02009R0073 — DA — 25.09.2014 — 014.003

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 73/2009

af 19. januar 2009

om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, om ændring af forordning (EF) nr. 1290/2005, (EF) nr. 247/2006, (EF) nr. 378/2007 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1782/2003







AFSNIT I

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Anvendelsesområde

Ved denne forordning fastsættes:

a) fælles regler for direkte betalinger

b) en indkomststøtteordning for landbrugerne (i det følgende benævnt »enkeltbetalingsordningen«)

c) en forenklet overgangsindkomststøtteordning for landbrugerne i de nye medlemsstater defineret i artikel 2, litra g), (i det følgende benævnt »den generelle arealbetalingsordning«)

d) støtteordninger for landbrugere, som producerer ris, kartofler til stivelsesfremstilling, proteinafgrøder, nødder, frø, bomuld, sukker, frugt og grøntsager, fårekød og gedekød samt oksekød

e) rammebestemmelser, så de nye medlemsstater defineret i artikel 2, litra g), kan yde supplerende direkte betalinger.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »landbruger«: en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer — uanset hvilken retlig status sammenslutningen og dens medlemmer har i henhold til national ret — hvis bedrift befinder sig på Fællesskabets område som defineret i traktatens artikel 299, og som udøver landbrugsaktivitet

b) »bedrift«: alle de produktionsenheder, som landbrugeren driver, og som befinder sig på en og samme medlemsstats område

c) »landbrugsaktivitet«: produktion, avl eller dyrkning af landbrugsprodukter, herunder høst, malkning, opdræt af husdyr og hold af husdyr til landbrugsformål, eller bevarelse af jorden i god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 6

d) »direkte betaling«: en betaling ydet direkte til landbrugerne i henhold til en af de støtteordninger, der er anført i bilag I

e) »betalinger i et givet kalenderår« eller »betalinger i den repræsentative periode«: betalinger, der er eller vil blive ydet for det eller de pågældende år, herunder alle betalinger for andre perioder, der begynder i det eller de pågældende kalenderår

f) »landbrugsprodukter«: de produkter, som er anført på listen i bilag I til traktaten, med undtagelse af fiskevarer, samt bomuld

▼A1

g) »nye medlemsstater«: Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Kroatien, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Rumænien, Slovenien og Slovakiet

▼B

h) »landbrugsareal«: areal, der er udlagt som agerjord, permanent græsareal eller areal med permanente afgrøder.

Artikel 3

Finansiering af direkte betalinger

De støtteordninger, der er anført i bilag I til denne forordning, finansieres i henhold til artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1290/2005.







AFSNIT II

ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM DIREKTE BETALINGER







KAPITEL 1

Krydsoverensstemmelse

Artikel 4

Hovedkrav

1. En landbruger, der modtager direkte betalinger, skal overholde de lovbestemte forvaltningskrav, der er omhandlet i bilag II, og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. artikel 6.

Forpligtelserne i første afsnit finder kun anvendelse, for så vidt landbrugerens landbrugsaktivitet eller bedriftens landbrugsareal er berørt.

2. Den kompetente nationale myndighed sørger for, at landbrugeren, bl.a. ved brug af elektroniske midler, får en liste over de lovbestemte forvaltningskrav og de betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand, der skal overholdes.

Artikel 5

Lovbestemte forvaltningskrav

1. De lovbestemte forvaltningskrav, der er omhandlet i bilag II, fastlægges ved fællesskabsretsforskrifter på følgende områder:

a) folkesundhed, dyresundhed og plantesundhed

b) miljø

c) dyrevelfærd.

2. Retsakterne i bilag II anvendes i den nuværende version, og, når det gælder direktiver, således som de er gennemført i medlemsstaterne.

Artikel 6

Betingelser for god landbrugs- og miljømæssig stand

1. Medlemsstaterne sikrer, at al landbrugsjord, især jord, der ikke længere anvendes til produktionsformål, holdes i god landbrugs- og miljømæssig stand. Medlemsstaterne fastlægger på nationalt eller regionalt plan minimumskrav for god landbrugs- og miljømæssig stand på grundlag af de rammer, der er opstillet i bilag III, idet der tages hensyn til de pågældende områders særlige karakteristika, herunder jordbunds- og klimaforhold, eksisterende landbrugssystemer, arealanvendelse, vekseldrift, landbrugspraksis og landbrugsstrukturer. Medlemsstaterne skal ikke at fastsætte minimumskrav, der ikke er fastsat i disse rammer.

Standarderne i tredje kolonne i bilag III, er frivillige, undtagen hvis:

a) en medlemsstat med hensyn til en sådan standard har fastsat et minimumskrav til betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand inden den 1. januar 2009 og/eller

b) der i medlemsstaten anvendes nationale bestemmelser vedrørende standarden.

▼A1

2. De medlemsstater, der ikke er nye medlemsstater, sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2003, forbliver permanente græsarealer. De nye medlemsstater, bortset fra Bulgarien, Kroatien og Rumænien, sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer den 1. maj 2004, forbliver permanente græsarealer. Bulgarien og Rumænien sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer den 1. januar 2007, forbliver permanente græsarealer. Kroatien sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer den 1. juli 2013, forbliver permanente græsarealer.

▼B

En medlemsstat kan dog under behørigt begrundede omstændigheder fravige første afsnit, hvis den træffer forholdsregler til at hindre en betydelig nedgang i de samlede permanente græsarealer.

Første afsnit gælder ikke for permanente græsarealer, der skal tilplantes med skov, hvis skovrejsningen er forenelig med miljøet, og der ikke plantes juletræer og hurtigtvoksende arter i kort omdrift.







KAPITEL 2

Graduering og finansiel disciplin

Artikel 7

Graduering

1. Alle direkte betalinger på over 5 000 EUR, der i et givet kalenderår skal ydes til en landbruger, nedsættes for hvert år indtil 2012 med følgende procenter:

a) i 2009 med 7 %

b) i 2010 med 8 %

c) i 2011 med 9 %

d) i 2012 med 10 %.

2. De nedsættelser, der er omhandlet i stk. 1, øges med 4 procentpoint for beløb på over 300 000 EUR.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på direkte betalinger, som ydes til landbrugere i de franske oversøiske departementer, på Azorerne og Madeira, på De Kanariske Øer og på øerne i Det Ægæiske Hav.

Artikel 8

Nettolofter

▼M9

1. Med forbehold af artikel 11 i nærværende forordning, må de samlede direkte nettobetalinger, der kan ydes i en medlemsstat for ethvert kalenderår før 2013 efter anvendelse af artikel 7 og 10 i nærværende forordning og artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 eller for kalenderåret 2013 efter anvendelse af artikel 10a og 10b i nærværende forordning og med undtagelse af direkte betalinger, der ydes i henhold til forordning (EF) nr. 247/2006 og (EF) nr. 1405/2006, ikke overstige de lofter, der er fastsat i bilag IV til nærværende forordning. Medlemsstaterne foretager om nødvendigt en lineær nedsættelse af de direkte betalinger, som er omfattet af den nedsættelse, der er omhandlet i artikel 7 og 10 i nærværende forordning og artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 for ethvert kalenderår før 2013 eller i artikel 10a og 10b i nærværende forordning for kalenderåret 2013, for at overholde lofterne i bilag IV til nærværende forordning.

▼B

2. Kommissionen tager efter proceduren i artikel 141, stk. 2, i denne forordning, lofterne i bilag IV til denne forordning op til revision for at tage hensyn til:

a) ændringer af de maksimumsbeløb, der kan ydes i forbindelse med de direkte betalinger

b) ændringer af den frivillige gradueringsordning, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 378/2007

c) strukturelle ændringer af bedrifterne.

▼M9 —————

▼B

Artikel 9

Beløb, der fremkommer ved graduering

1. De beløb, der i de medlemsstater, der ikke er nye medlemsstater, opstår som følge af nedsættelserne i henhold til artikel 7 i nærværende forordning, stilles i henhold til betingelserne i denne artikel til rådighed som ekstra fællesskabsstøtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som ifølge forordning (EF) nr. 1698/2005 finansieres med midler fra ELFUL.

2. De beløb, der svarer til et procentpoint, tildeles den medlemsstat, hvor de tilsvarende beløb er fremkommet. De beløb, der svarer til nedsættelsen på 4 procentpoint, fordeles mellem de pågældende medlemsstater efter proceduren i artikel 141, stk. 2, på grundlag af følgende kriterier:

a) landbrugsareal

b) landbrugsbeskæftigelse

c) bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i købekraft.

En medlemsstat skal dog have mindst 80 % af de samlede beløb, der er omhandlet i første afsnit, og som er fremkommet i denne medlemsstat.

3. Hvis en medlemsstats rugproduktion gennemsnitligt udgjorde over 5 % af dens samlede kornproduktion i perioden 2000-2002, og dens andel af Fællesskabets samlede rugproduktion udgjorde over 50 % i samme periode, skal mindst 90 % af de beløb, som er fremkommet ved gradueringen i den pågældende medlemsstat, uanset stk. 2, andet afsnit, tilfalde denne medlemsstat i perioden til og med 2013.

Uden at det berører de muligheder, der er fastsat i artikel 68, skal mindst 10 % af det beløb, der er tildelt den pågældende medlemsstat, i sådanne tilfælde være til rådighed til foranstaltninger som omhandlet i nærværende artikels stk. 1 i rugproducerende områder.

I dette stykke forstås ved »korn« de produkter, der er anført i bilag V.

4. Det tilbageværende beløb, der følger af anvendelsen af artikel 7, stk. 1, og de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 7, stk. 2, tildeles efter proceduren i artikel 141, stk. 2, den medlemsstat, hvor de pågældende beløb er opstået. De skal anvendes i overensstemmelse med artikel 69, stk. 5a, i forordning (EF) nr. 1698/2005.

Artikel 10

Særlige gradueringsregler for de nye medlemsstater

1. Artikel 7 gælder kun for landbrugerne i en ny medlemsstat i et givet kalenderår, hvis de direkte betalinger, som gælder i den pågældende medlemsstat for det pågældende kalenderår i henhold til artikel 121, mindst er på niveau med de daværende direkte betalinger i de medlemsstater, der ikke er nye medlemsstater, idet der tages hensyn til eventuelle nedsættelser i henhold til artikel 7, stk. 1.

2. Hvis artikel 7 gælder for landbrugerne i en ny medlemsstat, begrænses den procentdel, der skal anvendes i henhold til artikel 7, stk. 1, til forskellen mellem niveauet for de direkte betalinger, der gælder for medlemsstaten ifølge artikel 121, og niveauet i de medlemsstater, der ikke er nye medlemsstater, idet der tages hensyn til eventuelle nedsættelser i henhold til artikel 7, stk. 1.

3. De beløb, der følger af anvendelsen af artikel 7, stk. 1 og 2, tildeles efter proceduren i artikel 141, stk. 2, den nye medlemsstat, hvor de pågældende beløb er fremkommet. De skal anvendes i overensstemmelse med artikel 69, stk. 5a, i forordning (EF) nr. 1698/2005.

▼M9

Artikel 10a

Tilpasning af direkte betalinger i 2013

1. Direkte betalinger, der i kalenderåret 2013 skal ydes til en landbruger, og som overstiger 5 000 EUR, nedsættes med 10 %.

2. Nedsættelsen i stk. 1 øges med fire procentpoint for beløb på over 300 000 EUR.

▼M11

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på direkte betalinger, som ydes til landbrugere i Bulgarien, Kroatien og Rumænien, i de franske oversøiske departementer, på Azorerne og Madeira, på De Kanariske Øer og på øerne i Det Ægæiske Hav.

4. Uanset stk. 1 fastsættes nedsættelsen i stk. 1 til 0 % for de nye medlemsstater undtagen Bulgarien, Kroatien og Rumænien.

