1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 1950/97
af 6. oktober 1997
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af sække og poser af polyethylen eller
polypropylen med oprindelse i Indien, Indonesien og Thailand og endelig opkrævning af den
indførte midlertidige told
(EFT L 276 af 9.10.1997, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 96/1999 af 12. januar 1999 L 11 1 16.1.1999
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 192 af 28.7.2000, s. 44 (1950/97)
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 1950/97
af 6. oktober 1997
omindførelseafenendeligantidumpingtoldpåimportenafsække
ogposerafpolyethylenellerpolypropylenmedoprindelseiIndien,Indonesien og Thailand og endelig opkrævning af den indførte
midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december
1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke ermedlemmer af Det Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter konsultati-
oner i det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
I.MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 45/97 (2) (i det følgende
benævnt »forordningen om midlertidig told«) blev der indført enmidlertidig told på importen til Fællesskabet af sække og poserhenhørende under KN-kode 6305 32 81 og 6305 33 91 og medoprindelse i Indien, Indonesien og Thailand. Gyldighedsperiodenfor den midlertidige antidumpingtold blev ved Kommissionensforordning (EF) nr. 1168/97 (
3) forlænget med maksimalt tre
måneder.
II.EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2) Efter at der var truffet midlertidige antidumpingforanstaltninger,
fremsatte en række interesserede parter skriftlige bemærkninger.
(3) De parter, der anmodede om at blive hørt af Kommissionen, fiklejlighed dertil.
(4) Kommissionen vedblev med at indhente og efterprøve alle deoplysninger, som den anså for nødvendige til brug for sine ende-lige konklusioner.
(5) Parterne blev underrettet om de væsentlige forhold og betragt-ninger, der dannede grundlag for ønsket om at henstille, at derblev pålagt en endelig antidumpingtold og foretaget endeligopkrævning af de beløb, der var sikret ved hjælp af midlertidigtold. Desuden blev der indrømmet dem en frist efter meddelelsenherom til at fremsætte deres bemærkninger.
(6) De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesseredeparter blev taget i betragtning, og der blev taget hensyn til dem ide endelige konklusioner, forudsat at de blev anset for relevante.
III.DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7) Nogle eksportører bestred den konklusion i forordningen om
midlertidig told, at »leno bags« skulle anses for omfattet afantidumpingtolden. De fremførte på ny argumentet i betragtning8 i forordningen om midlertidig told. Det skal i den sammenhængbemærkes, at det forhold, at »leno bags« ikke helt kan udskiftesmed alle de andre typer af den pågældende vare, ikke udgørnogen hindring for, at de kan betragtes som én vare. Det må
(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF)
nr. 2331/96 (EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1).
(2) EFT L 12 af 15. 1. 1997, s. 8.
(3) EFT L 169 af 27. 6. 1997, s. 14.
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 3
▼B
snarere anses for tilstrækkeligt, at disse varetyper har samme
grundlæggende fysiske karakteristika og samme grundlæggendeanvendelse. Dette er klart tilfældet for »leno bags« sammenholdtmed andre typer polyolefinsække, som er omfattet af undersø-gelsen. De foreløbige konklusioner vedrørende beskrivelsen afden pågældende vare bekræftes derfor.
(8) Desuden har de pågældende eksportører ikke ret i deres påstandom, at erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke fremstiller »lenobags«. Selv om det ikke er nødvendigt, at en varetype fremstillesaf erhvervsgrenen i Fællesskabet, for at den kan være omfattet afen antidumpingprocedure, har undersøgelsen vist, at tre af desamarbejdsvillige producenter i Fællesskabet også fremstiller ogsælger »leno bags«. Erhvervsgrenen i Fællesskabet fremstillersåledes samme vare som fastlagt i artikel 1, stk. 4, i forordningnr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).
(9) En importør anmodede om, at fleksible mellemstore bulkbehol-dere af vævet stof af vægt 120 g/m
2og derunder (såkaldte »big
bags«) ikke skulle være omfattet af proceduren. Det blev i densammenhæng hævdet, at »big bags« indtil begyndelsen af 1995kun kunne fremstilles ved hjælp af vævet stof af vægt 120 g/m
2
og derover. Den teknologiske udvikling har imidlertid ført til, atvævet stof af vægt kun 100 g/m
2nu kan benyttes til fremstilling
af »big bags«. Desuden oplyste den pågældende importør, at »bigbags« af vægt 120 g/m
2og derunder er lette at identificere, fordi
de er omfattet af en separat KN-kode.
