1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.384/96
af22.december1995
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske
Fællesskab
(EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 2331/96 af 2. december 1996 L 317 1 6.12.1996
►M2 Rådets forordning (EF) nr. 905/98 af 27. april 1998 L 128 18 30.4.1998
►M3 Rådets forordning (EF) nr. 2238/2000 af 9. oktober 2000 L 257 2 11.10.2000
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 94 af 9.4.1999, s. 27 (905/98)
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.384/96
af22.december1995
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er
medlemmerafDetEuropæiskeFællesskab
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, særlig artikel 113,
under henvisning til forordningerne om de fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter samt de forordninger, der er vedtaget i henhold tilartikel 235 i traktaten, og som gælder for varer, fremstillet på basis aflandbrugsprodukter, og særlig til de bestemmelser i disse forordninger,
der muliggør en fravigelse af det almindelige princip om udelukkende at
erstatte alle beskyttelsesforanstaltninger ved grænserne med de i nævnteforordninger fastsatte foranstaltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning (EØF) nr. 2423/88 (3) vedtog Rådet fælles regler
om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra
lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab;
(2) disse regler blev vedtaget i overensstemmelse med de beståendeinternationale forpligtelser, især dem, som følger af artikel VI iden almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (i det
følgende benævnt GATT), af aftalen om anvendelse af artikel VI i
GATT (antidumpingkodeks af 1979) og af aftalen om fortolkningog anvendelse af artikel VI, XVI, og XXIII i GATT (kodeks omsubsidier og udligningstold);
(3) de multilaterale handelsforhandlinger, der afsluttedes i 1994, førte
til nye aftaler om anvendelsen af artikel VI i GATT, og
Fællesskabets regler bør derfor ændres på baggrund af disse nyeaftaler; som følge af den forskelligartede karakter af de nye reglervedrørende dumping og subsidier er det også ønskeligt, at derforeligger særskilte fællesskabsregler på disse to områder, og denye regler vedrørende subsidier og udligningstold er derfor
indeholdt i en særskilt forordning;
(4) ved anvendelsen af disse regler er det for at opretholde den
ligevægt mellem rettigheder og forpligtelser, som tilvejebringesved GATT-aftalen, af væsentlig betydning, at Fællesskabet tagerhensyn til sine vigtigste handelspartneres fortolkning af reglerne;
(5) den nye aftale om dumping, nemlig aftalen om anvendelsen afartikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigs-handel 1994, i det følgende benævnt 1994-antidumpingaftalen,indeholder nye og detaljerede regler, især med hensyn tilberegningen af dumping, procedurerne for indledning og gennem-
førelse af en undersøgelse, herunder fastlæggelsen og
behandlingen af de faktiske oplysninger, indførelsen af midler-tidige foranstaltninger, indførelsen og opkrævningen afantidumpingtold, varigheden af og genoptagelse af undersøgelseaf antidumpingforanstaltninger samt offentliggørelsen af oplys-ninger om antidumpingundersøgelser; i betragtning af de
omfattende ændringer og for at sikre en korrekt og gennemsigtig
gennemførelse af de nye regler bør ordlyden af de nye aftaler ividest muligt omfang overføres til fællesskabslovgivningen;1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 319 af 30. 11. 1995.
(2) EFT nr. C 17 af 22. 1. 1996.
(3) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10).
▼B
(6) det er ønskeligt at fastlægge klare og detaljerede regler for
beregningen af den normale værdi, navnlig at den under alle
omstændigheder bør fastsættes på grundlag af et repræsentativtsalg i normal handel i eksportlandet; det er formålstjenligt atpræcisere de omstændigheder, hvorunder salg på hjemmemar-kedet kan anses for at have fundet sted med tab og lades ude afbetragtning, og hvorunder det resterende salg eller den beregnede
normale værdi eller salget til et tredjeland kan anvendes som
grundlag for afgørelsen; der bør endvidere fastlægges regler foren korrekt omkostningsfordeling, herunder i forbindelse medpåbegyndelse af virksomhed, hvor det også er hensigtsmæssigt atfastlægge retningslinjer for definitionen af opstart samt omfanget
af og metoden for fordelingen; ved beregningen af en normal
værdi er det også nødvendigt at angive den metode, der skalanvendes til fastsættelse af salgs- og administrationsomkostningerog andre generalomkostninger samt den fortjeneste, der skalindregnes i en sådan værdi;
(7) ved fastlæggelsen af den normale værdi for lande uden markeds-økonomi må det anses for formålstjenligt at fastsætte regler for
valg af et egnet tredjeland med markedsøkonomi, der kan
anvendes med henblik herpå, og endvidere bør det fastsættes, athvis det ikke er muligt at finde et egnet tredjeland, kan dennormale værdi fastsættes på ethvert andet rimeligt grundlag;
(8) det er formålstjenligt at definere eksportprisen og at opregne dejusteringer, der skal foretages i de tilfælde, hvor det anses forpåkrævet at beregne denne pris på grundlag af den første pris på
det åbne marked;
(9) for at sikre en rimelig sammenligning mellem eksportpris og
normal værdi er det tilrådeligt at opregne de faktorer, der kan øveindflydelse på priserne og disses sammenlignelighed, og atfastlægge særlige regler for hvornår og hvorledes justeringerneskal foretages, herunder at enhver gentagelse af justeringerne skal
undgås; det er også nødvendigt at fastsætte, at sammenligningen
kan finde sted på grundlag af gennemsnitspriser, idet deindividuelle eksportpriser dog kan sammenlignes med en gennem-snitlig normal værdi, når førstnævnte er forskellige alt efterkunde, område eller periode;
(10) det er ønskeligt at etablere en klar og detaljeret vejledningvedrørende de faktorer, der kan være relevante for at afgøre, om
dumpingimporten har forvoldt væsentlig skade eller truer med at
forvolde skade; ved en påvisning af, at den skade, der er påført enerhvervsgren i Fællesskabet, kan tilskrives omfanget af denpågældende indførsel og priserne på de indførte varer, bør dertages hensyn til virkningen af andre faktorer og navnlig til deforeliggende markedsvilkår i Fællesskabet;
(11) det er tilrådeligt at definere udtrykket »erhvervsgren i Fælles-
skabet« og at fastsætte, at parter, der er forbundet med
eksportørerne, kan holdes uden for denne definition aferhvervsgren, og endvidere bør det defineres, hvad der forståsved »forbundet«; det er også nødvendigt at åbne mulighed for, atder træffes antidumpingforanstaltninger på vegne af producen-
terne i en region i Fællesskabet, og at fastlægge retningslinjer for
definitionen af en sådan region;
(12) det er nødvendigt at fastsætte, hvem der kan indgive enantidumpingklage, herunder omfanget af den pågældende EF-erhvervsgrens tilslutning hertil, samt hvilke oplysninger omdumping, skade og årsagssammenhæng en sådan klage børindeholde; det er også formålstjenligt nærmere at fastlægge
procedurerne for afvisning af klager eller indledning af en
procedure;
(13) det er nødvendigt at fastsætte, hvorledes berørte parter skalunderrettes om, hvilke oplysninger myndighederne ønsker fore-lagt, og de skal have rigelig lejlighed til at fremlægge alt relevantbevismateriale og fuldt ud have lejlighed til at varetage deresinteresser; det er også ønskeligt klart at fastlægge de regler og1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 3
▼B
procedurer, der skal følges under undersøgelsen, især at berørte
parter skal give sig til kende, fremlægge deres synspunkter ogindgive oplysninger inden for nærmere angivne frister, hvis
sådanne synspunkter og oplysninger skal tages i betragtning; der
bør også fastlægges nærmere betingelser for, at en berørt part kanfå adgang til oplysninger, der er indgivet af andre berørte parter,og fremsætte bemærkninger hertil; medlemsstaterne og Kommis-sionen bør samarbejde vedrørende indsamlingen af oplysninger;
(14) det er nødvendigt at fastlægge betingelserne for, at der kan
indføres midlertidig told, herunder at en sådan told ikke kan
indføres tidligere end 60 dage eller senere end ni måneder efterindledningen af proceduren; af administrative grunde er det ogsånødvendigt at fastsætte, at Kommissionen i alle tilfælde kanindføre en sådan told, enten umiddelbart i en periode på nimåneder eller i to etaper på henholdsvis seks og tre måneder;
(15) det er nødvendigt nærmere at fastlægge procedurerne for
godtagelse af tilsagn, der afhjælper virkningerne af dumping og
