1999R1493 — DA — 01.01.2008 — 010.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Ændret ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1493/1999

af 17. maj 1999

om den fælles markedsordning for vin







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ( 4 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) En forudsætning for, at fællesmarkedet for landbrugsprodukter kan fungere og udvikle sig efter hensigten, er en fælles landbrugspolitik, der navnlig omfatter fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, hvis udformning afhænger af produktets art; (2) formålet med den fælles landbrugspolitik er at nå målene i traktatens artikel 33, og i vinsektoren navnlig at stabilisere markederne og sikre den pågældende landbrugsbefolkning en rimelige levestandard; disse mål kan nås ved, at ressourcerne tilpasses behovet, især ved at vinproduktionskapaciteten reguleres, og der føres en kvalitetsfremmende politik; (3) de nugældende regler for den fælles markedsordning for vin blev fastsat ved forordning (EØF) nr. 822/87 ( 5 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1627/98 ( 6 ); på baggrund af erfaringen bør den afløses for bedre at afspejle den aktuelle situation inden for vinsektoren, der er præget af mindre hyppig forekomst af strukturoverskud, men dog fortsat med mulighed for overskud over en flerårig periode, navnlig som følge af sektorens naturlige potentiale for voldsomme produktionssvingninger fra høst til høst; (4) gennemførelsen af aftalerne under Uruguay-runden i 1995 har medført både et mere åbent fællesskabsmarked, hvor de traditionelle interventionsforanstaltninger har mistet meget af deres potentielle virkning, og indskrænkede muligheder for at yde støtte til eksport, hvilket betyder, at Fællesskabets producenter bliver nødt til at forbedre deres konkurrenceevne; størstedelen af eksporten finder allerede nu sted uden støtte; (5) det største markedsproblem, som dele af Fællesskabets vinsektor for øjeblikket står over for, er deres begrænsede evne til hurtigt nok at tilpasse sig konkurrencemæssige ændringer både på det indre marked og i forhold til tredjelande; med den nuværende fælles markedsordning har der ikke kunnet findes løsninger for vindyrkningsområder, hvor produktionen tydeligvis ikke kan afsættes til priser, der sikrer en rimelig indtægt; for områder med ekspanderende markeder har der ikke været tilstrækkelig fleksibilitet til at skabe udviklingsperspektiver; (6) Kommissionen forelagde i 1994 et forslag til reform af den fælles markedsordning for vin, som imidlertid ikke blev vedtaget; markedssituationen har ændret sig siden da; (7) den fælles markedsordning for vin bør derfor reformeres, så den bliver fleksibel nok til nemt at kunne tilpasses nye udviklingstendenser med følgende brede mål: at bevare den forbedrede ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på Fællesskabets marked; at give producenterne mulighed for at udnytte ekspanderende markeder; at gøre sektoren mere konkurrencedygtig på længere sigt; at fjerne muligheden for intervention som kunstig afsætningsmulighed for overskudsproduktionen, at støtte vinmarkedet og således fremme kontinuiteten i leverancerne af vindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt bruger denne alkohol; at give plads for regional diversitet; og at formalisere producent- og brancheorganisationernes potentielle rolle; (8) forordning (EØF) nr. 822/87 er blevet suppleret af og gennemført ved forordning (EØF) nr. 346/79 ( 7 ), (EØF) nr. 351/79 ( 8 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1029/91 ( 9 ), (EØF) nr. 460/79 ( 10 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3805/85 ( 11 ), (EØF) nr. 456/80 ( 12 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1597/83 ( 13 ), (EØF) nr. 457/80 ( 14 ), (EØF) nr. 458/80 ( 15 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 596/91 ( 16 ), (EØF) nr. 1873/84 ( 17 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2612/97 ( 18 ), (EØF) nr. 895/85 ( 19 ), ændret forordning (EØF) nr. 3768/85 ( 20 ), (EØF) nr. 823/87 ( 21 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1426/96 ( 22 ), (EØF) nr. 1442/88 ( 23 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 859/1999 ( 24 ), (EØF) nr. 3877/88 ( 25 ), (EØF) nr. 4252/88 ( 26 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1629/98 ( 27 ), (EØF) nr. 2046/89 ( 28 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2468/96 ( 29 ), (EØF) nr. 2048/89 ( 30 ), (EØF) nr. 2389/89 ( 31 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2088/97 ( 32 ), (EØF) nr. 2390/89 ( 33 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2611/97 ( 34 ), (EØF) nr. 2391/89 ( 35 ), (EØF) nr. 2392/89 ( 36 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1427/96 ( 37 ), (EØF) nr. 3677/89 ( 38 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2796/94 ( 39 ), (EØF) nr. 3895/91 ( 40 ), (EØF) nr. 2332/92 ( 41 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1629/98, og (EØF) nr. 2333/92 ( 42 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1429/96 ( 43 ); disse forordninger er blevet væsentligt ændret flere gange; de bør derfor af hensyn til overskueligheden konsolideres, når der foretages nye ændringer; (9) ifølge forordning (EØF) nr. 822/87 skulle Rådet fastsætte gennemførelsesbestemmelserne hertil; dette skabte en kompleks struktur af retsforskrifter; de pågældende forordninger indeholder en stor mængde tekniske detaljer, som hyppigt har måttet ændres; nærværende forordning bør derfor generelt indeholde alle de nødvendige regler for dens anvendelse; det er vigtigt, at Rådet tildeler Kommissionen alle de nødvendige gennemførelsesbeføjelser i henhold til traktatens artikel 211; (10) reglerne for den fælles markedsordning for vin er overordentlig komplekse; i nogle tilfælde tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til regional diversitet; reglerne bør derfor så vidt muligt forenkles, ligesom der bør udvikles og gennemføres en fællesskabspolitik så tæt på producenterne som muligt; (11) for at udnytte og underbygge den forbedredede markedsligevægt og for bedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen efter de forskellige produkttyper bør der fastsættes en række foranstaltninger til forvaltning af vinproduktionskapaciteten, som omfatter plantningsrestriktioner på mellemlang sigt, præmier for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer og støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer; (12) strukturforanstaltninger, der ikke direkte har med vinproduktion at gøre, falder ind under Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger ( 44 ); salgsfremmende foranstaltninger bidrager i høj grad til sektorens konkurrenceevne, og der bør især ydes støtte til fremme af salg af vin fra Fællesskabet på tredjelandes markeder; for at sikre sammenhæng med Fællesskabets generelle salgsfremmende politik bør foranstaltninger, der er knyttet til vinsektoren, falde ind under horisontale bestemmelser på området; med henblik herpå har Kommissionen forelagt et forslag til forordning om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande ( 45 ); (13) markedsligevægten er blevet bedre, selv om det er sket relativt langsomt og ikke uden vanskeligheder; de nugældende plantningsrestriktioner har vist sig at være en væsentlig forudsætning for det gode resultat; erfaringen har vist, at det tilsyneladende ikke er muligt at anvende andre foranstaltninger til at udnytte og underbygge den forbedrede markedsligevægt; det ser derfor ud til, at det i almenhedens interesse er nødvendigt på denne måde at gribe ind i producenternes udøvelse af deres ejendomsret; (14) der bør derfor fortsat gælde plantningsrestriktioner i en periode, som er begrænset på mellemlang sigt, således at alle strukturforanstaltningerne kan slå igennem, og forbuddet mod plantning af vinstokke til vinfremstilling bør gælde indtil den 31. juli 2010, medmindre andet er fastsat i denne forordning; (15) tilladelsen til nyplantning i forbindelse med podningsgartneri, jordfordeling og ekspropriation samt vindyrkningsforsøg har vist sig ikke at forstyrre vinmarkedet urimeligt og bør derfor fortsat gælde med den fornødne kontrol; af samme årsag bør det ligeledes være tilladt at plante vinstokke med henblik på vindyrkerens privatforbrug; (16) tilladelsen til nyplantning med henblik på produktion af kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og bordvin med en geografisk betegnelse har vist sig at være et nyttigt led i kvalitetspolitikken, som skal afpasse udbuddet bedre efter efterspørgslen; når først ordningen med en reserve af plantningsrettigheder fungerer fuldt ud, skulle denne ordning dog opfylde denne målsætning; tilladelsen bør derfor med den fornødne kontrol gælde i en overgangsperiode indtil den 31. juli 2003, hvor reserveordningen skulle være fuldt funktionsdygtig; (17) tilladelsen til genplantning er nødvendig af hensyn til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer; den nugældende ordning bør derfor bevares med den fornødne kontrol; for at opnå større fleksibilitet bør der ifølge ordningen og med den fornødne kontrol være mulighed for at erhverve og udnytte genplantningsrettigheder, inden den tilhørende rydning finder sted; genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser, bør respekteres; endvidere bør det under streng kontrol være muligt at overføre genplantningsrettigheder til en anden bedrift, enten hvis overførslen sker som led i kvalitetspolitikken eller vedrører podningsgartneri, eller hvis den sker i forbindelse med overdragelse af en del af bedriften; for at sikre, at den fælles markedsordning fungerer tilfredsstillende, bør disse overførsler holdes inden for samme medlemsstat; (18) for at forbedre forvaltningen af vinproduktionskapaciteten og fremme den effektive udnyttelse af plantningsrettigheder og dermed yderligere afbøde virkningen af plantningsrestriktionerne bør der oprettes en ordning med nationale og/eller regionale reserver; (19) medlemsstaterne bør med den fornødne kontrol i vidt omfang kunne disponere over reserverne, så de bedre kan afpasse udnyttelsen af plantningsrettighederne fra disse reserver efter de lokale behov; der bør i den forbindelse kunne opkøbe plantningsrettigheder for at lade dem indgå i reserven og sælge rettigheder fra reserven; med henblik herpå bør medlemsstaterne kunne undlade at anvende reserveordningen, hvis de kan bevise, at de har en effektiv ordning til forvaltning af plantningsrettighederne; (20) særlige fordele for unge vinproducenter kan ikke blot lette disses etablering, men også den strukturelle tilpasning af deres bedrifter efter deres første etablering; disse producenter bør derfor kunne modtage rettigheder fra reserverne uden modydelse; (21) for at sikre den bedst mulige udnyttelse af ressourcerne og for bedre at afpasse udbuddet efter efterspørgslen, bør plantningsrettighederne anvendes af indehaverne inden for en rimelig frist og ellers tilføres eller tilbageføres til reserverne; rettigheder, der er blevet tilført reserverne, bør af samme årsager tildeles inden for en rimelig frist; (22) på baggrund af den forbedrede markedsligevægt og det ekspanderende verdensmarked er det rimeligt at øge de plantningsrettigheder, som skal tildeles de pågældende medlemsstater, samt, for en dels vedkommende, en fællesskabsreserve for tilførsel i tilfælde af øget markedsefterspørgsel; de nyplantningsrettigheder, der er tildelt for kvbd og bordvine med en geografisk betegnelse, bør modregnes i denne forøgelse; (23) visse arealer er blevet beplantet i strid med plantningsrestriktionerne; det har vist sig at være vanskeligt at håndhæve de sanktioner, der skal sikre, at produkter fra sådanne områder ikke forstyrrer vinmarkedet; arealer, der er ulovligt beplantet, bør derfor ryddes; dette krav bør gælde al ulovlig beplantning foretaget efter datoen for offentliggørelsen af forslaget til nærværende forordning, idet producenterne fra denne dato har været bekendt med planen om at indføre et sådant krav; (24) uden at gældende nationale foranstaltninger i øvrigt tilsidesættes, er det af hensyn til retssikkerheden ikke muligt på fællesskabsplan at håndhæve kravet om rydning af arealer, der er beplantet i strid med restriktionerne, inden forslaget til nærværende forordning blev offentliggjort; for at få bedre kontrol med vinproduktionskapaciteten bør medlemsstaterne derfor i en bestemt periode kunne legalisere sådanne arealer under udøvelse af den nødvendige kontrol; arealerne kan behandles forskelligt i forbindelse med legaliseringen afhængigt af plantningsforholdene, især hvis en sådan plantning vil kunne medføre en produktionsstigning; hvis der er en sådan risiko, kan der pålægges den pågældende producent passende administrative sanktioner; (25) medlemsstaterne bør kunne tage hensyn til lokale forhold og derfor kunne håndhæve strengere regler over for nyplantning, genplantning og dobbeltpodning, hvis det er nødvendigt; (26) der er vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er afpasset efter efterspørgslen; for at opnå en bedre regulering inden for sektoren som helhed bør der i disse områder ydes støtte til endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer; der bør ydes præmie med henblik herpå; der bør overlades til medlemsstaterne at forvalte en sådan præmie inden for rammerne af fællesskabsbestemmelser og med den fornødne kontrol, så præmien kan komme de berørte områder til gode; medlemsstaterne skal derfor kunne udpege de pågældende områder og fastsætte præmiens størrelse ud fra objektive kriterier og inden for et samlet loft; (27) produktionen i de medlemsstater, hvis vinproduktion er under 25 000 hl om året, har ikke større indflydelse på markedsligevægten; disse medlemsstater bør derfor fritages for plantingsrestriktionerne, men til gengæld bør de heller ikke have adgang til præmien for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer; (28) der er andre vindyrkningsområder, hvor produktionen ikke er afpasset efter efterspørgslen, men hvor den vil kunne afpasses bedre ved omstrukturering af vindyrkningsarealerne gennem sortsomstilling, flytning af vindyrkningsarealer eller forbedring af driftsmetoder; der bør derfor ydes støtte til dette formål med den fornødne kontrol; (29) for at omstruktureringen og omstillingen kan finde sted under kontrol, bør de planlægges; planerne bør udarbejdes på et niveau så tæt på producenterne som muligt for at sikre, at der tages hensyn til regional diversitet; for at sikre, at planerne er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, skal medlemsstaterne dog fortsat være ansvarlige for dem i sidste instans; (30) omstruktureringen og omstillingen har to vigtige økonomiske konsekvenser for producenterne, nemlig indkomsttab i omstillingsperioden og omkostninger ved iværksættelsen af disse foranstaltninger; støtten bør derfor dække begge disse konsekvenser; der er inden for omstruktureringen plads til supplerende nationale foranstaltninger inden for fastlagte grænser; (31) med henblik på en bedre forvaltning af vinproduktionskapaciteten bør der udarbejdes en oversigt over denne kapacitet i medlemsstaten eller på regionalt plan; for at tilskynde medlemsstaterne til at udarbejde oversigten, bør kun de medlemsstater, der har udarbejdet en sådan oversigt, have adgang til at legalisere ulovligt beplantede arealer, øge plantningsrettighederne og yde omstrukturerings- og omstillingsstøtte; de produktionsområder, som har udarbejdet en regional oversigt, bør ikke udelukkes fra fordelene ved omstrukturerings- og omstillingsforanstaltninger, fordi andre produktionsområder ikke har udarbejdet en sådan oversigt; alle regionale oversigter skal dog være færdigudarbejdede senest den 31. december 2001; (32) klassificeringen af druesorter til vinfremstilling bør finde sted så tæt på producenterne som muligt, medlemsstaterne bør derfor overtage denne opgave fra Fællesskabet; (33) Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 af 24. juli 1986 om EF-fortegnelsen over vindyrkningsarealer ( 46 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1631/98 ( 47 ), skal forblive i kraft, for at de medlemsstater, som stadig er ved at udarbejde fortegnelsen, kan færdiggøre arbejdet; det bør imidlertid fastsættes, at forordningen senere skal ændres eller ophæves; (34) for at bevare markedsligevægten bør der ydes støtte til privat oplagring af bordvin og af visse typer druemost; foranstaltningen bør være så fleksibel og følsom over for markedssvingninger som muligt; med henblik herpå bør den derfor kunne bringes til ophør med kort varsel; (35) for at fjerne muligheden for intervention som kunstig afsætningsmulighed for overskudsproduktionen bør destillationsordningen ændres; der bør derfor være følgende former for destillation: obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstillingen, obligatorisk destillation af vin fra druer, der ikke er klassificeret udelukkende som druer til persning, destillation for at støtte vinmarkedet og således fremme kontinuiteten i forsyningerne af vindestillationsprodukter til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt bruger denne alkohol, samt krisedestillation; andre former for destillation bør opgives; disse foranstaltninger bør være så fleksible som muligt for at efterkomme markedets behov og tilgodese specifikke regionale forhold; (36) da vin fremstillet ved fuldstændig udpresning