Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2848/98
af 22. december 1998
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 for så vidt angår
præmieordningen, produktionskvoterne og den særstøtte, der ydes til producentsammenslutningerne, i
tobakssektoren
(EFT L 358 af 31.12.1998, s. 17)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 731/1999 af 7. april 1999 L 93 20 8.4.1999
"M2 Kommissionens forordning (EF) nr. 2162/1999 af 12. oktober 1999 L 265 13 13.10.1999
"M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 510/1999 af 8. marts 1999 L 60 54 9.3.19991998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2848/98
af 22. december 1998
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92
for så vidt angår præmieordningen, produktionskvoterne og den
særstøtte, der ydes til producentsammenslutningerne, i tobakssektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om
den fælles markedsordning for råtobak (
1), senest ændret ved forordning (EF)
nr. 1636/98 (2), særlig artikel 7, artikel 9, stk. 5, artikel 11 og 14a, artikel 17,
stk. 5, og artikel 27, og
ud fra følgende betragtninger:
Ved forordning (EF) nr. 1636/98 blev der gennemført en grundlæggende
reform inden for tobakssektoren med henblik på at forbedre den økonomiskesituation inden for denne sektor; reformen går ud på at graduere EF-støttenefter produktionens kvalitet, at smidiggøre og forenkle kvoteordningen, at
skærpe kontrollen og at tage større hensyn til folkesundheden og miljøet;
der skal i forbindelse med denne reform vedtages gennemførelsesbestem-
melser; som led i forenklingen af retsakterne på landbrugsområdet bør dervedtages en enkelt forordning i stedet for Kommissionens forordning (EØF)
nr. 3478/92 (
3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1578/98 (4), (EØF) nr.
84/93 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 621/96 (6), og (EF) nr.
1066/95 (7);
hvad betingelserne for anerkendelse af producentsammenslutninger angår, bør
minimumsstørrelsen fastsættes som en procentdel, som de af kvotebeviserneomfattede mængder skal udgøre af den pågældende medlemsstats garanti-tærskel; i forbindelse med anerkendelsen af producentsammenslutninger bør
medlemsstaterne også for deres område kunne foreskrive, at kvotebeviserne
skal udgøre en større procentdel, og de bør kunne fastsætte minimums-betingelser med hensyn til antallet af producenter;
det bør fastlægges, hvilke betingelser producentsammenslutningerne skal
opfylde for at kunne anerkendes, så de kan modtage denne særstøtte;
af hensyn til markedsstrukturen bør det fastsættes, at en producent kun kan
være medlem af en enkelt sammenslutning; der bør derfor som en
overgangsforanstaltning åbnes mulighed for, at en producent, der er medlem
af flere producentsammenslutninger, kan bringe sit medlemskab til ophørindtil den 31. januar 1999;
for bedre at opnå formålet med artikel 12 i forordning (EØF) nr. 2075/92 og
navnlig for at undgå konkurrenceforvridning og kontrolproblemer bør det
præciseres, at en producentsammenslutning ikke må foretage førsteforarbejdning;
for at sikre en vis ensartethed i de administrative procedurer bør der fastsættes
visse regler for anmodning om, meddelelse af og tilbagekaldelse af
anerkendelse samt for kontrollen med betingelserne herfor;
der bør indføres en ordning for godkendelse af forarbejdningsvirksomheder,
der kan indgå dyrkningskontrakter; en sådan godkendelse bør tilbagekaldes,
hvis reglerne ikke overholdes, og der bør fastsættes særlige betingelser for
forarbejdning af tobak i en medlemsstat;
de produktionsområder, der for de enkelte sortsgrupper anerkendes med
henblik på præmieydelse, bør fastlægges på grundlag af de traditionelle
produktionsområder; da kommunerne i Frankrig er forholdsvis små, børproduktionsområderne her fastlægges på grundlag af kantoner i stedet for!B
(1) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 70.
(2) EFT L 210 af 20. 7. 1998, s. 23.
(3) EFT L 351 af 2. 12. 1992, s. 17.
(4) EFT L 206 af 23. 7. 1998, s. 19.
(5) EFT L 12 af 20. 1. 1993, s. 5.
(6) EFT L 89 af 10. 4. 1996, s. 8.
(7) EFT L 108 af 13. 5. 1995, s. 5.1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 2
kommuner; medlemsstaterne bør dog bemyndiges til at begrænse pro-
duktionsområderne, navnlig med henblik på en forbedring af produktionenskvalitet;
de vigtigste af de oplysninger, dyrkningskontrakterne skal indeholde, bør
nærmere fastlægges; kontrakterne bør kun gælde en enkelt høst, så der kantages hensyn til den fremtidige markedsudvikling; der bør endviderefastsættes frister for, hvornår kontrakterne skal være indgået og registreret,
og disse frister bør ligge så tidligt, at der allerede fra høstårets begyndelse
sikres producenterne en stabil afsætning af den kommende høst ogforarbejdningsvirksomhederne en regelmæssig forsyning;
med henblik på en god forvaltning og kontrol bør det fastsættes, at de
vigtigste oplysninger om de enkelte producenter også skal oplyses, nårdyrkningskontrakten indgås med en producentsammenslutning;
det vil være hensigtsmæssigt at indføre en for medlemsstaterne frivillig
auktionsordning for dyrkningskontrakterne, så de i kontrakterne aftalte priserbedre kommer til at afspejle markedsvilkårene;
det bør være en betingelse for præmieydelsen, at råtobakken er af sund og
sædvanlig handelskvalitet samt fri for visse kendetegn, der hindrer normalafsætning;
præmien omfatter en fast del, en variabel del og en særstøtte, og det indbyrdes
forhold mellem de forskellige dele af præmien kan variere afhængigt af sortog produktionsmedlemsstat; den faste del bør uanset kvaliteten udbetales for
den mængde tobak i blade, som producenten leverer til den virksomhed, der
foretager første forarbejdning, forudsat at de kvalitative minimumskrav eropfyldt; for at tilskynde til en bedre kvalitet og en forøgelse afEF-produktionens værdi bør den variable del af producentsammenslutningen
udbetales til medlemmerne på grundlag af de markedspriser, der er opnået for
de enkelte partier, som de individuelle medlemmer af sammenslutningen harleveret; for at ordningen kan blive effektiv, bør det variable beløb være nul for
de partier, for hvilke den opnåede pris har ligget i intervallet mellem
minimumsprisen for den pågældende sortsgruppe og et beløb svarende tildenne minimumspris forhøjet med 50 %;
præmien bør justeres, hvis den leverede tobaks vandindhold afviger med indtil
4 % fra det vandindhold, som på grundlag af rimelige kvalitetskrav er fastsatfor de enkelte sortsgrupper, og for at lette kontrollen ved leveringen børomfanget og hyppigheden af prøveudtagningen og metoden for beregningen
af den justerede vægt ud fra det konstaterede vandindhold fastlægges;
den periode, hvor tobakken kan leveres til forarbejdningsvirksomheden, bør
begrænses for at undgå svigagtig overførsel fra en høst til den følgende under
overholdelse af kravene for de forskellige sortsgrupper;
det bør fastsættes nærmere betingelser for, hvorledes præmien og opkøbs-
prisen udbetales, så svig forebygges; medlemsstaterne har derudover i
henhold til artikel 17, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2075/92 pligt til at træffe
de fornødne forvaltnings- og kontrolforanstaltninger;
præmien kan først udbetales, når der er foretaget kontrol af leveringerne, så
det sikres, at disse faktisk har fundet sted, og at kvoteordningen er blevetoverholdt; det bør dog fastsættes, at der til producenterne kan udbetalesforskud på indtil 50 % af den præmie, der skal betales, hvis der stilles
tilstrækkelig sikkerhed; for også at åbne mulighed for udbetaling af forskud til
sammenslutningerne, som ikke er i stand til at bære omkostningerne iforbindelse med sikkerhedsstillelse, bør særstøtten kunne anvendes til atdække sådanne omkostninger;
det følger af forordning (EØF) nr. 2075/92, at medlemsstaterne udbetaler
præmien direkte til producenterne, og at disse kan overføre deres over-skydende produktion til den følgende høst, dog højst 10 % af den kvote, de
har fået tildelt;
ved artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92 blev der indført en kvoteordning
for de forskellige sortsgrupper af tobak; fristen for fordelingen af kvoterne
bør ligge så tidligt, at producenterne i størst mulig udstrækning kan tage
hensyn til oplysningerne herom ved tilrettelæggelsen af tobaksproduktionen;!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 3
ifølge artikel 9, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2075/92 skal produktions-
kvoterne fordeles på producenterne i forhold til den gennemsnitlige mængde,de har leveret i de tre år forud for den seneste høst, og denne fordeling skalvære gældende i en treårig periode; tildelingen af en bestemt mængde, der
giver ret til udbetaling af præmie for en given høst, indebærer ikke nogen ret
til præmie i de følgende år;
der bør i hver medlemsstat oprettes en national reservebeholdning af kvoter
for at gøre kvotefordelingen mere fleksibel og for at lette producenternes
omstilling og omstruktureringen af landbrugsbedrifterne i medlemsstaterne;denne reservebeholdning bør tilvejebringes gennem en lineær reduktion afalle de kvoter, der tildeles producenterne, og ved at give medlemsstaterne
mulighed for at foretage en lineær reduktion af de på produktionskvote-
beviserne anførte mængder, der har været genstand for endelig afståelse, samtved hjælp af de kvoter, der ikke er blevet udnyttet til indgåelse af
dyrkningskontrakter, herunder også de på produktionskvotebeviserne anførte
mængder, som har været genstand for midlertidig afståelse;
der må fastlægges en metode for beregning af kvoterne for de producenter,
der lige er begyndt med tobaksdyrkning, eller som har forøget deres kvote;
der bør fastsættes bestemmelser, så der kan tages hensyn til, at tobak
forarbejdes i en anden medlemsstat end produktionsmedlemsstaten; i så fald
bør den pågældende mængde råtobak henregnes til den medlemsstat, hvor den
er produceret, til fordel for producenterne i denne medlemsstat;
der bør udstedes produktionskvotebeviser til producenterne på grundlag af
deres tobaksleverancer i referenceårene; medlemsstaterne bør kunne forøge
de mængder, der skal tages i betragtning, for at tage hensyn til visseproducenters særlige situation;
de tærskelmængder, der gælder for en høst, kan for visse sortsgruppers
vedkommende være højere end de tærskelmængder, der var fastsat for den
foregående høst, men lavere for andres vedkommende; de supplerendemængder bør fordeles mellem de pågældende producenter efter objektive
kriterier og under hensyntagen til visse prioriteringer, som medlemsstaterne
fastlægger på grundlag af deres særlige situation;
der bør gives mulighed for overdragelse og afståelse af produktionskvoter
inden for en og samme sortsgruppe, det være sig for et år ad gangen eller
endeligt, samt for at foretage en prioritering af producenterne, så det gøresnemmere at overdrage kvoter mellem producenter, der er medlemmer af en ogsamme producentsammenslutning; ved beregningen af den enkelte pro-
ducents kvote bør der ikke tages hensyn til de mængder, der er leveret i
forbindelse med årlige afståelser;
der bør, for så vidt angår minimumsmængder pr. produktionskvotebevis og
forebyggelse af svig, tages hensyn til, at en produktionsenhed kan drives i
fællesskab af en families medlemmer;
frivillig udveksling af produktionskvoter mellem producenter kan fremme en
rationalisering af produktionen;
der bør fastsættes bestemmelser, der gør det muligt at løse eventuelle tvister
ved at indbringe dem for et paritetisk organ;
der bør fastlægges et program for opkøb af kvoter med en tilsvarende
reduktion af garantitærsklerne for derved at lette omstillingen for deindividuelle producenter, der frivilligt beslutter sig for at ophøre med
tobaksproduktion; det bør fastsættes, hvor store beløb de producenter, hvis
kvoter opkøbes, opnår ret til, uden at dette dog er til hinder for eventuellefremtidige ændringer; ved opkøb af de kvoter, der tilbydes under opkøbspro-grammet, bør der foretages en prioritering af producenterne, så produktionen i
videst muligt omfang opretholdes inden for samme produktionsgren;
med henblik på korrekt forvaltning, større gennemsigtighed og bedre kontrol
bør hver producent, der ikke er medlem af en producentsammenslutning,
levere al tobak af en given sortsgruppe fra en og samme høst til én enkelt
forarbejdningsvirksomhed, ligesom betalingerne til producentsammenslut-ningerne og udbetalingerne af opkøbsprisen til producenten fra virksomheden,som foretager første forarbejdning, udelukkende bør foretages ved bank- eller
girooverførsel over en bestemt konto for betalinger til de individuelle
producenter; desuden bør hver producents produktionskvote offentliggøres;!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 4
ifølge artikel 4a, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2075/92 ydes der til
producentsammenslutningen en særstøtte, der ikke kan overstige 2 % af detsamlede præmiebeløb, og denne maksimale procentsats bør opretholdes for atsikre en korrekt udførelse af de opgaver, der er overdraget til producent-
sammenslutningerne, herunder foranstaltninger til en bedre beskyttelse af
miljøet;
ifølge artikel 17, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2075/92 skal medlemsstaterne
træffe alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at fællesskabsbestemmel-serne for råtobak overholdes; det er imidlertid vigtigt, at kontrolfor-
anstaltningerne opfylder visse krav, så der i vid udstrækning sikres en
ensartet anvendelse i medlemsstaterne, som det er tilfældet med detintegrerede system for forvaltning og kontrol, der er fastlagt ved Rådets
forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system
for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger (
1), senest ændret ved
forordning (EF) nr. 820/97 (2), og ved Kommissionens forordning (EØF) nr.
