1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/2/EF
af 22. februar 1999
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler og levnedsmiddelin-
gredienser, som er behandlet med ioniserende stråling
(EFT L 66 af 13.3.1999, s. 16)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/2/EF
af 22. februar 1999
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som er behandlet
med ioniserende stråling
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3) på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 9. december 1998, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Forskelle mellem nationale lovgivninger om behandling af
levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser med ioniserendestråling og vilkårene for anvendelse heraf hindrer den fri bevæ-gelighed for levnedsmidler og kan skabe ulige konkurrencevilkår
og dermed direkte berøre det indre markeds funktion;
(2) der bør træffes foranstaltninger med henblik på det indremarkeds gnidningsløse funktion; det indre marked indebærer et
område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer,personer, tjenesteydelser og kapital; for tiden er dette ikketilfældet som følge af de forskellige bestemmelser i medlemssta-terne, idet strålebehandling af levnedsmidler er tilladt i vissemedlemsstater og forbudt i andre;
(3) dette rammedirektiv suppleres med Europa-Parlamentets ogRådets direktiv 1999/3/EF af 22. februar 1999 om opstilling af
en positivliste over levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser,
der tillades behandlet med ioniserende stråling (
4), i det følgende
benævnt »gennemførelsesdirektivet«;
(4) bestråling af levnedsmidler er i mange medlemsstater et følsomtemne i den offentlige debat, hvor konsekvenserne af en sådanbestråling kan vække bekymring hos forbrugerne;
(5) det er hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne under iagttagelse aftraktatens regler og indtil den fælles positivliste over levneds-midler og levnedsmiddelingredienser, der tillades behandlet med
ioniserende stråling, træder i kraft, fortsat kan anvende gældende
nationale restriktioner og forbud mod at behandle levnedsmidlerog levnedsmiddelingredienser med ioniserende stråling og modhandel med bestrålede levnedsmidler, som ikke er optaget påden foreløbige positivliste, der er opstillet i henhold til gennem-førelsesdirektivet;
(6) bestemmelser for anvendelsen af ioniserende stråling til behand-ling af levnedsmidler bør først og fremmest tage hensyn til
menneskets sundhed, men også inden for de rammer, som den
sundhedsmæssige beskyttelse sætter, til de økonomiske ogtekniske behov;1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT C 336 af 30. 12. 1988, s. 7, og EFT C 303 af 2. 12. 1989, s. 15.
(2) EFT C 194 af 31. 7. 1989, s. 14.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 11. oktober 1989 (EFT C 291 af 20. 11.
1989, s. 58), Rådets fælles holdning af 27. oktober 1997 (EFT C 389 af
22. 12. 1997, s. 36) og Europa-Parlamentets afgørelse af 18. februar 1998
(EFT C 80 af 16. 3. 1998, s. 130). Rådets afgørelse af 25. januar 1999.
Europa-Parlamentets afgørelse af 28. januar 1999.
(4) Se side 24 i denne Tidende.
▼B
(7) Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastlæggelse
af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolknin-
gens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundetmed ioniserende stråling (
1), finder stadig anvendelse;
(8) der bør føres officiel kontrol med godkendte bestrålingsanlæggennem et kontrolsystem, som skal indføres med henblik pådette direktiv;
(9) de godkendte anlæg skal føre registre for at sikre, at bestemmel-serne i dette direktiv er blevet overholdt;
(10) der er allerede ved Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærk-ning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til denendelige forbruger samt om reklame for sådanne levneds-midler (
2), fastsat bestemmelser for mærkning af bestrålede
levnedsmidler, der sælges til den endelige forbruger;
(11) der bør ligeledes fastsættes passende regler for mærkning aflevnedsmidler, der er behandlet med ioniserende stråling, men
som ikke er beregnet tilden endel ige forbruger;
(12) uden at det berører de beslutningsprocedurer, der er fastsat i EF-traktaten eller i dette direktiv, bør Den Videnskabelige Komitéfor Levnedsmidler, der er nedsat ved afgørelse 74/234/EØF (
3),
høres om alle spørgsmål i forbindelse med dette. direktiv, somkan have betydning for folkesundheden;