▼M9

Artikel 10b

Frivillig tilpasning af direkte betalinger i 2013

1. Medlemsstater, som har anvendt artikel 1 i forordning (EF) nr. 378/2007 for kalenderåret 2012, kan anvende en nedsættelse (i det følgende benævnt »frivillig tilpasning«) på alle direkte betalinger, der skal foretages på deres område for kalenderåret 2013. Frivillig tilpasning anvendes som supplement til tilpasningen af direkte betalinger, jf. artikel 10a i nærværende forordning.

Den frivillige tilpasning kan være regionalt differentieret, forudsat at medlemsstaten har gjort brug af valgmuligheden i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 378/2007.

2. Maksimumssatsen for den nedsættelse, der fremkommer ved kombineret anvendelse af artikel 10a og nærværende artikels stk. 1, må ikke overstige den procentvise nedsættelsessats, der fremkommer ved kombineret anvendelse af artikel 7 i nærværende forordning og artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 378/2007 som anvendt på de beløb, der skal ydes til landbrugere for kalenderåret 2012 i de pågældende regioner.

3. De beløb, der fremkommer ved anvendelse af frivillig tilpasning, må ikke overstige de nettobeløb, som Kommissionen har fastsat for kalenderåret 2012 i medfør af artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 378/2007.

4. De beløb, der fremkommer ved anvendelsen af frivillig tilpasning, skal stilles til rådighed i den medlemsstat, hvor de er fremkommet, som EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktudviklingen.

5. Senest den 8. oktober 2012 skal medlemsstaterne beslutte og meddele Kommissionen følgende:

a) satsen for frivillig tilpasning for hele området og, hvis det er relevant, for hver region

b) det samlede beløb, der skal nedsættes i forbindelse med frivillig tilpasning for hele området og, hvis det er relevant, for hver region.

Artikel 10c

Beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning og ved anvendelsen af artikel 136

1. På grundlag af de beløb, som medlemsstaterne har meddelt i henhold til artikel 10b, stk. 5, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter uden at anvende den i artikel 141, stk. 2, eller artikel 141b, stk. 2, omhandlede procedure til fastsættelse af de beløb, der fremkommer ved frivillig tilpasning.

2. De beløb, der fastsættes i henhold til stk. 1, og de beløb, der fremkommer ved anvendelse af artikel 136 for regnskabsåret 2014, tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat af ELFUL's bidrag til programmer for udvikling af landdistrikter.

3. Medlemsstaterne kan beslutte at overskride maksimumssatsen for ELFUL's bidrag for så vidt angår de beløb, der tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat som omhandlet i stk. 2.

For de beløb, der tilføjes til den årlige fordeling pr. medlemsstat som omhandlet i stk. 2, betales der ikke et enkelt forfinansieringsbeløb til programmerne for udvikling af landdistrikter.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af reglerne for forelæggelsen af de i stk. 2 omhandlede beløb i finansieringsplanerne for programmerne for udvikling af landdistrikter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141b, stk. 2.

Artikel 10d

Nettoloft for EGFL

1. Loftet for EGFL's udgifter for regnskabsåret 2014 beregnes som de maksimumsbeløb, der er fastsat herfor i den forordning, som Rådet har vedtaget i henhold til artikel 312, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, fratrukket de beløb, der er omhandlet i artikel 10c, stk. 2, i nærværende forordning.

2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter uden at anvende den i artikel 141, stk. 2, eller artikel 141b, stk. 2, omhandlede procedure til fastsættelse af nettobeløbet for EGFL's udgifter for regnskabsåret 2014 på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data.

▼B

Artikel 11

Finansiel disciplin

▼M3

1. For at sikre, at de beløb til finansiering af markedsforanstaltninger og direkte støtte under den fælles landbrugspolitik, som på nuværende tidspunkt henhører under udgiftsområde 2 i bilag I til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning ( 1 ), ligger under de årlige lofter i afgørelse 2002/929/EF truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 18. november 2002, vedrørende konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 24.-25. oktober 2002 ( 2 ) skal der fastsættes en tilpasning af de direkte betalinger, når prognoserne for finansieringen af nævnte foranstaltninger under udgiftsområde 2 for et givet regnskabsår, forhøjet med de beløb, der er fastsat i artikel 190a i forordning (EF) nr. 1234/2007, de beløb, der er fastsat i artikel 134 og 135, og de beløb, der er omhandlet i artikel 136 i nærværende forordning, og inden anvendelsen af den graduering, der er fastsat i artikel 7 og 10 i nærværende forordning og artikel 1, stk.1, i forordning (EF) nr. 378/2007, viser, at ovennævnte årlige loft med en margen på 300 000 000 EUR under dette loft vil blive overskredet.

▼M9

I regnskabsåret 2014 fastsættes den tilpasning, der er nævnt i første afsnit, imidlertid under hensyntagen til prognoserne for finansieringen af direkte støtte og udgifter til markedsforanstaltninger under den fælles landbrugspolitik, der er fastsat i den forordning, som Rådet har vedtaget i henhold artikel 312, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, forhøjet med de beløb, der er nævnt i artikel 10b i nærværende forordning, og de beløb, der fremkommer ved anvendelse af nærværende forordnings artikel 136 for regnskabsåret 2014, inden tilpasningen af direkte betalinger efter nærværende forordnings artikel 10a, men uden at tage hensyn til margenen på 300 000 000 EUR.

▼M9

2. Efter et forslag fra Kommissionen, som forelægges senest den 31. marts i det kalenderår, for hvilket de tilpasninger, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse, fastsætter Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure disse tilpasninger senest den 30. juni i samme kalenderår.

▼B

3. Ved anvendelsen af planen for stigninger i artikel 121 på samtlige direkte betalinger i de nye medlemsstater gælder stk. 1 først for de nye medlemsstater fra begyndelsen af det kalenderår, for hvilket niveauet for de direkte betalinger i de nye medlemsstater mindst svarer til det daværende niveau for sådanne betalinger i de medlemsstater, der ikke er nye medlemsstater.

▼M9

Artikel 11a

Delegation af beføjelser

For at sikre optimal anvendelse af tilpasningerne af de direkte betalinger i 2013 og finansiel disciplin i kalenderåret 2013 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 141a om fastlæggelse af regler om grundlaget for beregning af nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne som følge af tilpasningerne af betalinger i 2013, jf. artikel 10a, og finansiel disciplin, jf. artikel 11.

▼B







KAPITEL 3

Bedriftsrådgivningsordning

Artikel 12

Bedriftsrådgivningsordning

1. Medlemsstaterne opretter en ordning for rådgivning af landbrugerne om areal- og bedriftsforvaltning (i det følgende benævnt »bedriftsrådgivningsordning«), der iværksættes af en eller flere udpegede myndigheder eller af private organer.

2. Bedriftsrådgivningsordningen skal mindst omfatte de lovbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand som omhandlet i kapitel 1.

3. Det er frivilligt, om landbrugerne vil deltage i bedriftsrådgivningsordningen.

Medlemsstaterne kan efter objektive kriterier fastsætte, hvilke prioriterede kategorier af landbrugere der har adgang til bedriftsrådgivningsordningen.

4. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2010 Rådet en rapport om anvendelsen af bedriftsrådgivningsordningen, om nødvendigt ledsaget af passende forslag.

Artikel 13

Udpegede myndigheders og private organers forpligtelser

Uden at det berører den nationale lovgivning om aktindsigt, sikrer medlemsstaterne, at udpegede myndigheder og private organer som omhandlet i artikel 12, stk. 1, ikke videregiver personlige eller individuelle oplysninger og data, de bliver bekendt med under deres rådgivningsarbejde, til andre end den landbruger, der driver den pågældende bedrift, medmindre det drejer sig om uregelmæssigheder eller overtrædelser, som de konstaterer under deres arbejde, og som ifølge fællesskabsretten eller den nationale lovgivning er omfattet af en forpligtelse til at underrette en offentlig myndighed, særlig i tilfælde af strafferetlige overtrædelser.







KAPITEL 4

Integreret forvaltnings- og kontrolsystem

Artikel 14

Anvendelsesområde

Hver medlemsstat opretter og står for anvendelsen af et integreret forvaltnings- og kontrolsystem (i det følgende benævnt »det integrerede system«).

Det integrerede system anvendes på de støtteordninger, som er nævnt i bilag I.

Det anvendes også i fornødent omfang på forvaltning og kontrol af de regler, der er fastsat i kapitel 1 og 2 i dette afsnit.

Artikel 15

Det integrerede systems elementer

1. Det integrerede system omfatter følgende elementer:

a) en elektronisk database

b) et system til identifikation af landbrugsparceller

c) et system til identifikation og registrering af betalingsrettigheder

d) støtteansøgninger

e) et integreret kontrolsystem

f) et fælles system til registrering af støtteansøgernes identitet.

2. Ved anvendelsen af artikel 52 og 53 i denne forordning skal det integrerede system omfatte et system til identifikation og registrering af dyr, som er oprettet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1760/2000 og (EF) nr. 21/2004.

3. Medlemsstaterne kan i systemet til identifikation af landbrugsparceller indarbejde et geografisk informationssystem for olivendyrkning.

Artikel 16

Elektronisk database

1. I den elektroniske database registreres for hver landbrugsbedrift oplysningerne fra støtteansøgningerne.

Databasen skal især muliggøre, at der via medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages søgninger på oplysningerne for kalender- og/eller produktionsårene fra 2000. Den skal også muliggøre direkte og umiddelbar søgning på oplysningerne for de fire foregående år.

2. Medlemsstaterne kan oprette decentrale databaser, forudsat at databaserne og de administrative procedurer for registrering af og adgang til dataene udformes ensartet i hele medlemsstaten og er indbyrdes kompatible, så at der kan foretages krydskontrol.

Artikel 17

System til identifikation af landbrugsparceller

Systemet til identifikation af landbrugsparceller oprettes på grundlag af kort eller matrikeldokumenter eller andre kartografiske referencer. Der anvendes elektroniske geografiske informationssystemteknikker, herunder fortrinsvis luft- eller rum-ortobilleder, med en ensartet standard, der sikrer en nøjagtighed, som mindst svarer til kartografi i skalaen 1:10 000 .

Artikel 18

System til identifikation og registrering af betalingsrettigheder

1. Systemet til identifikation og registrering af betalingsrettigheder oprettes således, at efterprøvning af rettigheder og krydskontrol med støtteansøgningerne og systemet til identifikation af landbrugsparceller er mulig.

2. Det i stk. 1 omhandlede system skal muliggøre, at der via medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages direkte og umiddelbare søgninger på oplysningerne for mindst de foregående fire på hinanden følgende kalenderår.

Artikel 19

Støtteansøgninger

1. Landbrugeren skal hvert år indsende en ansøgning om direkte betalinger, der skal indeholde følgende oplysninger, for så vidt som de er relevante:

a) alle bedriftens landbrugsparceller, og, hvis medlemsstaten anvender artikel 15, stk. 3, antallet af oliventræer og deres placering på parcellen

b) betalingsrettigheder, der er anmeldt med henblik på at blive aktiveret

c) andre oplysninger fastsat i denne forordning eller af den pågældende medlemsstat.

2. Medlemsstaterne tilvejebringer, bl.a. ved brug af elektroniske midler, på forhånd udarbejdede skemaer baseret på arealerne fastlagt det foregående år sammen med grafisk materiale, der angiver de pågældende arealers beliggenhed og, hvis det er relevant, oliventræernes placering. En medlemsstat kan beslutte, at støtteansøgningen kun skal omfatte de ændringer, der er indtrådt siden indgivelsen af støtteansøgningen det foregående år.

3. Medlemsstaten kan beslutte, at der indgives en enkelt støtteansøgning for alle eller flere af de støtteordninger, der er anført i bilag I, eller andre støtteordninger.

Artikel 20

Efterprøvning af støtteberettigelsesbetingelser

1. Medlemsstaterne foretager administrativ kontrol af støtteansøgningerne for at undersøge, om støttebetingelserne er opfyldt.