3887/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for det
integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger (3),
senest ændret ved forordning (EF) nr. 1678/98 (4);
i flere medlemsstater foretages kontrollen ikke på det sted, hvor tobakken
forarbejdes, men på det sted, hvortil den leveres; denne form for kontrolbetragtes ikke som tilstrækkelig; de steder, hvor tobakken skal leveres, og den
kontrol, der skal foretages, bør fastlægges nærmere;
det bør kontrolleres effektivt, at bestemmelserne om EF-støtte overholdes; det
bør derfor nærmere fastlægges, hvilke kriterier og hvilke praktiskefremgangsmåder der skal anvendes, når der foretages administrativ kontrolog kontrol på stedet; erfaringerne med kontrol på stedet viser, at minimums-
satserne for kontrollen bør suppleres med risikoanalyser, og at det bør
fastlægges, hvilke forhold der skal tages i betragtning;
ifølge artikel 5, litra a) og c), i forordning (EØF) nr. 2075/92 ydes præmien på
betingelse af, at tobakken stammer fra et bestemt produktionsområde, og atden leveres i henhold til en dyrkningskontrakt; disse betingelser kan nemt
omgås, hvis det ikke ved en kontrol efterprøves, at den i kontrakten angivne
sort også virkelig dyrkes på de angivne arealer; der bør derfor fastlægges etminimumsniveau for den kontrol, medlemsstaterne skal foretage af dyrk-ningsarealerne, ligesom det bør fastsættes, hvilke følger eventuelle kon-
staterede overtrædelser vil få; for at forebygge falske erklæringer bør disse
følger være tilstrækkeligt afskrækkende, samtidigt med at de bør være ioverensstemmelse med proportionalitetsprincippet;
for at forebygge eventuel svig bør tobak i blade undergives kontrol fra det
tidspunkt, hvor producenten leverer tobakken til den virksomhed, der
foretager første forarbejdning; kontrollen bør vedvare, indtil enhverforarbejdning og behandling har fundet sted; det er også nødvendigt atkontrollere tobak i blade, der indføres fra tredjelande, og som undergår første
forarbejdning og behandling i en virksomhed, hvor der forarbejdes tobak i
blade af EF-oprindelse;
det bør fastsættes, at de oplysninger og dokumenter, som forarbejdningsvirk-
somhederne og producenterne ligger inde med, skal være tilgængelige ogkunne benyttes i forbindelse med den kontrol, der skal gennemføres;
det bør fastlægges, hvilke følger eventuelle konstaterede overtrædelser vil få;
for at forebygge enhver ulovlig anvendelse af EF-støtte bør disse følger bør
være tilstrækkeligt afskrækkende, samtidigt med at de bør være i over-ensstemmelse med proportionalitetsprincippet;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med
udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Tobak —!B
(1) EFT L 355 af 5. 12. 1992, s. 1.
(2) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 1.
(3) EFT L 391 af 31. 12. 1992, s. 36.
(4) EFT L 212 af 30. 7. 1998, s. 23.1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 5
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Definitioner
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
— »levering«: enhver transaktion, der finder sted en og samme dag, og som
består i, at en producent i henhold til en dyrkningskontrakt aflevererråtobak til en forarbejdningsvirksomhed
— »producentsammenslutning«: sammenslutning af producenter, der er
anerkendt af medlemsstaten som omhandlet i artikel 4
— »midlertidig afståelse«: overførsel af mængder, der er anført på
produktionskvotebeviser, for en periode, der højst kan være på et år,
som ikke kan forlænges, og som ligger inden for den treårige periode fortildeling af kvoter
— »endelig afståelse«: overførsel af mængder, der er anført på produktions-
kvotebeviser, for en periode på over et år inden for den treårige periode
for tildeling af kvoter
— »første køber«: den virksomhed, som foretager første forarbejdning, der
som den første underskriver dyrkningskontrakten
— »parti«: en del af eller hele den produktion, som den enkelte producent
har leveret, opdelt i en eller flere særskilte dele for hver kvalitet, uansetom de er faktisk adskilte, med nøje fastlagt vægt og vandindhold og
nummereret på en sådan måde, at det er muligt at fastslå den betalte
opkøbspris og den individuelle producent
— »kontrolattest«: dokument, der udstedes af kontrolorganet, og som
bekræfter, at den virksomhed, der foretager første forarbejdning, harovertaget den pågældende mængde tobak, at leveringen af denne mængdeer i overensstemmelse med producenternes kvotebeviser, og at leveringen
har fundet sted under iagttagelse af de gældende bestemmelser.
AFSNIT II
Producentsammenslutninger
KAPITEL I
Anerkendelse
Artikel 2
1. Medlemsstaterne anerkender producentsammenslutningerne efter an-
modning fra disse.
2. En producentsammenslutning må ikke foretage første forarbejdning af
tobak.
3. En tobaksproducent må ikke være medlem af flere sammenslutninger.
Artikel 3
1. En producentsammenslutning skal opfylde følgende krav:
a) den skal være oprettet på medlemmernes initiativb) den skal være dannet for i fællesskab at tilpasse de producerende
medlemmers produktion til markedsforholdene
c) den skal fastlægge og få medlemmerne til at anvende fælles
bestemmelser om produktion og markedsføring, bl.a. vedrørende
produktkvalitet og anvendelse af dyrkningsmetoder, og eventuelt foretage
indkøb af frø, gødning og andre produktionsmidler!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 6
d) den skal være omfattet af en vedtægt vedrørende sammenslutningens
virksomhed, og målsætningerne herfor må udelukkende vedrøre sektorenfor råtobak; vedtægten skal i det mindste forpligte de producenter, der ermedlemmer, til:
— at lade hele den del af produktionen, der er bestemt til afsætning,
markedsføre af sammenslutningen
— at overholde de fælles produktionsbestemmelser
e) den skal råde over kvotebeviser, der udtrykt i tons mindst svarer til den i
bilag I fastsatte procentsats af garantitærsklen for den medlemsstat, ihvilken sammenslutningen er etableret;
medlemsstaterne kan fastsætte en højere procentsats og fastsætte
minimumskrav med hensyn til antallet af producenter
f) dens vedtægt skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de medlemmer
af sammenslutningen, som ønsker at bringe deres medlemsskab til ophør,kan gøre dette:
— hvis de har været medlemmer af sammenslutningen i mindst et år
efter dens anerkendelse, og
— hvis de senest den 31. oktober med virkning fra den følgende høst
skriftligt giver sammenslutningen meddelelse herom; disse bestem-melser finder anvendelse, uden at dette i øvrigt indskrænker
nationale love og administrative bestemmelser, som har til formål i
særlige tilfælde at beskytte sammenslutninger mod de finansiellefølger, som et medlems udtræden kunne få, eller at forhindre et
medlems udtræden i løbet af et regnskabsår
g) den skal ved oprettelsen og i hele sin virksomhed udelukke enhver form
for forskelsbehandling, der kan hæmme fællesmarkedets funktion oggennemførelsen af traktatens generelle målsætninger, herunder navnligenhver forskelsbehandling på grund af nationalitet eller etableringssted:
—a fp r o d u c e n t e re l l e rs a m m e n s l u t n i n g e r ,d e rø n s k e ra tb l i v e
medlemmer, eller
— af deres økonomiske partnere
h) den skal have status som juridisk person eller have tilstrækkelig retsevne
til ifølge den national lovgivning at kunne have rettigheder og
forpligtelser
i) den skal føre et regnskab, der skal gøre det muligt for myndighederne at
foretage en samlet kontrol af, hvordan sammenslutningen anvendersærstøtten
j) den må ikke indtage en dominerende stilling i EF , medmindre dette er
nødvendigt for at opfylde målsætningen i traktatens artikel 38
k) dens vedtægt skal desuden indeholde bestemmelser om, at medlemmerne
har pligt til at overholde betingelserne i litra c) og d) senest fra dettidspunkt:
— hvor anerkendelsen får virkning, eller— hvor de bliver medlem, hvis dette sker efter anerkendelsen.
2. Markedsføringen af sammenslutningens produktion, jf. stk. 1, litra d),
skal mindst omfatte følgende:
— sammenslutningens indgåelse i eget navn og for egen regning af
dyrkningskontrakter, der omfatter medlemmernes samlede produktion
— tilførsel af medlemmernes samlede produktion, forberedt efter fælles
regler med henblik på levering til forarbejdningsvirksomhederne.
Artikel 4
1. Den medlemsstat, på hvis område en producentsammenslutning har sit
vedtægtsmæssige hjemsted, har beføjelse til at anerkende producentsammen-slutningen.
2. Medlemsstaten imødekommer eller afviser anmodningen om anerken-
delse senest 60 dage efter datoen for dens indgivelse, afhængigt af om de iartikel 3 omhandlede betingelser er opfyldt.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 7
3. Medlemsstaten fastsætter den dato, fra hvilken anerkendelsen får
virkning. Denne dato kan ikke ligge forud for det tidspunkt, hvor sammen-slutningens faktiske drift begyndes.
Artikel 5
1. Producentsammenslutningerne indgiver hvert år inden den 15. november
ajourførte oplysninger vedrørende anerkendelsen og meddeler medlemsstaten
eventuelle ændringer i forhold til den tidligere periode.
2. En producentsammenslutning, der opfylder betingelserne for anerken-
delse den 15. november, vil kunne opretholde anerkendelsen for høsten det
følgende år.
3. En producentsammenslutning, der ikke længere opfylder betingelserne
for anerkendelse den 15. november, kan indtil udløbet af den frist, der i artikel10, stk. 1, er fastsat for indgåelse af dyrkningskontrakter, indgive en
anmodning om anerkendelse som nævnt i artikel 4 med henblik på at
opretholde anerkendelsen for høsten samme år.
KAPITEL II
Tilbagekaldelse af anerkendelse
Artikel 6
1. Medlemsstaten tilbagekalder anerkendelsen af producentsammenslut-
ningen
a) hvis særstøtten anvendes til andre formål end dem, der er foreskrevet i
artikel 40, stk. 2
b) hvis betingelserne for anerkendelse ikke længere er opfyldt
c) hvis anerkendelsen beror på urigtige oplysningerd) hvis sammenslutningen har opnået anerkendelsen på uretmæssig vise) hvis Kommissionen konstaterer, at traktatens artikel 85, stk. 1, finder
anvendelse på aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis
f) hvis de i artikel 51 omhandlede tilfælde forekommer.2. Medlemsstaten tilbagekalder anerkendelsen med virkning fra den dato,
hvor betingelserne for anerkendelse ikke længere er opfyldt, uden at dette dogindskrænker anvendelsen af artikel 5, stk. 2 og 3.
Den støtte, der er udbetalt efter den i første afsnit anførte dato, tilbagebetales
med et rentetillæg, som beregnes fra udbetalingsdatoen til tilbagebetalings-
datoen. Der anvendes samme rentesats som den, der anvendes i henhold til
nationale bestemmelser om lignende tilbagebetalinger.
3. Hvis anerkendelsen tilbagekaldes på grund af grove overtrædelser,
tilbagebetales støtten med et tillæg på 30 %.