(10) Denne anmodning kunne ikke imødekommes. For det førsteomfattede klagen alle sække fremstillet af strimler af polyethyleneller polypropylen, ikke af trikotage, af vævet stof af vægt 120g/m
2og derunder. Der sondredes ikke mellem »big bags« og
andre typer sække. For det andet har »big bags« og andre typersække, som er omfattet af undersøgelsen, samme grundlæggendefysiske/kemiske karakteristika og samme anvendelse, idet debestår af samme råstof og anvendes til emballering og forsen-delse af varer. Det skal i den sammenhæng bemærkes, at definiti-onen af varen — selv om en bestemt type af den pågældendevare ikke fandtes eller ikke blev anvendt i særlig vid udstrækningi undersøgelsesperioden — også omfatter varetyper, som erudviklet senere, forudsat at disse typer har de samme grundlæg-gende fysiske/kemiske/teknologiske karakteristika og sammeanvendelse.
(11) Det blev i betragtning 6 i forordningen om midlertidig toldanført, at den pågældende vare henhører under KN-kode6305 31 81 og 6305 33 91. Det er imidlertid blevet klart forKommissionen, at de af denne undersøgelse omfattede sække ogposer kan henhøre under KN-kode 3923 21 00, 3923 29 10 og3923 29 90 og samtidig være dækket af beskrivelsen af denpågældende vare, hvis de er fremstillet af et vævet stof, somenten har form af en strimmel, der er bredere end 5 mm, ellerlamineret på begge sider i et sådant omfang, at det er synligt meddet blotte øje. Sække og poser, der falder ind under beskrivelsenaf den pågældende vare og henhører under andre KN-koder endde foreløbigt angivne, er derfor også omfattet af denne undersø-gelse. Konklusionerne i den midlertidige forordning om toldvedrørende definitionen af den pågældende vare og samme varebekræftes derfor.
IV.DUMPING
1.Normal værdi
a)Indien
(12) Tre indiske eksporterende producenter har rejst indsigelse mod
den metode, der er benyttet ved fastlæggelsen af, om deres salgfandt sted i normal handel. De hævdede, at der skulle have væretbenyttet månedlige produktionsomkostninger frem for årligeomkostninger ved fastlæggelsen af omfanget af det tabsgivendesalg, eftersom udgifterne til råstoffer steg kraftigt i undersøgel-
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 4
▼B
sesperioden. Da råstofferne tegner sig for den største del af de
samlede produktionsomkostninger for den pågældende vare, blevomfanget af salg under enhedsomkostningerne beregnet på ny pågrundlag af de månedlige produktionsomkostninger for deselskaber, der fremlagde disse oplysninger.
(13) En række indiske eksporterende producenter rejste indsigelsemod den måde, hvorpå Kommissionen havde anvendt artikel 2,stk. 4, i grundforordningen. De anmodede om, at de vejedegennemsnitlige salgspriser blev sammenlignet med de vejedegennemsnitsomkostninger for den pågældende varetype uden atudelukke salg, der blev foretaget med tab. Selv om nogle priservar lavere end omkostningerne på salgstidspunktet, lå dengennemsnitlige salgspris for den pågældende vare over de vejedegennemsnitsomkostninger.
Det skal bemærkes, at det i henhold til artikel 2, stk. 4, tredje
afsnit, i grundforordningen er fast praksis, at den normale værdikun baseres på alle salg, herunder tabsgivende, hvis de følgendeto betingelser er opfyldt:
— de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger er lavere
end den vejede gennemsnitlige salgspris for en given vare, og
— den indenlandske tabsgivende solgte mængde er på mindre
end 20 % af den samlede solgte mængde.
Da enhver anden fremgangsmåde ville have stredet mod artikel 2,
stk. 4, måtte de indiske eksportørers anmodning afvises.
(14) En indisk eksporterende producent, som solgte den pågældendevare i utilstrækkelige mængder på sit hjemmemarked, og someksporterede varetyper, der blev solgt af andre producenter/eksportører i det pågældende land, hævdede, at beregningen afden normale værdi snarere skulle have været fastsat ved enbogholderimæssig kalkule end baseret på de priser, som blevforlangt af andre producenter i Indien.