den forvoldte skade, og som træder i stedet for indførelse afmidlertidig eller endelig told; det er også påkrævet at fastlæggefølgerne af, at tilsagn misligholdes eller trækkes tilbage, og atgøre det klart, at der kan indføres midlertidig told, hvis der
foreligger mistanke om misligholdelse, eller hvis det er nødven-
digt at indhente yderligere oplysninger til supplering afundersøgelsesresultaterne; ved godtagelsen af tilsagn bør detpåses, at de foreslåede tilsagn og overholdelsen heraf ikke giveranledning til en adfærd, der begrænser konkurrencen;
(16) det er nødvendigt at fastsætte, at en sag normalt afsluttes udenindførelse af foranstaltninger eller ved fastsættelse af endelige
foranstaltninger, inden for en frist på tolv måneder og i intet
tilfælde senere end 15 måneder efter indledningen af undersø-gelsen; undersøgelser eller procedurer bør afsluttes, nårdumpingmargenen er minimal eller den forvoldte skade ubety-delig, og disse udtryk bør defineres; i de tilfælde, hvor der skalindføres foranstaltninger, er det nødvendigt at fastsætte bestem-
melser om afslutningen af undersøgelserne og at fastsætte, at
foranstaltninger, der indføres, bør svare til et niveau, der er lavereend dumpingmargenen, hvis et sådant lavere niveau er tilstrække-ligt til at afhjælpe skaden, og i tilfælde, hvor resultaterne baserespå stikprøver, bør det nærmere angives, hvorledes omfanget af
foranstaltningerne beregnes;
(17) det er nødvendigt at åbne mulighed for opkrævning af midlertidig
told med tilbagevirkende kraft, hvor dette anses for påkrævet, ognærmere at fastlægge de omstændigheder, der kan give anledningtil anvendelse af told med tilbagevirkende kraft for at undgå, at deendelige foranstaltninger, der skal indføres, undergraves; det erogså nødvendigt at fastsætte, at told kan anvendes med
tilbagevirkende kraft, hvis tilsagn misligholdes eller trækkes
tilbage;
(18) det er nødvendigt at fastsætte, at foranstaltninger udløber efterfem år, medmindre det af en genoptagelse af en undersøgelsefremgår, at de bør opretholdes; i tilfælde, hvor der fremlæggestilstrækkelige beviser for ændrede omstændigheder, er detendvidere nødvendigt at åbne mulighed for at indlede under-
søgelser for at fastslå, om det er berettiget at tilbagebetale
antidumpingtold; det bør også fastsættes, at i forbindelse med enny beregning af dumpingmargenen, som nødvendiggør en nyberegning af eksportpriserne, skal told ikke behandles som enomkostning, der påløber mellem indførsel og videresalg, når den
pågældende told afspejles i priserne på de varer, der er omfattet af
foranstaltninger i Fællesskabet;
(19) det er nødvendigt udtrykkeligt at åbne mulighed for en nyfastsættelse af eksportpriser og dumpingmargener, når toldenbæres af eksportøren gennem en form for kompensationsordning,og foranstaltningerne ikke afspejles i priserne på de varer, der eromfattet af foranstaltninger i Fællesskabet;1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 4
▼B
(20) 1994-antidumpingaftalen indeholder ikke bestemmelser vedrø-
rende omgåelse af antidumpingforanstaltninger, men i en særskilt
GATT-ministerbeslutning erkendes det, at omgåelse er etproblem, og spørgsmålet er forelagt til afgørelse i GATT-Antidumpingudvalget; i betragtning af, at det hidtil ikke erlykkedes at nå til enighed under de multilaterale forhandlinger, ogi afventning af resultatet af Antidumpingudvalgets undersøgelse
er det nødvendigt at indsætte nye bestemmelser i fællesskabslov-
givningen til at imødegå adfærd, hvis hovedformål er at omgåantidumpingforanstaltninger, herunder simple samleprocesser iFællesskabet eller et tredjeland;
(21) Det er formålstjenligt at tillade suspension af antidumpingforan-staltninger i tilfælde, hvor der er tale om midlertidige ændringer i
markedsvilkårene, som indebærer, at det midlertidigt ikke er
rimeligt at anvende sådanne foranstaltninger;
(22) det er nødvendigt at fastsætte, at indførsel, der er omfattet af enundersøgelse, kan gøres til genstand for registrering vedindførslen, for at gøre det muligt senere at anvende foranstalt-ninger mod en sådan indførsel;
(23) for at sikre en behørig håndhævelse af foranstaltningerne er det
nødvendigt, at medlemsstaterne fører tilsyn med og til Kommis-
sionen indberetter importhandelstallene for varer, der er omfattetaf en undersøgelse og af foranstaltninger, samt de toldbeløb, derer opkrævet i henhold til denne forordning;
(24) det er nødvendigt at åbne mulighed for konsultationer i etrådgivende udvalg på faste og nærmere bestemte tidspunkter
under undersøgelsen; udvalget sammensættes af repræsentanter
for medlemsstaterne med en repræsentant for Kommissionen somformand;
(25) det er formålstjenligt at åbne mulighed for kontrolbesøg tilefterprøvning af oplysninger, der indgives vedrørende dumpingog skade, idet sådanne besøg dog bør være afhængige af, at
udsendte spørgeskemaer besvares på behørig vis;
(26) for at sikre en rettidig afslutning af undersøgelserne er det af
væsentlig betydning, at der åbnes mulighed for at anvendestikprøver i tilfælde, hvor antallet af parter eller transaktioner erstort;
(27) det er nødvendigt at fastsætte, at der for parter, der ikkesamarbejder på tilfredsstillende måde, kan anvendes andre
oplysninger til fastlæggelse af de faktiske omstændigheder, samt
at sådanne oplysninger kan være mindre gunstige for en sådanpart, end hvis den pågældende havde været rede til at samarbejde;
(28) der bør fastsættes bestemmelser om behandling af fortroligeoplysninger, således at forretningshemmeligheder ikke videre-gives;
(29) det er af væsentlig betydning, at der fastsættes bestemmelser om
en fyldestgørende fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og
betragtninger for parter, der opfylder betingelserne herfor, og atsådanne oplysninger fremlægges inden for en frist, som, underbehørig hensyntagen til beslutningsprocessen i Fællesskabet, gørdet muligt for parterne at varetage deres interesser;
(30) der bør drages omsorg for, at der etableres et administrativt
system, hvorunder der kan fremsættes bemærkninger til
spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltninger er i Fællesskabetsinteresse, herunder forbrugernes interesse, og at fastsætte frister,inden for hvilke sådanne bemærkninger skal fremsættes, ogendvidere at fastsætte de pågældende parters ret til at få indsigt ioplysninger;1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 5
▼B
(31) ved Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer
af Det Europæiske Fællesskab (1), ophævede Rådet forordning
(EØF) nr. 2423/88 og indførte et nyt fælles system for forsvarmod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af DetEuropæiske Fællesskab;
(32) det har ved offentliggørelse af forordning (EF) nr. 3283/94 vistsig, at der er væsentlige fejl i teksten til forordningen;
(33) forordningen er endvidere blevet ændret to gange;
(34) for at opnå klarhed, gennemsigtighed og retssikkerhed børforordning (EF) nr. 3283/94 ophæves og afløses af en ny
forordning, uden at dette berører de antidumpingprocedurer, der
allerede er indledt i henhold til nævnte forordning eller forordning(EØF) nr. 2423/88 —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Principper
1. En antidumpingtold kan opkræves for enhver dumpingvare, når en
sådan vare ved overgang til fri omsætning i Fællesskabet forvolderskade.
2. En vare anses for at være en dumpingvare, hvis dens eksportpris
ved salg til Fællesskabet er lavere end den sammenlignelige pris for
samme vare i normal handel, som er konstateret i eksportlandet.
3. Eksportlandet er normalt oprindelseslandet. Det kan imidlertid
være et andet land, undtagen når varerne f.eks. blot forsendes i transit
gennem dette land, eller de pågældende varer ikke produceres i detteland, eller der ikke findes nogen sammenlignelig pris for disse varer idette land.
4. I denne forordning forstås ved udtrykket »samme vare« en vare,
som er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandledevare, eller, hvis en sådan vare ikke findes, en anden vare, der — om endden ikke i enhver henseende er mage til — har egenskaber, som ligger
tæt op ad den pågældende vares egenskaber.
Artikel 2
Konstateringafdumping
A. NORMAL VÆRDI
1. Den normale værdi fastsættes normalt på grundlag af de priser, der
er betalt eller skal betales i normal handel af uafhængige kunder ieksportlandet.
Når eksportøren i eksportlandet ikke fremstiller eller sælger samme vare,
kan den normale værdi imidlertid fastsættes på grundlag af andresælgeres eller producenters priser.
Transaktioner mellem parter, som synes at være forretningsmæssigt
forbundne eller at have en indbyrdes kompensationsaftale, kan kun ansesfor at finde sted i normal handel, og priserne for de pågældendetransaktioner kan kun anvendes til fastsættelse af den normale værdi,
hvis det fastlås, at de ikke er påvirket af dette afhængighedsforhold.