2. Den administrative kontrol suppleres med et system for kontrol på stedet for at efterprøve støtteberettigelsen. Til dette formål opstiller medlemsstaterne en stikprøveplan for landbrugsbedrifterne.

Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker og GNSS-teknikker (globalt satellitbaseret navigationssystem) til udførelse af inspektionen på stedet af landbrugsparcellerne.

3. Hver medlemsstat udpeger en myndighed, der er ansvarlig for at koordinere kontrollen og inspektionen i henhold til dette kapitel.

Såfremt en medlemsstat delegerer dele af det arbejde, der skal udføres i medfør af dette kapitel, til specialiserede organer eller virksomheder, skal den udpegede myndighed fortsat styre arbejdet og bære ansvaret for det.

Artikel 21

Nedsættelser og udelukkelser ved misligholdelse af reglerne for støtteberettigelse

1. Konstateres det, at en landbruger ikke opfylder betingelserne for at være berettiget til støtte som omhandlet i denne forordning, anvendes der nedsættelser eller udelukkelser, som fastsættes efter proceduren i artikel 141, stk. 2, for den betaling eller en del af den betaling, der er ydet eller skal ydes, og for hvilken støttebetingelserne er opfyldt, hvilket i øvrigt ikke berører de nedsættelser og udelukkelser, der er omhandlet i artikel 23.

2. Nedsættelsesprocenten fastsættes i forhold til, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede misligholdelse er, og kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår.

Artikel 22

Kontrol af krydsoverensstemmelse

1. Medlemsstaterne foretager kontrol på stedet for at efterprøve, om en landbruger overholder forpligtelserne i kapitel 1.

2. Medlemsstaterne kan anvende deres eksisterende forvaltnings- og kontrolsystemer til at sikre overholdelsen af de lovbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand.

Disse systemer og navnlig systemet til identifikation og registrering af dyr, som er oprettet i overensstemmelse med Rådets direktiv 2008/71/EF af 15. juli 2008 om identifikation og registrering af svin ( 3 ) og forordning (EF) nr. 1760/2000 og (EF) nr. 21/2004, skal være forenelige med det integrerede system, jf. artikel 26, stk. 1, i nærværende forordning.

Artikel 23

Nedsættelse af eller udelukkelse fra betalinger ved misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne

1. Hvis de lovbestemte forvaltningskrav eller betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand ikke overholdes på ethvert tidspunkt i et givet kalenderår (i det følgende benævnt »det pågældende kalenderår«), og den pågældende misligholdelse skyldes en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives den landbruger, som har indgivet støtteansøgningen i det pågældende kalenderår, nedsættes eller udelukkes de samlede direkte betalinger, der efter anvendelsen af artikel 7, 10 og 11 er ydet eller skal ydes til denne landbruger, i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne i artikel 24.

Første afsnit finder også anvendelse, hvis den pågældende misligholdelse skyldes en handling eller undladelse, der direkte kan tilskrives den person, til eller fra hvem landbrugsjorden er blevet overdraget.

I dette stykke forstås ved »overdragelse« alle former for transaktioner, hvorved landbrugsjord ophører med at være til overdragerens rådighed.

Uanset andet afsnit gælder det fra 2010, at hvis en person, som handlingen eller undladelsen direkte kan tilskrives, har ansøgt om støtte i det pågældende kalenderår, finder nedsættelsen eller udelukkelsen anvendelse på de samlede betalinger, der er ydet eller skal ydes denne person.

2. Medlemsstaterne kan uanset stk. 1 og i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne i artikel 24, stk. 1, i denne forordning beslutte at undlade at foretage en nedsættelse eller udelukkelse, hvis nedsættelsen eller udelukkelsen højst er på 100 EUR pr. landbruger pr. kalenderår.

Hvis en medlemsstat beslutter at gøre brug af den mulighed, der er nævnt i første afsnit, træffer den kompetente myndighed det følgende år de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at landbrugeren afhjælper de konstaterede misligholdelser. Landbrugeren underrettes om konstaterede overtrædelser og pligten til at træffe afhjælpende foranstaltninger.

Artikel 24

Gennemførelsesbestemmelser for nedsættelser og udelukkelser ved misligholdelse af krydsoverensstemmelsesreglerne

1. Gennemførelsesbestemmelserne for de nedsættelser og udelukkelser, der er omhandlet i artikel 23, fastsættes efter proceduren i artikel 141, stk. 2. Der tages i den forbindelse hensyn til, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede misligholdelse er, og til kriterierne i stk. 2, 3 og 4 i nærværende artikel.

2. I tilfælde af uagtsomhed kan nedsættelsesprocenten ikke overstige 5 % og ved gentagen misligholdelse 15 %.

I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende nogen nedsættelse, hvis misligholdelsen på grund af alvoren, omfanget og varigheden betragtes som mindre betydelig. Misligholdelser, der udgør en direkte risiko for menneskers eller dyrs sundhed, kan dog ikke betragtes som mindre betydelige.

Medmindre landbrugeren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede misligholdelse til ophør, træffer den kompetente myndighed de nødvendige foranstaltninger, der eventuelt kan begrænses til administrativ kontrol, for at sikre sig, at landbrugeren afhjælper den pågældende misligholdelse. Landbrugeren underrettes, hvis der konstateres mindre betydelige misligholdelser, og om pligten til at træffe afhjælpende foranstaltninger.

3. I tilfælde af forsætlig misligholdelse må nedsættelsesprocenten principielt ikke være mindre end 20 %, og den kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår.

4. I et enkelt kalenderår kan de samlede nedsættelser og udelukkelser dog ikke overstige det samlede beløb som omhandlet i artikel 23, stk. 1.

Artikel 25

Beløb fremkommet som følge af krydsoverensstemmelse

De beløb, der fremkommer som følge af nedsættelser og udelukkelser ved overtrædelse af kapitel 1, krediteres EGFL. Medlemsstaterne kan tilbageholde 25 % af disse beløb.

Artikel 26

Støtteordningernes forenelighed med det integrerede system

1. Med henblik på anvendelsen af de støtteordninger, der er anført i bilag VI, sørger medlemsstaterne for, at de forvaltnings- og kontrolprocedurer, der gælder for disse ordninger, er forenelige med det integrerede system for så vidt angår:

a) den elektroniske database

b) systemerne til identifikation af landbrugsparceller

c) den administrative kontrol.

Følgelig skal databasen, systemerne og kontrollen, som omhandlet i henholdsvis litra a), b) og c) i første afsnit, være indrettet til, at de uden problemer eller konflikter kan fungere sammen, eller at der kan udveksles data mellem dem.

2. Med henblik på anvendelsen af andre fællesskabsstøtteordninger eller nationale støtteordninger end de i bilag VI anførte kan medlemsstaterne i deres forvaltnings- og kontrolprocedurer indbygge en eller flere af det integrerede systems komponenter.

Artikel 27

Information og kontrol

1. Kommissionen holdes regelmæssigt informeret om anvendelsen af det integrerede system.

Den tilrettelægger udvekslinger af synspunkter med medlemsstaterne herom.

2. Efter rettidig underretning af de kompetente myndigheder kan bemyndigede repræsentanter, som Kommissionen har udpeget, i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1290/2005:

a) foretage enhver undersøgelse eller kontrol af de foranstaltninger, der er truffet til oprettelse og iværksættelse af det integrerede system

b) foretage kontrol hos de specialiserede organer og virksomheder, der er nævnt i artikel 20, stk. 3.

3. Uden at dette i øvrigt indskrænker medlemsstaternes ansvar for det integrerede systems iværksættelse og anvendelse, kan Kommissionen henvende sig til personer eller organer, der er specialiserede på området, for at fremme oprettelsen, overvågningen og udnyttelsen af det integrerede system, især for at yde teknisk rådgivning til medlemsstaternes kompetente myndigheder, hvis de anmoder om det.







KAPITEL 5

Andre almindelige bestemmelser

Artikel 28

Minimumskrav for at modtage direkte betalinger

1. Fra 2010 yder medlemsstaterne ikke direkte betalinger til en landbruger i følgende tilfælde:

a) hvis de samlede direkte betalinger, som der ansøges om, eller som skal ydes, inden de nedsættelser og udelukkelser, der er omhandlet i artikel 21 og 23, i et givet kalenderår er under 100 EUR, eller

b) hvis det støtteberettigede areal på den bedrift, hvortil der ansøges om eller skal ydes direkte betalinger, inden de nedsættelser og udelukkelser, der er omhandlet i artikel 21, er under 1 hektar.

Medlemsstaterne kan for at tage hensyn til deres landbrugsøkonomis struktur justere tærsklerne i litra a) og b) i første afsnit af dette stk. inden for begrænsningerne i bilag VII.

For landbrugere med særlige rettigheder, jf. artikel 44, stk. 1, gælder betingelsen i litra a) i første afsnit af dette stk.

De berørte medlemsstater kan beslutte ikke at anvende dette stykke i de franske oversøiske departementer, på Azorerne og Madeira, på De Kanariske Øer og på øerne i Det Ægæiske Hav.

Hvis det udbetalte beløb nedsættes som følge af en gradvis indførelse af direkte betalinger, som omhandlet i artikel 121 i nærværende forordning, i punkt K i bilag VII til forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i punkt C i bilag IX til nærværende forordning, beregnes det beløb, som der ansøges om, eller som skal ydes, på grundlag af det endelige støttebeløb, som landbrugeren skal modtage.

2. Fra 2010 kan medlemsstaterne opstille passende objektive og ikke-diskriminerende kriterier for at sikre, at der ikke tildeles nogen direkte betalinger til en fysisk eller juridisk person:

a) hvis landbrugsaktivitet kun udgør en ubetydelig del af vedkommendes samlede økonomiske virksomhed, eller

b) hvis vigtigste forretningsformål eller selskabsformål ikke er at drive landbrugsaktivitet.

3. Betalingsrettigheder, der ikke berettiger til betalinger i to på hinanden følgende år som følge af anvendelsen af stk. 1 og 2, overgår til den nationale reserve.

Artikel 29

Betaling

1. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, foretages betalingerne i henhold til de støtteordninger, der er nævnt i bilag I, fuldt ud til modtagerne.

2. Betalingerne foretages i op til to rater om året i perioden fra 1. december til 30. juni det følgende kalenderår.

3. Der foretages ikke betalinger i henhold til de støtteordninger, der er nævnt i bilag I, før medlemsstaterne har afsluttet efterprøvningen af, om støttebetingelserne er overholdt, jf. artikel 20.

4. Uanset nærværende artikels stk. 2 kan Kommissionen efter proceduren i artikel 141, stk. 2:

a) fastsætte bestemmelser om udbetaling af forskud

b) bemyndige medlemsstaterne til afhængigt af budgetsituationen inden den 1. december at udbetale forskud i områder, hvor landbrugerne på grund af usædvanlige forhold har alvorlige økonomiske vanskeligheder:

i) på op til 50 % af betalingerne

eller

ii) på op til 80 % af betalingerne, hvis der allerede er fastsat bestemmelser om udbetaling af forskud.

▼M13

5. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne fra den 16. oktober 2014 udbetale forskud til landbrugerne på op til 50 % af de direkte betalinger i henhold til de støtteordninger, der er opført i bilag I, for så vidt angår ansøgninger indgivet for 2014. Hvad angår de betalinger for oksekød, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 11, kan medlemsstaterne forhøje denne procentdel med op til 80 %.

▼B

Artikel 30

Omgåelsesklausul

Uden at det berører eventuelle særlige bestemmelser i de enkelte støtteordninger, foretages der ingen betaling til modtagere, om hvem det konstateres, at de kunstigt har skabt betingelser for at modtage sådanne betalinger for at få en fordel i strid med den pågældende støtteordnings mål.