I henhold til artikel 2, stk. 1, i grundforordningen baseres den
normale værdi normalt på de indenlandske priser. Hvis eneksportør ikke har tilstrækkeligt store indenlandske salg i normalhandel, skal den normale værdi fastsættes på grundlag af andreeksportørers salgspriser for samme vare, fordi det må antages, atbrugen af andre eksportørers priser giver en mere nøjagtig normalværdi end den, der fastsættes ved en bogholderimæssig kalkulebaseret på produktionsomkostningerne. Kun hvis der ikke findernoget repræsentativt indenlandsk salg sted fra andre producenter,eller hvis sådanne salgspriser ikke er egnede, kan den normaleværdi fastsættes ved en bogholderimæssig kalkule i henhold tilartikel 2, stk. 3, i grundforordningen. De pågældende eksportørerfremlagde dog ikke nogen begrundelse for, at brugen af andreeksportørers priser ikke skulle være egnet.
b)Indonesien
(15) En indonesisk eksporterende producent hævdede, at det vejede
gennemsnit af de normale værdier, der var fastlagt for de øvrigeindonesiske producenter, ikke skulle anvendes på ham, fordi denikke var repræsentativ for en bestemt type sække, og foreslog, atdenne varetype holdes uden for beregningen af den normaleværdi, eller at den normale værdi fastsættes ved en bogholderi-mæssig kalkule. Dette ønske kunne ikke imødekommes af desamme årsager som de i betragtning 10 i forordningen ommidlertidig told fastsatte.
c)Konklusion
(16) De øvrige konklusioner i betragtning 14-24 i forordningen om
midlertidig told vedrørende fastsættelsen af den normale værdibekræftes.
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 5
▼B
2.Eksportpris
(17) Der blev ikke fremført nogen nye argumenter vedrørende fastsæt-
telsen af eksportpriser. Konklusionerne i betragtning 20 i forord-ningen om midlertidig told bekræftes derfor.
3.Sammenligning
a)Indien
(18) Fire indiske eksporterende producenter bestred, at der skulle
medtages bankomkostninger i låneomkostningerne med henblikpå tilpasning af eksportprisen. De hævdede, at de ikke tog hensyndertil ved fastsættelsen af eksportprisen. Det skal bemærkes, atbankomkostningerne i disse sager er nøje forbundet med låneom-kostningerne og derfor skal medregnes ved fastlæggelsen afdisse. Dette ønske kunne derfor ikke imødekommes.
(19) De fleste producenter/eksportører hævdede, at der var taget util-strækkeligt hensyn til toldgodtgørelser med den begrundelse, atder var opkrævet importafgift, for hvilken der skulle have væretgivet toldgodtgørelse, af alle i indlandet erhvervede råstoffer, ogat de modtog toldgodtgørelse ved eksporten af den pågældendevare, uanset om råstofferne havde oprindelse på de pågældendelandes hjemmemarkeder eller blev importeret fra tredjelande.
Det skal i den sammenhæng bemærkes, at producenterne/
eksportørerne ikke fremlagde noget afgørende bevis til underbyg-ning af påstanden om, at al polyethylen og polypropylen, somblev benyttet til fremstilling af sække og poser, herunder de iindlandet solgte, indeholdt importerede råstoffer, for hvilke dervar betalt told i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundfor-ordningen. Som fastsat i betragtning 24 i forordningen ommidlertidig told vedrørende indførelse af en midlertidig antidum-pingtold blev der kun indrømmet en tilpasning som følge aftoldgodtgørelse, hvor det var dokumenteret, at der rent faktisk varopkrævet importafgifter for samme vare og de materialer, derfysisk var indarbejdet deri, og som de pågældende producenter/eksportører havde solgt på deres hjemmemarkeder med henblikpå forbrug i disse lande.
b)Indonesien
(20) De indonesiske eksporterende producenter hævdede, at der skulle
tages hensyn til en toldgodtgørelse på grundlag af den hidtidigepraksis og det forhold, at toldfritagelsen for polyethylen- ogpolypropylenharpiks, som benyttes til fremstilling af sække, dereksporteres, påstås at give sig udslag i, at importafgifterne over-væltes på den harpiks, som fysisk indarbejdes i de sække, dersælges på hjemmemarkedet.