2. Salget af samme vare bestemt til forbrug på hjemmemarkedet
anvendes normalt som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi,
hvis den solgte mængde udgør mindst 5% af salget af den pågældendevare til Fællesskabet. En lavere salgsmængde kan dog anvendes, hvis1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 6
(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1251/95 (EFT nr. L 122 af 2. 6. 1995, s. 1).
▼B
eksempelvis de priser, hvortil varen sælges, anses for repræsentative for
det pågældende marked.
3. Sælges samme vare ikke eller ikke i tilstrækkelige mængder i
normal handel, eller muliggør et sådant salg ikke en behørig sammen-ligning på grund af den særlige markedssituation, fastsættes den normaleværdi for samme vare på grundlag af produktionsomkostningerne i
oprindelseslandet plus et rimeligt beløb til dækning af salgs- og
administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortje-neste eller på grundlag af eksportpriserne ved salg i normal handel til etegnet tredjeland, forudsat at disse priser er repræsentative.
4. Salg af samme vare på eksportlandets hjemmemarked eller
eksportsalg til et tredjeland til priser, der er lavere end produktionsom-kostningerne (faste og variable) pr. enhed med et beløb til dækning afsalgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostningerkan kun anses for ikke at have fundet sted i normal handel i prismæssig
henseende, og der kan kun ses bort herfra ved fastsættelsen af den
normale værdi, hvis det fastslås, at sådanne salg har fundet sted i enlængere periode i betydelige mængder og til priser, som ikke giverdækning for alle omkostninger inden for en rimelig periode.
Hvis priser, som på salgstidspunktet er lavere end omkostningerne, er
højere end de vejede gennemsnitlige omkostninger, i undersøgelsespe-rioden, skal sådanne priser anses for at give dækning for omkostningerneinden for en rimelig periode.
Nævnte længere periode bør normalt være et år, men må under ingen
omstændigheder være kortere end seks måneder, og salg til priser, der erlavere end enhedsomkostningerne, anses for at finde sted i betydeligemængder inden for en sådan periode, når det fastslås, at den vejedegennemsnitlige salgspris er lavere end de vejede gennemsnitlige
enhedsomkostninger, eller at de solgte mængder til priser, der er lavere
end enhedsomkostningerne, udgør mindst 20 % af det salg, der anvendessom grundlag for fastsættelse af den normale værdi.
5. Omkostningerne beregnes normalt på grundlag af optegnelser, der
føres af den part, som er omfattet af undersøgelsen, forudsat at sådanneoptegnelser er i overensstemmelse med almindeligt anerkendte bogfø-ringsprincipper i det pågældende land, og det påvises, at oplysningernepå en rimelig måde afspejler de omkostninger, der er forbundet medproduktion og salg af den pågældende vare.
En fordeling af omkostninger, der beror på en fast praksis, kan lægges til
grund. Omkostninger fordeles i øvrigt på grundlag af omsætningen,medmindre en anden fremgangsmåde er mere berettiget. En passende
regulering af omkostningsfordelingen foretages med hensyn til engangs-
omkostninger, som begunstiger den fremtidige og/eller nuværendeproduktion, medmindre der i omkostningsfordelingen i henhold til detteafsnit allerede er taget hensyn hertil.
Påvirkes omkostningerne for en del af omkostningsinddækningsperioden
af anvendelsen af nye produktionsanlæg, som kræver betydeligeyderligere investeringer, og af lav kapacitetsudnyttelse, der skyldespåbegyndelse af virksomhed i eller i en del af undersøgelsesperioden, erde gennemsnitlige omkostninger for den fase, hvor påbegyndelse af
virksomhed finder sted, sådanne, som i henhold til ovennævnte
fordelingsregler er gældende ved udgangen af denne fase og deindregnes for undersøgelsesperioden med dette beløb i de vejedegennemsnitlige omkostninger, der er omhandlet i stk. 4, andet afsnit.Fasens længde fastlægges i relation til den pågældende producents ellereksportørs situation, men må ikke overstige en passende indledende del
af omkostningsinddækningsperioden. Med henblik på denne justering af
omkostninger, der vedrører undersøgelsesperioden, tages der hensyn tiloplysninger vedrørende en sådan fase, som går ud over denne periode,for så vidt oplysningerne indgives forud for kontrolbesøg og senest tremåneder efter indledningen af undersøgelsen.
6. Beløbene til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og
andre generalomkostninger samt fortjeneste fastsættes på grundlag af defaktiske omkostninger, der påløber i forbindelse med den af undersø-gelsen omfattede eksportørs eller producents produktion og salg i normal1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 7
▼B
handel af samme vare. Kan disse beløb ikke fastsættes på dette grundlag,
kan de fastsættes på grundlag af:
a) det vejede gennemsnit af de faktiske beløb, der er fastsat for andre
eksportører eller producenter, som er omfattet af undersøgelsen, for
så vidt angår produktion og salg af samme vare på oprindelseslandets
hjemmemarked
b) de faktiske beløb, som påløber hos den pågældende eksportør eller
producent på oprindelseslandets hjemmemarked i forbindelse med
produktion og salg i normal handel af varer inden for samme
generelle kategori
c) enhver anden rimelig metode under forudsætning af, at det derved
fastsatte beløb til dækning af fortjeneste ikke overstiger denfortjeneste, som andre eksportører eller producenter normalt opnår
ved salg af varer inden for samme generelle kategori på oprind-
elseslandets hjemmemarked.
7. a) Ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi ►
M3 (1)◄
fastsættes den normale værdi på grundlag af prisen eller denberegnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi eller prisenved salg fra et sådant tredjeland til andre lande, herunder
Fællesskabet, eller, hvis dette ikke er muligt, på ethvert andet
rimeligt grundlag, herunder den pris, der faktisk er betalt eller skalbetales i Fællesskabet for samme vare, om nødvendigt justeret forat indregne en rimelig fortjenstmargen.
Et egnet tredjeland med markedsøkonomi udvælges på en ikke
urimelig måde under skyldig hensyntagen til alle pålideligeoplysninger, der er fremlagt på tidspunktet for udvælgelsen. Dertages også hensyn til tidsfrister, og er det relevant, anvendes ettredjeland med markedsøkonomi, som er omfattet af sammeundersøgelse.
Umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen underrettes
parterne i undersøgelsen om det påtænkte tredjeland medmarkedsøkonomi, og de indrømmes en frist på ti dage til atfremsætte bemærkninger.
b) I forbindelse med antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel
fra Den Russiske Føderation, Folkerepublikken Kina, Ukraine,Vietnam og Kasakhstan og lande uden markedsøkonomi, som ermedlemmer af WTO på datoen for indledningen af undersøgelsen,
fastsættes den normale værdi i overensstemmelse med stk. 1 til 6,
hvis det på grundlag af velbegrundede krav herom fra en ellerflere producenter, der er omfattet af undersøgelsen, og i overens-stemmelse med kriterierne og procedurerne i litra c) er påvist, atde markedsøkonomiske principper er fremherskende for denneproducent eller disse producenter med hensyn til fremstilling og
salg af den berørte samme vare. Hvis dette ikke er tilfældet, finder
reglerne i litra a) anvendelse.
c) Et krav i henhold til litra b) skal fremsættes skriftligt og indeholde
tilstrækkelige beviser for, at producenten driver virksomhed under
markedsøkonomiske vilkår, dvs. at
— virksomhedernes beslutninger om priser og omkostninger,
herunder rå- og hjælpestoffer, teknologi, arbejdskraft, produk-tion og investeringer, skal træffes som reaktion på
markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsfor-
holdene, og uden nogen omfattende statslig indgriben; i densammenhæng skal udgifterne til de vigtigste inputs i altvæsentligt afspejle markedsværdierne
— virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende
regnskabsforskrifter, som er i overensstemmelse med passende1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 8
(1) Herunder Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kirgisistan,
Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan.▼M2
▼M3
▼M2
▼M2
kontrollerede internationale regnskabsstandarder og anvendes
til alle formål
— virksomhedernes produktionsomkostninger og økonomiske
situation må ikke gøres til genstand for væsentlige fordrej-ninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, navnlig for så vidt angårnedskrivning af aktiver, andre afskrivninger, kompensations-eller byttehandel og betaling via gældskompensation
— de pågældende virksomheder skal sikres ved rimelig anven-
delse af egnede love om konkurs og ejerforhold, der giverretlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med driften afvirksomheder, og
— valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
Det skal efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og efter at EF-
industrien har haft lejlighed til at udtale sig, afgøres om
producenten opfylder ovennævnte kriterier inden tre måneder
efter iværksættelsen af undersøgelsen. Denne afgørelse er gyldig ihele undersøgelsesperioden.