Artikel 31

Force majeure og usædvanlige omstændigheder

Med henblik på denne forordning anerkender den kompetente myndighed, at der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder i f.eks. følgende tilfælde:

a) landbrugeren afgår ved døden

b) landbrugeren er uarbejdsdygtig i længere tid

c) der indtræffer en alvorlig naturkatastrofe, der i væsentlig grad berører bedriftens landbrugsjord

d) stalde på bedriften ødelægges ved ulykke

e) en epizooti berører hele eller en del af landbrugerens besætning.

Artikel 32

Revision

De støtteordninger, der er nævnt i bilag I, anvendes uden at foregribe en eventuel revision, der til enhver tid kan foretages på baggrund af den økonomiske udvikling og budgetsituationen.







AFSNIT III

ENKELTBETALINGSORDNING







KAPITEL 1

Almindelig gennemførelse

Artikel 33

Betalingsrettigheder

1. Landbrugerne kan få støtte i henhold til enkeltbetalingsordningen, hvis de:

a) ejer betalingsrettigheder, som de har opnået i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003

b) opnår betalingsrettigheder i henhold til nærværende forordning:

i) ved overdragelse

ii) fra den nationale reserve

iii) i medfør af bilag IX

▼A1

iv) i medfør af artikel 47, stk. 2, artikel 57a, artikel 59, artikel 64, stk. 2, tredje afsnit, artikel 65 og artikel 68, stk. 4, litra c).

▼B

2. Ved »en landbruger, der anses for at eje betalingsrettigheder«, forstås i artikel 47, stk. 2, artikel 57, stk. 6, artikel 64, stk. 2, og artikel 65 en landbruger, der har fået betalingsrettigheder tildelt eller endeligt overdraget.

3. De udtagningsrettigheder, der er fastsat i henhold til artikel 53, stk. 2, artikel 63, stk. 2, og artikel 71j i forordning (EF) nr. 1782/2003, er ikke omfattet af tidligere jordudtagningsforpligtelser.

Artikel 34

Aktivering af betalingsrettigheder pr. støtteberettiget hektar

1. Der ydes støtte til landbrugerne i henhold til enkeltbetalingsordningen, når der er aktiveret en betalingsrettighed pr. støtteberettiget hektar. Aktiverede betalingsrettigheder giver ret til betaling af de beløb, der er fastsat i deri.

2. I dette afsnit III forstås ved »støtteberettiget hektar«:

a) ethvert af bedriftens landbrugsarealer, og ethvert areal, der er tilplantet med lavskov med kort omdriftstid (KN-kode ex 0602 90 41 ), og som anvendes til landbrugsaktivitet, eller, hvis arealet også anvendes til andre formål, som fortrinsvis anvendes til landbrugsaktivitet, samt

b) ethvert areal, der gav en ret til betalinger i henhold til enkeltbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i 2008, og som

i) ikke længere er i overensstemmelse med definitionen af støtteberettiget som følge af gennemførelsen af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle ( 4 ), Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter ( 5 ) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger ( 6 ), eller

ii) i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, tilplantes med skov i henhold til artikel 31 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) ( 7 ) eller artikel 43 i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller i henhold til en national ordning, hvis betingelser er i overensstemmelse med artikel 43, stk. 1, 2 og 3, i sidstnævnte forordning, eller

iii) i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, er et areal, der udtages i henhold til artikel 22, 23 og 24 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 eller artikel 39 i forordning (EF) nr. 1698/2005.

Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 141, stk. 2, detaljerede regler for anvendelsen af støtteberettigede hektar til andre formål end landbrugsaktivitet.

Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, skal hektar opfylde støtteberettigelseskriterierne i hele kalenderåret.

Artikel 35

Anmeldelse af støtteberettigede hektar

1. Landbrugeren anmelder de parceller, der svarer til de støtteberettigede hektar, som ledsager en betalingsrettighed. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, skal disse parceller være til landbrugerens rådighed på en dato, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke må ligge efter den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af støtteansøgningen.

2. Medlemsstaterne kan under behørigt begrundede omstændigheder bemyndige landbrugeren til at ændre sin anmeldelse, såfremt han overholder antallet af hektar svarende til sine betalingsrettigheder og betingelserne for ydelse af enkeltbetaling for det pågældende areal.

Artikel 36

Ændring af betalingsrettigheder

Betalingsrettighederne pr. hektar ændres ikke, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 141, stk. 2, gennemførelsesbestemmelser for ændring fra 2010 af betalingsrettigheder, især i forbindelse med dele af rettigheder.

Artikel 37

Flere ansøgninger

Det areal, der svaret til antallet af støtteberettigede hektar, som der er indgivet en enkeltbetalingsansøgning for, kan være omfattet af en ansøgning om enhver anden direkte betaling samt om enhver anden form for støtte, der ikke er omfattet af denne forordning, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Artikel 38

Arealanvendelse ved udsat indlemmelse af frugt- og grøntsagssektoren

Hvis en medlemsstat har besluttet at gøre brug af den mulighed, der er fastsat i artikel 51, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 (i det følgende benævnt »udsat indlemmelse«), er parcellerne i de områder, som er omfattet af beslutningen, frem til senest den 31. december 2010, ikke støtteberettigede, hvis de anvendes til:

a) produktion af frugt og grøntsager

b) produktion af spisekartofler eller

c) planteskoler.

Medlemsstaterne kan i tilfælde af udsat indlemmelse beslutte at tillade, at der dyrkes biafgrøder på de støtteberettigede hektarområder i en periode på højst tre måneder, der begynder hvert år den 15. august. Denne dato kan dog på anmodning af en medlemsstat ændres efter proceduren i artikel 141, stk. 2, for områder, hvor korn af klimatiske grunde normalt høstes tidligere.

Artikel 39

Anvendelse af jord til produktion af hamp

1. Arealer, der anvendes til produktion af hamp, er kun støtteberettigede, hvis de anvendte sorter højst har et indhold af tetrahydrocannabinol på 0,2 %. Medlemsstaterne fastlægger et system for efterprøvning af indholdet af tetrahydrocannabinol i de dyrkede afgrøder på mindst 30 % af de arealer, hvor der dyrkes hamp. Hvis en medlemsstat indfører et system med forudgående godkendelse af dyrkningen, er minimum dog 20 %.

2. Efter proceduren i artikel 141, stk. 2, gøres ydelsen af betalinger betinget af, at der anvendes certificeret frø af bestemte sorter.

▼M13

Artikel 40

Nationale lofter

1. For hver medlemsstat og for hvert år skal den samlede værdi af alle tildelte betalingsrettigheder, den nationale reserve som omhandlet i artikel 41 og de lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, artikel 69, stk. 3, og artikel 72b, svare til det nationale loft, som er fastsat i bilag VIII.

2. Den enkelte medlemsstat fortager om nødvendigt en lineær nedsættelse eller forhøjelse af værdien af alle betalingsrettigheder, eller af størrelsen af den nationale reserve i artikel 41 eller af begge dele for at sikre overholdelse af det nationale loft, der er fastsat i bilag VIII.

Medlemsstater, der beslutter ikke at gennemføre afsnit III, kapitel 5a, i denne forordning og ikke at gøre brug af muligheden i artikel 136a, stk. 1, kan med henblik på at opnå den nødvendige nedsættelse af betalingsrettighedernes værdi, jf. første afsnit, beslutte ikke at nedsætte de betalingsrettigheder, som i 2013 blev aktiveret af landbrugere, der i 2013 ansøgte om mindre end et beløb i direkte betalinger, som skal fastsættes af den pågældende medlemsstat; det beløb må højst udgøre 5 000 EUR.

▼C2

3. Medmindre andet fremgår af artikel 26 i Europa- Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 ( 8 ), kan de direkte betalinger, der kan ydes i en medlemsstat for kalenderåret 2014 i henhold til artikel 34, 52, 53, 68 og 72a i nærværende forordning, og støtten til silkeormeavl i henhold til artikel 111 i forordning (EF) nr. 1234/2007 ikke overstige de lofter, som er fastsat i bilag VIII til nærværende forordning for det pågældende år, fratrukket de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 136b for kalenderåret 2014, jf. bilag VIIIa til nærværende forordning.

I overensstemmelse med de lofter, som er fastsat i bilag VIII til nærværende forordning, fratrukket de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 136b i nærværende forordning for kalenderåret 2014, jf. bilag VIIIa til nærværende forordning, foretager medlemsstaterne i givet fald en lineær nedsættelse af beløbene for direkte betalinger for kalenderåret 2014.

▼B

Artikel 41

Den nationale reserve

1. Hver medlemsstat arbejder med en national reserve, der omfatter forskellen mellem:

a) de nationale lofter, der er fastsat i bilag VIII til denne forordning, og

▼M13

b) den samlede værdi af alle tildelte betalingsrettigheder og de lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, artikel 69, stk. 3, og artikel 72b i denne forordning.

▼B

2. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at foretage en prioriteret tildeling af betalingsrettigheder til landbrugere, der påbegynder deres landbrugsaktivitet.

3. Medlemsstater, der ikke anvender artikel 68, stk. 1, litra c), kan anvende den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at fastlægge betalingsrettigheder for landbrugere i områder, der er omfattet af omstrukturerings- og/eller udviklingsprogrammer vedrørende en eller anden form for offentlig intervention, for at sikre, at jorden ikke opgives, og/eller for at kompensere landbrugerne for særlige ulemper i disse områder.

4. Medlemsstaterne anvender den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der befinder sig i en særlig situation, som Kommissionen skal definere efter proceduren i artikel 141, stk. 2.

5. Når medlemsstaterne anvender nærværende artikel, kan de forhøje enhedsværdien og/eller antallet af betalingsrettigheder, der tildeles landbrugerne.

▼M3

6. Når en medlemsstat anvender artikel 59 eller 63, kan den på grundlag af objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, fastsætte, at i tilfælde af salg, overdragelse eller udløb af en forpagtning af bedriften eller af en del af denne eller af præmierettigheder overføres nogle af eller alle de betalingsrettigheder eller den forhøjelse af værdien af betalingsrettighederne, der ville blive tildelt den pågældende landbruger, til den nationale reserve, hvis tildelingen eller forhøjelsen ville føre til en uventet fordel for landbrugeren. Kriterierne skal mindst omfatte følgende:

a) en minimumsvarighed af forpagtningen

b) den periode, hvor salget, overdragelsen eller udløbet af forpagtningen skønnes at føre til en uventet fordel. Denne periode begynder tidligst den første dag af referenceperioden for afkobling og slutter senest den dag, hvor den pågældende landbruger blev underrettet om afkoblingen og om de relevante betingelser

c) den andel af de modtagne betalinger, der overføres til den nationale reserve.

▼B

Artikel 42

Uudnyttede betalingsrettigheder

Betalingsrettigheder, der ikke er blevet aktiveret i henhold til artikel 34 i to år, overføres til den nationale reserve undtagen i tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder. For 2009 vil betalingsrettigheder, der ikke er aktiveret for toårsperioden 2007-2008, dog ikke blive overført til den nationale reserve, hvis de blev aktiveret i 2006, og for 2010 vil betalingsrettigheder, der ikke er aktiveret for toårsperioden 2008-2009, ikke blive overført til den nationale reserve, hvis de blev aktiveret i 2007.

Artikel 43

Overdragelse af betalingsrettigheder

1. Bortset fra overdragelse ved arv eller forskud på arv kan betalingsrettigheder kun overdrages til en landbruger, der er etableret i samme medlemsstat.

Selv ved arv eller forskud på arv kan betalingsrettighederne dog kun anvendes i den medlemsstat, hvor de er fastlagt.

En medlemsstat kan beslutte, at betalingsrettigheder kun kan overdrages eller anvendes i en og samme region.

2. Betalingsrettigheder kan overdrages ved salg eller en hvilken som helst anden endelig overdragelse med eller uden jord. Forpagtning eller tilsvarende transaktioner tillades derimod kun, hvis der sammen med betalingsrettighederne overdrages et tilsvarende antal støtteberettigede hektar.