(13) levnedsmidler må kun behandles med ioniserende stråling, hvisde er sunde og i ufordærvet stand, samt hvis der foreligger etlevnedsmiddelhygiejnisk behov herfor, hvis der er en påviselig
fordel af teknisk eller anden art, eller hvis det er til fordel for
forbrugerne, da ioniserende stråling ikke bør træde i stedet forsanitære foranstaltninger og forsvarlige arbejdsmetoder indenfor produktion og landbrug;
(14) processen må ikke benyttes som erstatning for god fremstillings-mæssig praksis; denne betingelse er opfyldt for så vidt angårlevnedsmidlerne i bilaget til gennemførelsesdirektivet;
(15) i de tilfælde, hvor Rådet bemyndiger Kommissionen til atgennemføre regler for bestråling af levnedsmidler, bør der iværk-sættes en procedure, hvorved der skabes et nært samarbejde
mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne
af Den Stående Levnedsmiddelkomite, og i givet fald DenStående Veterinærkomité eller Den Stående FytosanitæreKomité;
(16) forekommer der at være en sundhedsmæssig risiko ved processeneller ved de levnedsmidler, som i henhold til dette direktivtillades behandlet med ioniserende stråling, bør medlemsstaternehave bemyndigelse til at suspendere eller begrænse brugen heraf
eller til at reducere de fastsatte grænser, indtil der træffes en
afgørelse på fællesskabsplan;
(17) Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentligkontrol med levnedsmidler (
4) overlader valget af midler og
metoder tilde national e retshåndhævende myndigheder; Rådetsdirektiv 93/99/EØF af 29. oktober 1993 om supplerende bestem-melser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler (
5)
fastsætter kvalitetsstandarder for laboratorier og kræver anven-
delse af validerede analysemetoder, hvis sådanne foreligger;
artikel5 i dette direktiv finder anvendel se på overvågningen afnærværende direktivs gennemførelse;1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT L 159 af 29. 6. 1996, s. 1.
(2) EFT L 33 af 8. 2. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/4/
EF (EFT L 43 af 14. 2. 1997, s. 21).
(3) EFT L 136 af 20. 5. 1974, s. 1.
(4) EFT L 186 af 30. 6. 1989, s. 23.
(5) EFT L 290 af 24. 11. 1993, s. 14.
▼B
(18) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20.
december 1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesfor-
anstaltningerne til retsakter vedtaget efter fremgangsmåden itraktatens artikel189 B (
1)—
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv finder anvendelse på fremstilling, markedsføring og
indførsel af levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, i det følgende
benævnt »levnedsmidler«, der er behandlet med ioniserende stråling.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på:
a) levnedsmidler, der i forbindelse med brug af måle- og kontroludstyr
udsættes for ioniserende stråling, når den absorberede dosis ved et
maksimalt strålingsenerginiveau på 10 MeV i tilfælde af rønt-genstråler, 14 MeV i tilfælde af neutroner og 5 MeV i andretilfælde er på højst 0,01 Gy, når der er tale om kontroludstyr, deranvender neutroner, og 0,5 Gy, når der er tale om andet udstyr
b) bestråling af levnedsmidler, som tilberedes til patienter med behov
for sterile diæter under lægeligt tilsyn.
Artikel 2
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at
bestrålede levnedsmidler kun kan markedsføres, hvis de opfylder
bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 3
1. De betingelser, der skal være opfyldt, for at det er tilladt at
behandle levnedsmidler med ioniserende stråling, er anført i bilag I.
Disse levnedsmidler skal på tidspunktet for behandlingen være i enpassende sundhedsmæssig tilstand.
2. Der må kun anvendes strålingskilder, der er anført i bilag II,
ligesom kravene i den i artikel 7, stk. 2, nævnte kodeks skal over-
holdes. Den samlede gennemsnitlige absorberede dosis skal beregnessom angivet i bilag III.
Artikel 4
1. Den fælles liste over de levnedsmidler, det er tilladt at behandle
med ioniserende stråling, og de tilladte maksimale doser fastlægges igennemførelsesdirektivet, der vedtages efter fremgangsmåden i trakta-tens artikel100 A, og hvorved der tages hensyn tilde betingel ser forudstedelse af tilladelser, der er anført i bilag I.
2. Denne liste opstilles etapevis.
3. Kommissionen gennemgår de gældende nationale tilladelser og
forelægger efter fremgangsmåden i traktatens artikel 100 A forslag
med henblik på opstilling af listen efter at have hørt Den Videnskabe-lige Komité for Levnedsmidler.