B. EKSPORTPRIS
8. Eksportprisen er den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for
varen, når den sælges fra eksportlandet til Fællesskabet.
9. Foreligger der ingen eksportpris, eller viser det sig, at der ikke kan
fæstes lid til eksportprisen på grund af en forretningsmæssig forbindelseeller en kompensationsaftale mellem eksportøren og importøren eller en
tredjepart, kan eksportprisen beregnes på grundlag af den pris, hvortil de
indførte varer første gang videresælges til en uafhængig køber, eller hvisvarerne ikke videresælges til en uafhængig køber eller ikke videresælgesi den stand, hvori de er indført, på ethvert rimeligt grundlag.
I disse tilfælde foretages der justeringer for alle omkostninger, herunder
told og andre afgifter, der påløber mellem indførsel og videresalg, samtforventet fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris,frit Fællesskabets grænse.
De omkostninger, for hvilke der skal foretages justeringer, indbefatter
sådanne, som normalt bæres af en importør, men som er betalt af enanden part i eller uden for Fællesskabet, der viser sig at væreforretningsmæssigt forbundet med eller at have en kompensationsaftalemed importøren eller eksportøren, herunder:normale transport-,forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne
omkostninger; told, eventuel antidumpingtold og andre afgifter, der skal
betales i importlandet ved indførsel eller salg af varerne, samt en rimeligmargen til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andregeneralomkostninger samt fortjeneste.
C. SAMMENLIGNING
10. Der foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og
den normale værdi. Denne sammenligning foretages i samme handelsledfor salg, der finder sted på tidspunkter, som ligger så tæt op ad hinanden
som muligt og med behørig hensyntagen til andre forskelle, som berører
sammenligneligheden af priser. Når den normale værdi og denkonstaterede eksportpris ikke er umiddelbart sammenlignelige, tagesder i hvert enkelt tilfælde i form af justeringer behørigt hensyn tilforskelle i faktorer, der påstås og påvises at påvirke priserne og dermedprisernes sammenlignelighed. Enhver dobbeltjustering skal undgås,
navnlig i henseende til rabatter, afslag, mængder og handelsled. Er de
fastsatte betingelser herfor opfyldt, kan der foretages justeringer fornedenstående faktorer:
a)Fysiske egenskaber
Der foretages en justering for forskelle i den pågældende vares
fysiske egenskaber. Justeringen fastsættes efter et rimeligt skøn over
forskellens markedsværdi.
b)Importafgifter og indirekte skatter1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 9
▼B
▼B
Der foretages en justering af den normale værdi med et beløb
svarende til importafgifter eller indirekte skatter, som pålæggessamme vare og materialer, der fysisk indgår heri, når varen er
bestemt til forbrug i eksportlandet, og som ikke opkræves, eller som
refunderes for den vare, der udføres til Fællesskabet.
c)Rabatter, afslag og mængder
Der foretages en justering for forskelle i rabatter og afslag, herunder
sådanne, der ydes for forskelle i mængder, hvis de pågældende
rabatter og afslag er behørigt kvantificerede og er direkte knyttet tilde pågældende salg. Der kan også foretages en justering for opsatterabatter og afslag, hvis kravet herom er baseret på fast praksis itidligere perioder, herunder opfyldelse af betingelserne for at opnå de
pågældende rabatter eller afslag.
d)Handelsled
i) Der indrømmes en justering for forskelle i handelsled herunder
enhver forskel, der måtte opstå i Original Equipment Manufac-
turer (OEM) -salg, hvor det i forhold til distributionskæden på
begge markeder påvises, at eksportprisen, herunder også enberegnet eksportpris, gælder for salg i et handelsled, der erforskelligt fra det for den normale værdi fastlagte, og at forskellenhar påvirket prisernes sammenlignelighed, hvilket påvises vedkonsekvente og tydelige forskelle i sælgernes funktioner og priser
i de forskellige handelsled på eksportlandets hjemmemarked.
Justeringen fastsættes på grundlag af forskellens markedsværdi.
ii) I tilfælde, som ikke er omhandlet under nr. i), og hvor der ikke
kan påvises forskelle i handelsled, fordi de pågældende led ikkefindes på eksportlandets hjemmemarked, eller hvor bestemtefunktioner påvises klart at relatere til andre handelsled end det,der benyttes ved sammenligningen, kan en særlig justering dogtillades.
e)Transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt
dermed forbundne omkostninger
Der foretages en justering for forskelle i de omkostninger, der er
direkte forbundet med varens forsendelse fra eksportørens forret-
ningssted til en uafhængig køber, når sådanne omkostninger er
indregnet i salgspriserne. Disse omkostninger indbefatter transport-,forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermedforbundne omkostninger.
f)Emballeringsomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i de omkostninger, der er
direkte forbundet med emballeringen af den pågældende vare.
g)Kreditomkostninger
Der foretages en justering for forskelle i omkostningerne ved at yde
kredit i forbindelse med de pågældende salg, forudsat at dette er enfaktor, der tages i betragtning ved fastsættelse af salgspriserne.
h)Omkostninger ved kundeservice
Der foretages en justering for forskelle i de direkte omkostninger ved
at yde garantier, kautioner, teknisk bistand og service, som fastsatved lov og/eller i salgskontrakten.
i)Provision
Der foretages en justering for forskelle i provision, der betales i
forbindelse med de pågældende salg.
j)Valutaomregning
Nødvendiggør prissammenligningen en valutaomregning, anvendes
til en sådan omregning vekselkursen på salgsdatoen, dog således, at
når salg af udenlandsk valuta på terminsmarkedet er direkte knyttettil det pågældende eksportsalg, anvendes vekselkursen, som ergældende for dette terminssalg. Normalt bør salgsdatoen værefakturadatoen, men datoen på kontrakten, indkøbsordren ellerordrebekræftelsen kan anvendes, hvis de væsentlige salgsbetingelser1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 10
▼M1
▼B
▼B
mere korrekt fremgår af disse dokumenter. Der ses bort fra
svingninger i vekselkurserne, og eksportørerne indrømmes 60 dagetil at justere deres priser, så de afspejler vedvarende bevægelser i
vekselkurserne i undersøgelsesperioden.
k)Andre faktorer
Der kan også foretages en justering for forskelle i andre faktorer, som
ikke er omhandlet under litra a)-j), hvis det påvises, at de påvirkersammenligneligheden af priser som anført i dette stykke, især atkunder konsekvent betaler andre priser på hjemmemarkedet på grundaf forskelle i disse faktorer.
D. DUMPINGMARGEN
11. Under hensyntagen til de relevante bestemmelser om en rimelig
sammenligning skal forekomsten af dumpingmargener i undersøgelses-perioden normalt fastslås på grundlag af en sammenligning mellem dennormale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejedegennemsnit af priserne for alle eksporttransaktioner til Fællesskabet
eller ved en sammenligning mellem den individuelle normale værdi og
de individuelle eksportpriser ved salg til Fællesskabet, dvs. på grundlagaf hver enkelt transaktion. En normal værdi, som er fastsat på grundlagaf vejede gennemsnit, kan dog sammenlignes med priserne for alleindividuelle eksporttransaktioner til Fællesskabet, hvis der foreligger et
eksportprismønster, som er meget forskelligt for forskellige købere,
regioner eller perioder, og de i første punktum fastsatte metoder ikke ifuldt omfang vil afspejle den dumping, der finder sted. Dette stykkeudelukker ikke anvendelsen af stikprøver i henhold til artikel 17.
12. Ved dumpingmargen forstås det beløb, hvormed den normale
værdi overstiger eksportprisen. Er dumpingmargenerne forskellige, kander fastsættes en dumpingmargen i form af et vejet gennemsnit.
Artikel 3
Konstateringafskade
1. I denne forordning forstås ved »skade«, når ikke andet er bestemt,
væsentlig skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, trussel om væsentlig
skade for en erhvervsgren i Fællesskabet eller væsentlig forsinkelse i
forbindelse med oprettelsen af en sådan erhvervsgren; »skade« fortolkesi overensstemmelse med denne artikel.
2. En konstatering af, om der foreligger skade, baseres på positivt
bevismateriale og indebærer en objektiv undersøgelse både af a)omfanget af dumpingimporten og dennes indvirkning på prisen påsamme vare på markedet i Fællesskabet, og b) denne indførsels
følgevirkninger for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
3. Med hensyn til omfanget af dumpingimporten fastslås det, om der
har været tale om en betydelig stigning i dumpingimporten enten absoluteller i forhold til produktion eller forbrug i Fællesskabet. Hvad angårdumpingimportens virkning på priserne, tages det i betragtning, omdumpingvarerne udbydes til en væsentlig lavere pris end prisen på
samme vare fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet, eller om
priserne som følge af en sådan indførsel er blevet trykket betydeligt,eller om prisstigninger, som ellers ville være indtruffet, i væsentlig gradhindres. Hverken en enkelt eller flere af disse faktorer er nødvendigvisudslagsgivende for afgørelsen.
