderindenforFællesskabet
Uanset artikel 9, stk. 2, litra c), anses leveringsstedet for tjenesteydelser
i forbindelse med virksomhed knyttet til transport af goder inden for
Fællesskabet, som præsteres for aftagere, der er momsregistreret i enanden medlemsstat end den, hvor tjenesteydelsen faktisk leveres, forat ligge på den medlemsstats område, som har tildelt aftageren detmomsregistreringsnummer, hvorunder tjenesteydelsen er leveret.
E.Leveringsstedet fortjenesteydelser, derleveres afformidlere
1. Uanset artikel 9, stk. 1, er leveringsstedet for tjenesteydelser, der
leveresaf formidlere, s om handler i andresnavn og for andresregning,
såfremt deres virksomhed vedrører levering af tjenesteydelser i form aftransport af goder inden for Fællesskabet, afgangsstedet for transporten.
Når aftageren af den tjenesteydelse, som formidleren leverer, er moms-
registreret i en anden medlemsstat end den, hvor transportenpåbegyndes, anses leveringsstedet for den tjenesteydelse, som formid-
leren leverer, dog for at ligge på den medlemsstats område, som har
tildelt aftageren det momsregistreringsnummer, hvorunder tjenestey-delsen er leveret.
2. Uanset artikel 9, stk. 1, er leveringsstedet for tjenesteydelser, der
leveresaf formidlere, s om handler i andresnavn og for andresregning,såfremt deres virksomhed vedrører tjenesteydelser i forbindelse med
virksomhed knyttet til transport af goder inden for Fællesskabet, det
sted, hvor den transporttilknyttede virksomhed rent faktisk udføres.
Når aftageren af den tjenesteydelse, som formidleren leverer, er moms-
registreret i en anden medlemsstat end den, hvor dentransporttilknyttede virksomhed rent faktisk udføres, anses leverings-stedet for den tjenesteydelse, som formidleren leverer, dog for at ligge1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 48
▼M10
▼M4
▼M4
på den medlemsstats område, som har tildelt aftageren af tjenestey-
delsen det momsregistreringsnummer, hvorunder tjenesteydelsen erleveret af formidleren.
3. Uanset artikel 9, stk. 1, er leveringsstedet for tjenesteydelser, der
leveresaf formidlere, s om handler i andresnavn og for andresregning,
såfremt deres virksomhed vedrører andre transaktioner end dem, der er
nævnt i stk. 1 og 2 samt i artikel 9, stk. 2, litra e), det sted, hvor depågældende transaktioner foretages.
Når aftageren er momsregistreret i en anden medlemsstat end den, hvor
de pågældende transaktioner foretages, anses leveringsstedet for dentjenesteydelse, som formidleren leverer, dog for at ligge på denmedlemsstats område, som har tildelt aftageren det momsregistrerings-nummer, hvorunder tjenesteydelsen er leveret af formidleren.
F.Leveringssted for tjenesteydelser i formaf sagkyndig vurdering af
ellerarbejdeudførtpåløsøregenstande.
Uanset artikel 9, stk. 2, litra c), anses leveringsstedet for tjenesteydelser
vedrørende sagkyndig vurdering af eller arbejde udført på løsøregen-stande, som udføres for aftagere, der er momsregistrerede i en andenmedlemsstat end den, ydelsen rent faktisk udføres i, for at ligge i den
medlemsstat, som har tildelt aftageren det momsregistreringsnummer,
hvorunder ydelsen blev udført.
Denne undtagelse finder ikke anvendelse, når goderne ikke sendes eller
transporteres uden for den medlemsstat, ydelserne rent faktisk blev
udført i.
Artikel 28c
Afgiftsfritagelser
A.Fritagelse iforbindelse medlevering afgoder
Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser og på betingelser,
som medlemsstaterne fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anven-
delse af nedennævnte fritagelser og for at hindre enhver mulig form for
svig, unddragelse eller misbrug, fritager medlemsstaterne nedennævntetransaktioner:
a) levering af goder, som defineret i artikel 5 ►
M10 ◄,
når disse goder af sælgeren eller af erhververen eller for dissesregning forsendes eller transporteres til steder uden for det i artikel3 omhandlede område, men inden for Fællesskabet, til en andenafgiftspligtig person eller til en ikke-afgiftspligtig juridisk person,
som handler i denne egenskab i en anden medlemsstat end den,
hvor forsendelsen eller transporten af goderne påbegyndes;
Denne fritagelse gælder hverken for levering af goder, der foretages
af afgiftspligtige personer, som er omfattet at fritagelsesordningen iartikel 24, eller for levering af goder, der foretagestil afgifts pligtigepersoner eller til ikke-afgiftspligtige juridiske personer, når disse
personer er omfattet af undtagelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a),
andet afsnit.
b) levering af nye transportmidler, der af sælgeren, af køberen eller for
disses regning forsendes eller transporteres til køberen til stederuden for det i artikel 3 omhandlede område, men inden for Fælles-skabet, hvis leveringen foretages til afgiftspligtige personer eller til
ikke-afgiftspligtige juridiske personer, når disse personer er omfattet
af undtagelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a), andet afsnit, eller tilenhver anden ikke-afgiftspligtig person.
c) levering af punktafgiftspligtige varer, der af sælgeren, af køberen
eller for disses regning forsendes eller transporteres til køberen tilsteder uden for det i artikel 3 omhandlede område, men inden forFællesskabet, hvis leveringen foretages til afgiftspligtige personer1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 49
▼M10
▼M4
▼M6
▼M6
eller til ikke-afgiftspligtige juridiske personer, der omfattes af undta-
gelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a), andet afsnit, når forsendelseneller transporten af goderne foretages i overensstemmelse med
artikel 7, stk. 4 og 5, eller artikel 16 i direktiv 92/12/EØF.
Denne fritagelse gælder ikke for levering af punktafgiftspligtige
varer, der foretages af afgiftspligtige personer, der er omfattet af
fritagelsesordningen i artikel 24
d) levering af goder som defineret i artikel 28a, stk. 5, litra b), når
leveringen ville være omfattet af ovenstående fritagelser, hvis den
blev foretaget til en anden afgiftspligtig person.
B.Fritagelse i forbindelse med erhvervelse inden for Fællesskabet af
goder
Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser og på betingelser,
som medlemsstaterne fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anven-
delse af ovennævnte fritagelser og for at forhindre enhver mulig form
for svig, unddragelse og misbrug, fritager medlemsstaterne:
a) erhvervelse inden for Fællesskabet af goder, når leveringen af disse
goder foretaget af afgiftspligtige personer under alle omstændig-heder ville være fritaget for afgift i indlandet
b) erhvervelse inden for Fællesskabet af goder, når indførslen af dem
under alle omstændigheder ville være fritaget i henhold til bestem-
melserne i artikel 14, stk. 1
c) erhvervelse inden for Fællesskabet af goder, for hvilke erhververen i
henhold til artikel 17, stk. 3 og 4, under alle omstændigheder ville
have ret til fuldstændig tilbagebetaling af den merværdiafgift, som
skyldes i henhold til artikel 28a, stk. 1.
C.Fritagelse iforbindelse medtransportydelser
Medlemsstaterne fritager tjenesteydelser for afgifter, når der er tale om
transport inden for Fællesskabet af goder til eller fra de øer, som udgør
de autonome områder Azorerne og Madeira, samt tjenesteydelser iform af forsendelse eller transport af goder mellem disse øer.
D.Fritagelse iforbindelse medindførsel afgoder
Hvis goder, der er forsendt eller transporteret fra et tredjeland, indføres
i en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller transportenafsluttes, fritager medlemsstaterne indførslen for afgifter, såfremt leve-ringen af disse goder foretaget af importøren i henhold til►
M18artikel 21, stk. 4, ◄er fritaget i overensstemmelse med
bestemmelserne i punkt A.
Medlemsstaterne fastsætter betingelserne for denne afgiftsfritagelse
med henblik på at sikre en korrekt og enkelt anvendelse af den oghindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug.
E.Andrefritagelser
1) I artikel 16
— affattes stk. 1 således:
»1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser om
skatter og afgifter kan medlemsstaterne, under forudsætning afat den i artikel 29 foreskrevne samrådsprocedure iagttages,
træffe særlige foranstaltninger med henblik på at fritage følgende
transaktioner eller nogle af disse for merværdiafgift under forud-sætning af, at de ikke foretages med henblik på den endeligeanvendelse og/eller det endelige forbrug samt af, at det mervær-diafgiftsbeløb, der forfalder, når goderne forlader de i punkt A -E opregnede procedurer eller ordninger, svarer til det afgifts-1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 50
▼M4
▼M6
▼M10
▼M10
beløb, der ville have været skyldigt, hvis hver enkelt af disse
transaktioner havde være beskattet i indlandet:
A. indførsel af goder, der er bestemt til at skulle henføres under
en anden oplagringsprocedure end toldoplagsproceduren
B. levering af goder, der er bestemt til at skulle:
a) toldbehandlesog i givet fald opbevaresmidlertidigt
b) anbringesi en frizone eller på et frilager
c) henføresunder en toldoplags procedure eller en procedure
for aktiv forædling
d) indføresi territorialfarvande:
— for at indgå i bore- eller produktionsplatforme med
henblik på bygning, reparation, vedligeholdelse,ombygning eller udrustning af disse eller for atforbinde disse bore- eller produktionsplatforme med
fastlandet
— som proviant til bore- eller produktionsplatforme
e) henføresi indlandet under en anden oplags procedure end
toldoplagsproceduren.
Ved anvendelsen af denne artikel betragtes som oplag, der
ikke er toldoplag, oplag:
— beregnet til punktafgiftspligtige varer, dvs. de steder,
der i henhold til artikel 4, litra b), i direktiv 92/12/EØF betegnes som afgiftsoplag
— beregnet til andre varer end punktafgiftspligtige varer,
dvs. de steder, der defineres som sådanne af medlems-staterne. Medlemsstaterne tillader imidlertid ikkeanvendelse af en anden oplagsprocedure end toldop-lagsproceduren, når goderne er beregnet til levering i
detailleddet.
Dog kan medlemsstaterne tillade en sådan procedure for
goder, som er bestemt til:
— afgiftspligtige personer med henblik på leveringer,
som de foretager i overensstemmelse med bestemmel-serne i artikel 28k
— afgiftsfrie butikker efter betydningen i artikel 28k med
henblik på leveringer til rejsende, som begiver sig tilet tredjeland ad luft- eller søvejen, og hvor disse leve-ringer er fritaget i henhold til artikel 15
— afgiftspligtige personer med henblik på leveringer til
rejsende om bord på fly eller skibe under en rejse adluft- eller søvejen, hvor ankomststedet ligger uden for
Fællesskabet
— afgiftspligtige personer med henblik på afgiftsfri leve-
ringer i henhold til artikel 15, nr. 10.
De i litra a), b), c) og d) nævnte steder er dem, som er defi-
neret som sådanne i gældende toldbestemmelser i
Fællesskabet
C. tjenesteydelser i forbindelse med levering af goder som
nævnt i punkt B
D. levering af goder og tjenesteydelser foretaget
a) på de i punkt B, litra a), b), c) og d), opregnede steder og
fortsat undergivet en af de i samme punkter nævnteordninger
b) på de i punkt B, litra e), opregnede steder og fortsat, i
indlandet, undergivet den i samme punkt nævnte ordning.
Medlemsstater, der anvender muligheden i litra a) ved trans-
aktioner, som foretages i et toldoplag, træffer de nødvendigeforanstaltninger til at sikre, at de har defineret andre oplags-procedurer end toldoplagsprocedurer, som gør det muligt atanvende bestemmelsen i litra b) på samme transaktioner1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 51
▼M10
vedrørende de i bilag J anførte goder, som foretages i andre
oplag end toldoplag
E. levering:
— af de i artikel 7, stk. 1, litra a), omhandlede goder, der
fortsat er undergivet ordningerne vedrørende fuldstændig
fritagelse for importafgifter ved midlertidig indførsel eller
vedrørende ekstern forsendelse
— af de i artikel 7, stk. 1, litra b), omhandlede goder, der
fortsat er undergivet den i artikel 33a omhandledeprocedure for intern fællesskabsforsendelse
samt tjenesteydelser i forbindelse med disse leveringer.
Uanset artikel 21, stk. 1, litra a), første afsnit, er den betalings-
pligtige af den i første afsnit nævnte afgift den person, sombevirker, at goderne ikke længere er omfattet af procedurerneog ordningerne i nærværende stykke.
Når goderne i forbindelse med indførsel som defineret i artikel
7, stk. 3, ophører med at være dækket af procedurerne ogordningerne i dette afsnit, træffer den importerende medlemsstatde nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbeltbeskatning iindlandet.«
— følgende stykker tilføjes:
»1a. Når medlemsstaterne anvender den i stykke 1 nævnte
mulighed, træffer de de nødvendige foranstaltninger for at sikre,
at erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, som skal væredækket af en af de i stk. 1, punkt B, nævnte procedurer ellerordninger, bliver omfattet af samme bestemmelser, som leve-ringer af goder i indlandet under samme forhold.«
2. I artikel 16, stk. 2:
— indsattes ordene »erhvervelser inden for Fællesskabet af goder
foretaget af en afgiftspligtig person« efter ordene »indrømmeafgiftsfritagelse for«, og ordene »til stede (SIC! steder) uden forfællesskabet« indsattes efter ordene »med henblik på udførsel«
— tilføjesfølgende afs nit:
»Når medlemsstaterne anvender denne mulighed, og med forbe-
hold af det i artikel 29 omhandlede samråd, indrømmer de ogsåafgiftsfritagelse for erhvervelser inden for Fællesskabet af goder
foretaget af en afgiftspligtig person, for indførsel og for levering
af goder til en afgiftspligtig person med henblik på leverig (SIC!levering) i uforandret stand eller efter forarbejdning på de betin-gelser, der er fatsat i artikel 28c, punkt A, samt fortjenesteydelser i forbindelse med disse leveringer inden for etbeløb, som svarer til værdien af de leveringer af goder, som
den afgiftspligtige på de betingelser, der er fastsat i artikel 28c,
punkt A, har foretaget i de forgående tolv måneder.
Medlemsstaterne kan fastsætte en fælles beløbsgrænse for de
afgiftsfritagelser, som de indrømmer i henhold til første og andet
afsnit.«
3. Hver enkelt medlemsstat træffer særlige foranstaltninger, således at
erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, som er foretaget inden
for den pågældende medlemsstats område, jf. artikel 28b, punkt A,
stk, 1, ikke pålægges merværdiafgift, når følgende betingelser eropfyldt:
— erhvervelsen inden for Fællesskabet af goder foretages af en
afgiftspligtig person, som ikke er etableret i indlandet, men er
moms-registreret i en anden medlemsstat
— erhvervelsen inden for Fællesskabet af goder foretages med
henblik på en efterfølgende levering af goderne, som foretages iindlandet af den pågældende afgiftspligtige person
— de goder, den afgiftspligtige person således har erhvervet,
forsendes eller transporteres direkte fra en anden medlemsstatend den, hvor han er momsregistreret, til den person, for hvilkenhan foretager den efterfølgende levering1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 52
▼M6
▼M6
— aftageren af den efterfølgende levering er en anden afgiftspligtig
person eller en ikke-afgiftspligtig juridisk person, som er moms-registreret i indlandet
— aftageren i henhold til ►
M18artikel 21, stk. 1, litra c) ◄,e r
udpeget som den betalingspligtige person for den levering, der
er foretaget af den afgiftspligtige person, som ikke er etableret iindlandet.
Artikel 28d
Afgiftspligtens indtræden og afgiftens forfald
1. Afgiftspligten indtræder på det tidspunkt, hvor erhvervelsen inden
for Fællesskabet af goder finder sted. Erhvervelsen inden for Fælles-
skabet af goder anses for at finde sted på det tidspunkt, hvorleveringen i indlandet af lignende goder anses for at finde sted.