I så fald og i de i artikel 51 omhandlede tilfælde kan en ny anerkendelse
tidligst meddeles 12 måneder efter tilbagekaldelsen.
4. Efter tilbagekaldelse af anerkendelsen skal producentsammenslutningen
på ny indgive anmodning om anerkendelse.
AFSNIT III
Virksomhed, der foretager første forarbejdning
Artikel 7
1. Beføjelsen til at godkende, at en virksomhed, der foretager første
forarbejdning, kan indgå dyrkningskontrakter, ligger hos den medlemsstat, på
hvis område virksomheden, der foretager første forarbejdning, har sithjemsted.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 8
2. Under iagttagelse af artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2075/93 og
andre af medlemsstaten fastlagte betingelser tager denne stilling til engodkendelsesansøgning inden for en frist på 60 dage fra tidspunktet foransøgningens indgivelse og fastsætter den dato, fra hvilken godkendelsen får
virkning, hvis ansøgningen accepteres. Godkendelse af en virksomhed, som
foretager første forarbejdning, kan ikke gives forud for datoen foransøgningens indgivelse.
3. Fra det tidspunkt, hvor en eller flere af godkendelsesbetingelserne ikke
længere er opfyldt, og i det i artikel 53 omhandlede tilfælde tilbagekalder
medlemsstaten godkendelsen for den virksomhed, der foretager førsteforarbejdning, med virkning fra den følgende høst.
AFSNIT IV
Præmieordning
KAPITEL I
Produktionsområder
Artikel 8
De i artikel 5, litra a), i forordning (EØF) nr. 2075/92 omhandlede
produktionsområder er for de enkelte sortsgrupper fastlagt i bilag II til
nærværende forordning.
Medlemsstaterne kan, bl.a. ud fra kvalitetskriterier, fastlægge mindre
produktionsområder. Et mindre produktionsområde må ikke omfatte et areal,der er større end en kommune, eller for Frankrigs vedkommende en kanton.
KAPITEL II
Dyrkningskontrakt
Artikel 9
1. Den dyrkningskontrakt, der er omhandlet i artikel 5, litra c), i forordning
(EØF) nr. 2075/92, indgås mellem en virksomhed, der foretager førsteforarbejdning af tobak, på den ene side og en producentsammenslutning eller
en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning, på den
anden.
2. Dyrkningskontrakten indgås for en enkelt sortsgruppe. Den forpligter den
virksomhed, som foretager første forarbejdning, til at overtage den mængdetobak i blade, der er fastsat i kontrakten, og den individuelle producent, der
ikke er medlem af en sammenslutning, eller producentsammenslutningen til
at levere forarbejdningsvirksomheden denne mængde, dog højst den faktiskeproduktion.
3. Dyrkningskontrakten skal mindst indeholde følgende oplysninger:a) kontraktens parterb) henvisning til producentens kvotebevisc) den sortsgruppe, som kontrakten vedrører, og i givet fald tobakssorten
d) den maksimumsmængde, der kan leveres
e) det nøjagtige sted, hvor tobakken produceres (produktionsområde som
nævnt i artikel 8, provins, kommune, identifikation af marken pågrundlag af det integrerede kontrolsystem, der er nævnt i artikel 43)
f) den pågældende marks areal, med undtagelse af arbejdsveje og hegng) opkøbsprisen for de forskellige kvaliteter uden præmiebeløb, eventuelle
tjenesteydelser og afgifter
h) de aftalte minimumskrav for de enkelte kvaliteter, som der mindst skal
være tre af, samt tilsagn fra producenten om, at han vil levereforarbejdningsvirksomheden råtobak, der mindst er af en sådan kvalitet!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 9
i) tilsagn fra den virksomhed, der foretager første forarbejdning, om, at den
vil udbetale producenten den opkøbspris, der svarer til den konstateredekvalitet
j) fristen for betaling af opkøbsprisen; fristen kan højst være 30 dage at
regne fra afslutningen af hver levering
k) en bestemmelse om bud på kontrakter, hvis medlemsstaten beslutter at
anvende artikel 12.
Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 6, stk. 4, andet led, i forordning
(EØF) nr. 2075/92 har besluttet at udbetale præmier til producenterne gennem
den virksomhed, der foretager første forarbejdning, skal dyrkningskontrakten
også omfatte et tilsagn fra forarbejdningsvirksomheden om, at den ud overprisen vil betale producenten et beløb svarende til præmien for den faktiskleverede mængde, der er omfattet af kontrakten.
4. Kontrakten kan kun gælde en enkelt høst.
5. I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2075/92 kan parter,
der har indgået en dyrkningskontrakt, ved et skriftligt tillæg forhøje deoprindelige mængder i kontrakten, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) tillægget vedrører producentens overskudsproduktion for hver sorts-
gruppe på de steder og for den høst, der er omfattet af kontrakten, doghøjst 10 % af den kvote, der er tildelt producenten for den pågældendehøst
b) tillægget forelægges myndighederne til registrering senest ti dage efter
den dato, der er nævnt i artikel 16, stk. 1, i denne forordning.
Myndigheden registrerer det i første afsnit omhandlede tillæg efter at have
kontrolleret, at producenten ikke har fået overført sin overskudsproduktion fraden foregående høst.
Artikel 10
1. Dyrkningskontrakterne skal, medmindre der foreligger force majeure,
være indgået senest den 30. maj i året for den pågældende høst.
2. Medmindre der er tale om force majeure, skal dyrkningskontrakterne
indgives til registrering ved det kompetente organ senest ti dage efter udløbet
af fristen for indgåelse af kontrakter.
3. Hvis den i stk. 1 fastsatte frist for underskrivelse af kontrakten eller den i
stk. 2 fastsatte frist for indgivelse af kontrakten overskrides med højst 15
dage, reduceres præmien med 20 %.
4. Det kompetente organ er organet i den medlemsstat, hvor tobakken
forarbejdes. Finder forarbejdningen sted i en anden medlemsstat end den,hvor tobakken er dyrket, sender det kompetente organ i forarbejdnings-
medlemsstaten straks en kopi af den registrerede kontrakt til det kompetente
organ i produktionsmedlemsstaten.
Hvis dette organ ikke selv foretager kontrollen af præmieordningen, sender
det en kopi af de registrerede kontrakter til kontroltjenesten.
Artikel 11
Hvis dyrkningskontrakten er indgået mellem en forarbejdningsvirksomhed og
en producentsammenslutning, skal kontrakten ledsages af en liste mednavnene på producenterne og oplysning om de enkeltes arealer, jf. artikel 9,
stk. 3, litra e) og f), samt en oversigt over deres kvoter.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne beslutter inden den 31. januar i året for høsten, om de
vil anvende en auktionsordning for dyrkningskontrakter, som skal omfatte alle
de kontrakter, der indgås på deres område.
2. Auktionsordningen for dyrkningskontrakter indebærer, at der i den i
artikel 9, stk. 1, omhandlede dyrkningskontrakt skal indsættes en bestem-
melse, som giver producenten mulighed for inden 20 dage før datoen for
tobaksleverancernes påbegyndelse at udskifte den første køber med en andenvirksomhed, der foretager første forarbejdning.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 10
Udskiftningen kan finde sted, hvis der er afgivet et eller flere bindende bud fra
en virksomhed, der foretager første forarbejdning, og som erklærer sig rede tilat overtage den pågældende kontrakt i sin helhed. De nye priser skal udenpræmiebeløb, eventuelle tjenesteydelser og afgifter være mindst 10 % højere
end de i kontrakten anførte priser.
3. En producent, der har modtaget bindende bud, giver ved anbefalet brev
den første køber meddelelse om de nye priser uden præmiebeløb, eventuelle
tjenesteydelser og afgifter.
4. Den første køber udskiftes ikke i kontrakten, hvis han inden syv dage
efter modtagelsen af den i stk. 3 omhandlede meddelelse giver producenten
tilsagn om at acceptere de nye priser, der følger af de afgivne bud. Hvis de nyepriser ikke accepteres, eller hvis der ikke afgives svar inden for den fastsattefrist, udskiftes den første køber i kontrakten med den virksomhed, der
foretager første forarbejdning, og som har givet producenten det højeste
bindende bud.
5. Producenten giver inden datoen for tobaksleverancernes påbegyndelse
den første køber og medlemsstaten underretning om udskiftningen ved at
sende sidstnævnte en ajourført kopi af den oprindelige kontrakt, underskrevetaf de pågældende parter.
6. Hvis tobak, der produceres i en medlemsstat, skal forarbejdes i en anden
medlemsstat, anvendes auktionsordningen for kontrakter efter de bestemmel-ser, der er vedtaget af den medlemsstat, hvor produktionen finder sted.
KAPITEL III
Mindstekrav til kvalitet
Artikel 13
Den tobak, der leveres til forarbejdningsvirksomhederne, skal være af sund og
sædvanlig handelskvalitet og fri for de i bilag III opregnede kendetegn.Kontraktens parter kan aftale strengere kvalitetskrav.
Artikel 14
Medlemsstaterne kan fastsætte, at tvister om kvaliteten af den tobak, der
leveres til den virksomhed, som foretager første forarbejdning, skalforelægges et voldgiftsorgan. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for sådanneorganers sammensætning og sagsbehandling; der skal i sådanne organer være
en eller flere repræsentanter for producenter og samme antal repræsentanter
for forarbejdningsvirksomheder.
KAPITEL IV
Udbetaling af præmier og forskud
Artikel 15
1. De nærmere regler om opdelingen af den præmie, der er omhandlet i
artikel 4a, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2075/92, om minimumsforholdet
mellem den variable del og præmien samt om beregningen af den variable delaf præmien er fastsat i bilag V til nærværende forordning. Medlemsstaterne
kan øge forholdet mellem den variable del og præmien indtil højst 45 %.
2. Størrelsen af den faste del af præmien, der skal betales enten til
producentsammenslutningen, som videregiver beløbet i sin helhed til de
enkelte medlemmer af sammenslutningen, eller direkte til de enkelte
producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og af demængder, som skal afskrives på de pågældendes produktionskvotebeviser,beregnes på grundlag af vægten af den tobak i blade af den pågældende
sortsgruppe, der er af den pågældende kvalitet og opfylder mindstekravene til
kvalitet, og som overtages af forarbejdningsvirksomheden.
Hvis vandindholdet er større eller mindre end det indhold, der i bilag IV er
fastsat for den pågældende sort, justeres vægten dog tilsvarende for hvert
point afvigelse, dog højst for indtil 4 % vandindhold.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 11
3. Metoderne til bestemmelse af vandindhold, omfanget og hyppigheden af
prøveudtagninger og metoden for beregning af den justerede vægt er fastsat ibilag VI.
4. Størrelsen af den variable del af præmien, der skal betales til producent-
sammenslutningen, som videregiver beløbet i sin helhed til de enkeltemedlemmer af sammenslutningen, beregnes for de enkelte leverede partier iforhold til den opkøbspris, der er betalt for partiet af den virksomhed, som
foretager første forarbejdning.
Artikel 16
1. Medmindre der er tale om force majeure, skal producenten levere sin
samlede produktion til virksomheden, der foretager første forarbejdning,
senest den 30. april i året efter det år, høsten har fundet sted, for så vidt angår
sortsgruppe VI, VII og VIII, og senest den 15. april i året efter det år, høstenhar fundet sted, for så vidt angår de øvrige sortsgrupper, idet retten til præmieellers fortabes.
Levering skal ske enten direkte på selve det sted, hvor tobakken vil blive
forarbejdet, eller, hvis medlemsstaten tillader det, til et godkendt opkøbs-center. Kontrolorganet godkender sådanne opkøbscentre, der skal råde over
anlæg og instrumenter til vejning og bestemmelse af vandindholdet samt
egnede lokaler.
2. Hver producent meddeler senest den 10. maj for sortsgruppe VI, VII og
VIII og senest den 25. april for de øvrige sortsgrupper skriftligt kontrol-organet, hvilke mængder tobak i blade der ikke senest på den i stk. 1 fastsattedato er leveret til en virksomhed, der foretager første forarbejdning, samt hvor
denne tobak er oplagret. Organet træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at tobak, der ikke senest på den i stk. 1 fastsatte dato er leveret til envirksomhed, der foretager første forarbejdning, ikke angives at være fra denfølgende høst.
Artikel 17
En producent, der ikke er medlem af en producentsammenslutning, må kun
levere tobak af en given sortsgruppe fra en bestemt høst til en enkeltforarbejdningsvirksomhed.