Senest den 31. december 2000 forelægger Kommissionen i overens-
stemmelse med traktatens artikel 100 A et forslag med henblik på at
supplere den i stk. 1 nævnte positivliste.
4. Medlemsstaterne kan, indtil det direktiv, der vedtages på grundlag
af det i stk. 3, andet afsnit, nævnte forslag, træder i kraft, opretholde
gældende tilladelser til behandling af levnedsmidler med ioniserende
stråling, hvis
a) Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler har afgivet positiv
udtalelse om behandlingen af levnedsmidlet1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT C 102 af 4. 4. 1996, s. 1.
▼B
b) den samlede gennemsnitlige absorberede dosis ikke overstiger de
grænseværdier, som Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidlerhar anbefalet
c) ioniserende stråling og markedsføring sker i overensstemmelse med
dette direktiv.
5. Medlemsstaterne kan, indtil det direktiv, der vedtages på grundlag
af det i stk. 3, andet afsnit, nævnte forslag, træder i kraft, også tilladebehandling af levnedsmidler, for hvilke en anden medlemsstat haropretholdt tilladelser i overensstemmelse med stk. 4, når de sammebetingelser er opfyldt.
6. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen og de øvrige
medlemsstater meddelelse om tilladelser, der er opretholdt i henhold
til stk. 4 eller udstedt i henhold til stk. 5, samt om de hertil knyttede
betingelser. Kommissionen offentliggør disse meddelelser i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
7. Medlemsstaterne kan under iagttagelse af traktatens regler og
indtildet direktiv, der vedtages på grundl ag af det i stk. 3, andet afsnit,nævnte forslag, træder i kraft, fortsat anvende gældende nationalerestriktioner eller forbud mod at behandle levnedsmidler og levneds-
middelingredienser med ioniserende stråling og mod handel med
bestrålede levnedsmidler, som ikke er optaget på den foreløbige posi-tivliste, der er opstillet i gennemførelsesdirektivet.
Artikel 5
1. Den maksimale bestrålingsdosis kan gives i deldoser; dog må den
i artikel 4 fastsatte maksimale dosis ikke overskrides. Strålebehandling
må ikke anvendes kombineret med en kemisk behandling, der tjenersamme formålsom bestrål ingen.
2. Undtagelser fra stk. 1 kan vedtages efter fremgangsmåden i
artikel12.
Artikel 6
For mærkning af levnedsmidler, der er behandlet med ioniserende
stråling, gælder følgende bestemmelser:
1) I forbindelse med produkter, der er beregnet til salg til den endelige
forbruger og tilstorkøkkener,
a) skal oplysningen »bestrålet/…« eller »strålekonserveret« eller
»behandlet med ioniserende stråling« eller »konserveret med
ioniserende stråling« som foreskrevet i artikel 5, stk. 3, i direktiv79/112/EØF være anført på mærkningen, hvis produkternesælges som sådanne.
I forbindelse med produkter, der sælges i løs vægt, skal oplys-
ningen sammen med betegnelsen på produktet være anført på et
skilt over eller ved siden af den beholder, som indeholder det
b) skal den samme oplysning, hvis et bestrålet produkt indgår som
ingrediens, være anført på ingredienslisten sammen med beteg-nelsen på produktet.
I forbindelse med produkter, der sælges i løs vægt, skal oplys-
ningen sammen med betegnelsen på produktet være anført på etskilt over eller ved siden af den beholder, som indeholder det
c) kræves den samme oplysning, som en undtagelse fra artikel 6,
stk. 7, i direktiv 79/112/EØF, også i forbindelse med bestrålede
ingredienser, der indgår i sammensatte ingredienser i levneds-
midler, selv når disse ingredienser udgør mindre end 25 % affærdigvaren.
2) I forbindelse med produkter, som ikke er beregnet til salg til den
endelige forbruger eller storkøkkener,
a) skal den i nr. 1 nævnte oplysning om den stedfundne bestråling
være anført både for levnedsmidler og for ingredienser, derindgår i et ikke-bestrålet levnedsmiddel1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
b) skal enten navn og adresse på bestrålingsanlægget eller dettes
registreringsnummer, jf. artikel7, være anført.