De eksporterende producenter har ikke fremlagt noget afgørende
bevis på, at al den polyethylen- og polypropylenharpiks, der blevanvendt til fremstilling af sække og poser, herunder de i indlandetsolgte, indeholdt importerede råstoffer, for hvilke der blev betalttold i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen.Der blev derfor ikke foretaget nogen tilpasning for toldgodtgø-relser.
c)Thailand
(21) De thailandske eksporterende producenter hævdede, at der som
følge af de store prisforskelle mellem de råstoffer, der havdeoprindelse på hjemmemarkedet og blev anvendt til salg iindlandet af den pågældende vare, og de råstoffer, der havdeoprindelse på eksportmarkedet og blev anvendt til eksport tiltredjelande, skulle indrømmes en godtgørelse i henhold til artikel2, stk. 10, litra k), i grundforordningen. De thailandske eksporte-rende producenter hævdede, at den toldgodtgørelsesordning, derblev benyttet i Thailand, gav sig udslag i store forskelle mellemudgifterne til råstoffer til eksportvaren og udgifterne til råstoffertil den vare, der blev solgt i indlandet, og derfor øvede indfly-
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 6
▼B
delse på sammenligneligheden mellem de indenlandske salgs-
priser og eksportpriserne.
Det skal bemærkes, at den tilpasning, hvorom der anmodes, har
tilknytning til toldgodtgørelser og importafgifter, og at denudtømmende reguleres af artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforord-ningen. De eksporterende producenter har imidlertid ikke frem-lagt noget afgørende bevis for, at al den polyethylen og polypro-pylen, der anvendes til fremstilling af sække og poser, herunderde i indlandet solgte, indeholdt importerede råstoffer, for hvilkeder blev betalt told i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), igrundforordningen.
4.Dumpingmargen
a)Generelt
(22) Da der ikke er fremført nogen nye argumenter vedrørende fast-
læggelsen af dumpingmargenen, bekræftes den metode, der erfastsat i betragtning 25-36 i forordningen om midlertidig told.
b)Indien
(23) En enkelt indisk eksporterende producent bestred konklusionerne
i betragtning 27 i forordningen om midlertidig told gående ud på,at der kun skulle fastsættes én dumpingmargen for to forbundneselskaber. Det blev hævdet, at selskabet er en særskilt økonomiskenhed med separat produktion, administration og marketing, og atdet fremstillede en helt anden vare.
På baggrund af forholdene i henhold til forordningen om midler-
tidig told, der for det meste ikke blev anfægtet af selskabet, ogfor at undgå en risiko for omgåelse af antidumpingforanstatnin-gerne blev beslutningen om kun at fastsætte én dumpingmargenfor de pågældende to indiske producenter/eksportører imidlertidopretholdt.
(24) De vejede gennemsnitlige dumpingmargener, som endeligt fast-sættes for de samarbejdsvillige indiske producenter/eksportører,udtrykt i procent af prisen frit Fællesskabets grænse er følgende:
—►
C1Gilt Pack Limited ◄ 0,0 %
— Neo Sack Ltd 0,0 %— Buildmet Private Ltd 15,6 %— Kanpur Plastipack 4,3 %— Polyspin Export Ltd og Polyspin Private Ltd 13,8 %— Shankar Packaging Ltd 6,1 %.
(25) Den endeligt fastsatte dumpingmargen for andre indiske
eksportører end dem, der udviste samarbejdsvilje i forbindelsemed denne undersøgelse, udtrykt i procent af prisen frit Fælles-skabets grænse, er på 36,0 %.
(26) Plastics and Linoleums Export Promotion Council in Indiabestred bemærkningen i betragtning 29 i forordningen om fore-løbig told om, at der i højgrad var tale om manglende samar-bejdsvilje. Da de samarbejdsvillige eksportører tegnede sig forrundt regnet 57 % af den samlede eksport, var der altså 43 % afeksportørerne, som ikke udviste samarbejdsvilje. I overensstem-melse med gældende praksis anses dette for højgrad afmanglende samarbejdsvilje. Denne anmodning kunne derfor ikkeaccepteres, og metoden i betragtning 29 i forordningen ommidlertidig told blev som følge heraf opretholdt.