er af dårlig kvalitet, bør denne fremgangsmåde forbydes, og for at hindre den bør det fastsættes, at der skal foretages obligatorisk destillation af presserester af vindruer og vinbærme; der kan dog for at tage hensyn til produktionsvilkårene i visse vindyrkningsområder fastsættes undtagelser fra denne pligt; da produktions- og markedsstrukturerne i vindyrkningszone A og i den tyske del af vindyrkningszone B desuden i sig selv sikrer, at foranstaltningens mål nås, bør pligten til destillation af biprodukter fra vinfremstilling for producenterne i disse områder erstattes med en pligt til at trække dem tilbage under kontrol; (37) produktionen af vin, som er fremstillet af druer, der ikke er klassificeret udelukkende som druer til persning, bør i første omgang rettes mod traditionelle anvendelsesformål i spiritussektoren og andre traditionelle afsætningsmuligheder; vin, der er produceret ud over de normale mængder til sådanne anvendelsesformål, bør underkastes obligatorisk destillation; (38) visse dele af sektoren for konsumalkohol udgør en vigtig traditionel afsætningsmulighed for vindestillationsprodukter og andre vinavlsprodukter; der bør derfor ydes fællesskabsstøtte til destillation af bordvin og af vin, som er egnet til fremstilling af bordvin, for at forsyne dette marked, og denne støtte bør udbetales som primær støtte til destillation af disse vine og som sekundær støtte til oplagring af destillatet; (39) i ekstraordinære tilfælde af markedsforstyrrelser og/eller alvorlige kvalitetsproblemer bør der foretages krisedestillation; Kommissionen bør for at tage hensyn til særlige forhold afgøre, hvor stor støtten skal være, og i hvilken form den skal udbetales, f.eks. når der er noteret et påviseligt fald i markedsprisen for en vinkategori; foranstaltningen bør være frivillig for producenterne; det bør fastsættes, at hvis denne foranstaltning anvendes tre år i træk for en bestemt vinkategori (i en bestemt zone), forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport og i givet fald forslag; (40) afsætningen af den alkohol, som hidrører fra destillation, bør gennemføres således, at der bliver mulighed for større åbenhed og kontrol, og de traditionelle markeder for alkohol ikke bliver forstyrret; (41) en forhøjelse af det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen vil for tiden ikke kunne ske på samme økonomiske betingelser for alle fællesskabsproducenter, da det ifølge denne forordning er tilladt at anvende forskellige ønologiske fremgangsmåder; for at fjerne denne forskelsbehandling bør der tilskyndes til anvendelse af vinavlsprodukter til forhøjelse af alkoholindholdet, hvilket også udvider disse produkters afsætningsmuligheder og bidrager til, at der undgås overskud af vin; med henblik herpå bør priserne på de forskellige produkter til forhøjelse af alkoholindholdet bringes på linje; dette kan opnås ved hjælp af en ordning med støtte til koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost, der anvendes til forhøjelse af alkoholindholdet, og som kommer fra bestemte dyrkningsområder; (42) for at opnå en mere stabil ligevægt mellem produktion og forbrug er det stadig nødvendigt at øge forbruget af vinavlsprodukter; det synes berettiget at gribe ind på et stadium, der ligger forud for selve produktionsstadiet for bordvin, hvilket kan ske ved at fremme anvendelsen af most til andre formål end vinfremstilling ved hjælp af støtte for at sikre, at de traditionelle afsætningsmuligheder for Fællesskabets vinprodukter kan bevares; foranstaltningen bør anvendes således, at fordrejning af konkurrencevilkårene undgås, samtidig med at der tages hensyn til traditionelle produktionsmetoder; (43) producenter, som ikke har opfyldt deres forpligtelser i forbindelse med obligatorisk destillation, bør udelukkes fra anvendelse af andre interventionsforanstaltninger; (44) der bør også kunne gribes ind i tilfælde af høje priser på Fællesskabets marked; (45) i betragtning af de særlige forhold, der gør sig gældende på markedet for vin, vil oprettelsen af producentorganisationer kunne bidrage til at realisere den fælles markedsordnings mål; medlemsstaterne kan anerkende sådanne organisationer; disse bør oprettes på frivilligt grundlag og motiveres af den fordel, der kan opnås på grund af omfanget og effektiviteten af de tjenester, de kan yde deres medlemmer; (46) for at markedet for kvbd og bordvin med geografisk betegnelse kan fungere bedre, skal medlemsstaterne kunne iværksætte de beslutninger, som træffes af brancheorganisationerne; disse beslutninger bør have en sådan rækkevidde, at visse former for samordnet praksis udelukkes; det vil være hensigtsmæssigt, at Kommissionen garanterer, at sådanne beslutninger er i overensstemmelse med fællesskabsretten; brancheorganisationerne skal udføre visse opgaver under hensyn til forbrugernes interesser; (47) af sundhedshensyn og som led i kvalitetspolitikken bør det på fællesskabsplan fastsættes, hvilke ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder der som de eneste må anvendes til fremstilling af produkter, som er omfattet af denne forordning; af samme årsager bør kun druesorter til persning anvendes til fremstilling af konsumvin; (48) produktionsvilkårene, især jordbund, terræen og klima, varierer betydeligt fra en vindyrkningszone i Fællesskabet til en anden, og det er derfor afgørende, at der tages hensyn til sådanne variationer i forbindelse med de ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder; visse tekniske grænser og vilkår i forbindelse med disse fremgangsmåder og behandlingsmetoder bør fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, for at de let kan ændres på baggrund af erfaringen og den teknologiske udvikling; der bør dog i denne forordning fastsættes grænser for svovldioxid, sorbinsyre og kaliumsorbat på grund af disse stoffers betydning for sundheden; (49) der bør fastsættes godkendte analysemetoder for vinavlsprodukter; (50) beskrivelsen, betegnelsen og præsentationen af produkter, der er omfattet af denne forordning, kan have stor indflydelse på afsætningen af dem; der bør derfor i denne forordning fastsættes regler herfor, hvori der tages hensyn til forbrugernes og producenternes legitime interesser, og som fremmer ordnede forhold på det indre marked samt produktion af kvalitetsprodukter; grundprincipperne i disse regler skal være obligatorisk anvendelse af visse udtryk med henblik på at identificere produktet og give forbrugerne bestemte vigtige oplysninger samt frivillig anvendelse af forskellige andre angivelser enten i henhold til fællesskabsbestemmelser eller på grundlag af bestemmelserne om forebyggelse af svigagtige fremgangsmåder; (51) reglerne om f.eks. betegnelse skal indeholde bestemmelser om forebyggelse af svigagtige fremgangsmåder, sanktioner på fællesskabsplan, der skal anvendes i tilfælde af ukorrekt etikettering, anvendelse af sprog, især når der er tale om forskellige alfabeter, og anvendelse af mærker, især når disse vil kunne vildlede forbrugerne; (52) under hensyn til forskellene mellem de af denne forordning omfattede produkter og deres markeder samt forbrugernes forventninger og de traditionelle anvendelser skal reglerne differentieres efter de pågældende produkter, især for så vidt angår mousserende vin, og efter deres oprindelse; (53) der bør også være regler for etikettering af importerede produkter, især for at præcisere deres oprindelse og undgå enhver forveksling med fællesskabsprodukter; (54) retten til at anvende geografiske betegnelse og andre traditionelle betegnelser er af stor værdi; det er derfor vigtigt, at der opstilles regler for en sådan ret, og at de pågældende betegnelser beskyttes; for at fremme loyal konkurrence og for at undgå at vildlede forbrugerne kan denne beskyttelse komme til at berøre produkter, som ikke er omfattet af nærværende forordning, herunder varer uden for traktatens bilag I; (55) af hensyn til forbrugernes interesser og ønsket om at opnå en tilsvarende behandling of kvbd i tredjelande bør der ved gensidige forpligtelser åbnes mulighed for, at importerede vine til direkte konsum, som kendetegnes ved en geografisk betegnelse, kan drage fordel af disse beskyttelses- og kontrolordninger, når de afsættes i Fællesskabet; (56) for at tage hensyn til de forpligtelser, der følger af især artikel 23 og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, som udgør en integrerende del af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, godkendt ved beslutning 94/800/EF ( 48 ), bør de berørte parter på visse betingelser kunne forhindre ulovlig anvendelse af geografiske betegnelser, som er beskyttet af et tredjeland, der er medlem af WTO; (57) udviklingen af en politik til fremme af kvalitetsproduktion inden for landbruget og især inden for vinavlen kan kun bidrage til at forbedre markedsforholdene og dermed øge afsætningsmulighederne; indførelse af yderligere fælles regler for produktion og kontrol af kvbd falder inden for rammerne af denne politik og kan medvirke til at nå disse mål; (58) for at bevare en mindstekvalitet for kvbd, undgå en ukontrolleret udvidelse af produktionen af sådanne vine og harmonisere medlemsstaternes bestemmelser med henblik på at opnå loyal konkurrence i Fællesskabet bør der fastsættes fælles rammebestemmelser for produktion og kontrol af kvbd, som medlemsstaternes særbestemmelser skal være i overensstemmelse med; (59) med udgangspunkt i de traditionelle produktionsvilkår bør arten og rækkevidden af de faktorer, som bidrager til at karakterisere de enkelte kvbd, opregnes og defineres; der bør dog gøres en fælles indsats for at harmonisere kvalitetskravene; det drejer sig om følgende faktorer: afgrænsning af produktionsområdet, vinstokbestand, dyrkningsmetoder, vinfremstillingsmetoder, naturligt minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, hektarudbytte samt undersøgelse og vurdering af organoleptiske kendetegn; der bør fastsættes særlige regler for kvalitetshedvin fra bestemte dyrkningsområder (khvbd) og mousserende kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder (mkvbd) på grund af disse produkters særlige karakter; (60) erfaringen har vist, at det er nødvendigt at fastsætte præcise regler for deklassering af kvbd til bordvin og at anføre de tilfælde, hvor producenten har mulighed for at undlade at anmode om, at et produkt, der i hans høst- eller produktionsanmeldelse er opført som et produkt egnet til fremstilling af kvbd, klassificeres som kvbd; (61) for at sikre, at kvbd bevarer deres kvalitetskendetegn, bør medlemsstaterne bemyndiges til at anvende yderligere eller strengere regler for produktion og omsætning af kvbd, idet der skal tages hensyn til lokale sædvaner; (62) oprettelsen af et enhedsmarked for vin inden for Fællesskabet forudsætter, at der indføres ensartede regler for handelen over Fællesskabets ydre grænser; ud over foranstaltningerne for det indre marked skulle en handelsordning med importafgifter og eksportrestitutioner i princippet stabilisere Fællesskabets marked; handelsordningen er baseret på de aftaler, der er indgået ved de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden; (63) for at kunne kontrollere omfanget af samhandelen med vin med tredjelande bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser for visse produkter, herunder en ordning med sikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserne udstedes for, gennemføres; (64) for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for Fællesskabets marked af import af bestemte landbrugsprodukter skal der pålægges importen af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvis visse betingelser er opfyldt; (65) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelser til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler, som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre retsforskrifter vedtaget af Rådet; (66) bestemmelser om ydelse af restitution ved eksport til tredjelande, som er baseret på forskellen mellem priserne i Fællesskabet og priserne på verdensmarkedet, og som er omfattet af den aftale om landbrug, der er indgået i WTO ( 49 ), bør gøre det muligt at sikre Fællesskabets deltagelse i den internationale handel med vin; der bør fastsættes mængde- og værdigrænser for sådanne restitutioner; (67) det bør sikres, at værdigrænserne overholdes ved restitutionernes fastsættelse og ved den betalingskontrol, der gennemføres i henhold til bestemmelserne om Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget; kontrollen kan lettes ved obligatorisk forudsættelse af restitutionerne, uden at dette i øvrigt udelukker muligheden for, at der i tilfælde af differentierede restitutioner foretages en ændring af den forudfastsatte destination inden for et geografisk område, der er omfattet af en enkelt restitutionssats; hvis destinationen ændres, bør den restitution, der gælder for den virkelige destination, udbetales, idet restitutionsbeløbet dog ikke bør være større end det beløb, der gælder for den forudfastsatte destination; (68) for at sikre at mængdekravet overholdes, er det nødvendigt, at der indføres en pålidelig og effektiv overvågningsordning; derfor bør enhver restitutionsydelse gøres betinget af en eksportlicens; inden for de tilladte grænser skal restitutionerne ydes afhængigt af den særlige situation for det berørte produkt; der kan kun tillades undtagelser fra denne regel for fødevarehjælp, hvor der ikke gælder nogen begrænsning; overvågningen af de mængder, som eksporteres med restitution i de produktionsår, der er nævnt i WTO-aftalen om landbrug, skal ske på grundlag af eksportlicenser, der udstedes for hvert enkelt produktionsår; (69) som supplement til ovennævnte ordning bør der, i det omfang det er nødvendigt for, at ordningen kan fungere efter hensigten, fastsættes bestemmelser om regulering af eller, når markedssituationen kræver det, forbud mod anvendelse af proceduren for aktiv forædling; (70) ordningen med told og afgifter gør det muligt at give afkald på alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser; i særlige tilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked og for told og afgifter, dog vise sig utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal være ubeskyttet over for eventuelle forstyrrelser som følge deraf, bør Fællesskabet have mulighed for omgående at træffe alle nødvendige foranstaltninger; disse foranstaltninger skal være i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af de relevante WTO-aftaler; (71) produkter, der importeres fra tredjelande, bør være underkastet regler om produktspecifikationer, som sikrer en vis overensstemmelse med Fællesskabets vindefinitioner; de skal også overholde oprindelseslandets regler og under visse omstændigheder ledsages af en analyseerklæring; (72) for alle produkter, som er omfattet af denne forordning, og som omsættes inden for Fællesskabet, skal der udstedes et ledsagedokument; (73) oprettelsen af et enhedsmarked kan bringes i fare ved ydelse af visse former for støtte; derfor bør de bestemmelser i traktaten, som gør det muligt at vurdere støtte, der ydes af medlemsstaterne, og at forbyde støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, finde anvendelse under den fælles markedsordning for vin; bestemmelserne om præmie for endelig nedlæggelse af vindyrkningsarealer bør ikke i sig selv udelukke, at der ydes statsstøtte til samme formål; (74) da reglerne for vinsektoren nødvendigvis er komplekse, er det vigtigt, at medlemsstaternes myndigheder sikrer, at de overholdes; Kommissionen skal gennem egne inspektører, der samarbejder med medlemsstaternes myndigheder, selv kunne kontrollere og sikre, at reglerne overholdes; (75) efterhånden som fællesmarkedet for vin udvikler sig, skal medlemsstaterne og Kommissionen forsyne hinanden med de oplysninger, der er nødvendige for at anvende nærværende forordning; med henblik herpå er det vigtigt, at producenter af druer til vinfremstilling, af most og af vin udarbejder en høstanmeldelse, da dette er nødvendig information; medlemsstaterne skal kunne anmode producenterne om yderligere oplysninger; Kommissionen skal om nødvendigt kunne vurdere oplysningerne med bistand udefra; (76) for at lette gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger bør der fastsættes en procedure for tilrettelæggelse af et nært samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvaltningskomité; (77) medlemsstaternes udgifter på grund af de forpligtelser, der følger af anvendelsen af nærværende forordning, skal finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 50 ); (78) den fælles markedsordning for vin skal på samme tid tilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131; (79) den fælles markedsordning for vin skal også anvendes under hensyn til de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 300, stk. 2, især de aftaler, som udgør en del af overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, specielt aftalen om tekniske handelshindringer ( 51 ); (80) overgangen fra ordningerne i forordning (EØF) nr. 822/87 og de øvrige vinforordninger til ordningerne i nærværende forordning kan volde problemer, som ikke er behandlet i nærværende forordning; hvis sådanne problemer opstår, bør Kommissionen kunne vedtage de nødvendige overgangsforanstaltninger; Kommissionen bør også bemyndiges til at løse særlige praktiske problemer — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