Artikel 18
1. På grundlag af en kontrolattest, der udstedes af kontrolorganet, og som
attesterer leveringen af tobakken, og af et bevis for betaling af den opkøbspris,der er omhandlet i denne forordnings artikel 9, stk. 3, litra i), udbetalermedlemsstatens organ:
— den faste del af præmien til producentsammenslutningen og til de
individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning
— den variable del af præmien og særstøtten til producentsammenslut-
ningen.
2. Den faste del af præmien og særstøtten skal udbetales af medlemsstaten
til producenten inden for en frist på 30 dage fra datoen for forelæggelsen af dei stk. 1 foreskrevne dokumenter.
Den variable del af præmien skal udbetales til producentsammenslutningen
inden for en frist på 30 dage fra datoen for forelæggelsen af de i stk. 1foreskrevne dokumenter og af en erklæring fra den pågældende sammenslut-
ning, ved hvilken det for hver sortsgruppe bekræftes, at leverancerne er
afsluttet.
3. Producentsammenslutningen udbetaler ved bank- eller girooverførsel den
faste og den variable del af præmien til de producenter, der er medlemmer af
sammenslutningen, inden for en frist på 30 dage fra datoen for modtagelsen afdet pågældende beløb.
4. Udbetalingen til producentsammenslutningerne af de beløb, der er
omhandlet i stk. 1 og 2, og til producenterne af opkøbsprisen fra envirksomhed, som foretager første forarbejdning, må kun ske ved bank- ellergirooverførsel via en bestemt konto, der for den pågældende producent-
sammenslutning skal være bestemt for betalinger til de enkelte medlemmer af
sammenslutningen.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 12
5. Uanset stk. 1 kræves der ikke noget bevis for udbetalingen af den
opkøbspris, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, litra i), hvis det godtgøres, atder over for den virksomhed, som foretager første forarbejdning, og som harunderskrevet kontrakten, er indledt konkursbehandling, afsagt konkursdekret
eller iværksat en lignende procedure.
Artikel 19
1. Medlemsstaterne anvender en ordning med præmieforskud til producen-
terne, jf. stk. 2-8.
2. Forskud som omhandlet i stk. 1 udbetales, når producenten ansøger
herom, på grundlag af et bevis for ret til forskud, der udstedes af
kontrolorganet.
3. Nedennævnte dokumenter skal vedlægges ansøgningen om præmie-
forskud, medmindre medlemsstaten fastsætter andet, fordi den allerede ligger
inde med nogle af oplysningerne:
a) en kopi af den dyrkningskontrakt, som producenten har indgået, og som
er udstedt i hans navn
b) en kopi af det kvotebevis, der er udstedt til producenten, og som er
omfattet af dyrkningskontrakten
c) en skriftlig erklæring fra den pågældende producent om, hvilke
tobaksmængder han kan levere i forbindelse med den igangværende høst.
4. Det i stk. 2 omhandlede bevis udstedes af kontrolorganerne efter kontrol
af de i stk. 3 omhandlede dokumenter og rigtigheden af producentensskriftlige erklæring.
5. Forskuddet, der højst må svare til den faste del af præmien, udbetales til
producenten på betingelse af, at der stilles en sikkerhed svarende til
forskudsbeløbet forhøjet med 15 %.
Forskuddet udbetales fra den 16. oktober i høståret og skal udbetales senest 30
dage efter forelæggelsen af den i stk. 2 omhandlede ansøgning og af bevis for,at sikkerheden er stillet, undtagen hvis ansøgningen indgives inden den 16.
september, idet fristen i så fald er på 77 dage.
6. Hvis forskuddet udbetales til en producentsammenslutning, og det ikke
senest 30 dage efter modtagelsen er udbetalt til de præmieberettigedemedlemmer eller tilbagebetalt til medlemsstaten, opkræves der rente af detikke-udbetalte beløb med en sats, der fastsættes af medlemsstaten. Renten
beregnes fra datoen for modtagelsen af forskuddet og opføres som indtægt for
EUGFL.
7. Det udbetalte forskud fratrækkes i det præmiebeløb, der skal betales
ifølge artikel 18, stk. 1, fra den første levering.
Den stillede sikkerhed eller en del heraf kan frigives mod forelæggelse af
kontrolattesten for den pågældende mængde tobak og af bevis for udbetaling
til de berettigede producenter af et beløb svarende til præmien. Medlems-staterne fastlægger de øvrige betingelser, herunder bl.a. perioderne for
levering af tobak og de minimumsmængder, der kræves for udstedelse af
kontrolattest. 50 % af den stillede sikkerhed frigives, når man er nået op på50 % af den præmie, der skal udbetales.
Producentens sikkerhed frigives, når hele forskuddet er fratrukket det
præmiebeløb, der skal udbetales.
8. Har en producent ikke inden for den i artikel 16, stk. 1, fastsatte frist
foretaget leveringer, der gør det muligt helt at fradrage hele det udbetalteforskud i det præmiebeløb, der skal udbetales, inddrages producentenssikkerhed for det forskudsbeløb, der ikke er tilbagebetalt, medmindre der
foreligger force majeure.
9. Medlemsstaterne fastlægges yderligere betingelser for ydelse af forskud,
herunder fristen for indgivelse af ansøgninger. En producent kan ikke indgiveforskudsansøgninger, efter at han har påbegyndt sine leveringer.
Artikel 20
1. For 1999- og 2000-høsten kan medlemsstaterne udbetale præmierne til
producenterne via de virksomheder, som foretager første forarbejdning. I så!B
!M2
!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 13
fald skal medlemsstatens organ på grundlag af kontrolattesten og et bevis for
udbetaling af den opkøbspris, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, litra i), tilforarbejdningsvirksomheden udbetale:
— den faste del af præmien for producentsammenslutningerne og de
individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning
— den variable del af præmien og særstøtten til producentsammenslut-
ningerne.
2. Medlemsstaten udbetaler præmien til den virksomhed, der foretager
første forarbejdning, inden for følgende frister:
a) 30 dage efter forelæggelsen af de dokumenter, der er omhandlet i stk. 1,
den faste del af præmien og særstøtten
b) 30 dage efter forelæggelsen af en erklæring fra den pågældende
producentsammenslutning og af de dokumenter, der er omhandlet i stk.1, den variable del af præmien.
3. Den virksomhed, som foretager første forarbejdning, udbetaler den faste
del af præmien og i givet fald den variable del af præmien og særstøtten til denpågældende producent senest ti dage efter modtagelsen af de pågældende
beløb.
4. Udbetalingen af de i stk. 1 omhandlede beløb må kun ske ved bank- eller
girooverførsel via en bestemt konto, der for producentsammenslutningernes
vedkommende skal være bestemt for betalinger til de enkelte medlemmer afsammenslutningen.
Artikel 21
1. Præmierne eller forskuddet herpå udbetales af den medlemsstat, hvor
tobakken er produceret. De udbetales til producenten i valutaen i den
medlemsstat, hvor tobakken er produceret.
2. Hvis tobakken forarbejdes i en anden medlemsstat end den, hvor den er
produceret, fremsender forarbejdningsmedlemsstaten efter kontrol alle de
oplysninger, der er nødvendige for, at produktionsmedlemsstaten kan foretagepræmieudbetalingen eller frigive sikkerheden.
AFSNIT V
Produktionskvoteordning
KAPITEL I
Fordeling af kvoter
Artikel 22
1. Inden for rammerne af de garantitærskler, der er fastlagt i henhold til
artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2075/92, fordeler medlemsstaterne
produktionskvoterne for hver sortsgruppe for tre på hinanden følgende høstår
mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammen-slutning, og producentsammenslutningerne i forhold til gennemsnittet af de
mængder, der er leveret til forarbejdning af de enkelte individuelle
producenter og producentsammenslutninger i de tre år, der går forud foråret for den seneste høst.
2. Medlemsstaterne kan vælge enten direkte at fordele produktionskvoterne
mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammen-slutning, og producentsammenslutningerne, eller at kræve, at de enkelteindividuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og
producentsammenslutningerne skal indsende en ansøgning for at opnå en
produktionskvote.
3. Medlemsstaterne udsteder senest den 31. januar i året for den pågældende
høst kvotebeviserne til de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af
en sammenslutning, og til producentsammenslutningerne.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 14
!M1
4. De mængder, der er anført i produktionskvotebeviserne efter overførslen
af garantitærskelmængderne fra en sortsgruppe til en anden i henhold til
artikel 9, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2075/92, fordeles blandt deindividuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, ogde producentsammenslutninger, der har modtaget produktionskvotebeviserne
fra medlemsstaternes kompetente organ, på en retfærdig måde og inden 15
dage efter datoen for denne overførsels offentliggørelse i De EuropæiskeFællesskabers Tidende. Denne fordeling sker på grundlag af offentliggjorteobjektive kriterier, som medlemsstaterne fastlægger under hensyn til
udtalelsen fra de brancheorganisationer, der er anerkendt efter bestemmel-
serne i forordning (EØF) nr. 2077/92. Medlemsstaternes kompetente organændrer de mængder, der er anført i produktionskvotebeviserne, når de berørte
individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammenslutning, og de
berørte producentsammenslutninger har fået tildelt et produktionskvotebevisinden for den frist, der er nævnt i stk. 3.
Artikel 23
Tildelingen af en produktionskvote foregriber ikke tildelingen af kvoter for de
følgende år.
Artikel 24
1. Hver producents kvote er lig med den procentdel, som hans gennem-
snitsmængde udgør i forhold til summen af de gennemsnitsmængder, der er
beregnet efter artikel 9 i forordning (EØF) nr. 2075/92 og artikel 22 og 25 inærværende forordning, en procentdel, der anvendes på medlemsstatensspecifikke garantitærskel for den pågældende sortsgruppe.
2. For producentsammenslutningernes vedkommende bevarer enhver pro-
ducent, der er medlem af en sammenslutning, ved udtræden heraf retten til sinegen kvote, som beregnes ved den i stk. 1 anførte metode.
3. For producenter, der lige er begyndt med tobaksdyrkning, eller som har
forøget deres kvote i medfør af artikel 29, stk. 3, beregnes produktions-
kvoterne på følgende måde:
— for de høstår, der følger efter fordelingen i henhold til artikel 29, stk. 3,
men ligger forud for den efterfølgende fordeling af treårige produktions-
kvoter, forbliver de nye kvoter uændrede
— ved kvotetildelingen får producenten en produktionskvote i overens-
stemmelse med stk. 1.
4. Producenter, der har forøget deres kvote som følge af en midlertidig
afståelse, får ved kvotetildelingen en produktionskvote i forhold til de
gennemsnitsmængder, der er l everet, idet de af afståelsen omfattede
produktionskvoter ikke medregnes.
5. Producenter, der har forøget deres kvote som følge af en endelig
afståelse, får ved kvotetildelingen en produktionskvote i forhold til de
gennemsnitsmængder, der er l everet, idet de af afståelsen omfattede
produktionskvoter medregnes.
6. Producentens procentdel udtrykkes med mindst fire decimaler. Kvoterne
fastsættes i kilogram.
Artikel 25
1. Ved beregningen af den gennemsnitsmængde, der er leveret til
forarbejdning, anses al tobak fra en given høst for leveret i kalenderåret for
den pågældende høst. De mængder, der er leveret til forarbejdning i medfør af
artikel 9, stk. 5, anses dog for leveret i det år, hvor der blev udbetalt præmiefor dem. Der tages kun hensyn til den faktisk leverede tobak, der har givet rettil præmie.
2. De mængder tobak, der er leveret af producenter etableret uden for de
produktionsområder, som er anerkendt efter artikel 5, litra a), i forordning(EØF) nr. 2075/92, indgår ikke i den i stk. 1 omhandlede beregning.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 15
Artikel 26
1. Hvis tobak, der er produceret i en medlemsstat, er blevet forarbejdet i en
anden medlemsstat, fordeles kvoterne efter stk. 2, 3 og 4.
2. Forarbejdningsmedlemsstaten giver for hver producent og hver sorts-
gruppe den pågældende produktionsmedlemsstat meddelelse om de mængder
råtobak, der fra produktionsmedlemsstaten er leveret til forarbejdning i de
referenceår, der skal anvendes til beregning af produktionskvoterne, jf. artikel9, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2075/92.
3. Meddelelsen gives senest den 15. november i året forud for den
pågældende høst.
