1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EGF)(SIC!(EØF))Nr.2913/92
af12.oktober1992
omindførelseafenEF-toldkodeks
(EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) Nr. 82/97 af 19. december
1996L 17 1 21.1.1997
►M2Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 955/1999 af 13. april
1999L 119 1 7.5.1999
►M3Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16.
november 2000L 311 17 12.12.2000
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1Berigtigelse, EFT L 3 af 7.1.1999, s. 23 (2913/92)
►C2Berigtigelse, EFT L 289 af 22.10.1997, s. 10 (82/97)
►C3Berigtigelse, EFT L 179 af 8.7.1997, s. 11 (82/97)
▼B
RÅDETSFORORDNING(EGF)(SIC!(EØF))Nr.2913/92
af12.oktober1992
omindførelseafenEF-toldkodeks
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 28, 100 A og 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
og
ud fra følgende betragtninger:Fællesskabets grundlag er en toldunion; af hensyn til Fællesskabets
erhvervsdrivende og toldadministrationerne bør toldforskrifterne, som
hidtil har været spredt over en mængde fællesskabsforordninger og -
direktiver, samles i en kodeks; dette er af væsentlig betydning medhenblik på det indre marked;
en sådan EF-toldkodeks, i det følgende benævnt »kodeks«, bør
indeholde de nuværende toldforskrifter; der bør dog foretages ændringeri disse forskrifter, således at de kan foreligge i en mere sammen-hængende og forenklet form, og at der ved udbedring af visse mangler
kan vedtages udtømmende EF-forskrifter på dette område;
ud fra idéen om det indre marked bør kodeksen indeholde de generelle
regler og procedurer, som kan sikre anvendelsen af de toldmæssige ogandre ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er indført på fællesskabs-plan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og tredjelande,herunder de landbrugs- og handelspolitiske foranstaltninger underhensyntagen til disse fælles politikkers krav;
det forekommer hensigtsmæssigt at præcisere, at denne kodeks finder
anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser, der er fastsat på
andre områder; sådanne særlige regler kan bl.a. findes eller blive indførtsom led i landbrugsbestemmelserne, de statistiske bestemmelser, dehandelspolitiske bestemmelser og bestemmelserne om egne indtægter;
for at tilgodese såvel toldadministrationernes behov for at sikre en
korrekt anvendelse af forskrifterne, som de erhvervsdrivendes ret til atopnå ligebehandling, bør der skabes vidtgående kontrolmuligheder for
administrationerne og indføres klageadgang for de erhvervsdrivende;
gennemførelsen af en sådan klageadgang vil i Det Forenede Kongerigegøre det nødvendigt at indføre nye administrative procedurer, og dettekan først ske fra den 1. januar 1995;
af hensyn til udenrigshandelens store betydning for Fællesskabet bør
toldformaliteter og toldkontrol undgås eller i det mindste begrænses
mest muligt;
det bør sikres, at denne kodeks anvendes ensartet, og med henblik derpå
bør der fastlægges en fællesskabsprocedure, hvorved der kan vedtagesgennemførelsesbestemmelser inden for rimelige frister; der børnedsættes et toldkodeksudvalg, som kan sikre et snævert og effektivtsamarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden forområdet;
ved vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelser til denne kodeks bør
der så vidt muligt skabes grundlag for forebyggelse af svig eller
uregelmæssigheder, som kan skade De Europæiske Fællesskabersalmindelige budget —1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 128 af 23. 5. 1990, s. 1.
(2) EFT nr. C 72 af 18. 3. 1991, s. 176, og afgørelse af 16. september 1992
(endnu ikke offentliggjort i Tidende).
(3) EFT nr. C 60 af 8. 3. 1991, s. 5.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGEBESTEMMELSER
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDEOGGRUNDLÆGGENDEDEFINITIONER
Artikel 1
Toldforskrifterne udgøres af denne kodeks og de gennemførelsesbe-
stemmelser, som Fællesskabet eller medlemsstaterne vedtager.Kodeksen gælder med forbehold af særlige bestemmelser på andreområder,
— i samhandelen mellem Fællesskabet og tredjelande
— for varer, der henhører under Traktaten om Oprettelse af Det
Europæiske Kul- og Stålfællesskab, Traktaten om Oprettelse af DetEuropæiske Økonomiske Fællesskab eller Traktaten om Oprettelse af
Det Europæiske Atomenergifællesskab.
Artikel 2
1. Medmindre der gælder andre bestemmelser, enten ifølge interna-
tionale konventioner eller sædvane af begrænset geografisk ogøkonomisk rækkevidde eller i henhold til autonome fællesskabsforan-staltninger, finder Fællesskabets toldforskrifter ensartet anvendelse i
hele Fællesskabets toldområde.
2. Visse af toldforskrifterne kan også finde anvendelse uden for
Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlige forskrifter eller
som følge af internationale aftaler.
Artikel 3
1. Fællesskabets toldområde omfatter:
— Kongeriget Belgiens område
— Kongeriget Danmarks område, med undtagelse af Færøerne og
Grønland
— Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen
Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964
mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Schweiz)
— Den Hellenske Republiks område
— Kongeriget Spaniens område, med undtagelse af Ceuta og Melilla
— Den Franske Republiks område, med undtagelse af de oversøiske
territorier og Saint-Pierre og Miquelon samt Mayotte
— Irlands område
— Den Italienske Republiks område, med undtagelse af kommunerne
Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område
hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse
for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone
— Storhertugdømmet Luxembourgs område
— Kongeriget Nederlandenes område i Europa
— Republikken Østrigs område
— Den Portugisiske Republiks område
— Republikken Finlands område
— Kongeriget Sveriges område
— Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands område samt
Kanaløerne og øen Man.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 3
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
2. Fyrstendømmet Monacos område, således som det er fastlagt i en
toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 ( Journal
Officiel de la République Francaise af 27. september 1963,side 8679 ),
anses i overensstemmelse med den konvention, der gælder for det,
ligeledes som hørende til Fællesskabets toldområde, uanset at det erbeliggende uden for Den Franske Republiks område.
3. Fællesskabets toldområde omfatter ligeledes søterritoriet, indre
farvande og luftrum hørende til medlemsstaterne og de områder, der eromhandlet i stk. 2, med undtagelse af søterritoriet, indre farvande ogluftrum hørende til områder, der ifølge stk. 1 ikke indgår i Fællesskabets
toldområde.
Artikel 4
I denne kodeks forstås ved:
1) person:
— en fysisk person
— en juridisk person— hvis gældende forskrifter giver mulighed herfor, en sammen-
slutning af personer, som anerkendes at have rets- oghandleevne uden at have fået tillagt status som juridisk person
2) person etableret i Fællesskabet
— for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit
sædvanlige opholdssted dér
— for så vidt angår en juridiskperson eller en sammenslutning af
personer: en person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde eller et
fast driftssted dér
3) toldmyndigheder: myndigheder, der bl.a. har beføjelse til at
håndhæve toldforskrifterne
4) toldsted: ethvert kontor, hvor alle eller en del af de formaliteter, der
er fastsat i toldforskrifterne, kan opfyldes
5) afgørelse: enhver forvaltningsakt vedrørende toldforskrifter,
hvorved der tages stilling til et konkret tilfælde, og som harretsvirkning for en eller flere personer, hvis identitet kendes ellerkan fastslås; ►
M1dette udtryk omfatter bl.a. en bindende
oplysning i henhold til artikel 12 ◄
6) toldmæssig status: en vares status som fællesskabsvare eller som
ikke-fællesskabsvare
7) fællesskabsvarer: varer, som
— fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde på de i
artikel 23 omhandlede betingelser, uden at der i dem indgår
varer, som er indført fra lande eller områder, der ikke udgør endel af Fællesskabets toldområde. Varer, der er fremstillet afvarer, som er henført under en suspensionsprocedure, anses ikkefor at have status som fællesskabsvarer i de tilfælde med særligøkonomisk betydning, der er fastsat efter udvalgsproceduren
— er indført fra lande eller områder, der ikke udgør en del af
Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning
— er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udeluk-
kende af de i andet led omhandlede varer eller af de i første og
andet led omhandlede varer
8) ikke-fællesskabsvarer: andre varer end de under nr. 7) omhandlede.
Når fællesskabsvarer forlader Fællesskabets toldområde, mister de
deres toldmæssige status som sådanne, jf. dog artikel 163 og 164
9) toldskyld: en persons forpligtelse til at betale de importafgifter
(toldskyld ved indførsel) eller eksportafgifter (toldskyld vedudførsel), der efter gældende fællesskabsbestemmelser anvendesfor bestemte varer1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 4
▼B
▼M1
▼B
▼B
10) importafgifter:
— told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved
indførsel af varer
—►M1 ◄afgifter ved indførsel, der fastsættes som
led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, deranvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning aflandbrugsprodukter
11) eksportafgifter:
— told og afgifter med tilsvarende virkning, der gælder ved
udførsel af varer
—►
M1 ◄afgifter ved udførsel, der fastsættes som
led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der
anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning aflandbrugsprodukter
12) debitor: enhver person, der er forpligtet til at betale en toldskyld13) toldmyndighedernes tilsyn: enhver handling, myndighederne gene-
relt udfører for at sikre overholdelsen af toldforskrifterne og, i givet
fald, af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivet
toldtilsyn
14) toldmyndighedernes kontrol: de forskellige specifikke handlinger,
der foretages i form af verifikation af varerne, dokumentkontrol(eksistens, ægthed), gennemsyn af virksomhedernes regnskaber,forretningsbøger og korrespondance, kontrol med transportmidler,
med bagage og andre effekter, som personer fører med sig,
administrative undersøgelser og andre lignende handlinger medhenblik på at sikre overholdelsen af toldforskrifterne og, i givet fald,af de øvrige bestemmelser, der gælder for varer undergivettoldtilsyn
15) en vares toldmæssige bestemmelse eller anvendelse:
a) henførsel af varen under en toldprocedure
b) dens indførsel i frizone eller frilager
c) dens genudførsel fra Fællesskabets toldområde
d) dens tilintetgørelse
e) dens afståelse til statskassen
16) toldprocedure:
a) overgang til fri omsætning
b) forsendelse
c) toldoplag
d) aktiv forædling
e) forarbejdning under toldkontrol
f) midlertidig indførsel
g) passiv forædlingh) udførsel
17) toldangivelse: den handling, ved hvilken en person i behørig form
og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville angive en vare
til en bestemt toldprocedure
18) klarerer: den person, der foretager toldangivelse i eget navn, eller
den, i hvis navn toldangivelse foretages
19) frembydelse for toldvæsenet: underretning af toldmyndighederne på
den foreskrevne måde om varernes tilstedeværelse på toldstedeteller et andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller godkendt
20) frigivelse af en vare: den handling, hvorved toldmyndighederne
giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, derer fastsat under den toldprocedure, som varen er henført under
21) brugeren af en procedure: den person, for hvis regning told-
angivelsen foretages, eller den person, som nævnte personsrettigheder og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 5
▼B
22) bevillingshaver: den person, der har fået meddelt en bevilling
23) gældende bestemmelser: fællesskabsbestemmelserne eller nationale
bestemmelser
24) udvalgsprocedure: den i artikel 247 og 247a eller den i artikel 248
og 248a nævnte procedure.
KAPITEL 2
FORSKELLIGEALMINDELIGEBESTEMMELSERISÆRVEDRØ-
RENDEPERSONERSRETTIGHEDEROGPLIGTERIHENHOLDTIL
TOLDFORSKRIFTERNE
Afdeling 1
Rettilatladesigrepræsentere
Artikel 5
1. På de betingelser, der er fastsat i artikel 64, stk. 2, og med
forbehold af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af artikel 243,
stk. 2, litra b), kan en person lade sig repræsentere over for
toldmyndighederne med henblik på at foretage de handlinger og opfyldede formaliteter, der er fastsat i toldforskrifterne.
2. Repræsentationsforholdet kan være
— direkte, når repræsentanten handler i en anden persons navn og for
anden persons regning
— indirekte, når repræsentanten handler i eget navn, men for en anden
persons regning.
På deres områder kan medlemsstaterne forbeholde retten til at udfærdige
toldangivelser efter reglerne for:
— direkte repræsentation, eller
— indirekte repræsentation
ved at kræve, at repræsentanten skal være en toldklarerer, der udøver sin
virksomhed i de pågældende områder.
3. Bortset fra de i artikel 64, st. (SIC! stk.) 2, litra b), og stk. 3,
omhandlede tilfælde skal repræsentanten være etableret i Fællesskabet.
4. Repræsentanten skal erklære at handle på den persons vegne, der
repræsenteres, angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekterepræsentation og være i besiddelse af en fuldmagt.
Den person, der ikke erklærer, at han handler i en anden persons navn
eller for en anden persons regning, eller som erklærer, at han handler ien anden persons navn eller for en anden persons regning, uden at være ibesiddelse af en fuldmagt, anses for at handle i eget navn og for egenregning.
5. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at
han handler i en anden persons navn eller for en anden persons regning,
dokumentation for hans fuldmagt.
Afdeling 2
Afgørelseromanvendelseaftoldforskrifterne
Artikel 6
1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse om
anvendelse af toldforskrifterne, skal han fremlægge alle de oplysninger
og dokumenter, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffe
afgørelse.
2. Afgørelsen skal træffes og meddeles ansøgeren hurtigst muligt.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 6
▼M3
▼B
▼B
Når en anmodning om afgørelse fremsættes skriftligt, skal afgørelsen
træffes inden for en frist, som fastsættes i overensstemmelse med degældende bestemmelser, regnet fra den dato, hvor toldmyndighederne
har modtaget anmodningen. Den skal meddeles ansøgeren skriftligt.
Denne frist kan dog overskrides, når det ikke er muligt for told-
myndighederne at overholde den. I så fald skal de pågældendemyndigheder underrette ansøgeren herom inden udløbet af den ovenfor
fastsatte frist og angive årsagerne til fristens overskridelse, samt hvilken
ny frist de skønner nødvendig for at træffe afgørelse.
3. En skriftlig afgørelse skal begrundes af toldmyndighederne, når
den ikke imødekommer en anmodning, eller den har negative følger for
den person, den er rettet til. Den i artikel 243 hjemlede klageadgang skal
angives i afgørelsen.
4. Det kan fastsættes, at bestemmelserne i stk. 3, første punktum,
ligeledes finder anvendelse på andre afgørelser.
Artikel 7
Bortset fra de i artikel 244, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne
afgørelser fuldbyrdes omgående af toldmyndighederne.
Artikel 8
1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, annulleres, hvis
den er truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger,når
— ansøgeren vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de var
urigtige eller ufuldstændige, og
— den ikke kunne være blevet truffet på grundlag af rigtige og
fuldstændige oplysninger.
2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.
3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den annullerede
afgørelse blev truffet.
Artikel 9
1. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, tilbagekaldes
eller ændres i andre tilfælde end de i artikel 8 omhandlede, hvis en ellerflere af betingelserne for, at den blev truffet, ikke var eller ikke længere
er opfyldt.
2. En afgørelse, som er gunstig for den pågældende, kan tilbage-
kaldes, hvis modtageren ikke overholder en forpligtelse, der i givet faldpåhviler ham i kraft af denne afgørelse.
3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren
af afgørelsen.
4. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen får virkning fra datoen
for meddelelsen herom. Toldmyndighederne kan dog undtagelsesvis og i
tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, ladetilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt.
Artikel 10
Artikel 8 og 9 anfægter ikke nationale regler, hvorefter en afgørelse ikke
har virkning, eller mister sin virkning af årsager, som ikke specifikt harmed toldforskrifterne at gøre.
Afdeling 3
Oplysninger
Artikel 11
1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger om
anvendelsen af toldforskrifterne.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 7
▼B
En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en import- eller
eksporttransaktion, der overvejes konkret.
2. Oplysningerne meddeles ansøgeren vederlagsfrit. Hvis toldmyn-
dighederne herved pådrager sig særlige udgifter, f.eks. til analyser ellerekspertudtalelser for varerne eller til disses tilbagesendelse til ansøgeren,kan disse udgifter kræves afholdt af ansøgeren.
Artikel 12
1. Toldmyndighederne meddeler bindende tariferingsoplysninger
eller bindende oprindelsesoplysninger efter skriftlig anmodning og efterregler, der fastsættes efter udvalgsproceduren.
2. Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprind-
elsesoplysninger forpligter kun toldmyndighederne over formodtageren, for så vidt angår henholdsvis tariferingen af en vare ogbestemmelsen af en vares oprindelsesstatus.
Bindende tariferingsoplysninger eller bindende oprindelsesoplysninger
forpligter kun toldmyndighederne for varer, for hvilke toldformaliteterneopfyldes efter tidspunktet for meddelelsen af oplysningerne.
Med hensyn til oprindelse anvendes formaliteterne for anvendelse af
artikel 22 og 27.
3. Modtageren skal kunne godtgøre, at der på alle måder er
overensstemmelse:
— for så vidt angår en tariferingsoplysning: mellem den angivne vare
og den i oplysningen beskrevne vare
— for så vidt angår en oprindelsesoplysning: mellem på en ene side den
pågældende vare og de omstændigheder, der er bestemmende foropnåelsen af oprindelsesstatus, og på den anden side de varer og deomstændigheder, der er beskrevet i oplysningen.
4. En bindende tariferingsoplysning er gyldig i seks år og en
bindende oprindelsesoplysning i tre år regnet fra meddelelsestidspunktet.Uanset artikel 8 annulleres de, hvis de bygger på urigtige ellerufuldstændige oplysninger fra ansøgeren.
5. Bindende oplysninger ophører med at være gyldige efter følgende
regler:
a) En tariferingsoplysning ophører med at være gyldig, når den:
i) efter vedtagelsen af en forordning ikke er i overensstemmelse
med de således fastsatte retsregler
ii) ikke længere er forenelig med fortolkningen af en af de i artikel
20, stk. 6, omhandlede nomenklaturer:
— på fællesskabsplan ved en ændring af de forklarende
bemærkninger til den kombinerede nomenklatur eller veden dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol, eller
— på internationalt plan ved en tariferingsudtalelse eller ved en
ændring af de forklarende bemærkninger til nomenklaturen i
det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatur-
system, der er vedtaget af Verdenstoldorganisationen, somblev oprettet i 1952 under navnet »Toldsamarbejdsrådet«
iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9,
forudsat at denne tilbagekaldelse eller ændring meddeles
modtageren.
Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være
gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde, er datoen foroffentliggørelsen af de nævnte foranstaltninger eller, for så vidt angårinternationale foranstaltninger, datoen for offentliggørelsen af enmeddelelse fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske
Fællesskabers Tidende .1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
b) ‘En oprindelsesoplysning ophører med at være gyldig, når den:
i) efter vedtagelsen af en forordning eller af en aftale indgået af
Fællesskabet ikke er i overensstemmelse med de således fastsatteretsregler
ii) ikke længere er forenelig:
— på fællesskabsplan med de forklarende bemærkninger og de
udtalelser, der er vedtaget til fortolkning af bestemmelserne,
eller med en dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers
Domstol
— på internationalt plan med den aftale om oprindelsesregler,
der er udarbejdet af Verdenshandelsorganisationen (WTO),eller med de forklarende bemærkninger eller udtalelser om
oprindelse, der er vedtaget til fortolkning af denne aftale
iii) tilbagekaldes eller ændres i overensstemmelse med artikel 9,
forudsat at det på forhånd meddeles modtageren.
Den dato, på hvilken en bindende oplysning ophører med at være
gyldig i de i nr. i) og ii) omhandlede tilfælde er den dato, der angivesved offentliggørelsen af de ovennævnte foranstaltninger, eller, hvadangår de internationale foranstaltninger, den dato, som er angivet imeddelelsen fra Kommissionen i C-udgaven af De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
6. Modtageren af en bindende oplysning, der i henhold til stk. 5,
►
C3litra a), nr. ii) eller iii), ◄eller litra b), nr. ii) eller iii), ophører
med at være gyldig, kan fortsat anvende den i en periode på seksmåneder efter tidspunktet for denne offentliggørelse eller meddelelse,når han på grundlag af den bindende oplysning før vedtagelsen af de
pågældende foranstaltninger gennem en bindende og endelig kontrakt
har forpligtet sig til køb eller salg af den pågældende vare. Er der taleom produkter, for hvilke der ved opfyldelsen af toldformaliteterneforelægges import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelsesattester,træder gyldighedsperioden for den pågældende licens eller attest dog istedet for perioden på seks måneder.
I de i stk. 5, litra a), nr. i), og litra b), nr. i), nævnte tilfælde kan der i
forordningen eller aftalen fastsættes en frist, inden for hvilken førsteafsnit finder anvendelse.
7. Anvendelse på de i stk. 6 fastsatte betingelser af tariferingen eller
oprindelsesbestemmelsen i den bindende oplysning gælder kun ved:
— fastlæggelse af import- eller eksportafgifter
— beregning af eksportrestitutioner og af alle andre beløb, der ydes ved
indførsel eller udførsel inden for rammerne af en fælles landbrugs-politik
— anvendelse af import- eller eksportlicenser eller forudfastsættelses-
attester, som fremlægges ved opfyldelse af formaliteterne med
henblik på antagelsen af toldangivelsen vedrørende den pågældendevare, for så vidt disse licenser eller attester er udstedt på grundlag afovennævnte oplysning.
Efter proceduren i artikel 38 i Rådets forordning 136/66/EØF af 22.
september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning forfedtstoffer(
1) og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger
vedrørende de fælles markedsordninger kan der endvidere i særligetilfælde, hvor der er risiko for forstyrrelse af ordningerne under denfælles landbrugspolitik, træffes afgørelse om fravigelse af stk. 6.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 9
(1) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66, specialudgave 1965-1966, s. 193.
Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT nr. L
349 af 31. 12. 1994, s. 105).▼M1
▼B
Afdeling 4
Andrebestemmelser
Artikel 13
Toldmyndighederne kan på de efter gældende bestemmelser fastsatte
betingelser træffe alle de kontrolforanstaltninger, de skønner nødvendigefor at anvende toldforskrifterne korrekt.
Artikel 14
Enhver person, som direkte eller indirekte er berørt af transaktioner, der
udføres som led i varehandelen, skal, uanset hvilken metode der
anvendes, med henblik på anvendelse af toldforskrifterne og påtoldmyndighedernes begæring inden for de af disse fastsatte fristerindgive alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt assistance.
Artikel 15
Enhver oplysning af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er
omfattet af tavshedspligt, og toldmyndighederne må ikke videregiveoplysningen uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den
myndighed, der har meddelt den; videregivelse af oplysninger er tilladt,
for så vidt toldmyndighederne måtte være forpligtet eller bemyndigethertil ifølge gældende bestemmelser, herunder navnlig bestemmelservedrørende databeskyttelse, eller i forbindelse med en retssag.
Artikel 16
Alle berørte personer skal, uanset hvilken metode der anvendes, med
henblik på toldkontrollen opbevare de dokumenter, der er omhandlet iartikel 14, i den periode, der er fastsat i gældende bestemmelser, og i
mindst tre kalenderår. Denne frist gælder fra udgangen af det år, hvor
a) angivelserne om overgang til fri omsætning eller om udførsel er
blevet antaget, for så vidt angår andre varer overgået til friomsætning end dem, der er omhandlet i litra b), eller varer, der erangivet til udførsel
b) varer, der er overgået til fri omsætning til nedsat eller nul-
importafgift på grund af deres anvendelse til særlige formål, ophørermed at være undergivet toldtilsyn
c) toldproceduren afsluttes for varer, som er henført under en anden
toldprocedure
d) varer, der er indført i frizone eller frilager, forlader den pågældende
virksomhed.
Hvis toldmyndighederne foretager kontrol vedrørende en toldskyld, og
det viser sig nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, opbevares
dokumenterne ud over den i stk. 1 fastsatte frist så længe, at
korrektionen kan foretages og kontrolleres, jf. dog artikel 221, stk. 3,andet punktum.
Artikel 17
Når der fastsættes tidsfrister, datoer eller terminer i toldforskrifterne med
henblik på disses anvendelse, kan en sådan frist kun forlænges, og endato eller termin kan udskydes, hvor det udtrykkeligt er fastsat i depågældende forskrifter.
Artikel 18
1. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes ved
bestemmelse af varers tarifering og fastlæggelse af importafgifter,fastsættes en gang om måneden. De kurser, der anvendes ved denneomregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeden næstsidste arbejsdag i måneden. Disse kurser anvendes i
hele den følgende måned.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 10
▼M1
▼M1
Hvis en kurs, der anvendes ved månedens begyndelse, afviger mere en
5 % fra den kurs, der offentliggøres den næstsidste arbejdsdag inden den15. i samme måned, anvendes sidstnævnte kurs fra den 15. og indtil den
pågældende måneds udgang.
2. Den modværdi i national valuta af ecu, der skal anvendes som led i
toldforskrifterne i andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1,fastsættes en gang om året. De kurser, der anvendes ved denneomregning, er dem, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeden første arbejdsdag i oktober, med virkning fra den 1. januar
det følgende år. Hvis denne kurs ikke foreligger for en given valuta,anvendes som omregningskurs for den pågældende valuta kursen på dendag, for hvilken der senest er offentliggjort en kurs i De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
3. Toldmyndighederne kan — opad eller nedad — afrunde det beløb,
der fremkommer ved omregning til deres nationale valuta af et beløb
fastsat i ecu, når det anvendes til andre formål end bestemmelse afvarers tarifering eller fastlæggelse af import- eller eksportafgifter.
Beløbet må efter afrunding højst afvige fra det oprindelige beløb med
5% .
Toldmyndighederne kan opretholde en uændret modværdi i national
valuta af et beløb fastsat i ecu, hvis omregning af dette beløb ved denårlige tilpasning i henhold til stk. 2, inden ovennævnte afrundingforetages, fører til en ændring af den i national valuta udtrykte modværdipå mindre en 5 % eller til en lavere modværdi.
Artikel 19
Det fastsættes efter udvalgsproceduren, i hvilke tilfælde og på hvilke
betingelser der kan gives tilladelse til at forenkle anvendelsen aftoldforskrifterne.