AFSNIT I

ANVENDELSESOMRÅDE

Artikel 1

1. Den fælles markedsordning for vin omfatter regler for vinproduktionskapacitet, markedsmekanismer, producentorganisationer og brancheorganisationer, ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse, kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder (kvbd) og handel med tredjelande.

2. Den fælles markedsordning gælder for følgende produkter:







KN-kode Varebeskrivelse a) 2009 60 Druesaft (herunder druemost) 2204 30 92 Anden druemost end delvis gæret druemost eller druemost, hvis gæring er standset på anden måde end ved tilsætning af alkohol 2204 30 94 2204 30 96 2204 30 98 b) ex22 04 Vin af friske druer, herunder vin tilsat alkohol; anden druemost end druemost henhørende under pos. 2009, undtagen anden druemost henhørende under pos. 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 og 2204 30 98 c) 0806 10 93 Friske druer undtagen spisedruer 0806 10 95 0806 10 97 2209 00 11 Vindeddike 2209 00 19 d) 2206 00 10 »Piquettevin« 2307 00 11 Vinbærme 2307 00 19 2308 90 11 Presserester fra vindruer 2308 90 19

3. I bilag I findes definitionerne på de produktbetegnelser, der er anvendt i denne forordning, i bilag II definitionerne på alkoholindhold og i bilag III definitionerne på vindyrkningszoner. Gennemførelsesbestemmelserne til disse bilag kan vedtages efter proceduren i artikel 75.

▼A1

Det skal ved tiltrædelsen besluttes, om Polen skal klassificeres under vindyrkningszone A i bilag III.

▼B

4. Produktionsåret for de produkter, der er omfattet af denne forordning, begynder den 1. august hvert år og slutter den 31. juli det følgende år.







AFSNIT II

PRODUKTIONSKAPACITET







KAPITEL I

PLANTNING AF VINSTOKKE

Artikel 2

1. Indtil den 31. juli 2010 er det forbudt at plante druesorter, der i henhold til artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning, medmindre plantningen sker i medfør af:

a) en nyplantningsrettighed som omhandlet i artikel 3

b) en genplantningsrettighed som omhandlet i artikel 4 eller

c) en plantningsrettighed fra en reserve som omhandlet i artikel 5 eller artikel 6, stk. 1, hvis artikel 5, stk. 8, anvendes.

Indtil samme dato er det ligeledes forbudt at dobbeltpode druesorter til persning på druesorter til andre formål end persning.

2. Druer fra arealer:

a) der er blevet beplantet med vinstokke inden den 1. september 1998, og

b) hvis produktion i henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation

må ikke anvendes til fremstilling af vin med henblik på afsætning. Produkter, der er fremstillet af sådanne druer, må kun bringes i omsætning med henblik på destillation. Disse produkter må dog ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.