2. For erhvervelser inden for Fællesskabet af goder forfalder afgiften
den 15. i den måned, der følger efter den måned, i hvilken afgifts-pligten er indtrådt.
3. Uanset stk. 2 forfalder afgiften ved udstedelsen af fakturaen
►
M20 ◄som omhandlet i artikel 22, stk. 3, litra a),
første afsnit, når fakturaen ►M20 ◄er udstedt til
erhververen inden den 15. i den måned, der følger efter den måned, i
hvilken afgiftspligten er indtrådt.
4. Uanset artikel 10, stk. 2, forfalder afgiften for levering af goder
efter bestemmelserne i artikel 28c, punkt A, den 15. i den måned, derfølger efter den måned, i hvilken afgiftspligten er indtrådt.
Afgiften forfalder imidlertid ved udstedelsen af fakturaen som
omhandlet i artikel 22, stk. 3, litra a), første afsnit►
M20 ◄, når fakturaen ►M20 ◄er
udstedt inden den 15. i den måned, der følger efter den måned, ihvilken afgiftspligten er indtrådt.
Artikel 28e
Beskatningsgrundlag og sats
1. I beskatningsgrundlaget ved erhvervelse inden for Fællesskabet af
goder indgår de samme elementer som dem, der anvendes ved opgø-relse af beskatningsgrundlaget ved levering af de samme goder iindlandet, jf. artikel 11, punkt A. ►
M6I særdeleshed fastsættes
beskatningsgrundlaget ved erhvervelse inden for Fællesskabet af goder
som omhandlet i artikel 28a, i henhold til artikel 11, punkt A, stk. 1,litra b), stk. 2 og 3. ◄
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at
de punktafgifter, som skyldes eller er erlagt af den person, der indenfor Fællesskabet, erhverver et punktafgiftspligtigt produkt, indgår i
beskatningsgrundlaget i henhold til bestemmelserne i artikel 11, punkt
A, stk. 2, litra a). ►
M6Når erhververen efter det tidspunkt, hvor
erhvervelsen inden for Fællesskabet af goder foretages, opnår tilbage-betaling af de punktafgifter, der er erlagt i den medlemsstat, hvorforsendelsen eller transporten af goderne er påbgyndt, nedsættes beskat-ningsgrundlaget tilsvarende i den medlemsstat, hvori erhvervelsen
inden for Fællesskabet er foretaget. ◄
2. For de i artikel 28c, punkt A, litra d), omhandlede leveringer af
goder fastsættes beskatningsgrundlaget i overensstemmelse med artikel11, punkt A, stk. 1, litra b), og stk. 2 og 3.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 53
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
▼M6
▼M4
►M63.◄Den afgiftssats, der skal anvendes ved erhvervelse
inden for Fællesskabet af goder, er den, der gælder på det tidspunkt,hvor afgiften forfalder.
►
M64.◄Den afgiftssats, der skal anvendes ved erhvervelse
inden for Fællesskabet af et gode, er den, der anvendes i indlandetved levering af samme gode.
Artikel 28f
Fradragsret
1. Artikel 17, stk. 2, 3 og 4, affattes således:»2. I det omfang goder og tjenesteydelser anvendes i forbindelse
med den afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner, er han
berettiget til i den afgift, der påhviler ham, at fradrage følgende beløb:
a) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt i indlandet for goder
og tjenesteydelser, der er eller vil blive leveret til ham af en anden
afgiftspligtig person.
b) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt i indlandet for
indførte goder
c) den merværdiafgift, som skyldes i henhold til artikel 5, stk. 7, litra
a), artikel 6, stk. 3, og artikel 28a, stk. 6.
d) den merværdiafgift, som skyldes i henhold til artikel 28a, stk. 1,
litra a).
3. Medlemsstaterne indrømmer ligeledes enhver afgiftspligtig person
fradrag for eller tilbagebetaling af den i stk. 2 omhandlede merværdiaf-gift, dersom goderne og tjenesteydelserne anvendes til:
a) hans transaktioner i forbindelse med de i artikel 4, stk. 2, omhand-
lede former for økonomisk virksomhed, som udføres i udlandet, nårde ville give ret til fradrag, såfremt de blev udført i indlandet
b) hans transaktioner, som er fritaget for afgift i henhold til artikel 14,
stk. 1, litra i), artikel 15, artikel 16, stk. 1, punkt B, C, D og E, ogstk. 2,►
M6samt i artikel 28c, punkt A og C ◄
c) hans transaktioner, som er fritaget for afgift i henhold til artikel 13,
punkt B, litra a), og litra d), nr. 1 til 5, såfremt aftageren er etableretuden for Fællesskabet, eller såfremt de pågældende transaktioner erknyttet direkte til goder, som er bestemt til udførsel til steder uden
for Fællesskabet.
4. Den i stk. 3 omhandlede tilbagebetaling af merværdiafgiften fore-
tages:
— til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, men i
en anden medlemsstat, i henhold til de gennemførelsesbestem-melser, der er fastsat i direktiv 79/1072/EØF (*)
— til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Fællesskabet, i
henhold til de gennemførelsesbestemmelser, der er fastsat i direktiv86/560/EØF (**).
(*) EFT nr. L 331 af 27. 12. 1979, s. 11.
(**) EFT nr. L 326 af 21. 11. 1986, s. 40.«
Med henblik på anvendelsen af ovennævnte bestemmelser:
a) skal de i artkel 1 i direktiv 79/1072/EØF omhandlede afgiftspligtige
personer, der i indlandet kun har foretaget leveringer af goder ellertjenesteydelser, for hvilke aftageren af disse transaktioner er udpegetsom betalingspligtig i overensstemmelse med ►
M18artikel 21,
stk. 1, litra a) og c) ◄, ligeledes i forbindelse med anvendelsen af
nævnte direktiv betragtes som afgiftspligtige personer, der ikke er
etableret i indlandet
b) skal de i artikel 1 i direktiv 86/560/EØF omhandlede afgiftspligtige
personer, der i indlandet kun har foretaget leveringer af goder eller1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 54
▼M10
▼M4
▼M6
▼M6
tjenesteydelser, for hvilke aftageren af disse transaktioner er udpeget
som betalingspligtig i overensstemmelse med ►M18artikel 21,
stk. 1,◄litra a), ligeledes i forbindelse med anvendelsen af
nævnte direktiv betragtes som afgiftspligtige personer, der ikke er
etableret i Fællesskabet
c) finder direktiv 79/1072/EØF og 86/560/EØF ikke anvendelse på
levering af goder, der er fritaget for afgift eller kan fritagesfor
afgift i henhold til artikel 28c, punkt A, når de således leveredegoder forsendes eller transporteres af erhververen eller for hansregning.«
2. Artikel 18, stk. 1, affattes således:
»1. For at kunne udøve sin fradragsret skal den afgiftspligtige
person:
a) for det i artikel 17, stk. 2, litra a), omhandlede fradrag være i besid-
delse af en faktura, der er udfærdiget i overensstemmelse med
artikel 22, stk. 3
b) for det i artikel 17, stk. 2, litra b), omhandlede fradrag være i besid-
delse af et dokument vedrørende indførslen, der betegner ham som
modtager eller importør, og som angiver eller muliggør beregningenaf det skyldige afgiftsbeløb
c) for det i artikel 17, stk. 2, litra c), omhandlede fradrag opfylde de
regler, der fastsættes af hver medlemstat (SIC! medlemsstat)
d) når han som aftager eller køber i tilfælde af anvendelse af
►
M18artikel 21, stk. 1, ◄skal erlægge afgiften, opfylde de
formaliteter, som fastlægges af hver enkelt medlemsstat
e) for det i artikel 17, stk. 2, litra d), omhandlede fradrag i den i artikel
22, stk. 4, omhandlede angivelse have anført alle nødvendige oplys-
ninger til fastsættelse af den afgift, som han skylder for sine
erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, samt være i besiddelseaf en faktura i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3.«
3. I artikel 18 indsættes følgende stk. 3a:»3a. Medlemsstaterne kan give en afgiftspligtig person, der ikke er i
besiddelse af en faktura i overensstemmelse med artikel 22, stk. 3, tilla-
delse til at foretage et fradrag som omhandlet i artikel 17, stk. 2, litrad); de fastsætter betingelserne og de nærmere bestemmelser for anven-delsen af denne bestemmelse.«
Artikel 28g
Betalingspligtige personer
Artikel 21 affattes således:
»►
M18Artikel 21
Betalingspligtige over for statskassen
1. Merværdiafgiften påhviler inden for Fællesskabet:
a) den afgiftspligtige person, som foretager en afgiftspligtig leve-
ring af goder eller tjenesteydelser, bortset fra de i litra b) og c)
omhandlede tilfælde.
Hvis den afgiftspligtige levering af goder eller tjenesteydelser
foretages af en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i
indlandet, kan medlemsstaterne på betingelser, som de selv fast-
sætter, bestemme, at den betalingspligtige person er den person,for hvem den afgiftspligtige levering af goder eller tjeneste-ydelser foretages
b) aftageren af en ydelse som omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra e),
eller aftageren af en ydelse som omhandlet i artikel 28b, punktC, D, E og F, såfremt vedkommende i indlandet er registreretsom afgiftspligtig, og ydelsen leveres af en afgiftspligtig, derikke er etableret i indlandet1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 55
▼M4
▼M4
c) aftageren af leveringen af goderne, når følgende betingelser er
opfyldt:
— den afgiftspligtige transaktion er en levering af goder fore-
taget under de i artikel 28c, punkt E, nr. 3, omhandledebetingelser
— aftageren af leveringen af goder er en anden afgiftspligtig
person eller en ikke-afgiftspligtig juridisk person, der ermomsregistreret i indlandet
— den faktura, der er udstedt af den i indlandet ikke-etablerede
afgiftspligtige person er i overensstemmelse med artikel 22,stk. 3.
Medlemsstaterne kan dog træffe beslutning om en undtagelse fra
denne forpligtelse, såfremt den afgiftspligtige person, som ikke
er etableret i indlandet, har udpeget en fiskal repræsentant i
dette land
d) enhver person, som anfører merværdiafgiften på en faktura
►
M20 ◄
e) den person, som erhverver et gode inden for Fællesskabet.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 gælder følgende:
a) Er den betalingspligtige person i henhold til bestemmelserne i
stk. 1 en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i indlandet,kan medlemsstaterne tillade vedkommende at udpege en fiskalrepræsentant som afgiftspligtig. Betingelserne og vilkårene fordenne mulighed fastsættes af hver enkelt medlemsstat.
b) Hvis den afgiftspligtige transaktion foretages af en afgiftspligtig
person, der ikke er etableret i indlandet, og der ikke med detland, hvor denne afgiftspligtige person har bopæl eller er etab-
leret, findes noget retligt instrument vedrørende gensidig
bistand med en retsvirkning, der svarer til reglerne i direktiv76/308/EØF (*) og 77/799/EØF (**) og Rådetsforordning(EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 om administrativt samar-bejde inden for området indirekte skatter (moms) (***), kanmedlemsstaterne træffe foranstaltninger til at lade den fiskale
repræsentant, der udpeges af den ikke-etablerede afgiftspligtige
person, være betalingspligtig.
3. I de i stk. 1 og 2 omhandlede tilfælde har medlemsstaterne
mulighed for at lade en anden end den betalingspligtige personhæfte solidarisk for afgiftens erlæggelse.
4. Ved indførsel: merværdiafgiften påhviler den eller de
personer, der af indførselsmedlemsstaten er udpeget eller godkendtsom betalingspligtige. ◄
(*) EFT L 73 af 19.3.1976, s. 18. Direktivet er senest ændret ved
tiltrædelsesakten af 1994.
(**) EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15. Direktivet er senest ændret
ved tiltrædelsesakten af 1994.
(***) EFT L 24 af 1.2.1992, s. 1.«
Artikel 28h
Forpligtelser for betalingspligtige personer
Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
Forpligtelser ved indenlandsk virksomhed
1. a) Enhver afgiftspligtig person skal anmelde påbegyndelse,
ændring og ophør af sin virksomhed som afgiftspligtig.
b) Med forbehold af bestemmelserne i litra a) skal enhver i
artikel 28a, stk. 1, litra a), andet afsnit, omhandlet afgifts-pligtig person anmelde, at han foretager erhvervelser indenfor Fællesskabet af goder, hvis betingelserne for anvendelseaf undtagelsen i nævnte artikel ikke er opfyldt.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 56
▼M4
c) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for,
at man med et registreringsnummer kan identificere:
— enhver afgiftspligtig person, bortset fra de i artikel 28a,
stk. 4, omhandlede afgiftspligtige personer, der i indlandetforetager levering af goder eller tjenesteydelser, som giverden pågældende fradragsret, bortset fra goder eller tjene-steydelser, for hvilke afgiften udelukkende påhvileraftageren eller modtageren i overensstemmelse med
artikel 21, stk. 1, litra a), b) eller c). Medlemsstaterne
kan dog undlade at registrere visse afgiftspligtigepersoner, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3.
— enhver i stk. 1, litra b), omhandlet afgiftspligtig person
samt enhver afgiftspligtig person, der har benyttet den iartikel 28a, stk. 1, litra a), tredje afsnit, fastsatte valgmu-lighed.
— enhver afgiftspligtig person, der i indlandet foretager
erhvervelser inden for Fællesskabet af goder med henblikpå transaktioner, der falder ind under de i artikel 4, stk. 2,omhandlede former for økonomisk virksomhed, og somhan udfører i udlandet.
d) Registreringsnummeret indeholder en betegnelse svarende til
den internationale standardkode ISO-3166 alpha 2, pågrundlag af hvilken den medlemsstat, der har tildelt detpågældende nummer, kan identificeres. ►
M20Den
Hellenske Republik kan dog anvende betegnelsen »EL«. ◄
e) Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, som er nødven-
dige for, at deres registreringssystem gør det muligt atidentificere de i litra c) omhandlede afgiftspligtige personerog således sikrer en korrekt anvendelse af den i dette afsnitfastsatte overgangsordning for afgiftsopkrævning i forbin-delse med transaktioner inden for Fællesskabet.
2. a) Enhver afgiftspligtig person skal føre regnskaber, der er
tilstrækkeligt detaljerede til at muliggøre merværdiafgiftensanvendelse og skattemyndighedernes kontrol hermed.
b) Enhver afgiftspligtig person skal føre et register over de
goder, som han har forsendt eller transporteret, eller som er
blevet forsendt eller transporteret for hans regning til steder
uden for det i artikel 3 omhandlede område, men inden forFællesskabet, til brug for de transaktioner, der er omhandleti artikel 28a, stk. 5, litra b), femte, sjette og syvende led.
Enhver afgiftspligtig person skal føre regnskaber, der er
tilstrækkeligt detaljerede til at gøre det muligt at identificere
de goder, som han har fået sendt fra en anden medlemsstat afen afgiftspligtig person, der er momsregistreret i denne andenmedlemsstat, eller for denne persons regning, og somvedrører en i artikel 9, stk. 2, litra c), tredje eller fjerde led,omhandlet tjenesteydelse.
3. a) Enhver afgiftspligtig person er forpligtet til at sørge for, at
der udstedes en faktura af ham selv, af hans kunde eller ihansnavn og for hansregning af en tredjepers on for leveringaf goder eller tjenesteydelser til andre afgiftspligtige personereller til ikke-afgiftspligtige juridiske personer. Enhver afgifts-
pligtig person skal ligeledes sørge for, at der af ham selv, af
hanskunde eller i hansnavn og for hansregning af en tred-jeperson udstedes en faktura for levering af goder, som eromhandlet i artikel 28b, punkt B, stk. 1, og for levering afgoder foretaget på de i artikel 28c, punkt A, fastsatte betin-gelser.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 57
▼M18
▼M4
▼M6
▼M4
▼M10
▼M20
▼M20
Enhver afgiftspligtig person skal ligeledes sørge for, at der af
ham s elv, af hanskunde eller i hansnavn og for hansregningaf en tredjeperson udstedes en faktura for de afdrag, han
modtager, før en af de i første afsnit omhandlede leveringer
af goder har fundet sted, og for de afdrag, han modtager fraen anden afgiftspligtig person eller fra en ikke-afgiftspligtigjuridisk person, før tjenesteydelsen er afsluttet.