3) Oplysningen om den stedfundne bestråling skal under alle omstæn-
digheder anføres på de dokumenter, der ledsager eller vedrører debestrålede levnedsmidler.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilken eller hvilke
myndigheder der har ansvaret for
— forudgående godkendelse af bestrålingsanlæg
— tildeling af et officielt registreringsnummer til de godkendte bestrå-
lingsanlæg
— officielkontrolog inspektion
— tilbagekaldelse eller ændring af en godkendelse.
2. Der meddeles kun godkendelse, hvis et anlæg
— opfylder kravene i den internationale kodeks for drift af bestrålings-
anlæg til behandling af levnedsmidler, der er anbefalet af FAO/WHO's Fælles Codex Alimentarius Kommission (jf. FAO/WHO/CAC/Bind XV, udg. 1), og alle yderligere krav, der måtte værevedtaget efter fremgangsmåden i artikel12 i dette direktiv
— udpeger en person, der er ansvarlig for, at alle de betingelser, der
skal opfyldes for at kunne anvende fremgangsmåden, overholdes.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen
— navn, adresse og registreringsnummer på de bestrålingsanlæg, de
har godkendt, ordlyden af godkendelsesdokumentet, samt enhver
afgørelse om, at godkendelsen suspenderes eller tilbagekaldes.
Medlemsstaterne meddeler desuden hvert år Kommissionen
— resultaterne af den kontrol, der er foretaget i anlæg, der foretager
ioniserende stråling, navnlig hvad angår kategorien og mængden afde behandlede produkter samt de anvendte doser
— resultaterne af den kontrol, der er foretaget i markedsføringsleddet.
Medlemsstaterne sikrer, at de metoder, der anvendes til påvisning afbehandling med ioniserende stråling, er i overensstemmelse med
punkt 1 og 2 i bilaget til direktiv 85/591/EØF (
1) og enten allerede
er standardiserede eller validerede eller snarest og i hvert faldsenest den 1. januar 2003 bliver det. Medlemsstaterne meddelerKommissionen, hvilke metoder der er anvendt, og Kommissionentager stilling til brugen og udviklingen af disse metoder under
hensyntagen til en udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for
Levnedsmidler.
4. På grundlag af de meddelelser, der gives i henhold til stk. 3,
offentliggør Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende
— nærmere oplysninger om anlæggene samt om ændringer i deres
status
— en rapport på grundlag af de oplysninger, de nationale kontrolmyn-
digheder indgiver hvert år.
Artikel 8
1. På bestrålingsanlæg, der er godkendt i overensstemmelse med
artikel 7, skal der for hver ioniserende strålingskilde føres et registerover følgende oplysninger for hvert behandlet parti levnedsmidler:
a) arten og mængden af de bestrålede levnedsmidler
b) partiets nummer
c) hvem der har givet ordre til strålebehandlingen
d) modtageren af de behandlede levnedsmidler
e) bestrålingsdato1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EFT L 372 af 31. 12. 1985, s. 50.
▼B
f) emballagematerialer, der er anvendt under bestrålingen
g) data til kontrol af strålebehandlingen i overensstemmelse med bilag
III, resultaterne af de udførte dosismålinger med nærmere angivelseaf specielt de øvre og nedre grænseværdier for den absorberededosis, samt typen af ioniserende stråling
h) henvisning til de indledende dosisvalideringsmålinger.
2. De i stk. 1 nævnte registre skalopbevares i fem år.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel12.
Artikel 9
1. Et levnedsmiddel, der er behandlet med ioniserende stråling, må
kun indføres fra tredjelande, hvis
— det opfylder de betingelser, der gælder for disse levnedsmidler
— det ledsages af dokumenter, der indeholder navn og adresse på de
anlæg, hvor strålebehandlingen har fundet sted, samt de oplys-ninger, der kræves efter artikel8
— det er behandlet på et bestrålingsanlæg, der er godkendt af Fælles-
skabet, og som er opført på den liste, der er omhandlet i denneartikels stk. 2.
2. a) Kommissionen udarbejder efter fremgangsmåden i artikel12 en
liste over godkendte anlæg, i forbindelse med hvilke det vedoffentligt tilsyn sikres, at kravene i artikel 7 overholdes.