4. Er indførslen af en vare fra mere end ét land samtidig omfattet af
antidumpingundersøgelser, kan følgevirkningerne af en sådan indførsel
kun vurderes kumulativt, hvis det fastslås, at a) den dumpingmargen, der
er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende lande, er højere endden minimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3, og den indførtemængde fra hvert land ikke er ubetydelig, og b) det vil værehensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne afindførslen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 11
▼M1
▼B
▼B
indførte varer og vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer
og den i Fællesskabet fremstillede vare.
5. Undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten for den
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet skal omfatte en vurdering afalle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse pådenne erhvervsgrens situation, herunder følgende:at en erhvervsgren er
inde i en periode, hvor den søger at overvinde virkningerne af tidligere
dumping eller subsidier; størrelsen af den aktuelle dumpingmargen; denfaktiske og mulige nedgang i salg, fortjeneste, produktion, markeds-andel, produktivitet, forrentning af investeret kapital,kapacitetsudnyttelse; faktorer, der påvirker priserne i Fællesskabet;
faktisk og mulig negativ indvirkning på likviditet, lagerbeholdninger,
beskæftigelse, lønninger, vækst og mulighederne for at tilvejebringekapital eller foretage investeringer. Denne liste er ikke udtømmende, oghverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivendefor afgørelsen.
6. Det skal på grundlag af alle de relevante beviser, der er fremlagt i
forbindelse med stk. 2, påvises, at dumpingimporten forvolder skade omdefineret i denne forordning. Dette indebærer specielt en påvisning af, atde mængder og/eller priser, der er fastlagt i henhold til stk. 3, er årsag til
de følgevirkninger for en erhvervsgren i Fællesskabet, som er omhandlet
i stk. 5, og at følgevirkningerne er væsentlige.
7. Der foretages også en undersøgelse af andre kendte faktorer end
dumpingimporten, som samtidig skader den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet, for at sikre, at skade, der forvoldes af sådanne andrefaktorer, ikke tilskrives dumpingimporten i henhold til stk. 6. Faktorer,der kan tages hensyn til i den forbindelse, indbefatter bl.a. mængde ogpriser for så vidt angår importvarer, som ikke sælges til dumpingpriser,nedgang i efterspørgslen eller ændringer i forbrugsmønstret, restriktiv
handelspraksis og konkurrence mellem producenter i tredjelande og
producenter i Fællesskabet, den teknologiske udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater og produktivitet.
8. Virkningerne af dumpingimporten vurderes i forhold til EF-
erhvervsgrenens produktion af samme vare, når der foreligger oplys-ninger, der muliggør en afgrænsning af denne produktion på grundlag afsådanne kriterier som produktionsprocessen og producenternes salg ogfortjeneste. Er det ikke muligt klart at afgrænse denne produktion,vurderes virkningerne af dumpingimporten ved en undersøgelse af
produktionen af den snævrest mulige varegruppe eller det mindste
varesortiment, der indbefatter samme vare, for hvilke de nødvendigeoplysninger kan tilvejebringes.
9. En konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig
skade, skal baseres på kendsgerninger, og ikke blot på påstande,formodninger eller fjerne muligheder. Den ændring i omstændighederne,der vil kunne skabe en situation, hvor den pågældende dumping vilforvolde skade, skal klart kunne forudses og være umiddelbartforestående.
For at afgøre, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, bør der
bl.a. tages hensyn til følgende faktorer:
a) en betydelig forøgelse af stigningstakten i dumpingimporten til
markedet i Fællesskabet, som indebærer sandsynlighed for envæsentlig stigning i indførslen
b) en tilstrækkelig ledig kapacitet hos eksportøren eller en umiddelbart
forestående betydelig forøgelse heraf, som indebærer sandsynlighed
for en betydelig forøgelse af dumpingeksporten til Fællesskabet, idet
der tages hensyn til andre eksportmarkeders evne til at absorbereeventuel yderligere udførsel
c) om de pågældende varer indføres til priser, som har til følge, at
priserne i væsentlig grad trykkes, eller prisforhøjelser, som ellersville have fundet sted, hindres, samt at det må påregnes, atefterspørgslen efter indførte varer vil blive øget, og
d) lagerbeholdningerne af den vare, der er omfattet af undersøgelsen.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 12
▼B
Ingen af ovennævnte faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for
afgørelsen, men en undersøgelse af samtlige faktorer skal føre til denkonklusion, at der er overhængende risiko for yderligere dumping-
eksport, og at der vil blive forvoldt væsentlig skade, hvis der ikke
træffes beskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 4
DefinitionaferhvervsgreniFællesskabet
1. I denne forordning forstås ved »erhvervsgren i Fællesskabet«
samtlige producenter i Fællesskabet af samme vare eller de af dem, hvissamlede produktion af de pågældende varer udgør en betydelig del, somdefineret i artikel 5, stk. 4, af den samlede produktion i Fællesskabet af
sådanne varer, med undtagelse af følgende tilfælde:
a) når producenterne er forretningsmæssigt forbundet med eksportø-
rerne eller importørerne, eller når de selv er importører af den vare,der påstås at være en dumpingvare, kan der ved »erhvervsgren iFællesskabet« forstås de øvrige producenter
b) under ganske særlige omstændigheder kan Fællesskabets område, for
så vidt angår den pågældende produktion, inddeles i to eller flere
konkurrerende markeder, og producenterne inden for hvert enkelt
marked kan betragtes som en særskilt erhvervsgren, når
i) producenterne inden for et sådant marked sælger hele eller næsten
hele deres produktion af den pågældende vare på dette marked, og
ii) når producenter af denne vare, som har deres virksomhed
andetsteds i Fællesskabet, ikke i væsentlig grad dækker efter-spørgslen på det pågældende marked. Under sådanneomstændigheder kan skade anses for at være forvoldt, selv om
en betydelig del af den samlede erhvervsgren i Fællesskabet ikke
har lidt skade, under forudsætning af at dumpingimporten erkoncentreret på et sådant isoleret marked, og endvidere at heleeller næsten hele produktionen på et sådant marked skades afdumpingimporten.
2. Med henblik på stk. 1 anses producenterne kun for at være
forretningsmæssigt forbundet med eksportørerne eller importørerne, hvisa) en af parterne direkte eller indirekte kontrollerer den anden part, ellerb) begge parter kontrolleres direkte eller indirekte af en tredjepart, ellerc) de tilsammen direkte eller indirekte kontrollerer en tredjepart,
forudsat at der er grund til at antage eller nære mistanke om, at
forbindelsen har til følge, at den pågældende producent optræderanderledes end ikke-forbundne producenter. I dette stykke anses en partfor at kontrollere en anden part, når førstnævnte retligt eller faktisk er istand til at lægge bånd på eller gribe ind over for sidstnævnte.
3. Anses en erhvervsgren i Fællesskabet for at bestå af producenterne
i en bestemt region, indrømmes eksportørerne mulighed for at afgivetilsagn i medfør af artikel 8 for så vidt angår den pågældende region. Isådanne tilfælde skal der ved vurdering af Fællesskabets interesse i depågældende foranstaltninger tages særligt hensyn til regionens inte-
resser. Afgives der ikke omgående et fyldestgørende tilsagn, eller gør
den situation, der er omhandlet i artikel 8, stk. 9 og 10, sig gældende,kan der indføres midlertidig eller endelig told for Fællesskabet somhelhed. I sådanne tilfælde kan tolden, hvis det er praktisk muligt,begrænses til kun at omfatte bestemte producenter eller eksportører.
4. Artikel 3, stk. 8, finder anvendelse på nærværende artikel.
Artikel 5
Indledningafprocedure
1. En undersøgelse med henblik på at fastslå forekomsten, omfanget
og virkningen af en påstået dumping indledes på grundlag af en skriftligklage indgivet af enhver fysisk eller juridisk person eller enhversammenslutning uden status som juridisk person, som optræder på vegneaf en erhvervsgren i Fællesskabet, jf. dog stk. 6.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 13
▼B
Klagen kan indgives til Kommissionen eller til en medlemsstat, der skal
videresende den til Kommissionen. Kommissionen sender medlems-staterne en genpart af enhver klage, den modtager. En klage anses for at
være indgivet på den første arbejdsdag efter afleveringen til Kommis-
sionen pr. anbefalet post eller efter Kommissionens skriftligeanerkendelse af modtagelsen.