Medlemsstaterne kan pålægge afgiftspligtige personer en
forpligtelse til at udstede en faktura for levering af godereller tjenesteydelser bortset fra dem, der er omhandlet i deforegående afsnit, som de leverer på deres område. I så fald
kan medlemsstaterne pålægge færre forpligtelser i forbindelse
med disse fakturaer end dem, der er anført i litra b), c) og d).
Medlemsstaterne kan fritage afgiftspligtige personer fra at
udstede en faktura for levering af goder eller tjenesteydelser,som de leverer på deres område, og som med eller uden tilba-gebetaling af tidligere erlagt afgift er fritaget i medfør afartikel 13 og artikel 28, stk. 2, litra a), og stk. 3, litra b).
Ethvert dokument eller enhver meddelelse, der specifikt og
utvetydigt ændrer og henviser til den oprindelige faktura,ligestilles med en faktura. De medlemsstater, på hvis område
de pågældende goder eller tjenesteydelser leveres, kan fritage
sådanne dokumenter eller meddelelser fra visse obligatoriskeangivelser.
Medlemsstaterne kan pålægge afgiftspligtige personer, som
leverer goder eller tjenesteydelser på deres område, en fristfor udstedelse af fakturaer.
På betingelser, der fastsættes af de medlemsstater, på hvis
område de pågældende goder eller tjenesteydelser leveres,kan en faktura udstedes periodevis for flere særskilte leve-ringer af goder eller tjenesteydelser.
En afgiftspligtig persons kunde kan udstede fakturaer for den
afgiftspligtiges levering af goder eller tjenesteydelser underforudsætning af, at der foreligger en forud indgået aftalemellem de to parter, samt at der er fastlagt en frem-
gangsmåde til godkendelse af hver enkelt faktura af den
afgiftspligtige person, der foretager leveringen af goderneeller tjenesteydelserne. De medlemsstater, på hvis områdegoderne eller tjenesteydelserne leveres, fastlægger denærmere betingelser for den forud indgåede aftale og frem-
gangsmåden for godkendelse af den afgiftspligtige person og
denneskunde imellem.
Medlemsstaterne kan stille andre krav til afgiftspligtige
personer, der leverer goder eller tjenesteydelser på deres
område, når kunder til disse afgiftspligtige personer udstederfakturaer. De kan bl.a. kræve, at sådanne fakturaer udstedes iden afgiftspligtiges navn og for dennes regning. Disse kravskal under alle omstændigheder være de samme, uanset hvor
kunden er etableret.
Medlemsstaterne kan desuden stille særlige krav til afgifts-
pligtige personer, der leverer goder eller tjenesteydelser på
deresområde, for det tilfælde, at tredjepers onen eller kunden,
der udsteder fakturaerne, er etableret i et land, med hvilketder ikke er indgået nogen juridisk aftale om gensidig bistandsvarende til den, der er fastsat i Rådets direktiv 76/308/EØFaf 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse affordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og
andre foranstaltninger (*) og Rådets direktiv 77/799/EØF af
19. december 1977 om gensidig bistand mellem medlemssta-terneskompetente myndigheder inden for området direkte ogindirekte skatter (**) og i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92af 27. januar 1992 om administrativt samarbejde inden for
området indirekte skatter (moms) (***).
b) Med forbehold af særbestemmelserne i nærværende direktiv
er det kun følgende oplysninger, der er obligatoriske med1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 58
▼M20
hensyn til merværdiafgiften på de fakturaer, der udstedes på
grundlag af bestemmelserne i litra a), første, andet og tredjeafsnit:
— udstedelsesdato
— ét fortløbende nummer, der bygger på en eller flere serier,
og som identificerer den enkelte faktura
— det momsregistreringsnummer, som omhandlet i stk. 1,
litra c), hvorunder den afgiftspligtige person har foretaget
leveringen af goderne eller tjenesteydelserne
— kundens momsregistreringsnummer, som omhandlet i stk.
1, litra c), og hvorunder kunden har modtaget en levering
af goder eller tjenesteydelser, for hvilke han skal svaremerværdiafgift, eller en levering af goder som omhandleti artikel 28c, punkt A
— den afgiftspligtige persons og dennes kundes fulde navn
og adresse
— mængden og arten af de leverede goder eller omfanget og
arten af de leverede tjenesteydelser
— den dato, hvor levering af goderne eller tjenesteydelserne
foretages eller afsluttes, eller hvor det i litra a), andetafsnit, omhandlede acontobeløb betales, forudsat at ensådan dato er fastsat og forskellig fra fakturaens udstedel-sesdato
— afgiftsgrundlaget angivet for hver enkelt sats eller frita-
gelse, enhedsprisen uden afgift, eventuelt prisnedslag,bonusog rabatter, hvisde ikke er medregnet i enheds -prisen
— gældende afgiftssats— det afgiftsbeløb, der skal betales, undtagen hvis der
anvendesen s ærordning, hvor dette direktiv udelukker ensådan oplysning
— i tilfælde af fritagelse, eller når kunden er betalingspligtig,
henvisning til den relevante bestemmelse i dette direktiveller til den tilsvarende nationale bestemmelse eller tilanden angivelse af, at leveringen er fritaget eller under-
lagt anvendelse af »reverse charge«-proceduren
— i tilfælde af levering af et nyt transportmiddel inden for
Fællesskabet, de oplysninger, der er anført i artikel 28a,
stk. 2
— i tilfælde af anvendelse af ordningen med fortjenstmar-
genen, henvisning til artikel 26 eller 26a eller de
tilsvarende nationale bestemmelser eller enhver andenangivelse af, at ordningen med fortjenstmargen er anvendt
— tilfælde, hvor den betalingspligtige person er en repræsen-
tant over for skattemyndighederne i henhold til artikel 21,stk. 2, den pågældende repræsentants momsregistrerings-nummer som omhandlet i stk. 1, litra c), samt denpågældendes fulde navn og adresse.
Medlemsstaterne kan pålægge afgiftspligtige personer, der er
etableret på deresområde og leverer goder eller tjenes te-ydelser på dette område, at oplyse deres kundesmomsregistreringsnummer, som omhandlet i stk. 1, litra c), iandre tilfælde end de i første afsnit, fjerde led omhandlede.
Medlemsstaterne kræver ikke, at fakturaerne underskrives.
De beløb, der er anført på fakturaen, kan angivesi en hvilken
som helst valuta, forudsat at det afgiftsbeløb, der skal betales,er angivet i den nationale valuta for den medlemsstat, hvorleveringen af goderne eller tjenesteydelserne finder sted, ved
hjælp af den omregningsmekanisme, der er fastsat i artikel
11, punkt C, stk. 2.
Medlemsstaterne kan, når det er nødvendigt af kontrolhensyn,
kræve en oversættelse til deres nationale sprog af fakturaer,der vedrører leveringer af goder eller tjenesteydelser på deres1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 59
▼M20
område, og fakturaer, som modtages af afgiftspligtige
personer på deres område.
c) Fakturaer, der udstedes på grundlag af bestemmelserne i litra
a), kan fremsendes på papir eller ad elektronisk vej, i sidst-nævnte tilfælde under forudsætning af at kunden erindforstået hermed.
Fakturaer, der fremsendes ad elektronisk vej, accepteres af
medlemsstaterne på betingelse af, at ægtheden af deres op-
rindelse og integriteten af deres indhold garanteres:
— enten ved hjælp af en avanceret elektronisk signatur, jf.
artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentetsog Rådetsdirektiv1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabs-ramme for elektroniske signaturer (****);
medlemsstaterne kan dog kræve, at den avancerede elek-
troniske signatur er baseret på et kvalificeret certifikat oggenereret ved hjælp af et sikkert signaturgenereringssy-stem, jf. artikel 2, stk. 6 og 10, i nævnte direktiv
— eller ved hjælp af elektronisk dataudveksling (EDI) som
defineret i artikel 2 i Kommissionens henstilling 1994/820/EF af 19. oktober 1994 om de retlige aspekter afelektronisk dataudveksling (*****), når kontrakten omdenne udveksling fastsætter, at der skal anvendes proce-
durer, som garanterer ægtheden af dataenes oprindelse og
deres integritet; medlemsstaterne kan dog i henhold tilbetingelser, de selv fastsætter, bestemme, at en supple-rende oversigt på papir er nødvendig.
Fakturaer kan dog fremsendes ad elektronisk vej efter andre
metoder under forudsætning af, at den eller de berørte
medlemsstater accepterer disse. Kommissionen vil senestden 31. december 2008 forelægge en rapport om, og omnødvendigt forslag til, ændring af betingelserne for elektro-nisk fakturering for at tage hensyn til den eventuellefremtidige teknologiske udvikling på dette område.
Medlemsstaterne kan ikke kræve, at de afgiftspligtige
personer, der leverer goder eller tjenesteydelser på deresområde, opfylder andre forpligtelser eller formaliteter, når debenytter elektronisk fremsendelse af fakturaer. De kan dogindtil 31. december 2005 fastsætte, at der for anvendelse af
nævnte system kræves forudgående meddelelse.
Medlemsstaterne kan fastsætte specifikke krav i tilfælde af, at
fakturaer vedrørende levering af goder eller tjenesteydelser påderes område udstedes elektronisk fra et land, med hvilketder ikke findes noget retligt instrument vedrørende gensidig
bistand med en retsvirkning, der svarer til reglerne i direktiv
76/308/EØF og 77/799/EØF og forordning (EØF) nr. 218/92.
Hvad angår partier omfattende flere fakturaer, der fremsendes
ad elektronisk vej til samme modtager, kan oplysninger, somer fællesfor de fors kellige fakturaer, blot angivesén gang,for så vidt der for hver faktura er adgang til samtlige oplys-
ninger.
d) Enhver afgiftspligtig person skal sørge for oplagring af kopier
af fakturaer, som udstedes af ham selv, af hans kunde eller ihansnavn og for hansregning af en tredjepers on s amt affakturaer, som han har modtaget.
Med henblik på dette direktiv kan afgiftspligtige personer
bestemme oplagringsstedet på den betingelse, at de udenunødig forsinkelse stiller alle således oplagrede fakturaer elleroplysninger til rådighed for de kompetente myndigheder pådisses anmodning. Medlemsstaterne kan dog bestemme, at
afgiftspligtige personer, der er etableret på deres område,
skal meddele dem oplagringsstedet, når det ligger uden forderes område. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, atafgiftspligtige personer, der er etableret på deres område,skal oplagre fakturaer, som de selv har udstedt, eller som eruds tedt af en kunde eller i deresnavn og for deresregning af1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 60
▼M20
en tredjeperson, samt alle modtagne fakturaer inden for
landets grænser, når oplagringen ikke foretages ad elektroniskvej med deraf følgende fuld onlineadgang til de pågældende
oplysninger.
Der skal i hele oplagringsperioden være sikkerhed for
ægtheden af fakturaernes oprindelse, deres læsbarhed og inte-
griteten af deresindhold. For s å vidt angår de i litra c), tredje
afsnit, omhandlede fakturaer må der ikke ændres i oplysnin-gerne, som skal være læsbare i hele den fastsatte periode.
Medlemsstaterne fastsætter, hvor længe afgiftspligtige
personer skal sørge for oplagring af fakturaer vedrørendelevering af goder eller tjenesteydelser på deres område, oghvor længe afgiftspligtige personer, der er etableret på deresområde, skal oplagre fakturaer, som de har modtaget.
For at sikre overholdelsen af betingelserne i tredje afsnit kan
de i fjerde afsnit nævnte medlemsstater kræve, at fakturaerneoplagresi den originale form, på papir eller elektronis k, hvoride blev fremsendt. De kan ligeledes kræve, at når fakturaerne
oplagres elektronisk, skal dataene til sikring af ægtheden af
oprindelsen og integriteten af indholdet af hver faktura ogsåoplagres.
De i fjerde afsnit nævnte medlemsstater kan fastsætte speci-
fikke krav om forbud mod eller begrænsning af oplagring affakturaer i et land, med hvilket der ikke findesnoget retligtinstrument vedrørende gensidig bistand med en retsvirkning,der svarer til reglerne i direktiv 76/308/EØF og 77/799/EØFog forordning (EØF) nr. 218/92 og til den i artikel 22a
omhandlede ret til elektronisk adgang, downloading og
anvendelse.
Medlemsstaterne kan på betingelser, som de selv fastsætter,
indføre pligt til oplagring af fakturaer, som ikke-afgiftsplig-
tige personer har modtaget.
e) I litra c) og d) forstås ved fremsendelse og oplagring af en
faktura »ad elektronisk vej« fremsendelse eller tilrådigheds-
stillelse for kunden og oplagring ved hjælp af elektroniskdatabehandlingsudstyr (herunder digital komprimering) ogdatalagringsudstyr, hvor der anvendes tråd, radio, optiskemidler eller andre elektromagnetiske midler.
Med henblik på dette direktiv accepterer medlemsstaterne
som faktura ethvert dokument eller enhver meddelelse ipapirform eller elektronisk form, der opfylder betingelserne idette stykke.
(*) EFT L 73 af 19.3.76, s. 18. Senest ændret ved direktiv 2001/44/
EF (EFT L 175 af 28.6.2001, s. 17)
(**) EFT L 336 af 27.12.1977, s. 15. Senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(***) EFT L 24 af 1.2.1992, s. 1.
(****) EFT L 13 af 19.1.2000, s. 12.(*****) EFT L 338 af 28.12.1994, s. 98.
4. a) Enhver afgiftspligtig person skal indgive en angivelse inden
for en af medlemsstaterne nærmere fastsat frist. Denne fristmå højst være på to måneder regnet fra udløbet af hverafgiftsperiode. Afgiftsperioden fastsættes af medlemsstaterne
til en, to eller tre måneder. Medlemsstaterne kan dog fast-
sætte andre perioder, der imidlertid ikke må overstige et år.
b) Angivelsen skal indeholde alle nødvendige oplysninger til
fastsættelse af den forfaldne afgift og de fradrag, der skal
foretages, herunder i givet fald, og såfremt det er nødvendigtfor fastsættelsen af beregningsgrundlaget, det samlede beløbfor de transaktioner, der vedrører denne afgift og dissefradrag, samt beløbet for de transaktioner, der er fritaget forafgift.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 61
▼M4
▼M4
c) Angivelsen skal ligeledes indeholde:
— for det første det samlede beløb, uden merværdiafgift, for
de i artikel 28c, punkt A, omhandlede leveringer af goder,
for hvilke afgiften er forfaldet i løbet af perioden.
Herudover det samlede beløb, uden merværdiafgift, for de
i artikel 8, stk. 1, litra a), anden sætning, og artikel 28b,punkt B, stk. 1, omhandlede leveringer af goder, der harfundet sted i en anden medlemsstat, og for hvilke afgiftener forfaldet i løbet af angivelsesperioden, hvis afgangs-stedet for forsendelsen eller transporten af goderne ligger
i indlandet.
— for det andet det samlede beløb, uden merværdiafgift, for
de erhvervelser inden for Fællesskabet af goder, der er
omhandlet i artikel 28a, stk. 1 og 6, der er foretaget iindlandet, og for hvilken afgiften er forfaldet.
Herudover det samlede beløb, uden merværdiafgift, af de
i artikel 8, stk. 1, litra a), andet punktum, og artikel 28b,punkt B, stk. 1, omhandlede leveringer af goder, der harfundet sted i indlandet, og for hvilke afgiften er forfaldeti løbet af angivelsesperioden, hvis afgangsstedet forforsendelsen eller transporten af goderne ligger på en
anden medlemsstats område, og det samlede beløb, uden
merværdiafgift, for leveringer af goder, der har fundetsted i indlandet, for hvilke den afgiftspligtige person skalsvare afgift i overensstemmelse med artikel 28c, punkt E,stk. 3, og for hvilke afgiften er forfaldet i løbet af angi-
velsesperioden.