3. Ved salg af betalingsrettigheder med eller uden jord kan medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle principper beslutte, at en del af de solgte betalingsrettigheder skal overgå til den nationale reserve, eller at deres enhedsværdi skal nedsættes til fordel for den nationale reserve efter kriterier, der fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 141, stk. 2.

Artikel 44

Betingelser for særlige rettigheder

1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, gælder betingelserne i denne artikels stk. 2 og 3 for de betalingsrettigheder, der er fastlagt i henhold til afsnit III, kapitel 3, afdeling 2, og artikel 71m i forordning (EF) nr. 1782/2003 samt artikel 60 og artikel 65, afsnit 4, i denne forordning (i det følgende benævnt »særlige rettigheder«).

2. Uanset artikel 34, stk. 1, bemyndiger medlemsstaten en landbruger, der har særlige rettigheder, til at fravige kravet om aktivering af vedkommendes betalingsrettigheder ved et tilsvarende antal støtteberettigede hektar, hvis landbrugeren opretholder mindst:

a) 50 % af den landbrugsaktivitet, der blev udøvet i den referenceperiode, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1782/2003 udtrykt i storkreaturer, eller

b) hvis der er tale om særlige rettigheder i henhold til artikel 60, 50 % af den landbrugsaktivitet, der blev udøvet inden overgangen til enkeltbetalingsordningen, udtrykt i storkreaturer, eller

c) hvis der er tale om artikel 65, 50 % af den landbrugsaktivitet, der blev udøvet i den periode, hvor artikel 67 og 68 i forordning (EF) nr. 1782/2003 blev anvendt, udtrykt i storkreaturer.

Når en landbruger har fået tildelt særlige rettigheder under både forordning (EF) nr. 1782/2003 og under denne forordning, skal han dog opretholde mindst 50 % af det højeste af de virksomhedsniveauer, der er omhandlet i første afsnit.

Betingelsen i første afsnit gælder ikke for Malta.

3. Ved overdragelse af særlige rettigheder i 2009, 2010 og 2011 kan modtageren kun blive omfattet af dispensationen i stk. 2, hvis alle de særlige rettigheder overføres. Fra 2012 er modtageren kun omfattet af dispensationen, hvis overdragelsen sker ved arv eller forskud på arv.

Første afsnit gælder ikke for Malta.

Artikel 45

Revision af betalingsrettigheder

1. I behørigt begrundede tilfælde kan de medlemsstater, der har indført enkeltbetalingsordningen i medfør af afsnit III, kapitel 1-4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle principper beslutte i eller efter 2010 at begynde at tilnærme betalingsrettighedernes værdi.

Hvis den nævnte beslutning finder anvendelse fra 2010, skal den træffes senest den 1. august 2009. I alle andre tilfælde skal den træffes senest den 1. august 2010.

2. Med henblik på anvendelse af stk. 1, første afsnit, kan betalingsrettighederne hvert år ændres gradvis efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Hvis resultatet af ændringen er en nedsættelse af værdien af betalingsrettighederne, skal den ske i mindst tre forudfastsatte årlige etaper.

Betalingsrettighedernes værdi må ikke i forbindelse med nogen af de årlige etaper, der er nævnt i første afsnit, nedsættes med mere end 50 % af forskellen mellem den oprindelige værdi og den endelige værdi. Hvis nedsættelsen af værdien er mindre end 10 % af den oprindelige værdi, kan medlemsstaterne anvende færre end tre etaper.

3. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende denne artikel:

a) på det geografiske niveau, der passer bedst, hvilket fastlægges efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier som f.eks. den institutionelle eller administrative struktur og landbrugspotentialet, eller

b) ved anvendelse af artikel 46, stk. 4, i den region, der er defineret i overensstemmelse med artikel 46, stk. 2.







KAPITEL 2

Regional og delvis gennemførelse







Afdeling 1

Regional gennemførelse

Artikel 46

Regional fordeling af de nationale lofter, der er nævnt i artikel 40

1. En medlemsstat, der har indført enkeltbetalingsordningen i henhold til afsnit III, kapitel 1-4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan beslutte at anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan i eller efter 2010 på de betingelser, som er fastsat i denne afdeling.

Hvis den nævnte beslutning finder anvendelse fra 2010, skal den træffes senest den 1. august 2009. I alle andre tilfælde skal den træffes senest den 1. august 2010.

2. Medlemsstaterne definerer regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier som f.eks. deres institutionelle eller administrative struktur og det regionale landbrugspotentiale.

Medlemsstaterne kan betragte hele deres område som én enkelt region.

3. Medlemsstaterne fordeler de nationale lofter, der er nævnt i artikel 40, mellem regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Medlemsstaterne kan beslutte, at disse regionale lofter skal være underlagt årlige gradvise ændringer i overensstemmelse med højst tre forudfastsatte årlige etaper og efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier.

4. Hvis en medlemsstat, der anvender stk. 1, 2 og 3 i denne artikel, beslutter ikke at anvende artikel 47, skal den i det omfang, det er nødvendigt for at overholde de gældende regionale lofter, tilpasse værdien af betalingsrettighederne i hver af sine regioner. Med henblik herpå er betalingsrettighederne omfattet af lineære nedsættelser eller forhøjelser af deres værdi. Den samlede nedsættelse af værdien af betalingsrettighederne i henhold til dette stykke er begrænset til 10 % af deres oprindelige værdi.

5. Hvis en medlemsstat beslutter at anvende både artikel 45 og denne artikel, tages der hensyn til de nedsættelser af værdien af betalingsrettighederne, der er omhandlet i stk. 4, i denne artikel, ved beregningen af de grænser, der er fastsat i artikel 45, stk. 2, andet afsnit.

Artikel 47

Regional gennemførelse af enkeltbetalingsordningen

1. I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne beslutte at fordele højst 50 % af det regionale loft, der fastsættes i henhold til artikel 46, mellem alle de landbrugere, hvis bedrifter ligger i den pågældende region, inklusive dem, der ikke ejer betalingsrettigheder.

2. Landbrugerne får tildelt betalingsrettigheder, hvis enhedsværdi beregnes, ved at den tilsvarende andel af det regionale loft, som fastsættes i henhold til artikel 46, divideres med det antal af støtteberettigede hektar, der er fastsat på regionalt niveau.

Disse betalingsrettigheders værdi forhøjes, hvis en landbruger ejer betalingsrettigheder inden anvendelsen af denne artikel. Med henblik herpå forhøjes den regionale enhedsværdi af hver af landbrugerens betalingsrettigheder med et beløb, der beregnes på grundlag af den samlede værdi af de betalingsrettigheder, som landbrugeren ejede på en dato, som den berørte medlemsstat fastsætter. Forhøjelserne beregnes på grundlag af de beløb, der stadig er til rådighed inden for det regionale loft efter anvendelse af denne artikels stk. 1.

3. Antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger skal svare til det antal hektar, landbrugeren anmelder i det år, hvor enkeltbetalingsordningen anvendes på regionalt plan, som nævnt i artikel 46, stk. 1, i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, bortset fra tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder.

4. De betalingsrettigheder, landbrugerne ejede før den fordeling, som er nævnt i stk. 1 og 2, annulleres og erstattes af de nye rettigheder, der er nævnt i stk. 3.

Artikel 48

Revision af betalingsrettigheder

1. I behørigt begrundede tilfælde kan de medlemsstater, der anvender artikel 47, i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle principper beslutte, i året efter anvendelsen af enkeltbetalingsordningen på regionalt plan, jf. artikel 46, stk. 1, at begynde at tilnærme værdien af de betalingsrettigheder, der er fastlagt i henhold til nærværende afdeling.

Hvis den nævnte beslutning finder anvendelse fra 2010, skal den træffes senest den 1. august 2009. I alle andre tilfælde skal den træffes senest den 1. august 2010.

Med henblik på anvendelse af første afsnit kan betalingsrettighederne hvert år ændres gradvis efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Hvis resultatet af ændringen er en nedsættelse af værdien af betalingsrettighederne, skal den ske i mindst to forudfastsatte årlige etaper.

2. I behørigt begrundede tilfælde kan de medlemsstater, der har indført enkeltbetalingsordningen i henhold til afsnit III, kapitel 5, afdeling 1, eller kapitel 6 i forordning (EF) nr. 1782/2003, beslutte i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle principper, i eller efter 2010, at begynde at tilnærme værdien af betalingsrettighederne.

Hvis beslutningen anvendes fra 2010, skal den træffes senest den 1. august 2009. I alle andre tilfælde skal den træffes senest den 1. august 2010.

Med henblik på anvendelse af afsnit 1 skal betalingsrettighederne hvert år ændres gradvis efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Hvis resultatet af ændringen er en nedsættelse af værdien af betalingsrettighederne, skal den ske i mindst tre forudfastsatte årlige etaper.

Første afsnit gælder, uden at de bestemmelser, medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 63, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, derved tilsidesættes. De pågældende medlemsstater kan fravige det mindste antal etaper, der er fastsat i første afsnit, og de begrænsninger, der er fastsat i stk. 3 i denne artikel.

3. Betalingsrettighedernes værdi må ikke i forbindelse med nogen af de årlige etaper, der er nævnt i stk. 1 og 2, nedsættes med mere end 50 % af forskellen mellem den oprindelige værdi og den endelige værdi. Hvis nedsættelsen af værdien er mindre end 10 % af den oprindelige værdi, kan medlemsstaterne anvende færre end tre etaper.

4. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende stk. 1, 2 og 3 på det geografiske niveau, der passer bedst, hvilket fastlægges efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier som f. eks. den institutionelle eller administrative struktur og det regionale landbrugspotentiale.

Artikel 49

Græsarealer

Anvendes artikel 47, kan medlemsstaterne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier inden for det regionale loft, jf. artikel 46, eller en del af det fastsætte forskellige enhedsværdier for de betalingsrettigheder, der skal tildeles de landbrugere, som er nævnt i artikel 47, stk. 1:

a) for så vidt angår hektar, der på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2008 var udlagt som græsareal, og for enhver anden støtteberettiget hektar, eller

b) for så vidt angår hektar, der på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2008 var udlagt som permanente græsarealer, og for enhver anden støtteberettiget hektar.

Artikel 50

Betingelser for betalingsrettigheder fastlagt i medfør af denne afdeling

1. Betalingsrettigheder, der er fastlagt i henhold til denne afdeling eller afsnit III, kapitel 5, afdeling 1, eller kapitel 6 i forordning (EF) nr. 1782/2003, må kun overdrages eller anvendes inden for samme region eller mellem regioner, hvis værdien af betalingsrettighederne pr. hektar er den samme.

2. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder de øvrige bestemmelser i dette afsnit III.







Afdeling 2

Delvis gennemførelse

Artikel 51

Almindelige bestemmelser

1. Medlemsstater, der har ydet betalinger for fåre- og gedekød eller oksekød i medfør af afsnit III, afdeling 2, kapitel 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan senest den 1. august 2009 beslutte at fortsætte med at yde disse betalinger på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling. De kan også beslutte at fastsætte den del af komponenten af deres nationale lofter, der skal anvendes til ydelse af disse betalinger, på et lavere niveau end det, der er besluttet i henhold til artikel 64, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003. Hvis en medlemsstat ikke beslutter dette, indlemmes betalingerne i enkeltbetalingsordningen fra 2010 i overensstemmelse med artikel 66 i denne forordning.

For så vidt angår de betalinger for oksekød, der er omhandlet i artikel 53, stk. 2, i denne forordning, kan medlemsstaterne også beslutte senest den 1. august 2010 ikke at yde disse betalinger, men at indlemme dem i enkeltbetalingsordningen fra 2011 i overensstemmelse med artikel 66 i denne forordning.