4. Produktionsmedlemsstaten tildeler den mængde, der svarer til dens
specifikke garantitærskel, til de producenter, der har leveret tobak til
forarbejdningsvirksomheder i en anden medlemsstat i de i stk. 2 omhandlede
referenceår.
Ved tildelingen af produktionskvoter ligestilles de producenter, der i
referenceårene har leveret tobak til forarbejdningsvirksomheder i en anden
medlemsstat, med de producenter, der har leveret deres produktion til envirksomhed i deres egen medlemsstat.
KAPITEL II
Kvotebeviser
Artikel 27
1. For hver sortsgruppe udsteder medlemsstaten inden for garantitærsklerne
produktionskvotebeviser til producenterne i de produktionsområder, der eranerkendt efter artikel 5, litra a), i forordning (EØF) nr. 2075/92.
Produktionskvotebeviserne skal bl.a. indeholde angivelse af den berettigede,
af sortsgruppen og af de mængder, som de gælder for.
2. Medlemsstaterne fastlægger proceduren for produktionskvotebevisernes
udstedelse og foranstaltninger til forebyggelse af svig, jf. artikel 17 i
forordning (EØF) nr. 2075/92.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte minimumsmængder for udstedelse af
produktionskvotebeviser. Disse mængder kan højst være på 500 kg.
4. Hvis en producent godtgør, at hans produktion i et år, der indgår i hans
referenceperiode, har været unormalt lav på grund af usædvanlige forhold,
fastlægger medlemsstaten efter ansøgning fra den pågældende den mængde,der for den pågældende høst skal lægges til grund ved udstedelsen af hanskvotebevis; denne mængde kan ikke være større end de mængder, der er
anført i de kvotebeviser, der blev tildelt producenten for den pågældende høst.
KAPITEL III
Ændring af garantitærskel
Artikel 28
1. Hvis den garantitærskel, der for en høst og for en medlemsstat er fastsat
for en sortsgruppe, er større end den garantitærskel, der fastsattes for den
foregående høst, fordeles den overskydende mængde efter objektive og
relevante kriterier, som medlemsstaten nærmere skal fastsætte og offentlig-gøre.
Medlemsstaterne kan bl.a. fastsætte, at de yderligere mængder i første række
tildeles producenter:
a) der får nedsat mængderne i deres kvotebeviser i forhold til den
foregående høst, for så vidt angår en anden sortsgruppe
b) der kan opnå en betydelig rationalisering af deres produktion af tobak af
den pågældende sortsgruppe ved hjælp af en yderligere mængde.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 16
2. Hvis den garantitærskel, der for en høst og for en medlemsstat er fastsat
for en sortsgruppe, er mindre end den fastsatte garantitærskel for denforegående høst, fordeles reduktionen mellem producenterne i forhold til dengennemsnitlige mængde, som den enkelte producent har leveret til
forarbejdning i de tre år forud for året for den seneste høst, uden at dette
dog udelukker anvendelse af det program for opkøb af kvoter, der eromhandlet i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2075/92.
KAPITEL IV
National reserve
Artikel 29
1. For at lette producenternes omstilling og omstruktureringen af land-
brugsbedrifterne opretter medlemsstaterne for hver høst en national reserve afkvoter pr. sortsgruppe.
2. Denne reserve tilføres kvoter, som frigøres ved en lineær reduktion af
samtlige de kvoter, der er tildelt individuelle producenter og producent-
sammenslutninger, idet medlemsstaten fastsætter reduktionen til mellem 0,5 %
og 2 % af den årligt fastsatte garantitærskel for den pågældende sortsgruppe.
Desuden kan medlemsstaten benytte følgende fremgangsmåder:
— en af medlemsstaten fastsat lineær reduktion, der dog højst kan være på
2 %, af de anførte mængder på produktionskvotebeviser, der er blevet
endeligt afstået, og/eller
— de produktionskvoter, der ikke er blevet udnyttet til indgåelse af
dyrkningskontrakter ved udløbet af fristen for indgåelse heraf.
3. Den nationale reserve fordeles under iagttagelse af dette afsnits kapitel I
og af de anerkendte produktionsområder, jf. artikel 5, litra a), i forordning(EØF) nr. 2075/92, mellem producenter og andre, der ønsker at blive
producenter, idet fordelingen foretages på grundlag af objektive kriterier, som
fastlægges af den enkelte medlemsstat.
KAPITEL V
Overdragelse og afståelse af kvoter
Artikel 30
Kvoterne kan overdrages, eller afstås midlertidigt eller endeligt.
Artikel 31
1. Hvis en bedrift med tobaksproduktion overdrages til tredjemand, uanset
på hvilken måde, opnår den nye bruger fra overdragelsestidspunktet ret til
produktionskvotebevis for hele referenceperioden, medmindre andet aftales.
2. Hvis kun en del af en bedrift med tobaksproduktion overdrages til
tredjemand, opnår den nye bruger ret til produktionskvotebevis i forhold til de
erhvervede landbrugsarealer. Parterne kan dog aftale, at den tidligere eller dennye berettigede får alle rettigheder.
3. Kvoterettigheder, som er opnået af en producent, der lejer de dyrkede
arealer, forbliver hos denne, når lejemålet bringes til ophør, jf. dog stk. 1.
4. Hvis flere medlemmer af en familie i fællesskab driver eller har drevet en
bedrift med tobaksproduktion, skal de ansøge om, at der udstedes et enkelt
produktionskvotebevis på grundlag af de samlede mængder, som de har ret til.
Artikel 32
1. Med tilladelse fra den pågældende medlemsstat kan producenterne
indbyrdes bytte deres rettigheder vedrørende produktionskvotebevis for en
sortsgruppe med rettigheder vedrørende en anden sortsgruppe.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 17
2. Bytte af rettigheder vedrørende produktionskvotebeviser efter stk. 1
betragtes som endelig afståelse mellem de pågældende producenter af dereferencemængder, der dannede grundlag for udstedelsen af produktions-kvotebeviserne.
Artikel 33
1. Inden for en og samme medlemsstat kan en individuel producent
midlertidigt eller endeligt afstå alle eller en del af de mængder, der er anførtpå de produktionskvotebeviser, han er blevet tildelt, til en anden individuelproducent, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) det pågældende kvotebevis må endnu ikke være omfattet af en
dyrkningskontrakt
b) modtageren af de mængder, der afstås, skal allerede i forvejen råde over
en produktionskvote for den pågældende sortsgruppe
c) de pågældende parter skal have indgået en skriftlig aftale om afståelsen,
og denne aftale skal indeholde en henvisning til det produktionskvote-bevis, for hvilket de anførte mængder eller en del heraf afstås
d) den i litra c) omhandlede aftale skal være forelagt den myndighederne til
registrering senest 30 dage efter den i artikel 22, stk. 3, nævnte dato
e) det originale produktionskvotebevis, for hvilket de anførte mængder eller
en del heraf afstås, tilbageleveres til myndighederne samtidigt med, at
afståelsesaftalen forelægges
f) hvis den, der afstår sit kvotebevis, er medlem af en producentsammen-
slutning, skal afståelsen forelægges sammenslutningen til godkendelse,såfremt modtageren ikke er medlem af samme producentsammenslut-ning; producentsammenslutningen skal give sin godkendelse, hvis ingen
af dens medlemmer tilkendegiver, at de ønsker at overtage de af
afståelsen omfattede mængder på de tilbudte vilkår; hvis afståelsenfinder sted mellem to medlemmer af samme producentsammenslutning,skal sammenslutningen være underrettet om afståelsen
g) endelig afståelse kan udelukkende foretages af en producent, der
forelægger bevis for, at der i de seneste tre år er indgået dyrknings-kontrakter for de kvoter, som afståelsen omfatter.
2. Medlemsstatens myndigheder registrerer den i stk. 1, litra c), omhandlede
aftale senest 20 dage efter forelæggelsen og efter at have kontrolleret, at
betingelserne i stk. 1, litra a), b), d), e), f) og g), er opfyldt. Samme dato
udsteder medlemsstatens myndighed:
— til modtageren af de afståede mængder et supplerende produktionskvote-
bevis svarende til de produktionskvotemængder, der er afstået
— til den producent, der kun har afstået en del af de mængder, som hans
kvotebevis omfatter, et erstatningsproduktionskvotebevis for de mæng-
der, der ikke er afstået.
3. Afståelser af produktionskvoter som omhandlet i stk. 1 kan ikke vedrøre
mængder på under 100 kg.
KAPITEL VI
Opkøb af kvoter
Artikel 34
1. I henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2075/92 indføres et
program for opkøb af kvoter med en tilsvarende reduktion af degarantitærskler, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 2075/92,
for at lette omstillingen for producenter, som individuelt frivilligt beslutter at
forlade sektoren, idet programmet dog ikke omfatter de følsommeproduktionsområder og/eller de sortsgrupper af høj kvalitet, der er fastlagt ihenhold til stk. 2.
2. På grundlag af forslag fra medlemsstaterne, der hvert høstår forelægges
inden den 30. maj, fastlægger Kommissionen de følsomme produktions-
områder og/eller de sortsgrupper af høj kvalitet, som undtages fra anvendelsen
af stk. 1, idet disse højst kan omfatte 25 % af den enkelte medlemsstatsgarantitærskel.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 18
3. Stk. 1 gælder udelukkende for producenter, der forelægger bevis for, at
der i de seneste tre år er indgået dyrkningskontrakter for de kvoter, deromfattes af opkøbsprogrammet.
Artikel 35
1. En producent, der beslutter at forlade sektoren i medfør af artikel 34, skal
inden den 1. september hvert år give skriftlig meddelelse herom til
medlemsstatens myndighed og til den berørte producentsammenslutning,hvis den pågældende producent er medlem af en sådan sammenslutning.
2. I perioden fra 1. september til 31. december offentliggør medlemsstaten
de påtænkte salg, så andre producenter kan købe de pågældende kvoter, inden
de faktisk opkøbes.
De individuelle producenter, der er medlemmer af samme producentsammen-
slutning som den producent, der har besluttet at forlade sektoren, ogsammenslutningen selv har i nævnte rækkefølge forkøbsret frem for andreproducenter, som ønsker at købe de kvoter, der tilbydes under opkøbspro-
grammet.
3. Hvis kvoterne ikke er blevet købt af andre producenter efter udløbet af
firemånedersperioden, opkøbes de endeligt. Medlemsstatens myndighed giverKommissionen underretning om de mængder, der er opkøbt for hversortsgruppe.
4. Fra og med året for den høst, der følger efter datoen for meddelelsen fra
den producent, der har besluttet at forlade sektoren, reduceres garantitærsklen
for den pågældende sortsgruppe med den opkøbte mængde.
Artikel 36
Producenter, hvis kvoter er blevet opkøbt for 1999-høsten, har i forbindelse
med udbetalingen af præmierne for 2000-, 2001- og 2002-høsten ret til at få
udbetalt nedenstående beløb, som tages op til revision hvert år:
— kvoter for gruppe I: 0,67741 EUR/kg
— kvoter for gruppe II: 0,54187 EUR/kg— kvoter for gruppe III: 0,54187 EUR/kg— kvoter for gruppe IV: 0,59591 EUR/kg— kvoter for gruppe V: 0,54187 EUR/kg— kvoter for gruppe VI: 0,93854 EUR/kg— kvoter for gruppe VII: 0,79635 EUR/kg— kvoter for gruppe VIII: 0,56904 EUR/kg.
KAPITEL VII
Andre bestemmelser
Artikel 37
Medlemsstaterne kan fastsætte, at tvister om tildeling eller overdragelse af
produktionskvoter skal forelægges et voldgiftsorgan. Medlemsstaterne fast-
sætter reglerne for et sådanne organers sammensætning og sagsbehandling.
Artikel 38
1. Medlemsstaterne opretter en database, i hvilken der for hver forarbejd-
ningsvirksomhed, hver producent og hver producentsammenslutning indlæsesoplysninger, der gør det muligt at identificere deres virksomheder eller
bedrifter, de kvoter eller mængder, der er anført i de produktionskvotebeviser,
de har fået tildelt, samt alle andre oplysninger, der er relevante for kontrollenmed kvoteordningen.
2. Medlemsstaterne sørger for:— at dataene indlæses i databasen— at databasen udelukkende benyttes med henblik på anvendelse af stk. 1!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 19
— at der træffes foranstaltninger for at beskytte dataene, især mod tyveri og
manipulationer
— at de berørte har umiddelbar adgang til deres dossierer uden urimelige
gebyrer
— at de pågældende har ret til at få foretaget enhver berettiget ændring af
dataene om dem, herunder navnlig ret til periodisk at få slettet data, der
ikke længere frembyder nogen interesse.