5. Enhver afgiftspligtig person skal indbetale merværdiafgiftens
nettobeløb samtidig med indgivelsen af den periodiske angivelse.Medlemsstaterne kan dog fastsætte en anden tidsfrist for indbeta-
lingen af dette beløb eller opkræve acontobeløb.
6. a) Medlemsstaterne kan kræve, at den afgiftspligtige person
indgiver en angivelse indeholdende alle de i stk. 4 nævnteoplysninger vedrørende samtlige transaktioner i det fore-gående år. Denne angivelse skal ligeledes indeholde alle
nødvendige oplysninger til brug for eventuelle berigtigelser.
b) Enhver momsregistreret afgiftspligtig person skal tillige
indsende en oversigt over de momsregistrerede erhververe,som vedkommende har leveret goder til efter bestemmelsernei artikel 28c, punkt A, litra a) og d), samt over momsregistre-
rede modtagere ved de transaktioner, der er omhandlet i
femte afsnit nedenfor.
Oversigten udarbejdes for hvert kvartal i kalenderåret inden
for en frist og ifølge bestemmelser, der skal fastsættes af
medlemsstaterne, som træffer de foranstaltninger, der er
nødvendige, for at bestemmelserne om administrativt samar-bejde inden for området indirekte skatter under alleomstændigheder overholdes.
I oversigten skal angives:
— den afgiftspligtige persons momsregistreringsnummer i
indlandet, hvorunder han har foretaget leveringer af goderpå de►
M6i artikel 28c, punkt A, litra a) ◄omhand-
lede betingelser
— det nummer, hvorunder hver enkelt erhverver er momsre-
gistreret i en anden medlemsstat, og hvorunder han harfået goderne leveret
— og for hver enkelt erhverver det samlede beløb for de
leveringer af goder, der er foretaget af den afgiftspligtige1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 62
▼M6
▼M4
▼M10
▼M4
▼M10
▼M4
▼M4
person. Disse beløb angives for det kvartal af kalen-
deråret, i hvilket afgiften er forfaldet.
Oversigten skal ligeledes indeholde følgende angivelser:
— for de ►M6artikel 28c, punkt A, litra d) ◄, omhand-
lede leveringer af goder den afgiftspligtige personsmomsregistreringsnummer i indlandet, det nummer, hvor-
under han er registreret i ankomstmedlemsstaten,
►
M6samt den samlede værdi af disse leveringer fastsat
i overensstemmelse med artikel 28e, stk. 2 ◄
— beløbet for de berigtigelser, der foretages i henhold til
artikel 11, punkt C, stk. 1. Disse beløb opgives for detkvartal i kalenderåret, i hvilket berigtigelsen meddeleserhververen.
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 28b, punkt A, stk. 2,tredje afsnit, skal den person, der er afgiftspligtig i indlandet,på oversigten tydeligt angive:
— det nummer, hvorunder han er momsregistreret i
indlandet, og hvorunder erhvervelsen inden for Fælles-
skabet og den efterfølgende levering af goder har fundet
sted
— det nummer, hvorunder modtageren af leveringen fra den
afgiftspligtige person er momsregistreret i den medlems-stat, hvor forsendelsen eller transporten afsluttes
— og for hver enkelt modtager det samlede beløb uden
merværdiafgift af de forsendelser, som den afgiftspligtigeperson har foretaget i den medlemsstat, hvor forsendelseneller transporten af goder afsluttes. Disse beløb angivesfor det kvartal i kalenderåret, i hvilket afgiften er
forfaldet.
c) Uanset bestemmelserne i litra b) kan medlemsstaterne:
— kræve, at oversigterne indgives på månedsbasis
— kræve, at oversigterne indeholder flere oplysninger.
d) For leveringer af nye transportmidler, der foretages under de i
artikel 28c, punkt A, litra b), omhandlede betingelser af en
momsregistreret afgiftspligtig person til en ikke-momsregi-streret køber eller af en afgiftspligtig person, som omhandleti artikel 28a, stk. 4, træffer medlemsstaterne de nødvendigeforanstaltninger med henblik på, at sælgeren meddeler allede oplysninger, der er nødvendige for merværdiafgiftens
anvendelse og myndighedernes kontrol hermed.
e) Medlemsstaterne kan kræve, at afgiftspligtige personer, der i
indlandet foretager erhvervelser inden for Fællesskabet afgoder ifølge artikel 28a, stk. 1, litra a), og stk. 6, indgiver
angivelser med detaljerede oplysninger om disse erhvervelser,
idet sådanne angivelser dog ikke kan kræves for perioder påunder en måned.
Medlemsstaterne kan ligeledes kræve, at personer, der fore-
tager erhvervelser inden for Fællesskabet af nye
transportmidler, som omhandlet i artikel 28a, stk. 1, litra b),
ved indgivelsen af den i stk. 4 omhandlede angivelse giveralle de oplysninger, der er nødvendige for merværdiafgiftensanvendelse og myndighedernes kontrol hermed.
7. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med
henblik på, at personer, som i henhold til artikel 21, stk. 1 og 2,betragtes som betalingspligtige i stedet for en afgiftspligtig person,der ikke er etableret i indlandet, opfylder den i nærværende artikelomhandlede forpligtelse til angivelse og betaling; medlemsstaternetræffer endvidere de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 63
▼M10
▼M6
▼M4
▼M18
▼M18
de personer, som i henhold til artikel 21, stk. 3, anses for at hæfte
solidarisk for afgiftens erlæggelse, opfylder den i nærværendeartikel omhandlede forpligtelse til betaling.
8. Medlemsstaterne kan fastsætte andre forpligtelser, som de
skønner nødvendige for at sikre en korrekt opkrævning af afgiftenog for at undgå svig, forudsat at der sker ligebehandling af inden-landske transaktioner og transaktioner mellem medlemsstaterneforetaget af afgiftspligtige personer, og såfremt disse forpligtelser
ikke i samhandelen mellem medlemsstaterne giver anledning til
formali- teter ved grænsepassagen.
Muligheden i første afsnit kan ikke anvendes til at pålægge forplig-
telser ud over dem, der er fastsat i stk. 3.
9. a) Medlemsstaterne kan fritage følgende for visse eller samtlige
forpligtelser:
— afgiftspligtige personer, som kun foretager leveringer af
goder og tjenesteydelser, som er fritaget for afgift i
medfør af artikel 13 og 15
— afgiftspligtige personer, der er omfattet af den i artikel 24
omhandlede afgiftsfritagelse og undtagelsen i artikel 28a,stk. 1, litra a), andet afsnit
— afgiftspligtige personer, som ikke foretager nogen af de i
stk. 4, litra c), omhandlede transaktioner.
Med forbehold af de i litra d) fastsatte bestemmelser kan
medlemsstaterne imidlertid ikke dispensere de i tredje lednævnte afgiftspligtige personer fra forpligtelserne i artikel22, stk. 3.
b) Medlemsstaterne kan fritage andre afgiftspligtige personer
end de i litra a) omhandlede for visse af de forpligtelser, der
omhandlesi s tk. 2, litra a).
c) Medlemsstaterne kan fritage afgiftspligtige personer for beta-
ling af den skyldige afgift, når beløbet er ubetydeligt.
d) Med forbehold af samrådsproceduren med det i artikel 29
nævnte udvalg og under de betingelser, medlemsstaterneselv måtte fastsætte, kan de bestemme, at fakturaer vedrø-rende goder eller tjenesteydelser, der leveres på deresområde, ikke behøver at opfylde de i stk. 3, litra b), omtalte
betingelser under følgende forudsætninger:
— hvisfakturabeløbet er lille, eller
— hvis handels- eller administrationspraksis i den pågæl-
dende erhvervssektor eller de tekniske vilkår for
udstedelse af fakturaerne gør det vanskeligt at overholdesamtlige forpligtelser i stk. 3, litra b).
Fakturaerne skal under alle omstændigheder indeholde
følgende:
— udstedelsesdato
— identifikation af den afgiftspligtige person— identifikation af, hvilken type goder eller tjenesteydelser
der er blevet leveret
— angivelse af afgiftsbeløbet eller de nødvendige oplys-
ninger til beregning deraf.
Den forenkling, der er indeholdt i dette litra, kan dog ikke
anvendes ved transaktioner som omhandlet i stk. 4, litra c).
e) I tilfælde af, at medlemsstaterne gør brug af den mulighed, de
i medfør af litra a), tredje led, har for ikke at give det i stk. 1,litra c), nævnte nummer til afgiftspligtige personer, som ikke1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 64
▼M4
▼M20
▼M4
▼M20
▼M4
▼M20
▼M20
foretager nogen af de i stk. 4, litra c), omhandlede transakti-
oner, skal fakturaen i stedet for leverandørens og kundensregistreringsnummer indeholde et andet nummer, et såkaldt
skatteregistreringsnummer, som defineret af de berørte
medlemsstater.
De i første afsnit nævnte medlemsstater kan, hvis den afgifts-
pligtige person har fået tildelt det nummer, der er omhandlet istk. 1, litra c), desuden bestemme, at fakturaen skal inde-holde:
— det i stk. 1, litra c), nævnte nummer og leverandørens
skatteregistreringsnummer for så vidt angår levering aftjenesteydelser som omhandlet i artikel 28b, punkt C, D,E og F, og levering af goder som omhandlet i artikel
28c, punkt A, og punkt E, nr. 3,
— enten leverandørens skatteregistreringsnummer eller det i
stk. 1, litra c), nævnte nummer for så vidt angår leveringaf andre goder eller tjenesteydelser.
10. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre, at ikke-
afgiftspligtige juridiske personer, der hæfter for betalingen afafgiften i forbindelse med erhvervelse inden for Fællesskabet afgoder som omhandlet i artikel 28a, stk. 1, litra a), første afsnit,
opfylder ovennævnte forpligtelser til angivelse og betaling, og at
de er identificeret ved et registreringsnummer i henhold til stk. 1,litra c), d) og e).
11.►
M6For så vidt angår erhvervelse inden for Fællesskabet
af punktafgiftspligtige varer som omhandlet i artikel 28a, stk. 1,litra c), samt ◄for så vidt angår erhvervelse inden for Fælles-
skabet af nye transportmidler som omhandlet i artikel 28a, stk. 1,litra b), vedtager medlemsstaterne de nærmere bestemmelser forden deraf følgende angivelse og betaling.
12. Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af
Kommissionen, kan give en medlemsstat tilladelse til at indføre
særlige foranstaltninger for at forenkle de angivelsesforpligtelser,
der er omhandlet i stk. 6, litra b). Disse forenklingsforanstaltninger,som ikke berører kontrollen med transaktioner inden for Fælles-skabet, kan tage form af følgende:
a) medlemsstaterne kan tillade, at afgiftspligtige personer, der
opfylder følgende tre betingelser, indgiver en årlig oversigt
med momsregistreringsnumrene for de afgiftspligtige personer iandre medlemsstater, som de har leveret goder til efter reglerne iartikel 28c, punkt A:
— den samlede årlige værdi uden merværdiafgift af deres leve-
ringer af goder og tjenesteydelser efter artikel 5 og 6 samtartikel 28a, stk. 5, må ikke overstige den årlige omsætning,der tjener som reference for den i artikel 24 omhandlede
afgiftsfritagelse, med mere end 35 000 ECU.
— den samlede årlige værdi uden merværdiafgift af deres leve-
ringer af goder efter reglerne i artikel 28c, punkt A, må ikkeoverstige et beløb i national møntenhed svarende til15 000 ECU
— deresleveringer af goder efter reglerne i artikel 28c, punkt
A, må ikke omfatte nye transportmidler;
b) medlemsstater, der fastsætter den afgiftsperiode, for hvilken en
afgiftspligtig person skal indgive den angivelse, der er
omhandlet i stk. 4, til over tre måneder, kan tillade, at denne
afgiftspligtige person indgiver oversigten for samme periode,når den afgiftspligtige person opfylder følgende tre betingelser:
— den samlede årlige værdi uden merværdiafgift af hans leve-
ringer af goder og tjenesteydelser efter artikel 5 og 6 samtartikel 29, stk. 5, må højst udgøre et beløb i nationalmøntenhed svarende til 200 000 ECU
— den samlede årlige værdi uden merværdiafgift af hans leve-
ringer af goder efter reglerne i artikel 28c, punkt A, må ikke1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 65
▼M4
▼M4
overstige et beløb i national møntenhed svarende til
15 000 ECU
— hansleveringer af goder efter reglerne i artikel 28c, punkt A,
må ikke omfatte nye transportmidler.«
Artikel 28i
Særordning for små virksomheder
I artikel 24, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
»Levering af nye transportmidler, som foretages på de i artikel 28c,
punkt A, fastsatte betingelser, samt levering af goder og tjeneste-ydelser, som foretages af en afgiftspligtig person, der ikke er etablereti indlandet, kan under ingen omstændigheder omfattes af fritagelsesord-ningen i stk. 2.«
Artikel 28j
Fælles standardsatsordning for landbrugere
1. I artikel 25, stk. 4, tilføjes følgende afsnit:
»Når medlemsstaterne gør brug af denne mulighed, træffer de de
fornødne foranstaltninger for at sikre en korrekt anvendelse af den iafsnit XVIa fastlagte overgangsordning for afgiftsopkrævning i forbin-delse med transaktioner inden for Fællesskabet.«
2. Artikel 25, stk. 5 og 6, affattes således:
»5. De i stk. 3 omhandlede standardsatser anvendes på prisen uden
afgifter for:
a) landbrugsprodukter, som standardsatslandbrugere har leveret til
andre afgiftspligtige personer end dem, der i indlandet er omfattetaf standardsatsordningen i denne artikel
b) landbrugsprodukter, som standardsatslandbrugere på de i artikel 28c,
punkt A, fastsatte betingelser har leveret til ikke-afgiftspligtige juri-diske personer, der i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller
transporten af de således leverede landbrugsprodukter afsluttes,
ikke er omfattet af undtagelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a), andetled
c) tjenesteydelser på landbrugsområdet, som standardsatslandbrugere
har præsteret for andre afgiftspligtige personer end dem, der i
indlandet er omfattet af standardsatsordningen i denne artikel.
Denne godtgørelse udelukker enhver anden form for fradrag.
6. For de i stk. 5 omhandlede leveringer af landbrugsprodukter og
landbrugstjenesteydelser foreskriver medlemsstaterne, at standardgodt-gørelsen betales:
a) enten af leveringens aftager. I så fald kan den afgiftspligtige køber
eller aftager på de i artikel 17 fastsatte betingelser og efter de afmedlemsstaterne nærmere fastsatte bestemmelser, i den afgift, hanskal erlægge i indlandet, fradrage den standardgodtgørelse, han harbetalt til standardsatslandbrugere.
Medlemsstaterne indrømmer køberen eller aftageren tilbagebetaling
af den standardgodtgørelse, han har betalt til standardsatslandbru-
gere i forbindelse med en af nedennævnte transaktioner:
— levering af landbrugsprodukter foretaget efter reglerne i artikel
28c, punkt A, når køberen er enten en afgiftspligtig person elleren ikke-afgiftspligtig juridisk person, der handler i denne egen-skab i en anden medlemsstat, hvor han ikke er omfattet afundtagelsesbestemmelsen i artikel 28a, stk. 1, litra a), andetafsnit1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 66
▼M6
▼M4
▼C1
▼M4
▼M4
— levering af landbrugsprodukter foretaget efter reglerne i artikel
15 og artikel 16, stk. 1, punkt B, D og E, til en afgiftspligtigkøber etableret uden for Fællesskabets område, dersom de
pågældende landbrugsprodukter af køberen anvendes til transak-
tioner som omhandlet i artikel 17, stk. 3, litra a) og b), eller tiltjenesteydelser, der betragtes som leveret i indlandet, og forhvilke afgiften i henhold til ►
M18artikel 21, stk. 1, ◄litra
b), udelukkende påhviler aftageren
— tjenesteydelser på landbrugsområdet, der præsteres til en afgifts-
pligtig person etableret inden for Fællesskabet, men i en andenmedlemsstat, eller til en afgiftspligtig person etableret uden forFællesskabets område, når disse ydelser af aftageren anvendes
til transaktioner som omhandlet i artikel 17, stk. 3, litra a) og
b), eller til tjenesteydelser, der betragtes som leveret i indlandet,og for hvilke afgiften i henhold til artikel 21, stk. 1, litra b)udelukkende påhviler aftageren.