c)Indonesien
(27) De dumpingmargener, der blev beregnet for indonesiske produ-
center/eksportører i betragtning 31, 32 og 33 i forordningen ommidlertidig told, bekræftes endeligt. Dumpingmargenerne udtrykti procent af prisen frit Fællesskabets grænse er derfor følgende:
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 7
▼B
i) for samarbejdsvillige producenter/eksportører i stikprøven:
— PT Budi Indoplast Indah 56,0 %
— PT Hardo Soloplast 28,4 %— PT Kemilau Indah Permana Ltd 31,0 %— PT Poliplas Indah Sejahtera 38,0 %— PT Simoplas 23,5 %
ii) for samarbejdsvillige producenter uden for stikprøven:
28,3 %
iii) for andre indonesiske producenter/eksportører end dem, der
deltog i denne undersøgelse: 56,0 %.
d)Thailand
(28) En enkelt thailandsk eksporterende producent rejste indsigelse
mod sammenligningen af den vejede gennemsnitlige normaleværdi og eksportprisen for enkelttransaktioner ud fra den betragt-ning, at der kun var få transaktioner, der afveg føleligt fra denvejede gennemsnitlige salgspris, og at disse få transaktionervedrørte priser, der var mærkbart højere end den vejede gennem-snitlige eksportpris. En fornyet gennemgang af beregningernebekræftede dette, og den vejede gennemsnitlige normale værdiblev derfor sammenlignet med den vejede gennemsnitligeeksportpris. Sammenligningsmetoden blev også ændret for deøvrige thailandske eksportørers vedkommende, og da der blevkonstateret en lignende situation for yderligere to selskaber, blevdet besluttet også at sammenligne den vejede gennemsnitligenormale værdi med den vejede gennemsnitlige eksportpris fordisse selskabers vedkommende.
(29) De vejede gennemsnitlige dumpingmargener, som endeligt fast-sættes for de samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører, udtrykt i procent af prisen frit Fællesskabets grænse,er følgende:
— Bangkok Polysack Co. Ltd 13,2 %
— CP Poly-Industry Public Co. Ltd 43,2 %— Laemthong Industry Co. Ltd 60,8 %— Pacific Polysack Co. Ltd 47,8 %— Thai Coating Industrial Public Co. Ltd 21,5 %— Thai Plastic Products Co. Ltd 15,8 %.
Den endeligt fastsatte dumpingmargen for andre thailandske
eksportører end dem, der udviste samarbejdsvilje i forbindelsemed denne undersøgelse, udtrykt i procent af prisen frit Fælles-skabets grænse, er på 60,8 %.
e)Nye eksportører i Indien
(30) Tre indiske selskaber, som ikke eksporterede den pågældende
vare til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, har anmodet om atblive behandlet som nye eksportører. Efter at have sikret, at allebetingelserne i artikel 11, stk. 4, i grundforordningen var opfyldt,nåede Kommissionen til den konklusion, at den vejede gennem-snitlige dumpingmargen på 10,5 %, der var beregnet for desamarbejdsvillige indiske selskaber, skulle anvendes på disse trenye eksportører.
V.ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(31) Plastics and Linoleums Export Promotion Council in India
(PLEPCI) satte spørgsmålstegn ved klagernes adkomst med denbegrundelse, at kun fire af de oprindelige otte klagere plus enyderligere klager, der senere tilsluttede sig klagen, udfyldteKommissionens spørgeskema, og hævdede, at Kommissionenikke fremlagde et grundlag for sin konklusion om den klagende
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 8
▼B
erhvervsgrens repræsentativitet som fastsat i betragtning 37 iforordningen om midlertidig told.
(32) Denne kritik blev ikke støttet med noget afgørende bevis for, atKommissionens konklusioner på dette område var forkerte. Somnævnt i betragtning 37 i forordningen om midlertidig told var deti løbet af undersøgelsen blevet undersøgt, om de samarbejdsvil-lige klagende producenter i Fællesskabet stadig tegnede sig for enbetydelig del af Fællesskabets samlede produktion af den pågæl-dende vare i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. Detfremgik af denne undersøgelse, at de samarbejdsvillige produ-center, som var nævnt i betragtning 4 i forordningen om midler-tidig told, tegnede sig for ca. 75 % af den anslåede samledeproduktion af samme vare i Fællesskabet. Definitionen af denklagende erhvervsgren som erhvervsgrenen i Fællesskabet iforbindelse med denne procedure som angivet i betragtning 37 iforordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
VI.SKADE
(33) PLEPCI satte spørgsmålstegn ved det forhold, at der ikke i
forordningen om midlertidig told var fremlagt nogen tal forantallet af ansatte, som var beskæftiget med fremstilling af denpågældende vare, og anmodede om nærmere oplysninger om deni betragtning 51 i samme forordning nævnte beskæftigelsesned-gang på 16,9 %. Det skal i forbindelse med dette krav blotnævnes, at beskæftigelsestallet var opgjort på grundlag af de svar,som erhvervsgrenen i Fællesskabet havde givet på spørgeske-maet. Beskæftigelsen i Fællesskabet inden for fremstilling afsamme vare faldt fra 767 i 1992 til 637 i undersøgelsesperioden,dvs. med 16,9 %.