3. Forarbejdningsvirksomhederne og producenterne
— må ikke lægge hindringer i vejen for opbygningen af databasen, der skal
foretages af kvalificeret personale
— skal give dette personale alle de oplysninger, der anmodes om i henhold
til denne forordning.
4. Medlemsstaterne sikrer sig, at de enkelte individuelle producenters
kvoter, der anvendes til indgåelse af dyrkningskontrakter, og i givet faldkvoterne for en producentsammenslutnings enkelte medlemmer, offentlig-
gøres, så alle de berørte producenter i et begrænset produktionsområde som
omhandlet i artikel 9 i denne forordning får kendskab hertil, uden atmedlemsstaternes lovgivninger om beskyttelse af persondata herved til-sidesættes.
Artikel 39
Hvis produktionskvoterne udstedes til fordel for en producentsammenslut-
ning, der selv er producent, påser medlemsstaten, at der foretages en rimeligfordeling af den pågældende mængde mellem alle sammenslutningens
medlemmer. Medlemsstaterne skal også råde over nøjagtige oplysninger om
alle de individuelle producenters produktion, så produktionskvoterne i givetfald kan tildeles sidstnævnte.
I så fald finder kapitel I tilsvarende anvendelse på fordelingen mellem
sammenslutningens medlemmer; sammenslutningen kan dog efter aftale medalle sammenslutningens medlemmer foretage en anden fordeling med henblik
på en bedre tilrettelæggelse af produktionen.
AFSNIT VI
Særstøtte
Artikel 40
1. Den særstøtte, der er omhandlet i artikel 4a, stk. 5, i forordning (EØF) nr.
2075/92, er lig med 2 % af præmien.
2. Sammenslutningerne må kun anvende særstøtten til nedennævnte formål,
og dette skal ske senest den 30. juni i året efter høståret for sortsgruppe VI,VII og VIII og senest den 15. juni i året efter høståret for de øvrigesortsgrupper:
— ansættelse af fagligt personale, der kan bistå producenterne, så kvaliteten
af deres produktion forbedres, og der tages større hensyn til miljøet
— tilvejebringelse af certificerede frø eller planter til sammenslutningens
medlemmer og af andre produktionsmidler, der kan medvirke til enforbedring af produktets kvalitet
— miljøbeskyttelsesforanstaltninger— gennemførelse af infrastrukturforanstaltninger, der giver mulighed for en
bedre udnyttelse af de produkter, som medlemmerne leverer, f.eks.sorteringsanlæg for tobak
— ansættelse af administrativt personale til forvaltning af præmien og til at
sørge for, at sammenslutningen overholder EF-bestemmelserne
— godtgørelse af omkostninger i forbindelse med sikkerhedsstillelse i
henhold til artikel 42.
3. De udgifter, der er nævnt i stk. 2, første, andet og tredje led, skal svare til
mindst 30 % af den samlede særstøtte for 1999-høsten, 40 % for 2000-høstenog 50 % for de efterfølgende høster.!B
!M21998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 20
Artikel 41
Hvis særstøtten udbetales af en anden medlemsstat end den, hvor
forarbejdningen har fundet sted, skal sidstnævnte medlemsstat på anmodningaf den medlemsstat, der skal udbetale støtten, til denne fremsende de beviser,
dokumenter og bilag, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1.
Artikel 42
1. På anmodning af producentsammenslutningen udbetaler medlemsstaterne
denne et forskud på særstøtten. Forskudsbeløbet fastsættes på grundlag af denmængde tobak, som sammenslutningen har leveret til forarbejdningsvirk-
somheden på tidspunktet for indgivelsen af anmodningen. Medlemsstaterne
fastsætter de yderligere betingelser for udbetalingen af forskuddet.
2. Udbetalingen af forskuddet på særstøtten betinges af, at der stilles en
sikkerhed, hvis størrelse mindst svarer til forskudsbeløbet forhøjet med 15 %.
3. Sikkerheden frigives efter forelæggelse af de i artikel 17, stk. 1,
omhandlede beviser for betaling af særstøtten.
AFSNIT VII
Kontrol og sanktioner
KAPITEL I
Kontrol
Artikel 43
Ved kontrollen med overholdelsen af denne forordning finder følgende
artikler i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 anvendelse:
— artikel 6, stk. 1, om en effektiv efterprøvning af, om betingelserne for
støtten er overholdt
— artikel 11 om yderligere sanktioner ifølge nationale bestemmelser og om
tilfælde af force majeure
— artikel 12 om rapporten om kontrolbesøg
— artikel 13 om kontrol på stedet
— artikel 14 om uberettigede betalinger.
Artikel 44
1. Medlemsstaterne indfører et kontrolsystem, der kan sikre en effektiv
kontrol med overholdelsen af bestemmelserne i denne forordning ogforordning (EØF) nr. 2075/92, og de træffer de supplerende foranstaltninger,der er nødvendige for anvendelsen af nævnte forordninger.
Kontrollen skal omfatte følgende elementer:
a) administrativ kontrol
b) kontrol på stedet
c) kontrol af leveringerne af tobak i blade
d) kontrol med den første forarbejdning og behandling af tobakken.
2. Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand, når der er behov herfor
i forbindelse med den kontrol, der er foreskrevet i denne forordning, og når
tobak i blade er genstand for handel mellem dem.
Artikel 45
Den administrative kontrol skal omfatte krydsrevision
a) vedrørende de marker, der er anmeldt som tobakdyrkningsarealer, også
med den database, der er nævnt i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3508/92,så enhver uberettiget dobbelt udbetaling af støtte for samme høst undgås;!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 21
alle de marker, der er anmeldt som tobakdyrkningsarealer, skal
underkastes denne kontrol
b) til kontrol af, at denne forordnings artikel 2, stk. 3, overholdes.
Kontrollen vedrørende 1999-høsten kan foretages som stikprøvekontrol.
Artikel 46
1. Kontrollen på stedet foretages på grundlag af en risikoanalyse.
Medlemsstaterne foretager uanmeldt kontrol på stedet for at kontrollere:
a) De oplysninger, der er anført i dyrkningskontrakterne, navnlig vedrørende
det areal og den sortsgruppe, der dyrkes, samt de oplagrede mængder
tobak, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2.
Bestemmelsen af arealet kan foretages på enhver hensigtsmæssig måde,
der fastlægges af myndighederne, og som sikrer en nøjagtighed vedopmålingen, der mindst svarer til den nøjagtighed, der ifølge de nationalebestemmelser kræves ved officielle opmålinger. Myndighederne fast-
lægger en tolerance under hensyntagen til den anvendte opmålings-
metode, nøjagtigheden af de foreliggende officielle dokumenter og delokale forhold (f.eks. skråning eller markernes form).
For hver forarbejdningsvirksomhed skal denne kontrol omfatte mindst
5 % af de individuelle procenter, der har registreret kontrakter, for hver
sortsgruppe; myndigheden fastlægger, hvilke producenter kontrollen skal
omfatte, og fastlæggelsen heraf foretages på grundlag af en risikoanalyseog ved anvendelse af en faktor, der sikrer, at kontrollen er repræsentativmed hensyn til de forskellige kontraktmængder. Medlemsstaten kan
beslutte at kontrollere de udvalgte producenter eller en del heraf ved
hjælp af telemåling.
b) Overholdelsen af artikel 40, stk. 2 og 3, og artikel 18, stk. 3 og 4, i denne
forordning.
For hver medlemsstat skal denne kontrol omfatte mindst 30 % af
producentsammenslutningerne. Myndigheden fastlægger, hvilke pro-ducentsammenslutninger kontrollen skal omfatte, og fastlæggelsen heraf
foretages ved anvendelse af en faktor, der sikrer, at kontrollen er
repræsentativ med hensyn til sammenslutningernes forskellige størrelse.
2. Ved risikoanalysen skal der tages hensyn til:
— de mængder råtobak, der er leveret i forhold til de anmeldte tobakdyrk-
ningsarealer
— resultaterne af den kontrol, der er foretaget de foregående år
— andre parametre, som medlemsstaterne fastlægger.
3. Hvis der konstateres væsentlige uregelmæssigheder ved kontrollen på
stedet i et produktionsområde eller en del af et produktionsområde, foretager
myndighederne samme år supplerende kontrol i det pågældende område,
ligesom de for det følgende år forhøjer kontrolprocenten for detteproduktionsområde eller for den pågældende del heraf.
Artikel 47
1. Hver levering skal kontrolleres af det organ, der er ansvarlig for
kontrollen. Hver levering skal godkendes af kontrolorganet, som forinden skal
være blevet underrettet herom, så det kender leveringsdatoen. Ved denne
kontrol skal det bl.a. kontrolleres, at kontrolorganet forinden har godkendtleveringen.
2. Når leveringen finder sted i et godkendt opkøbscenter som omhandlet i
artikel 16, stk. 1, andet afsnit, må den ikke-forarbejdede tobak, efter at den erkontrolleret, kun forlade opkøbscenteret for at blive overført til forarbejd-
ningsvirksomheden. Efter kontrollen skal tobakken samles i særskilte
mængder. Overførsel af sådanne mængder til forarbejdningsvirksomhedenskal tillades skriftligt af kontrolorganet, som forinden skal være blevetunderrettet herom, så det har nøje kendskab til det transportmiddel, der
anvendes, transportruten, afgangs- og ankomsttidspunkt samt de særskilte
mængder tobak, der transporteres.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 22
3. Ved tobakkens ankomst til forarbejdningsvirksomheden kontrollerer
kontrolorganet, bl.a. ved vejning, at det virkelig er de særskilte mængder,der er kontrolleret i opkøbscenteret, der faktisk leveres.
Kontrolorganet fastlægger de særlige betingelser, det finder nødvendige i
forbindelse med kontrollen.
Artikel 48
1. Kontrollen med den første forarbejdning og behandling af tobakken
foretages på grundlag af en risikoanalyse. Medlemsstaterne foretageruanmeldt kontrol for at kontrollere overholdelsen af artikel 7, af den frist
for betalingen af opkøbsprisen, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, litra j), og
af den udbetalingsfrist, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, i denneforordning.
2. Kontrollen med den første forarbejdning og behandling af tobakken skal
desuden gøre det muligt for hver af de forarbejdningsvirksomheder, der
kontrolleres, at efterprøve de mængder tobak i blade, der er høstet i EF ellerhar oprindelse i eller er indført fra tredjelande, og som er undergivet kontrol,og at sikre, at tobak, der er undergivet kontrol, ikke kan unddrages denne, så
længe den første forarbejdning og behandling ikke er afsluttet, og at ingen
tobak kan frembydes til kontrol flere gange. Kontrollen omfatter følgende:
a) der foretages uanmeldt kontrol af forarbejdningsvirksomhedens lagreb) der foretages kontrol, når tobak, der har undergået den første
forarbejdning og behandling, forlader kontrolstedet
c) finder medlemsstaten det nødvendigt, foretages der yderligere kontrol for
at forhindre, at der udbetales præmie for råtobak, som har oprindelse i
eller er indført fra tredjelande.
3. Kontrollen med den første forarbejdning og behandling af tobakken skal
omfatte mindst 5 % af de virksomheder, der foretager første forarbejdning;
myndigheden fastlægger, hvilke forarbejdningsvirksomheder kontrollen skal
omfatte, og fastlæggelsen heraf foretages på grundlag af en risikoanalyse ogved anvendelse af en faktor, der sikrer, at kontrollen er repræsentativ medhensyn til virksomhedernes forskellige størrelser.
4. Ved risikoanalysen tages der hensyn til:
— resultaterne af den kontrol, der er foretaget de foregående år
— forandringer i forhold til det foregående år— andre parametre, som medlemsstaterne fastlægger.Den i stk. 2 omhandlede kontrol skal foretages på det sted, hvor tobakken i
blade forarbejdes. De pågældende virksomheder skal inden for en afmedlemsstaten fastsat frist give de organer, som de henhører under, skriftlig
underretning om de steder, hvor forarbejdningen vil finde sted. I den
forbindelse kan medlemsstaterne fastsætte, hvilke oplysninger de pågældendeorganer skal have fra de virksomheder, der foretager første forarbejdning.