AFSNIT II
ELEMENTER,PÅGRUNDLAGAFHVILKEIMPORT-ELLER
EKSPORTAFGIFTERNESAMTDEANDREFORANSTALT-
NINGER,DERERFASTSATSOMLEDIVAREHANDELEN,
FINDERANVENDELSE
KAPITEL 1
DEEUROPÆISKEFÆLLESSKABERSTOLDTARIFOGTARIFERING
AFVARER
Artikel 20
1. Hvis der opstår toldskyld, er grundlaget for de efter lovgivningen
skyldige afgifter De Europæiske Fællesskabers Toldtarif.
2. De andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabs-
bestemmelser som led i varehandelen, finder i givet fald anvendelse ihenhold til varernes tarifering i tariffen.
3. De Europæiske Fællesskabers Toldtarif består af:
a) Den Kombinerede Nomenklatur
b) enhver anden nomenklatur, hvori Den Kombinerede Nomenklatur
indgår helt eller delvis eller med tilføjelse af yderligere underop-delinger, og som er opstillet i henhold til særlige
fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af toldmæssige
foranstaltninger i forbindelse med varehandelen
c) de satser og andre opkrævningselementer, der normalt finder
anvendelse for varer, der er omfattet af Den Kombinerede
Nomenklatur, for så vidt angår:
— told, og
—►
M1 ◄afgifter ved indførsel, der fastsættes som
led i den fælles landbrugspolitik eller i de særordninger, der1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 11
▼B
▼B
anvendes på visse varer, som frembringes ved forarbejdning af
landbrugsprodukter
d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som
Fællesskabet har indgået med tredjelande eller grupper af lande, oghvorved der indrømmes præferencetoldbehandling
e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fælles-
skabet til fordel for visse lande, landegrupper eller områder
f) de autonome suspensionsforanstaltninger, hvorved der fastsættes
nedsættelse af eller fritagelse for importafgifter gældende for visse
varer
g) de andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved andre
fællesskabsforskrifter.
4. Med forbehold af reglerne om enhedstoldsatser, finder de i stk. 3,
litra d), e) og f), omhandlede foranstaltninger på klarererens anmodning
anvendelse i stedet for de i litra c) omhandlede, når de pågældende varer
opfylder de for førstnævnte foranstaltninger fastsatte betingelser.Anmodningen kan indgives efterfølgende, så længe betingelserne herforer opfyldt.
5. Er anvendelsen af de i stk. 3, litra d), e) og f), omhandlede
foranstaltninger begrænset til kun at omfatte et vist importvolumen,
ophører den:
a) for så vidt angår toldkontingenter, når begrænsningen for import-
volumen er nået
b) for så vidt angår toldlofter, når Kommissionen udsteder en forordning
herom.
6. Tarifering af en vare består i, at det efter de gældende regler
fastslås:
a) hvilken underposition i Den Kombinerede Nomenklatur eller i en
anden af de i stk. 3, litra b), omhandlede nomenklaturer
b) hvilken underposition i enhver anden nomenklatur, der gengiver Den
Kombinerede Nomenklatur helt eller delvis, eventuelt med yderligere
underopdelinger, og som er fastsat ved særlige fællesskabsbestem-
melser med henblik på anvendelse af andre foranstaltninger endtoldmæssige foranstaltninger som led i varehandelen
den pågældende vare henhører under.
Artikel 21
1. De toldlempelser, som visse varer kan være omfattet af på grund af
deres art eller deres særlige anvendelsesformål, er undergivet betin-gelser, der fastsættes efter udvalgsproceduren. Hvis der kræves
bevilling, finder artikel 86 og 87 anvendelse.
2. I stk. 1 forstås ved »toldlempelser« enhver nedsættelse eller
suspension — også som led i et toldkontingent — af importafgiften somdefineret i artikel 4, nr. 10.
KAPITEL 2
VARERSOPRINDELSE
Afdeling 1
Varersikke-præferenceoprindelse
Artikel 22
I artikel 23 til 26 defineres varers ikke-præferenceoprindelse med
henblik på
a) anvendelse af De Europæiske Fællesskabers Toldtarif med undta-
gelse af de i artikel 20, stk. 3, litra d) og e), nævnte foranstaltninger
b) anvendelse af de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i de
særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 12
▼B
c) udfærdigelse og udstedelse af oprindelsescertifikater.
Artikel 23
1. Varer anses for at have oprindelse i et bestemt land, når de fuldt ud
er fremstillet i dette land.
2. Ved varer, der fuldt ud er fremstillet i et land, forstås:
a) mineralske produkter, der er udvundet i landet
b) vegetabilske produkter, der er høstet i landet
c) levende dyr, der er født og opdrættet i landet
d) produkter, der hidrører fra levende dyr, der opdrættes i landet
e) produkter, der hidrører fra jagt og fiskeri i landet
f) produkter, der hidrører fra havfiskeri uden for et lands søterritorium
fra skibe, som er registreret i landet eller anmeldt til landets
skibsregister og fører landets flag, samt andre produkter, der optages
fra havet på samme betingelser
g) varer, der fremstilles om bord på fabriksskibe af de i litra f) nævnte
produkter, som har oprindelse i dette land, såfremt fabriksskibene erregistreret i landet eller anmeldt til landets skibsregister og førerlandets flag
h) produkter, der udvindes af havbunden eller havundergrunden uden
for søterritoriet, hvis det pågældende land har eneret på udnyttelse afdenne havbund eller havundergrund
i) affald og skrot, der fremkommer ved fremstillingsprocesser, samt
varer ude af brug, når de er indsamlet i landet og kunkan anvendes tilgenindvinding af råmaterialer
j) varer, der i landet udelukkende er fremstillet af de under litra a) til i)
nævnte varer eller af deres biprodukter på ethvert fremstillingstrin.
3. Ved anvendelse af stk. 2 omfatter begrebet »land« og »område«
også det pågældende lands søterritorium.
Artikel 24
En vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har
oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomiskberettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denneer foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af
et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen.
Artikel 25
Forarbejdning eller bearbejdning, hvorom det fastlås, eller hvorom
konstaterede kendsgerninger berettiger til en formodning om, at den
udelukkende har haft til formål at omgå bestemmelser, der i
Fællesskabet anvendes for varer fra bestemte lande, kan på ingenmåde medføre, at de således frembragte varer i medfør af artikel 24,anses for at have oprindelse i det land, hvor forarbejdningen ellerbearbejdningen er foretaget.
Artikel 26
1. Det kan i toldforskrifterne eller andre særlige fællesskabsforsk-
rifter fastsættes, at der skal forelægges bevis for varernes oprindelse iform af et dokument.
2. Selv om et sådant dokument forelægges, kan toldmyndighederne,
når der foreligger alvorlig tvivl, kræve yderligere dokumentationforelagt for at sikre, at oprindelsen er i overensstemmelse med deregler, der er fastsat i toldforskrifterne herom.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 13
▼B
Afdeling 2
Varerspræferenceoprindelse
Artikel 27
De betingelser, som gælder, for at varer kan opnå oprindelsesstatus og
dermed være omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra d) eller e),omhandlede foranstaltninger, fastsættes i præferenceoprindelsesreglerne.
Disse regler fastsættes
a) for varer, der er omhandlet i de i artikel 20, stk. 3, litra d), nævnte
aftaler, i de pågældende aftaler
b) for varer, der er omfattet af de i artikel 20, stk. 3, litra e), omhandlede
præferencetoldforanstaltninger, efter udvalgsproceduren.
KAPITEL 3
VARERSTOLDVÆRDI
Artikel 28
Dette kapitel indeholder bestemmelserne for toldværdiansættelse med
henblik på anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers Toldtarif samtde ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i særlige fælles-skabsbestemmelser som led i varehandelen.
Artikel 29
1. Toldværdien af indførte varer er transaktionsværdien, dvs. den
pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg tiludførsel til Fællesskabets toldområde, i givet fald justeret i henhold tilartikel 32 og 33, når:
a) der ikke er fastsat begrænsninger med hensyn til køberens rådighed
over eller anvendelse af varerne ud over sådanne begrænsninger,
som:
— er pålagt eller krævet ifølge lovgivningen eller af de offentlige
myndigheder i Fællesskabet
— begrænser det geografiske område, hvor varerne kan videre-
sælges, eller
— ikke i væsentlig grad påvirker varernes værdi
b) salget eller prisen ikke er betinget af vilkår eller ydelser, hvis værdi
ikke kan bestemmes med hensyn til de varer, som skal værdiansættes
c) ingen del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller
anvendelse af varerne fra købernes side direkte eller indirekte
tilfalder sælgeren, medmindre der kan foretages en passende justering
efter artikel 32, og
d) køberen og sælgeren ikke er indbyrdes afhængige, eller, hvis dette er
tilfældet, når transaktionsværdien kan antages som værdigrundlag ihenhold til stk. 2.
2. a) Ved afgørelsen af, om transaktionsværdien kan antages ved
anvendelse af stk. 1, er det forhold, at køberen og sælgeren erindbyrdes afhængige, ikke i sig selv tilstrækkelig grund til atbetragte transaktionsværdien som uantagelig. Om nødvendigt måde særlige omstændigheder ved salget undersøges, og transak-tionsværdien godkendes, hvis dette afhængighedsforhold ikke har
påvirket prisen. Hvor toldmyndighederne ud fra de oplysninger,
der er meddelt af klarereren, eller som stammer fra andre kilder,har anledning til at formode, at afhængighedsforholdet harpåvirket prisen, gøres klarereren opmærksom herpå, og der givesdenne rimelig mulighed for at svare. Hvis klarereren fremsætteranmodning herom, gives toldmyndighedernes begrundelser skrift-
ligt.
b) Ved salg mellem indbyrdes afhængige personer godkendes
transaktionsværdien, og varerne værdiansættes i henhold til stk.1,når klarereren kan påvise, at værdien ligger meget næren af de i1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 14
▼B
det følgende nævnte værdier på samme eller omtrent samme
tidspunkt:
i) transaktionsværdien ved salg mellem køber og sælger, som
ikke i noget særligt tilfælde er indbyrdes afhængige, aftilsvarende eller lignende varer ved udførsel til Fællesskabet
ii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat
efter artikel 30, stk. 2, litra c)
iii) toldværdien af tilsvarende eller lignende varer som fastsat
efter artikel 30, stk. 2, litra d).
Ved anvendelse af ovennævnte kriterier tages der tilbørligt hensyn
til forskelle, som beror på de forskellige handelsled, varemængder,
de i artikel 32 nævnte elementer og omkostninger, som afholdes afsælgeren ved salg, hvor køberen og sælgeren ikke er indbyrdesafhængige, og som sælgeren ikke afholder ved salg, hvor køberenog sælgeren er indbyrdes afhængige.
c) De under litra b) anførte kriterier skal anvendes på klarerens
initiativ og kun for at foretage en sammenligning. Alternativetransaktionsværdier kan ikke fastsættes i henhold til litra b).
3. a) Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde
betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller yde tilfordel for denne, for de indførte varer, og som omfatter alle debetalinger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse forsalget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen
til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser.
Betaling skal ikke nødvendigvis ske i kontanter. Den kan findested ved akkreditiver eller omsætningspapirer og kan foretagesdirekte eller indirekte.
b) De aktiviteter, herunder markedsføring, køberen udfører for egen
regning bortset fra sådanne, for hvilke der sker justering i henholdtil artikel 32, betragtes ikke som indirekte betaling til sælgeren,selv om det kan anses, at sælgeren drager nytte af dem, eller at deer blevet udført med hans godkendelse, og omkostningerne ved
disse aktiviteter lægges ikke til den pris, der faktisk er betalt eller
skal betales ved de indførte varers toldværdiansættelse.
Artikel 30
1. Når toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til artikel 29,
gennemgås stk. 2, litra a), litra b), litra c) og litra d) i nævnte
rækkefølge, indtil der findes et litra, hvorefter toldværdien kan
fastsættes, dog således at litra c) og litra d) på klarererens anmodningkan komme til anvendelse i omvendt rækkefølge; kun hvor toldværdienikke kan fastsættes i henhold til et givet litra, kan bestemmelserne i detumiddelbart efterfølgende litra anvendes i den i dette stykke fastlagterækkefølge.
2. Ved anvendelse af denne artikel fastsættes toldværdien ved
anvendelse af:
a) transaktionsværdien af tilsvarende varer, som sælges til udførsel til
Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som
de varer, der skal værdiansættes
b) transaktionsværdien af lignende varer, som sælges til udførsel til
Fællesskabet og udføres på samme eller næsten samme tidspunkt som
de varer, der skal værdiansættes
c) en værdi baseret på enhedsprisen ved salg i Fællesskabet af den
største samlede mængde af de indførte varer eller tilsvarende eller
lignende indførte varer til personer, der ikke er afhængige af sælgerne
d) en beregnet værdi, der udgør summen af:
— prisen for eller værdien af materialer og fabrikation eller andre
arbejdsprocesser ved fremstilling af de indførte varer
— et beløb for avancer og generalomkostninger svarende til, hvad
der almindeligvis indgår i salg af varer af samme art ellerbeskaffenhed som de varer, der skal værdiansættes, og som1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 15
▼B
fremstilles af producenter i udførselslandet til udførsel til
Fællesskabet
— prisen for eller værdien af de i artikel 32, stk. 1, litra e),
omhandlede elementer.
3. Yderligere betingelser og gennemførelsesbestemmelser til stk. 2
fastsættes efter udvalgsproceduren.
Artikel 31
1. Hvis toldværdien af varerne ikke kan fastsættes i henhold til artikel
29 eller 30, fastsættes den på grundlag af de foreliggende data iFællesskabet og ifølge rimelige fremgangsmåder, der er forenelige med
grundprincipperne og de almindelige bestemmelser:
— i aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overens-
komst om told og udenrigshandel ►
M1fra 1994 ◄
— i artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigs-
handel►M1fra 1994 ◄
— og bestemmelserne i dette kapitel.
2. Ved anvendelse af stk. 1 kan toldværdien ikke fastsættes på
grundlag af:
a) salgsprisen i Fællesskabet for varer, der er fremstillet i Fællesskabet
b) et system, hvorefter den højeste af to mulige værdier anvendes ved
toldværdiansættelsen
c) vareprisen på udførselslandets hjemmemarked
d) andre produktionsomkostninger end de beregnede værdier, der er
fastsat for tilsvarende eller lignende varer i henhold til artikel 30, stk.2, litra d)
e) priser ved udførsel til et land, der ikke er omfattet af Fællesskabets
toldområde
f) minimumstoldværdier, eller
g) vilkårlige eller fiktive værdier.
Artikel 32
1. Ved fastsættelse af toldværdi i henhold til artikel 29 lægges til den
pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer:
a) følgende elementer, i den udstrækning de afholdes af køberen, men
ikke er indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for
varerne:
i) provision og mæglerhonorar, dog ikke indkøbsprovision
ii) prisen for beholdere, som ved toldbehandling betragtes som
udgørende en del af selve varen
iii) prisen for emballage omfattende såvel arbejdsløn som materialer
b) den forholdsmæssigt udregnede værdi af de herunder nævnte varer og
tjenesteydelser, når de leveres direkte eller indirekte af køberen udenberegning eller til nedsat pris til brug ved fremstilling og salg tiludførsel af de indførte varer, for så vidt denne værdi ikke er
indbefattet i den pris, der faktisk er betalt eller skal betales
i) materialer, komponenter, dele og lignende elementer, som indgår
i de indførte varer
ii) værktøj, matricer, forme og lignende genstande, der anvendes
ved fremstilling af de indførte varer
iii) materialer, der forbruges ved fremstillingen af de indførte varer
iv) ingeniørarbejde eller udviklingsarbejde, kunst- og designarbejde,
tegninger og skitser, som udføres andetsteds end i Fællesskabet,
og som er nødvendige for fremstillingen af de indførte varer
c) royalties og licensafgifter vedrørende varer, der skal værdiansættes,
som køberen er forpligtet til at betale direkte eller indirekte sombetingelse for salg af de varer, der skal værdiansættes, for så vidtsådanne royalties og licensafgifter ikke er indbefattet i den pris, derfaktisk er betalt eller skal betales1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 16
▼B
d) værdien af enhver del af provenuet ved senere videresalg, over-
dragelse eller anvendelse af de indførte varer, som direkte ellerindirekte tilfalder sælgeren
e) i) transport- og forsikringsomkostninger for de indførte varer, og
ii) omkostninger ved lastning og håndtering i forbindelse med
transporten af de indførte varer
indtil varernes indførselssted i Fællesskabets toldområde.
2. Ethvert element, som i henhold til denne artikel lægges til den pris,
der faktisk er betalt eller skal betales, baseres udelukkende på objektive
og målelige oplysninger.
3. Ved fastsættelse af toldværdien må der intet lægges til den pris, der
faktisk er betalt eller skal betales, hvis det ikke er hjemlet i denneartikel.
4. I dette kapitel forstås ved »indkøbsprovision« beløb, som en
importør betaler sin agent for en tjenesteydelse, som har bestået i, atdenne har repræsenteret ham ved indkøb af de varer, der skalværdiansættes.
5. Uanset stk. 1, litra c),
a) lægges omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de
indførte varer i Fællesskabet ikke til den pris, der faktisk er betalteller skal betales for de indførte varer, ved fastsættelsen af
toldværdien, og
b) lægges betalinger, der foretages af køberen til gengæld for retten til at
forhandle eller videresælge de indførte varer, ikke til den pris, der
faktisk er betalt eller skal betales for de indførte varer, hvis dissebetalinger ikke er en betingelse for salg til udførsel af de tilFællesskabet indførte varer.
Artikel 33
Toldværdien omfatter ikke følgende elementer, hvis de er særskilt
angivet i forhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for deindførte varer:
a) transportomkostninger for varerne efter ankomsten til indførsels-
stedet i Fællesskabets toldområde
b) omkostninger vedrørende bygnings-, installations- eller monterings-
arbejder, vedligeholdelse eller teknisk bistand, som er udført efter
indførslen, for så vidt angår indførte varer, såsom industrianlæg, -maskiner eller -materiel
c) renter i henhold til en af køberen indgået finansieringsordning, som
vedrører købet af indførte varer, uanset om finansieringen tilve-jebringes af sælgeren, et pengeinstitut eller en anden person, forudsatat finansieringsordningen er indgået skriftligt, og at køberen påforlangende kan påvise, at:
— sådanne varer faktisk sælges til den pris, der angives som den
pris, der faktisk er betalt eller skal betales, og
— den angivne rentesats ikke overstiger det normale niveau for
sådanne transaktioner i det land og på det tidspunkt, hvorfinansieringen tilvejebringes
d) omkostninger i forbindelse med retten til at reproducere de indførte
varer i Fællesskabet
e) indkøbsprovision
f) importafgifter og andre afgifter, som skal betales i Fællesskabet i
forbindelse med indførsel eller salg af varerne.
Artikel 34
Der kan udfærdiges særlige regler efter udvalgsproceduren med henblik
på toldværdiansættelse af databærere til brug i databehandlingsudstyr ogindeholdende data eller instruktioner.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 17
▼B
Artikel 35
Hvis der ved toldværdiansættelse af en vare indgår elementer, der er
angivet i en anden valuta end den medlemsstats, hvor ansættelsen finder
sted, anvendes den kurs, der er behørigt offentliggjort af de på området
kompetente myndigheder.
Kursen skal så fyldestgørende som muligt afspejle den ved handelsfor-
hold gængse kurs for den pågældende valuta, udtrykt i den pågældendemedlemsstats valuta, og anvendes i en periode, som fastsættes efterudvalgsproceduren.
Hvis en sådan kurs ikke forefindes, fastsættes den vekselkurs, der skal
anvendes, efter udvalgsproceduren.
Artikel 36
1. Dette kapitel berører ikke de særlige bestemmelser, der gælder ved
toldværdiansættelse af varer, som overgår til fri omsætning efter at væreangivet til en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Uanset artikel 29, 30 og 31 kan toldværdifastsættelsen for
letfordærvelige varer, der sædvanligvis leveres i kommission, efteranmodning fra klarereren foretages efter forenklede regler, somfastlægges for hele Fællesskabet efter udvalgsproceduren.
AFSNIT III
BESTEMMELSER,DERGÆLDERFORVARER,SOMFØRES
INDIFÆLLESSKABETSTOLDOMRÅDE,INDTILDEER
ANGIVETTILDERESTOLDMÆSSIGEBESTEMMELSE
ELLERANVENDELSE
KAPITEL 1
INDFØRSELAFVARERIFÆLLESSKABETSTOLDOMRÅDE
Artikel 37
1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er straks ved
indførslen undergivet toldtilsyn. De kan underkastes kontrol fratoldmyndighedernes side efter gældende bestemmelser.
2. De forbliver under tilsyn så længe det er nødvendigt for at fastslå
deres toldmæssige status, og for ikke-fællesskabsvarers vedkommende
og med forbehold af artikel 82, stk. 1, indtil de enten skifter toldmæssigstatus eller indføres i frizone eller frilager eller genudføres ellertilintetgøres efter artikel 182.
Artikel 38
1. Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, skal omgående af
den person, der foretager denne indførsel, og i givet fald, ad den aftoldmyndighederne anviste vej og på den af disse myndigheder anvistemåde befordres:
a) til det af toldmyndighederne anviste toldsted eller til et andet af disse
myndigheder anvist eller godkendt sted
b) til en frizone, hvis indførslen af varerne i denne frizone finder sted
direkte:
— ad sø- eller luftvejen, eller
— over land og ikke over nogen anden del af Fællesskabets
toldområde, når det drejer sig om en frizone, der støder optillandgrænsen (SIC! landegrænsen) mellem en medlemsstat og et
tredjeland.
2. Enhver person, som overtager transporten af varerne, efter at de er
blevet ført ind i Fællesskabets toldområde bl.a. efter omladning, hæfterfor opfyldelsen af den i stk. 1 omhandlede forpligtelse.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 18
▼M3
▼B
▼B
3. Med varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, sidestilles
varer, som, selv om de endnu befinder sig uden for dette toldområde,kan underkastes kontrol af en medlemsstats toldmyndigheder i medfør af
gældende bestemmelser, især som følge af en overenskomst mellem
denne medlemsstat og et tredjeland.
4. Stk. 1, litra a), er ikke til hinder for anvendelse af gældende
bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende turist-, grænse- ellerposttrafikken eller vedrørende trafik uden nævneværdig økonomiskbetydning, når toldtilsynet og mulighederne for toldkontrol ikke
indskrænkes herved.
5. Stk. 1 til 4 og artikel 39 til 53 finder ikke anvendelse på varer, som
midlertidigt har forladt Fællesskabets toldområde under forsendelsemellem to steder i Fællesskabet ad sø- eller luftvejen, såfremttransporten er foregået direkte med fly eller skib i fast rutefart udenophold uden for Fællesskabets toldområde.
Denne bestemmelse gælder ikke for varer, som lastes i havne eller
lufthavne i tredjelande eller i frihavne.
6. Stk. 1 finder ikke anvendelse på varer, der befinder sig om bord på
skibe eller luftfartøjer, som passerer gennem medlemsstaternes søterri-torium eller luftrum, når de ikke som bestemmelsessted har en havn ellerlufthavn i disse medlemsstater.
Artikel 39
1. Kan den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse ikke opfyldes
som følge af hændelige omstændigheder eller force majeure, skal denperson, som forpligtelsen påhviler, eller enhver anden person, der
optræder i hans sted, omgående underrette toldmyndighederne om dette
forhold. Er varerne ikke blevet fuldstændig tilintetgjort som følge afdisse hændelige omstændigheder eller dette tilfælde af force majeure,skal toldmyndighederne endvidere underrettes om det nøjagtige sted,hvor varerne befinder sig.
2. Er et skib eller luftfartøj som omhandlet i artikel 38, stk. 6, som
følge af hændelige omstændigheder eller force majeure nødt til at anløbe
en havn eller forblive midlertidigt i Fællesskabets toldområde uden atkunne opfylde den i artikel 38, stk. 1, omhandlede forpligtelse,underretter den person, der har ført det pågældende skib eller luftfartøjind i det pågældende toldområde, eller enhver anden person, der
optræder i hans sted, omgående toldmyndighederne om dette forhold.
3. Toldmyndighederne bestemmer, hvilke forholdsregler der skal
træffes, for at der kan føres toldtilsyn med de varer, der er omhandlet istk. 1, samt de varer, der befinder sig om bord på et skib eller etluftfartøj som omhandlet i stk. 2, for at det i givet fald kan sikres, atvarerne senere befordres til et toldsted eller ethvert andet af told-myndighederne anvist eller godkendt sted.
KAPITEL 2
FREMBYDELSEAFVARERFORTOLDVÆSENET
Artikel 40
Varer, som efter artikel 38, stk. 1, litra a), ankommer til toldstedet eller
til ethvert andet af toldmyndighederne anvist eller godkendt sted,frembydes for toldvæsenet af den person, der har ført varerne ind iFællesskabets toldområde, eller i givet fald af den person, som overtager
transporten af varerne, efter at de er blevet indført.
Artikel 41
Artikel 40 er ikke til hinder for anvendelse af særlige bestemmelser for
varer, der
a) medføres af rejsende
b) henføres under en toldprocedure uden at blive frembudt for
toldvæsenet.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 19
▼B
Artikel 42
Når varerne er blevet frembudt for toldvæsenet, kan der med
toldmyndighedernes tilladelse foretages besigtigelse eller udtages
stikprøver med henblik på at få disse varer angivet til en toldmæssigbestemmelse eller anvendelse.
KAPITEL 3
SUMMARISKANGIVELSEOGLOSNINGAFVARER,DERERFREM-
BUDTFORTOLDVÆSENET
Artikel 43
Varer, som frembydes for toldvæsenet efter artikel 40, skal gøres til
genstand for en summarisk angivelse, jf. dog artikel 45.
Den summariske angivelse skal indgives, så snart varerne er frembudt.
Toldmyndighederne kan dog sætte en frist for indgivelsen, der udløbersenest den første arbejdsdag efter den dag, hvor varerne er blevetfrembudt for toldvæsenet.