Kommissionen kan med henblik på opstilling af denne liste i
overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 93/99/EØF pålæggesagkyndige på Kommissionens vegne at foretage evaluering oginspektion på bestrålingsanlæg i tredjelande.
Kommissionen offentliggør denne liste og ændringer hertil i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
b) Kommissionen kan indgå tekniske aftaler med de kompetente
organer i tredjelande om de nærmere bestemmelser for evalue-ring og inspektion som omhandlet i litra a).
Artikel 10
Materialer, der anvendes til emballering af levnedsmidler, som skal
bestråles, skal være egnede til formålet.
Artikel 11
Ændringer i bilagene med henblik på at tage hensyn til den videnska-
belige og tekniske udvikling vedtages efter fremgangsmåden itraktatens artikel100 A.
Artikel 12
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden
og Dyresundhed nedsat ved artikel58 i forordning (EF) nr. 178/2002 (
1), i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises tildenne artikel , anvendes artikel5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (2), jf. dennes artikel8.
Perioden i artikel5, stk. 6, i afgørel se 1999/468/EF fastsættes tiltre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
(2) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
Artikel 13
Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler høres om alle
spørgsmål, som henhører under dette direktiv, og som kan have betyd-
ning for folkesundheden.
Artikel 14
1. Hvis en medlemsstat som følge af nye oplysninger eller en nyvur-
dering af eksisterende oplysninger efter direktivets vedtagelse dermed
får klare oplysninger, der godtgør, at bestråling af visse levnedsmidlerudgør en fare for menneskers sundhed, selv om bestrålingen opfylderbestemmelserne i dette direktiv, kan den midlertidigt suspendere ellerindskrænke anvendelsen af de pågældende bestemmelser på sit område.Medlemsstaten underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommis-
sionen herom og anfører begrundelsen for sin afgørelse.
2. Kommissionen lader hurtigst muligt Den Stående Levnedsmiddel-
komité undersøge den i stk. 1 nævnte begrundelse; den træffer denødvendige foranstaltninger efter fremgangsmåden i artikel 12. Denmedlemsstat, der har vedtaget den i stk. 1 omhandlede afgørelse, kanlade den gælde indtil disse foranstaltningers ikrafttræden.
3. Ændringer af dette direktiv eller gennemførelsesdirektivet kan
foretages efter fremgangsmåden i artikel12, men kun i det omfang
der er nødvendigt for at beskytte folkesundheden, og sådanneændringer skal under alle omstændigheder begrænses til forbud ellerrestriktioner i forhold til den tidligere retsstilling.
Artikel 15
Medlemsstaterne bringer deres love og administrative bestemmelser i
overensstemmelse med dette direktiv, således at
— markedsføring og brug af bestrålede levnedsmidler tillades senest
den 20. september 2000
— markedsføring og brug af bestrålede levnedsmidler, der ikke
opfylder kravene i dette direktiv, forbydes senest den 20. marts2001.
De underretter Kommissionen herom.Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 16
Dette direktiv træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 17
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
BILAG I
BETINGELSER FOR TILLADELSE TIL LEVNEDSMIDDELBESTRÅ-
LING
1. Der gives kun tilladelse til levnedsmiddelbestråling, hvis:
— der kan godtgøres et rimeligt teknologisk behov
— der ikke er nogen sundhedsmæssig risiko, og bestrålingen foretages på de
foreslåede vilkår
— det er tilfordelfor forbrugeren— bestråling ikke træder i stedet for hygiejnisk sundhedsmæssig praksis eller
god fremstillingsmæssig eller landbrugsmæssig praksis.
2. Levnedsmiddelbestråling må kun tage sigte på følgende formål:
— at reducere hyppigheden af levnedsmiddelbårne sygdomme ved at tilintet-
gøre patogene organismer
— at hindre spild af levnedsmidler ved at forsinke eller standse forrådnelses-
processer og tilintetgøre fordærvelsesorganismer
— at mindske tab af levnedsmidler på grund af for tidlig modning, vækst
eller spiring
— at bekæmpe sådanne organismer i levnedsmidler, som er skadelige for
planter eller planteprodukter.1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
BILAG II
IONISERENDE STRÅLINGSKILDER
Levnedsmidler må kun behandles med følgende former for ioniserende stråling:
a) Gammastråler fra de radioaktive isotoper cobolt-60 og cæsium-137.