Når en medlemsstat i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen klage, er i
besiddelse af tilstrækkelige beviser for dumping og deraf følgende skadefor en erhvervsgren i Fællesskabet, underretter den straks Kommissionen
om sådanne beviser.
2. En klage i henhold til stk. 1 skal indeholde beviser for dumping,
skade og en årsagssammenhæng mellem den påståede dumpingimport
og den påståede skade. Klagen skal indeholde sådanne oplysninger, somden klagende part med rimelighed kan forventes at være i besiddelse afmed hensyn til følgende:
a) klagerens identitet og en redegørelse for omfanget og værdien af
klagerens produktion i Fællesskabet af samme vare. Når der indgivesskriftlig klage på vegne af den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet, skal denne erhvervsgren i klagen identificeres ved
angivelse af alle kendte producenter i Fællesskabet af samme vare(eller sammenslutninger af producenter i Fællesskabet af sammevare), og så vidt muligt en redegørelse for størrelsen og værdien afproduktionen i Fællesskabet af samme vare, som sådanne produ-
center tegner sig for.
b) en fuldstændig beskrivelse af den vare, der påstås indført til
dumpingpriser, navnet på det eller de pågældende oprindelses- ellereksportlande, identiteten af hver kendt eksportør eller udenlandskproducent og en liste over de personer, der vides at indføre den
pågældende vare
c) oplysninger om de priser, hvortil den pågældende vare sælges, når
den er bestemt til forbrug på hjemmemarkedet i det eller depågældende oprindelses- eller eksportlande (eller i påkommendetilfælde oplysninger om de priser, hvortil varen sælges fra det eller de
pågældende oprindelses- eller eksportlande til tredjelande, eller om
varens beregnede værdi), og oplysninger om eksportpriserne eller ipåkommende tilfælde om de priser, hvortil varen første gangvideresælges til en uafhængig køber i Fællesskabet
d) oplysninger om den mængdemæssige udvikling i den påståede
dumpingimport, dumpingimportens indvirkning på priserne på
samme vare på markedet i Fællesskabet og følgevirkningerne forden pågældende erhvervsgren i Fællesskabet dokumenteret vedrelevante faktorer og forhold, som har indflydelse på fællesskabser-hvervsgrenens situation, såsom de i artikel 3, stk. 3 og 5, anførte.
3. Kommissionen undersøger i det omfang, det er muligt, at
oplysningerne i klagen er korrekte og så fyldestgørende, at det kan
fastslås, at der foreligger tilstrækkeligt bevismateriale til at begrundeindledningen af en undersøgelse.
4. Der indledes ikke en undersøgelse i medfør af stk. 1, medmindre
det på grundlag af en undersøgelse af, i hvor høj grad der blandtproducenterne i Fællesskabet af samme vare er givet udtryk fortilslutning til eller opposition mod klagen, er fastslået, at klagen er
indgivet af eller på vegne af den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet. Klagen anses for at være indgivet »af eller på vegne afen erhvervsgren i Fællesskabet«, hvis den har tilslutning fra deproducenter i Fællesskabet, hvis samlede produktion udgør mere end50 % af den samlede produktion af samme vare fremstillet af den del afden pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, som enten giver udtryk for
tilslutning til eller modstand imod klagen. Der indledes dog ikke en
undersøgelse, når de producenter i Fællesskabet, der udtrykkeligt giverderes tilslutning til klagen, tegner sig for mindre end 25 % af densamlede produktion af samme vare fremstillet af den pågældendeerhvervsgren i Fællesskabet.
5. Myndighederne offentliggør ikke en klage, medmindre der er
truffet afgørelse om indledning af en undersøgelse. Efter modtagelse af1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 14
▼B
en behørigt dokumenteret klage underrettes regeringen for det
pågældende eksportland dog, inden en undersøgelse indledes.
6. Besluttes det under særlige omstændigheder at indlede en
undersøgelse, uden at der er modtaget en skriftlig klage fra eller påvegne af en erhvervsgren i Fællesskabet med henblik på indledning af ensådan undersøgelse, indledes undersøgelsen, hvis der foreliggertilstrækkelige beviser for dumping, skade og en årsagssammenhæng,
som omhandlet i stk. 2, til at begrunde iværksættelsen af en sådan
undersøgelse.
7. Beviserne vedrørende både dumping og skade behandles samtidigt
ved afgørelse af, om der skal indledes en undersøgelse eller ej. En klage
afvises, når der ikke foreligger tilstrækkelige beviser for enten dumping
eller skade til at begrunde en videreførelse af sagen. Der skal ikkeindledes en procedure mod lande, hvis indførsler udgør en markedsandelpå under 1 %, medmindre disse lande tilsammen tegner sig for 3 % ellerderover af forbruget i Fællesskabet.
8. Klagen kan trækkes tilbage forud for indledningen af en procedure,
og den anses i så fald for ikke at være indgivet.
9. Står det efter konsultationer klart, at der foreligger tilstrækkelige
beviser til at berettige, at der indledes en procedure, indleder Kommis-
sionen en sådan procedure senest 45 dage efter klagens indgivelse og
offentliggør en meddelelse herom i De Europæiske Fællesskabers
Tidende . Er de fremlagte beviser utilstrækkelige, underrettes klageren,
efter at der har fundet konsultationer sted, herom senest 45 dage efterdatoen for klagens indgivelse til Kommissionen.
10. I meddelelsen om indledning af en procedure gives der
underretning om indledning af en undersøgelse, og det oplyses, hvilkenvare og hvilke lande der er tale om, der gives et sammendrag af demodtagne oplysninger, og det fastsættes, at alle relevante oplysningerskal meddeles Kommissionen, endvidere fastsættes den frist, inden for
hvilken berørte parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og
meddele oplysninger, hvis der som led i undersøgelsen skal tages hensyntil sådanne synspunkter og oplysninger, endelig fastsættes den frist,inden for hvilken berørte parter kan anmode om at blive hørt afKommissionen i henhold til artikel 6, stk. 5.
11. Kommissionen underretter de eksportører, importører og repræ-
sentative sammenslutninger af eksportører eller importører, som den veder berørt af sagen, samt repræsentanter for eksportlandet og klagerne omindledningen af proceduren, og under behørig hensyntagen til beskyt-
telsen af fortrolige oplysninger stiller den den fulde ordlyd af den
skriftlige klage, den har modtaget i henhold til stk. 1, til rådighed for dekendte eksportører og for myndighederne i eksportlandet, og påanmodning også for andre involverede berørte parter. Er der tale omet særlig stort antal eksportører, kan den fulde ordlyd af den skriftligeklage i stedet blot stilles til rådighed for myndighederne i eksportlandet
eller for den relevante erhvervssammenslutning.
12. En antidumpingprocedure er ikke til hinder for toldbehandlingen.
Artikel 6
Undersøgelse
1. Efter indledningen af proceduren iværksætter Kommissionen i
samarbejde med medlemsstaterne en undersøgelse på fællesskabsplan.En sådan undersøgelse omfatter både dumping og den deraf følgende
skade, og disse spørgsmål undersøges samtidig. For at sikre, at
undersøgelsesresultaterne er repræsentative, vælges der en undersøgel-sesperiode, som for så vidt angår dumping normalt skal omfatte enperiode på mindst seks måneder umiddelbart forud for indledningen afproceduren. Oplysninger, der vedrører en periode, der ligger senere endundersøgelsesperioden, tages normalt ikke i betragtning.
2. Parter, som modtager spørgeskemaer, der anvendes som led i en
antidumpingundersøgelse, indrømmes en svarfrist på mindst 30 dage.Fristen for eksportørerne regnes fra datoen for modtagelsen afspørgeskemaet, der med henblik herpå anses for at være modtaget en1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 15
▼B
uge fra den dag, på hvilken det blev afsendt til eksportøren eller blev
overgivet til den pågældende diplomatiske repræsentant for eksport-landet. Under behørig hensyntagen til de frister, der gælder for
undersøgelsen, kan der indrømmes en forlængelse af ovennævnte frist
på 30 dage, forudsat at den pågældende part giver en god begrundelsefor en sådan forlængelse i form af de særlige omstændigheder, der gørsig gældende.
3. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at indgive
oplysninger, og medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til atefterkomme sådanne anmodninger. De meddeler Kommissionen deønskede oplysninger samt alle resultater af efterprøvning, kontrol ogundersøgelser, som er foretaget. Er disse oplysninger af almen interesse,eller fremsætter en medlemsstat ønske herom, videregiver Kommission-
en dem til medlemsstaterne, forudsat at de ikke er fortrolige, i hvilket
tilfælde der sendes et ikke-fortroligt sammendrag.
4. Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om at foretage den
nødvendige efterprøvning og kontrol, særlig hos importører, handlende
og producenter i Fællesskabet, og at foretage undersøgelser i
tredjelande, forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykkehertil, og at regeringen i det pågældende land er blevet officieltunderrettet herom og ikke rejser indvendinger herimod. Medlemssta-terne tager alle nødvendige skridt til at efterkomme sådanneanmodninger fra Kommissionen. Tjenestemænd fra Kommissionen kan
på anmodning fra Kommissionen eller en medlemsstat bemyndiges til at
bistå embedsmænd i medlemsstaterne i udførelsen af deres opgaver.
5. De berørte parter, der har givet sig til kende i henhold til artikel 5,
stk. 10, kan indrømmes en høring, hvis de inden for den frist, der erfastsat i den meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske
Fællesskabers Tidende , skriftligt anmoder om en sådan høring og i
denne forbindelse godtgør, at de sandsynligvis vil blive berørt afresultatet af proceduren, og at der er særlige grunde til, at de bør høres.
6. De pågældende importører, eksportører og repræsentanter for
regeringen i eksportlandet samt de klagere, som har givet sig til kende i
henhold til artikel 5, stk. 10, indrømmes på anmodning lejlighed til atmøde de parter, der har modstridende interesser, således at modståendesynspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Der skal iden forbindelse tages hensyn til, at det er nødvendigt at bevareoplysningernes fortrolige karakter og at sikre parternes interesser. Ingen
af parterne skal være forpligtet til at give møde, og udeblivelse skal ikke
være til skade for den pågældende parts sag. Der tages hensyn tilmundtlige oplysninger, der meddeles i henhold til dette stykke, for såvidt de efterfølgende gengives skriftligt.
7. De klagere, importører og eksportører samt deres repræsentative
sammenslutninger, brugere og forbrugerorganisationer, som har givet sigtil kende i henhold til artikel 5, stk. 10, samt repræsentanterne foreksportlandet kan på skriftlig anmodning få indsigt i alle oplysninger,som parter i undersøgelsen har indgivet, i modsætning til internedokumenter udarbejdet af myndighederne i Fællesskabet eller dets
medlemsstater, forudsat at disse oplysninger har betydning for frem-
læggelsen af deres sag, at de ikke er fortrolige som omhandlet i artikel19, og at de anvendes som led i undersøgelsen. De pågældende parterkan meddele deres syn på sådanne oplysninger, og der skal tages hensyntil deres bemærkninger i det omfang, de er tilstrækkeligt dokumenteret i
svaret.
8. Undtagen under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 18,
skal det i det omfang, det er muligt, sikres, at de oplysninger, som deberørte parter meddeler, og som lægges til grund for de afgørelser, dertræffes, er korrekte.
9. For procedurer, der er indledt i henhold til artikel 5, stk. 9, skal en
undersøgelse så vidt muligt afsluttes inden et år. I alle tilfælde skalsådanne undersøgelser afsluttes senest 15 måneder efter deres indledningi overensstemmelse med resultaterne i henhold til artikel 8 om tilsagneller resultaterne i henhold til artikel 9 om endelige foranstaltninger.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 16
▼B
Artikel 7
Midlertidigtold
1. Der kan indføres midlertidig told, hvis der er indledt en procedure i
overensstemmelse med artikel 5, er offentliggjort en meddelelse herom,og berørte parter har haft tilstrækkelig adgang til at meddele oplysningerog fremsætte bemærkninger i henhold til artikel 5, stk. 10, hvis der ertruffet en foreløbig positiv afgørelse om, at der finder dumping sted med
deraf følgende skade for en erhvervsgren i Fællesskabet, og hvis det af
hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets interesser er nødvendigt at gribeind for at hindre, at der forvoldes skade. Midlertidig told indføres ikketidligere end 60 dage, og ikke senere end ni måneder efter tidspunktetfor indledningen af proceduren.
2. Den midlertidige antidumpingtold må ikke være højere end den
midlertidigt fastsatte dumpingmargen, men bør være lavere end dennemargen, hvis en sådan lavere told vil være tilstrækkelig til at afhjælpe
den skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
3. Der skal stilles en garanti som sikkerhed for den midlertidige told,
og de pågældende varers overgang til fri omsætning i Fællesskabet er
betinget af, at der stilles en sådan garanti.
4. Kommissionen indfører midlertidig told efter konsultationer eller i
yderst hastende tilfælde, efter at have underrettet medlemsstaterne. I
sidstnævnte tilfælde finder der konsultationer sted senest ti dage efter, atmedlemsstaterne er blevet underrettet om Kommissionens afgørelse.
5. Anmoder en medlemsstat om, at Kommissionen griber ind
omgående, og er betingelserne i stk. 1 opfyldt, træffer Kommissioneninden for en frist på højst fem arbejdsdage efter modtagelsen afanmodningen afgørelse om, hvorvidt der skal indføres midlertidigantidumpingtold.
6. Kommissionen underretter omgående Rådet og medlemsstaterne
om afgørelser, der træffes i medfør af stk. 1-5. Rådet kan med
kvalificeret flertal træffe anden afgørelse.
7. Midlertidig told kan indføres for en periode på seks måneder, som
kan forlænges med tre måneder, eller den kan indføres for en periode på
ni måneder. Perioden kan imidlertid kun forlænges eller udgøre ni
måneder, hvis eksportører, der repræsenterer en væsentlig procentdel afden berørte handel, anmoder herom, eller hvis de efter en meddelelse fraKommissionen ikke fremsætter indvendinger herimod.
Artikel 8
Tilsagn
1. Undersøgelser kan afsluttes, uden at der indføres midlertidig eller
endelig told, hvis en eksportør frivilligt afgiver tilsagn om at ændre sine
priser eller om at indstille udførslen til dumpingpriser til det pågældende
område, således at Kommissionen efter konsultationer finder detgodtgjort, at dumpingimportens skadelige virkninger bringes til ophør.Prisforhøjelser i medfør af sådanne tilsagn skal ikke være større endnødvendigt for at udligne dumpingmargenen, og de bør være lavere end
dumpingmargenen, hvis sådanne forhøjelser vil være tilstrækkelige til at
afhjælpe den skade, der er påført den pågældende erhvervsgren iFællesskabet.
2. Kommissionen kan foreslå, at der afgives tilsagn, men ingen
eksportør er forpligtet til at afgive sådanne tilsagn. Eksportørerne kanafstå fra at afgive tilsagn eller undlade at efterkomme en opfordringhertil uden dermed at skade deres sag. Der kan imidlertid træffesafgørelse om, at der er større sandsynlighed for, at der opstår en trussel
om skade, hvis dumpingimporten ikke indstilles. Der skal ikke indhentes
eller godtages tilsagn fra eksportørerne, medmindre der er truffet enforeløbig positiv afgørelse om, at der finder dumping sted og forvoldesskade som følge heraf. Tilsagn kan ikke, undtagen under særligeomstændigheder, afgives senere end ved udløbet af den frist, inden forhvilken der kan fremsættes bemærkninger i henhold til artikel 20, stk. 5.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 17
▼B
3. Afgivne tilsagn skal ikke nødvendigvis godtages, hvis det ikke er
muligt at gennemføre dem i praksis, f.eks. hvis antallet af nuværendeeller potentielle eksportører er for stort, eller af andre grunde, herunder
af generel politisk karakter. De årsager, der ligger til grund for det
påtænkte forslag om at afvise et tilsagn, kan omgives over for denpågældende eksportør, og han kan indrømmes lejlighed til at fremsættebemærkninger hertil. Begrundelserne for afvisningen skal fremgå af denendelige afgørelse.
4. Parter, der afgiver et tilsagn, skal indgive en ikke-fortrolig version
af et sådant tilsagn, således at det kan stilles til rådighed for parter, der erberørt af undersøgelsen.
5. Godtages et tilsagn efter konsultationer, og rejses der ingen
indvendinger i Det Rådgivende Udvalg, afsluttes undersøgelsen. I alle
andre tilfælde forelægger Kommissionen omgående en rapport for Rådet
om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om, atundersøgelsen afsluttes. Undersøgelsen anses for afsluttet, hvis Rådetikke inden en måned med kvalificeret flertal har truffet anden afgørelse.
6. Godtages et tilsagn, fuldføres undersøgelsen af spørgsmålet om
dumping og skade normalt. Træffes der i den forbindelse en negativ
afgørelse om dumping og skade, bortfalder tilsagnet automatisk,undtagen i tilfælde, hvor en sådan afgørelse i vid udstrækning skyldes,at der foreligger et tilsagn. Det kan i sådanne tilfælde kræves, at ettilsagn opretholdes i en rimelig periode. Træffes der en positiv afgørelseom dumping og skade, videreføres tilsagnet i overensstemmelse med de
deri fastsatte vilkår og bestemmelserne i denne forordning.