3. Hvis en medlemsstat har udarbejdet oversigten over vinproduktionskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16, kan den fravige stk. 2 i nærværende artikel. En sådan undtagelse skal gives inden den 31. juli 2002 og skal for de pågældende arealer indebære tilladelse til at fremstille vin bestemt til afsætning.

Undtagelsen gives:

a) hvis den pågældende producent tidligere har ryddet andre vinstokke på et tilsvarende areal i renkultur, undtagen i tilfælde hvor denne producent har modtaget en rydningspræmie for de pågældende arealer i henhold til fællesskabslovgivningen eller den nationale lovgivning, og/eller

b) ved at tillade anvendelse af genplantningsrettigheder, som en producent har erhvervet inden for en periode, som skal fastsættes, efter beplantningen af det pågældende areal; medlemsstaterne kan med henblik herpå også benytte de i henhold til artikel 6, stk. 1, oprettede nye plantningsrettigheder, og/eller

c) hvis medlemsstaten (til Kommissionens tilfredsstillelse) kan bevise, at den har genplantningsrettigheder, som der ikke er gjort krav på, og som stadig ville være gældende, hvis der var blevet ansøgt om dem; sådanne rettigheder kan anvendes og genfordeles til producenter for et tilsvarende areal i renkultur; og/eller

d) hvis den pågældende producent har påtaget sig at rydde et tilsvarende areal i renkultur inden for en periode på tre år, såfremt dette areal er optaget i den pågældende medlemsstats fortegnelse over vindyrkningsarealer.

4. Medlemsstaterne pålægger de pågældende producenter en passende administrativ sanktion, når stk. 3, litra a) eller c), anvendes.

5. Stk. 3, litra c), må kun anvendes for arealer, der ikke overstiger 1,2 % af vindyrkningsarealerne.

6. Når stk. 2, litra b), anvendes:

a) må rettigheder, som tildeles producenten fra en reserve, kun tildeles i henhold til artikel 5, stk. 3, litra b), og producenten skal betale 150 % af den pris, som medlemsstaterne normalt opkræver i henhold til denne bestemmelser, eller

b) skal genplantningsrettigheder, som producenten køber, omfatte det pågældende areal plus 50 %, idet disse 50 % tilføres reserven eller reserverne i overensstemmelse med artikel 5 eller lægges til de nye plantningsrettigheder, jf. artikel 6, stk. 1, når artikel 5, stk. 8, anvendes.

7. Parceller, der er tilplantet med druesorter, som i henhold til artikel 19, stk. 1, er klassificeret som druesorter til persning, og som:

a) er plantet den 1. september 1998 eller senere, og hvis produktion i henhold til artikel 6, stk. 3, eller artikel 7, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 822/87 kun kunne afsættes til destillation, eller

b) er plantet i strid med forbuddet mod plantning i stk. 1

skal ryddes. Udgifterne til rydningen afholdes af den pågældende producent. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af dette stykke.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettigheder for arealer:

a) der er bestemt til nyplantning i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, som af hensyn til almenvellet er vedtaget i medfør af gældende national lovgivning

b) der er bestemt til vindyrkningsforsøg, eller

c) der er bestemt til dyrkning af moderpodestammer.

Medlemsstaterne kan også tildele nyplantningsrettigheder for arealer, hvis vinavlsprodukterne derfra udelukkende er bestemt til vindyrkningens privatforbrug.

2. Medlemsstaterne kan også senest den 31. juli 2003 tildele nyplantningsrettigheder for arealer til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk betegnelse, hvis det er erkendt, at produktionen af den pågældende vin på grund af dennes kvalitet ligger langt under efterspørgslen.

3. Den producent, der har fået tildelt nyplantningsrettigheder, skal bruge dem på de arealer og til de formål, som tildelingen gælder.

4. Nyplantningsrettighederne skal udnyttes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt. Andre nyplantningsrettigheder end de i stk. 1 nævnte, der ikke udnyttes, tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).

5. Der kan kun tildeles andre nyplantningsrettigheder end de i stk. 1 nævnte til producenter inden for den mængde, som er nævnt i artikel 6, stk. 1. Med henblik herpå gælder følgende:

a) medlemsstaterne sikrer sig, inden de nye plantningsrettigheder, der er omhandlet i artikel 6, tilføres en eller flere reserver, at tildelingen af nyplantningsrettigheder ikke medfører, at omfanget af de i artikel 6, stk. 1, nævnte nye plantningsrettigheder bliver lavere end nul, og

b) når en medlemsstat har tilført de nye plantningsrettigheder, der er omhandlet i artikel 6, til en eller flere reserver, medfører efterfølgende tildeling af en nyplantningsrettighed, at en plantningsrettighed, der i renkultur omfatter et tilsvarende areal, fradrages reserven eller reserverne for det pågældende område. Er der ikke tilstrækkelige plantningsrettigheder til rådighed i reserven eller reserverne, kan der ikke tildeles nyplantningsrettigheder.

Artikel 4

1. Genplantningsrettigheder er:

a) genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til stk. 2, eller

b) lignende rettigheder, der er erhvervet i henhold til tidligere fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser.

2. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter, som har ryddet et vindrykningsareal. Medlemsstaterne kan tildele genplantningsrettigheder til producenter, som forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal inden udgangen af det tredje produktionsår efter, at arealet blev beplantet. Genplantningsrettighederne gælder for et areal, der i renkultur svarer til det areal, som er blevet ryddet, eller som skal ryddes.

3. Genplantningsrettighederne udøves på den bedrift, som har fået dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere fastsætte, at disse genplantningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet.

4. Uanset stk. 3 kan genplantningsrettighederne helt eller delvis overføres til en anden bedrift inden for samme medlemsstat:

a) hvis en del af den pågældende bedrift overgår til denne anden bedrift. I så fald kan retten udøves inden for sidstnævnte bedrift på et areal, der ikke er større end det overførte areal, eller

b) hvis arealerne på denne anden bedrift er bestemt: i) til produktion af kvbd eller bordvin med en geografisk betegnelse eller ii) til podningsgartneri.

Retten må kun udøves på de arealer og til de formål, som tildelingen gælder.

Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af disse undtagelser ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område, især i forbindelse med overførsler fra ikke-vandede arealer til vandede arealer.

5. Genplantningsrettigheder, der er erhvervet i henhold til denne forordning, skal udnyttes inden udgangen af det femte produktionsår efter udgangen af det produktionsår, hvor rydningen fandt sted. Som undtagelse herfra kan medlemsstaterne forlænge denne periode til otte produktionsår. Genplantningsrettigheder, der ikke er udnyttet inden for denne periode, tilføres en reserve i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a).

Artikel 5

1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten på nationalt eller regionalt plan opretter medlemsstaterne efter omstændighederne enten en national reserve og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder.

2. Følgende rettigheder tilføres reserven eller reserverne:

a) nyplantningsrettigheder, genplantningsrettigheder og plantningsrettigheder fra reserven, der ikke er udnyttet inden udløbet af de tidsfrister, der er fastsat i henholdsvis artikel 3, stk. 4, artikel 4, stk. 5, og nærværende artikels stk. 6

b) genplantningsrettigheder, der er tilført reserven af producenter med sådanne rettigheder, i givet fald mod en økonomisk godtgørelse fra medlemsstaten, idet beløbets størrelse og de nærmere regler for udbetalingen bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen til parternes legitime interesser

c) nye plantningsrettigheder som nævnt i artikel 6.

▼A1

d) for Cypern, plantningsrettigheder på 2 000 ha til produktion af kvalitetsvine fra Cyperns nationale reserve, som fandtes før tiltrædelsen. Cypern skal forelægge Kommissionen en fortegnelse over de områder, som vil få tildelt de plantningsrettigheder, der kommer fra denne nationale reserve.

▼B

3. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra reserven:

a) uden modyelse til producenter, som er under 40 år, som har de nødvendige faglige kvalifikationer, som for første gang etablerer sig på en vinbedrift, og som er bedriftens driftsleder, eller

b) mod betaling til nationale og i givet fald regionale kasser og til producenter, som har til hensigt at udnytte rettighederne til at beplante arealer, hvis produktion der er et sikkert marked for. Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af betalingen, hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra de pågældende vindyrkningsarealer.

4. Medlemsstaterne sørger for, at det sted, hvor plantningsrettigheder fra en reserve udnyttes, samt de anvendte sorter og dyrkningsmetoder garanterer, at den efterfølgende produktion er tilpasset efterspørgslen på markedet, og at de pågældende udbytter er typiske for gennemsnittet i det område, hvor disse rettigheder udnyttes, især når plantningsrettigheder fra en reserve for ikke-vandede arealer udnyttes på vandede arealer.

5. Plantningsrettigheder, der er tilført en reserve, skal tildeles en producent senest ved udgangen af det femte produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tilført reserven. Plantningsrettigheder, der ikke er blevet tildelt på dette tidspunkt, går tabt.

6. Plantningsrettigheder fra en reserve skal udnyttes inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt. Plantningsrettigheder fra en reserve, der ikke er udnyttet i denne periode, tilbageføres til en reserve i henhold til stk. 2, litra a).

7. Hvis en medlemsstat opretter regionale reserver, kan den fastsætte regler for overførsel af plantningsrettigheder mellem de regionale reserver. Hvis der samtidig findes regionale og nationale reserver i en medlemsstat, kan overførsler mellem sådanne reserver ligeledes tillades.

Der kan anvendes en reduktionskoefficient på de i første afsnit omhandlede overførsler.

8. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan uanset stk. 1-7 vælge ikke at anvende ordningen med reserver, hvis denne medlemsstat kan bevise, at der findes en effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele dens område. Denne ordning kan om nødvendigt afvige fra de relevante bestemmelser i dette kapitel. Hvis en medlemsstat har en sådan ordning, skal genplantningsrettighederne i henhold til artikel 4, stk. 5, første punktum, forlænges med fem produktionsår. Artikel 4, stk. 5, andet punktum, finder fortsat anvendelse.

Artikel 6

1. De nye plantningsrettigheder, herunder de nyplantningsrettigheder, som medlemsstaterne har tildelt i henhold til artikel 3, stk. 2, fordeles således:

a) Tyskland : 1 534 ha Grækenland : 1 098 ha Spanien : 17 355 ha Frankrig : 13 565 ha Italien : 12 933 ha Luxembourg : 18 ha Østrig : 737 ha Portugal : 3 760 ha

b) Fællesskabsreserve : 17 000 ha.

2. De nye plantningsrettigheder må kun tilføres en reserve eller udnyttes i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), hvis medlemsstaten har udarbejdet oversigten over produktionskapaciten i overensstemmelse med artikel 16.

3. Tilførsel til en reserve af de nye plantningsrettigheder, som er nævnt i stk. 1, eller udnyttelse af disse rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), kan kun ske én gang.

▼A1

4. For Den Tjekkiske Republik vil der blive tildelt nye plantningsrettigheder til produktion af kvalitetsvine fra et bestemt dyrkningsområde på højst 2 % af det samlede vindyrkningsareal i Den Tjekkiske Republik pr. 1. maj 2004. Disse rettigheder vil blive tildelt en national reserve, som artikel 5 finder anvendelse på.

For Malta vil der blive tildelt nye plantningsrettigheder til produktion af kvalitetsvine fra et bestemt dyrkningsområde op til et samlet beplantet vinareal i Malta på 1 000 ha. Disse nye plantningsrettigheder skal anvendes senest i produktionsåret 2005/2006. Hvis disse rettigheder ikke anvendes senest i produktionsåret 2005/2006, vil blive tildelt den reserve, som artikel 5 finder anvendelse på.