KAPITEL II
Sanktioner
Artikel 49
Bestemmelserne i dette kapitel finder ikke anvendelse, hvis der foreligger
force majeure.
Artikel 50
1. Hvis en individuel producent ikke dyrker tobak, mister han enhver ret til
at modtage præmie for den aktuelle høst og til at modtage en produktions-
kvote for den følgende høst.
2. Hvis det faktisk dyrkede areal er mere end 10 % mindre end det anmeldte
areal, reduceres den præmie, der skal udbetales til den pågældende producentfor den aktuelle høst, og den eventuelle kvote, der skal tildeles samme
producent for den følgende høst, med det dobbelte af den konstaterede
forskel.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 23
3. Hvis de i stk. 1 og 2 omhandlede sanktioner anvendes, og den
individuelle producent er medlem af en producentsammenslutning, reduceresde på kvotebeviset anførte produktionskvoter med de nøjagtige mængder, derer omfattet af sanktionen vedrørende produktionskvoten for det pågældende
høstår for den producent, der pålægges sanktionen, og der må ikke foretages
nogen anden fordeling mellem producentsammenslutningens medlemmer.
4. Hvis kontrollen ikke kan foretages som følge af forhold, der må tilregnes
producenten, anses arealet for ikke at være dyrket.
Sanktionerne i stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, hvis producenten eller
forarbejdningsvirksomheden skriftligt har givet de pågældende organer
meddelelse om afvigelserne inden kontrollen, og hvis vedkommende godtgør,at bestemmelsen af arealet er foretaget ved en korrekt anvendelse afoplysninger, som myndighederne anerkender som grundlag for bestemmelse
af den pågældende marks areal, med fradrag af arbejdsveje og hegn.
5. Hvis kontrolorganet konstaterer tilstedeværelse af tobak, der ikke er
medtaget på den i artikel 16, stk. 2, omhandlede erklæring, reduceres den
mængde, som producenten har ret til kvotebevis på for den følgende høst,
med en mængde, der er dobbelt så stor som den uanmeldte mængde.
Artikel 51
1. Hvis en producentsammenslutning ikke overholder de regler for ydelse af
præmier, der er anført i bilag V til denne forordning, fortaber den enhver ret
til at modtage særstøtte for den aktuelle høst. En producentsammenslutningsanerkendelse tilbagekaldes, hvis der ved en fornyet kontrol konstateresgentagen misligholdelse af reglerne.
Materielle fejl medfører en reduktion af særstøtten for den aktuelle høst.
Reduktionens størrelse, der fastlægges af medlemsstaten, kan være på fra 1 %til 20 %, afhængigt af fejlens grovhed. Producentsammenslutningen skal
korrigere følgerne af de afslørede fejl.
2. Hvis en producentsammenslutning ikke overholder reglerne i artikel 40,
stk. 2 og 3, reduceres særstøtten med 20 % til 50 %, afhængigt af fejlens
grovhed. En producentsammenslutnings anerkendelse tilbagekaldes vedgentagen misligholdelse af reglerne.
Hvis den frist for udbetaling til medlemmerne af en producentsammenslut-
ning af den faste og den variable del af præmien, som er omhandlet i artikel18, stk. 3, overskrides med 30 dage, reduceres særstøtten med 20 %. Hveryderligere forsinkelse på 30 dage, indtil tilsammen højst 150 arbejdsdage,
indebærer en reduktion på yderligere 20 % af særstøtten.
3. De ledere af en producentsammenslutning, der forsætligt eller som følge
af grov uagtsomhed er ansvarlige for, at anerkendelsen er blevet tilbagekaldt i
henhold til stk. 1 og 2, må ikke lede andre producentsammenslutninger ellerindgive anmodning om anerkendelse i det år, hvor sanktionen finderanvendelse.
4. Tilbagekaldelse af anerkendelse foretages i henhold til artikel 6.
Artikel 52
Hvis ikke-forarbejdet tobak ikke er leveret til de steder, der er nævnt i artikel
16, stk. 1, andet afsnit, eller hvis transportøren ved overførsel fra opkøbs-
centret til forarbejdningsvirksomheden af særskilte mængder tobak som
omhandlet i artikel 47, stk. 2, ikke er i besiddelse af en transporttilladelse,skal den forarbejdningsvirksomhed, som ulovligt har overtaget tobakken,
betale medlemsstaten et beløb, der er lig med de til den pågældende mængde
svarende præmier. Dette beløb opføres som indtægt for EUGFL.
Artikel 53
1. Hvis den frist for betaling af opkøbsprisen, der er omhandlet i artikel 9,
stk. 3, litra j), eller den udbetalingsfrist, der er fastsat i artikel 20, stk. 3,
overskrides med 30 dage, tilbagekaldes godkendelsen af den virksomhed, der
foretager første forarbejdning, i et år. Hver yderligere forsinkelse på 30 dageindebærer tilbagekaldelse af godkendelsen i yderligere et år indtil højst tre år.
2. En virksomhed, der foretager første forarbejdning, skal efter udløbet af en
tilbagekaldelsesperiode indgive ny ansøgning om godkendelse.!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 24
3. De ledere af en virksomhed, der foretager første forarbejdning, som
forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed er ansvarlige for, atgodkendelsen er blevet suspenderet, må ikke lede andre godkendte virk-somheder, der foretager første forarbejdning, eller indgive ansøgning om
godkendelse i det første år, hvor sanktionen finder anvendelse.
AFSNIT VIII
Meddelelser til Kommissionen
Artikel 54
Hver berørt medlemsstat giver snarest muligt Kommissionen meddelelse om:
a) anvendelse af artikel 3, stk. 1, litra f), andet afsnitb) afslag på eller tilbagekaldelse af anerkendelse af en producentsammen-
slutning, idet grundene til afslaget eller tilbagekaldelsen anføres
c) navn og adresse på de organer, der kan foretage registrering af
dyrkningskontrakter, og på de af medlemsstaten godkendte virksomheder,
der foretager første forarbejdning; Kommissionen offentliggør fortegnel-
sen over disse organer og virksomheder, der foretager første forarbejd-ning, i De Europæiske Fællesskabers Tidende , C-udgaven
d) anvendelse af artikel 12, stk. 1e) anvendelse af artikel 20, stk. 1
f) de beslutninger, de påtænker at træffe i henhold til artikel 27, stk. 4
g) foranstaltninger truffet i henhold til artikel 28, stk. 1h) de nærmere regler for tilvejebringelse af mængder til den nationale
reserve og de objektive kriterier for fordeling af den nationale reserve,
som den fastlægger i henhold til artikel 29, stk. 2 og 3
i) de mængder, der for hver sortsgruppe afstås endeligt i medfør af artikel
33
j) de mængder, for hvilke der er anmodet om opkøb af kvoter, og de
opkøbte mængder for hver sortsgruppe, jf. artikel 35
k) de nationale bestemmelser, der fastsættes om anvendelsen af denne
forordning
l) andre oplysninger, som Kommissionen måtte anmode om med henblik på
en hensigtsmæssig forvaltning af ordningen
m) de objektive kriterier, som medlemsstaten fastsætter for fordelingen af de
garantitærskelmængder, der overføres til en anden sortsgruppe i henholdtil artikel 22, stk. 4.
Den database, der er oprettet i forbindelse med det integrerede system,
benyttes i forbindelse med meddelelsen af de oplysninger, der er foreskrevet i
denne artikel.
AFSNIT IX
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 55
1. For 1999-høsten kan producenter, der er medlemmer af flere producent-
sammenslutninger, uanset artikel 3, stk. 1, litra f), andet led, indtil den 31.
januar 1999 ved skriftlig meddelelse til sammenslutningen opsige deresmedlemskab.
2. For 1999-høsten udsteder medlemsstaterne uanset artikel 22, stk. 3,
kvotebeviserne til individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en
producentsammenslutning, og producentsammenslutninger senest den 15.april.!B
!M1
!B
!M31998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 25
3. For 1999-høsten skal dyrkningskontrakterne uanset artikel 10, stk. 1,
være indgået senest den 30. juni, bortset fra tilfælde af force majeure.
Artikel 56
Forordning (EØF) nr. 3478/92, (EØF) nr. 84/93 og (EF) nr. 1066/95 ophæves
med virkning fra den dato, fra hvilken nærværende forordning anvendes.
Artikel 57
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra 1999-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!M3
!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 26
BILAG I
DE PROCENTSATSER AF GARANTITÆRSKLEN, DER FOR DE ENKELTE MEDLEMSSTATER ELLER SÆRLIGE
REGIONER KRÆVES FOR ANERKENDELSE AF PRODUCENTSAMMENSLUTNINGER
Medlemsstat eller særlig region, hvor producentsammenslutningen er etableret Procentsats
Tyskland, Spanien (undtagen Castilla y León, Navarra og zona de Campezo en el PaísVasco), Frankrig, (undtagen Nord-Pas-de-Calais og Picardie) Italien, Portugal (undtagen denautonome region Azorerne), Belgien, Østrig2%
Grækenland (undtagen Ipiros), den autonome region Azorerne (Portugal), Nord-Pas-de-
Calais og Picardie (Frankrig)1%
Castilla y Léon (Spanien), Navarra (Spanien), Zona de Campezo en el País Vasco (Spanien),
Ipiros (Grækenland) 0,4 %!
B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 27
BILAG II
ANERKENDTE PRODUKTIONSOMRÅDER
Sortsgruppe ifølge bilaget til forordning
(EØF) nr. 2075/92Medlemsstat Produktionsområde
I. Flue-cured Tyskland Schleswig-Holstein, Niedersachsen, Bayern, Rheinland-Pfalz, Baden-
Württemberg, Hessen, Saarland, Brandenburg, Mecklenburg-V orpom-mern, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thüringen
Grækenland Thrakien, Østmakedonien, Midtmakedonien, Vestmakedonien, Thessa-
lien, Ipiros, det østlige Midtgrækenland, det vestlige Midtgrækenland,Peloponnes
Frankrig Aquitaine, Midi-Pyrénées, Auvergne-Limousin, Champagne-Ardenne,
Alsace-Lorraine, Rhône-Alpes, Franche-Comté, Provence-Alpes-Côte
d’Azur, Pays-de-Loire, Centre, Poitou-Charente, Bretagne, Languedoc-Roussillon, Normandie, Bourgogne, Nord-Pas-de-Calais, Picardie, Île-de-France
Italien Friuli, Veneto, Lombardia, Piemonte, Toscana, Marche, Umbria, Lazio,
Abruzzi, Molise, Campania, Basilicata, Puglia, Calabria
Spanien Extremadura, Andalusia, Castilla y León, Castilla-La Mancha
Portugal Beira Interior, Ribatejo Oeste, Alentejo, den autonome region AzorerneØstrig Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
II. Light air-cured Belgien Vlaanderen, Hainaut, Namur, Luxembourg
Tyskland Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Hessen, Saarland, Bayern, Bran-
denburg, Mecklenburg-V orpommern, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thürin-gen
Grækenland Østmakedonien, Midtmakedonien, Vestmakedonien, Thessalien
Frankrig Aquitaine, Midi-Pyrénées, Languedoc-Roussillon, Auvergne-Limousin,
Poitou-Charentes, Bretagne, Pays-de-Loire, Centre, Rhône-Alpes, Pro-vence-Alpes-Côte d’Azur, Franche-Comté, Alsace-Lorraine, Cham-pagne-Ardenne, Picardie, Nord-Pas-de-Calais, Normandie, Bourgogne,île de la Réunion, Île-de-France
Italien Veneto, Lombardia, Piemonte, Umbria, Emilia-Romagna, Lazio, Abruz-
zi, Molise, Campania, Basilicata, Puglia, Sicilia, Friuli, Toscana, Marche
Spanien Extremadura, Andalusia, Castilla y León, Castilla-La Mancha
Portugal Beiras, Ribatejo Oeste, Entre Douro e Minho, Trás-os-Montes, den
autonome region Azorerne
Østrig Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
III. Dark air-cured Belgien Vlaanderen, Hainaut, Namur, Luxembourg
Tyskland Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Hessen, Saarland, Bayern, Bran-
denburg, Mecklenburg-V orpommern, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thürin-
gen
Frankrig Aquitaine, Midi-Pyrénées, Languedoc-Roussillon, Auvergne-Limousin,
Poitou-Charentes, Bretagne, Pays-de-Loire, Centre, Rhône-Alpes, Pro-vence-Alpes-Côte d’Azur, Franche-Comté, Alsace-Lorraine, Cham-pagne-Ardenne, Picardie, Nord-Pas-de-Calais, Normandie, Bourgogne,
île de la Réunion
Italien Friuli, Trentino, Veneto, Toscana, Lazio, Molise, Campania, Puglia,
Sicilia
Spanien Extremadura, Andalusia, Castilla y León, Castilla-La Mancha, Comuni-
dad Valenciana, Navarra, Rioja, Cataluña, Madrid, Galicia, Asturias,
Cantabria, zona de Campezo en el País Vasco, Las Palmas (De KanariskeØer)
Østrig Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
IV . Fire-cured Italien Veneto, Toscana, Umbria, Lazio, Campania, Marche
Spanien Extremadura, Andalusia!