(34) Da der ikke er fremført noget andet argument vedrørende skadenfor erhvervsgrenen i Fællesskabet, bekræfter Rådet konklusionenvedrørende skaden og den konklusion, at denne erhvervsgren somanført i betragtning 38-52 i forordningen om midlertidig told harlidt væsentlig skade i henhold til artikel 3 i grundforordningen,navnlig på baggrund af den negative udvikling med hensyn tilproduktion, kapacitetsudnyttelse, markedsandel, priser, rentabi-litet, investeringer og beskæftigelse i hele den periode, der eromfattet af undersøgelsen af skaden.
VII.ÅRSAGEN TIL SKADE
(35) PLEPCI hævdede, at Kommissionen havde registreret en nedgang
på 3,9 % i den vejede gennemsnitlige salgspris for erhvervs-grenen i Fællesskabet i undersøgelsesperioden, men ikke havdegjort rede for den rolle, som prisfaldet for råstoffer til fremstillingaf samme vare havde spillet for denne negative prisudvikling, ogat priserne på råstofferne faldt med mere end en tredjedel fra1991 til 1993. Desuden hævdede det, at der er et sammenfaldmellem det drastiske fald i priserne på råstoffer i 1993 og de tab,som erhvervsgrenen i Fællesskabet led i løbet af det pågældendeår.
(36) I løbet af undersøgelsen viste de foreliggende oplysninger ikke, atden påståede udvikling i priserne på råstoffer spillede en vigtigrolle for udviklingen i salgspriserne på fællesskabsmarkedet fra1992 til første kvartal 1995, dvs. den samlede undersøgelsespe-riode. Da PLEPCI ikke fremlagde overbevisende dokumentationeller oplysninger, som kunne tyde på noget andet, kan dennepåstand ikke tages i betragtning.
(37) Desuden skal det bemærkes, at enhver nedgang i omkostningerneved råstofferne — modsat hvad erklæringen fra PLEPCI antyder— på den ene eller den anden måde ville have haft gunstigindvirkning på rentabiliteten for erhvervsgrenen i Fællesskabet,navnlig fordi råstoffer kan tegne sig for op til en tredjedel af desamlede omkostninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet vedfremstillingen af den pågældende vare. Konklusionerne i betragt-
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 9
▼B
ning 49 i forordningen om midlertidig told viser imidlertid, atdette ikke var tilfældet.
(38) PLEPCI anmodede også om nærmere oplysninger om Kommis-sionens konklusioner vedrørende de klagende producenters lagre,salg og produktion fra 1994 til undersøgelsesperioden, idet dethævdede, at det var ulogisk at påstå, at salgsmængde og produk-tion for erhvervsgrenen i Fællesskabet var vokset, medenslagrene i samme periode var faldet.
Hvad angår dette argument, bekræftes det, at lagrene var svagt
faldende fra 1994 til undersøgelsesperioden. Dette skyldtes, aterhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet var nogenlundestabilt (–46 tons), medens eksporten til lande uden for Fælles-skabet i samme periode var voksende.
(39) Endelig hævdede PLEPCI, at den af undersøgelsen omfattedeimport ikke kunne anses for at have forvoldt nogen væsentligskade for erhvervsgrenen i Fællesskabet, fordi fællesskabsprodu-centernes priser og markedsandel fra 1994 til undersøgelsespe-rioden var vokset, medens der var konstateret faldende markeds-andel for de af undersøgelsen omfattede importører som følge afsvagt stigende importpris.
(40) Det skal i den sammenhæng påpeges, at undersøgelsen af skadendækkede perioden fra den 1. januar 1992 til den 31. marts 1995,dvs. en periode på mere end tre år. En partiel trend i en del afdenne periode skal derfor ses i lyset af den overordnede trend ihele den af undersøgelsen omfattede periode. Da PLEPCI’skonklusioner kun baseres på en begrænset periode inden for denaf skadesundersøgelsen omfattede periode, har dets argumenta-tion kun begrænset værdi, uanset den overordnede trend i heleperioden.