▼A2

5. For Bulgarien og Rumænien vil der blive tildelt nye plantningsrettigheder til produktion af kvalitetsvine fra et bestemt dyrkningsområde på højst 1,5 % af det samlede vindyrkningsareal, dvs. 2 302,5 ha for Bulgarien og 2 830,5 ha for Rumænien på tiltrædelsesdatoen. Disse rettigheder vil blive tildelt en national reserve, som artikel 5 finder anvendelse på.

▼B

Artikel 7

1. I dette kapitel forstås ved:

a) »rydning«: fuldstændig fjernelse af alle vinstokke på et vindyrkningsareal

b) »plantning«: endelig anbringelse af podede eller upodede vinplanter eller dele af vinplanter med henblik på drueproduktion eller anlæggelse af et podningsgartneri

c) »plantningsrettighed«: retten til at plante vinstokke i medfør af en nyplantningsrettighed, en genplantningsrettighed eller en plantningsrettighed, som er tildelt fra en reserve, eller en ny plantningsrettighed i overensstemmelse med de betingelser, som er fastsat i henholdsvis artikel 3, 4, 5 og 6

d) »genplantningsrettighed«: retten til at plante vinstokke på et areal, der i renkultur svarer til det areal, der er blevet ryddet, eller som skal ryddes, i overensstemmelse med betingelserne i artikel 4 og artikel 5, stk. 8

e) »dobbeltpodning«: podning af en vinstok, der tidligere er podet.

2. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel fastsættes efter proceduren i artikel 75.

Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:

— bestemmelser om destillation af produkter fra de i artikel 2, stk. 7, omhandlede druesorter

— bestemmelser, som skal gøre det muligt at undgå for store administrative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i dette kapitel

— bestemmelserne om anerkendelse i artikel 3, stk. 2

— sameksistens af vinstokke i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2

— anvendelse af den reduktionskoefficient, som er omhandlet i artikel 5, stk. 7

— anvendelse af fællesskabsreserven, jf. artikel 6, stk. 1. Bestemmelserne vil i perioden inden den 31. december 2003 navnlig kunne fastsætte, at nye plantningsrettigheder fra fællesskabsreserven tildeles medlemsstater, for at de kan udnytte dem i områder, hvor det kan påvises, at der er yderligere behov, som vil kunne imødekommes ved tildeling af disse nye plantningsrettigheder

— bestemmelser, der skal sikre, at de nye plantningsrettigheder, der tildeles i henhold til artikel 3, stk. 1, ikke er i strid med forbuddet mod nyplantning i artikel 2, stk. 1.

3. Kommissionen forelægger den 31. december 2003 og derefter hvert tredje år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette kapitel. Rapporten kan i givet fald ledsages af forslag om tildeling af yderligere nye plantningsrettigheder.







KAPITEL II

NEDLÆGGELSESPRÆMIER

Artikel 8

1. Der kan udbetales præmie for endeligt ophør med vindyrkning på et bestemt areal.

Præmien kan i henhold til dette kapitels bestemmelser udbetales til producenter med dyrkede vindyrkningsarealer, hvor der produceres druer til persning. Det pågældende areal skal være på mindst 10 ar.

2. Medlemsstaterne kan udpege de områder, hvor der eventuelt kan udbetales præmie. De kan også fastsætte betingelser for udpegningen af områder, herunder betingelser, som skal sikre ligevægt mellem produktion og økologi i de pågældende områder.

3. Ved udbetaling af præmien fortaber producenten genplantningsrettigheder for det areal, som præmien udbetales for.

4. Medlemsstaterne fastsætter præmien pr. hektar under hensyntagen til følgende:

a) bedriftens landbrugsudbytte eller produktionskapacitet

b) produktionsmetoden

c) det pågældende areal sammenholdt med bedriftens areal

d) den vintype, der produceres

e) anden produktion på bedriften.

5. Præmien skal ligge under et loft, som skal fastsættes.

Artikel 9

Følgende arealer er ikke præmieberettigede:

a) dyrkede vindyrkningsarealer, for hvilke der er konstateret overtrædelser af Fællesskabets plantningsbestemmelser eller af de nationale plantningsbestemmelser i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår

b) vindyrkningsarealer, som ikke længere passes

c) vindyrkningsarealer, som er blevet beplantet i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår

d) vindyrkningsarealer, for hvilke der er udbetalt støtte til omstrukturering og omstilling i en periode, der skal fastlægges, men som højst kan være på ti produktionsår.

Artikel 10

Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:

a) datoerne for forelæggelse af ansøgninger om og for gennemførelse af rydningen

b) betingelserne for udbetaling

c) det loft for præmien, som er omhandlet i artikel 8, stk. 5

d) miljøhensyn og

e) fastlæggelse af de perioder, der er nævnt i artikel 9.







KAPITEL III

OMSTRUKTURERING OG OMSTILLING

Artikel 11

1. Der indføres en ordning for omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer.

2. Ordningens mål er at tilpasse produktionen til efterspørgslen på markedet.

3. Ordningen skal omfatte en eller flere af følgende aktioner:

a) sortsomstilling, også ved hjælp af dobbeltpodning

b) flytning af vindyrkningsarealer

c) forbedring af driftsmetoder i tilknytning til ordningens mål.

Ordningen omfatter ikke den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer.

▼M5

Den omfatter de nye plantningsrettigheder, der blev tildelt i forbindelse planerne for konkret forbedring, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 950/97, samt de nye plantningsrettigheder, der tildeles til unge landmænd, i produktionsårene 2000/01, 2001/02 og 2002/03.

▼B

4. Ordningen anvendes kun i de dyrkningsområder i en medlemsstat, for hvilke denne medlemsstat har udarbejdet oversigten over produktionskapaciteten i overensstemmelse med artikel 16.

Artikel 12

Medlemsstaterne har ansvaret for omstrukturerings- og omstillingsplanerne og i givet fald også for deres godkendelse. Disse planer skal være i overensstemmelse med dette kapitel og gennemførelsesbestemmelserne dertil.

Artikel 13

1. Der udbetales kun omstrukturerings- og omstillingsstøtte, hvis medlemsstaten har udarbejdet eller i givet fald godkendt en plan. Støtten ydes som:

a) en godtgørelse til producenterne for indkomsttab i forbindelse med gennemførelse af planen og

b) et bidrag til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne.

2. Producenternes godtgørelse for indkomsttab kan bestå i:

a) tilladelse til dyrkning af både gamle og nye vinstokke i en bestemt periode, som højst må være på tre år, jf. dog bestemmelserne i kapitel I, eller

b) økonomisk godtgørelse fra Fællesskabet.

3. Fællesskabets tilskud til omstrukturerings- og omstillingsomkostningerne kan højst udgøre 50 % af disse omkostninger. I områder, der er klassificeret som mål 1-regioner efter Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene ( 52 ), kan Fællesskabets tilskud dog udgøre 75 %. Medlemsstaterne må under ingen omstændigheder deltage i finansieringen, jf. dog artikel 14, stk. 4.

Artikel 14

1. Kommissionen giver hvert år medlemsstaterne en foreløbig kredittranche baseret på objektive kriterier, under hensyn til særlige forhold og behov og den indsats, der skal gøres i betragtning af ordningens mål.

2. De foreløbige støttebeløb tilpasses på grundlag af de faktiske udgifter og de af medlemsstaterne oplyste reviderede overslag over udgifter, idet der tages hensyn til ordningens mål og de disponible midler.

3. Ved tildelingen af støttebeløbene til medlemsstaterne tages der behørigt hensyn til den pågældende medlemsstats andel af Fællesskabets vindyrkningsareal.

4. En medlemsstat, som har fået tildelt et støttebeløb for et bestemt antal hektarer, kan anvende støttebeløbet på et større antal hektarer. Medlemsstaten kan i denne forbindelse anvende nationale midler til at forhøje det reducerede beløb pr. hektar op til fællesskabsstøttens oprindelige loft pr. hektar.

Artikel 15

Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Disse bestemmelser kan navnlig omfatte:

a) mindstestørrelse for de pågældende vindyrkningsarealer

▼M5

b) bestemmelser om anvendelsen af genplantningsrettigheder generelt og nye plantningsrettigheder, der er tildelt til unge landmænd i forbindelse med planerne for konkret forbedring, ved iværksættelsen af programmerne

▼B

c) bestemmelser med sigte på at undgå en forøgelse af produktionskapaciteten som følge af anvendelsen af dette kapitel

d) lofter for støtte pr. hektar.







KAPITEL IV

OPLYSNINGER OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 16

1. Oversigten over produktionskapaciteten skal indeholde oplysninger om følgende:

a) de arealer på den pågældende medlemsstats område, der er beplantet med vinstokke klassificeret som druesorter til vinfremstilling, jf. artikel 19, stk. 1

b) de pågældende sorter

c) de samlede eksisterende plantningsrettigheder og

d) alle nationale eller regionale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette afsnit.

2. En medlemsstat kan bestemme, at oversigten skal udarbejdes for de enkelte produktionsområder. Oversigterne for samtlige produktionsområder skal imidlertid i så fald være udarbejdet senest den 31. december 2001. I overensstemmelse med forordningens bestemmelser hindrer det forhold, at et produktionsområde udarbejder oversigten for sent, ikke, at dette afsnit anvendes i de øvrige produktionsområder i den pågældende medlemsstat.

Artikel 17

1. Kommissionen kan vurdere:

a) produktionen af de forskellige vinavlsprodukter

b) den industrielle anvendelse af vinavlsprodukterne

c) udviklingen i forbruget af vin og andre vinavlsprodukter, der kan konsumeres i uforandret stand

d) ethvert andet element, som det er nødvendigt at have kendskab til for at forvalte markedet eller en ordning til regulering af udbuddet.

2. Kommissionen kan indhente bistand udefra, når den foretager vurderingen.

3. Kommissionen finansierer en uafhængig undersøgelse af brugen af artskrydsede sorter. Den forelægger på baggrund af denne undersøgelse senest den 31. december 2003 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, i givet fald ledsaget af forslag.

Artikel 18

1. Producenterne af druer til fremstilling af vin samt producenterne af most og vin anmelder hvert år, hvor store mængder der er produceret fra den seneste høst. Medlemsstaterne kan også kræve, at forhandlere af druer til fremstilling af vin hvert år anmelder, hvor store mængder af den seneste høst der er afsat.

2. Most- og vinproducenterne samt de handlende, bortset fra detailhandlere, anmelder hvert år størrelsen af deres lagre af most og vin, uanset om de stammer fra indeværende eller tidligere års høst. Most og vin, der er importeret fra tredjelande, anføres separat.

Artikel 19

1. Medlemsstaterne opstiller en klassificering af druesorter til vinfremstilling. Alle druesorterne i klassificeringen skal tilhøre arten Vitis vinifera eller være en krydsning af denne art med andre arter af Vitis-slægten. Følgende druesorter er ikke omfattet af denne klassificering:

— Noah

— Othello

— Isabella

— Jacques

— Clinton

— Herbemont

2. I klassificeringen anfører medlemsstaterne de druesorter, der er egnede til produktion af de kvbd, der produceres på deres område. Disse sorter skal være af arten Vitis vinifera.

▼A1

Hvis Polen klassificeres som en vindyrkningsareal i henhold til artikel 1, stk. 3, skal Polen ved tiltrædelsen angive de vinstoksorter, som egner sig til produktion af hver af de kvalitetsvine, der produceres på dets område.

▼B

3. Kun de druesorter, der er anført i klassificeringen, må plantes, genplantes eller podes i Fællesskabet med henblik på fremstilling af vin. Denne begrænsning finder ikke anvendelse på vinstokke, der anvendes til forskning og videnskabelige forsøg.

4. Arealer med druesorter til vinfremstilling, der ikke er anført i klassificeringen, skal ryddes, medmindre produktionen fra disse arealer udelukkende er beregnet til vinproducentens privatforbrug. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere denne undtagelse.