Artikel 44
1. Den summariske angivelse skal udfærdiges på en formular, der er i
overensstemmelse med den model, toldmyndighederne fastlægger.Toldmyndighederne kan dog godtage, at der som summarisk angivelsebenyttes ethvert handelsdokument eller administrativt dokument, somindeholder de nødvendige oplysninger til identifikation af varerne.
2. Den summariske angivelse skal indgives
a) enten af den person, som har ført varerne ind i Fællesskabets
toldområde, eller i givet fald af den person, som overtagertransporten af varerne, efter at disse er blevet indført
b) eller af den person, i hvis navn de i litra a) omhandlede personer har
handlet.
Artikel 45
Med forbehold af gældende bestemmelser vedrørende varer, der
medføres af rejsende eller forsendes som brev- og pakkepost, kan
toldmyndighederne undlade at kræve indgivelse af en summarisk
angivelse, for så vidt toldtilsynet med varerne ikke derved indskrænkes,når varerne inden udløbet af den i artikel 43 fastsatte frist underkastesformaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelseeller anvendelse.
Artikel 46
1. Varerne kan kun med toldmyndighedernes tilladelse losses eller
omlades fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, og kun påsteder anvist eller godkendt af disse myndigheder.
En sådan tilladelse er imidlertid ikke nødvendig, når en overhængende
fare kræver, at alle varerne eller en del af dem losses. Told-myndighederne underrettes i så fald omgående herom.
2. Toldmyndighederne kan med henblik på kontrol af såvel varerne
som det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, til enhver tid kræve, atvarerne losses og pakkes ud.
Artikel 47
Varerne må ikke uden toldmyndighedernes tilladelse fjernes fra det sted,
hvor de oprindelig var anbragt.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 20
▼B
KAPITEL 4
FORPLIGTELSETILATANGIVEDEFORTOLDVÆSENETFREM-
BUDTEVARERTILENTOLDMÆSSIGBESTEMMELSEELLER
ANVENDELSE
Artikel 48
Ikke-fællesskabsvarer, der er frembudt for toldvæsenet, skal angives til
en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, der er tilladt forsådanne ikke-fællesskabsvarer.
Artikel 49
1. Varer, der er omfattet af en summarisk angivelse, skal underkastes
formaliteter med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelseeller anvendelse inden for følgende frister:
a) 45 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt
angår varer, der forsendes ad søvejen
b) 20 dage fra indgivelsen af den summariske angivelse, for så vidt
angår varer, der forsendes ad anden vej end søvejen.
2. Når omstændighederne berettiger dertil, kan toldmyndighederne
fastsætte en kortere frist eller forlænge de i stk. 1 omhandlede frister.
Forlængelsen må imidlertid ikke overstige det reelle behov under depågældende omstændigheder.
KAPITEL 5
MIDLERTIDIGOPBEVARINGAFVARER
Artikel 50
Varer, der har været frembudt for toldvæsenet, og som afventer
angivelse til toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, har efterfrembydelsen status som varer under midlertidig opbevaring. Sådannevarer benævnes i det følgende »varer under midlertidig opbevaring«.
Artikel 51
1. Varer under midlertidig opbevaring må kun befinde sig på steder,
der er godkendt af toldmyndighederne, og på betingelser, som dissefastsætter.
2. Toldmyndighederne kan kræve, at ihændehaveren af varerne stiller
sikkerhed for betaling af toldskyld, der måtte opstå i henhold til artikel203 eller 204.
Artikel 52
Varer under midlertidig opbevaring må kun underkastes behandlinger,
der tjener til varernes bevarelse i uændret stand, uden at præsenta-tionsmåden eller de tekniske egenskaber ændres, jf. dog artikel 42.
Artikel 53
1. Toldmyndighederne træffer straks alle nødvendige foranstalt-
ninger, herunder salg, for at få afklaret situationen vedrørende varer,for hvilke der ikke inden for de i artikel 49 fastsatte frister er blevetpåbegyndt toldbehandling med henblik på deres angivelse til entoldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Toldmyndighederne kan for ihændehaverens regning og risiko lade
de pågældende varer flytte til et særligt sted under deres tilsyn, indtilsituationen er afklaret.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 21
▼B
KAPITEL 6
BESTEMMELSERVEDRØRENDEIKKE-FÆLLESSKABSVARER,DER
HARVÆRETFORSENDTUNDERENFORSENDELSESPROCEDURE
Artikel 54
Artikel 38, bortset fra stk. 1, litra a), samt artikel 39 til 53 finder ikke
anvendelse på varer, som ved deres indførsel i Fællesskabets toldområde
allerede er henført under en forsendelsesprocedure.
Artikel 55
Så snart ikke-fællesskabsvarer, der har været forsendt under en
forsendelsesprocedure, ankommer til bestemmelsesstedet i Fællesska-
bets toldområde og er blevet frembudt for toldvæsenet efter de gældende
forskrifter for forsendelse, finder artikel ►M142◄til 53 anvendelse.
KAPITEL 7
ANDREBESTEMMELSER
Artikel 56
Når omstændighederne kræver det, kan toldmyndighederne lade de for
toldvæsenet frembudte varer tilintetgøre. Toldmyndighederne under-retter varernes ihændehaver herom. Udgifterne i forbindelse medtilintetgørelsen påhviler ihændehaveren.
Artikel 57
Konstaterer toldmyndighederne, at varer er indført i Fællesskabets
toldområde på ikke forskriftsmæssig vis, eller at de ikke er blevetundergivet toldtilsyn, træffer de alle nødvendige foranstaltninger,
herunder salg af varerne, for at afklare situationen vedrørende disse
varer.
AFSNIT IV
TOLDMÆSSIGBESTEMMELSEELLERANVENDELSE
KAPITEL 1
GENERELT
Artikel 58
1. Medmindre andet er fastsat, kan varer, uden hensyn til deres art,
mængde, oprindelse, afsendelsesland eller bestemmelsessted, på ethvilket som helst tidspunkt på de fastsatte betingelser angives til enhvertoldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Bestemmelserne i stk. 1 er ikke til hinder for sådanne forbud eller
restriktioner, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed,den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menne-skers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse afnationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, ellerbeskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.
KAPITEL 2
TOLDPROCEDURER
Afdeling 1
Henførselafvarerunderentoldprocedure
Artikel 59
1. For alle varer, som skal henføres under en toldprocedure, skal der
indgives en angivelse til den pågældende toldprocedure.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 22
▼B
2. Fællesskabsvarer, som angives til udførsel, passiv forædling,
forsendelse eller oplæggelse på toldoplag, er undergivet toldtilsyn fraantagelsen af toldangivelsen og indtil det tidspunkt, hvor de forlader
Fællesskabets toldområde eller tilintetgøres, eller indtil toldangivelsen
erklæres ugyldig.
Artikel 60
Hvis der i toldforskrifterne ikke er regler derom, fastlægger medlems-
staterne, hvilken kompetence de forskellige toldsteder på deres områdehar, i givet fald under hensyntagen til varernes art eller dentoldprocedure, hvorunder de skal henføres.
Artikel 61
Toldangivelsen foretages
a) skriftligt
b) på edb, når dette er tilladt i medfør af bestemmelser fastsat efter
udvalgsproceduren eller tilladt af toldmyndighederne, eller
c) mundtligt, eller ved at ihændehaveren af de nævnte varer i kraft af
enhver anden handling udtrykker vilje om at henføre dem under en
toldprocedure, hvis dette er tilladt i henhold til bestemmelser fastlagt
efter udvalgsproceduren.
A.Skriftligangivelse
I. Normal fremgangsmåde
Artikel 62
1. Skriftlig angivelse foretages på en formular, der er i overens-
stemmelse med den med henblik herpå fastlagte officielle model.Angivelsen skal være underskrevet og indeholde alle de oplysninger, derer nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for dentoldprocedure, som varerne angives til.
2. Med angivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødven-
dige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for dentoldprocedure, som varerne angives til.
Artikel 63
Angivelser, der opfylder betingelserne i artikel 62, antages straks af
toldmyndighederne, hvis de varer, angivelserne vedrører, frembydes fortoldvæsenet.
Artikel 64
1. Med forbehold af artikel 5 kan toldangivelsen foretages af enhver
person, som for det kompetente toldvæsen kan frembyde — eller ladefrembyde — den pågældende vare samt fremlægge — eller lade
fremlægge — alle dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen af
bestemmelserne vedrørende den toldprocedure, som varen angives til.
2. Dog gælder følgende:
a) hvis antagelsen af en toldangivelse medfører særlige forpligtelser for
en bestemt person, skal angivelsen foretages af denne person eller fordennes regning
b) klarereren skal være etableret i Fællesskabet.
Betingelsen om etablering i Fællesskabet kræves dog ikke opfyldt af
personer,
— der foretager angivelse til forsendelse eller til midlertidig
indførsel
— som lejlighedsvis angiver varer, for så vidt toldmyndighederne
finder det berettiget.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 23
▼B
3. Bestemmelserne i stk. 2, litra b), er ikke til hinder for, at
medlemsstaterne anvender bilaterale aftaler, som de har indgået medtredjelande, eller sædvane, der har tilsvarende virkninger, og i henhold
til hvilke statsborgere i de nævnte lande kan foretage toldangivelser på
disse medlemsstaters område, med forbehold af gensidighed.
Artikel 65
Klarereren kan efter anmodning få tilladelse til at berigtige en eller flere
oplysninger i angivelsen, efter at toldvæsenet har antaget den. Dog mådette ikke bevirke, at angivelsen kommer til at vedrøre andre varer end
de oprindeligt omfattede.
Der kan imidlertid ikke længere tillades berigtigelse, hvis anmodning
herom fremsættes, efter at toldmyndighederne
a) har meddelt klarereren, at de agter at undersøge varerne
b) har konstateret, at de givne oplysninger er urigtige
c) har frigivet varerne.
Artikel 66
1. Klarereren kan anmode toldmyndighederne om at erklære en
allerede antaget angivelse ugyldig, hvis han fremlægger bevis for, at
varen ved en fejltagelse er blevet angivet til den toldprocedure, der
svarer til den nævnte angivelse, eller at varens henførsel under dentoldprocedure, den er angivet til, som følge af særlige omstændighederikke længere er berettiget.
Har toldmyndighederne underrettet klarereren om, at de agter at foretage
en undersøgelse af varerne, kan anmodningen om at få angivelsenerklæret ugyldig først godtages, når denne undersøgelse har fundet sted.
2. Angivelsen kan ikke erklæres ugyldig efter varernes frigivelse,
bortset fra i de efter udvalgsproceduren fastsatte tilfælde.
3. At en angivelse (SIC! er) ugyldig, berører ikke anvendelsen af
gældende straffebestemmelser.
Artikel 67
Medmindre der er fastsat andre særlige bestemmelser, er det datoen for
toldmyndighedernes antagelse af angivelsen, der lægges til grund foranvendelsen af alle de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure,som varerne angives til.
Artikel 68
Toldmyndighederne kan til verificering af de angivelser, som de har
antaget, foretage:
a) en dokumentkontrol, som omfatter selve angivelsen og de vedlagte
dokumenter. De kan i rimeligt omfang kræve, at klarereren
fremlægger andre dokumenter, for at de kan verificere, at oplysnin-gerne på angivelsen er rigtige
b) en undersøgelse af varerne, eventuelt ledsaget af en prøveudtagning
med henblik på analyse eller dybtgående kontrol.
Artikel 69
1. Transport af varerne til det sted, hvor undersøgelsen og i givet fald
prøveudtagningen skal finde sted, og alle nødvendige behandlinger i
forbindelse hermed foretages af klarereren eller på dennes ansvar.Udgifterne hertil afholdes af klarereren.
2. Klarereren har ret til at overvære undersøgelsen af varerne og i
givet fald prøveudtagningerne. Finder toldmyndighederne det hensigts-mæssigt, kan de forlange, at klarereren overværer undersøgelsen afvarerne eller prøveudtagningen, eller at han sender en repræsentant, forat der kan ydes toldmyndighederne den assistance, der er nødvendig forat lette undersøgelsen eller prøveudtagningen.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 24
▼B
3. Administrationen yder ikke erstatning for prøver, som told-
myndighederne udtager, når det i øvrigt sker efter gældendebestemmelser, men den afholder analyse- og kontrolomkostningerne.
Artikel 70
1. Vedrører undersøgelsen kun en del af de varer, der er omfattet af
en og samme angivelse, anses resultatet af undersøgelsen for at gælde
for alle de varer, der er omfattet af angivelsen.
Klarereren kan dog anmode om en yderligere undersøgelse af varerne,
når han skønner, at resultatet af undersøgelsen af en del af varerne ikkegælder for resten af de angivne varer.
2. Når en angivelse omfatter flere vareposter, anses oplysningerne for
hver varepost for at udgøre en særskilt angivelse med henblik påanvendelsen af stk. 1.
Artikel 71
1. Resultatet af verifikationen af angivelsen tjener som grundlag for
anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure,varerne henføres under.
2. Er der ikke foretaget verifikation af angivelsen, tjener oplysnin-
gerne på angivelsen som grundlag for anvendelsen af de i stk. 1omhandlede bestemmelser.
Artikel 72
1. Toldmyndighederne træffer de fornødne foranstaltninger til iden-
tificering af varerne, når dette er nødvendigt for at sikre overholdelsen afde betingelser, der er fastsat for benyttelsen af den toldprocedure, somde nævnte varer er blevet angivet til.
2. Identifikationsmærker, der er påsat varer eller transportmidler, må
kun fjernes eller tilintetgøres af toldmyndighederne eller med derestilladelse, medmindre det på grund af hændelige omstændigheder ellerforce majeure er absolut påkrævet af hensyn til varernes eller
transportmidlernes sikkerhed.
Artikel 73
1. Er betingelserne for henførsel under den pågældende procedure
opfyldt, og gælder der ikke forbud eller begrænsninger for varerne,
frigiver toldmyndighederne varerne, så snart oplysningerne i angivelsen
er blevet verificeret eller godtaget uden verifikation, jf. dog artikel 74.Det samme gælder, hvis verifikationen ikke kan afsluttes inden forrimelige frister, og hvis varernes tilstedeværelse ikke længere erpåkrævet af hensyn til verifikationen.
2. Frigivelsen sker på én gang for samtlige varer, der er omfattet af en
og samme angivelse.
Når angivelsen, som omhandlet i dette stykke, omfatter flere vareposter,
anses oplysningerne for hver varepost for at udgøre en særskilt
angivelse.
Artikel 74
1. Opstår der toldskyld som følge af, at en toldangivelse antages,
frigives de varer, der er omfattet af denne angivelse kun, når dennetoldskyld er blevet betalt, eller der er stillet sikkerhed for den. Uden atdet i øvrigt berører stk. 2, finder denne bestemmelse dog ikkeanvendelse på proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelsefor importafgifter.
2. Når toldmyndighederne i henhold til bestemmelserne om den
toldprocedure, varerne angives til, forlanger, at der stilles sikkerhed,frigives de nævnte varer først til den pågældende toldprocedure, når denpågældende sikkerhed er stillet.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 25
▼B
Artikel 75
Der træffes alle nødvendige foranstaltninger, herunder konfiskation og
salg, med henblik på at få afklaret situationen vedrørende varer,
a) der ikke har kunnet frigives:
— fordi undersøgelsen af disse ikke har kunnet indledes eller
fortsættes inden for de af toldmyndighederne fastsatte frister af
årsager, der kan tilskrives klarereren
— fordi de dokumenter, der er en betingelse for varernes henførsel
under den angivne toldprocedure, ikke er fremlagt
— fordi de importafgifter eller eksportafgifter, der skulle have været
betalt, eller for hvilke der skulle have været stillet sikkerhed,
inden for de fastsatte frister enten ikke er blevet betalt, eller derikke er blevet stillet sikkerhed for dem
— fordi de er underlagt forbud eller restriktioner
b) der ikke er blevet afhentet inden for en rimelig frist, efter at de er
blevet frigivet.
II. Forenklede fremgangsmåder
Artikel 76
1. For at lette gennemførelsen af formaliteter og procedurer mest
muligt, uden at det går ud over en korrekt toldbehandling, tilladertoldmyndighederne på de betingelser, der fastsættes efter udvalgs-proceduren, at
a) den i artikel 62 omhandlede toldangivelse ikke indeholder visse af de
i stk. 1, i nævnte artikel, omhandlede oplysninger, eller at visse af dei stk. 2, i nævnte artikel, omhandlede dokumenter ikke er vedlagt
b) der i stedet for den i artikel 62 omhandlede angivelse indgives et
handelsdokument eller et administrativt dokument ledsaget af en
anmodning om henførsel af varerne under den pågældende told-
procedure
c) angivelse af varerne til den pågældende procedure sker ved
indskrivning af varerne i regnskaber; i så fald kan toldmyndighedernefritage klarereren for at frembyde varerne for toldvæsenet.
Når der gøres brug af en forenklet angivelse, et handelsdokument eller et
administrativt dokument, eller hvis varerne indskrives i regnskaberne,skal der i det mindste anføres de oplysninger, der er nødvendige, for atvarerne kan identificeres. Ved indskrivning i regnskaber anføres desudendatoen herfor.
2. Bortset fra tilfælde, som fastsættes nærmere efter udvalgsproce-
duren, skal klarereren indgive supplerende angivelse som kan være afsamlet, periodisk eller opsummerende karakter.
3. Supplerende angivelser anses for sammen med de i stk. 1, litra a),
b) eller c), forenklede angivelser at udgøre et enkelt og samletdokument, som er gyldigt fra datoen for antagelsen af de forenkledeangivelser; i det i stk. 1, litra c), omhandlede tilfælde har indskrivningeni regnskaber samme retsvirkning som antagelsen af den i artikel 62
omhandlede angivelse.
4. Særlige forenklinger vedrørende proceduren for fællesskabsfor-
sendelse fastlægges efter udvalgsproceduren.
B.Andreangivelser
Artikel 77
►M31.◄Når toldangivelsen foretages på edb i henhold til artikel
61, litra b), eller mundtligt eller ved enhver anden handling i henhold tilartikel 61, litra c), finder artikel 62 til 76 tilsvarende anvendelse, dogsåledes at principperne i de nævnte bestemmelser overholdes.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 26
▼M3
2. Når toldangivelsen foretages på edb, kan toldmyndighederne
tillade, at følgedokumenter, jf. artikel 62, stk. 2, ikke vedlæggesangivelsen. I så tilfælde skal dokumenterne holdes til toldmyndighe-
dernes disposition.
C.Efterfølgendekontrolafangivelserne
Artikel 78
1. Toldmyndighederne kan uden videre eller efter anmodning fra
klarereren foretage en revision af angivelsen efter varernes frigivelse.
2. Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage
kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende import eller eksport
af de pågældende varer samt i forbindelse med senere erhvervsmæssigetransaktioner med de samme varer for at sikre sig, at oplysningerne påangivelse (SIC! angivelsen) er rigtige. Kontrollen kan gennemføres overfor klarereren og alle personer, som direkte eller indirekte af
forretningsmæssige grunde er berørt af transaktionerne, samt alle andre
personer, der i kraft af deres erhverv måtte være i besiddelse af denævnte dokumenter og data. Myndighederne kan også undersøgevarerne, hvis disse kan frembydes.
3. Fremgår det af en revision af angivelsen eller af den efterfølgende
kontrol, at de bestemmelser, der gælder for den pågældende told-procedure, er blevet anvendt på grundlag af ukorrekte eller
ufuldstændige oplysninger, træffer toldmyndighederne under overhol-
delse af eventuelle gældende bestemmelser de nødvendigeforanstaltninger til at få afklaret situationen under hensyntagen til deforeliggende nye oplysninger.
Afdeling 2
Overgangtilfriomsætning
Artikel 79
Ved overgang til fri omsætning får ikke-fællesskabsvarer toldmæssig
status som fællesskabsvarer.
Overgang til fri omsætning indebærer anvendelse af de handelspolitiske
foranstaltninger og opfyldelse af de øvrige formaliteter, der er fastsat
med henblik på indførsel af varer, samt anvendelse af de efterlovgivningen skyldige afgifter.
Artikel 80
1. Som undtagelse fra artikel 67 og for så vidt som den importafgift,
der gælder for en vare, er en afgift som omhandlet i artikel 4, nr. 10,første led, og satsen for denne afgift nedsættes efter datoen forantagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, men inden varener blevet frigivet, kan klarereren anmode om at få anvendt den mestfordelagtige sats.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse, når varerne ikke har kunnet frigives
af årsager, der kun kan tilskrives klarereren.
Artikel 81
Når en forsendelse er sammensat af varer, der henhører under forskellige
positioner i toldtariffen, og toldbehandlingen af hver af disse varer efter
deres tarifering i forbindelse med udfærdigelse af angivelsen således
ville medføre en arbejdsbyrde og omkostninger, som ikke står i forholdtil størrelsen af de importafgifter, de er pålagt, kan toldmyndighedernepå klarererens begæring tillade, at hele forsendelsen afgiftsbelæggesefter tariferingen af den vare i forsendelsen, der er omfattet af denhøjeste importafgift.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 27
▼B
▼B
Artikel 82
1. Overgår varer til fri omsætning, til nedsat importafgift eller nul-
importafgift på grund af deres anvendelse til særlige formål, forbliver deunder toldtilsyn. Toldtilsynet ophører, når de betingelser, der gælder forindrømmelse af nedsat afgift eller nulafgift, ikke længere finderanvendelse, når varerne udføres eller tilintetgøres, eller når det mod
betaling af de skyldige afgifter tillades at anvende varerne til andre
formål end dem, der er fastsat for anvendelse af nedsat importafgift ellernul-importafgift.
2. Artikel 88 og 90 finder tilsvarende anvendelse på de i stk. 1
omhandlede varer.
Artikel 83
Varer, som er i fri omsætning, mister deres toldmæssige status som
fællesskabsvarer, når
a) angivelsen til overgang til fri omsætning efter frigivelsen erklæres
ugyldig►
M1 ◄eller
b) der indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for importafgifterne
vedrørende disse varer:
— som led i proceduren for aktiv forædling under tilbagebetalings-
ordningen
— når der er tale om varer, der er defekte eller ikke svarer til
bestillingen som anført i artikel 238
— i de i artikel 239 omhandlede situationer, når godtgørelsen eller
fritagelsen er betinget af, at varerne udføres eller genudføres ellerangives til en hermed sidestillet toldmæssig bestemmelse elleranvendelse.
Afdeling 3
Suspensionsprocedurerogtoldprocedureraføkonomiskbetydning
A.Fællesbestemmelserforflereprocedurer
Artikel 84
1. Med henblik på artikel 85 til 90 forstås ved:
a) suspensionsprocedure, når der er tale om ikke-fællesskabsvarer,
følgende procedurer:
— ekstern forsendelse
— toldoplag— aktiv forædling i form af suspensionsordning
— forarbejdning under toldkontrol
— midlertidig indførsel
b) toldprocedure af økonomisk betydning følgende procedurer:
— toldoplag
— aktiv forædling
— forarbejdning under toldkontrol
— midlertidig indførsel— passiv forædling.
2. Ved indførselsvarer forstås varer, der er henført under en
suspensionsprocedure, samt varer, for hvilke der som led i procedurenfor aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen er opfyldt forma-liteter vedrørende overgang til fri omsætning og formaliteter efter artikel
125.
3. Ved varer i uforandret stand forstås indførselsvarer, som under
proceduren for aktiv forædling og for forarbejdning under toldkontrolikke har undergået nogen forædling eller forarbejdning.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 28
▼B
Artikel 85
Benyttelse af en toldprocedure af økonomisk betydning er betinget af, at
toldmyndighederne meddeler bevilling hertil.
Artikel 86
Med forbehold af de særlige betingelser, der er fastsat som led i den
enkelte procedure, meddeles den i artikel 85 samt i artikel 100, stk. 1,
omhandlede bevilling kun:
— personer, der frembyder den nødvendige sikkerhed for transaktio-
nernes korrekte forløb, og
— hvis toldmyndighederne kan sikre tilsyn og kontrol med proceduren,
uden at der skal træffes administrative forholdsregler, som ikke står i
rimeligt forhold til de pågældende økonomiske behov.
Artikel 87
1. Betingelserne for, hvorledes den pågældende procedure benyttes,
fastsættes i bevillingen.
2. Bevillingshaveren skal underrette toldmyndighederne om alle
forhold, der indtræder efter bevillingens meddelelse, og som kanformodes at have betydning for bevillingens opretholdelse eller indhold.
Artikel 87a
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, nr. 7, første led, andet
punktum, anses alle varer og produkter, der er fremstillet af en vare, som
er henhørt under en suspensionsprocedure, for at være henhørt under densamme procedure.
Artikel 88
Toldmyndighederne kan gøre henførsel af varer under en suspensions-
procedure betinget af, at der stilles sikkerhed for betaling af den
toldskyld, som vil kunne opstå for de pågældende varer.
Der kan fastsættes særlige bestemmelser vedrørende sikkerhedsstillelse
inden for rammerne af en specifik suspensionsprocedure.
Artikel 89
1. En suspensionsprocedure af økonomisk betydning afsluttes, når de
under proceduren henførte varer eller eventuelt forædlingsproduktereller forarbejdede produkter, som er tilvirket under denne procedure,angives til en anden tilladt toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. Toldmyndighederne træffer alle fornødne foranstaltninger for at få
afklaret situationen vedrørende varer, for hvilke proceduren ikke er
blevet afsluttet på de fastsatte betingelser.
Artikel 90
De rettigheder og pligter, som en toldprocedure af økonomisk betydning
indebærer for en person, der er omfattet heraf, kan på betingelser, derfastsættes af toldmyndighederne, successivt overføres til andre personer,der opfylder de betingelser, der kræves for at kunne være omfattet af denpågældende procedure.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 29
▼M1
▼B
▼B
B.Eksternforsendelse
I. Almindelige bestemmelser
Artikel 91
1. Ved proceduren for ekstern forsendelse gives der mulighed for
forsendelse fra et sted til et andet inden for Fællesskabets toldområde:
a) af ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges import-afgifter eller
andre afgifter eller undergives handels-politiske foranstaltninger
b) af fællesskabsvarer, i de tilfælde og på de betingelser der fastsættes
efter udvalgsproceduren, for at undgå, at varer, der er omfattet af
eller nyder godtaf eksportforanstaltninger, henholdvis kan omgå eller
uretmæssigt nyde godt af sådanne foranstaltninger.