Medlemsstater, der har udelukket alle eller nogle betalinger for frugt og grøntsager fra enkeltbetalingsordningen i henhold til artikel 68b i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan:

a) fra 2010 yde betalinger for frugt og grøntsager på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling, og i overensstemmelse med den beslutning, der er truffet på grundlag af artikel 68b, stk. 1 og 2, eller artikel 143bc, stk.1 og 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller

b) beslutte senest den 1. august 2009 at indlemme de betalinger for frugt og grøntsager, der er udelukket fra enkeltbetalingsordningen i henhold til artikel 68b i forordning (EF) nr. 1782/2003, i enkeltbetalingsordningen i henhold til nærværende forordnings artikel 66, eller

c) beslutte senest den 1. august 2009 at yde overgangsbetalinger for frugt og grøntsager på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling, og på et lavere niveau end det, der er besluttet i henhold til 68b i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, kan, når de indfører enkeltbetalingsordningen, beslutte at yde de betalinger, der er omhandlet i stk. 1, på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling. I forbindelse med overgangsbetalinger for frugt og grøntsager, skal nye medlemsstater, der ikke har anvendt artikel 143bc i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke anvende artikel 54 i denne forordning. Endvidere tager de nye medlemsstater i forbindelse med overgangsbetalingen for frugt og grøntsager, når det er relevant, hensyn til artikel 128, stk. 3, i denne forordning.

▼M3

De medlemsstater, som benytter den mulighed, der er fastsat i afsnit III, kapitel 5, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 om anvendelse af enkeltbetalingsordningen på regionalt plan, kan anvende første og andet afsnit på det samme regionale plan.

▼A1

Kroatien kan beslutte at gøre brug af mulighederne i denne forordnings artikel 52 og artikel 53, stk. 1. Nævnte beslutning skal meddeles Kommissionen senest den 15. juli 2013.

▼B

2. Efter proceduren i artikel 141, stk. 2, fastsætter Kommissionen afhængigt af hver enkelt medlemsstats valg et loft for hver af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 52, 53 og 54.

Dette Loft skal svare til hver type direkte betalingers andel af de nationale lofter, der er omhandlet i artikel 40, multipliceret med de nedsættelsesprocentsatser, som medlemsstaterne anvender i henhold til artikel 52, 53 og 54.

▼A1

Uanset andet afsnit fastsættes dette loft for Kroatiens vedkommende på grundlag af de nationale lofter i artikel 104, stk. 4, og artikel 112, stk. 5, for så vidt angår betalinger for henholdsvis fåre- og gedekød og oksekød som omhandlet i artikel 52 og 53, under hensyn til planen for indførelse af direkte betalinger i artikel 121.

▼M13

For 2014 skal lofterne for de direkte betalinger i artikel 52 og 53 være identiske med de lofter, der er fastsat for 2013, multipliceret med en koefficient, der beregnes for hver af de berørte medlemsstater, ved at dividere det i bilag VIII anførte nationale loft for 2014 med det nationale loft for 2013. Denne multiplikation finder kun anvendelse på de medlemsstater, hvor det i bilag VIII anførte nationale loft for 2014 er lavere end det nationale loft for 2013.

▼M3

3. Medlemsstater, der benytter den mulighed, der er fastsat i stk. 1, femte afsnit, forelægger senest den 1. december 2009 følgende oplysninger for Kommissionen:

a) fordelingen pr. region af de beløb, der er afsat til den eller de pågældende foranstaltninger for årene 2010-2012 i henhold til objektive kriterier

b) de statistiske oplysninger og andre underbyggende oplysninger, der anvendes til at fastsætte de beløb, der er omhandlet i litra a).

Medlemsstaterne besvarer inden for en måned enhver anmodning fra Kommissionen om yderligere præciseringer af de forelagte oplysninger.

Kommissionen anvender de beløb, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, litra a), som grundlag for i henhold til denne artikels stk. 2 at fastsætte de pågældende medlemsstaters loft for hver af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 52 og 53.

▼B

Artikel 52

Betalinger for fåre- og gedekød

Medlemsstaterne kan tilbageholde op til 50 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 40 i denne forordning, der svarer til de betalinger for fåre- og gedekød, som er nævnt i bilag VI til forordning (EF) nr. 1782/2003. I så fald yder de hvert år supplerende betaling til landbrugerne.

▼A1

Uanset stk. 1 kan Kroatien tilbageholde op til 50 % af det beløb, der fremkommer ved loftet i denne forordnings artikel 51, stk. 2, tredje afsnit, med henblik på hvert år at yde supplerende betaling til landbrugerne.

▼B

Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der opdrætter får og geder, på de betingelser, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 10, i denne forordning inden for det loft, som fastsættes i henhold til denne forordnings artikel 51, stk. 2.

Artikel 53

Betalinger for oksekød

1. Medlemsstater, der har anvendt artikel 68, stk. 2, litra a), nr. i), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, kan helt eller delvis tilbageholde den del af de nationale lofter, jf. artikel 40 i nærværende forordning, der svarer til den ammekopræmie, som er nævnt i bilag VI til forordning (EF) nr. 1782/2003. I så fald yder de hvert år supplerende betaling til landbrugerne.

▼A1

Uanset første afsnit kan Kroatien tilbageholde hele eller en del af det beløb, der fremkommer ved loftet i denne forordnings artikel 51, stk. 2, tredje afsnit, med henblik på hvert år at yde supplerende betaling til landbrugerne.

▼B

Den supplerende betaling ydes for at opretholde ammekohold på de betingelser, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 11, og inden for det loft, som fastsættes i henhold til artikel 51, stk. 2.

2. I 2010 og 2011 kan de medlemsstater, der har anvendt artikel 68, stk. 1, artikel 68, stk. 2, litra a), nr. ii), eller artikel 68, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og de nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, helt eller delvis tilbageholde den del af de nationale lofter, jf. artikel 40 i nærværende forordning, der svarer til slagtepræmien for kalve, slagtepræmien for andet kvæg end kalve eller den særlige handyrspræmie. I så fald yder de en supplerende betaling til landbrugerne. De supplerende betalinger ydes ved slagtning af kalve, ved slagtning af andet kvæg end kalve og for at holde handyr på de betingelser, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 11 i denne forordning og inden for det loft, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, i denne forordning.

Artikel 54

Overgangsbetalinger for frugt og grøntsager

1. Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 2011 tilbageholde op til 50 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 40, der svarer til støtte til produktion af tomater.

I dette tilfælde foretager den berørte medlemsstat inden for det loft, der fastsættes i henhold til artikel 51, stk. 2, en årlig supplerende betaling til landbrugerne.

Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der producerer tomater, på de betingelser, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 8.

2. Medlemsstaterne kan:

a) indtil den 31. december 2010 tilbageholde op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 40, der svarer til støtte til produktion af frugt- og grøntsagsafgrøder med undtagelse af de i tredje afsnit i dette stykke nævnte etårige afgrøder, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningerne i forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96, og

b) fra den 1. januar 2011 indtil den 31. december 2012 tilbageholde op til 75 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 40, der svarer til støtte til produktion af frugt- og grøntsagsafgrøder med undtagelse af de i tredje afsnit i dette stykke nævnte etårige afgrøder, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningerne i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager ( 9 ) og Rådets forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter ( 10 ).

I dette tilfælde foretager den berørte medlemsstat inden for det loft, der fastsættes i henhold til artikel 51, stk. 2, en årlig supplerende betaling til landbrugerne.

Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der på betingelserne i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 8, producerer en eller flere af følgende frugter og grøntsager som fastsat af den berørte medlemsstat:

a) friske figner

b) friske citrusfrugter

c) spisedruer

d) pærer

e) ferskner og nektariner, og

f) »d'Ente«-blommer.

3. Den del af de nationale lofter, der er nævnt i stk. 1 og 2, er fastsat i bilag X.







KAPITEL 3

▼A1

Gennemførelse i de nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, og i Kroatien

▼B

Artikel 55

▼A1

Indførelse af enkeltbetalingsordningen i de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, og i Kroatien

1. Medmindre andet er fastsat i dette kapitel, finder dette afsnit anvendelse på de nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, jf. afsnit V, kapitel 2, og på Kroatien.

▼B

Artikel 41 og kapitel 2, afdeling 1, finder ikke anvendelse.

2. Nye medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, træffer de beslutninger, der er nævnt i artikel 51, stk. 1, og artikel 69, stk. 1, senest den 1. august året før det år, hvor de vil anvende enkeltbetalingsordningen for første gang.

3. Nye medlemsstater, bortset fra Bulgarien og Rumænien, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, kan ud over støttebetingelserne i artikel 34, stk. 2, fastsætte, at der ved »støtteberettiget hektar« forstås ethvert landbrugsareal på bedriften, som var holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, uanset om det var opdyrket på nævnte dato.

Artikel 56

Ansøgning om støtte

1. Landbrugerne ansøger om støtte i henhold til enkeltbetalingsordningen inden en dato, der fastsættes af de nye medlemsstater, men ikke senere end den 15. maj.

2. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, får landbrugere kun tildelt betalingsrettigheder, hvis de senest den 15. maj det første år, enkeltbetalingsordningen anvendes, ansøger om at blive omfattet af enkeltbetalingsordningen.

Artikel 57

Den nationale reserve

1. De nye medlemsstater foretager en lineær procentuel nedsættelse af deres nationale loft, jf. artikel 40, for at oprette en national reserve. ►A1 For Kroatien må denne nedsættelse ikke overstige 20 % af det årlige loft, jf. bilag VIII, tabel 3. ◄

2. De ny medlemsstater anvender den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der befinder sig i en særlig situation, som Kommissionen skal definere efter proceduren i artikel 141, stk. 2.

3. Det første år, enkeltbetalingsordningen anvendes, kan de nye medlemsstater anvende den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere inden for specifikke sektorer, der befinder sig i en særlig situation som følge af overgangen til enkeltbetalingsordningen. ►A1 I Kroatien skal anvendelsen af den nationale reserve godkendes af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt uden bistand fra den i artikel 141 omhandlede komité. Kommissionen undersøger navnlig etableringen af eventuelle nationale direkte betalingsordninger, der finder anvendelse før tiltrædelsesdatoen, og betingelserne for deres anvendelse. Kroatien skal sende anmodningen om godkendelse af den nationale reserve til Kommissionen senest den 15. juli 2013. ◄

4. De nye medlemsstater kan anvende den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der har påbegyndt deres landbrugsaktivitet efter den 1. januar i det første år, enkeltbetalingsordningen anvendes, og som ikke har modtaget direkte betalinger i dette år.

5. De nye medlemsstater, der ikke anvender artikel 68, stk. 1, litra c), kan anvende den nationale reserve til efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere i områder, der er omfattet af omstrukturerings- og/eller udviklingsprogrammer vedrørende en eller anden form for offentlig intervention, for at sikre, at jorden ikke opgives, og for at kompensere for særlige ulemper for landbrugerne i disse områder.

6. Ved anvendelsen af stk. 2-5 kan de nye medlemsstater forhøje enhedsværdien af de betalingsrettigheder, som en landbruger ejer, op til 5 000 EUR, eller tildele den pågældende landbruger nye betalingsrettigheder.

7. De nye medlemsstater foretager lineære nedsættelser af betalingsrettighederne, hvis deres nationale reserve ikke er tilstrækkelig stor til at tilgodese de tilfælde, der er nævnt i stk. 2, 3 og 4.

▼A1

Artikel 57a

Særlig national minerydningsreserve i Kroatien

1. Kroatien opretter en særlig national minerydningsreserve, der anvendes med henblik på i en periode på ti år efter tiltrædelsen og efter objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, at tildele betalingsrettigheder til landbrugere med mineryddet jord, der igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter.

2. Jord, der er berettiget til tildeling af betalingsrettigheder i henhold til denne artikel, er ikke berettiget til tildeling af betalingsrettigheder i henhold til artikel 59 og 61.