Medlemsstaterne fastsætter nærmere bestemmelser vedrørende disse
tilbagebetalinger; de kan navnlig følge bestemmelserne i artikel 17,
stk. 4;
b) eller af det offentlige.«
3. I artikel 25, stk. 9, indsættes følgende afsnit:
»Når medlemsstaterne gør brug af den i denne artikel fastsatte
mulighed, træffer de alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
leveringer af landbrugsprodukter foretaget på de i artikel 28b, punktB, stk. 1, omhandlede vilkår, beskattes på samme måde, uanset omleveringen er foretaget af en standardsatslandbruger eller af en andenafgiftspligtig person end en standardsatslandbruger.«
Artikel 28k
Forskellige bestemmelser
I perioden indtil den 30. juni 1999 gælder følgende bestemmelser:
1. Medlemsstaterne kan fritage leveringer fra afgiftsfrie butikker af
goder, som medføres i den personlige bagage af en rejsende, der
begiver sig til anden medlemsstat ad luft- eller søvejen inden forFællesskabet, for afgift.
I denne artikel forstås ved:
a) »afgiftsfri butik«: enhver forretning på en lufthavns eller havns
område, der opfylder de krav, de kompetente offentlige myndig-heder stiller under anvendelsen af navnlig nr. 5
b) »rejsende, der begiver sig til en anden medlemsstat«: enhver
passager med en rejsehjemmel til fly eller skib, der som direkte
bestemmelsessted anfører en lufthavn eller havn i en andenmedlemsstat
c) »rejse ad luft- eller søvejen inden for Fællesskabet«: enhver rejse
ad luft- eller søvejen, som begynder i indlandet som omhandlet iartikel 3, og hvis faktiske ankomststed ligger i en anden
medlemsstat.
Goder, der leveres om bord på fly eller skibe under en rejse inden
for Fællesskabet, sidestilles med levering af goder fra afgiftsfriebutikker.
Denne fritagelse gælder ligeledes levering af goder fra afgiftsfrie
butikker beliggende inden for en af de to terminaler, der giver
adgang til tunnelen under Kanalen, til passagerer med gyldig rejse-
hjemmel til strækningen mellem de to terminaler.
2. Den i nr. 1 omhandlede afgiftsfritagelse gælder kun for levering af
goder:
a) hvis samlede værdi pr. person pr. rejse ikke overstiger 90 ECU.
Uanset artikel 28m fastsætter medlemsstaterne modværdien af
ovennævnte beløb i national valuta i overensstemmelse medartikel 7, stk. 2, i direktiv 69/169/EØF.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 67
▼M7
▼M4
Når den samlede værdi af flere goder eller af flere leveringer af
goder pr. person og pr. rejse overstiger disse grænser, indrømmesder afgiftsfritagelse indtil disse beløb, idet værdien af et gode
ikke kan opdeles
b) i mængder, som pr. person og pr. rejse ikke overstiger de
grænser, der er fastsat i de gældende fællesskabsbestemmelserfor passagertrafik mellem tredjelande og Fællesskabet.
Værdien af de goder, der leveres inden for de i første afsnit fast-
satte kvantitative grænser, tages ikke i betragtning vedanvendelsen af litra a).
3. Medlemsstaterne indrømmer enhver afgiftspligtig person fradrag
eller tilbagebetaling af merværdiafgiften, som omhandlet i artikel
17, stk. 2, dersom goderne og tjenesteydelser anvendes til hans leve-ring af goder, som er fritaget for afgift i henhold til nærværendeartikel.
4. Medlemsstater, der gør brug af muligheden i artikel 16, stk. 2, lader
ligeledes denne bestemmelse gælde for indførsel, erhvervelse indenfor Fællesskabet og levering af goder bestemt til en afgiftspligtig
person i forbindelse med hans levering af goder, som er fritaget for
afgift i henhold til nærværende artikel.
5. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre
en korrekt og enkel anvendelse af de i denne artikel nævnte afgifts-fritagelser og hindre enhver mulig form for svig, unddragelse ogmisbrug.
Artikel 28l
Anvendelsesperiode
Den i dette afsnit fastsatte overgangsordning træder i kraft den 1.
januar 1993. Kommissionen forelægger inden den 31. december 1994Rådet en rapport om, hvorledes overgangsordningen fungerer, ledsaget
af forslag til den endelige ordning.
Overgangsordningen erstattes af en endelig afgiftsordning for samhan-
delen mellem medlemsstaterne, hvorefter afgifterne i princippet skalpålægges de leverede goder og de præsterede tjenesteydelser i oprind-
elseslandet.
Med henblik herpå træffer Rådet, når det efter en grundig gennemgang
af ovennævnte rapport finder, at betingelserne for at gå over til den
endelige ordning er tilfredsstillende opfyldt, inden den 31. december
1995 på forslag af Kommissionen, efter høring af Europa-Parlamentet,med enstemmighed afgørelse om de bestemmelser, der er nødvendigefor den endelige ordningsikrafttræden og funktion.
Overgangsordningen træder i kraft for en periode på fire år og gælder
således indtil den 31. december 1996. Overgangsordningens gyldig-hedsperiode forlænges automatisk, indtil den endelige ordning træder ikraft, og under alle omstændigheder så længe Rådet ikke har truffetafgørelse om den endelige ordning.
Artikel 28m
Omregningskurs for ECU
Ved fastsættelse af modværdien i national møntenhed af de beløb, der
er angivet i ECU i dette afsnit, anvender medlemsstaterne den omreg-ningskurs, der gælder den 16. december 1991(
1).1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 68
(1) EFT nr. C 328 af 17. 12. 1991, s. 4.
▼M6
Artikel 28n
Overgangsbestemmelser
1. Når et gode:
— inden den 1. januar 1993 er indført i indlandet som defineret i
artikel 3, og
— efter ankomsten til indlandet er henført under en af de ordninger,
der er omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra b) eller c), eller artikel16, stk. 1, punkt A, og
— ikke er ophørt med at være dækket af denne ordning inden den 1.
januar 1993
finder de bestemmelser, der gælder på det tidspunkt, hvor godet blev
henført under denne ordning, fortsat anvendelse i den periode, hvor
godet befinder sig under denne ordning, idet denne periode fastsættes
i overensstemmelse med nævnte bestemmelser.
2. Med indførsel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, side-
stilles:
a) enhver fraførsel — herunder en uforskriftsmæssig — af dette gode
fra den i artikel 14, stk. 1, litra c), omhandlede ordning, under
hvilken godet blev henført inden den 1. januar 1993 på de i stk. 1
nævnte betingelser
b) enhver fraførsel — herunder en uforskriftsmæssig — af dette gode
fra en af de i artikel 16, stk. 1, punkt A, omhandlede ordninger,under hvilken godet blev henført inden den 1. januar 1993 på de istk. 1 nævnte betingelser
c) afslutningen af en intern fællesskabsforsendelse, der er indledt inden
den 1. januar 1993 inden for Fællesskabet med henblik på en leve-
ring af goder, der foretagesinden den 1. januar 1993 mod vederlag
inden for Fællesskabet af en afgiftspligtig person, der handler idenne egenskab
d) afslutningen af en ekstern forsendelse, der er indledt inden den 1.
januar 1993
e) enhver uregelmæssighed eller overtrædelse, der begås i forbindelse
med eller i løbet af en ekstern forsendelse, der er indledt på deunder litra c) nævnte betingelser, eller en ekstern forsendelse som
omhandlet under litra d)
f) en afgiftspligtig eller ikke-afgiftspligtig persons benyttelse i
indlandet af goder, som inden den 1. januar 1993 er blevet leverettil ham i en anden medlemsstat, når følgende betingelser er opfyldt:
— leveringen af disse goder er blevet fritaget eller vil kunne blive
fritaget for afgift i henhold til artikel 15, nr. 1 og 2
— goderne er ikke indført i indlandet inden den 1. januar 1993.
Med henblik på anvendelsen af litra c) forstås ved »intern fællesskabs-
forsendelse« afsendelse eller transport af goder, der er omfattet afordningen for intern fællesskabsforsendelse eller et dokument T2 L,
fællesskabscarnet, samt forsendelse af goder med post.
3. I de i stk. 2, litra a) til e), omhandlede tilfælde anses indførslen
som defineret i artikel 7, stk. 2, for at være sket i den medlemsstat,hvor godet ophører med at være dækket af den ordning, under hvilken
det blev henført inden den 1. januar 1993.
4. Uanset artikel 10, stk. 3, sker indførslen af et gode som defineret i
stk. 2 i nærværende artikel, uden at afgiftspligten indtræder, når:
a) et indført gode forsendes eller transporteres til steder uden for
Fællesskabet, jf. artikel 3, eller
b) et indført gode, jf. stk. 2, litra a), ikke er et transportmiddel og
genudføres eller transporteres til den medlemsstat, hvorfra det blevudført, og til den, der udførte det, eller
c) et indført gode, jf. stk. 2, litra a), er et transportmiddel, der er
erhvervet eller indført inden den 1. januar 1993 på de almindelige1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 69
▼C2
▼C2
beskatningsbetingelser på en medlemsstats indre marked, jf. artikel
3, og/eller ikke i forbindelse med udførslen har været omfattet afen fritagelse for eller tilbagebetaling af merværdiafgiften.
Denne betingelse anses for opfyldt, når datoen for transportmidlets
første ibrugtagning ligger før den 1. januar 1985, eller når detafgiftsbeløb, som skulle betales ved indførslen, er ubetydeligt.
AFSNIT XVIb
OVERGANGSBESTEMMELSER FOR BRUGTE GENSTANDE, KUNST-
GENSTANDE, SAMLEROBJEKTER OG ANTIKVITETER
Artikel 28o
1. De medlemsstater, der pr. 31. december 1992 anvendte en anden
afgiftssærordning end den, der er fastsat i artikel 26a, punkt B, påafgiftspligtige videreforhandleres leveringer af brugte transportmidler,
kan opretholde denne ordning i den periode, der er nævnt i artikel
282, hvis den opfylder — eller tilpasses, således at den opfylder —følgende betingelser:
a) denne særordning gælder kun for leveringer af de transportmidler i
henhold til artikel 28a, stk. 2, litra a), der betragtes som brugtegenstande i henhold til artikel 26a, punkt A, litra d), som foretagesaf afgiftspligtige videreforhandlere i henhold til artikel 26a, punktA, litra e), og som omfattes af særordningen med afgift af fortjenst-
margenen i henhold til artikel 26a, punkt B, stk. 1 og 2. Leveringer
af nye transportmidler som defineret i artikel 28a, stk. 2, litra b), derforetagespå betingels erne i artikel 28c, punkt A, er undtaget fradenne særordning
b) afgiften på hver levering som nævnt i litra a) er den samme som
den, der skulle svares, hvis leveringen var underlagt den normale
merværdiafgiftsordning, med fradrag af den merværdiafgift, somanses for stadig at være indregnet i den afgiftspligtige viderefor-handlers købspris for transportmidlet
c) den afgift, der anses for stadig at være indregnet i den afgiftspligtige
videreforhandlers købspris for transportmidlet, beregnes således:
— den købspris, der skal anvendes, er den, der er nævnt i artikel
26a, punkt B, stk. 3
— den afgiftspligtige videreforhandlers købspris anses for at
omfatte den afgift, som var skyldig, hvis den afgiftspligtige vide-
reforhandlersleverandør havde ladet s in levering omfatte af dennormale merværdiafgiftsordning
— den sats, der skal anvendes, er den, der i henhold til artikel 12,
stk. 1, gælder i den medlemsstat, i hvilken den afgiftspligtigevidereforhandlers leveringssted, som fastlagt i henhold til artikel8, anses for at være beliggende
d) den afgift, der skal svares for hver levering som nævnt i litra a), og
som beregnes efter bestemmelserne i litra b), må ikke være lavere
end den afgift, der var skyldig, hvis denne levering havde væretomfattet af særordningen med afgift af fortjenstmargenen i henholdtil artikel 26a, punkt B, stk. 3.
Med henblik på anvendelsen af ovennævnte bestemmelser kan
medlemsstaterne fastsætte, at hvis leveringen havde været underlagt
særordningen med afgift af fortjenstmargenen, ville denne fortjenst-
margen ikke have været mindre end 10 % af salgsprisen, jf. punktB, stk. 3
e) den aftgiftspligtige videreforhandler må ikke angive afgiften på de
leveringer, som han lader omfatte af denne særordning, særskilt på
de fakturaer ►
M20 ◄, han udsteder
f) afgiftspligtige personer må ikke trække den afgift, som skyldes eller
er erlagt for brugte transportmidler, der leveres til dem af en afgifts-pligtig videreforhandler, fra i den afgift, som de skal betale, hvisvidereforhandlerenslevering af godet er pålagt afgift i henhold tillitra a)1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 70
▼M8
▼M8
g) som undtagelse fra artikel 28a, stk. 1, litra a), er erhvervelser inden
for Fællesskabet af transportmidler ikke pålagt merværdiafgift, nårsælgeren er en afgiftspligtig videreforhandler, der handler i denne
egenskab, og det erhvervede brugte transportmiddel er blevet pålagt
afgift i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transportenpåbegyndesi henhold til litra a)
h) artikel 28b, punkt B, og artikel 28c, punkt A, litra a) og d), finder
ikke anvendelse på leveringer af brugte transportmidler, der erpålagt afgift i henhold til litra a).
2. Som en undtagelse fra stk. 1, første punktum, kan Kongeriget
Danmark i den periode, der er nævnt i artikel 28 l, anvende den afgifts-særordning, som er omhandlet i stk. 1, litra a) til h).
3. Når medlemsstaterne anvender særordningen for bortsalg ved
offentlige auktioner i henhold til artikel 26a, punkt C, skal de ligeledes
anvende særordningen på leveringer af brugte transportmidler, der fore-tagesaf en auktions holder ved offentlige auktioner, der handler i egetnavn i henhold til en kommissionsaftale med henblik på salg af dissegoder for en afgiftspligtig videreforhandlers regning, forudsat at leve-ringen af de pågældende brugte transportmidler i henhold til artikel 5,
stk. 4, litra c), af den pågældende afgiftspligtige videreforhandler er
pålagt afgift i henhold til stk. 1 og 2.
4. For en afgiftspligtig videreforhandlers leveringer af kunstgen-
stande, samlerobjekter og antikviteter, der leveres til ham påbetingelserne i artikel 26a, punkt B, stk. 2, kan ForbundsrepublikkenTyskland indtil den 30. juni 1999 give afgiftspligtige videreforhandlere
mulighed for enten at anvende særordningen for afgiftspligtige videre-
forhandlere eller den normale merværdiafgiftsordning på følgendevilkår:
a) hvis særordningen for afgiftspligtige videreforhandlere anvendes på
leveringer af disse goder, fastlægges beskatningsgrundlaget i over-ensstemmelse med artikel 11, punkt A, stk. 1, 2 og 3
b) i det omfang goderne benyttes i forbindelse med transaktioner,
hvoraf der svares afgift i henhold til litra a), kan den afgiftspligtigevidereforhandler i den afgift, som han skal betale, fratrække:
— den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt for de kunstgen-
stande, samlerobjekter og antikviteter, som er eller vil bliveleveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler, hvisleveringen fra denne anden afgiftspligtige videreforhandler erpålagt afgift i henhold til litra a)
— den merværdiafgift, der anses for indregnet i købsprisen for de
kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der er eller vil
blive leveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler,hvisleveringen fra denne anden afgifts pligtige videreforhandlerer pålagt merværdiafgift i henhold til særordningen med afgiftaf fortjenstmargenen som fastsat i artikel 26a, punkt B, i denmedlemsstat, på hvis område leveringsstedet, som fastlagt i
henhold til artikel 8, anses for at være beliggende.