5. Hvis en sort udgår af klassificeringen, skal den ryddes senest 15 år efter, at den er udgået.

Artikel 20

Bestemmelserne om fællesskabsfortegnelsen over vindyrkningsarealer er fastsat i forordning (EØF) nr. 2392/86.

Artikel 21

Kapitel I og II finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor vinproduktionen overstiger 25 000 hl pr. produktionsår. Denne produktion beregnes på grundlag af den gennemsnitlige produktion i de sidste fem produktionsår.

Artikel 22

Medlemsstaterne kan vedtage strengere nationale regler for nyplantning af eller genplantning med vinstokke eller for dobbeltpodning. De kan foreskrive, at de i dette afsnit omhandlede ansøgninger og oplysninger skal suppleres med andre angivelser, der måtte være nødvendige for at overvåge udviklingen i produktionskapaciteten.

Artikel 23

1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Bestemmelserne kan navnlig omhandle:

a) formen for oplysningerne i den fortegnelse, der er omhandlet i artikel 16, og hvor detaljerede oplysningerne skal være

b) forvaltningen af den klassificering af druesorterne, der er omhandlet i artikel 19

c) anvendelsen af produkterne fra druesorter, der ikke er anført i klassificeringen.

2. Der kan efter proceduren i artikel 75 fastsættes bestemmelser om udstedelse af et ledsagedokument for vegetativt vinstokformeringsmateriale og gennemførelsesbestemmelser hertil, herunder kontrolbestemmelser.

3. Forordning (EØF) nr. 2392/86 kan ændres eller ophæves efter proceduren i artikel 75.

4. Efter proceduren i artikel 75 afgøres det, om en medlemsstat har udarbejdet den oversigt, der er omhandlet i artikel 16, og i givet fald om afgørelsen herom skal tilbagekaldes, f.eks. hvis medlemsstaten har undladt at foretage den fornødne ajourføring af oversigten.







AFSNIT III

MARKEDSMEKANISMER







KAPITEL I

STØTTE TIL PRIVAT OPLAGRING

Artikel 24

1. Der indføres en ordning med støtte til producenterne til privat oplagring af:

a) bordvin

b) druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost.

2. Støtten ydes på betingelse af, at der i perioden fra den 16. december til den 15. februar det følgende år indgås en langfristet oplagringskontrakt med interventionsorganerne på betingelser, som skal fastsættes.

3. De langfristede oplagringskontrakter indgås for en periode, der udløber:

a) tidligst den 1. september efter indgåelsen af kontrakterne for bordvin og tidligst den 1. august efter indgåelsen af kontrakterne for druemost, koncentreret druemost og rektificeret koncentreret druemost og

b) senest den 30. november efter indgåelsen af kontrakterne.

Artikel 25

1. Indgåelsen af oplagringskontrakter afhænger af visse betingelser, især med hensyn til de pågældende produkters kvalitet.

2. For bordvin skal oplagringskontrakterne indeholde klausuler, hvorefter støtten kan indstilles for samtlige eller en del af de oplagrede mængder, og producenternes tilsvarende forpligtelser ophører, hvis markedspriserne for den pågældende type bordvin overstiger en tærskel, som skal fastsættes.

3. Støtten til privat oplagring må kun dække de tekniske omkostninger ved oplagringen samt renterne, der fastsættes efter en standardsats.

4. For koncentreret druemost kan beløbet justeres med en koefficient svarende til koncentrationsgraden.

Artikel 26

1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Bestemmelserne kan navnlig omfatte:

— fastsættelse af den tærskel, den sats og den koefficient, der er omhandlet i artikel 25

— at de langfristede oplagringskontrakter for bordvin kun kan indgås for nærmere fastsatte typer bordvin

— at druemost, der er omfattet af en langfristet oplagringskontrakt, helt eller delvis kan forarbejdes til koncentreret druemost eller til rektificeret koncentreret druemost i kontraktens gyldighedsperiode

— regler om anvendelse af bestemmelserne for indstilling af støtten som omhandlet i artikel 25, stk. 2

— at der ikke kan indgås langfristede oplagringskontrakter for druemost og koncentreret druemost bestemt til fremstilling af druesaft

— kontrakternes effektive gyldighedsperiode.

2. Efter proceduren i artikel 75 kan det fastsættes:

— at ordningen for støtte til privat oplagring ikke anvendes, hvis markedssituationen viser, at den ikke er berettiget, og

— at muligheden for at indgå yderligere langfristede oplagringskontrakter ophæves når som helst, hvis markedssituationen og den takt, som der allerede er indgået kontrakter i, taler herfor.







KAPITEL II

DESTILLATION

Artikel 27

1. Fuldstændig udpresning af persede eller upersede druer og presning af vinbærme er forbudt. Fornyet gæring af presserester fra vindruer til andre formål end destillation er forbudt.

2. Filtrering og centrifugering af vinbærme betragtes ikke som presning, hvis:

a) de fremstillede produkter er af sund og sædvanlig handelskvalitet, og

b) den således behandlede vinbærme ikke er helt indtørret.

3. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslutninger skal fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, der har fremstillet vin, levere samtlige biprodukter fra denne vinfremstilling til destillation.

4. Alkoholindholdet i biprodukterne skal være på mindst 10 % af alkoholindholdet i den producerede vin, hvis vinen er fremstillet direkte af druer. Bortset fra teknisk berettigede tilfælde skal indholdet være på mindst 5 %, hvis vinen er fremstillet af druemost, delvis gæret druemost eller ung ikke-færdiggæret vin. Hvis denne procentsats ikke nås, skal den destillationspligtige levere en mængde vin af sin egen produktion for at sikre, at procentsatserne overholdes.

Der kan gøres undtagelser fra bestemmelserne i stk. 3 og i første afsnit i nærværende stykke for producentkategorier, der skal fastlægges, for visse produktionsområder og for vin, der er omfattet af den i artikel 28 nævnte destillation.

5. Den i stk. 3 omhandlede leveringsforpligtelse kan i stedet opfyldes ved levering af vin til et eddikebryggeri.

6. Med undtagelse af de i stk. 7 nævnte personer og sammenslutninger skal fysiske og juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, som ligger inde med biprodukter fra enhver anden forarbejdning af druer end vinfremstilling, levere disse biprodukter til destillation.

▼M8

7. Fysiske eller juridiske personer eller sammenslutninger af sådanne, som forarbejder druer, der er høstet i vindyrkningszone A, i den tyske del af vindyrkningszone B eller i vindyrkningsområder i Den Tjekkiske Republik, Malta, Østrig, Slovenien eller Slovakiet, skal trække biprodukter fra denne forarbejdning tilbage under kontrol og på vilkår, der skal fastlægges.

▼B

8. Personer eller sammenslutninger, der er omfattet af den i stk. 3 eller den i stk. 6 nævnte forpligtelse, kan frigøre sig for denne forpligtelse ved at trække biprodukterne fra vinfremstillingen tilbage under kontrol og på vilkår, der skal fastlægges.

9. Opkøbsprisen for presserester fra vindruer, for vinbærme og for vin, der leveres til destillation efter denne artikel, er 0,995 EUR/% vol./hl.

10. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere end opkøbsprisen.

11. Destillationsvirksomheden kan:

a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold på mindst 52 % vol., eller

b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold på mindst 92 % vol.

Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a) omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol, og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.

12. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interventionsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i en licitation vedrørende salg med henblik på afsætning af destillater, og som er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.

13. Stk. 1-12 finder hverken anvendelse på druesaft og koncentreret druesaft eller på druemost og koncentreret druemost, der er bestemt til fremstilling af druesaft.

Artikel 28

1. Hvis den mængde vin fremstillet af druesorter, der i klassificeringen for samme administrative enhed er opført både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål, overstiger den sædvanligvis fremstillede mængde, og den overskydende mængde ikke eksporteres i det pågældende produktionsår, skal den overskydende mængde destilleres inden en dato, der skal fastsættes. Medmindre der træffes undtagelsesbestemmelser, må sådan vin kun afsættes til destillation.

2. Ved fastlæggelsen af den sædvanligvis fremstillede mængde vin tages der især hensyn til:

a) den mængde vin, der er fremstillet i løbet af en referenceperiode, der skal fastsættes, og

b) den mængde vin, der er forbeholdt traditionelle anvendelsesformål.

3. Opkøbsprisen for vin, der leveres til destillation efter denne artikel, er 1,34 EUR/% vol./hl.; prisen kan svinge i et givet produktionsår, forudsat at gennemsnitsprisen for det pågældende produktionsår forbliver 1,34 EUR/% vol./hl.

4. Den pris, destillationsvirksomheden betaler, må ikke være lavere end opkøbsprisen.

5. Destillationsvirksomheden kan:

a) opnå støtte for det produkt, der skal destilleres, på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 52 % vol., eller

b) levere destillatet til interventionsorganet på betingelse af, at destillatet har et alkoholindhold udtrykt i volumen på mindst 92 % vol.

Hvis vinen er forarbejdet til vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, inden den leveres til destillationsvirksomheden, udbetales den i litra a) omhandlede støtte til producenten af den pågældende vin tilsat alkohol, og destillatet må ikke leveres til interventionsorganet.

6. Det kan besluttes, at alkohol i stedet for at leveres til interventionsorganet kan leveres til en erhvervsdrivende, der har deltaget i en licitation vedrørende salg med henblik på afsætning af destillater, og som er udvalgt efter proceduren i artikel 31, stk. 1.

7. Denne artikel anvendes uanset artikel 1, stk. 2.

Artikel 29

1. Fællesskabet kan yde støtte til destillation af bordvin og af vin egnet til fremstilling af bordvin for at støtte markedet for vin og således lette den fortsatte forsyning med vindestillater til de dele af sektoren for konsumalkohol, som traditionelt anvender denne form for alkohol.

2. Støtten ydes i form af en primær støtte og en sekundær støtte til destillationsvirksomhederne.

3. Den primære støtte betales på grundlag af den mængde bordvin og vin egnet til fremstilling af bordvin, der destilleres.

4. Den primære støtte ydes på grundlag af en ordning med kontrakter, der indgås mellem destillationsvirksomhederne og vinproducenterne. Der fastsættes en minimumspris, som destillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne; denne pris kan variere i løbet af et bestemt år, dog således at den gennemsnitlig minimumspris for det pågældende år forbliver 2,488 EUR/% vol./hl.

5. Størrelsen af den primære støtte skal afspejle:

a) nødvendigheden af, at den gennemsnitlige minimumspris, som destillationsvirksomhederne skal betale vinproducenterne i løbet af et givet produktionsår, overholder det niveau, der er fastsat i stk. 4

b) nødvendigheden af at sikre forsyningerne til de traditionelle anvendelser i sektoren for konsumalkohol til konkurrencedygtige priser.

6. Den sekundære støtte ydes i form af betaling til dækning af rimelige omkostninger i forbindelse med oplagring af det fremstillede destillat. Formålet er at gøre det lettere at anvende den primære støtteordning.

Artikel 30

1. Der kan indføres krisedestillation i tilfælde af ekstraordinære markedsforstyrrelser som følge af stor overskudsproduktion og/eller kvalitetsproblemer.

2. Foranstaltningen har til formål:

a) at fjerne overskydende mængder og

b) at sikre kontinuerlige forsyninger fra høst til høst.

3. Foranstaltningen er frivillig for producenterne.

4. Foranstaltningen kan begrænses til bestemte vinkategorier eller til bestemte produktionsområder. Den kan kun anvendes på kvbd på anmodning af den pågældende medlemsstat.

5. Et af kriterierne for indførelse af foranstaltningen kan være en påviselig forringelse i et givet tidsrum af markedsprisen for en bestemt vinkategori eller for vin fra bestemte produktionsområder.