M31998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 28
Sortsgruppe ifølge bilaget til forordning
(EØF) nr. 2075/92Medlemsstat Produktionsområde
V . Sun-cured Grækenland Vestmakedonien, Thessalien, Ipiros, det østlige Midtgrækenland, det
vestlige Midtgrækenland, Peloponnes, Thrakien og øerne
Italien Lazio, Abruzzi, Molise, Campania, Basilicata, Puglia, Sicilia
VI. Basmas Grækenland Thrakien, Østmakedonien, Midtmakedonien, Vestmakedonien, Thessa-
lien, det vestlige Midtgrækenland
VII. Katerini og lignende sorter Grækenland Østmakedonien, Midtmakedonien, Vestmakedonien, Thessalien, Ipiros,
det østlige Midtgrækenland, det vestlige Midtgrækenland
VIII. Klassisk Kaba Koulak, Elas-
sona, Myrodata Agrinion,
ZichnomyrodataGrækenland Østmakedonien, Midtmakedonien, Vestmakedonien, Thessalien, Ipiros,
det østlige Midtgrækenland, det vestlige Midtgrækenland, Peloponnes og
øerne, Thrakien!M31998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 29
BILAG III
MINDSTEKRA V TIL KV ALITET
Den i artikel 3 i forordning (EØF) nr. 2075/92 nævnte præmie kan kun ydes for tobak,
der er af sund og sædvanlig handelskvalitet i forhold til sortskendetegnene, og som er frifor følgende:
a) bladdele
b) blade, der er stærkt ødelagt af hagl
c) blade, der udviser alvorlige beskadigelser, og hvor mere end en tredjedel af
overfladen er ødelagt
d) blade, der på mere end 25 % af overfladen er angrebet af sygdom eller insektere) blade med pesticidrester
f) blade, der ikke er modne eller er ufuldstændigt grønne
g) frostbeskadigede blade
h) blade med skimmel eller råd
i) blade med årer, der ikke er tørrede, er fugtige eller er angrebet af råd, eller med
fremtrædende ribber
j) blade fra top i blomstk) blade med en lugt, der er fremmed for den pågældende sort
l) blade med vedhængende jord
m) blade, hvis vandindhold overstiger det indhold, der er fastsat i bilag IV , med mere
end 4 %.!
B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 30
BILAG IV
V ANDINDHOLD (JF. ARTIKEL 15)
Sortsgruppe Vandindhold
I. Flue cured 16
II. Light air cured
Tyskland, Frankrig, Belgien, Østrig, Portugal — den autonome region Azorerne 22
Andre medlemsstater og andre anerkendte produktionsområder i Portugal 20
III. Dark air cured
Belgien, Tyskland, Frankrig, Østrig 26Andre medlemsstater 22
IV . Fire cured 22
V . Sun cured 16
VI. Basmas 16
VII. Katerini 16
VIII. Klassisk Kaba Koulak, Elassona, Myrodata d’Agrinion, Zichnomyrodata 16!
B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 31
BILAG V
A. Regler for opdeling af præmien
1. Præmien omfatter:
— Særstøtten = 2 % af præmien.
— Den variable del af præmien = en procentdel af præmien, der
tilpasses for hver sortsgruppe og medlemsstat som fastsat i litra B
nedenfor og under iagttagelse af artikel 15, stk. 1, i denne
forordning.
— Den faste del af præmien = forskellen mellem på den ene side
præmien efter fradrag af midlerne til fonden og på den anden side
summen af særstøtten og den variable del af præmien.
2. Det tillægsbeløb, der er fastsat i artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr.
2075/92 lægges oven i den faste del af præmien.
B) Forholdet mellem den variable del og præmien
1999
I
(Flue-
cured)II
(Light air-
cured)III
(Dark air-
cured)IV
(Fire-
cured)V
(Sun-
cured)Andre sorter
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italien 20 % 20 % 20 % 20 % 25 % 15 %
Grækenland 20 % 20 % 25 % 15 % 15 % 15 %Spanien 20 % 20 % 20 % 20 %Portugal 20 % 20 %Frankrig 20 % 20 % 20 %Tyskland 20 % 20 % 20 %Belgien 20 % 20 %Østrig 20 % 20 % 20 %
2000
I
(Flue-
cured)II
(Light air-
cured)III
(Dark air-
cured)IV
(Fire-
cured)V
(Sun-
cured)Andre sorter
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italien 25 % 25 % 25 % 25 % 35 % 20 %
Grækenland 25 % 25 % 35 % 20 % 20 % 20 %Spanien 25 % 25 % 25 % 25 %Portugal 25 % 25 %Frankrig 25 % 25 % 25 %Tyskland 25 % 25 % 25 %Belgien 25 % 25 %Østrig 25 % 25 % 25 %!
B
!M21998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 32
2001 og de følgende høstår
I
(Flue-
cured)II
(Light air-
cured)III
(Dark air-
cured)IV
(Fire-
cured)V
(Sun-
cured)Andre sorter
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italien 35 % 35 % 40 % 32 % 45 % 30 %
Grækenland 35 % 35 % 45 % 30 % 30 % 30 %Spanien 35 % 35 % 40 % 32 %Portugal 35 % 35 %Frankrig 35 % 35 % 40 %Tyskland 35 % 35 % 40 %Belgien 35 % 40 %
Østrig 35 % 35 % 40 %
C. Den variable del af præmien
Den variable del af præmien er lig med:
A=summa QL /C2PP ðÞ ½/C138 /C2 QL /C2PP ðÞ .
Hvor A er det samlede beløb til variable præmier, der er til rådighed for
producentsammenslutningen for en given sortsgruppe, QL er den leveredemængde pr. parti, og PP er den opkøbspris, som det pågældende medlem afproducentsammenslutningen har fået for hvert parti af den pågældendesortsgruppe.
For hver sortsgruppe skal producentsammenslutningen dividere det samlede
beløb til variabel præmie, der er til rådighed for den pågældende sortsgruppe,med summen af de leverede mængder pr. parti multipliceret med opkøbsprisenfor det enkelte parti. Resultatet af denne division skal multipliceres medproduktet af mængden for det enkelte parti multipliceret med opkøbsprisen.Den variable præmie er lig med nul for de partier for hvilke der er betalt en pris,
der ligger i intervallet mellem minimumsprisen og minimumsprisen forhøjet
med 40 %, for hver af producentsammenslutningens sortsgrupper.!
M2
!B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 33
BILAG VI
EF-METODER TIL BESTEMMELSE AF V ANDINDHOLDET I RÅTOBAK
I. METODER
A.Beaudessons metode
1. Apparatur
Beaudessons-varmeskab EM 10
Elektrisk tørreapparat med varm luft, i hvilket luften gennemstrømmer
den prøve, der skal tørres, ved tvungen konvektion ved hjælp af en tilformålet anbragt ventilator. Vandindholdet bestemmes ved vejning før
og efter tørringen, idet vægtens skala er inddelt på en sådan måde, at
den værdi, der fremkommer for den masse på 10 g, med hvilken derarbejdes, svarer direkte til værdien af vandindholdet i procent.
2. Fremgangsmåde
En portion på 10 g afvejes i en prøvedigel med perforeret bund og
anbringes derefter i tørringskolonnen, hvor den fastholdes af en ring.Varmeskabet sættes i gang i fem minutter, i hvilket tidsrum prøventørres af den varme luft ved en temperatur på ca. 100 °C. Efter femminutter standses processen af et minutur. Luftens temperatur vedslutningen af tørringen måles ved hjælp af et indbygget termometer.
Prøven vejes; dens vandindhold måles direkte og korrigeres om
nødvendigt med nogle tiendedele procent, alt efter den måltetemperatur, i overensstemmelse med en tabel, der er fastgjort tilapparatet.
B.Brabender-metoden
1. Apparatur
Brabender-tørreskab
Et elektrisk tørrekammer, bestående af et cylinderformet, termostat-
styret rum, der ventileres ved tvungen konvektion, og hvori der samtidig
anbringes ti metalskåle, som hver er forsynet med 10 g tobak. Skålene
er anbragt på en drejeskive med ti stillinger, som ved hjælp af et centraltreguleringshjul gør det muligt efter tørringen efter tur at føre alleskålene hen til et vejeapparat, som er indbygget i apparatet: Ved etsystem af løftestænger kan skålene efter tur anbringes på en indbyggetvægtstang, uden at det er nødvendigt at tage prøverne ud aftørrerummet. Vægten er forsynet med en optisk viser og giver en
direkte aflæsning af vandindholdet. En anden vægt er tilsluttet
apparatet, men denne anvendes kun, mens de oprindelige mængderforberedes.
2. Fremgangsmåde
Termometret indstilles på 110 °C.
Tørrerummet forvarmes i mindst 15 minutter.
Ti portioner på 10 g afvejes.
Tørreskabet klargøres.Tørring i 50 minutter.
Aflæsning af vægten til bestemmelse af bruttovandindholdet.
C.Andre metoder
Medlemsstaterne kan anvende andre målemetoder, bl.a. bestemmelse af den
elektriske modstand eller de dielektriske egenskaber i det pågældende parti, påbetingelse af, at de efterprøver resultaterne ved at undersøge en repræsentativ
prøve ved hjælp af en af de i A og B nævnte metoder.!
B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 34
II. PRØVEUDTAGNING
Der anvendes følgende fremgangsmåde, når der udtages prøver af tobak i blade
med henblik på bestemmelse af tobakkens vandindhold ved hjælp af en af de i Aog B nævnte metoder:
1. Lagvis ordning af partiet
Fra hver pakke udtages et antal blade, der er proportionalt med vægten af
pakken. Der skal udtages så mange blade, at de udgør et repræsentativt
udsnit af pakken.
Der skal udtages lige mange blade fra kanten af pakken fra midten af
pakken og fra den mellemliggende del af pakken.
2. Homogenisering
Alle de udtagne blade blandes i en plastikpose, og nogle kilo hakkes
(størrelse af de hakkede stykker: 0,4 til 2 mm).
3. Udtagning
Efter hakningen blandes den hakkede tobak meget omhyggeligt, og der
udtages en repræsentativ prøve.
4. Målinger
Målinger skal udføres på hele den således reducerede prøve, og der må
drages omsorg for:
— at der ikke er variationer i vandindholdet (luft- og vandtæt beholder
eller pose)
— at homogeniteten ikke ødelægges ved omhældning (bundfald).
III. OMFANG OG HYPPIGHED AF PRØVEUDTAGNING OG METODE FOR
BEREGNING AF DEN JUSTEREDE VÆGT
— Det antal prøver, der udtages til bestemmelse af vandindholdet i råtobak
skal for hver levering være på mindst tre pr. producent og pr. sortsgruppe.Såvel producenten som den virksomhed, der foretager første forarbejdning,
kan ved leveringen af tobakken anmode om, at der udtages et større antal
prøver.
— Vægten af den tobak, der for en bestemt sortsgruppe leveres i løbet af en
og samme dag, justeres på grundlag af det gennemsnitligt konstaterede
vandindhold. Der foretages ingen justering af den vægt, der ydes præmiefor, hvis det målte gennemsnitlige vandindhold ligger mindre end et pointunder eller over referencevandindholdet.
— Den justerede vægt er: den samlede nettovægt af den tobak, der er leveret
en given dag pr. sortsgruppe × (100 - det gennemsnitlige vandindhold)/(100 - referencevandindholdet for den pågældende sort). Det gennem-snitlige vandindhold skal være et helt tal, idet der afrundes til det nærmestelavere hele tal, hvis decimalerne ligger mellem 0,01 og 0,49, eller rundesop til det nærmeste højere tal, hvis decimalerne ligger mellem 0,50 og
0,99.!
B1998R2848 — DA — 09.03.1999 — 001.001 — 35