2. Den i stk. 1 omhandlede forsendelse gennemføres
a) under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse
b) på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen), når:
1) forsendelsen er påbegyndt eller skal afsluttes uden for Fælles-
skabet, eller
2) der er tale om forsendelse af varer, som skal losses inden for
Fællesskabets toldområde og transporteres sammen med varer, der
skal losses i et tredjeland, eller
3) forsendelsen foretages fra et sted til et andet i Fællesskabet
gennem et tredjelands område
c) på grundlag af ATA-carneter ►M1 ◄, der anvendes
som forsendelsesdokument
d) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention
om Rhin-sejlads)
e) i henhold til formular 302, der er indført som led i overenskomsten
mellem parterne i den nordatlantiske traktat vedrørende status forderes styrker, undertegnet i London den 19. juni 1951
f) som postforsendelse (herunder postpakker).
3. Proceduren for ekstern forsendelse anvendes med forbehold af de
særlige bestemmelser, der gælder for forsendelse af varer, der eromfattet af en toldprocedure af økonomisk betydning.
Artikel 92
1. Proceduren for ekstern forsendelse ophører, og brugerens pligter er
opfyldt, når de varer, der er omfattet af proceduren, og de nødvendigedokumenter frembydes på bestemmelsestoldstedet i henhold til proce-durens bestemmelser.
2. Toldmyndighederne afslutter proceduren for ekstern forsendelse,
når de på grundlag af en sammenligning mellem de oplysninger, derforeligger på afgangstoldstedet, og de oplysninger, der foreligger påbestemmelsestoldstedet, kan konstatere, at proceduren er ophørt påkorrekt vis.
II. Særlige bestemmelser for ekstern fællesskabsforsendelse
Artikel 93
Proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse finder kun anvendelse
ved transport gennem et tredjelands område, når
a) en sådan mulighed er fastsat i en international aftale1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 30
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
b) transporten gennem et sådant land sker i henhold til et og samme
transportdokument, som er udfærdiget inden for Fællesskabetstoldområde; i så fald er virkningen af den nævnte procedure
suspenderet på tredjelandets område.
Artikel 94
1. Den hovedforpligtede stiller sikkerhed for betaling af toldskyld og
andre afgifter, der eventuelt kan opkræves for varen.
2. Sikkerhedsstillelsen er enten:
a) en individuel sikkerhedsstillelse, der omfatter en enkelt fællesskabs-
forsendelse, eller
b) en samlet sikkerhedsstillelse for en række fællesskabsforsendelser,
hvis den hovedforpligtede af toldmyndighederne i den medlemsstat,
hvor vedkommende er etableret, har fået tilladelse til at anvende ensådan sikkerhedsstillelse.
3. Den i stk. 2, litra b), omhandlede tilladelse gives kun til personer:
a) som er etableret i Fællesskabet
b) som regelmæssigt anvender proceduren for fællesskabsforsendelse,
eller som af toldmyndighederne er kendt for at være i stand til atopfylde deres forpligtelser i forbindelse med disse procedurer, og
c) som ikke har gjort sig skyldige i alvorlige eller gentagne over-
trædelser af told- eller skattelovgivningen.
4. Der kan gives tilladelse til samlet sikkerhedsstillelse for et nedsat
beløb eller fritagelse for sikkerhedsstillelse til personer, som godtgørover for toldmyndighederne, at de opfylder højere krav om pålidelighed.De yderligere kriterier for at give denne tilladelse skal omfatte:
a) korrekt anvendelse af proceduren for fællesskabsforsendelse i en
given periode
b) samarbejde med toldmyndighederne og
c) for så vidt angår fritagelsen for sikkerhedsstillelse, en så god
økonomisk evne, at de kan opfylde deres forpligtelser.
De nærmere regler for de tilladelser, der gives i henhold til dette stykke,
fastsættes efter udvalgsproceduren.
5. Fritagelser for sikkerhedsstillelse i henhold til stk. 4 gælder ikke
for eksterne fællesskabsforsendelser af varer, der i henhold til udvalgs-proceduren anses for at frembyde en øget risiko.
6. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan
anvendelsen af nedsat samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angår eksternfællesskabsforsendelse undtagelsesvis og under særlige omstændighederforbydes midlertidigt efter udvalgsproceduren.
7. Under hensyntagen til de for stk. 4 grundlæggende principper kan
anvendelsen af samlet sikkerhedsstillelse for så vidt angår eksternfællesskabsforsendelse forbydes midlertidigt efter udvalgsproceduren forvarer, som inden for rammerne af den samlede garanti har væretgenstand for påvist svig i større omfang.
Artikel 95
1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov i henhold til
udvalgsproceduren, skal der ikke stilles sikkerhed for:
a) lufttransport
b) varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene
c) varetransport gennem rørledninger
d) forsendelser, der foretages af medlemsstaternes jernbaneselskaber.
2. De tilfælde, hvor der ikke kræves sikkerhedsstillelse ved vare-
transport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje,fastlægges i henhold til udvalgsproceduren.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 31
▼M2
▼B
Artikel 96
1. Den hovedforpligtede er brugeren af proceduren for ekstern
fællesskabsforsendelse. Han skal:
a) frembyde varerne til toldbehandling på bestemmelsestoldstedet i
intakt stand inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de aftoldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identificering
b) overholde bestemmelserne om fællesskabsforsendelse.
2. Uden at dette berører den hovedforpligtedes forpligtelser efter stk.
1 er den transportør eller varemodtager, der accepterer varerne medkendskab til, at de er varer under fællesskabsforsendelse, ligeledesforpligtet til at frembyde dem i intakt stand for bestemmelsestoldstedet
inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af toldmyndighederne
trufne foranstaltninger til varernes identificering.
Artikel 97
1. De nærmere regler for procedurens anvendelse og for undtagel-
serne fastlægges efter udvalgsproceduren.
2. Forudsat at det sikres, at de fællesskabsforanstaltninger, som
varerne er underlagt, anvendes,
a) kan medlemsstaterne ved bilaterale eller multilaterale aftaler i det
indbyrdes forhold indføre forenklinger, som er i overensstemmelse
med kriterier, der fastsættes efter behov, og som anvendes forbestemte former for godstrafik eller for bestemte virksomheder
b) kan den enkelte medlemsstat indføre forenklinger, som på bestemte
betingelser anvendes for varer, der ikke er beregnet til at skulleomsættes på en anden medlemsstats område.
3. De i henhold til stk. 2 indførte forenklinger meddeles Kommis-
sionen.
C.Toldoplag
Artikel 98
1. Ved toldoplagsproceduren gives der mulighed for opbevaring på
toldoplag af:
a) ikke-fællesskabsvarer, uden at de pålægges importafgifter eller
undergives handelspolitiske foranstaltninger
b) fællesskabsvarer, for hvilke det efter særlige fællesskabsforskrifter er
fastsat, at de som følge af deres oplæggelse på toldoplag er omfattet
af foranstaltninger, der i princippet er forbundet med varernesudførsel.
2. Ved toldoplag forstås ethvert område, der er godkendt af
toldmyndighederne og underlagt deres kontrol, og hvor varer kanopbevares på de fastsatte betingelser.
3. De tilfælde, hvor de i stk. 1 omhandlede varer kan henføres under
toldoplagsproceduren, uden at de opbevares på et toldoplag, fastlæggesefter udvalgsproceduren.
Artikel 99
Et toldoplag kan være et offentligt oplag eller et privat oplag.Ved
— »offentligt oplag« forstås et toldoplag, hvor enhver person kan
oplægge varer
— »privat oplag« forstås et toldoplag, der er forbeholdt oplagshaveren
til oplæggelse af varer.
Oplagshaveren er den person, der driver toldoplaget.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 32
▼M2
▼B
▼B
Oplæggeren er den person, der forpligtes ved angivelsen om henførsel af
varer under toldoplagsproceduren, eller den, til hvem denne personsrettigheder og forpligtelser er blevet overdraget.
Artikel 100
1. For at måtte drive toldoplag kræves der bevilling fra told-
myndighederne, medmindre det er toldmyndighederne selv, der driver
oplaget.
2. En person, der ønsker at drive et toldoplag, skal indgive en skriftlig
ansøgning, som indeholder de nødvendige oplysninger for meddelelse afbevilling; navnlig skal det godtgøres, at der eksisterer et økonomiskbehov for oplæggelse. Bevillingen fastsætter betingelserne for at drive
toldoplaget.
3. Der meddeles kun bevilling til personer, som er etableret i
Fællesskabet.
Artikel 101
Oplagshaveren er ansvarlig for
a) at sikre, at varerne under oplæggelse på toldoplag ikke unddrages
toldtilsyn
b) at de forpligtelser, der følger af opbevaring af varer, der er henført
under toldoplagsproceduren, opfyldes, og
c) at de nærmere betingelser, der er fastsat i bevillingen, overholdes.
Artikel 102
1. Uanset artikel 101 kan det i bevillingen, når den vedrører et
offentligt oplag, fastsættes, at det i artikel 101, litra a) og/eller b),omhandlede ansvar udelukkende påhviler oplæggeren.
2. Oplæggeren er til enhver tid ansvarlig for opfyldelsen af de
forpligtelser, der følger af varernes henførsel under toldoplagsproce-duren.
Artikel 103
Med toldmyndighedernes samtykke kan en anden person indtræde i en
oplagshavers rettigheder og forpligtelser.
Artikel 104
Med forbehold af artikel 88 kan toldmyndighederne forlange, at
oplagshaveren stiller sikkerhed i forbindelse med det i artikel 101
omhandlede ansvar.
Artikel 105
Den person, der er udpeget af toldmyndighederne, skal i en af disse
myndigheder godkendt form føre et lagerregnskab over alle de varer, derer henført under toldoplagsproceduren. Et lagerregnskab er ikkenødvendigt, når offentlige oplag forvaltes af toldmyndighederne.
Med forbehold af artikel 86 kan toldmyndighederne afstå fra at kræve
lagerregnskab ført, når de i artikel 101, litra a) og/eller b), omhandlede
forpligtelser udelukkende påhviler oplæggeren, og når varernes oplag-
ring sker på grundlag af en skriftlig angivelse i forbindelse med dennormale fremgangsmåde eller et administrativt dokument i henhold tilartikel 76, stk. 1, litra b).
Artikel 106
1. Når der består et økonomisk behov derfor, og toldtilsyn ikke
hindres, kan toldmyndighederne tillade, at
a) andre fællesskabsvarer end de i artikel 98, stk. 1, litra b), omhandlede
opbevares i toldoplaget1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 33
▼B
b) ikke-fællesskabsvarer i toldoplagets lokaler undergår forædling i
henhold til proceduren for aktiv forædling på de for denne procedurefastsatte betingelser. De formaliteter, som kan undlades iagttaget i et
toldoplag, fastlægges efter udvalgsproceduren
c) ikke-fællesskabsvarer i toldoplagets lokaler undergår forarbejdning i
henhold til proceduren for forarbejdning under toldkontrol på de fordenne procedure fastsatte betingelser. De formaliteter, som kanundlades iagttaget i et toldoplag, fastlægges efter udvalgs-proce-
duren.
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfælde er varerne ikke henført under
toldoplagsproceduren.
3. Toldmyndighederne kan kræve, at de i stk. 1 omhandlede varer
bogføres i det i artikel 105 nævnte lagerregnskab.
Artikel 107
Varer, der er henført under toldoplagsproceduren, skal straks, når de
tilføres toldoplaget, bogføres i det i artikel 105 omhandlede lager-
regnskab.
Artikel 108
1. Varer kan forblive under toldoplagsproceduren uden tidsbegræns-
ning.
I undtagelsestilfælde kan toldmyndighederne dog fastsætte en frist,
inden hvis udløb oplæggeren skal angive varerne til en anden
toldmæssig bestemmelse eller anvendelse.
2. For visse varer, der er omhandlet i artikel 98, stk. 1, litra b), og
som henhører under den fælles landbrugspolitik, kan der fastsættessærlige frister efter udvalgsproceduren.
Artikel 109
1. Indførselsvarer kan underkastes de sædvanlige behandlinger, som
tjener til at sikre deres bevarelse eller til at forbedre deres udseende ellerhandelskvalitet eller til at forberede deres distribution eller videresalg.
I det omfang, det er nødvendigt, for at de fælles markedsordninger kan
fungere hensigtsmæssigt, kan der opstilles en liste over de tilfælde, hvorsådanne behandlinger forbydes for varer, der henhører under den fælleslandbrugspolitik.
2. De i artikel 98, stk. 1, litra b), omhandlede fællesskabsvarer, der er
henført under toldoplagsproceduren, og som henhører under den fælles
landbrugspolitik, må kun underkastes de behandlinger, der udtrykkeliger foreskrevet for disse varer.
3. Til de i stk. 1, første afsnit, og stk. 2 omhandlede behandlinger
kræves der forhåndstilladelse fra toldmyndighederne, der fastsætter, påhvilke betingelser de kan finde sted.
4. Listerne over de i stk. 1 og 2 omhandlede behandlinger udfærdiges
efter udvalgsproceduren.
Artikel 110
Når omstændighederne berettiger dertil, kan varer, der er henført under
toldoplagsproceduren, midlertidigt fraføres toldoplaget. Der skalindhentes forhåndstilladelse hertil hos toldmyndighederne, som fast-sætter, på hvilke betingelser, fraførslen kan finde sted.
Under varernes ophold uden for toldoplaget kan de underkastes de i
artikel 109 omhandlede behandlinger på samme betingelser som der
anført.
Artikel 111
Toldmyndighederne kan tillade, at varer, der er henført under told-
oplagsproceduren, overføres fra et toldoplag til et andet.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 34
▼B
Artikel 112
1. Opstår der toldskyld for en indførselsvare, og ansættes toldværdien
af denne vare på grundlag af den pris, der faktisk er betalt eller skalbetales, og som omfatter omkostningerne ved oplagring og bevarelse afvarerne under disses opbevaring på toldoplaget, medregnes disseomkostninger ikke i toldværdien, når de er anført særskilt i forhold til
den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for varen.
2. Er den pågældende vare blevet underkastet de sædvanlige
behandlinger, der er omhandlet i artikel 109, er beskaffenheden,
toldværdien og mængden, som skal lægges til grund ved beregning af
importafgiftsbeløbet, efter anmodning fra klarereren, de samme somdem, der, for så vidt angår denne vare, skulle have været lagt til grundpå det i artikel 214 nævnte tidspunkt, hvis varen ikke var blevetunderkastet disse behandlinger. Der kan dog fastsættes undtagelser fradenne bestemmelse efter udvalgsproceduren.
3. Hvis indførselsvaren overgår til fri omsætning i overensstemmelse
med artikel 76, stk. 1, litra c), er den art, toldværdi og mængde, der skaltages i betragtning i henhold til artikel 214, de samme som dem, deranvendtes ved varens henførsel under toldoplagsproceduren.
Første afsnit finder anvendelse under forudsætning af, at disse beskat-
ningselementer blev konstateret eller godkendt ved henførslen underproceduren, medmindre den pågældende anmoder om, at de anvendes påtidspunktet for toldskyldens opståen.
Første afsnit anvendes, uden at det berører en efterfølgende kontrol som
omhandlet i artikel 78.
Artikel 113
Fællesskabsvarer henhørende under den fælles landbrugspolitik, som er
henført under toldoplagsproceduren, og som er omhandlet i artikel 98,stk. 1, litra b), skal udføres eller angives til en anden bestemmelse elleranvendelse, der er fastsat i de i samme artikel nævnte særlige forskrifter.
D.Aktivforædling
I. Generelt
Artikel 114
1. Med forbehold af artikel 115 giver proceduren for aktiv forædling
mulighed for inden for Fællesskabets toldområde at lade følgende varerunderkaste en eller flere forædlingsprocesser:
a) ikke-fællesskabsvarer, som er bestemt til at genudføres fra Fælles-
skabets toldområde som forædlingsprodukter, uden at de pålæggesimportafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger
b) varer, som er i fri omsætning, og for hvilke der indrømmes
godtgørelse af eller fritagelse for importafgifterne, hvis varerne
udføres fra Fællesskabets toldområde som forædlingsprodukter.
2. Der forstås ved:
a) »suspensionsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i stk.
1, litra a), omhandlede form
b) »tilbagebetalingsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i
stk. 1, litra b), omhandlede form
c) »forædlingsprocesser«:
— bearbejdning af varer, herunder montage og samling samt
tilpasning til andre varer
— forarbejdning af varer
— reparation af varer, herunder istandsættelse og justering, samt— anvendelse af visse varer, hvis art fastlægges efter udvalgs-
proceduren, og som ikke indgår i forædlingsprodukterne, men1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 35
▼M1
▼B
▼B
som muliggør eller letter fremstillingen af forædlingsprodukterne,
selv om de ved deres anvendelse forbruges helt eller delvis
d) »forædlingsprodukter«: alle produkter, der fremkommer ved foræd-
lingsprocesser
e) »ækvivalente varer«: fællesskabsvarer, som anvendes til fremstilling
af forædlingsprodukter i stedet for indførselsvarer
f) »udbyttesats«: den mængde eller den procentdel forædlingsprodukter,
der opnås ved forædling af en bestemt mængde indførselsvarer.
Artikel 115
1. Når de i stk. 2 omhandlede betingelser er opfyldt, og med
forbehold af stk. 4, tillader toldmyndighederne, at
a) forædlingsprodukter fremstilles af ækvivalente varer
b) forædlingsprodukter, som er fremstillet af ækvivalente varer, udføres
fra Fællesskabet forud for indførslen af indførselsvarerne.
2. Ækvivalente varer skal være af samme kvalitet og have samme
egenskaber som indførselsvarerne. I særlige tilfælde, der fastlægges efterudvalgsproceduren, kan de ækvivalente varer dog befinde sig på et mere
fremskredet stadium i fremstillingsprocessen end indførselsvarerne.
3. Ved anvendelse af stk. 1 får indførselsvarer samme toldmæssige
stilling som ækvivalente varer og sidstnævnte samme toldmæssige
stilling som indførselsvarer.
4. Foranstaltninger med henblik på at forbyde, stille betingelser for
eller lette anvendelse af stk. 1 kan fastsættes efter udvalgsproceduren.
5. Når stk. 1, litra b), anvendes, og forædlingsprodukterne ville blive
pålagt eksportafgifter, hvis de ikke blev udført eller genudført i
forbindelse med en aktiv forædling, skal bevillingshaveren stillesikkerhed for, at disse afgifter betales i tilfælde af, at indførselsvarerneikke indføres inden for den fastsatte frist.
II. Meddelelse af bevilling
Artikel 116
Bevilling til aktiv forædling meddeles efter ansøgning fra den person,
som udfører eller lader udføre forædlingsprocesser.
Artikel 117
Bevilling meddeles kun:
a) til personer, som er etableret i Fællesskabet. Når der er tale om
indførsel uden erhvervsmæssig karakter, kan bevilling dog meddelestil personer, der er etableret uden for Fællesskabet
b) når indførselsvarerne kan identificeres i forædlingsprodukterne, eller
når det i de i artikel 115 omhandlede tilfælde kan kontrolleres, at defor ækvivalente varer fastsatte betingelser er opfyldt, uden at detteudelukker anvendelsen af de i artikel 114, stk. 2, litra c), sidste led,omhandlede varer
c) når proceduren for aktiv forædling kan bidrage til at tilvejebringe de
bedste vilkår for udførslen eller genudførslen af forædlingsproduk-terne, uden at fællesskabsproducenternes væsentlige interesser hervedberøres (økonomiske forudsætninger). ►
M3Efter udvalgsproce-
duren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde de økonomiskeforudsætninger anses for at være opfyldt. ◄1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 36
▼M3
▼B
▼B
III. Procedurens virkemåde
Artikel 118
1. Toldmyndighederne fastsætter den frist, inden for hvilken foræd-
lingsprodukterne skal være udført eller genudført eller angivet til en
anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse. Fristen fastsættes
under hensyn til det tidsrum, der er nødvendig (SIC! nødvendigt) tilgennemførelsen af den aktive forædling samt til afsætning af foræd-lingsprodukterne.
2. Fristen løber fra den dato, på hvilken de pågældende ikke-
fællesskabsvarer henføres under proceduren for aktiv forædling. Told-myndighederne kan forlænge den, hvis bevillingshaveren fremsætterbehørigt begrundet anmodning herom.
Af forenklingshensyn kan det besluttes, at frister, som begynder i løbet
af en kalendermåned eller et kvartal, alt efter tilfælde, skal udløbe vedudgangen af en senere kalendermåned eller et senere kvartal.
3. Ved anvendelse af artikel 115, stk. 1, litra b), fastsætter
toldmyndighederne den frist, inden hvis udløb ikke-fællesskabsvarerskal være angivet til henførsel under proceduren. Denne frist løber fradatoen for antagelsen af angivelsen om udførsel af de forædlings-
produkter, der er fremstillet af de dertil svarende ækvivalente varer.
4. Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes særlige frister for visse
forædlingsprocesser og for visse indførselsvarer.
Artikel 119
1. Toldmyndighederne fastsætter udbyttesatsen for processen eller
eventuelt måden for fastsættelsen af nævnte sats. Udbyttesatsenfastsættes på grundlag af de faktiske omstændigheder, hvorunderforædlingsprocessen foretages eller skal foretages.
2. Når omstændighederne berettiger dertil, navnlig i tilfælde af
forædlingsprocesser, der traditionelt udføres under veldefineredetekniske betingelser, og hvorved varer med i alt væsentligt ensartedeegenskaber forædles til produkter af ensartet kvalitet, kan der efterudvalgsproceduren fastsættes faste udbyttesatser på grundlag af forud
konstaterede faktiske oplysninger.
Artikel 120
Efter udvalgsproceduren kan det fastsættes, i hvilke tilfælde og på hvilke
vilkår varer i uforandret stand eller forædlingsprodukter, for hvilke derer givet tilladelse til overgang til fri omsætning, anses som overgået tilfri omsætning.
Artikel 121
1. Når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de
beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktet
for antagelse af angivelsen om de pågældende varers henførsel underproceduren for aktiv forædling, jf. dog artikel 122.
2. Såfremt indførselsvarerne på det i stk. 1 anførte tidspunkt opfyldte
betingelserne for at få præferencetoldbehandling som led i toldkontin-
genter eller toldlofter, kan sådanne varer gives denpræferencetoldbehandling, som på tidspunktet for antagelsen afangivelsen om overgang til fri omsætning måtte gælde for tilsvarendevarer.
Artikel 122
Uanset artikel 121
a) pålægges forædlingsprodukter de for dem gældende importafgifter,
når de pågældende produkter:
— overgår til fri omsætning og er opført på den liste, der er fastlagt
efter udvalgsproceduren, og for så vidt de forholdsmæssigt svarer1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 37
▼B
til den udførte del af de forædlingsprodukter, der ikke er opført på
listen. Bevillingshaveren kan dog anmode om, at disse produkterpålægges afgifter på de i artikel 121 fastsatte betingelser
— er pålagt afgifter, der er fastsat som led i den fælles landbrugs-
politik, og der er fastsat bestemmelser herom efterudvalgsproceduren
b) pålægges forædlingsprodukter, der har været henført under en
suspensionsprocedure eller har været anbragt i frizone eller frilager,
de importafgifter, der fastsættes i henhold til de gældende regler for
den pågældende toldprocedure eller for frizoner og frilagre.
Imidlertid— kan der anmodes om afgiftsfastsættelse i henhold til artikel 121
— skal importafgiftsbeløbet være mindst lige så stort som det beløb,
der beregnes i henhold til artikel 121, når forædlingsprodukterneer angivet til en af de ovennævnte toldmæssige bestemmelsereller anvendelser, bortset fra forarbejdning under toldkontrol
c) kan de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for
forarbejdning under toldkontrol, anvendes, hvis indførselsvarerne
havde kunnet henføres under denne procedure
d) omfattes forædlingsprodukter, der er bestemt til særlige anvendel-
sesformål, af toldlempelser, såfremt sådanne lempelser gælder fortilsvarende indførte varer
e) fritages forædlingsprodukter for importafgifter, såfremt tilsvarende
indførte varer er fritaget i overensstemmelse med artikel 184.
IV. Forædlingsprocesser, som foretages uden for Fællesskabets
toldområde
Artikel 123
1. Samtlige forædlingsprodukter og varer i uforandret stand, eller en
del heraf, kan udføres midlertidigt med henblik på supplerende
forædlingsprocesser uden for Fællesskabets toldområde, når toldmyn-dighederne meddeler bevillinger hertil på de betingelser, der er fastsat ibestemmelserne vedrørende passiv forædling.
2. Når der for de genindførte produkter opstår toldskyld, opkræves:
a) på de i stk. 1 omhandlede forædlingsprodukter og varer i uforandret
stand importafgifter, der beregnes i henhold til artikel 121 og 122, og
b) på de produkter, der genindføres efter forædling uden for Fælles-
skabets toldområde, importafgifter, der beregnes i henhold til
bestemmelserne vedrørende passiv forædling på samme vilkår, somhvis de produkter, der er udført under sidstnævnte procedure, varovergået til fri omsætning, inden denne udførsel fandt sted.
V. Særlige bestemmelser for tilbagebetalingsordningen
Artikel 124
1. Tilbagebetalingsordningen kan finde anvendelse på alle varer. Den
kan dog ikke anvendes, hvis på tidspunktet for antagelsen af angivelsen
om overgang til fri omsætning:
— importvarerne er underlagt kvantitative importrestriktioner
— importvarerne er omfattet af en toldforanstaltning med kontingenter— importvarerne er underlagt krav om forelæggelse af en import- eller
eksportlicens eller forudfastsættelsesattest inden for rammerne af den
fælles landbrugspolitik, eller
— en eksportrestitution eller -afgift er blevet fastsat for forædlings-
produkterne.