Denne fradragsret indtræder på det tidspunkt, hvor der skal
svares afgift af leveringen, hvis denne er pålagt afgift i henhold
til litra a)
c) med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i litra b), andet led,
fastsættes købsprisen for kunstgenstande, samlerobjekter og antikvi-
teter, der er pålagt afgift i henhold til litra a), i overensstemmelse
med artikel 26a, punkt B, stk. 3, og den afgift, der anses forindregnet i denne købspris, beregnes således:
— købsprisen anses for at omfatte den merværdiafgift, der skulle
erlægges, hvis leverandørens afgiftspligtige fortjenstmargen
svarede til 20 % af købsprisen
— den sats, der skal anvendes, er den, der i henhold til artikel 12,
stk. 1, gælder i den meldemsstat, (SIC! medlemsstat,) på hvisområde stedet for den levering, der er omfattet af særordningenmed afgift af fortjenstmargenen, som fastlagt i henhold til artikel8, anses for at være beliggende1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 71
▼M8
d) hvishan vælger at benytte den normale merværdiafgifts ordning ved
levering af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der erleveret til ham af en anden afgiftspligtig videreforhandler, og
goderne er pålagt afgift i henhold til litra a), kan den afgiftspligtige
videreforhandler i den afgift, som han skal betale, fratrække den ilitra b) omhandlede merværdiafgift
e) de satser, der skal anvendes på disse leveringer, er dem, der var
gældende den 1. januar 1993
f) med henblik på anvendelsen af artikel 26a, punkt B, stk. 2, fjerde
led, punkt C, stk. 1, fjerde led og punkt D, litra b) og c), anses leve-ringerne af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter, der erpålagt afgift i henhold til litra a) af medlemsstaterne for leveringer,der er pålagt merværdiafgift i henhold til særordningen med afgift affortjenstmargenen som omhandlet i artikel 26a, punkt B
g) hvis leveringer af kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter,
der er pålagt afgift i henhold til litra a), foretagespå betingels ernei artikel 28c, punkt A, skal den faktura, der udstedes i henhold tilartikel 22, stk. 3, bære en påtegning om, at særordningen med afgiftaf fortjenstmargenen som fastsat i artikel 28o, stk. 4, er anvendt.
AFSNIT XVIc
OVERGANGSFORANSTALTNINGER I ANLEDNING AF ØSTRIGS,
FINLANDS OG SVERIGES TILTRÆDELSE AF DEN EUROPÆISKE
UNION
Artikel 28p
1. I denne artikel forstås ved:
— »Fællesskabet«: området for Fællesskabet før tiltrædelsen som defi-
nerert i artikel 3
— »de nye medlemsstater«: området for de medlemsstater, der har
tiltrådt Den Europæske Union i henhold til traktaten undertegnetden 24. juni 1994, som defineret for hver af disse medlemsstater iartikel 3 af dette direktiv
— »det udvidede Fællesskab«: området for Fællesskabet efter tiltræ-
delsen som defineret i artikel 3.
2. Når et gode:
— er indført i Fællesskabet eller i en af de nye medlemsstater før
tiltrædelsesdatoen, og
— efter indførslen i Fællesskabet eller en af de nye medlemsstater er
henført under enten en midlertidig indførselsordning med fuld-stændig fritagelse for importafgifter eller under en af de i artikel16, stk. 1, punkt B, litra a) til d), omhandlede ordninger eller under
en ordning svarende til en af disse ordninger i en af de nye
medlemsstater, og
— ikke er fraført denne ordning før tiltrædelsesdatoen
finder de bestemmelser, der gælder på det tidspunkt, hvor godet blev
henført under denne ordning, fortsat anvendelse indtil godet forladerordningen efter tiltrædelsesdatoen.
3. Når et gode
— inden tiltrædelsesdatoen er henført under den fælles forsendelses-
procedure eller en anden toldprocedure, og
— ikke er fraført denne ordning inden datoen for tiltrædelse
finder de bestemmelser, der gælder på det tidspunkt, hvor godet blev
henført under denne ordning, fortsat anvendelse, indtil godet forladerordningen efter tiltrædelsesdatoen.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 72
▼M9
▼M9
I første led forstås ved »fælles forsendelsesprocedure« de foranstalt-
ninger for transport af varer, der forsendes mellem Fællesskabet ogDen Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA) samt mellem
EFTA-landene indbyrdess om omhandlet i konventionen om en fælles
forsendelsesprocedure af 20. maj 1987(
1).
4. Med indførsel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, for
hvilket det er påvist, at det er i fri omsætning i en af de nye medlems-stater eller i Fællesskabet, sidestilles:
a) enhver fraførsel — herunder en uforskriftsmæssig — af et gode fra
en midlertidig indførselsordning, under hvilken godet blev henførtinden tiltrædelsesdatoen på de i stk. 2 fastsatte betingelser
b) enhver fraførsel — herunder en uforskriftsmæssig — af et gode fra
enten en af de i artikel 16, stk. 1, punkt B, litra a) til d), omhand-lede ordninger, under hvilken godet blev henført indentiltrædelsesdatoen på de i stk. 2 fastsatte betingelser
c) afsluningen (SIC! afslutningen) af en af de i stk. 3 omhandlede
ordninger, der er indledt inden tiltrædelsesdatoen inden for en af de
nye medlemsstater med henblik på en levering af goder, der fore-tages inden denne dato mod vederlag inden for denne medlemsstataf en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab
d) enhver uregelmæssighed eller overtrædelse, der begås i forbindelse
med eller i løbet af en af de i stk. 3 omhandlede ordninger, der er
indledt på de under litra c) fastsatte betingelser.
5. Med indførsel af et gode som defineret i artikel 7, stk. 1, side-
stilles ligeledes en afgiftspligtig eller ikke-afgiftspligtig personsbenyttelse efter tiltrædelsesdatoen i en medlemsstat af goder, som indentiltrædelsesdatoen er blevet leveret til ham inden for Fællesskabet elleren af de nye medlemsstater, når følgende betingelser er opfyldt:
— leveringen af disse goder er blevet fritaget for eller vil kunne blive
fritaget for afgift i henhold til artikel 15, nr. 1 og 2, eller i henholdtil en tilsvarende bestemmelse i de nye medlemsstater
— goderne er ikke indført i en af de nye medlemsstater eller i Fælles-
skabet inden tiltrædelsesdatoen.
6. I de i stk. 4 omhandlede tilfælde anses indførslen som defineret i
artikel 7, stk. 3, for at være sket i den medlemsstat, på hvis områdegodet ophører med at være dækket af den ordning, under hvilken detblev henført inden tiltrædelsesdatoen.
7. Uanset artikel 10, stk. 3, sker indførslen af et gode som defineret i
stk. 4 og 5 i nærværende artikel, uden at afgiftspligten indtræder, når:
a) et indført gode forsendes eller transporteres til steder uden for det
udvidede Fællesskab, eller
b) et indført gode, jf. stk. 4, litra a), ikke er et transportmiddel og
genudføres eller transporteres til den medlemsstat, hvorfra det blevudført, og til den, der udførte det, eller
c) et indført gode, jf. stk. 4, litra a), er et transportmiddel, der er
erhvervet eller indført inden tiltrædelsesdatoen på de almindelige
beskatningsbetingelser på det indre marked i en af de nye medlems-
stater eller en af fællesskabsstaterne og/eller ikke i forbindelse medudførslen har været omfattet af en fritagelse for eller tilbagebetalingaf merværdiafgiften.
Denne betingelse anses for opfyldt, når datoen for transportmidlets
første ibrugtagning ligger før den 1. januar 1987, eller når det afgifts-beløb, som skulle betales ved indførslen, er ubetydeligt.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 73
(1) EFT nr. L 226 af 13. 8. 1987, s. 2.
▼B
AFSNIT XVII
UDVALGET VEDRØRENDE MERVÆRDIAFGIFT
Artikel 29
1. Der nedsættes et rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgiften,
i det følgende benævnt »udvalget«.
2. Udvalget består af repræsentanter for medlemsstaterne og
Kommissionen.
Formanden for udvalget skal være en repræsentant for Kommissionen.Udvalgets sekretariat varetages af Kommissionens tjenestegrene.3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
4. Ud over de sager, der i henhold til dette direktiv er undergivet
samråd, behandler udvalget spørgsmål, som forelægges det af detsformand, enten på denneseget initiativ eller efter anmodning fra repræ-sentanten for en medlemsstat, og som angår anvendelsen affællesskabsbestemmelserne vedrørende merværdiafgift.
AFSNIT XVIII
DIVERSE BESTEMMELSER
Artikel 30
Internationale aftaler
Rådet kan med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en
medlemsstat tilladelse til med et tredjeland eller en international orga-
nisation at indgå aftaler, som kan indeholde afvigelser fra dette
direktiv. Den stat, der ønsker at indgå en sådan aftale, forelægger sagenfor Kommissionen med de oplysninger, der er nødvendige til at fore-tage en vurdering. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstaterherom inden for en frist på en måned.
Rådets samtykke anses for opnået, såfremt sagen inden for en frist af to
måneder fra den i første afsnit nævnte underretning ikke er blevet fore-
lagt for Rådet.
Artikel 31
Regningsenhed
1. Den regningsenhed, der er anvendt i dette direktiv, er den euro-
pæiske regningsenhed »ERE«, som er fastsat ved Rådets afgørelse 75/250/EØF(
1).
2. Ved omregningen af denne regningsenhed til nationale valutaer
kan medlemsstaterne afrunde de ved denne omregning fremkomne
beløb opad eller nedad med indtil 10 %.
Artikel 33
1. Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser, navnlig
sådanne, der er fastsat i gældende fællesskabsbestemmelser om dengenerelle ordning for besiddelse af, omsætning af og kontrol med punk-tafgiftspligtige varer, er bestemmelserne i dette direktiv ikke til hinder
for, at en medlemsstat opretholder eller indfører afgifter på forsikrings-
aftaler, afgifter på spil og væddemål, punktafgifter,indregistreringsafgifter og i det hele taget alle former for skatter ogafgifter, der ikke har karakter af omsætningsafgift, dog forudsat at disseskatter og afgifter ikke i samhandelen mellem medlemsstaterne giveranledning til formaliteter ved grænsepassagen.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 74
(1) EFT nr. L 104 af 24. 4. 1975, s. 35.▼M8
▼M4
▼M4
2. Enhver henvisning i dette direktiv til punktafgiftsbelagte varer er
en henvisning til følgende varer, således som de er defineret i gældendefællesskabsbestemmelser:
— mineralolie
— alkohol og alkoholholdige drikkevarer
— forarbejdet tobak.
Artikel 33a
1. Følgende bestemmelser finder anvendelse på goder, der er
omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), og som indføres i Fællesskabetfra et område, der indgår i Fællesskabets toldområde, men sombetragtes som et tredjelands område ved anvendelsen af dette direktiv:
a) formaliteterne i forbindelse med disse goders ankomst til Fælles-
skabet er de samme som dem, der er fastsat i Fællesskabets
gældende toldbestemmelser vedrørende indførsel af goder til Fælles-
skabets toldområde
b) når ankomststedet for forsendelsen eller transporten af disse goder
ligger uden for den medlemsstat i Fællesskabet hvortil de indføres,forsendes de inden for Fællesskabet under den ordning for internfællesskabsforsendelse, som er fastsat i Fællesskabets gældende
toldbestemmelser, i det omfang de straks ved indførslen til Fælles-
skabet er blevet angivet som henhørende under denne ordning
c) når forholdene ved godernes indførsel til Fællesskabet svarer til
forhold, der, hvisgoderne var indført i medfør af artikel 7, s tk. 1,litra a) ville have betydet, at de var omfattet af en af de ordninger,der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, punkt B, litra a), b), c) og d),
eller en toldordning med midlertidig indførsel med fuldstændig frita-
gelse for importafgifter, træffer medlemsstaterne foranstaltninger tilat sikre, at disse goder kan forblive inden for Fællesskabet påsamme betingelser som dem, der gælder for anvendelsen af disseordninger.
1. (SIC! 2.) Følgende bestemmelser gælder for goder, der ikke er
omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a), og som forsendes eller transpor-teres fra en medlemsstat til et område, som indgår i Fællesskabets
toldområde, men som betragtes som et tredjelandsområde ved anven-
delsen af dette direktiv:
a) formaliteterne i forbindelse med udførsel af disse goder fra Fælles-
skabets toldområde er de samme som dem, der er fastsat i
Fællesskabets gældende toldbestemmelser vedrørende udførsel afgoder fra Fællesskabets toldområde
b) for goder, der midlertidigt udføres fra Fællesskabet med henblik på
genindførsel, træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at sikre, at
disse goder ved genindførsel til Fællesskabet kan blive omfattet af
samme bestemmelser, som hvis de midlertidigt var blevet udførtfra Fællesskabets toldområde.
AFSNIT XIX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 34
Kommissionen forelægger for Rådet efter samråd med medlemsstaterne
en beretning om funktionen af det fælles system for merværdiafgift imedlemsstaterne, første gang den 1. januar 1982 og derefter hvert andet
år. Denne beretning fremsendes af Rådet til Europa-Parlamentet.
Artikel 35
Rådet vedtager i det fælles markeds interesse til sin tid på forslag af
Kommissionen og efter udtalelse fra Europa-Parlamentet og Det økono-miske og sociale Udvalg passende direktiver med henblik på atsupplere det fælles system for merværdiafgift og navnlig med henblik1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 75
▼M6
▼B
▼B
på gradvis at begrænse eller afskaffe de af medlemsstaterne trufne
foranstaltninger, som afviger fra dette system, for således at opnå over-ensstemmelse mellem de nationale merværdiafgiftssystemer, og på
denne måde forberede gennemførelsen af den i artikel 4 i Rådets første
direktiv af 11. april 1967 anførte målsætning.
Artikel 36
Artikel 2, fjerde afsnit, og artikel 5 i Rådets første direktiv af 11. april
1967 ophæves.
Artikel 37
Rådetsandet direktiv af 11. april 1967 ophævesi hver enkelt medlems -
stat fra og med iværksættelsen af nærværende direktiv.
Artikel 38
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 76
▼B
BILAGA
LISTE OVER VIRKSOMHEDSFORMER INDEN FOR LANDBRUGS-
PRODUKTION
I. JORDBRUG I EGENTLIG FORSTAND
1. Almindeligt landbrug, herunder vinavl
2. Frugtavl (herunder olievendyrkning) og gartneri med grønsager, blomster
og prydplanter, også i drivhus
3. Produktion af champignon og krydderier, frøavl og produktion af stik-
linger; drift af planteskoler
II. OPDRÆTNING I FORBINDELSE MED JORDBRUG
1. Kvægavl
2. Fjerkræavl
3. Kaninavl
4. Biavl5. Silkeormeopdræt
6. Snegleavl
III. SKOVBRUG
IV. FISKERI
1. Ferskvandsfiskeri
2. Dambrug3. Muslingeavl, østersavl og avl af andre blød- og krebsdyr
4. Opdræt af frøer
V. Som virksomhed inden for landbrugsproduktion anses ligeledes den forar-
bejdningsvirksomhed, som en landbruger foretager med hensyn til
produkter, der hovedsagelig hidrører fra hans landbrugsproduktion, under
benyttelse af de hjælpemidler, som normalt anvendes i landbrugs-, skov-
brugs- og fiskeribedrifter.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 77
▼B
BILAGB
LISTE OVER TJENESTEYDELSER PÅ LANDBRUGSOMRÅDET
Ved tjenesteydelser på landbrugsområdet forstås de tjenesteydelser, der normalt
indgår som led i landbrugsproduktionen, især:
— markarbejde, høstning, tærskning, presning, opsamling og indkørsel, her-
under tilsåning og tilpasning;
— emballering og behandling såsom tørring, rensning, knusning, desinficering
og ensilering af landbrugsprodukter;
— opmagasinering af landbrugsprodukter;— pasning, opdrætning eller opfedning af dyr;— udlejning til landbrugsmæssige formål af de hjælpemidler, som normalt
anvendes i landbrugs-, skovbrugs- og fiskeribedrifter;
— teknisk assistance;— destruktion af skadelige planter og dyr, samt sprøjtning af planter og jord;— drift af overrislings- og dræningsanlæg;— beskæring af træer, skovhugst og andre tjenesteydelser inden for skovbrug.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 78
▼B
BILAGC (1)
FÆLLES BEREGNINGSMETODE
I. Ved beregningen af merværdien for alle landbrugs-, skovbrugs- og fiskeri-
bedrifter som en helhed tages værdien uden merværdiafgift af følgende
faktorer i betragtning:
1. den endelige produktion, herunder eget forbrug inden for grupperne
»landbrugsprodukter og jagtudbytte« samt »uforarbejdet træ«, som
opregnet nedenfor i punkt IV og V, hvortil kommer de produkter, som
hidrører fra de i bilag A, punkt V, anførte former for forarbejdningsvirk-
somhed;
2. det mellemkommende forbrug, som er nødvendigt for gennemførelsen af
den under nr. 1 omhandlede produktion;
3. den faste bruttokapitaldannelse, som finder sted i forbindelse med de i
bilag A og B anførte former for virksomhed.