3. Værdien af betalingsrettigheder i henhold til denne artikel må ikke overstige værdien af betalingsrettigheder efter henholdsvis artikel 59 og 61.

4. De maksimumsbeløb, der kan tildeles den særlige nationale minerydningsreserve, er 9 600 000 EUR og er omfattet af planen for indførelse af direkte betalinger i artikel 121. De årlige maksimumsbeløb er som følger:







(1 000 EUR) Kroatien 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Maksimumsbeløb til den særlige nationale minerydningsreserve 2 400 2 880 3 360 3 840 4 800 5 760 6 720 7 680 8 640 9 600

5. I det første år af enkeltbetalingsordningens gennemførelse tildeler Kroatien betalingsrettigheder til landbrugere på grundlag af den jord, der er blevet mineryddet og anmeldt af landbrugere i støtteansøgningerne i det første år af enkeltbetalingsordningens gennemførelse, og som igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter mellem den 1. januar 2005 og den 31. december 2012.

6. For årene 2013-2022 tildeles betalingsrettigheder til landbrugere på grundlag af den mineryddede jord, som landbrugerne har anmeldt i det pågældende år på betingelse af, at denne jord igen blev taget i brug til landbrugsaktiviteter i løbet af det foregående kalenderår, og at dette er meddelt Kommissionen i henhold til stk. 9.

7. For at sikre en korrekt anvendelse af Unionens støttemidler ændrer Kommissionen efter proceduren i artikel 141, stk. 2, loftet i tabel 3 i bilag VIII for at tilføje de beløb, der er tildelt fra den særlige nationale minerydningsreserve senest den 31. december 2022.

8. Jord, der anmeldes med henblik på denne artikel, skal være i overensstemmelse med definitionen på støtteberettiget hektar i artikel 34, stk. 2.

9. Senest den 15. juli 2013 underretter Kroatien Kommissionen om støtteberettiget jord i henhold til stk. 5 med angivelse af både jord, der er berettiget til støtteniveauerne i artikel 59, og jord, der er berettiget til støtteniveauerne i artikel 61. Denne underretning skal også indeholde oplysninger om de tilhørende budgetrammer og om uudnyttede beløb. Fra og med 2014 sendes senest den 31. januar hvert år en meddelelse til Kommissionen, der indeholder de samme oplysninger og omfatter det foregående kalenderår, om de arealer, der igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter og de tilhørende budgetrammer.

10. Senest den 31. december 2012 identificeres mineret og mineryddet jord, som landbrugere kan modtage betalingsrettigheder for fra denne særlige nationale minerydningsreserve, i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, der er oprettet i overensstemmelse med afsnit II, kapitel 4.

▼B

Artikel 58

Regional tildeling af de nationale lofter, der er omhandlet i artikel 40

1. De nye medlemsstater kan anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan.

2. De nye medlemsstater fastlægger regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier.

3. De nye medlemsstater fordeler efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier deres nationale lofter, jf. artikel 40, mellem regionerne efter en eventuel nedsættelse i henhold til artikel 57.

Artikel 59

Tildeling af betalingsrettigheder

1. Landbrugere tildeles betalingsrettigheder, hvis enhedsværdi beregnes ved, at det nationale loft, der er nævnt i artikel 40, efter eventuelle nedsættelser i henhold til artikel 57 divideres med det antal betalingsrettigheder, som fastlægges på nationalt plan i henhold til stk. 2.

2. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, skal antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger være lig med det antal hektar, som landbrugeren anmelder i henhold til artikel 35, stk. 1, det første år, enkeltbetalingsordningen anvendes.

3. Uanset stk. 2 kan de nye medlemsstater beslutte, at antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger, medmindre der er tale om force majeure eller særlige omstændigheder, skal være lig med det gennemsnitlige årlige antal af alle hektar, som i et eller flere år i en repræsentativ periode, der fastsættes af medlemsstaten, men senest i 2008, gav ret til den generelle arealbetaling.

Hvis en landbruger imidlertid har påbegyndt landbrugsaktivitet inden for den repræsentative periode, baseres det gennemsnitlige antal hektar på de betalinger, han modtog i det eller de kalenderår, i hvilke han udøvede landbrugsaktiviteten.

▼A1

4. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 141, stk. 2, bestemmelser om den første tildeling af betalingsrettigheder i Kroatien.

▼B

Artikel 60

Landbrugere uden støtteberettigede hektar

En landbruger, der er aktiv i oksekødssektoren, mejerisektoren eller fåre- og gedekødssektoren, og som er berettiget til at få tildelt betalingsrettigheder efter artikel 57, stk. 3, og artikel 59, som han ikke har støtteberettigede hektar til i det første år, hvor enkeltbetalingsordningen anvendes, tildeles særlige rettigheder, der ikke overstiger 5 000 EUR pr. rettighed, jf. artikel 44.

Artikel 61

Græsarealer

De nye medlemsstater kan også efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier inden for det regionale loft, der er fastsat i artikel 58, eller en del af det fastsætte forskellige enhedsværdier for de betalingsrettigheder, der skal tildeles de landbrugere, som er nævnt i artikel 59, stk. 1:

a) for hektar, der er udlagt som græsarealer og identificeret som sådanne pr. 30. juni 2008, og for enhver anden støtteberettiget hektar, eller

b) for hektar, der er udlagt som permanente græsarealer og identificeret som sådanne pr. 30. juni 2008, og for enhver anden støtteberettiget hektar.

▼A1

For Kroatien er den i stk. 1, litra a) og b) nævnte dato den 30. juni 2011.

▼B

Artikel 62

Betingelser for betalingsrettigheder

1. Betalingsrettigheder, der er fastlagt i henhold til dette kapitel, må kun overdrages inden for samme region eller mellem regioner, hvis rettighederne pr. hektar er de samme.

2. De nye medlemsstater kan i overensstemmelse med fællesskabsrettens generelle principper beslutte gradvis at tilnærme værdien af de betalingsrettigheder, der er fastlagt i henhold til dette kapitel. En sådan beslutning træffes senest den 1. august året før det år, hvor de anvender enkeltbetalingsordningen første gang.

Med henblik på anvendelse af stk. 1 ændres betalingsrettighederne hvert år gradvis efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier og i forudfastsatte årlige etaper.

3. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder kan en landbruger først overdrage sine betalingsrettigheder uden jord, når han i overensstemmelse med artikel 34 har aktiveret mindst 80 % af sine betalingsrettigheder i mindst et kalenderår, eller når han frivilligt har overdraget alle de betalingsrettigheder, som han ikke har anvendt inden for enkeltbetalingsordningens første anvendelsesår, til den nationale reserve.







KAPITEL 4

Indlemmelse af koblet støtte i enkeltbetalingsordningen

Artikel 63

Indlemmelse af koblet støtte i enkeltbetalingsordningen

1. Fra 2010 indlemmer medlemsstaterne den støtte, der er til rådighed i henhold til de ordninger for koblet støtte, som er nævnt i bilag XI, i enkeltbetalingsordningen i overensstemmelse med reglerne i artikel 64, 65, 66 og 67.

2. Uanset stk. 1:

a) kan de medlemsstater, der har indført enkeltbetalingsordningen i medfør af afsnit III, kapitel 1-4 i forordning (EF) nr. 1782/2003, beslutte helt eller delvis at anvende den i stk. 1 omhandlede støtte til at etablere betalingsrettigheder eller forhøje værdien af betalingsrettighederne på grundlag af den type landbrugsaktiviteter, der udøves af landbrugerne i et eller flere år i perioden 2005-2008, og efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier

b) kan de medlemsstater, der har indført enkeltbetalingsordningen i medfør af afsnit III, kapitel 5, afdeling 1, eller kapitel 6 i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som benytter den mulighed, der er fastsat i artikel 47 i denne forordning, beslutte helt eller delvis at anvende den i stk. 1 omhandlede støtte til at forhøje værdien af alle betalingsrettigheder med et supplerende beløb svarende til forhøjelsen af det regionale loft divideret med antallet af betalingsrettigheder.

Medlemsstaterne kan også differentiere forhøjelsen af værdien af betalingsrettighederne ved at tage hensyn til kriterierne i artikel 64, stk. 1, i denne forordning, eller på grundlag af den type landbrugsaktiviteter, der udøves af landbrugerne i et eller flere år i perioden 2005-2008, og efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier.

3. Når en medlemsstat anvender undtagelsen i stk. 2, litra a), træffer den passende foranstaltninger for at sikre, at landbrugere, der har modtaget den i stk. 1 omhandlede støtte, ikke udelukkes fra enkeltbetalingsordningen. Den sikrer sig navnlig, at den samlede støtte, som landbrugeren vil modtage efter indlemmelsen af de koblede støtteordninger, der er omhandlet i stk. 1, i enkeltbetalingsordningen, ikke falder til et niveau på under 75 % af den gennemsnitlige årlige støtte, landbrugeren modtog som led i alle de direkte betalinger i de relevante referenceperioder, jf. artikel 64, 65 og 66.

Artikel 64

Indlemmelse af koblet støtte, der er udelukket fra enkeltbetalingsordningen

1. De beløb, der er nævnt i bilag XII, og som var til rådighed til koblet støtte i henhold til de ordninger, som er nævnt i bilag XI, punkt 1 og 2, fordeler medlemsstaterne blandt landbrugerne i de pågældende sektorer efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, idet de især tager hensyn til den støtte, som disse landbrugere enten direkte eller indirekte har modtaget i henhold til de pågældende støtteordninger i et eller flere år i perioden 2005 til 2008. For så vidt angår de kartoffelstivelsesordninger, der er omhandlet i bilag XI, punkt 1 og 2, kan medlemsstaterne fordele de beløb, der er til rådighed under disse ordninger, under hensyntagen til de kartoffelmængder, der er omfattet af dyrkningskontrakter mellem kartoffelproducenten og stivelsesfabrikanten inden for rammerne af den kvote, den pågældende fabrikant har fået tildelt, jf. artikel 84a i forordning (EF) nr. 1234/2007, i et givet år.

2. Medlemsstaterne forhøjer værdien af de betalingsrettigheder, de pågældende landbrugere ejer, på grundlag af de beløb, der følger af anvendelsen af stk. 1.

Forhøjelsen af hver betalingsrettigheds værdi pr. landbruger beregnes ved, at beløbene i første afsnit divideres med det antal betalingsrettigheder, hver landbruger ejer.

Hvis en landbruger i en bestemt sektor ikke ejer nogen betalingsrettigheder, tildeles han imidlertid betalingsrettigheder,

a) hvis antal svarer til antallet af hektar, han har anmeldt i henhold til artikel 35, stk. 1, for det år, hvor den koblede støtteordning indlemmes i enkeltbetalingsordningen

b) hvis værdi beregnes ved, at det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af stk. 1, divideres med det antal, som fastsættes i henhold til litra a) i dette afsnit.

▼M3

Uanset tredje afsnit tildeles en landbruger i en bestemt sektor, som ikke ejer nogen betalingsrettigheder, men anmelder et antal forpagtede betalingsrettigheder i det første år af indlemmelsen af den koblede støtte, et antal betalingsrettigheder, der svarer til forskellen mellem antallet af de støtteberettigede hektar, som vedkommende anmelder, og antallet af forpagtede betalingsrettigheder, som vedkommende anmelder. Værdien af de tildelte rettigheder beregnes ved at dividere det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af stk. 1, med antallet af rettigheder, der skal tildeles. Værdien af hver tildelt rettighed overstiger dog ikke 5 000 EUR.