6. Hvis Fællesskabet anvender foranstaltningen i tre på hinanden følgende år for et bestemt type vin (i et bestemt område), forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om den vedvarende krise, i givet fald ledsaget af forslag.

Artikel 31

1. Alkohol, som interventionsorganet har overtaget, afsættes på offentlige auktioner eller ved licitation. Myndighederne skal, når de afsætter denne alkohol, så vidt muligt undgå at forstyrre afsætningen på markedet for alkohol, der traditionelt er afhængigt af de pågældende afsætningsmuligheder. Alkoholen må ikke afsættes i sektoren for konsumalkohol.

2. Hvis forsyningerne til den del af nævnte sektor, hvor anvendelsen af vinsprit er obligatorisk, ikke kan sikres gennem anvendelsen af artikel 27, 28 og 29, kan det dog vedtages, at den i stk. 1 omhandlede alkohol kan afsættes til denne sektor.

Artikel 32

1. For vin, hvis alkoholindhold producenterne har øget ved tilsætning af saccharose eller most, hvortil der er ydet støtte efter artikel 34, nedsættes den opkøbspris, der er fastsat for hver enkelt destillation, bortset fra den i artikel 27 omhandlede opkøbspris, for hvert vindyrkningsområde med ét og samme standardbeløb beregnet på grundlag af størrelsen af den i artikel 34 omhandlede støtte og den for det pågældende vindyrkningsområde foreskrevne forøgelse af alkoholindholdet.

2. På anmodning af den berørte producent foretages nedsættelsen kun for de mængder, hvis alkoholindhold er blevet forøget som anført i stk. 1.

Artikel 33

1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:

a) de i dette kapitel omhandlede undtagelser

b) for så vidt angår artikel 27 og 28 betingelserne for gennemførelsen af destillation, bestemmelsen af alkoholindholdet i den fremstillede vin, betingelserne for levering af produkter til interventionsorganet, opkøbspriserne for de destillater, som interventionsorganerne kan overtage, eller kriterierne for fastsættelsen af disse priser

c) minimumskravene med hensyn til presserester og vinbærme

d) de betingelser, på hvilke den i artikel 27, stk. 7, omhandlede kontrollerede tilbagetrækning kan finde sted

e) de sædvanligvis fremstillede mængder vin som omhandlet i artikel 28, stk. 2

f) de nærmere regler for anvendelsen af den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 30, herunder hvilke produkter den omfatter, og anvendelsen af destillaterne, navnlig for at undgå forstyrrelser af markedet for alkohol og spiritus

g) bestemmelsen om ændring af opkøbsprisen, jf. artikel 28, stk. 3, og

h) fastsættelse af minimumsprisen, jf. artikel 29, stk. 4.

2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages de støttebeløb, der er omhandlet i artikel 27 og 28, og som vil gøre det muligt at afsætte de fremstillede produkter, de støttebeløb, der er omhandlet i artikel 29, og bestemmelserne om de omstændigheder, der kan udløse den i artikel 30 omhandlede foranstaltning, og om størrelsen af og formen for Fællesskabets finansielle bidrag til nævnte foranstaltning.







KAPITEL III

STØTTE TIL BESTEMTE ANVENDELSER

Artikel 34

1. Der ydes støtte til anvendelse af:

a) koncentreret druemost og

b) rektificeret koncentreret druemost

der er produceret i Fællesskabet, når disse produkter anvendes med henblik på at forhøje alkoholindholdet i de vinavlsprodukter, for hvilke en sådan forhøjelse er tilladt efter denne forordning.

2. Ydelsen af støtten kan forbeholdes produkter fra vindyrkningszonerne C III, hvis det uden denne foranstaltning ikke er muligt at opretholde samhandelsmønstret for most og for vin til forskæring.

3. Støttebeløbet fastsættes i euro pr. % vol. potentielt alkoholindhold pr. hektoliter koncentreret druemost eller rektificeret koncentreret druemost under hensyntagen til forskellen mellem omkostningerne ved tilsætning af nævnte produkter og omkostningerne ved tilsætning af saccharose.

Artikel 35

1. Der ydes støtte til anvendelse af:

a) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i Fællesskabet, med henblik på forarbejdning til druesaft eller fremstilling af andre spiselige produkter af sådan druesaft

b) druemost og koncentreret druemost, som er produceret i vindyrkningszonerne C III med henblik på fremstilling i Det Forenede Kongerige og i Irland af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke disse medlemsstater i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan give tilladelse til anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin« forekommer

c) koncentreret druemost, som er produceret i Fællesskabet, og som er hovedbestanddel i en række produkter, der markedsføres i Det Forenede Kongerige og i Irland med tydelige anvisninger til forbrugeren med henblik på at fremstille en vinlignende hjemmelavet drikkevare.

2. Uanset stk. 1, litra b), kan det, hvis den geografiske begrænsning i forbindelse med produktionen af druemost og koncentreret druemost giver anledning til konkurrencefordrejning, besluttes at udvide støttens anvendelsesområde til også at omfatte druemost og koncentreret druemost, som er produceret i andre områder i Fællesskabet end i vindyrkningszonerne C III.

3. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan kun ydes til anvendelse af produkter fremstillet af druesorter, der er klassificeret udelukkende som druesorter til persning, eller både som druesorter til persning og som druesorter til andre formål, og kan ligeledes ydes til druer af nævnte sorter med fællesskabsoprindelse.

4. Støtten fastsættes således, at forsyningsomkostningerne for druemost og koncentreret druemost med fællesskabsoprindelse er af en sådan størrelse, at de traditionelle afsætningsmarkeder herfor kan opretholdes.

▼M4 —————

▼B

Artikel 36

Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Bestemmelserne kan blandt andet vedrøre:

a) betingelserne for ydelse af den støtte, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1

b) de fornødne foranstaltninger til at sikre kontrol med anvendelsen af de produkter, der er nævnt i artikel 35, stk. 1

c) størrelsen af den støtte, der er omhandlet i artikel 34 og 35, og som fastsættes inden begyndelsen af hvert produktionsår

d) den i artikel 35, stk. 2, omhandlede beslutning.







KAPITEL IV

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 37

Producenter, der er undergivet de i artikel 27 og 28 omhandlede forpligtelser, kan komme i betragtning til de i dette afsnit fastsatte interventionsforanstaltninger, hvis de i en referenceperiode, der skal fastlægges, har opfyldt ovennævnte forpligtelser. Denne periode og gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter proceduren i artikel 75.

Artikel 38

1. Konstateres der for en vintype uforholdsmæssigt høje priser på Fællesskabets marked, og skønnes det, at denne situation vil vare ved og medføre markedsforstyrrelser, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger.

2. I det omfang det er nødvendigt for at støtte markedet for bordvin, kan der for de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter, bortset fra bordvin, træffes interventionsforanstaltninger efter proceduren i artikel 75.







AFSNIT IV

PRODUCENT- OG BRANCHEORGANISATIONER







KAPITEL I

PRODUCENTORGANISATIONER

Artikel 39

1. Ved en »producentorganisation« forstås, hvis den er anerkendt efter denne forordning, en juridisk person:

a) som er oprettet på initiativ af producenter af produkter, der er omfattet af denne forordning

b) som navnlig har til formål for medlemmerne: i) at sikre, at produktionen planlægges og tilpasses efter efterspørgslen, navnlig hvad angår kvalitet og mængde ii) at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af deres produktion iii) at nedbringe produktionsomkostningerne og stabilisere producentpriserne iv) at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringsmetoder, der er miljøvenlige, navnlig hvad angår beskyttelse af kvaliteten af vand, jordbund og landskaber og bevarelse og/eller fremme af den biologiske mangfoldighed.

2. Producentorganisationer, der er anerkendt efter denne forordning, skal kunne idømme deres medlemmer passende sanktioner for overtrædelse af de vedtægtsbestemte forpligtelser.

3. Medlemsstaterne kan anerkende producentsammenslutninger, der anmoder herom, som producentorganisationer efter denne forordning, hvis:

a) de opfylder betingelserne i stk. 1 og 2 og i den forbindelse bl.a. godtgør, at de har et mindste antal medlemmer og dækker en mindste mængde markedsegnet produktion

b) de giver tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen, varigheden og effektiviteten af deres indsats

c) de gør det praktisk muligt for deres medlemmer at opnå den fornødne tekniske bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder.

Artikel 40

1. Medlemsstaterne:

a) træffer beslutning om anerkendelse af en producentorganisation senest tre måneder efter, at der er indgivet ansøgning med den fornødne dokumentation

b) kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder betingelserne for anerkendelse, og anvender, hvis dette ikke er tilfældet, sanktioner over for disse organisationer og træffer om nødvendigt beslutning om tilbagekaldelse af anerkendelsen

c) giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om enhver beslutning om meddelelse eller tilbagekaldelse af en anerkendelse.

2. Kommissionen sikrer ved kontrol, at artikel 39 og stk. 1, litra b), i nærværende artikel overholdes, og den anmoder på grundlag af kontrollen i givet fald medlemsstaterne om at tilbagekalde meddelte anerkendelser.







KAPITEL II

BRANCHEORGANISATIONER

Artikel 41

1. For at markedet for kvbd og bordvine med geografiske betegnelser kan fungere bedre, kan producentmedlemsstaterne, især med hensyn til iværksættelsen af de beslutninger, der er truffet af brancheorganisationerne, fastsætte markedsføringsregler vedrørende regulering af udbuddet i forbindelse med den første markedsføring, hvis disse regler går ud på, at produkterne tilføres en reserve og/eller gradvis fraføres en reserve, idet reglerne ikke må vedrøre andre former for samordnet praksis, som f.eks.:

— fastsættelse af priser, end ikke vejledende eller anbefalede priser

— fastfrysning af en alt for stor procentdel af den årlige høst, der normalt er til rådighed, og generelt alle former for unormal udbudsbegrænsning

— nægtelse af den eller de nationale attester og/eller fællesskabsattester, der er nødvendige for omsætning og markedsføring af vinavlsprodukter, når den pågældende markedsføring er i overensstemmelse med ovennævnte regler.

2. De regler, der er nævnt i stk. 1, skal i deres helhed meddeles de erhvervsdrivende ved offentliggørelse i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat.

3. De medlemsstater, der har benyttet mulighederne i stk. 1, skal hvert år sende Kommissionen en rapport om de beslutninger, der er truffet herom i det foregående år. Kommissionen undersøger, om beslutningerne er i overensstemmelse med fællesskabsretten og især med reglerne om fri omsætning (traktatens artikel 28-31), konkurrence (traktatens artikel 81-86) og princippet om ikke-forskelsbehandling (traktatens artikel 34, stk. 3).

4. De i stk. 1 nævnte organisationer skal udøve en række af nedenstående aktiviteter i en eller flere regioner i Fællesskabet under hensyntagen til forbrugernes interesser:

i) forbedring af kendskabet til og åbenheden om produktionen og markedet

ii) medvirken til en bedre koordinering af markedsføringen af produkterne, bl.a. gennem forskning og markedsundersøgelser

iii) udarbejdelse af standardkontrakter, der er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne

iv) bedre udnyttelse af produktionskapaciteten

v) informationer og forskning, der er nødvendige for produktionsomlægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov og forbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitet og miljøbeskyttelse

vi) forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer, samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jordbunden og vandressourcerne beskyttes

vii) udvikling af metoder og redskaber til forbedring af produktkvaliteten i alle produktions-, fremstillings- og afsætningsled

viii) bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser

ix) fremme navnlig af integreret produktion og andre miljøvenlige produktionsmetoder.