2. Endvidere kan der ikke ske tilbagebetaling af importafgifter i
henhold til tilbagebetalingsordningen, hvis disse produkter på tids-punktet for antagelsen af udførselsangivelsen for forædlingsprodukterneer underlagt krav om forelæggelse af en import- eller eksportlicens eller1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 38
▼M3
▼M3
forudfastsættelsesattest inden for rammerne af den fælles landbrugs-
politik, eller der er fastsat en eksportrestitution eller -afgift for disse.
3. Undtagelser fra stk. 1 og 2 kan fastsættes efter udvalgsproceduren.
Artikel 125
1. Angivelsen til overgang til fri omsætning skal indeholde en
angivelse af, at der er gjort brug af tilbagebetalingsordningen, samt en
henvisning til bevillingen.
2. På toldmyndighedernes begæring skal nævnte bevilling vedlægges
angivelsen til overgang til fri omsætning.
Artikel 126
Artikel 115, stk. 1, litra b), og stk. 3 og 5, artikel 118, stk. 3, artikel 120
og 121, artikel 122, litra a), andet led, og litra c), samt artikel 129 finder
ikke anvendelse i forbindelse med tilbagebetalingsordningen.
Artikel 127
Midlertidig udførsel af forædlingsprodukter i henhold til artikel 123, stk.
1, anses ikke som udførsel som omhandlet i artikel 128, medmindredisse produkter ikke genindføres i Fællesskabet inden for de fastsatte
frister.
Artikel 128
1. Bevillingshaveren kan anmode om godtgørelse af eller fritagelse
for importafgifter, for så vidt han over for toldmyndighederne på
tilfredsstillende måde godtgør, at indførselsvarer, som er overgået til fri
omsætning under tilbagebetalingsordningen, i form af forædlings-produkter eller varer i uforandret stand
— er blevet udført
— med henblik på senere genudførsel er blevet henført under
forsendelsesproceduren, toldoplagsproceduren, proceduren formidlertidig indførsel eller suspensionsordningen under procedurenfor aktiv forædling eller er anbragt i frizone eller på frilager
og at alle betingelser for anvendelse af proceduren i øvrigt er opfyldt.
2. Med henblik på angivelse til en toldmæssig bestemmelse eller
anvendelse som omhandlet i stk. 1, andet led, anses forædlingsprodukterog varer i uforandret stand for at have status som ikke-fællesskabsvarer.
3. Fristen for indgivelse af anmodning om godtgørelse fastsættes efter
udvalgsproceduren.
4. Hvis forædlingsprodukter eller varer i uforandret stand, der er
henhørt under en toldprocedure eller anbragt i frizone eller på frilager
efter bestemmelserne i stk. 1, overgår til fri omsætning, anses etimportafgiftsbeløb, der er indrømmet godtgørelse af eller fritagelse for,for at udgøre toldskyldsbeløbet, jf. dog artikel 122, litra b).
5. Ved fastlæggelsen af det importafgiftsbeløb, der skal godtgøres
eller indrømmes fritagelse for, finder artikel 122, litra a), første led,tilsvarende anvendelse.
IV. Andre bestemmelser
Artikel 129
Ved anvendelse af suspensionsordningen finder proceduren for aktiv
forædling ligeledes anvendelse, for at forædlingsprodukterne kan blivefritaget for sådanne eksportafgifter, som ville påhvile tilsvarende varerfremstillet på grundlag af fællesskabsvarer i stedet for indførselsvarer.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 39
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
E.Forarbejdningundertoldkontrol
Artikel 130
Proceduren for forarbejdning under toldkontrol giver mulighed for på
Fællesskabets toldområde at lade ikke-fællesskabsvarer underkastebehandlinger, hvorved deres beskaffenhed eller tilstand ændres, udenat de pålægges importafgifter eller undergives handelspolitiske foran-staltninger og derefter lade de produkter, der fremkommer ved disse
behandlinger overgå til fri omsætning mod betaling af de importafgifter,
der gælder for dem. Disse produkter benævnes forarbejdningsprodukter.
Artikel 131
De tilfælde, hvor proceduren for forarbejdning under toldkontrol kan
benyttes, samt de særlige betingelser herfor fastlægges efter udvalgs-proceduren.
Artikel 132
Der meddeles bevilling til forarbejdning under toldkontrol efter
ansøgning fra den person, der udfører forarbejdningen, eller som lader
den udføre.
Artikel 133
Bevilling meddeles kun
a) til personer, der er etableret i Fællesskabet
b) hvis det er muligt at identificere indførselsvarerne i forarbejdnings-
produkterne
c) hvis varerne efter forarbejdning ikke længere med økonomisk fordel
kan føres tilbage til den beskaffenhed eller tilstand, de havde, da deblev henført under proceduren
d) hvis anvendelse af proceduren ikke kan medføre fordrejning af
virkningerne af reglerne om oprindelse og af de kvantitativerestriktioner for indførte varer
e) i tilfælde, hvor de nødvendige betingelser for, at proceduren kan
bidrage til oprettelse eller opretholdelse af vareforarbejdningsvirk-somhed i Fællesskabet, er opfyldt, uden at væsentlige interesser hosFællesskabets producenter af lignende varer berøres (økonomiske
forudsætninger). ►
M3Det kan efter udvalgsproceduren fastsættes, i
hvilke tilfælde de økonomiske forudsætninger anses for at væreopfyldt.◄
Artikel 134
Artikel 118, stk. 1, 2 og 4, samt artikel 119 finder tilsvarende
anvendelse.
Artikel 135
Opstår der toldskyld for varer i uforandret stand eller produkter, der
befinder sig på et mellemstadium i forarbejdningen i forhold til den, der
er fastsat i bevillingen, fastsættes denne toldskyld på grundlag af de
beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktetfor antagelse af angivelsen om de pågældende varers henførsel underproceduren for forarbejdning under toldkontrol.
Artikel 136
1. Hvis de pågældende indførselsvarer på tidspunktet for henførslen
under proceduren for forarbejdning under toldkontrol opfyldte betingel-serne for, at der kunne indrømmes præferencetoldbehandling, og densamme præferencetoldbehandling gælder for tilsvarende varer somforarbejdningsprodukter overgået til fri omsætning, beregnes importaf-1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 40
▼M3
▼B
▼B
gifterne for forarbejdningsprodukterne på grundlag af den sats, der
gælder i forbindelse med den nævnte toldbehandling.
2. Hvis den præferencetoldbehandling, der er omhandlet i stk. 1, er
fastsat for indførselsvarerne som led i toldkontingenter eller toldlofter,gælder den sats, der er nævnt i stk. 1 for forarbejdningsprodukterne,ligeledes på den betingelse, at nævnte præferencetoldbehandling gælderfor indførselsvarerne på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om
overgang til fri omsætning. I dette tilfælde afskrives mængden af de
indførselsvarer, der faktisk er medgået til fremstillingen af de forarbejd-ningsprodukter, som er overgået til fri omsætning, på detoldkontingenter eller toldlofter, der gælder på tidspunktet for antagelsenaf angivelsen til overgang til fri omsætning, men der foretages ikke
afskrivning på de toldkontingenter eller -lofter, som er åbnet for
tilsvarende produkter som forarbejdningsprodukterne.
F.Midlertidigindførsel
Artikel 137
Proceduren for midlertidig indførsel giver mulighed for, at ikke-
fællesskabsvarer kan anvendes i Fællesskabets toldområde med fuld-stændig eller delvis fritagelse for importafgifter, og uden at væreundergivet handelspolitiske foranstaltninger, når de er bestemt til at
blive genudført i uforandret stand, bortset fra varernes normale
værdiforringelse som følge af brug.
Artikel 138
Bevilling til midlertidig indførsel meddeles efter anmodning fra den
person, der anvender eller lader varerne anvende.
Artikel 139
Toldmyndighederne nægter henførsel under proceduren for midlertidig
indførsel, når det er umuligt at sikre identifikation af indførselsvarerne.
Toldmyndighederne kan dog tillade, at proceduren for midlertidig
indførsel anvendes uden identifikation af varerne, når det skønnes, atvarerne eller de påtænkte transaktioner ikke ville kunne give anledningtil misbrug af proceduren, selv om der ikke træffes identifikations-
foranstaltninger.
Artikel 140
1. Toldmyndighederne fastsætter en frist for, hvornår indførselsva-
rerne senest skal være genudført eller angivet til anden toldmæssig
bestemmelse eller anvendelse. Fristen skal være så lang, at formålet medden bevilgede anvendelse kan opfyldes.
2. Med forbehold af de særlige perioder, der er fastsat efter artikel
141, er det tidsrum, hvor varer kan forblive henført under proceduren for
midlertidig indførsel, 24 måneder. Toldmyndighederne kan dog med den
pågældendes samtykke fastsætte kortere tidsrum.
3. Når særlige omstændigheder berettiger dertil, kan toldmyndighe-
derne efter anmodning fra den pågældende, inden for rimelige grænser
forlænge de i stk. 1 og 2 omhandlede tidsrum for at muliggøre den
bevilgede anvendelse.
Artikel 141
De tilfælde, hvor proceduren for midlertidig indførsel med fuldstændig
fritagelse for importafgifter kan benyttes, samt de særlige betingelser
herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 142
1. Proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for
importafgifter anvendes for varer, som ikke er nævnt i de bestemmelser,der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 141, eller som, selv om1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 41
▼M3
▼M3
de er nævnt, ikke opfylder alle de deri fastsatte betingelser for adgang til
midlertidig indførsel med fuldstændig fritagelse.
2. Listen over de varer, der er udelukket fra proceduren for
midlertidig indførsel med delvis fritagelse for importafgifter, samtbetingelserne for denne ordnings anvendelse fastlægges efter udvalgs-
proceduren.
Artikel 143
1. Størrelsen af de importafgifter, der pålægges varer henført under
proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for import-afgifter, fastsættes til 3 % pr. måned eller pr. del af måned, i hvilkenvarerne har været henført under proceduren for midlertidig indførselmed delvis ►
C1fritagelse, af ◄det afgiftsbeløb, der skulle have
været opkrævet for de pågældende varer, hvis de var overgået til fri
omsætning på det tidspunkt, hvor de blev henført under proceduren for
midlertidig indførsel.
2. De importafgifter, der skal opkræves, må ikke være højere end
dem, der ville være blevet opkrævet, hvis de pågældende varer var
overgået til fri omsætning på det tidspunkt, hvor de blev henført underproceduren for midlertidig indførsel, uden hensyntagen til eventueltgældende renter.
3. Overdragelse af rettigheder og pligter, der følger af proceduren for
midlertidig indførsel i overensstemmelse med artikel 90, medfører ikke,at den samme fritagelsesordning skal gælde for hver af de anvendel-sesperioder, der kommer i betragtning.
4. Hvis en overdragelse som omhandlet i stk. 3 finder sted for de to
brugere af proceduren i løbet af en og samme måned under ordningenmed delvis fritagelse, er det den foregående bruger, der skal betale
importafgiftsbeløbet for hele den pågældende måned.
Artikel 144
1. Opstår der toldskyld for indførselsvarer, fastsættes denne toldskyld
på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for disse varer påtidspunktet for antagelsen af angivelsen om deres henførsel underproceduren for midlertidig indførsel. I de tilfælde, hvor artikel 141foreskriver det, fastsættes toldskylden imidlertid på grundlag af de
beskatningselementer, der gælder for de pågældende varer på det i
artikel 214 nævnte tidspunkt.
2. Hvis der opstår toldskyld for varer, som er henført under
proceduren for midlertidig indførsel med delvis fritagelse for import-
afgifter af en anden grund end varernes henførsel under proceduren, erbeløbet af denne toldskyld lig med forskellen mellem det afgiftsbeløb,der er beregnet i henhold til stk. 1, og det beløb, der skyldes i henhold tilartikel 143.
G.Passivforædling
I. Generelt
Artikel 145
1. Proceduren for passiv forædling giver med forbehold af de særlige
bestemmelser, som gælder for fremgangsmåden med standardombyt-
ning, der er fastsat i artikel 154 til 159, samt artikel 123, mulighed for
midlertidigt at udføre fællesskabsvarer fra Fællesskabets toldområdemed henblik på at lade dem undergå forædlingsprocesser og derefterlade de produkter, der fremkommer ved disse processer, overgå til friomsætning med fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter.
2. Midlertidig udførsel af fællesskabsvarer indebærer anvendelsen af
eksportafgifter, handelspolitiske foranstaltninger og de øvrige formali-teter, som er fastsat for udførsel fra Fællesskabets toldområde af enfællesskabsvare.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 42
▼B
▼B
3. Der forstås ved:
a) »midlertidigt udførte varer«: varer, der henføres under proceduren for
passiv forædling
b) »forædlingsprocesser«: de processer, der er omhandlet i artikel 114,
stk. 2, litra c), første, andet og tredje led
c) »forædlingsprodukter«: alle de produkter, der fremkommer ved
forædlingsprocesserne
d) »udbyttesats«: den mængde eller den procentdel forædlingsprodukter,
der opnås ved forædling af en bestemt mængde ►C1midlertidigt
udførte varer ◄.
Artikel 146
1. Under proceduren for passiv forædling kan ikke henføres fælles-
skabsvarer,
— for hvilke der ved udførsel indrømmes godtgørelse af eller fritagelse
for importafgifter
— der forud for deres udførsel var overgået til fri omsætning med
fuldstændig fritagelse for importafgifter på grund af deres anven-delse til særlige formål, så længe de betingelser, der er fastsat forindrømmelse af den nævnte fritagelse, fortsat er gældende
— ved hvis udførsel der ydes restitutioner, eller for hvilke der
indrømmes en anden finansiel fordel end restitutioner som led i
den fælles landbrugspolitik på grund af disse varers udførsel.
2. Undtagelser fra stk. 1, andet led, kan dog fastsættes efter
udvalgsproceduren.
II. Meddelelse af bevilling
Artikel 147
1. Bevilling til passiv forædling meddeles efter ansøgning fra den
person, der lader forædlingsprocesserne udføre.
2. Uanset stk. 1 kan en anden person gives adgang til at benytte
proceduren for passiv forædling for varer med fællesskabsoprindelsesom defineret i afsnit II, kapitel 2, afdeling 1, når forædlingsprocessenbestår i indarbejdelse af disse varer i varer, der er fremstillet uden forFællesskabet og indført som forædlingsprodukter, hvis anvendelse afproceduren kan bidrage til at fremme salg til eksport af sådanne varer,
uden at de berører væsentlige interesser hos fællesskabsproducenter af
tilsvarende eller lignende varer som de indførte forædlingsprodukter.
De tilfælde, hvor første afsnit kan bringes i anvendelse og de nærmere
bestemmelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 148
Bevilling meddeles kun:
a) til personer, der er etableret i Fællesskabet
b) når det kan godtgøres, at forædlingsprodukterne vil blive fremstillet
på grundlag af de midlertidigt udførte varer. De tilfælde, hvorundtagelser fra dette litra kan anvendes, og de betingelser, hvorpådisse undtagelser finder anvendelse, fastsættes efter udvalgsproce-duren
De tilfælde, hvor undtagelser fra dette litra kan anvendes, og de
betingelser, hvorpå disse undtagelser finder anvendelse, fastsættesefter udvalgsproceduren
c) for så vidt anvendelse af proceduren for passiv forædling ikke i
alvorlig grad vil kunne skade væsentlige interesser hos forarbejd-ningsvirksomhederne i Fællesskabet (økonomiske forudsætninger).1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 43
▼B
III. Procedurens virkemåde
Artikel 149
1. Toldmyndighederne fastsætter den frist, inden for hvilken foræd-
lingsprodukterne skal være genindført i Fællesskabets toldområde. De
kan forlænge denne frist, hvis bevillingshaveren fremsætter behørigtbegrundet anmodning herom.
2. Toldmyndighederne fastsætter udbyttesatsen for processen eller i
givet fald måden for fastsættelsen af denne sats.
Artikel 150
1. Fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter, som fastsat i
artikel 151, stk. 1, indrømmes kun, for så vidt som forædlings-produkterne angives til overgang til fri omsætning
a) i bevillingshaverens navn eller for hans regning
b) i enhver anden persons navn eller for denne persons regning, såfremt
han er etableret i Fællesskabet, og såfremt han har opnået
bevillingshaverens samtykke, og betingelserne for bevillingen er
opfyldt.
2. Fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter, jf. artikel
151, stk. 1, indrømmes ikke, når en af betingelserne eller forpligtelserne
i forbindelse med proceduren for passiv forædling ikke er opfyldt,medmindre det godtgøres, at tilsidesættelserne ikke har haft reelbetydning for denne procedures virkemåde.
Artikel 151
1. Den i artikel 145 omhandlede fuldstændige eller delvise fritagelse
for importafgifter består i, at beløbet for de importafgifter, der påhviler
forædlingsprodukter, som overgår til fri omsætning, fradrages beløbet
for de importafgifter, der på samme dato ville gælde for de midlertidigtudførte varer, hvis disse varer var blevet indført i Fællesskabetstoldområde fra det land, hvor de har været genstand for forædlings-processen eller den sidste forædlingsproces.
2. Det beløb, der skal fradrages i henhold til stk. 1, beregnes efter
mængden og beskaffenheden af de pågældende varer på datoen forantagelsen af angivelsen om deres henførsel under proceduren for passiv
forædling og på grundlag af de andre beskatningselementer, der gælder
for dem på datoen for antagelsen af angivelsen om forædlings-produkternes overgang til fri omsætning.
Værdien af de midlertidigt udførte varer er den værdi, der for disse varer
lægges til grund ved fastsættelsen af forædlingsprodukternes toldværdi ihenhold til artikel 32, stk. 1, litra b), nr. i), eller, hvis værdien ikke kanfastsættes på denne måde, forskellen mellem forædlingsprodukternestoldværdi og forædlingsomkostningerne fastsat på rimelig vis.
Dog gælder følgende:
— visse afgifter, der fastlægges efter udvalgsproceduren, tages ikke i
betragtning ved beregning af fradragsbeløbet
— hvis de midlertidigt udførte varer forud for deres henførsel under
proceduren for passiv forædling var overgået til fri omsætning til ennedsat sats på grund af deres anvendelse til særlige formål, og sålænge de betingelser, der er fastsat for indrømmelse af den nedsatte
sats, fortsat er gældende, er det beløb, der skal fradrages, lig med de
importafgifter, der faktisk blev opkrævet ved denne overgang til friomsætning.
3. Hvis der for de midlertidigt udførte varer ved deres overgang til fri
omsætning kunne anvendes en nedsat sats eller nulsats på grund afvarernes særlige anvendelsesformål, tages denne sats i betragtning, hvisvarerne i det land, hvor forædlingsprocessen eller den sidste foræd-lingsproces fandt sted, har været genstand for samme processer som de,der svarer til et sådant anvendelsesformål.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 44
▼B
4. Hvis forædlingsprodukterne er omfattet af en præferencetoldfor-
anstaltning i henhold til artikel 20, stk. 3, litra d) eller e), og hvis denneforanstaltning gælder for varer henhørende under samme position som
de midlertidigt udførte varer, er satsen for de importafgifter, der skal
tages i betragtning ved beregning af fradragsbeløbet i henhold til stk. 1,den sats, som ville blive anvendt, hvis de midlertidigt udførte vareropfyldte betingelserne for indrømmelse af denne præferenceforanstalt-ning.
5. Denne artikel er ikke til hinder for anvendelse af bestemmelser, der
er eller måtte blive fastsat som led i samhandelen mellem Fællesskabetog tredjelande, og som foreskriver fritagelse for importafgifter for visse
forædlingsprodukter.
Artikel 152
1. Hvis formålet med forædlingen er reparation af de midlertidigt
udførte varer, er de ved overgang til fri omsætning fuldstændig fritagetfor importafgifter, hvis det på tilfredsstillende måde for toldmyndighe-derne kan godtgøres, at reparationen er foretaget vederlagsfrit på grund
af en garantiforpligtelse i henhold til kontrakt, i henhold til lovgivningen
eller som følge af en fabrikationsfejl.
2. Bestemmelserne i stk. 1 gælder ikke, når der har været taget
hensyn til fejlen på det tidspunkt, hvor de pågældende varer første gangovergik til fri omsætning.
Artikel 153
Hvis formålet med forædlingen er reparation af de midlertidigt udførte
varer, og denne reparation foretages mod vederlag, består den i artikel145 fastsatte delvise fritagelse for importafgifter i, at det gældende
afgiftsbeløb fastsættes på grundlag af beskatningselementerne for
forædlingsprodukterne på datoen for antagelsen af angivelsen om disseprodukters overgang til fri omsætning, og at toldværdien ansættes til etbeløb svarende til reparationsomkostningerne, hvis disse omkostningerudgør bevillingshaverens eneste udgift og ikke er påvirket af et
afhængighedsforhold mellem bevillingshaveren og forarbejderen.
Uanset artikel 151 kan det efter udvalgsproceduren fastlægges, i hvilke
særlige tilfælde og på hvilke særlige betingelser varer, der har været
henført under proceduren for passiv forædling, kan overgå til fri
omsætning med forædlingsomkostningerne som grundlag for beskatningefter De Europæiske Fællesskabers fælles toldtarif.
IV. Passiv forædling med anvendelse af fremgangsmåden med
standardombytning
Artikel 154
1. På de under nærværende nr. IV fastsatte betingelser, der finder
anvendelse som supplement til de forudgående bestemmelser, giver
fremgangsmåden med standardombytning mulighed for at lade enindført vare, i det følgende benævnt ombytningsvare, træde i stedet foret forædlingsprodukt.
2. Toldmyndighederne tillader anvendelse af fremgangsmåden med
standardombytning, hvis forædlingsprocessen består i en reparation affællesskabsvarer, bortset fra varer, der henhører under den fælleslandbrugspolitik eller under de særordninger, der anvendes på visse
varer, som frembringes ved forarbejdning af landbrugsprodukter.
3. Med forbehold af artikel 159 finder de bestemmelser, der gælder
for forædlingsprodukter, ligeledes anvendelse på ombytningsvarer.
4. Toldmyndighederne tillader på betingelser, som de fastsætter, at
ombytningsvarer indføres forud for udførslen af de til midlertidigudførsel bestemte varer (forudgående indførsel).1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 45
▼M3
▼B
▼B
Ved forudgående indførsel af en ombytningsvare stilles der en
sikkerhed, som dækker importafgiftsbeløbet.
Artikel 155
1. Ombytningsvarerne skal henhøre under samme toldposition, være
af samme handelsmæssige kvalitet og have samme tekniske egenskabersom de midlertidigt udførte varer, hvis disse varer havde undergået denpågældende reparation.
2. Har de midlertidigt udførte varer været brugt før udførslen, skal
ombytningsvarerne ligeledes have været brugt og må ikke være nye.
Toldmyndighederne kan dog fravige denne regel, hvis ombytningsvaren
er leveret vederlagsfrit på grund af en garantiforpligtelse i henhold tilkontrakt, i henhold til lovgivningen eller som følge af en fabrikations-fejl.
Artikel 156
Standardombytning er kun tilladt, når det er muligt at kontrollere, om de
i artikel 155 anførte betingelser er opfyldt.
Artikel 157
1. I tilfælde af forudgående indførsel skal den midlertidige udførsel af
varerne finde sted inden for en frist på to måneder regnet fra den dato,på hvilken toldmyndighederne antog angivelsen om ombytningsvarernes
overgang til fri omsætning.
2. Når særlige omstændigheder berettiger dertil, kan toldmyndighe-
derne på anmodning af den pågældende forlænge den i stk. 1omhandlede periode inden for rimelige grænser.
Artikel 158
I tilfælde af forudgående indførsel, og når artikel 151 finder anvendelse,
fastsættes fradragsbeløbet ud fra de beskatningselementer, der var
gældende for de midlertidigt udførte varer på den dato, på hvilkenangivelsen om varernes henførsel under proceduren blev antaget.
Artikel 159
Artikel 147, stk. 2, og artikel 148, litra b), finder ikke anvendelse i
forbindelse med standardombytning.
V. Andre bestemmelser
Artikel 160
De fremgangsmåder, der er fastsat i forbindelse med passiv forædling,
kan ligeledes anvendes ved gennemførelsen af ikke-toldmæssigeforanstaltninger i henhold til den fælles handelspolitik.
Afdeling 4
Udførsel
Artikel 161
1. Proceduren for udførsel giver mulighed for, at en fællesskabsvare
føres ud af Fællesskabets toldområde.
Udførsel indebærer anvendelse af de formaliteter, der er fastsat med
henblik på den pågældende udførsel, herunder handelspolitiske foran-
staltninger og eventuelt eksportafgifter.
2. Med undtagelse af varer henført under proceduren for passiv
forædling eller en forsendelsesprocedure i henhold til artikel 163 og medforbehold af artikel 164, skal alle fællesskabsvarer, som er bestemt tiludførsel, henføres under proceduren for udførsel.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 46
▼B
3. Varer der sendes til øen Helgoland, betragtes ikke som udført uden
for Fællesskabets toldområde.
4. Det fastlægges efter udvalgsproceduren, i hvilke tilfælde og på
hvilke betingelser der ikke skal afgives en udførselsangivelse for varer,der føres ud af Fællesskabets toldområde.
5. Udførselsangivelsen indgives til det toldsted, der er kompetent
med hensyn til tilsyn på det sted, hvor eksportøren er etableret, ellerhvor varerne emballeres eller lastes til udførsel. Undtagelser fastsættesefter udvalgsproceduren.
Artikel 162
Frigivelsen til udførsel gives på betingelse af, at varerne forlader
Fællesskabets toldområde i samme stand, som de var på tidspunktet forantagelsen af udførselsangivelsen.
Afdeling 5
Internforsendelse
Artikel 163
1. Ved proceduren for intern forsendelse gives der på de i stk. 2 til 4
anførte betingelser mulighed for, at fællesskabsvarer uden ændring af
deres toldmæssige status kan forsendes fra et sted til et andet inden for
Fællesskabets toldområde gennem et tredjelands område. Dennebestemmelse berører ikke anvendelsen af artikel 91, stk. 1, litra b).