(41) Det bekræftes, at markedsandelen for erhvervsgrenen i Fælles-skabet voksede med 0,2 % — og at priserne steg svagt — iundersøgelsesperioden sammenholdt med 1994. Alligevelmistede erhvervsgrenen i Fællesskabet markedsandel — ligesomdens salgspriser faldt — i den periode, der er taget i betragtningved undesøgelsen af skaden, dvs. fra 1992 til afslutningen påundersøgelsesperioden som angivet i betragtning 47 og 48 iforordningen om midlertidig told. Skønt markedsandelen for denpågældende import faldt med 1,8 %, medens priserne for den stegmed 2,5 % i undersøgelsesperioden sammenholdt med 1994,henledes opmærksomheden desuden på, at importens markeds-andel fra 1992 til undersøgelsesperioden, dvs. hele den periode,der blev taget i betragtning ved vurderingen af skaden, voksedemed 13,8 procentpoint, dvs. med 46 %, medens importprisenfaldt med 3,3 %. Dets argument kunne derfor ikke accepteres.
(42) Da der ikke er fremført nye, væsentlige argumenter vedrørendekonklusionerne i betragtning 53-72 i forordningen om midlertidigtold, bekræftes de foreløbige konklusioner om det forhold, at derer forvoldt væsentlig skade på erhvervsgrenen i Fællesskabet.
VIII.FÆLLESSKABETS INTERESSER
(43) Der mindes om, at det i betragtning 73 ff. i forordningen om
midlertidig told blev oplyst, at der var foretaget en vurdering afde forskellige interesser, herunder interesserne for erhvervs-grenen, brugerne og importørerne i Fællesskabet, og at der ikkevar noget særligt forhold, der gjorde det bydende nødvendigt ikkeat træffe antidumpingforanstaltninger. Tværtimod blev detkonkluderet, at det af hensyn til Fællesskabets rimelige interesserer nødvendigt, at erhvervsgrenen i Fællesskabet beskyttes modilloyal handelspraksis i form af import til dumpingpris af varermed oprindelse i Indien, Indonesien og Thailand.
(44) Da der ikke er fremført nye argumenter vedrørende den analyseaf Fællesskabets interesser, der blev foretaget i forordningen ommidlertidig told, bekræftes de foreløbige konklusioner.
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 10
▼B
Toldsats
(%)Taric-
tillægs-
kodeIX.ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(45) På grundlag af de ovenstående konklusioner vedrørende
dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesserer det overvejet, hvilken form og hvilket niveau antidumpingfor-anstaltningerne skal have for at fjerne de handelsfordrejende virk-ninger af den skadelige dumping og genskabe effektive konkur-rencevilkår på fællesskabsmarkedet.
(46) Da de prisniveauer, ved hvilke de skadelige virkninger afimporten ville være fjernet, var højere end dumpingmargenen foralle de af undersøgelsen omfattede lande, blev dumpingmargenenbenyttet ved fastlæggelsen af foranstaltningernes omfang.
(47) På det ovennævnte grundlag bør der indføres endelig told i formaf værditold.
(48) I henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen kan der ikkesom led i denne procedure indledes en undersøgelse vedrørendenye eksportører med henblik på at fastlægge individuelledumpingmargener vedrørende Indonesien, da der blev benyttetstikprøver som led i den oprindelige undersøgelse. For at sikreligebehandling af eventuelle nye eksportører og de selskaber, derdeltog i denne undersøgelse, skal det dog fastslås, at der skalåbnes mulighed for at anvende den vejede gennemsnitlige told,som opkræves af de sidstnævnte selskaber, på alle nyeeksportører, der ellers ville være berettiget til en fornyet undersø-gelse i henhold til artikel 11, stk. 4.