b) Røntgenstråler fra anlæg med nominel energi (maksimal kvanteenergi) på
5 MeV eller derunder.
c) Elektronstråler fra anlæg med en nominel energi (maksimal kvanteenergi) på
10 MeV eller derunder.1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 10
▼B
BILAG III
1. DOSIMETRI
Den samlede gennemsnitlige absorberede dosis
Ved bestemmelsen af, om levnedsmidler, der er behandlet med en samlet
gennemsnitlig dosis på 10 kGy eller derunder, egner sig til menneskeføde,
kan der gås ud fra, at alle strålingsfremkaldte kemiske virkninger i dette
dosisområde er proportionale med dosis.
Den samlede gennemsnitlige dosis D er defineret med følgende integral
over varens samlede volumen:
D¼1
MZ
px ;y;zðÞ dx ;y;zðÞ dV
hvor M = den behandlede prøves samlede masse
p = den lokale densitet i punktet (x,y,z)d = den lokale absorberede dosis i punktet (x,y,z)dV = dx dy dz: det uendeligt lille rumfangselement, som i praksis
repræsenteres ved brøkdele af rumfanget.
Den samlede gennemsnitlige absorberede dosis kan bestemmes direkte for
homogene produkter og for varer i løs vægt med homogen densitet ved at
fordele et passende antal dosismålere på vilkårlige strategiske steder i hele
varens rumfang. På grundlag af den således konstaterede dosisfordeling kan
der beregnes et gennemsnit, og dette er den samlede gennemsnitlige absor-
berede dosis.
Efter fastlæggelse af dosisfordelingskurvens form kendes også minimums-
og maksimumsværdiernes position. Ved måling af dosisfordelingen i disse
to positioner i en serie prøver kan der foretages et skøn over den samlede
gennemsnitlige dosis.
I visse tilfælde vil middelværdien af de gennemsnitlige minimums- og
maksimumsdoser (
Dmin og( Dmax) give et godt skøn over den samlede
gennemsnitlige dosis. I disse tilfælde bliver således
den samlede gennemsnitlige dosis /C25Dmax þDmin
2
ForholdetDmax
Dminmå ikke overstige 3.
2. PROCEDURER
2.1. Inden rutinebestråling af en given kategori af levnedsmidler påbegyndes på
et bestrålingsanlæg, konstateres minimums- og maksimumsdosernes posi-
tion ved hjælp af dosismålinger i hele varens volumen. Disse
valideringsmålinger skal udføres et passende antal gange (f.eks. 3-5),
således at der tages hensyn til variationer i varens densitet og geometri.
2.2. Målingerne skal gentages ved enhver ændring af varen, dens geometri eller
bestrålingsforholdene.
2.3. Under bestrålingen foretages der rutinemæssige dosismålinger for at
kontrollere, at dosisgrænserne ikke overskrides. Målingerne udføres ved at
anbringe dosimetre i minimums- eller maksimumspositionen, eller i en
referenceposition. Dosen i referencepositionen skalknyttes kvantitativt til
maksimums- og minimumsdosen. Referencepositionen placeres i et
passende punkt i eller på varen, hvor dosisvariationerne er lave.
2.4. Der skal foretages rutinemæssig dosismåling af hvert enkelt parti og med
passende intervaller under behandlingen.
2.5. Ved bestråling af en løbende strøm af uemballerede varer kan minimums-
og maksimumsdosernes position ikke konstateres. I stedet kan disses
værdier bestemmes ved hjælp af stikprøvemålinger i vilkårlige punkter.
2.6. Dosismålingerne foretages ved hjælp af anerkendte dosimetrisystemer, og
målingerne skal kunne henføres til grundlæggende normer.
2.7. Under bestrålingen skal der føres kontrol med de relevante anlægspara-
metre, og disse skalregistreres l øbende. For så vidt angår de radioaktive
isotoper omfatter disse parametre produktets fremføringshastighed og den
tid, det tilbringer i bestrålingszonen, samt positiv indikation af, at stråling-
skilden befinder sig i den korrekte position. For partikelacceleratoren1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
omfatter disse parametre produktets fremføringshastighed, samt anlæggets
energiniveau, elektronstrøm og scanningsbredde.1999L0002 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 12