II. Ved fastsættelsen af input og output for standardsats-landbrugere ses der i
de nationale regnskaber bort fra input og output for landbrugere, henhø-
rende under den almindelige merværdiafgiftsordning, idet der tages hensyn
til samme faktorer som under punkt I.
III. Merværdien for standardsats-landbrugere er lig med forskellen mellem på
den ene side værdien af den under punkt I, nr. 1, nævnte endelige produk-
tion uden merværdiafgift og på den anden side summen af værdien af det
mellemkommende forbrug, som omhandlet under punkt I, nr. 2, og den
under punkt I, nr. 3, nævnte bruttokapitaldannelse. Alle disse faktorer
vedrører kun standardsats-landbrugere.
IV. LANDBRUGSPRODUKTER OG JAGTUDBYTTE
OSCE'skodenummer
Korn (undtagen ris)
Hvede og spelthvede
Blød hvede og spelthvede 10.01.11
10.01.191
1
Vinterhvede (herunder spelthvede) —Vårhvede —
Hård hvede 10.01.51
10.01.59
Vinterhvede —Vårhvede —
Rug og blandsæd
Rug 10.02.00
Vinterrug —Vårrug —
Blandsæd 10.01.11
10.01.192
2
Byg 10.03.10
10.03.90
Vinterbyg —
Vårbyg —
Havre og blandinger af vårkorn
Havre 10.04.10
10.04.90
Blandinger af vårkorn —
Majskorn 10.05.10
10.05.921977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 79
(1) Den i dette bilag anvendte klassificering er den samme som den, der benyttes i EURO-
STAT's (De europæiske Fællesskabers statistiske Kontor) landøkonomiske regnskaber.
▼B
OSCE'skodenummer
Andre kornsorter (undtagen ris)
Boghvede 10.07.10
Hirse 10.07.91
Sorghum 10.07.95
Kanariegræs10.07.96
Andre kornsorter (undtagen ris) 10.07.99
Uafskallet ris 10.06.11
Tørrede grønsager
Tørrede ærter og foderærter 07.05.11
Tørrede ærter, undtagen foderærter —
Tørrede ærter (undtagen kikerærter) —Kikerærter —Foderærter —
Tørrede bønner, foderbønner og hestebønner
Tørrede bønner 07.05.15
Foderbønner og hestebønner 07.05.95
Andre tørrede grønsager
Linser 07.05.91
Vikkefrø 12.03.31 2
Lupinfrø 12.03.49 2
Andre tørrede grønsager og blandinger af tørrede
grønsager, også med iblandet korn07.05.97
Planter, som kræver konstant løsnet jord
Kartofler
Kartofler (undtagen læggekartofler)
Tidlige kartofler 07.01.13
07.01.15
Andre kartofler 07.01.17
07.01.19
Læggekartofler 07.01.11
Sukkerroer 12.04.11
Runkelroer, kålroer, gulerødder og foderraps; andre
planter, som kræver konstant løsnet jord
Runkelroer/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15012.10.10Kålroer, gulerødder, foderraps
KålroerGulerødder, foderraps
Foderkål 12.10.99 2
Andre planter, som kræver konstant løsnet jord
Jordskokker 07.06.10Søde kartofler 07.06.50Andre planter, som kræver konstant løsnet jord 07.06.30
12.10.9931977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 80
▼B
OSCE'skodenummer
Planter til industriel brug
Olieholdige frø og frugter (undtagen oliven)
Rapsfrø og rybsfrø 12.01.91
Vinterraps—Sommerraps—
Ryps—
Solsikkefrø 12.01.95
Soyabønner 12.01.40
Ricinusfrø 12.01.50
Hørfrø 12.01.61
12.01.69
Sesamfrø, hampefrø, sennepsfrø, valmuefrø
Sesamfrø 12.01.97Hampefrø 12.01.94Sennepsfrø 12.01.92Valmuefrø 12.01.93
Tekstilplanter
Hør 54.01.10
Hamp 57.01.10
Råtobak (også tørret) 24.01.10
24.01.90
Humle 12.06.00
Andre planter til industriel brug
Cikorie 12.05.00
Planter til medicinsk brug, aroma- og krydderplanter
Safran 09.10.31Kommen 07.01.82Andre planter til medicinsk brug, aroma og kryd-
derplanter09.09 (11-13-15-17-18)
09.10 (11-20-51-55-71)
12.07 (10-20-30-40-50-
60-70-80-91-99)
Friske grønsager
Kål
Blomkål 07.01.21
07.01.22
Anden kål
Rosenkål 07.01.26
Hvidkål/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C15007.01.23Rødkål
Savojkål (eller ribbekål)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15007.01.27 1 Grønkål
Andre kål
Grønsager med blade og stængel, undtagen kål
Knoldselleri og bladselleri 07.01.51
07.01.53
07.01.972
Porrer 07.01.68
Hovedsalat 07.01.31
07.01.331977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 81
▼B
OSCE'skodenummer
Smalbladet og bredbladet endivie 07.01.36 1
Spinat 07.01.29
Asparges 07.01.71
Wittloof-cikorie (endivier) 07 01.34
Artiskokker 07.01.73
Andre grønsager med blade og stængel
Tandfri forårssalat 07.01.36 2
Bladbeder og kardoner 07.01.37Fennikel 07.01.91
Rabarber/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15007.01.97 1Karse
Persille
Roe-brocoli
Andre grønsager med blade og stængel
Grønsager, som dyrkes for frugtens skyld
Tomater 07.01.75
07.01.77
Agurker og asier 07.01.83
07.01.85
Meloner 08.09.10
Auberginer, græska 07.01.95
Spansk peber 07.01.93
Andre grønsager, som dyrkes for frugtens skyld 07.01.97 3
Rodfrugter, løg og rodknolde
Knudekål 07.01.27 2
Køkkenturnips/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C15007.01.54Gulerødder
Hvidløg 07.01.67
Løg og skalotteløg 07.01 (62-63-66)
Rødbeder/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15007.01.56
07.01.59Havrerødder og skorzoner
Andre rodfrugter, løg og rodknolde (purløg, radiser,
turnips, peberrod)
Bælgfrugter
Grønærter 07.01.41
07.01.43
Bønner 07.01.45
07.01.47
Andre bælgfrugter 07.01.49
Champignon, dyrkede 07.01.87
Friske frugter, herunder citrusfrugter, undtagen
druer og oliven
Spiseæbler og spisepærer
Spiseæbler 08.06 (13-15-17)
Spisepærer 08.06 (36-38)
Æbler til fremstilling af æblecider eller æblesaft og
pærer til fremstilling af pærecider eller pæresaft1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 82
▼B
OSCE'skodenummer
Æbler til fremstilling af æblecider eller æblesaft 08.06.11
Pærer til fremstilling af pærecider eller pæresaft 08.06.32
Stenfrugter
Ferskener 08.07.32
Abrikoser 08.07.10
Kirsebær 08.07 (51-55)Blommer, herunder mirabeller og reineclauder;
sveskeblommer08.07 (71-75)
Andre stenfrugter 08.07.90
Nødder
Valnødder 08.05.31
Hasselnødder 08.05.91
Mandler 08.05.11
08.05.19
Spiselige kastanjer 08.05.50
Andre nødder (undtagen tropiske)
Pistachenødder 08.05.70Andre nødder (undtagen tropiske) 08.05.97 1
Andre frugter af træagtige planter
Figner 08.03.10
Kvæder 08.06.50
Andre frugter af træagtige planter (undtagen
tropiske)08.09.90 1
Jordbær 08.08 (11-15)
Bær
Ribsog s olbær
Solbær 08.08.41Ribs08.08.49 1
Hindbær
Stikkelsbær 08.08.90 1
Andre bær (f.eksdyrkede morbær) undtagen vilde
morbær08.09.90 2
Citrusfrugter
Appelsiner og pomeranser 08.02 (21-22-24-27)
Mandariner og clementiner 08.02 (32-36)
Citroner 08.02.50
Grapefrugter 08.02.70
Andre citrusfrugter 08.02.90
Sukat —Limetter —Bergamotcitroner —
Andre citrusfrugter —1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 83
▼B
OSCE'skodenummer
Druer og oliven
Druer
Druer til spisebrug 08.04 (21-23)
Andre druer (til vinfremstilling, til fremstilling af
saft eller til fremstilling af tørrede druer)08.04 (25-27)
Oliven
Oliven til spisebrug 07.01.78
Andre oliven (til fremstilling af olie) 07.01.79
07.03.13
Andre vegetabilske produkter
Foderplanter (1) 12.10.99 1
Planteskoleplanter
Frugtræer og buske 06.02 (19-40-51-55)
Vinplanter 06.02 (10-30)
Prydtræer og buske 06.02 (71-75-79-98)
Forstplanter 06.02.60
Flettematerialer
Vidjer, rør, spanskrør 14.01 (11-19-51-59)
Siv og bambus14.01 (31-39)
Andre flettematerialer 14.01.90
Blomster, prydplanter og juletræer
Blomsterløg og blomster, rod- og stængelknolde 06.01.10
Prydplanter 06.01 (31-39)
Blomster til afskæring, blomstergrønt og blade 06.03 (11-15-90)
06.04 (20-40-50)
Juletræer 06.04.90
Flerårige frilandsstauder 06.02.92
Frø
Frø af landbrugsprodukter (2) 06.02.95
12.03 (11-19-35-39-44-
46-84-86-89)
12.03.31 1
12.03.49 1
Blomsterfrø 12.03.81
Produkter fra frugthøst (plukning) (3) 07.01 (88 — 89)
08.05.97 2
08.08.31
08.08.35
08.08.49 2
08.08.90 2
23.06.10 1
Restprodukter (4)1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 84
▼B
OSCE'skodenummer
Restprodukter fra dyrkning af korn (undtagen ris)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15012.08 (10 — 31)
12.08.90
12.09.00
13.03.12
14.02 (10-21-23-25-29)
14.03.00
14.04.00
14.05 (11 — 19)
15.16.10
23.06.10
23.06.30
13.01.00Restprodukter fra dyrkning af ris
Restprodukter fra dyrkning af grønsager, der er
tørrede
Restprodukter fra dyrkning af planter, der kræver
konstant løsnet jord
Restprodukter fra dyrkning af planter til industriel
brug
Restprodukter fra dyrkning af friske grønsager
Restprodukter for dyrkning af frugter og citrus-
frugter2
Restprodukter fra dyrkning af druer og oliven
Andre restprodukter fra dyrkning af planter
Andre vegetabilske produkter
Druesaft og vin
Druesaft 22.04.00
Vin 22.05 (21-25-31-35-41-
44-45-47-51-57-
59-61-69)
Restprodukter fra vinfremstilling (
5) 23.05.00
Olivenolie
Jomfruolie (6) 15.07.06
Olivenolie, ikke raffineret (6) 15.07 (07 — 08)
Restprodukter fra udvinding af olivenolie (7) 23.04.05
Hornkvæg
Tamkvæg 01.02 (11-13-14-15-17)
Kalve —
Andet tamkvæg, ikke 1 år gamle —
Kvier —
Køer —
Tyre til avlsbrug
Tyre til avlsbrug mellem 1 og 2 år gamle —Tyre til avlsbrug, over 2 år gamle —
Hornkvæg til slagtning og til opfedning
Hornkvæg til slagtning og til opfedning, mellem 1
og 2 år gamle—
Hornkvæg til slagtning og til opfedning, over 2 år
gamle—1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 85
▼B
OSCE'skodenummer
Svin
Tamsvin 01.03 (11 — 15 — 17)
Pattegrise —
Unge svin —
Svin til opfedning —
Søer til avlsbrug —
Orner til avlsbrug —
Enhovede dyr
Heste 01.01 (11 — 15 — 19)
Æsler 01.01.31
Mulæsler og muldyr 01.01.50
Får og geder
Tamfår 01.04 (11 — 13)
Tamgeder 01.04.15
Flerkræ, kaniner, duer og andre dyr
Høns01.05 (10 — 91)
Ænder 01.05.93
Gæs01.05.95Kalkuner 01.05.97
Perlehøns01.05.98
Tamkaniner 01.06.10
Tamduer 01.06.30
Andre dyr
Bier —
Silkeorme —
Pelsdyr —
Snegle (undtagen havsnegle) 03.03.66
Andre dyr 01.06.99
02.04.991
Vildt og kød af vildt
Vildt (
8) 01.01.39
01.02.90
01.03.90
01.04.90
01.06.91
Kød af vildt 02.04.30
Mælk til videreforarbejdning
Komælk —
Fåremælk —1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 86
▼B
OSCE'skodenummer
Gedemælk —
Bøffelkomælk —
Æg
Hønseæg
Rugehønseæg 04.05.12 1
Andre hønseæg 04.05.14
Andre æg end hønseæg
Andre rugeæg end hønseæg 04.05.12 2
Andre æg end hønseæg 04.05.16
04.05.18
Andre animalske produkter
Uld (herunder dyrehår) (9) 53.01 (10 — 20)
53.02 (93 — 95)
Honning 04.06.00Kokoner 50.01.00
Restprodukter fra animalske produkter (
10)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C15015.15.10
43.01. (10—20—30—90)
53.02.97 Andre animalske produkter
Landbrugsmæssigt lønarbejde (
11)
Landbrugsprodukter, som næsten udelukkende
indføres
Olieholdige frø og frugter
Jordnøddefrø 12.01.11
12.01.15
Kopra 12.01.20
Dværgpalmenødder og -kerner 12.01.30
Bomuldsfrø 12.01.96
Andre olieholdige frø og frugter 12.01.99
Tropiske tekstilplanter
Bomuld 55.01.00
Andre tekstilplanter
Manila 57.02.00Jute 57.03.10
Sisal 57.04.10
Kokos57.04.30Ramie 54.02.00Andre tekstilplanter 57.04.50
Andre tropiske planter til industriel brug
Kaffe 09.01.11
Kakao 18.01.00
Sukkerrør 12.04.301977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 87
▼B
OSCE'skodenummer
Tropiske frugter
Tropiske frugter med skal
Kokosnødder 08.01.75Akajounødder 08.01.77Paranødder 08.01.80Pekannødder 08.05.80
Andre tropiske frugter
Dadler 08.01.10Bananer 08.01 (31 — 35)Ananas08.01.50Melontræsfrugter (papaya) 08.08.50Andre tropiske frugter 08.01 (60 — 99)
Råt elfenben 05.10.00
(1) F.eks. hø, kløver (undtagen foderkål)
(2) Undtagen frø af korn, risog kartofler.