For at sikre fuld tildeling af det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af stk. 1 efter anvendelse af dette stykkes fjerde afsnit, tildeles landbrugeren i den pågældende sektor betalingsrettigheder til en maksimumsværdi på 5 000 EUR pr. rettighed. Uanset artikel 35 giver disse betalingsrettigheder ret til en årlig støtte under enkeltbetalingsordningen uden anmeldelse af de hertil svarende hektar. Antallet af betalingsrettigheder, der aktiveres ved anvendelse af denne fravigelse, kan dog ikke i et givet år overstige antallet af betalingsrettigheder, der aktiveres af landbrugeren i henhold til artikel 35. Denne fravigelse finder ikke længere anvendelse fra det første år, hvor og i den udstrækning landbrugeren i den pågældende sektor anmelder et tilstrækkeligt antal støtteberettigede hektar til aktivering af betalingsrettighederne eller en del heraf i overensstemmelse med artikel 35. Disse betalingsrettigheder aktiveres for de støtteberettigede hektar, der er til rådighed, inden der overdrages betalingsrettigheder til landbrugeren efter tildelingen af betalingsrettigheder i overensstemmelse med dette afsnits første punktum.

I tilfælde af overdragelse af betalingsrettigheder, der fremkommer ved anvendelsen af dette stykkes femte afsnit, bortset fra ved arv eller forskud på arv eller som følge af ændring af retlig status, finder artikel 35 anvendelse, når modtageren aktiverer disse betalingsrettigheder.

▼B

3. Når beløbet pr. støtteordning er lavere end 250 000 EUR kan den pågældende medlemsstat dog beslutte ikke at fordele beløbene og i stedet overføre dem til den nationale reserve.

Artikel 65

Indlemmelse af koblet støtte, der er delvis udelukket fra enkeltbetalingsordningen

De beløb, der var til rådighed til koblet støtte i henhold til de ordninger, som er nævnt i bilag XI, punkt 3, fordeler medlemsstaterne blandt landbrugerne i de pågældende sektorer i forhold til den støtte, som disse landbrugere modtog i henhold til de pågældende støtteordninger i de relevante referenceperioder, der er nævnt i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Medlemsstaterne kan dog vælge en senere repræsentativ periode efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, og, hvis en medlemsstat har indført enkeltbetalingsordningen i henhold til afsnit III, kapitel 5, afdeling 1, eller kapitel 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller benytter valgmuligheden i artikel 47 i nærværende forordning, efter artikel 63, stk. 2, litra b), i denne forordning.

Medlemsstaterne forhøjer værdien af de pågældende landbrugeres betalingsrettigheder eller tildeler dem betalingsrettigheder i henhold til artikel 64, stk. 2 i denne forordning.

Hvis en landbruger, der modtog betalinger i henhold til artikel 67 og 68 i forordning (EF) nr. 1782/2003, i henhold til nærværende artikel ville være berettiget til at få tildelt betalingsrettigheder, som han ikke har støtteberettigede hektar til i det år, hvor den koblede støtteordning indlemmes i enkeltbetalingsordningen, eller hans betalingsrettighed pr. hektar resulterer i et beløb på over 5 000 EUR, tildeles han særlige rettigheder, jf. artikel 44, der ikke overstiger 5 000 EUR pr. rettighed.

Artikel 66

Frivillig indlemmelse af koblet støtte, der er delvis udelukket fra enkeltbetalingsordningen

Hvis en medlemsstat:

a) ikke træffer den beslutning, der er nævnt i artikel 51, stk. 1, første afsnit

b) beslutter ikke at yde de betalinger for oksekød, der er omhandlet i artikel 53, stk. 2, fra 2011 i henhold til artikel 51, stk. 1, andet afsnit, eller

c) beslutter ikke at yde betalinger for frugt og grøntsager i henhold til artikel 51, stk. 1, tredje afsnit

indlemmes de beløb, der var til rådighed til koblet støtte i henhold til de ordninger, som er nævnt i bilag XI, punkt 4, i enkeltbetalingsordningen i overensstemmelse med artikel 65.

Artikel 67

Fremskyndet indlemmelse af koblet støtte i enkeltbetalingsordningen

►M3 1. ◄ Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2009 beslutte at indlemme den støtte til frø, der er omhandlet i afsnit IV, afdeling 5, og de ordninger, der er omhandlet i bilag XI, punkt 1, bortset fra den særlige kvalitetspræmie for hård hvede, i enkeltbetalingsordningen i 2010 eller 2011. I så fald tilpasser Kommissionen efter proceduren i artikel 141, stk. 2, de nationale lofter, jf. artikel 40, ved at tilføje beløbene fra bilag XII for den pågældende støtteordning.

▼M3

2. De medlemsstater, som kun på dele af deres område har benyttet den mulighed, der er fastsat i afsnit III, kapitel 5, afdeling 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 om anvendelse af enkeltbetalingsordningen på regionalt plan, kan anvende denne artikel på det samme regionale plan.

Medlemsstater, der benytter den mulighed, der er fastsat i første afsnit, forelægger senest den 1. december 2009 følgende oplysninger for Kommissionen:

a) fordelingen pr. region af de beløb, der er afsat til den eller de pågældende foranstaltninger for årene 2010-2012 i henhold til objektive kriterier

b) de statistiske oplysninger og andre underbyggende oplysninger, der anvendes til at fastsætte de beløb, der er omhandlet i litra a).

Medlemsstaterne besvarer inden for en måned enhver anmodning fra Kommissionen om yderligere præciseringer af de forelagte oplysninger.

Kommissionen anvender de beløb, der er omhandlet i dette stykkes andet afsnit, litra a), som grundlag for i henhold til denne artikel for de pågældende medlemsstater at tilpasse de nationale lofter, der er omhandlet i artikel 40.

▼B







KAPITEL 5

Særlig støtte

Artikel 68

Almindelige regler

1. Medlemsstaterne kan yde særlig støtte til landbrugerne på de betingelser, der fastsættes i dette kapitel:

a) til:

i) særlige typer landbrug, som er vigtige for beskyttelsen eller forbedringen af miljøet

ii) forbedring af landbrugsprodukters kvalitet

iii) forbedring af markedsføringen af landbrugsprodukter

iv) styrkelse af dyrevelfærdsstandarder

v) særlig landbrugsaktivitet, der resulterer i yderligere miljøfordele på landbrugsområdet

b) til at overvinde særlige ulemper for landbrugere, der producerer mælk, oksekød, fåre- og gedekød og ris i økonomisk sårbare eller miljømæssigt følsomme områder eller til økonomisk sårbare typer landbrug inden for de disse sektorer

c) i områder, der er omfattet af omstrukturerings- og/eller udviklingsprogrammer, for at sikre, at jorden ikke opgives, og/eller for at kompensere for særlige ulemper for landbrugerne i disse områder

d) i form af bidrag til afgrøde-, dyre- og planteforsikringspræmier, jf. artikel 70

e) ved hjælp af gensidige fonde i forbindelse med dyre- og plantesygdomme samt miljøhændelser, jf. artikel 71.

2. Den støtte, der er omhandlet i stk. 1, litra a), må kun ydes, hvis:

a) den, når det drejer sig om særlig landbrugsaktivitet, jf. stk. 1, litra a), nr. v):

i) opfylder kravene i artikel 39, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1698/2005, og kun til dækning af de ekstraudgifter, som reelt er afholdt, og indkomsttab, som er lidt for at nå det pågældende mål, og

ii) er godkendt af Kommissionen

b) den, når det drejer sig om forbedring af landbrugsprodukters kvalitet, jf. stk. 1, litra a), nr. ii), er i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer ( 11 ), Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler ( 12 ), Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter ( 13 ) og del II, afsnit II, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007

c) den, når det drejer sig om forbedring af markedsføringen af landbrugsprodukter, jf. stk. 1, litra a), nr. iii), opfylder kriterierne i artikel 2-5 i Rådets forordning (EF) nr. 3/2008 af 17. december 2007 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked og i tredjelande ( 14 ).

3. Den støtte, der er omhandlet i stk. 1, litra b), i denne artikel må kun ydes i det omfang, det er nødvendigt for at skabe et incitament til at bevare det nuværende produktionsniveau.

For fåre-, gede- og oksekødsektorerne gælder det, at hvis den nævnte støtte ydes samtidig med støtte i medfør af artikel 52 og 53, må det samlede beløb ikke overstige det rammebeløb for støtte, der opnås ved anvendelse af den højeste procentsats, der kan tilbageholdes i medfør af henholdsvis artikel 67 og artikel 68 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

For rissektoren må den støtte, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, litra b), kun ydes fra det kalenderår, hvor medlemsstaterne indarbejder den afgrødespecifikke betaling for ris, der er omhandlet i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 1, i enkeltbetalingsordningen.

4. Den støtte, der er omhandlet:

a) i denne artikels stk. 1, litra a) og d), ydes som årlige supplerende betalinger

b) i denne artikels stk. 1, litra b), ydes som årlige supplerende betalinger som f.eks. betalinger pr. dyr eller græsarealpræmier

c) i denne artikels stk. 1, litra c), ydes som en forhøjelse af enhedsværdien og/eller antallet af de betalingsrettigheder, landbrugeren har

d) i denne artikels stk. 1, litra e), ydes som godtgørelser, jf. artikel 71.

5. Betalingsrettigheder med forhøjet enhedsværdi og supplerende betalingsrettigheder, jf. stk. 4, litra c), må kun overdrages, hvis der sammen med rettighederne overdrages et tilsvarende antal hektar.

6. Enhver støtte, der ydes i henhold til stk. 1, skal være i overensstemmelse med andre fællesskabsforanstaltninger og -politikker.

7. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 141, stk. 2, betingelserne for Kommissionens godkendelse, jf. stk. 2, litra a), nr. ii), i denne artikel, og betingelserne for at yde den støtte, der er omhandlet i denne afdeling, især for at sikre, at den er i overensstemmelse med andre fællesskabsforanstaltninger og -politikker, og for at undgå kumulering af støtte.

▼M13

8. De medlemsstater, der har truffet den i artikel 69, stk. 1, omhandlede beslutning, kan senest den 1. februar 2014 ændre denne beslutning og beslutte, at de med virkning fra 2014 vil:

▼B

a) ændre beløbene til finansiering af støtten i dette kapitel inden for grænserne i artikel 69, eller

b) bringe anvendelsen af den særlige støtte i henhold til dette kapitel til ophør.

I overensstemmelse med den beslutning, hver enkelt medlemsstat træffer i henhold til første afsnit i dette stk., fastsætter Kommissionen efter proceduren i artikel 141, stk. 2, det tilsvarende loft for denne støtte.

Hvis en medlemsstat beslutter, at den ikke længere vil anvende dette kapitel, eller nedsætter de beløb, der anvendes til finansiering heraf, finder artikel 72, stk. 2, anvendelse.

Artikel 69

Finansielle bestemmelser om særlig støtte

▼M13

1. Medlemsstaterne kan, senest den 1. august 2009, senest den 1. august 2010, senest den 1. august 2011, senest den 1. september 2012, for Kroatiens vedkommende senest på datoen for dets tiltrædelse, eller senest den 1. februar 2014, beslutte, fra det år, der følger efter en sådan beslutning, for Kroatiens vedkommende fra det første år for enkeltbetalingsordningens gennemførelse, eller hvis der er tale om en beslutning truffet senest den 1. februar 2014, fra 2014 at anvende op til 10 % af deres nationale loft, jf. artikel 40, eller, for så vidt angår Malta, et beløb på 2 000 000 EUR til den særlige støtte, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1.

▼B

2. Medlemsstaterne kan foretage tilbageholdelsen af de 10 % på sektorbasis ved at tilbageholde op til 10 % af den del af deres nationale loft, jf. artikel 41 i forordning (EF) nr. 1782/2003, der svarer til de enkelte sektorer, der er omhandlet i bilag VI til den nævnte forordning. De tilbageholdte midler må kun anvendes til den støtte, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1, inden for de sektorer, der er berørt af tilbageholdelsen.

3. I overensstemmelse med den beslutning, hver enkelt medlemsstat træffer i henhold til stk. 1 om den del af deres nationale loft, der