2. Den i stk. 1 omhandlede forsendelse kan gennemføres
a) under proceduren for intern fællesskabsforsendelse, hvis denne
mulighed gives i en international aftale
b) på grundlag af et TIR-carnet (TIR-konventionen)
c) på grundlag af et ATA-carnet ►
M1 ◄, der anvendes
som forsendelsesdokument
d) i henhold til Rhin-manifestet (artikel 9 i den reviderede konvention
om Rhin-sejlads)
e) i henhold til formular 302, der er indført som led i overenskomsten
mellem deltagerne i den nordatlantiske traktat vedrørende status forderes styrker, undertegnet i London den 19. juni 1951
f) som postforsendelse (herunder postpakker).
3. Artikel 92, 94, 95, 96 og 97 finder tilsvarende anvendelse i det i
stk. 2, litra a), omhandlede tilfælde.
4. I de i stk. 2, litra b) til f), omhandlede tilfælde bevarer en vare kun
sin toldmæssige status, når denne er godtgjort på vilkår og på en måde,der er fastsat i bestemmelser, som er vedtaget efter udvalgsproceduren.
Artikel 164
Efter udvalgsproceduren fastsættes betingelser, hvorunder fællesskabs-
varer uden at være omfattet af nogen toldprocedure kan forsendes fra et
sted til et andet inden for Fællesskabets toldområde og midlertidigt
sendes uden for dette toldområde, uden at deres toldmæssige statusændres.
Artikel 165
Proceduren for intern fællesskabsforsendelse gælder ligeledes i det
tilfælde, hvor den udtrykkeligt skal finde anvendelse ifølge en fælles-skabsbestemmelse.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 47
▼B
KAPITEL 3
ANDRETOLDMÆSSIGEBESTEMMELSERELLERANVENDELSER
Afdeling 1
Frizonerogfrilagre
A.Generelt
Artikel 166
Ved frizoner eller frilagre forstås dele af Fællesskabets toldområde eller
lokaliteter beliggende på dette område, som er adskilt fra resten afområdet, og i hvilke
a) ikke-fællesskabsvarer med henblik på anvendelsen af importafgif-
terne og de handelspolitiske importforanstaltninger anses for ikke atbefinde sig på Fællesskabets toldområde, hvis de hverken er bragt i
fri omsætning, henført under en anden toldprocedure eller anvendt
eller forbrugt under andre omstændigheder end dem, der er fastsat itoldforskrifterne
b) fællesskabsvarer som følge af deres anbringelse i frizone eller frilager
omfattes af de foranstaltninger, der i princippet er forbundet med
varernes udførsel, når det er fastsat i særlige fællesskabsforskrifter.
Artikel 167
1. Medlemsstaterne kan på bestemte dele af Fællesskabets told-
område oprette frizoner eller give tilladelse til oprettelse af frilagre.
2. Medlemsstaterne fastlægger hver frizones geografiske grænser. De
lokaler, hvor der tænkes oprettet et frilager, skal godkendes afmedlemsstaterne.
3. Med undtagelse af de frizoner, der er oprettet i overensstemmelse
med artikel 168a, er frizonerne indhegnede. Medlemsstaterne fastlæggertilførsels- og fraførselssteder for hver frizone eller hvert frilager.
4. Opførelse af bygninger i en frizone kræver en forhåndstilladelse
fra toldmyndighederne.
Artikel 168
1. Frizonernes og frilagrenes grænser og tilførsels- og fraførselssteder
er, med undtagelse af de frizoner, der er oprettet i overensstemmelsemed artikel 168a, underlagt toldmyndighedernes tilsyn.
2. Personer og transportmidler, der ankommer til eller forlader en
frizone eller et frilager, kan underkastes toldkontrol.
3. Personer, der ikke frembyder den nødvendige sikkerhed for, at
bestemmelserne i denne kodeks overholdes, kan formenes adgang til enfrizone eller et frilager.
4. Toldmyndighederne kan føre kontrol med varer, der tilføres,
opbevares i eller fraføres en frizone eller et frilager. Med henblik pådenne kontrol skal en kopi af transportdokumentet, der skal følge medvarerne, når de tilføres eller fraføres en frizone eller et frilager,overdrages til toldmyndighederne eller holdes til deres disposition hos
en person, som er udpeget hertil af nævnte myndigheder. Hvis denne
kontrol forlanges, skal varerne stilles til toldmyndighedernes rådighed.
Artikel 168a
1. Toldmyndighederne kan oprette frizoner, hvor toldkontrollen og
toldformaliteterne foretages, og hvor bestemmelserne om toldskyldfinder anvendelse, i overensstemmelse med toldoplagsproceduren.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 48
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼M3
Artikel 170, 176 og 180 finder ikke anvendelse på de således oprettede
frizoner.
2. Henvisningerne til frizoner i artikel 37, 38 og 205 gælder ikke de
frizoner, der er omhandlet i stk. 1.
B.Tilførselafvarertilfrizonerogfrilagre
Artikel 169
Såvel ikke-fællesskabsvarer som fællesskabsvarer kan anbringes i
frizone eller frilager.
Toldmyndighederne kan kræve, at varer, som frembyder fare, eller som
vil kunne fremkalde en ændring af andre varers tilstand, eller som afandre årsager kræver særlige indretninger, tilføres lokaler, der er specieltudstyret hertil.
Artikel 170
1. Ved tilførsel af varer til frizone eller frilager skal disse ikke
frembydes for toldmyndighederne, og der skal heller ikke indgivestoldangivelse, jf. dog artikel 168, stk. 4.
2. Der skal for toldmyndighederne kun frembydes varer, som
a) er henført under en toldprocedure, der er blevet ►
C1afsluttet ved,
at◄varerne anbringes i frizone eller frilager; en sådan frembydelse
er dog ikke nødvendig, hvis der i medfør af den pågældende
toldprocedure tillades undtagelse fra forpligtelsen til at frembydevarerne
b) har været genstand for en beslutning om indrømmelse af godtgørelse
af eller fritagelse for importafgifter og med tilladelse til, at varerne
anbringes i frizone eller frilager
c) er omfattet af foranstaltningerne i artikel 166, litra b).
►
C13.◄Toldmyndighederne kan kræve, at varer, som er
underkastet eksportafgifter eller andre bestemmelser vedrørendeudførsel, anmeldes til toldvæsnet.
4. På anmodning udsteder toldmyndighederne for varer, der er
anbragt i frizone eller frilager, en attest vedrørende deres status somfællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer.
C.Frizonersogfrilagresvirkemåde
Artikel 171
1. Varer kan opbevares i frizoner og frilagre uden tidsbegrænsning.2. For visse varer, der er omhandlet i artikel 166, litra b), og henhører
under den fælles landbrugspolitik, kan der fastsættes særlige frister efterudvalgsproceduren.
Artikel 172
1. I frizoner eller frilagre tillades aktiviteter af industriel eller
kommerciel art samt tjenesteydelser, når de i denne kodeks fastsattebetingelser overholdes. Udøvelsen af disse aktiviteter anmeldes forindentil toldmyndighederne.
2. Toldmyndighederne kan i et vist omfang forbyde eller begrænse de
i stk. 1 omhandlede aktiviteter under hensyn til, hvilke varer der er
genstand for de nævnte aktiviteter, eller til behovet for toldtilsyn.
3. Toldmyndighederne kan nægte personer, der ikke frembyder den
nødvendige sikkerhed for overholdelse af de i denne kodeks fastsattebestemmelser, adgang til at udøve virksomhed i en frizone eller etfrilager.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 49
▼B
▼B
Artikel 173
Ikke-fællesskabsvarer, der er anbragt i frizone eller frilager, kan, mens
de befinder sig i frizone eller frilager,
a) overgå til fri omsætning på de betingelser, der er fastsat for den
pågældende procedure og i artikel 178
b) uden tilladelse gøres til genstand for de sædvanlige behandlinger,
som er omhandlet i artikel 109, stk. 1
c) henføres under proceduren for aktiv forædling på de for denne
procedure fastsatte betingelser.
Forædlingsaktiviteter i Hamburgs gamle frihavn og i frizonerne på
De Kanariske Øer, Azorerne, Madeira og De Oversøiske Departe-menter er dog ikke underlagt økonomiske forudsætninger.
Hvis konkurrencevilkårene i Fællesskabet inden for en økonomisk
sektor påvirkes som følge af denne undtagelse, beslutter Rådet dogmed kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen for så vidt angår
den gamle frihavn i Hamburg, at de økonomiske forudsætninger også
skal gælde for den pågældende økonomiske aktivitet i Hamburgsgamle frihavn
d) henføres under proceduren for forarbejdning under toldkontrol på de
for denne procedure fastsatte betingelser
e) henføres under proceduren for midlertidig indførsel på de for denne
procedure fastsatte betingelser
f) afstås efter artikel 182
g) tilintetgøres på betingelse af, at der forelægges toldmyndighederne
alle de oplysninger, som disse skønner nødvendige.
Hvis varerne henføres under en af de i litra c), d) eller e) omhandlede
procedurer, kan medlemsstaterne tilpasse de relevante kontrolbestem-
melser, hvis det er nødvendigt for at tage hensyn til drifts- og
toldtilsynsforholdene i frizonerne eller frilagrene.
Artikel 174
De i artikel 166, litra b) omhandlede ►
C1 ◄fælles-
skabsvarer, som henhører under den fælles landbrugspolitik, kan kununderkastes de behandlinger, der udtrykkeligt er fastsat for disse varer i
overensstemmelse med artikel 109, stk. 2. Disse behandlinger kan
foretages uden tilladelse.
Artikel 175
1. Når artikel 173 og 174 ikke finder anvendelse, kan de ikke-
fællesskabsvarer og fællesskabsvarer, der er omhandlet i artikel 166,litra b), ikke forbruges eller anvendes i frizoner eller frilagre.
2. Med forbehold af bestemmelserne for proviantering er stk. 1, i det
omfang den pågældende procedure tillader det, ikke til hinder foranvendelse eller forbrug af varer, som ved overgang til fri omsætningeller ved midlertidig indførsel ikke ville være pålagt importafgifter ellerundergivet foranstaltninger, i henhold til den fælles landbrugspolitikeller handelspolitiske foranstaltninger. I så fald er en angivelse om
overgang til fri omsætning eller om midlertidig indførsel ikke
nødvendig.
En angivelse kræves dog, hvis sådanne varer skal afskrives på et
kontingent eller et loft.
Artikel 176
1. Enhver person, der udøver virksomhed i en frizone eller et frilager,
det være sig oplagring, bearbejdning, forarbejdning, salg eller køb afvarer, skal i en af toldmyndighederne godkendt form føre lagerregnskab.Varerne skal, så snart de ankommer til denne persons lokaler, bogføres idette regnskab. Regnskabet skal sætte toldmyndighederne i stand til atidentificere varerne, og det skal vise varebetegnelserne.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 50
▼B
2. I tilfælde af omladning af varer i en frizone holdes de dertil
hørende dokumenter til rådighed for toldmyndighederne. Kortvarigoplagring af varer i forbindelse med en sådan omladning anses for at
udgøre en del af omladningen.
D.Fraførselafvarerfrafrizonerogfrilagre
Artikel 177
Med forbehold af de særlige bestemmelser, der er vedtaget som led i
særlige toldforskrifter, kan varer, der fraføres en frizone eller et frilager,
— udføres eller genudføres fra Fællesskabets toldområde
— føres ind i de øvrige dele af Fællesskabets toldområde.
Bestemmelserne i afsnit III — bortset fra artikel 48 til 53 for så vidt
angår fællesskabsvarer — finder anvendelse på varer, der føres ind i de
øvrige dele af Fællesskabets toldområde, medmindre det drejer sig om
varer, hvis fraførsel fra zonen sker ad søvejen eller luftvejen, uden atvarerne henføres under en forsendelsesprocedure eller en andentoldprocedure.
Artikel 178
1. Opstår der toldskyld for en ikke-fællesskabsvare, og ansættes
toldværdien af denne vare på grundlag af den pris, der faktisk er betalt
eller skal betales, og som omfatter omkostninger ved oplagring eller
bevarelse af varerne under disses opbevaring i frizone eller frilager,medregnes disse omkostninger ikke i toldværdien, når de er anførtsærskilt i forhold til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales forvaren.
2. Når den pågældende vare i frizone eller frilager er blevet
underkastet de særlige behandlinger, der er omhandlet i artikel 109,stk. 1, er beskaffenheden, toldværdien og mængden, som skal lægges tilgrund ved beregningen af importafgiftsbeløbet — efter anmodning fraklarereren og på betingelse af, at de nævnte behandlinger har fundet stedpå grundlag af en tilladelse, der er givet i overensstemmelse med nævnte
artikels stk. 3 — de samme som dem, der, for så vidt angår denne vare,
skulle have været lagt til grund på det i artikel 214 omhandledetidspunkt, hvis varen ikke var blevet underkastet disse behandlinger.Undtagelser fra denne bestemmelse kan fastsættes efter udvalgs-proceduren.
Artikel 179
1. Fællesskabsvarer henhørende under den fælles landbrugspolitik,
som er anbragt i frizone eller frilager, og som er omfattet af artikel 166,litra b), skal angives til en af de bestemmelser eller anvendelser, der erfastsat i de forskrifter, der som følge af, at de anbringes i frizone ellerfrilager, underkaster de pågældende varer foranstaltninger, der iprincippet er knyttet til deres udførsel.
2. Hvis disse varer igen føres ind i andre dele af Fællesskabets
toldområde, eller hvis der ved udløbet af den i henhold til artikel 171,stk. 2, fastsatte frist ikke er fremsat anmodning med henblik påangivelse af varerne til en af de i stk. 1 omhandlede bestemmelser elleranvendelser, træffer toldmyndighederne de foranstaltninger, der er
fastsat i de særlige forskrifter vedrørende manglende overholdelse af
den fastsatte bestemmelse eller anvendelse.
Artikel 180
1. Hvis varerne føres ind i — eller på ny føres ind i — andre dele af
Fællesskabets toldområde eller henføres under en toldprocedure, kan deni artikel 170, stk. 4, omhandlede attest anvendes til at bevise, at varernehar status som fællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 51
▼B
2. Når det ikke ved hjælpaf attesten eller p å anden måde
dokumenteres, at varerne har status som fællesskabsvarer eller ikke-fællesskabsvarer, betragtes de
— for så vidt angår anvendelsen af eksportafgifter og eksportlicenser
samt af handelspolitiske foranstaltninger, der benyttes ved udførsel,
som fællesskabsvarer
— i anden sammenhæng, som ikke-fællesskabsvarer.
Artikel 181
Toldmyndighederne sikrer sig, at bestemmelserne vedrørende udførsel
eller genudførsel overholdes, når varerne udføres eller genudføres fra enfrizone eller et frilager.
Afdeling 2
Genudførsel,tilintetgørelseogafståelse
Artikel 182
1. Ikke-fællesskabsvarer kan
— genudføres fra Fællesskabets toldområde
— tilintetgøres— afstås til statskassen, hvis denne mulighed foreligger i henhold til
nationale retsforskrifter.
2. Genudførsel indebærer i givet fald anvendelse af de formaliteter,
der er fastsat med henblik på udførsel af varerne, herunder handels-politiske foranstaltninger.
De tilfælde, hvor ikke-fællesskabsvarer kan henføres under en suspen-
sionsprocedure, således at handelspolitiske foranstaltninger ikke finder
anvendelse på udførslen, kan fastlægges efter udvalgsproceduren.
3.►
M1Med undtagelse af de tilfælde, der er fastsat efter udvalgs-
proceduren, skal genudførsel eller tilintetgørelse på forhånd anmeldes til
toldmyndighederne. ◄Toldmyndighederne forbyder genudførsel, når
det følger af de formaliteter eller foranstaltninger, der er omhandlet i stk.2, første afsnit. Såfremt varer, som under deres ophold på Fællesskabetstoldområde var henført under en toldprocedure af økonomisk betydning,skal genudføres, skal der indgives en toldangivelse som omhandlet i
artikel 59 til 78. I så fald finder artikel 161, stk. 4 og 5, anvendelse.
Afståelse sker i overensstemmelse med de nationale bestemmelser.
4. Tilintetgørelse eller afståelse må ikke medføre omkostninger for
statskassen.
5. Affald og skrot, som i givet fald fremkommer ved tilintetgørelse,
skal angives til en af de toldmæssige bestemmelser eller anvendelser,
der er fastsat for ikke-fællesskabsvarer.
Varerne forbliver under toldtilsyn indtil det i artikel 37, stk. 2, fastsatte
tidspunkt.
AFSNIT V
VARER,DERFORLADERFAELLESSKABETSTOLDOMRÅDE
Artikel 183
Varer, der forlader Fællesskabets toldområde, er underkastet toldtilsyn.
De kan kontrolleres af toldmyndighederne i overensstemmelse medgældende bestemmelser. Når de forlader området, skal de i givet faldfølge den rute, som toldmyndighederne har fastlagt, og toldmyndighe-dernes anvisninger skal efterkommes.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 52
▼B
AFSNIT VI
BEGUNSTIGEDETRANSAKTIONER
KAPITEL 1
FRITAGELSER
Artikel 184
Rådet træffer med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen
beslutning om, i hvilke tilfælde der som følge af særlige omstændig-heder indrømmes fritagelse for import- eller eksportafgifter ved varersovergang til fri omsætning eller udførsel.
KAPITEL 2
RETURVARER
Artikel 185
1. Fællesskabsvarer, som, efter at være blevet udført fra Fælles-
skabets toldområde, inden for en frist på tre år igen føres ind itoldområdet og dér overgår til fri omsætning, fritages for importafgifter.
Dog gælder følgende:
— fristen på tre år kan overskrides under særlige omstændigheder
— såfremt returvarer inden deres udførsel fra Fællesskabets toldområde
er blevet bragt i fri omsætning med nedsat eller nul-importafgift somfølge af et særligt anvendelsesformål kan den i stk. 1 omhandlede
fritagelse kun bevilges på betingelse af, at varerne genindføres til
samme formål.
Såfremt de pågældende varer ikke anvendes til samme formål,
foretages der i det beløb, der skal erlægges i importafgifter, etfradrag af det beløb, som eventuelt er opkrævet, da disse varer førstegang blev bragt i fri omsætning. Hvis sidstnævnte beløb er større end
det, der fremkommer ved returvarenes overgang til fri omsætning,
ydes der ingen godtgørelse.
2. Den stk. 1 omhandlede fritagelse for importafgifter indrømmes
ikke for følgende varer:
a) varer, der er udført fra Fællesskabets toldområde under proceduren
for passiv forædling, medmindre disse varer stadig er i samme
uforandrede stand som ved deres udførsel
b) varer, som har været omfattet af en fællesskabsforanstaltning, der
indebærer deres udførsel til tredjeland. De tilfælde, hvor der kan
afviges fra denne bestemmelse, samt de nærmere betingelser herfor,fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 186
Fritagelsen for importafgifter som omhandlet i artikel 185 indrømmes
kun, dersom varerne genindføres i samme stand, som de havde ved
udførslen. De tilfælde, hvor der kan afviges fra denne bestemmelse, samtde nærmere betingelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 187
Artikel 185 og 186 finder tilsvarende anvendelse på forædlings-
produkter, der oprindelig var blevet udført eller genudført efter en
procedure for aktiv forædling.
Det efter lovgivningen skyldige importafgiftsbeløb fastlægges efter
reglerne for proceduren for aktiv forædling, idet datoen for genudførselaf forædlingsprodukterne betragtes som datoen for varens overgang tilfri omsætning.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 53
▼B
KAPITEL 3
PRODUKTER,SOMHIDRØRERFRAHAVFISKERI,OGANDRE
PRODUKTER,DEROPTAGESFRAHAVET
Artikel 188
Med forbehold af artikel 23, stk. 1, litra f), er følgende produkter fritaget
for importafgifter ved overgang til fri omsætning:
a) produkter fra havfiskeri og andre produkter, der optages fra et
tredjelands territorialfarvand af skibe, som er registreret i enmedlemsstat eller anmeldt til dens skibsregister og fører statens flag
b) produkter, der er fremstillet på grundlag af de under litra a) nævnte
produkter om bord på fabriksskibe, der opfylder de under samme litra
a) fastsatte betingelser.
AFSNIT VII
TOLDSKYLD
KAPITEL I (SIC! 1)
SIKKERHEDSSTILLELSEFORTOLDSKYLD
Artikel 189
1. Kræver toldmyndighederne i henhold til toldforskrifterne, at der
stilles sikkerhed for betalingen af en toldskyld, skal denne stilles af
debitor eller den person, som kan blive debitor.
2. Toldmyndighederne kan kun kræve en sikkerhedsstillelse for en og
samme toldskyld.
Sikkerhedsstillelse i medfør af en toldprocedure, som kan anvendes for
en given vare i flere medlemsstater, gælder i det omfang, der er fastsat i
de bestemmelser, der er vedtaget efter udvalgsproceduren, i de berørtemedlemsstater.
3. Toldmyndighederne kan tillade, at der stilles sikkerhed af en
tredjemand på vegne af den person, der er blevet afkrævet sikker-hedsstillelse.
4. Når debitor eller den person, som kan blive debitor, er en offentlig
administration, skal der ikke stilles sikkerhed.
5. Toldmyndighederne kan undlade at kræve sikkerhedsstillelse, hvis
det beløb, der skal stilles sikkerhed for, ikke overstiger 500 ECU.
Artikel 190
1. Er det fastsat i toldforskrifterne, at sikkerhedsstillelse er fakultativ,
kræves denne sikkerhed efter toldmyndighedernes skøn, for så vidt
rettidig betaling af en toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå, ikke
er helt sikret.
Når den i første afsnit omhandlede sikkerhed ikke kræves, kan
toldmyndighederne imidlertid forlange, at den i artikel 189, stk. 1,
omhandlede person afgiver en erklæring indeholdende de forpligtelser,han ifølge loven skal overholde.
2. Den i stk. 1, første afsnit, nævnte sikkerhed kan kræves stillet:
— samtidig med, at forskrifterne om muligheden for at kræve en sådan
sikkerhedsstillelse finder anvendelse
— på ethvert senere tidspunkt, når toldmyndighederne konstaterer, at
rettidig betaling af en toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå,ikke er helt sikret.
Artikel 191
Efter anmodning fra den i artikel 189, stk. 1 eller 3, omhandlede person
tillader toldmyndighederne, at der stilles samlet sikkerhed for flere1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 54
▼B
ekspeditioner, der medfører eller vil kunne medføre, at der opstår en
toldskyld.
Artikel 192
1. Er det fastsat i toldforskrifterne, at sikkerhedsstillelse er obliga-
torisk, fastsætter toldmyndighederne med forbehold af de særlige
bestemmelser for forsendelsesproceduren, der fastlægges efter udvalgs-
proceduren, størrelsen af sikkerhedsstillelsen til et beløb, der svarer til:
— det nøjagtige beløb af den pågældende toldskyld, hvis dette beløb
kan beregnes nøjagtigt på det tidspunkt, hvor sikkerheden kræves
— i de øvrige tilfælde, det af toldmyndighederne anslåede højeste beløb
for den toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå.
Foreligger der samlet sikkerhedsstillelse for toldskyld, hvor- af beløbet
varierer efter tidspunktet, skal sikkerhedsbeløbet fastsættes således, atdet på ethvert tidspunkt dækker den pågældende toldskyld.
2. Hvis sikkerhedsstillelse i henhold til toldforskrifterne er fakultativ,
og toldmyndighederne kræver sikkerhed, fastsætter de sikkerhedsstil-
lelsen til et beløb, der ikke overstiger det i stk. 1 fastsatte niveau.
3. De tilfælde, hvor der kan stilles fast sikkerhed, samt de nærmere
betingelser herfor, fastlægges efter udvalgsproceduren.
Artikel 193
Der kan stilles sikkerhed:
— som kontant depositum
— ved kaution.
Artikel 194
1. Det kontante depositum stilles i valutaen i den medlemsstat, i
hvilken sikkerhedsstillelsen kræves.
Med et kontant depositum sidestilles:
— overgivelse af en check, hvis betaling er garanteret af den institution,
hvorpå checken er trukket, på en måde, der under alle omstændig-heder kan anerkendes af toldmyndighederne
— overgivelse af ethvert andet værdipapir, der har frigørende virkning,
og som anerkendes af de nævnte myndigheder.
2. Det kontante depositum eller hermed sidestillede deposita skal
stilles i overensstemmelse med bestemmelserne i den medlemsstat, hvorsikkerhedsstillelsen kræves.
Artikel 195
Kautionisten skal skriftligt forpligte sig til solidarisk med debitor at
betale sikkerhedsstillelsesbeløbet for den toldskyld, som forfalder tilbetaling.
Kautionisten skal være en anden person, der er etableret i Fællesskabet
og godkendt af toldmyndighederne i en medlemsstat.
Toldmyndighederne kan afslå at godkende den foreslåede kautionist, når
de finder, at denne ikke fuldt ud vil kunne sikre rettidig betaling aftoldskylden.
Artikel 196
Den person, der skal stille sikkerhed, kan frit vælge mellem de
forskellige former for sikkerhedsstillelse, der er fastsat i artikel 193.
Toldmyndighederne kan dog afvise den foreslåede form for sikker-
hedsstillelse, hvis den er uforenelig med den pågældende toldprocedureskorrekte afvikling. Det samme gælder den foreslåede sikkerhedsstillelse.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 55
▼M2
▼B
▼B
Toldmyndighederne kan kræve, at den valgte form for sikkerheds-
stillelse fastholdes i en bestemt periode.
Artikel 197
1. Er der hjemlet mulighed for det i gældende bestemmelser, der er
fastsat efter udvalgsproceduren, kan toldmyndighederne godkende andre
former for sikkerhedsstillelse end dem, der er omhandlet i artikel 193,
når de yder tilsvarende sikkerhed for betaling af toldskylden.
Toldmyndighederne afviser den af debitor foreslåede sikkerhedsstillelse,
når de finder, at den ikke fuldt ud vil kunne sikre betaling af
toldskylden.