(3) F.eks. vilde champignon, tyttebær, blåbær, vilde morbær, vilde hindbær m. v.
(4) F.eks. halm, blade, ærtebælge og bønnebælge.
(5) F.eks. vinbærme, rå vinsten m. v.
(6) De to produkter adskiller sig ikke ved forskellige produktionsstadier, men ved
forarbejdningsmetoden.
(7) F.eks. oliekager og andre restprodukter fra udvinding af olivenolie.
(8) Levende vildt omfatter kun opdrættet vildt og vildt i fangenskab.
(9) På betingelse af, at de udgør de vigtigste produkter.
(10) F.eks. huder, dyrehår, pelsskind af slagtet vildt, voks, gødning, ajle.
(11) Dvs. tjenesteydelser, som normalt præsteres af landbrugsvirksomhederne selv,
f.eks. pløjning, høstning, tærskning af korn, tørring af tobak, klipning af får,pasning af dyr.
V. UFORARBEJDET TRÆ
Harpiksholdigt bygningstømmer og gavntømmer
Harpiksholdigt rundtømmer (nåletræ)
— 1. Uafbarket
(1) Rødgran, hvidgran, douglas(2) Fyr, lærk
— 2. Minetræ
(1) Rødgran, hvidgran, douglas(2) Fyr, lærk
— 3. Andet rundtømmer
(1) Rødgran, hvidgran, douglas(2) Fyr, lærk
Harpiksholdigt træ (nåletræ) til papirmasse
— (1) Rødgran, hvidgran, douglas
— (2) Fyr, lærkBrænde af harpiksholdigt træ (nåletræ)
Rødgran, hvidgran, douglas
Fyr, lærk
Bygningstømmer og gavntømmer af løvtræ
Rundtømmer af løvtræ
— 1. Uafbarket
(1)Εγ
(2) Bøg(3)Ποππελ
(4)Ανδρε
— 2. Minetræ
(1)Εγ
(2)Ανδρε1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 88
▼B
— 3. Andet rundtømmer
(1)Εγ
(2) Bøg(3)Ποππελ
(4)Ανδρε
Løvtræ til papirmasse—1 .E g
— 2. Bøg
— 3. Poppel— 4. AndreBrænde af løvtræ
Eg
BøgPoppel
Andre
Tjenesteydelser vedrørende skovbrug(
1)
Andre produkter (f. eks. bark, kork, harpiks)1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 89
(1) Dvs. tjenesteydelser vedrørende skovbrug, som normalt præsteres af skovbrugsvirksom-
hederne selv (f.eks. fældning af træer).
▼B
BILAGD
LISTE OVER DE FORMER FOR VIRKSOMHED, DER ER
OMHANDLET I ARTIKEL 4, STK. 5, TREDJE AFSNIT
1. Telekommunikation
2. Vand-, gas-, elektricitets- og dampforsyning
3. Godstransport
4. Tjenesteydelser i havne og lufthavne5. Personbefordring6. Levering af nye varer, fremstillet med henblik på salg
7. Transaktioner i forbindelse med landbrugsprodukter, foretaget af landbrugs-
interventionsorganer i medfør af forordningerne om de fælles
markedsordninger for disse produkter
8. Drift af handelsmesser og -udstillinger9. Oplagring
10. Erhvervsmæssige reklamebureauers virksomhed
11. Rejsebureauers virksomhed12. Transaktioner i forbindelse med virksomhedskantiner, indkøbssammenslut-
ninger, kooperativer og lignende foretagender
13. Radio- og TV-selskabers virksomhed med undtagelse af den i artikel 13,
punkt A, stk. 1, litra q), omhandlede.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 90
▼B
BILAGE
LISTE OVER TRANSAKTIONER OMHANDLET I ARTIKEL 28, STK. 3,
LITRA a)
1.►M3 ◄
2. Transaktioner omhandlet i artikel 13, punkt A, stk. 1, litra e)
3.►M3 ◄
4.►M3 ◄
5.►M3 ◄
6.►M3 ◄
7. Transaktioner omhandlet i artikel 13, punkt A, stk. 1, litra q)
8.►M3 ◄
9.►M3 ◄
10.►M3 ◄
11. Afleveringer omfattet af artikel 13, punkt B, litra g), såfremt de er foretaget
af afgiftspligtige personer med fradragsret for afgifter erlagt i tidligere
omsætningsled på den pågældende bygning
12.►M3 ◄
13.►M3 ◄
14.►M3 ◄
15. Tjenesteydelser præsteret af de i artikel 26 omhandlede rejsebureauer og af
rejsebureauer, der handler i den rejsendes navn og for hans regning, i
forbindelse med rejser uden for Fællesskabet.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 91
▼B
BILAGF
LISTE OVER TRANSAKTIONER OMHANDLET I ARTIKEL 28, STK. 3,
LITRA b)
1. Opkrævning af entré ved sportsarrangementer
2. Tjenesteydelser præsteret af forfattere, kunstnere herunder udøvende kunst-
nere, advokater og andre personer i liberale erhverv bortset fra
lægegerningen og dertil knyttede erhverv, såfremt det ikke drejer sig om
de tjenesteydelser, der er anført i bilag B til Rådets andet direktiv af 11.
april 1967
3.►M3 ◄
4.►M3 ◄
5. Tjenesteydelser og dertil knyttede leveringer af goder, præsteret af det
offentlige post- og telegrafvæsen inden for området telekommunikation
6. Tjenesteydelser og dertil knyttede leveringer af goder, foretaget af bede-
mandsforretninger
7. Transaktioner præsteret af blinde eller af værksteder for blinde, under forud-
sætning af at de nævnte afgiftsfritagelser ikke medfører
konkurrencefordrejning af betydning
8. Levering af goder og tjenesteydelser til organer, der har til opgave at
anlægge, udstyre og vedligeholde kirkegårde, gravsteder og mindesmærker
for krigsofre
9.►M3 ◄
10. Transaktioner præsteret af hospitaler, der ikke er omfattet af artikel 13,
punkt A, stk. 1, litra b)
11.►M3 ◄
12. Offentlig vandforsyning
13.►M3 ◄
14.►M3 ◄
15.►M3 ◄
16. Levering af bygninger og jord, omhandlet i artikel 4, stk. 3
17. Befordring af personer
Transport af goder, såsom bagage og motorkøretøjer, der medføres af
rejsende, eller tjenesteydelser i forbindelse med personbefordring, fritages
kun for afgift i det omfang, befordringen af disse personer er afgiftsfri
18.►M3 ◄
19.►M3 ◄
20.►M3 ◄
21.►M3 ◄
22.►M3 ◄
23. Levering, ombygning, reparation, vedligeholdelse, befragtning og udlejning
af luftfartøjer, som benyttes af statsinstitutioner, samt af genstande, der er
indbygget i eller anvendes ved udnyttelsen af disse luftfartøjer
24.►M3 ◄
25. Levering, ombygning, reparation, vedligeholdelse, chartring og udlejning af
krigsskibe
27. Tjenesteydelser præsteret af de i artikel 26 omhandlede rejsebureauer og af
rejsebureauer, der handler i den rejsendes navn og for hans regning, i
forbindelse med rejser inden for Fællesskabet.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 92
▼M13
▼B
▼B
BILAGG
VALGMULIGHED
1. Den i artikel 28, stk. 3, litra c), omhandlede valgmulighed kan tilstås i
følgende tilfælde:
a) ved de i bilag E omhandlede transaktioner:
medlemsstater, i hvilke der allerede gælder afgiftsfritagelse, men med
mulighed for at vælge at erlægge afgift, kan opretholde denne valgmu-
lighed;
b) ved de i bilag F omhandlede transaktioner:
medlemsstater, der som overgangsordning opretholder afgiftsfritagelse,
kan give de pågældende personer mulighed for at vælge at erlægge afgift.
2. Medlemsstater, der giver valgmulighed vedrørende sådan erlæggelse af afgift,
som ikke er omfattet af stk. 1, kan give afgiftspligtige personer, der benytter
sig af denne mulighed, tilladelse til at fortsætte dermed indtil udløbet af en
periode på tre år fra tidspunktet for dette direktivs ikrafttræden.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 93
▼M5
BILAGH
LISTE OVER LEVERINGER AF GODER OG TJENESTEYDELSER,
SOM KAN BELÆGGES MED REDUCEREDE MOMSSATSER
Ved transponering af nedenstående kategorier til national ret, kan medlemssta-
terne, hvor det drejer sig om produkter, anvende Den Kombinerede
Nomenklatur til at fastsætte, hvad den pågældende kategori præcist dækker.
Kategori Beskrivelse
1 Levnedsmidler og foder (herunder drikkevarer bortset fra alko-
holholdige drikkevarer); levende dyr, frø, planter og ingredi-
enser, der normalt er bestemt til anvendelse ved tilberedning af
levnedsmidler eller foder; produkter, der normalt er bestemt til
at anvendes som supplement til eller i stedet for levnedsmidler
og foder.
2 Vandforsyning.
3 Farmaceutiske produkter, som normalt anvendes til sundheds-
pleje, sygdomsforebyggelse og medicinsk og veterinærmedi-
cinsk behandling, herunder svangerskabsforebyggende
produkter og hygiejnebeskyttelsesmidler til kvinder.
4 Medicinsk udstyr, hjælpemidler og andre apparater, der normalt
anvendes til at mindske eller behandle handicaps, udelukkende
til handicappedes personlige brug, herunder også reparation af
sådanne goder, samt børnesæder til biler.
5 Befordring af personer og disses bagage.
6 Levering af bøger, herunder udlån på biblioteker (herunder
brochurer, foldere og lignende tryksager, billedbøger, tegne-
eller malebøger til børn, trykt eller håndskreven musik, geogra-
fiske og hydrografiske kort eller tilsvarende), aviser og tids-
skrifter, bortset fra materiale, der udelukkende eller
hovedsagelig er reklame.
7 Entré til forestillinger, teatre, cirkus, messer, forlystelsesparker,
koncerter, museer, zoologiske haver, biografer, udstillinger og
lignende kulturelle begivenheder og etablissementer.
Radio- og tv-modtagelse.
8 Tjenester ydet af eller honorarer til forfattere, komponister og
udøvende kunstnere.
9 Levering, opførelse, renovering og ombygning af boliger som
led i en socialpolitik.
10 Levering af goder og tjenesteydelser, der normalt er bestemt til
anvendelse i landbrugsproduktionen, bortset fra kapitalgoder
såsom maskiner og bygninger.
11 Ophold på hoteller og lignende etablissementer, herunder ferie-
ophold og udlejning af pladser på campingpladser og pladser til
beboelsesvogne.
12 Entré til sportsbegivenheder.
13 Adgang til brug af sportsfaciliteter.
14 Levering af goder og tjenesteydelser fra velgørende organisati-
oner, der af medlemsstaterne er anerkendt som sådanne, og som
arbejder med sigte på velfærd og social sikring, medmindre
disse leveringer er fritaget i henhold til artikel 13.
15 Begravelsesvirksomhed og ligbrænding samt levering af goder i
forbindelse hermed.
16 Lægebehandling, tandlægebehandling og termoterapi,
medmindre disse tjenesteydelser er fritaget i henhold til artikel
13.
17 Tjenesteydelser i forbindelse med renholdelse af gader og reno-
vation samt behandling af affald, som ikke ydes af organer, der
er omhandlet i artikel 4, stk. 5.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 94
▼M8
BILAGI
KUNSTGENSTANDE, SAMLEROBJEKTER OG ANTIKVITETER
I dette direktiv forstsås
a) ved »kunstgenstande« følgende goder:
— malerier, kollager o.lign., tegninger og pasteller, der af kunstneren
udelukkende er udført i hånden, undtagen bygnings- og maskintegninger
samt andre tegninger til industrielle, kommercielle, topografiske eller
lignende formål, hånddekorerede industriprodukter, malede teaterkulisser,
atelierbagtæpper o.lign. (KN-kode 9701)
— originale stik, tryk og litografier, hvorved forstås et begrænset antal
direkte aftryk i sort og hvidt eller i farve af én eller flere plader, der af
kunstneren udelukkende er udført i hånden, uanset hvilken teknik og
hvilket materiale han har anvendt, dog således at der ikke må være
benyttet nogen mekanisk eller fotomekanisk proces (KN-kode
9702 00 00)
— originale skulpturer, uanset materialets art, når skulpturerne udelukkende
er udført af kunstneren; afstøbninger af skulpturer, hvoraf antallet, der
ikke må overstige otte eksemplarer, kontrolleres af kunstneren eller
dennes retssuccessorer (KN-kode 9703 00 00); undtagelsesvis og i
tilfælde, som medlemsstaterne fastlægger, kan grænsen på otte eksem-
plarer overskrides for afstøbninger af skulpturer fra før den 1. januar
1989
— tapisserier (KN-kode 5805 00 00) og vægtekstiler (KN-kode 6304) udført
i hånden på grundlag af kunstneres originale tegninger, såfremt der ikke
findesmere end otte eks emplarer af hver
— keramiske unika, der udelukkende er udført af kunstneren, og som er
signeret af denne
— emaljearbejder på kobber, der udelukkende er udført i hånden i et antal,
der ikke må overstige otte eksemplarer, og som nummereres og får påført
kunstnerens eller kunstatelierets signatur, undtagen bijouterivarer ogguld- og sølvsmedearbejder
— fotografier taget af kunstneren, aftrykt af denne eller under dennes tilsyn,
signeret og nummereret i et antal på op til 30 eksemplarer, uanset
formater og underlag
b) ved »samlerobjekter« følgende goder:
— frimærker, stempelmærker, førstedagskuverter, helsager o.lign, makule-
rede eller umakulerede, forudsat at de ikke er eller ikke bliver gangbare
(KN-kode 9704 00 00)
— zoologiske, botaniske, mineralogiske, anatomiske, historiske, arkæolo-
giske, palæontologiske, etnografiske eller numismatiske samlinger og
samlerobjekter (KN-kode 9705 00 00)
c) ved »antikviteter« goder, der hverken er kunstgenstande eller samlerobjekter,
men som er over 100 år gamle (KN-kode 9706 00 00).1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 95
▼M10
BILAGJ
Beskrivelse af goderne KN-kode
Tin 8001
Kobber 7402
740374057408
Zink 7901
Nikkel 7502
Aluminium 7601Bly 7801Indium ex 8112 91
ex 8112 99
Korn 1001 til 1005
1006: uafskallet ris
1007 til 1008
Olieholdige frø og frugter 1201 til 1207Kokosnødder, paranødder og akajounødder 0801Andre nødder 0802
Oliven 0711 20
Frø og bønner (herunder sojabønner) 1201 til 1207Ubrændt kaffe 0901 11 00
0901 12 00
Te 0902
Kakaobønner, hele eller brækkede, rå eller brændte 1801Råsukker 1701 11
1701 12
Gummi, i ubearbejdet form eller som plader eller bånd 4001
4002
Uld 5101Kemiske produkter, bulk Kapitel 28 og 29
Mineralolie (herunder propan og butan samt råolie) 2709
2710
2711 12
2711 13
Sølv 7106
Platin (Palladium, Rhodium) 7110 11 00
7110 21 007110 31 001977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 96
▼M10
Beskrivelse af goderne KN-kode
Kartofler 0701
Vegetabilske fedtstoffer og olier og fraktioner deraf, også raffine-
rede, men ikke kemisk modificerede1507 til 15151977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 97
▼M16
BILAGK
Liste over tjenesteydelser omhandlet i artikel 28, stk. 6
1. Småreparationer:
— cykler
— sko og lædervarer— beklædningsgenstande og linned (herunder reparation og ændring).
2. Reparation og renovering af private boliger, bortset fra materialer, som udgør
en betydelig del af værdien af den leverede tjenesteydelse.
3. Vinduespudsning og rengøring i private husholdninger.
4. Pleje i hjemmet (f.eks. hjemmehjælp og pleje af unge, ældre, syge eller
handicappede).
5. Frisørvirksomhed.1977L0388 — DA — 06.02.2002 — 004.001 — 98