X.OPKRÆVNINGAF DEN MIDLERTIDIG E TOLD
(49) På baggrund af størrelsen af de dumpingmargener, der blev fast-
lagt for de eksporterende producenter, og den alvorlige skade, derer påført erhvervsgrenen i Fællesskabet, anses det for nødvendigtendeligt at opkræve de beløb, som er sikret ved hjælp af midler-tidig antidumpingtold for transaktioner med den pågældendevare, på den endelige tolds niveau —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af sække og
poser af den art, der anvendes til emballage, ikke af trikotage, frem-stillet af strimler af polyethylen eller polypropylen, af vævet stof afvægt 120 g og derunder pr. m
2og med oprindelse i Indien, Indonesien
og Thailand. Varen, som er beskrevet ovenfor, henhører under KN-kode6305 32 81, 6305 33 91, ex 3923 21 00 (Taric-kode: 3923 21 00*10),ex 3923 29 10 (Taric-kode: 3923 29 10*10) og ex 3923 29 90 (Taric-kode: 3923 29 90*10).
2. I denne forordning fastsættes tolden til nedenstående satser
beregnet af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
a) 36,0 % for sække og poser med oprindelse i Indien (Taric-tillægs-
kode 8900) med undtagelse af import af den pågældende vare, somfremstilles af nedenstående selskaber, for hvilke tolden fastsættessåledes:
Indien:
Buildmet Private Ltd 15,6 8944
►C1Gilt Pack Limited ◄ 0,0 8945
Kanpur Plastipack 4,3 8946Neo Sack Ltd 0,0 8947Polyspin Export Ltd og Polyspin Private Ltd 13,8 8948
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 11
▼B
Toldsats
(%)Taric-
tillægs-
kode
Toldsats
(%)Taric-
tillægs-
kode
Toldsats
(%)Taric-
tillægs-
kodeShankar Packaging Ltd 6,1 8949
Aditya Bags (India) Limited 10,5 8424TPI India Limited 10,5 8424Virgo Polymers (India) Limited 10,5 8424
▼
M1 Hyderabad Polymers Pvt. Ltd 0,0 8106
Pithampur Poly Products Ltd 0,0 8155Sangam Cirfab Pvt. Ltd 0,0 8156Synthetic Fibres (Mysore) Pvt. Ltd 0,0 8157
▼
B
b) 56,0 % for sække og poser med oprindelse i Indonesien (Taric-
tillægskode 8900) med undtagelse af import af den pågældende vare,som fremstilles af nedenstående selskaber, for hvilke tolden fast-sættes således:
Indonesien:
P.T. Adhi Kara Suryatama 28,3 8950
P.T. Aster Dharma Industri 28,3 8950P.T. Hardo Soloplast 28,4 8951P.T. Kemilau Indah Permana Ltd 31,0 8952P.T. Peiasnal 28,3 8950P.T. Poliplas Indah Sejahtera 38,0 8953P.T. Simoplas 23,5 8954P.T. Wirapetro 28,3 8950
c) 60,8 % for sække og poser med oprindelse i Thailand (Taric-tillægs-
kode 8900) med undtagelse af import af den pågældende vare, somfremstilles af nedenstående selskaber, for hvilke tolden fastsættessåledes:
Thailand:
Bangkok Polysack Co. Ltd 13,2 8955
CP Poly-Industry Public Co. Ltd 43,2 8956Thai Coating Industrial Public Co. Ltd 21,5 8958Thai Plastic Products Co. Ltd 15,8 8959Pacific Polysack Co. Ltd 47,8 8994.
3. Medmindre andet er angivet, finder gældende bestemmelser for
told anvendelse.
4. Dersom en indonesisk part forelægger Kommissionen fyldestgø-
rende bevis for, at den ikke eksporterede de i artikel 1, stk. 1, beskrevnevarer i undersøgelsesperioden, at den ikke har forbindelse med nogeneksportør eller producent, der er omfattet i de i denne forordningfastsatte foranstaltninger, og at den har eksporteret de pågældende varerefter undersøgelsesperioden eller har indgået en uigenkaldeligkontraktlig forpligtelse til at eksportere en betydelig mængde til Fælles-skabet, kan Rådet med simpelt flertal på forslag af Kommissionen efterkonsultationer i det rådgivende udvalg ændre artikel 1, stk. 2, litra b),ved for den pågældende part at fastsætte den told, der anvendes på
1997R1950 — DA — 17.01.1999 — 001.001 — 12
▼B
samarbejdsvillige producenter/eksportører, der ikke indgår i stikprøven,dvs. 28,3 %.
Artikel 2
Det beløb, der er sikret ved hjælp af den midlertidige antidumpingtold i
henhold til forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt til denendeligt fastsatte toldsats.
Beløb, der er sikret ud over satsen for den endelige antidumpingtold, og
som vedrører import af sække og poser, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.