2. Toldmyndighederne kan med samme forbehold som omhandlet i
stk. 1, andet afsnit, godtage et kontant depositum, uden at betingelserne i
artikel 194, stk. 1, er opfyldt.
Artikel 198
Konstaterer toldmyndighederne, at sikkerhedsstillelsen ikke eller ikke
længere helt sikkert eller fuldt ud garanterer rettidig betaling aftoldskylden, kræver de af den i artikel 189, stk. 1, omhandlede person,at han efter eget valg enten stiller supplerende sikkerhed eller erstatterden oprindelige sikkerhed med en ny.
Artikel 199
1. Sikkerhedsstillelsen kan ikke frigives, så længe den toldskyld, for
hvilken den er stillet, ikke er ophørt eller stadig vil kunne opstå. Når
toldskylden er ophørt eller ikke længere vil kunne opstå, skal
sikkerhedsstillelsen omgående frigives.
2. Når toldskylden er delvis ophørt eller ikke længere kan opstå for
en del af sikkerhedsstillelsesbeløbet, frigives den tilsvarende del af dette
beløb, hvis den pågældende anmoder herom, medmindre det pågældende
beløbs størrelse ikke gør noget sådant berettiget.
Artikel 200
Undtagelsesbestemmelser vedrørende dette kapitel vedtages om fornø-
dent efter udvalgsproceduren for at tage hensyn til internationalekonventioner.
KAPITEL 2
TOLDSKYLDENSOPSTÅEN
Artikel 201
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når en importafgiftspligtig vare
a) overgår til fri omsætning
b) henføres under proceduren for midlertidig indførsel med delvis
fritagelse for importafgifter.
2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af den pågæl-
dende toldangivelse.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor også
den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
Udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte toldprocedurer
på basis af oplysninger, som fører til, at de efter lovgivningen skyldige
afgifter helt eller delvis ikke opkræves, kan tillige personer, der har
meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, anses som debitoreri overensstemmelse med gældende nationale bestemmelser, hvis de vareller havde rimelig grund til at være bekendt med, at de pågældendeoplysninger var forkerte.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 56
▼B
Artikel 202
1. Toldskyld ved indførsel opstår,
a) når en importafgiftspligtig vare føres ind i Fællesskabets toldområde
på ikke forskriftsmæssig måde, eller
b) hvis det drejer sig om en importafgiftspligtig vare, der er anbragt i
frizone eller frilager, når varen føres ind i en anden del aftoldområdet på ikke forskriftsmæssig måde.
Ved anvendelse af denne artikel forstås ved »indførsel på ikke
forskriftsmæssig måde« enhver indførsel i strid med artikel 38 til 41
og med artikel 177, andet led.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen føres ind på ikke
forskriftsmæssig måde.
3. Debitorer er:
— den person, der på ikke forskriftsmæssig måde har ført den
pågældende vare ind i Fællesskabets toldområde
— de personer, der har medvirket til denne indførsel, og som vidste
eller med rimelighed burde have vidst, at det foregik på ikke
forskriftsmæssig måde
— samt de personer, der har erhvervet eller opbevaret den pågældende
vare, og som på det tidspunkt, hvor de erhvervede eller modtog
varen, vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede
sig om en vare, der var ført ind på ikke forskriftsmæssig måde.
Artikel 203
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når:
— en importafgiftspligtig vare unddrages toldtilsyn.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen unddrages
toldtilsynet.
3. Debitorer er:
— den person, der har unddraget varen toldtilsyn
— de personer, der har medvirket til unddragelsen, og som vidste eller
med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig om en vareunddraget toldtilsyn
— de personer, der har erhvervet eller opbevaret den pågældende vare,
og som på det tidspunkt, hvor de erhvervede eller modtog varen,vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig omen vare, der var unddraget toldtilsyn
— samt, i givet fald, den person, som det påhviler at opfylde de
forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring eller vedanvendelsen af den toldprocedure, som varen er undergivet.
Artikel 204
1. Toldskyld ved indførsel opstår:
a) når en af de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtig vares
midlertidige opbevaring eller ved anvendelse af den toldprocedure,som varen er undergivet, misligholdes, eller
b) når en af betingelserne for en vares henførsel under den pågældende
toldprocedure eller for indrømmelse af nedsat eller nul-importafgift
på grund af dens anvendelse til særlige formål ikke er opfyldt,
i andre end de i artikel 203 omhandlede tilfælde, medmindre det
godtgøres, at en sådan misligholdelse ikke har haft reelle følger for det
korrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældendetoldprocedure.
2. Toldskylden opstår enten på det tidspunkt, hvor den forpligtelse,
hvis misligholdelse bevirker, at der opstå toldskyld, ikke længere eropfyldt, eller på det tidspunkt, hvor varen blev henført under denpågældende toldprocedure, hvis det efterfølgende viser sig, at en afbetingelserne for henførslen af varen under den pågældende procedure1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 57
▼B
eller indrømmelsen af nedsat eller nul-importafgift på grund dens
anvendelse til særlige formål ikke var opfyldt.
3. Debitor er den person, som det i den givne situation påhviler enten
at opfylde de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtig varesmidlertidige opbevaring eller ved anvendelsen af den toldprocedure,som varen er undergivet, eller som skal overholde de fastsattebetingelser for varens henførsel under proceduren.
Artikel 205
1. Toldskyld ved indførsel opstår, når
— en importafgiftspligtig vare forbruges eller anvendes i frizone eller
frilager på andre betingelser end dem, der følger af gældendeforskrifter.
Forsvinder der varer, og kan denne forsvinden ikke begrundes tilfreds-
stillende over for toldmyndighederne, kan disse anse varerne for
forbrugt eller anvendt i frizonen eller frilageret.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen forbruges eller
anvendes for første gang på andre betingelser end dem, der følger afgældende forskrifter.
3. Debitor er den person, som har forbrugt eller anvendt varen, samt
de personer, der har medvirket til dette forbrug eller denne anvendelse,og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at dette forbrugeller denne anvendelse fandt sted på andre betingelser end dem, derfølger af gældende forskrifter.
Når toldmyndighederne i tilfælde af varernes forsvinden anser dem for
at være forbrugt eller anvendt i frizonen eller frilageret, og det ikke ermuligt at anvende første afsnit, skal toldskylden betales af den person,der, så vidt myndighederne ved, sidst var i besiddelse af varerne.
Artikel 206
1. Uanset artikel 202 og artikel 204, stk. 1, litra a), anses toldskyld
ved indførsel ikke at opstå i forbindelse med en bestemt vare, når derfremlægges bevis for, at misligholdelse af de forpligtelser, der følger af
— bestemmelserne i artikel 38 til 41 og artikel 177, andet led
— den pågældende vares midlertidige opbevaring, eller— anvendelse af den toldprocedure, som den pågældende vare er
undergivet
skyldes, at den omhandlede vare er helt tilintetgjort eller er gået
uigenkaldeligt tabt af grunde, som kan henføres til varens egen
beskaffenhed, som følge af hændelige omstændigheder eller forcemajeure, eller endelig efter tilladelse fra toldmyndighederne.
En vare er gået uigenkaldeligt tabt som omhandlet i nærværende stykke,
når den er blevet totalt uanvendelig for enhver.
2. Toldskyld ved indførsel anses heller ikke at opstå i forbindelse
med en vare, der er overgået til fri omsætning til nedsat eller nul-importafgift på grund af dens anvendelse til særlige formål, når dennevare udføres eller genudføres med toldmyndighedernes tilladelse.
Artikel 207
Når toldskyld ved indførsel i overensstemmelse med artikel 206, stk. 1,
ikke anses for at være opstået for en vare, der er overgået til friomsætning til nedsat eller nul-importafgift på grund af dens anvendelsetil særlige formål, anses affald og skrot fra denne tilintetgørelse somikke-fællesskabsvarer.
Artikel 208
Når der i overensstemmelse med artikel 203 og 204 opstår toldskyld for
en vare, der er overgået til fri omsætning til nedsat importafgift på grundaf dens anvendelse til særlige formål, trækkes det beløb, der er betalt vedovergang til fri omsætning, fra beløbet af den opståede toldskyld.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 58
▼B
Denne bestemmelse finder tilsvarende anvendelse, hvis der opstår
toldskyld for affald og skrot efter tilintetgørelse af en sådan vare.
Artikel 209
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når
— en eksportafgiftspligtig vare udføres fra Fællesskabets toldområde i
henhold til en toldangivelse.
2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor også
den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
Artikel 210
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når
— (SIC! en) eksportafgiftspligtig vare forlader Fællesskabets told-
område, uden at der er afgivet toldangivelse herfor.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor den nævnte vare faktisk
forlader toldområdet.
3. Debitor er
— den person, der har foretaget udførslen,
— samt de personer, der har medvirket ved udførslen, og som vidste
eller med rimelighed burde have vidst, at der ikke var, men burdehave været indgivet en toldangivelse.
Artikel 211
1. Toldskyld ved udførsel opstår, når betingelserne for, at en vare er
blevet udført fra Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis
fritagelse for eksportafgifter, ikke er blevet overholdt.
2. Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen anvendes til et
andet formål end det, der havde muliggjort dens udførsel fra Fælles-skabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse foreksportafgifter, eller, hvis toldmyndighederne ikke kan fastslå dettetidspunkt, det tidspunkt, hvor fristen udløber for fremlæggelse af bevisfor, at de fastsatte betingelser for opnåelse af denne fritagelse er blevet
opfyldt.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor også
den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
Artikel 212
Den i artikel 201 til 205 og artikel 209 til 211 omhandlede toldskyld
opstår, selv om den vedrører varer, der er omfattet af forbud eller
restriktioner ved ind- eller udførsel, uanset varernes art. Der opstårimidlertid ikke toldskyld ved indførsel på ikke forskriftsmæssig måde iFællesskabets toldområde af falske penge eller af narkotika ogpsykotrope stoffer, som ikke er genstand for det af de kompetente
myndigheder strengt kontrollerede salg med henblik på en anvendelse til
medicinske og videnskabelige formål. Af hensyn til straffelovgivningenfor toldovertrædelser betragtes toldskylden dog som opstået, når enmedlemsstats straffelovgivning fastsætter, at tolden danner grundlag forfastsættelsen af straffen, eller at en opstået toldskyld danner grundlag forden straffearetlige forfølgelse.
Artikel 212a
Når toldforskrifterne hjemler toldlempelser for en vare på grund af dens
art eller dens særlige anvendelsesformål eller hel eller delvis fritagelse
for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 21, 82, 145 eller 184-187, finder toldlempelserne og fritagelsen også anvendelse i de tilfælde,hvor der opstår toldskyld i henhold til artikel 202-205, 210 eller 211,forudsat at debitors adfærd ikke giver anledning til mistanke omsvigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed, og at vedkom-1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 59
▼M3
▼M3
mende godtgør, at de øvrige betingelser for anvendelse af told-
lempelserne eller fritagelsen er opfyldt.
Artikel 213
Når der er flere debitorer for en og samme toldskyld, hæfter disse
solidarisk for betalingen af denne skyld.
Artikel 214
1. Medmindre andre, særlige bestemmelser er fastsat i denne kodeks,
fastsættes import- eller eksportafgifterne for en vare på grundlag af desærlige beskatningselementer, der gælder for varen på det tidspunkt,hvor toldskylden, som vedrører den, opstår, jf. dog stk. 2.
2. Når det ikke er muligt nøjagtigt at fastslå tidspunktet for
toldskyldens opståen, skal der ved fastsættelsen af de særlige beskat-
ningselementer for den pågældende vare regnes med det tidspunkt, hvor
toldmyndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, derhar fremkaldt en toldskyld.
Sætter de oplysninger, som toldmyndighederne råder over, dem i stand
til at fastslå, at toldskylden opstod på et tidspunkt forud for dennekonstatering, fastsættes import- eller eksportafgifterne for den pågæl-dende vare dog på grundlag af de særlige beskatningselementer, som vargældende for den på det tidligste tidspunkt, hvor eksistensen aftoldskylden som følge af denne situation kan fastslås på grundlag af
de foreliggende oplysninger.
3. For at undgå at der drages økonomisk fordel af en udsættelse af
tidspunktet for toldskyldens opståen eller bogføring af toldskylden,
beregnes der udligningsrenter i tilfælde og på betingelser, der fastlæggesi bestemmelser, som vedtages efter udvalgsproceduren.
Artikel 215
1. Toldskylden opstår:
— det sted, hvor de omstændigheder, der er årsag til toldskylden,
indtræffer
— eller, hvis dette sted ikke kan bestemmes, det sted, hvor told-
myndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, dergiver anledning til toldskyld
— eller, hvis varen er henført under en toldprocedure, som ikke er
afsluttet, og hvis stedet ikke kan bestemmes i henhold til første ellerandet led inden for en frist, der i givet fald fastsættes efterudvalgsproceduren, det sted, hvor varen er henført under eller erkommet ind i Fællesskabets toldområde under den pågældende
procedure.
2. Gør de oplysninger, som toldmyndighederne råder over, det muligt
at fastslå, at toldskylden allerede var opstået, da varen tidligere befandt
sig på et andet sted, anses toldskylden som opstået på det første sted,
hvor det er muligt at fastslå dens eksistens.
3. De i artikel 217, stk. 1, nævnte toldmyndigheder er told-
myndighederne i den medlemsstat, hvor toldskylden er opstået elleranses for at være opstået efter denne artikel.
4. Konstaterer en toldmyndighed, at der i henhold til artikel 202 er
opstået en toldskyld i en anden medlemsstat, og er beløbet mindre end5 000 EUR, anses toldskylden for at være opstået i den medlemsstat,hvor dens opståen er konstateret.
Artikel 216
1. For så vidt det er fastsat i overenskomster, der er indgået mellem
Fællesskabet og visse tredjelande, at der ved indførsel i de pågældende1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 60
▼B
▼M2
▼M3
▼B
▼B
tredjelande skal indrømmes præferencetoldbehandling for varer med
oprindelse i Fællesskabet i henhold til disse overenskomster, dog påbetingelse af, at der, når varerne er frembragt under proceduren for aktiv
forædling, skal betales importafgifter for ikke-fællesskabsvarer, som er
medgået til deres fremstilling, medfører påtegningen af de nødvendigedokumenter for at opnå denne præferencetoldbehandling i tredjelande, atder opstår toldskyld ved indførsel.
2. Toldskylden anses for at opstå på det tidspunkt, hvor told-
myndighederne antager udførselsangivelsen vedrørende de pågældendevarer.
3. Debitor er klarereren. Ved indirekte repræsentation er debitor også
den person, for hvis regning toldangivelsen er afgivet.
4. De til denne toldskyld svarende importafgifter fastsættes på samme
måde, som hvis det drejede sig om en toldskyld, der var opstået vedantagelse samme dag af toldangivelsen om de pågældende varers
overgang til fri omsætning for at bringe proceduren for aktiv forædling
til ophør.
KAPITEL 3
OPKRÆVNINGAFTOLDSKYLDSBELØB
Afdeling 1
Bogføringafafgiftsbeløbetogunderretningafdebitorherom
Artikel 217
1. Ethvert importafgifts- eller eksportafgiftsbeløb, der udgør en
toldskyld — i det følgende benævnt afgiftsbeløb — skal beregnes aftoldmyndighederne, så snart de har de fornødne oplysninger, ogindskrives af disse myndigheder i regnskabsregistrene eller på andenmåde (bogføring).
Første afsnit anvendes ikke:
a) når en foreløbig antidumping- eller udligningstold er blevet indført
b) når det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb er større en det beløb,
der er fastsat på grundlag af en bindende oplysning.
c) når toldmyndighederne i henhold til bestemmelser, der er vedtaget
efter udvalgsproceduren, er fritaget for at bogføre afgiftsbeløb under
en bestemt størrelse.
Toldmyndighederne kan undlade at bogføre de afgifter, der i henhold til
artikel 221, stk. 3, ikke kan meddeles debitor, fordi fristen er udløbet.
2. De praktiske regler for bogføringen af afgiftsbeløbene fastlægges
af medlemsstaterne. Disse regler kan være forskellige, afhængigt af omtoldmyndighederne på baggrund af forholdene omkring toldskyldensopståen har sikkerhed for, at de nævnte beløb betales.
Artikel 218
1. Når der opstår en toldskyld ved antagelsen af angivelsen af en vare
til en anden toldprocedure end midlertidig indførsel med delvisfritagelse for importafgifter, eller ved en hvilken som helst andenhandling, der har samme retsvirkning som denne antagelse, skal beløbet
svarende til denne toldskyld bogføres, så snart det er blevet beregnet,
eller senest andendagen efter den dag, hvor varerne er blevet frigivet.
Dog kan, for så vidt der er stillet sikkerhed for deres betaling, samtlige
afgiftsbeløb vedrørende varer, der er frigivet til en og samme person iløbet af en af toldmyndighederne fastsat periode, som højst må være 31
dage, bogføres samlet ved slutningen af perioden. Denne bogføring skal
ske senest fem dage efter den pågældende periodes udløb.
2. Når en vare efter bestemmelserne kan frigives, inden visse i
fællesskabsretten fastsatte betingelser, som er afgørende for fastlæg-1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 61
▼M1
▼B
▼B
gelsen af toldskylden eller opkrævningen af den, er opfyldt, skal
bogføringen finde sted senest to dage efter den dag, hvor toldskyldeneller forpligtelsen til at betale de afgiftsbeløb, der følger af denne, er
endeligt fastlagt eller fastslået.
Vedrører toldskylden imidlertid en foreløbig antidumping eller udlig-
ningstold, skal denne told bogføres senest to måneder efter, at Rådetsforordning om indførelse af en endelig antidumping- eller udligningstold
er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
3. Hvis der opstår en toldskyld under andre omstændigheder end
dem, der er omhandlet i stk. 1, skal bogføringen af det tilsvarendeafgiftsbeløb ske senest to dage efter det tidspunkt, hvor toldmyndig-heden kan
a) beregne det pågældende afgiftsbeløb, og
b) fastslå, hvem der er debitor.
Artikel 219
1. De i artikel 218 nævnte frister kan forlænges, hvis
a) medlemsstaternes administrative organisation gør det nødvendigt,
navnlig hvis bogføringen sker centralt, eller
b) toldmyndighederne som følge af særlige omstændigheder ikke er i
stand til at overholde de fastsatte frister.
Fristerne kan ikke forlænges ud over fjorten dage.
2. De frister, der er fastsat i stk. 1, gælder ikke i tilfælde af hændelige
omstændigheder eller force majeure.
Artikel 220
1. Hvis det afgiftsbeløb, som følger af en toldskyld, ikke er bogført i
henhold til artikel 218 og 219 eller er bogført for lavt i forhold til detefter lovgivningen skyldige beløb, skal bogføringen af det afgiftsbeløb,der skal opkræves eller efteropkræves, ske senest to dage efter det
tidspunkt, hvor toldmyndighederne er blevet klar over situationen og kan
beregne det efter lovgivningen skyldige beløb og fastslå, hvem der erdebitor (efterfølgende bogføring). Denne frist kan forlænges efter artikel219.
2. Bortset fra de tilfælde, der er nævnt i artikel 217, stk. 1, andet og
tredje afsnit, foretages der ikke efterfølgende bogføring, når
a) den oprindelige beslutning om ikke at bogføre afgifterne eller at
bogføre et lavere beløb end det efter lovgivningen skyldigeafgiftsbeløb er truffet på grundlag af generelle bestemmelser, somsenere er fundet ugyldige ved en retsafgørelse
b) det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb ikke er blevet bogført
som følge af en fejl, som toldmyndighederne selv har begået, og somdebitor ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget, hvissidstnævnte i øvrigt i forbindelse med toldangivelsen har handlet igod tro og overholdt samtlige bestemmelser i de gældende forskrifter.
Er præferencebehandlingen af varen indrømmet på grundlag af et
administrativt samarbejde med myndighederne i et tredjeland, anses
et ukorrekt certifikat udstedt af disse myndigheder for en fejl, som
ikke med rimelighed kunne forventes opdaget, jf. første afsnit.
Udstedelse af et ukorrekt certifikat anses dog ikke for en fejl, når
certifikatet er baseret på eksportørens ukorrekte fremstilling af de
faktiske forhold, medmindre det er klart, at de udstedendemyndigheder var bekendt med eller burde have været bekendt med,at varen ikke var berettiget til præferencebehandling.
Debitor kan påberåbe sig at have handlet i god tro, når han kan
påvise, at han i den periode, hvor de pågældende forretnings-aktiviteter har fundet sted, har udvist omhu for at sikre sig, atsamtlige betingelser for præferencebehandling er opfyldt.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 62
▼M3
▼M3
Når Kommissionen har offentliggjort en meddelelse i De Europæiske
Fællesskabers Tidende om, at der foreligger begrundet tvivl om, at
det præferenceberettigede land har anvendt præferenceordningen
korrekt, kan debitor dog ikke påberåbe sig at have handlet i god tro.
c) de bestemmelser, der er vedtaget efter udvalgsproceduren, fritager
toldmyndighederne for efterfølgende bogføring af afgiftsbeløb, der er
lavere end et fastsat beløb.
Artikel 221
1. Så snart afgiftsbeløbet er bogført, underrettes debitor efter en
passende fremgangsmåde om beløbets størrelse.
2. Er der i toldangivelsen anført et vejledende afgiftsbeløb, kan
toldmyndighederne bestemme, at den i stk. 1 omhandlede underretningkun skal ske, når det angivne afgiftsbeløb ikke svarer til det af
toldmyndighederne fastlagte beløb.
Når der gøres brug af den i første afsnit fastsatte mulighed, betragtes
toldmyndighedernes frigivelse af varerne som underretning af debitor
om det bogførte afgiftsbeløb, jf. dog artikel 218, stk. 1, andet afsnit.
3. Underretning af debitor kan ikke ske efter udløbet af en frist på tre
år, regnet fra datoen for toldskyldens opståen. Fristen afbrydes fradatoen for indgivelse af klage i henhold til artikel 243 og under heleklageproceduren.
4. Hvis toldskylden er opstået på grund af en handling, der på det
tidspunkt, hvor den blev begået, kunne give anledning til retsforfølg-ning, kan underretningen af debitor om beløbets størrelse på de i degældende bestemmelser fastsatte betingelser ske efter udløbet af den istk. 3 nævnte frist.
Afdeling 2
Fristognærmerereglerforbetalingafafgiftsbeløbet
Artikel 222
1. Ethvert afgiftsbeløb, der er genstand for den i artikel 221
omhandlede underretning, skal betales af debitor inden udløbet affølgende frister:
a) hvis der ikke er indrømmet denne person nogen af de i artikel 224 til
229 fastsatte betalingslempelser, skal betalingen ske inden for denfastsatte frist.
Med forbehold af artikel 244, andet afsnit, må denne frist højst være
på ti dage fra det tidspunkt, hvor debitor er blevet underrettet om detskyldige afgiftsbeløb, og den skal, hvis der har fundet samletbogføring sted på de i artikel 218, stk. 1, andet afsnit, an- førte
betingelser, fastsættes således, at debitor ikke derved opnår en
længere betalingsfrist, end tilfældet ville have været, hvis vedkom-mende havde fået henstand med betalingen.
Forlængelse indrømmes uden videre, når det godtgøres, at den
pågældende har modtaget underretningen for sent til at kunneoverholde den frist, der gælder for betalingen.
Toldmyndighederne kan desuden efter anmodning indrømme debitor
en forlænget frist, når det skyldige afgiftsbeløb hidrører fra enefteropkrævning. En således indrømmet forlænget frist kan ikke
overstige den tid, der er nødvendig, for at debitor kan træffe de
fornødne foranstaltninger til at opfylde sin forpligtelse, jf. dog artikel229, litra a)
b) hvis der er indrømmet denne person en af de i artikel 224 til 229
fastsatte betalingslempelser, skal betalingen finde sted senest vedudløbet af den eller de frister, der er fastsat i forbindelse med dissebetalingslempelser.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 63
▼B
▼M3
▼B
▼M3
2. Det kan efter udvalgsproceduren fastsættes, i hvilke tilfælde og på
hvilke betingelser der indrømmes udsættelse med hensyn til debitorsforpligtelse til at betale afgifterne:
— når der indgives en ansøgning om fritagelse for afgifter i henhold til
artikel 236, 238 eller 239, eller
— når en vare beslaglægges med henblik på senere konfiskation i
henhold til artikel 233, litra c), andet led, eller litra d), eller
— når toldskylden opstod i medfør af artikel 203, og der er mere end én
debitor.
Artikel 223
Betaling skal finde sted i rede penge eller i form af ethvert andet
betalingsmiddel, som ifølge gældende bestemmelser har tilsvarende
frigørende virkning. Den kan ske ved modregning, når gældende
bestemmelser tillader det.
Artikel 224
Hvis afgiftsbeløbet vedrører varer, der er angivet til en toldprocedure,
som indebærer pligt til betaling af sådanne afgifter, indrømmertoldmyndighederne efter anmodning fra den pågældende henstand med
betaling af beløbet på de i artikel 225, 226 og 227 fastsatte betingelser.
Artikel 225
Det er en forudsætning for indrømmelse af betalingshenstand, at der er
stillet sikkerhed.
Desuden kan indrømmelse af betalingshenstand give anledning til
opkrævning af ekstraudgifter i forbindelse med oprettelse af sagsaktereller i forbindelse med tjenesteydelser.
Artikel 226
Toldmyndighederne kan indrømme betalingshenstand efter en af
følgende regler:
a) særskilt for hver enkelt beløb, der bogføres på de vilkår, der er anført
i artikel 218, stk. 1, første afsnit, eller i artikel 220, stk. 1
b) samlet for alle de afgiftsbeløb, der bogføres på de vilkår, der er anført
i artikel 218, stk. 1, første afsnit, i en periode, der fastsættes af
toldmyndighederne, og som højst må være 31 dage
c) samlet for alle de afgiftsbeløb, som bogføres samlet i medfør af
artikel 218, stk. 1, andet afsnit.
Artikel 227
1. Betalingshenstanden er på 30 dage. Den beregnes således:
a) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra a),
beregnes fristen fra dagen efter den dag, hvor toldmyndighedernehar bogført afgiftsbeløbet.