AFSNIT V

ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETODER; BESKRIVELSE, BETEGNELSE, PRÆSENTATION OG BESKYTTELSE







KAPITEL I

ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OG BEHANDLINGSMETODER

Artikel 42

1. Der udarbejdes en række fællesskabsbestemmelser om de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder til fremstilling af de produkter, der er omfattet af denne forordning, bortset fra druesaft og koncentreret druesaft samt druemost og koncentreret druemost til fremstilling af druesaft.

2. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder skal udelukkende tjene til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt opbevaring og korrekt forarbejdning af produktet.

3. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder må hverken omfatte tilsætning af vand, medmindre dette er nødvendigt af særlige tekniske grunde, eller tilsætning af alkohol, undtagen til druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, hedvin, mousserende vin, vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, og, på betingelser der skal fastsættes, perlevin.

4. Medlemsstaterne kan med hensyn til de ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder indføre strengere bestemmelser for at sikre, at kvbd, bordvin, der har en geografisk betegnelse og er fremstillet på deres eget område, mousserende vin og hedvin bevarer de kendetegn, der i særlig grad kendetegner disse produkter. De meddeler sådanne bestemmelser til Kommissionen, som giver de øvrige medlemsstater underretning herom.

5. Medmindre der træffes anden bestemmelse, må kun druer af sorter, der i den klassificering, der er udarbejdet efter artikel 19, er opført som druesorter til persning, samt deraf afledte produkter i Fællesskabet anvendes til fremstilling af:

a) druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol

b) koncentreret druemost

c) rektificeret koncentreret druemost

d) vin egnet til fremstilling af bordvin

e) bordvin

f) kvbd

g) hedvin

h) delvis gæret druemost af let tørrede druer

i) vin af overmodne druer.

6. Der må ikke fremstilles bordvin ved forskæring af en vin, der er egnet til fremstilling af hvid bordvin, eller af en hvid bordvin med en vin, der er egnet til fremstilling af rød bordvin, eller med en rød bordvin.

Denne bestemmelse er imidlertid ikke til hinder for, at der i visse tilfælde, der skal fastlægges, kan anvendes en forskæring som omhandlet i første afsnit, hvis det endelige produkt har samme kendetegn som en rød bordvin.

Uanset første afsnit tillades en sådan forskæring i områder, hvor der har været tradition for denne fremgangsmåde, indtil den 31. juli 2005 i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelser, der skal fastlægges.

Artikel 43

1. De tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder er fastsat i bilag IV og V.

2. Navnlig:

— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder for tilsætning, syring, afsyring og sødning samt reglerne om indholdet af svovldioxid og maksimumsindholdet af flygtig syre fastsat i bilag V, afsnit A-G

— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder og reglerne vedrørende fremstilling af mousserende vin og mousserende kvalitetsvin fastsat i bilag V, afsnit H og I

— er de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder og reglerne vedrørende fremstilling af hedvin fastsat i bilag V, afsnit J.

Artikel 44

▼M5

1. Af produkter henhørende under KN-kode 2204 10, 2204 21 og 2204 29 må der i Fællesskabet til direkte konsum kun udbydes eller leveres hedvin, mousserende vin, mousserende vin tilsat kulsyre, perlevin, perlevin tilsat kulsyre, kvbd, bordvin, vin af overmodne druer samt i givet fald, uanset artikel 45, vin, der er lovligt indført.

▼B

2. Bortset fra vin på flaske, for hvilken det kan godtgøres, at påfyldningen er sket inden den 1. september 1971, må vin, bortset fra kvbd, som hidrører fra de i artikel 42, stk. 5, nævnte druesorter, men som ikke svarer til definitionerne i punkt 12-18 i bilag I, kun anvendes til vinproducentens privatforbrug, til produktion af vineddike eller til destillation.

3. I år med ugunstige vejrforhold kan det besluttes, at produkter fra vindyrkningszone A og B, som ikke har det for den pågældende vindyrkningszone fastsatte naturlige minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, må anvendes i Fællesskabet til fremstilling af mousserende vin og mousserende vin tilsat kulsyre, hvis vinen har et virkeligt alkoholindhold på mindst 8,5 % vol., eller til fremstilling af perlevin tilsat kulsyre. I så fald foretages tilsætningen inden for de grænser, der er omhandlet i bilag V, afsnit D, punkt 5.

4. Druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, må kun anvendes til fremstilling af produkter, der ikke henhører under KN-kode 2204 10, 2204 21 og 2204 29, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af mere restriktive bestemmelser, som medlemsstaterne måtte fastsætte for fremstilling på deres område af sådanne produkter.

5. Druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i Fællesskabet må ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsætning til vin. Der føres kontrol med anvendelsen af disse produkter. Igangsætning af alkoholgæring af disse produkter er forbudt på Fællesskabets område.

6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på produkter, der i Det Forenede Kongerige, Irland ►A1 og Polen ◄ er bestemt til fremstilling af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke medlemsstaterne i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan tillade anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin« forekommer.

7. Vin, der er egnet til fremstilling af bordvin, men som ikke har det for bordvin krævede minimale alkoholindhold udtrykt i volumen, må kun afsættes til fremstilling af mousserende vin eller til eddikefremstilling og destillation eller til anden industriel anvendelse. Tilsætning til sådan vin samt forskæring heraf med bordvin med henblik på at hæve det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen til det for bordvin krævede niveau, må kun finde sted hos vinproducenten eller for dennes regning.

8. Af vinbærme og presserester fra vindruer må der hverken fremstilles vin eller andre drikkevarer, som er bestemt til direkte konsum, bortset fra alkohol, brændevin eller piquettevin.

9. Piquettevin må, såfremt det er tilladt at fremstille den i den pågældende medlemsstat, kun anvendes til destillation eller til vindyrkerens privatforbrug.

10. Vin tilsat alkohol, bestemt til destillation, må kun anvendes til destillation.

11. Delvis gæret druemost af let tørrede druer, må kun bringes i omsætning med henblik på fremstilling af hedvin og kun i de vindyrkningsområder, hvor dette var traditionel praksis den 1. januar 1985, og af vin fremstillet af overmodne druer.

12. Friske druer, druemost, delvis gæret druemost, koncentreret druemost, rektificeret koncentreret druemost, druemost, hvis gæring er standset ved tilsætning af alkohol, druesaft og koncentreret druesaft med oprindelse i tredjelande må ikke anvendes til fremstilling af vin eller som tilsætning til vin på Fællesskabets område.

13. Igangsætning af alkoholgæring af de i stk. 12 nævnte produkter er forbudt på Fællesskabets område. Denne bestemmelse gælder ikke for produkter, der i Det Forenede Kongerige, i Irland ►A1 og i Polen ◄ er bestemt til fremstilling af produkter henhørende under KN-kode 2206 00, for hvilke medlemsstaterne i henhold til bilag VII, afsnit C, punkt 2, kan tillade anvendelse af en sammensat betegnelse, hvori udtrykket »vin« forekommer.

14. Forskæring af vin med oprindelse i et tredjeland med en vin fra Fællesskabet og forskæring på Fællesskabets geografiske område mellem vine med oprindelse i tredjelande er forbudt.

15. Rådet kan fastsætte undtagelser fra stk. 12, stk. 13, første punktum, og stk. 14 i overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser.

Artikel 45

1. Følgende produkter må ikke udbydes eller leveres til direkte konsum, medmindre de er omfattet af en undtagelse:

a) produkter, også importerede, der henhørende under KN-kode 2204 10, 2204 21, 2204 29 og 2204 30 10, og som har været genstand for en ønologisk behandling, der ikke er tilladt efter fællesskabsbestemmelserne eller, når det er tilladt, efter nationale bestemmelser

b) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), b) og c), og som ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet

c) produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og som ikke svarer til definitionerne i bilag I.

2. De i stk. 1 nævnte undtagelser for importerede produkter vedtages i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 133.

Artikel 46

1. Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel og til bilag IV og V vedtages efter proceduren i artikel 75.

Bestemmelserne kan navnlig vedrøre:

a) for så vidt angår bilag V, afsnit A, overgangsforanstaltninger for vin produceret inden den 1. september 1986 og ændringer af listen over sådanne vine i punkt 2

b) for så vidt angår bilag IV og V, grænseværdier og visse betingelser for anvendelsen af ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, som er omhandlet i disse bilag, bortset fra de grænseværdier og betingelser, der er fastsat i de nævnte bilag

c) beslutninger, undtagelser, fravigelser, betingelser og lister, som er omhandlet i dette kapitel og i bilag V

d) anvendelsen af bilag V, afsnit C-G, på produkter, der er høstet i områder i Fællesskabet, der ikke falder ind under de vindyrkningszoner, der er fastlagt i bilag III

e) for så vidt angår bilag V, afsnit J, de lister, der er omhandlet i punkt 2, litra b), og punkt 6, de fravigelser, der er omhandlet i punkt 4, litra b), og den anmeldelses- og registreringsprocedure, der er omhandlet i punkt 6.

2. Efter proceduren i artikel 75 vedtages følgende regler:

a) reglerne for sammenligning mellem visse ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder, der anvendes i tredjelande, samt de regler, der er omhandlet i artikel 43, stk. 1, og i bilag IV

b) bestemmelserne om blanding og forskæring af druemost og vin

c) de nærmere bestemmelser om renheden og identiteten af de stoffer, der anvendes i forbindelse med ønologiske fremgangsmåder

d) de administrative bestemmelser for anvendelsen af de tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder; det kan heri fastsættes, at bestemte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder kun må anvendes under tilsyn af en af medlemsstaten autoriseret person, som besidder tilstrækkelig viden til at sikre produktets kvalitet, hygiejne og sundhed

e) betingelserne for oplagring og omsætning, anvendelsen af produkter, som er omhandlet i artikel 45, eller listerne over produkter, der er undtaget fra kravene i nævnte artikel, samt fastlæggelsen af de kriterier, der i enkelttilfælde gør det muligt at undgå en urimelig hård behandling, de betingelser, på hvilke medlemsstaterne kan tillade oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, som ikke opfylder de i denne forordning fastsatte bestemmelser, bortset fra de i artikel 45, stk. 1, omhandlede, eller som ikke opfylder bestemmelser fastsat efter denne forordning

f) de almindelige betingelser for anvendelse af ellers ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder i forsøgsøjemed.

3. Efter proceduren i artikel 75 vedtages analysemetoderne til bestemmelse af sammensætningen af de produkter, der er omfattet af denne forordning, og reglerne for konstatering af, om disse produkter har undergået en behandling, der er i strid med de tilladte ønologiske fremgangsmåder.

Efter samme procedure vedtages om nødvendigt grænseværdier for stoffer, hvis tilstedeværelse viser, at bestemte ønologiske fremgangsmåder er blevet anvendt, samt sammenligningstabeller for analyseresultaterne.

Er der ikke fastsat fællesskabsanalysemetoder eller de i første afsnit nævnte regler for påvisning og bestemmelse af indholdet af de eftersøgte stoffer i det pågældende produkt, gælder dog:

a) de analysemetoder, der er godkendt af generalforsamlingen for Det Internationale Vinkontor (OIV), og som dette kontor har offentliggjort, eller

b) hvis der ikke findes en passende analysemetode blandt dem, der er nævnt under litra a), en analysemetode, der er i overensstemmelse med de standarder, der er anbefalet af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO), eller

c) hvis ingen af de i litra a) og b) nævnte metoder er til rådighed, som følge af den pågældende metodes nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed: i) en analysemetode, der er tilladt i den pågældende medlemsstat, eller ii) om nødvendigt, enhver anden egnet analysemetode.

Automatiserede analysemetoder, der anvendes i stedet for en fællesskabsanalysemetode, anses for ligestillede med de i første afsnit omhandlede fællesskabsanalysemetoder på betingelse af, at det efter proceduren i artikel 75 fastslås, at de opnåede resultater med hensyn til nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed mindst svarer til de resultater, der opnås ved