Hvis artikel 219 bringes i anvendelse, nedsættes den i overens-
stemmelse med første afsnit beregnede frist på 30 dage med et antal
dage svarende til den frist ud over to dage, der har været anvendt tilbogføringen
b) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra b),
beregnes fristen fra dagen efter den dag, hvor perioden for samletbogføring udløber. Den nedsættes med et antal dage svarende til
halvdelen af det antal dage, perioden for samlet bogføring omfatter
c) når betalingshenstanden indrømmes efter artikel 226, litra c),
beregnes fristen fra dagen efter udløbet af den periode, i hvilkende pågældende varer er blevet frigivet. Den nedsættes med et antaldage svarende til halvdelen af det antal dage, den pågældendeperiode omfatter.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 64
▼B
▼B
2. Hvis de i stk. 1, litra b) og c), omhandlede perioder omfatter et
ulige antal dage, er det antal dage, der skal fradrages fristen på 30 dage ihenhold til bestemmelserne i disse litra, lig med halvdelen af det lige
antal dage umiddelbart under dette ulige antal.
3. For at forenkle proceduren kan medlemsstaterne, hvis de i stk. 1,
litra b) og c), omhandlede perioder er en kalenderuge eller enkalendermåned, bestemme, at den afgiftsbetaling, for hvilken der erindrømmet betalingshenstand
a) når der er tale om en periode på en kalenderuge, skal finde sted om
fredagen i den fjerde uge efter denne kalenderuge
b) når der er tale om en periode på en kalendermåned, skal finde sted
senest den 16. dag i måneden efter denne kalendermåned.
Artikel 228
1. Der kan ikke indrømmes betalingshenstand for afgiftsbeløb, som,
selv om de vedrører varer, der er angivet til en toldprocedure, somindebærer pligt til betaling af sådanne afgifter, bogføres efter degældende bestemmelser for antagelse af ufuldstændige angivelser somfølge af, at klarereren ved udløbet af den fastsatte frist ikke har givet de
nødvendige oplysninger til endelig bestemmelse af varernes toldværdi
eller ikke har leveret de oplysninger eller det dokument, der mangledeved antagelsen af den ufuldstændige angivelse.
2. Der kan dog indrømmes betalingshenstand i de i stk. 1 omhandlede
tilfælde, hvis det afgiftsbeløb, der skal opkræves, bogføres inden udløbetaf en frist på 30 dage fra tidspunktet for bogføringen af det oprindeligt
krævede beløb, eller, hvis der ikke er foretaget nogen bogføring, fra
tidspunktet for antagelsen af angivelsen vedrørende de pågældendevarer. Varigheden af en betalingshenstand, der indrømmes på dissevilkår, må ikke gå ud over tidspunktet for udløbet af den periode, som imedfør af artikel 227 er indrømmet for betaling af det oprindeligtfastsatte afgiftsbeløb, eller som skulle være indrømmet, hvis det efter
lovgivningen skyldige afgiftsbeløb var blevet bogført ved angivelsen af
de pågældende varer.
Artikel 229
Toldmyndighederne kan indrømme debitor andre betalingslempelser end
betalingshenstand.
Indrømmelse af sådanne betalingslempelser
a) er betinget af, at der stilles sikkerhed. Det kan dog undlades at kræve
sikkerhed, når et sådant krav på grund af debitors situation vil kunnegive anledning til alvorlige økonomiske eller sociale vanskeligheder
b) medfører, at der ud over afgiftsbeløbet opkræves lånerenter. Rente-
beløbet beregnes således, at det svarer til det beløb, der i dennehenseende kræves på det nationale penge- og kapitalmarked for denvaluta, i hvilken beløbet skyldes.
Toldmyndighederne kan undlade at kræve lånerente, når det på grund af
debitors situation vil kunne give anledning til alvorlige økonomiske ellersociale vanskeligheder.
Artikel 230
Uanset hvilken betalingslempelse debitor har fået indrømmet, kan han
erlægge afgiftsbeløbet helt eller delvis inden udløbet af den frist, der er
indrømmet.
Artikel 231
Ethvert afgiftsbeløb kan betales af tredjemand på debitors vegne.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 65
▼B
Artikel 232
1. Er afgiftsbeløbet ikke betalt inden for den fastsatte frist,
a) gør toldmyndighederne brug af alle de muligheder, de har i henhold
til gældende bestemmelser, herunder tvangsfuldbyrdelse, for at sikrebetaling af beløbet.
Der kan efter udvalgsproceduren fastsættes særlige bestemmelser for
kautionister inden for rammerne af proceduren for forsendelse
b) opkræves der ud over afgiftsbeløbet morarente.
Morarentesatsen kan være højere end lånerentesatsen. Den må ikke
være lavere end denne sats.
2. Toldmyndighederne kan undlade at kræve morarente, hvis
a) det på grund af debitors situation vil kunne give anledning til
alvorlige økonomiske eller sociale vanskeligheder
b) disse ikke overstiger et beløb, der fastsættes efter udvalgsproceduren
c) betalingen af afgifterne finder sted inden fem dage efter betalings-
fristens udløb.
3. Toldmyndighederne kan fastsætte:
a) minimumsperioder for beregning af renterne
b) minimumsbeløb for skyldige morarenter.
KAPITEL 4
TOLDSKYLDENSOPHØR
Artikel 233
Med forbehold af gældende bestemmelser om forældelse af toldskyld og
om de tilfælde, hvor toldskylden ikke kan inddrives, fordi debitor adrettens vej er erklæret insolvent, ophører en toldskyld:
a) ved betaling af afgiftsbeløbet
b) ved fritagelse for afgiftsbeløbet
c) når en vare er angivet til en toldprocedure, der indebærer forpligtelse
til at betale afgiften, og
— toldangivelsen herfor er blevet erklæret ugyldig
►
M1 ◄,
— varerne inden frigivelsen enten er blevet beslaglagt og samtidig
eller senere konfiskeret, tilintetgjort efter ordre fra toldmyndig-hederne, tilintetgjort eller afstået efter artikel 182 ellertilintetgjort eller gået uigenkaldeligt tabt af grunde, som kanhenføres til varernes egen beskaffenhed, eller som følge af
hændelige omstændigheder eller force majeure
d) hvis de varer, for hvilke en toldskyld er opstået i overensstemmelse
med artikel 202, beslaglægges ved deres ikke forskriftsmæssigeindførsel og samtidig eller senere konfiskeres.
Ved beslaglæggelse og konfiskation anses toldskylden af hensyn til
straffelovgivningen for toldovertrædelser dog for ikke at være ophørt,når en medlemsstats lovgivning fastsætter, at tolden danner grundlag forfastsættelsen af straffen, eller at en opstået toldskyld danner grundlag for
den strafferetlige forfølgning.
Artikel 234
Den i artikel 216 omhandlede toldskyld ophører også ved annullering af
de formaliteter, der er opfyldt med henblik på indrømmelse af den iartikel 216 omhandlede præferencetoldbehandling.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 66
▼B
KAPITEL 5
GODTGØRELSEAFOGFRITAGELSEFORAFGIFTER
Artikel 235
Ved
a) godtgørelse forstås hel eller delvis tilbagebetaling af import- eller
eksportafgifter, der er blevet betalt
b) fritagelse forstås enten en afgørelse om helt eller delvist at undlade
opkrævning af en toldskyld eller afgørelse om helt eller delvist at
annullere bogføringen af et import- eller eksportafgiftsbeløb, som
ikke er betalt.
Artikel 236
1. Godtgørelse af import- eller eksportafgifter ydes, hvis det
godtgøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet ikke varskyldigt efter lovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid medartikel 220, stk. 2.
Fritagelse for import- eller eksportafgifter ydes, hvis det godtgøres, at
det pågældende beløb på bogføringstidspunktet ikke var skyldigt efter
lovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid med artikel 220,stk. 2.
Der indrømmes hverken godtgørelse eller fritagelse, hvis de omstændig-
heder, hvorpå betalingen eller bogføringen af et ikke-skyldigt beløbbygger, skyldes urigtigheder fra debitors side.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter
indrømmes, hvis der fremsættes anmodning herom over for detpågældende toldsted inden tre år regnet fra datoen for underretning afdebitor om de pågældende afgifter.
Denne frist forlænges, hvis debitor godtgør, at han har været forhindret i
at indgive anmodning herom inden for den nævnte frist som følge afhændelige omstændigheder eller force majeure.
Toldmyndighederne yder af egen drift godtgørelse eller fritagelse, når de
selv inden for samme frist konstaterer, at der er tale om en af de i stk. 1første og andet afsnit, beskrevne situationer.
Artikel 237
Der ydes godtgørelse af import- eller eksportafgifter, hvis en told-
angivelse erklæres ugyldig, efter at afgifterne er blevet betalt.Godtgørelsen indrømmes efter anmodning fremsat inden for sammefrist som den, der gælder for indgivelse af en anmodning om, at en
toldangivelse må blive erklæret ugyldig.
Artikel 238
1. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter ydes, hvis det
godtgøres, at det bogførte beløb for disse afgifter vedrører varer, der erhenført under den pågældende toldprocedure, og som afvises afimportøren, fordi de på det tidspunkt, der er omhandlet i artikel 67, erdefekte eller ikke svarer til betingelserne i den kontrakt, på grundlag af
hvilken varerne er blevet indført.
Med defekte varer som omhandlet i første afsnit sidestilles varer, som er
blevet beskadiget inden frigivelsen.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter er betinget af, at
a) varerne ikke er blevet taget i anvendelse, bortset fra den anvendelse,
der var nødvendig for at konstatere, at de var defekte eller ikke-bestillingssvarende
b) varerne udføres fra Fællesskabets toldområde.
Efter anmodning tillader toldmyndighederne, at varerne i stedet for at
blive udført tilintetgøres eller med henblik på genudførsel henføres1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 67
▼B
under proceduren for ekstern forsendelse eller under toldoplags-
proceduren eller anbringes i frizone eller på frilager.
For at varerne kan angives til en toldmæssig bestemmelse eller
anvendelse som anført i forrige afsnit, anses de som ikke-fælles-
skabsvarer.
3. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter indrømmes ikke
for varer, som, inden der er indgivet toldangivelse for dem, har væretmidlertidigt indført med henblik på afprøvning, medmindre det
godtgøres, at det ikke under afprøvningen på normal vis har kunnet
påvises, at disse var defekte eller ikke-bestillingssvarende.
4. Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter af de i stk. 1
nævnte grunde indrømmes, hvis der fremsættes anmodning herom over
for det berørte toldsted inden tolv måneder fra datoen for underretningen
af debitor om de nævnte afgifter.
Toldmyndighederne kan dog i behørigt begrundede undtagelsestilfælde
tillade, at nævnte frist overskrides.
Artikel 239
1. Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter kan
indrømmes i andre situationer end dem, der er omhandlet i artikel 236,
237 og 238,
—►
C1 ◄som fastlægges efter udvalgsproceduren
—►C1 ◄som skyldes omstændigheder, hvor den
berettigede ikke har gjort sig skyldig i urigtigheder eller åbenbarforsømmelighed. De situationer, hvor denne bestemmelse finderanvendelse, samt de nærmere procedureregler herfor fastlægges efter
udvalgsproceduren. Godtgørelsen eller fritagelsen kan undergives
særlige betingelser.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for afgifter med de i stk. 1
omhandlede begrundelser indrømmes, hvis der fremsættes anmodning
herom over for det berørte toldsted inden tolv måneder fra datoen for
underretningen af debitor om de nævnte afgifter.
Toldmyndighederne kan i behørigt begrundede undtagelsestilfælde
tillade, at nævnte frist overskrides.
Artikel 240
Der ydes kun godtgørelse af eller fritagelse for import- eller
eksportafgifter på de i dette kapitel fastsatte betingelser, hvis det beløb,
der skal godtgøres eller indrømmes fritagelse for, overstiger et beløb, derfastsættes efter udvalgsproceduren.
Dog kan toldmyndighederne også imødekomme en
►
C1 ◄anmodning om godtgørelse af eller fritagelse
for et lavere beløb.
Artikel 241
Toldmyndighedernes godtgørelse af import- eller eksportafgifter samt
eventuel låne- eller morarente opkrævet i forbindelse med betalingenmedfører ikke, at myndighederne skal betale rente. Der betales dogrente,
— når en afgørelse om, at en anmodning om godtgørelse skal
imødekommes, ikke er fuldbyrdet inden for en frist på tre måneder,efter at den er truffet
— når det følger af nationale bestemmelser.
Rentebeløbet skal beregnes således, at det svarer til det beløb, der i
denne henseende kræves på det nationale penge- og kapitalmarked.
Artikel 242
Hvis der med urette er indrømmet fritagelse for en toldskyld, eller det
tilsvarende afgiftsbeløb er godtgjort, kan den oprindelige skyld1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 68
▼B
opkræves. De renter, der eventuelt er betalt i henhold til artikel 241, skal
godtgøres.
AFSNIT VIII
KLAGEADGANG
Artikel 243
1. Enhver person kan indgive klage mod afgørelser, der træffes af
toldmyndighederne om anvendelse af toldforskrifterne, og som berørerden pågældende umiddelbart og individuelt.
Klage kan endvidere indgives af enhver person, der har anmodet
toldmyndighederne om en afgørelse vedrørende anvendelsen af told-
forskrifterne, og som ikke har opnået, at nævnte myndigheder har truffet
afgørelse inden for den i artikel 6, stk. 2, omhandlede frist.
Klagen skal indgives i den medlemsstat, hvor afgørelsen er truffet, eller
hvor der er anmodet om en sådan afgørelse.
2. Klagen kan
a) i første instans indgives til den af medlemsstaterne hertil udpegede
toldmyndighed
b) i anden instans indgives til en uafhængig instans, der kan være en
domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, i overensstemmelsemed de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.
Artikel 244
Indgivelse af en klage har ikke opsættende virkning for gennemførelsen
af den anfægtede afgørelse.
Toldmyndighederne kan imidlertid udsætte gennemførelsen af afgø-
relsen helt eller delvis, hvis den har begrundet formodning om, at denanfægtede afgørelse ikke er i overensstemmelse med toldforskrifterne,eller hvis der må frygtes uoprettelig skade for den pågældende.
Hvis den anfægtede afgørelse bevirker, at der skal betales import- eller
eksportafgifter, er udsættelse af gennemførelsen af afgørelsen betinget
af, at der foreligger eller stilles en sikkerhed. Det kan dog undlades atkræve sikkerhedsstillelse i tilfælde, hvor et sådant krav på grund afdebitors situation ville kunne give anledning til alvorlige vanskelighederaf økonomisk eller social karakter.
Artikel 245
De nærmere bestemmelser om klageadgangen fastsættes af medlems-
staterne.
Artikel 246
Dette afsnit anvendes ikke på klager indgivet med henblik på
annullering eller ændring af en afgørelse truffet af toldmyndighedernemed hjemmel i straffelovgivningen.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 69
▼B
AFSNIT IX
AFSLUTTENDEBESTEMMELSER
KAPITEL 1
TOLDKODEKSUDVALGET
Artikel 247
Med undtagelse af afsnit VIII fastsættes de nødvendige foranstaltninger
til gennemførelse af denne kodeks, herunder også af den i artikel 184
omhandlede forordning, efter forskriftsproceduren i artikel 247a, stk. 2,under hensyntagen til de af Fællesskabet indgåede internationaleforpligtelser, jf. dog artikel 9 og 10 i forordning (EØF) nr. 2658/87(
1)
samt artikel 248 i nærværende forordning.
Artikel 247a
1. Kommissionen bistås af et toldkodeksudvalg, i det følgende
benævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i
afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 248
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af artikel 11, 12 og 21
fastsættes efter forvaltningsproceduren i artikel 248a, stk. 2.
Artikel 248a
1. Kommissionen bistås af et toldkodeksudvalg, i det følgende
benævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i
afgørelse 1999/468/EF.
Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 249
Udvalget kan undersøge ethvert spørgsmål vedrørende toldforskrifterne,
som rejses af formanden, enten på dennes initiativ eller efter anmodning
fra en medlemsstats repræsentant.
KAPITEL 2
RETSVIRKNINGERIENMEDLEMSSTATAFFORANSTALTNINGER,
SOMERTRUFFET,DOKUMENTER,DERERUDSTEDT,ELLER
SAGSFORHOLD,SOMERKONSTATERETIENANDENMEDLEMS-
STAT
Artikel 250
Når►C1en◄toldprocedure anvendes i flere medlemsstater,
— har de afgørelser, som toldmyndighederne i en medlemsstat træffer,
samt de foranstaltninger til identificering, som de træffer elleraccepterer, og de dokumenter, de udsteder, samme retsvirkning i deøvrige medlemsstater som de afgørelser, foranstaltninger og doku-1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 70
(1) EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.▼M3
▼B
▼B
menter, der træffes eller udstedes af toldmyndighederne i hver enkelt
af disse medlemsstater
— har de sagsforhold, som konstateres ved den kontrol, som foretages
af toldmyndighederne i en medlemsstat, samme retskraft i de øvrigemedlemsstater som de sagsforhold, der er konstateret af told-
myndighederne i hver enkelt af disse medlemsstater.
KAPITEL 3
ANDREAFSLUTTENDEBESTEMMELSER
Artikel 251
1. Følgende forordninger og direktiver ophæves:
— Rådets forordning (EØF) nr. 802/68 af 27. juni 1968 om den fælles
definition af begrebet varers oprindelse(1), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 456/91(2)
— Rådets forordning (EØF) nr. 754/76 af 25. marts 1976 om den
toldbehandling, der skal anvendes ved genindførsel af returvarer til
Fællesskabets toldområde(3), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 1147/86(4)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2779/78 af 23. november 1978 om
anvendelse af den europæiske regningsenhed (ERE) i retsakter påtoldområde(
5), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 289/84(6)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1430/79 af 2. juli 1979 om godtgørelse
af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter(7), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1854/89(8)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om
efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, der ikke eropkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure,som medfører en forpligtelse til at betale sådanne afgifter(
9), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1854/89(10)
— Rådets direktiv 79/695/EØF af 24. juli 1979 om harmonisering af
fremgangsmåderne ved varers overgang til fri omsætning(11), senest
ændret ved direktiv 90/504/EØF(12)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 1980 om varers
toldværdi(13), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4046/89(14)
— Rådets direktiv 81/177/EØF af 24. februar 1981 om harmonisering af
fremgangsmåderne ved udførsel af fællesskabsvarer(15), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1854/89(16)
— Rådets forordning (EØF) nr. 3599/82 af 21. december 1982 om
ordningen vedrørende midlertidig indførsel(17), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1620/85(18)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2763/83 af 26. september 1983 om
bevilling til under toldkontrol at forarbejde varer, før de bringes i friomsætning(
19), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 720/91(20)1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 71
(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 1.
(2) EFT nr. L 54 af 28. 2. 1991, s. 4.
(3) EFT nr. L 89 af 2. 4. 1976, s. 1.
(4) EFT nr. L 105 af 22. 4. 1986, s. 1.
(5) EFT nr. L 333 af 30. 11. 1978, s. 5.
(6) EFT nr. L 33 af 4. 2. 1984, s. 2.
(7) EFT nr. L 175 af 12. 7. 1979, s. 1.
(8) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(9) EFT nr. L 197 af 3. 8. 1979, s. 1.
(10) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(11) EFT nr. L 205 af 13. 8. 1979, s. 19.
(12) EFT nr. L 281 af 12. 10. 1990, s. 28.
(13) EFT nr. L 134 af 31. 5. 1980, s. 1.
(14) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 24.
(15) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1981, s. 40.
(16) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(17) EFT nr. L 376 af 31. 12. 1982, s. 1.
(18) EFT nr. L 155 af 14. 6. 1985, s. 54.
(19) EFT nr. L 272 af 5. 10. 1985, s. 54.
(20) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 9.
▼B
— Rådets forordning (EØF) nr. 2151/84 af 23. juli 1984 om Fælles-
skabets toldområde(1), senest ændret ved akten om Spaniens og
Portugals tiltrædelse
— Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv
forædling(2)
— Rådets forordning (EØF) nr. 3632/85 af 12. december 1985 om
fastlæggelse af betingelserne for, at en person kan udfærdige en
toldangivelse(3)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2473/86 af 24. juli 1986 om proceduren
for passiv forædling og om fremgangsmåden med standardombyt-ning(
4)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2144/87 af 13. juli 1987 om
toldskyld(5), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4108/88(6)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1031/88 af 18. april 1988 om
fastlæggelse af, hvilke personer der skal betale toldskyld(7), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1716/90(8)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1970/88 af 30. juni 1988 om den
tresidede procedure under proceduren for passiv forædling ogfremgangsmåden med standardombytning(
9)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2503/88 af 25. juli 1988 om
toldoplag(10), ændret ved forordning (EØF) nr. 2561/90(11)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2504/88 af 25. juli 1988 om frizoner og
frilagre(12), ændret ved forordning (EØF) nr. 1604/92(13)
— Rådets forordning (EØF) nr. 4151/88 af 21. december 1988 om
fastsættelse af bestemmelser, der skal finde anvendelse på varer, somføres ind i Fællesskabets toldområde(
14)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1854/89 af 14. juni 1989 om bogføring
af importafgifter og eksportafgifter, der udgør en toldskyld, og omvilkårene for betaling heraf(
15)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1855/89 af 14. juni 1989 om ordningen
vedrørende midlertidig indførsel af transportmidler(16)
— Rådets forordning (EØF) nr. 3312/89 af 30. oktober 1989 om
midlertidig indførsel af containere(17)
— Rådets forordning (EØF) nr. 4046/89 af 21. december 1989 om den
sikkerhed, der skal stilles for betaling af en toldskyld(18)
— Rådets forordning (EØF) nr. 1715/90 af 20. juni 1990 om
oplysninger fra medlemsstaternes toldmyndigheder vedrørendetarifering af varer i toldnomenklaturen(
19)
— Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 af 17. september 1990 om
fællesskabsforsendelse(20),►M1 ◄
— Rådets forordning (EØF) nr. 717/91 af 21. marts 1991 om det
administrative enhedsdokument(21)1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 72
(1) EFT nr. L 197 af 27. 7. 1984, s. 1.
(2) EFT nr. L 188 af 20. 7. 1985, s. 1.
(3) EFT nr. L 350 af 27. 12. 1985, s. 1.
(4) EFT nr. L 212 af 2. 8. 1986, s. 1.
(5) EFT nr. L 201 af 22. 7. 1987, s. 15.
(6) EFT nr. L 361 af 29. 12. 1988, s. 2.
(7) EFT nr. L 102 af 21. 4. 1988, s. 5.
(8) EFT nr. L 160 af 26. 6. 1990, s. 6.
(9) EFT nr. L 174 af 6. 7. 1988, s. 1.
(10) EFT nr. L 225 af 15. 8. 1988, s. 1.
(11) EFT nr. L 246 af 10. 9. 1990, s. 1.
(12) EFT nr. L 225 af 15. 8. 1988, s. 8.
(13) EFT nr. L 173 af 26. 6. 1992, s. 30.
(14) EFT nr. L 367 af 31. 12. 1988, s. 1.
(15) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 1.
(16) EFT nr. L 186 af 30. 6. 1989, s. 8.
(17) EFT nr. L 321 af 4. 11. 1989, s. 5.
(18) EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989, s. 24.
(19) EFT nr. L 160 af 26. 6. 1990, s. 1.
(20) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.
(21) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 1.
▼B
— Rådets forordning (EØF) nr. 719/91 af 21. marts 1991 om benyttelse
inden for Fællesskabet af TIR-carneter og ATA-carneter somforsendelsesdokumenter(
1)
2. I alle de fællesskabsretsakter, hvor der er henvist til de i stk. 1
nævnte forordninger eller direktiver, skal disse henvisninger betragtessom henvisninger til denne kodeks.
Artikel 252
1. Artikel 141, 142 og 143 i forordning (EØF) nr. 918/83(
2) ophæves.
2. I forordning (EØF) nr. 2658/87(3), senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 3492/91(4), foretages følgende ændringer:
a) i artikel 8 ændres »Udvalget kan« til »Det ved artikel 247 i EF-
toldkodeksen nedsatte udvalg kan«
b) i artikel 10, stk. 1, affattes indledningen således: »Kommissionens
repræsentant forelægger det udvalg, der er omhandlet i EF-told-kodeksens artikel 247, et udkast …«
c) artikel 7 og 11 ophæves.
Artikel 253
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 1994.Afsnit VIII finder dog først anvendelse for Det Forenede Kongerige fra
den 1. januar 1995.
Artikel 161 og, i det omfang de vedrører genudførsel, artikel 182 og 183
finder dog anvendelse fra den 1. januar 1993. For så vidt disse artiklerhenviser til bestemmelser i denne kodeks og så længe disse bestem-melser endnu ikke finder anvendelse, anses henvisningerne for at værehenvisninger til de tilsvarende bestemmelser i de i artikel 251omhandlede forordninger og direktiver.
Inden den 1. oktober 1993 tager Rådet på grundlag af en rapport fra
Kommissionen om konsekvenserne af den monetære omregningskurs,
der skal anvendes ved gennemførelsen af foranstaltninger som led i denfælles landbrugspolitik, problemet vedrørende samhandelen med varermellem medlemsstaterne inden for det indre marked optil fornyetbehandling. Denne rapport ledsages af eventuelle forslag fra Kommis-
sionen, hvorom Rådet træffer afgørelse i overensstemmelse med
bestemmelserne i Traktaten.
Inden den 1. januar 1998 tager Rådet på grundlag af en rapport fra
Kommissionen denne kodeks optil fornyet gennemgang med henblik p åat foretage de tilpasninger, der bl.a. er nødvendige af hensyn tilgennemførelsen af det indre marked. Denne rapport ledsages afeventuelle forslag, som Rådet træffer afgørelse om i overensstemmelse
med bestemmelserne i Traktaten.1992R2913 — DA — 19.12.2000 — 002.001 — 73
(1) EFT nr. L 78 af 26. 3. 1991, s. 6.
(2) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1.
(3) EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1.
(4) EFT nr. L 328 af 30. 11. 1991, s. 80.