7. Kommissionen kræver, at en eksportør, hvis tilsagn er blevet
godtaget, regelmæssigt indgiver oplysninger vedrørende opfyldelsen afet sådant tilsagn og tillader, at relevante data efterprøves. Opfyldes dissekrav ikke, anses det for misligholdelse at tilsagnet.
8. Godtages tilsagn fra visse eksportører som led i en undersøgelse,
anses sådanne tilsagn med henblik på artikel 11 for at træde endeligt ikraft på den dato, på hvilken undersøgelsen afsluttes for det pågældendeeksportland.
9. Hvis en part misligholder et tilsagn eller trækker det tilbage,
indføres der i overensstemmelse med artikel 9 en endelig told på
grundlag af de faktiske omstændigheder, der blev fastlagt i forbindelsemed den undersøgelse, som førte til afgivelsen af det pågældendetilsagn, forudsat at denne undersøgelse afsluttedes med en endeligafgørelse om dumping og deraf følgende skade, og den pågældendeeksportør har haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger, undtagen i de
tilfælde, hvor eksportøren trækker et tilsagn tilbage.
10. Der kan efter konsultationer indføres en midlertidig told i
overensstemmelse med artikel 7 på grundlag af de foreliggendeoplysninger, hvis der er grund til at antage, at et tilsagn misligholdes,eller hvis der er tale om misligholdelse eller tilbagetrækning af et
tilsagn, hvor den undersøgelse, der førte til afgivelsen af tilsagnet, ikke
var fuldført.
Artikel 9
Afslutningudenindførelseafforanstaltninger,indførelseafendelig
told
1. Trækkes klagen tilbage, kan proceduren afsluttes, medmindre en
sådan afslutning ikke vil være i Fællesskabets interesse.
2. Fastslås det efter konsultationer, at beskyttelsesforanstaltninger er
unødvendige, og rejses der ingen indvendinger i Det RådgivendeUdvalg, afsluttes undersøgelsen eller proceduren. I alle andre tilfældeforelægger Kommissionen omgående en rapport for Rådet om
resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om, at
proceduren afsluttes. Proceduren anses for afsluttet, hvis Rådet ikkeinden en måned med kvalificeret flertal har truffet anden afgørelse.
3. For så vidt angår procedurer, der er indledt i henhold til artikel 5,
stk. 9, anses den forvoldte skade normalt for ubetydelig, når de1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 18
▼B
pågældende indførte mængder udgør mindre end de mængder, der er
fastsat i artikel 5, stk. 7. Procedurer af samme art afsluttes omgående,når det fastslås, at dumpingmargenen er mindre end 2 % udtrykt i
procent af eksportprisen, dog således, at det kun er undersøgelsen, der
afsluttes for den enkelte eksportør, for hvem margenen er lavere end 2 %,og den pågældende skal fortsat være omfattet af proceduren og kan bliveundersøgt igen i forbindelse med en eventuel genoptagelse af enundersøgelse, der gennemføres for det pågældende land i henhold til
artikel 11.
4. Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiske
omstændigheder, at der finder dumping sted og forvoldes skade somfølge heraf, og er det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets
interesser påkrævet at gribe ind i henhold til artikel 21, træffer Rådet
med simpelt flertal på forslag fra Kommissionen og efter konsultationeri Det Rådgivende Udvalg afgørelse om indførelse af en endeligantidumpingtold. Er en midlertidig told i kraft, forelægges der, senesten måned før en sådan told ophører, forslag for Rådet om endeligeforanstaltninger. Antidumpingtolden må ikke være højere end den
fastsatte dumpingmargen, og den bør være lavere end denne margen,
hvis en sådan lavere told til være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade,der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
5. Antidumpingtold pålægges i hvert enkelt tilfælde med en passende
sats uden forskelsbehandling for al indførsel af den pågældende vare, for
hvilken der er konstateret dumping og deraf følgende skade, medundtagelse af indførsel hidrørende fra leverandører, der i henhold tilbestemmelserne i denne forordning har afgivet pristilsagn, som er blevetgodtaget. I forordningen om indførelse af tolden anføres tolden for hver
enkelt leverandør, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt og i
almindelighed i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 2, stk. 7, detpågældende leverandørland.
6. Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overens-
stemmelse med artikel 17, må antidumpingtold, der pålægges indførslen
fra eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold tilartikel 17, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke overstigeden vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der er fastsat for parterne istikprøven. Med henblik på dette stykke ser Kommissionen bort fraenhver nulmargen eller minimalmargen samt margener, der fastsættes
under de omstændigheder, som er omhandlet i artikel 18. For indførsel
fra eksportører eller producenter, der indrømmes individuel behandlingsom omhandlet i artikel 17, anvendes individuelle toldsatser.
Artikel 10
Tilbagevirkendekraft
1. Midlertidige foranstaltninger og endelig antidumpingtold finder
kun anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det
tidspunkt, hvor afgørelserne i medfør af artikel 7, stk. 1, eller artikel 9,
stk. 4, træder i kraft, jf. dog de undtagelser, der er fastsat i denneforordning.
2. Er der anvendt en midlertidig told, og fremgår det af den endelige
konstatering af de faktiske omstændigheder, at der finder dumping sted
og forvoldes skade som følge heraf, fastsætter Rådet, uanset om der skalpålægges endelig antidumpingtold, i hvilket omfang den midlertidigetold skal opkræves endeligt. I denne forbindelse omfatter »skade«hverken væsentlig forsinkelse i oprettelsen af en erhvervsgren iFællesskabet eller trussel om væsentlig skade, medmindre det
konstateres, at der ville være opstået væsentlig skade, hvis der ikke
var blevet indført midlertidige foranstaltninger. I alle andre tilfælde, deromfatter en sådan trussel eller forsinkelse, frigives midlertidig told, ogder kan kun indføres endelig told fra den dato, på hvilken det er endeligtfastslået, at der foreligger en trussel om skade eller om en væsentligforsinkelse.
3. Er den endelige antidumpingtold højere end den midlertidige told,
opkræves forskellen ikke. Er den endelige told lavere end denmidlertidige told, foretages der en ny beregning af tolden. Er denendelige afgørelse negativ, bekræftes den midlertidige told ikke.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 19
▼B
4. Der kan opkræves endelig antidumpingtold på varer, der er
overgået til fri omsætning højst 90 dage før den dato, på hvilkenanvendelsen af midlertidige foranstaltninger trådte i kraft, men ikke
tidligere end iværksættelsen af undersøgelsen, under forudsætning af, at
indførslen er blevet registreret i henhold til artikel 14, stk. 5, atKommissionen har givet de pågældende importører lejlighed til atfremsætte bemærkninger, og:
a) at der for den pågældende vare tidligere har fundet dumping sted
gennem en længere periode, eller importøren havde kendskab til eller
burde have haft kendskab til, at der fandt dumping sted, samt tilomfanget af denne dumping og den påståede eller konstateredeskade, og
b) at der ud over omfanget af den indførsel, der forårsagede skade, i
undersøgelsesperioden, har været tale om en yderligere betydeligstigning i indførslen, som på baggrund af tidspunktet for og omfangetheraf samt andre omstændigheder indebærer sandsynlighed for, atvirkningerne af den endelige antidumpingtold, der skal pålægges, vil
blive alvorligt undergravet.
5. Hvis tilsagn misligholdes eller trækkes tilbage, kan der opkræves
endelig antidumpingtold på varer, der er overgået til fri omsætning højst90 dage før anvendelsen af midlertidige foranstaltninger, underforudsætning af, at indførslen er blevet registreret i henhold til artikel14, stk. 5, og at en sådan pålæggelse af told med tilbagevirkende kraft
ikke gælder for varer, der indførtes, inden tilsagnet blev misligholdt eller
trukket tilbage.
Artikel 11
Varighed,genoptagelseafundersøgelserogtilbagebetalinger
1. En antidumpingforanstaltning forbliver kun i kraft så længe og i
det omfang, det er nødvendigt for at modvirke dumping, som forvolder
skade.
2. Endelige antidumpingforanstaltninger udløber fem år efter
indførelsen heraf eller fem år efter datoen for afslutningen af denseneste genoptagelse af en undersøgelse, som omfattede bådespørgsmålet om dumping og skade, medmindre det som led i engenoptagelse af en undersøgelse fastslås, at foranstaltningernes bortfald
sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted
med deraf følgende skade. En undersøgelse genoptages ved foranstalt-ningernes udløb på Kommissionens initiativ eller på anmodning fremsataf eller på vegne af producenterne i Fællesskabet, og foranstaltningerneforbliver i kraft, indtil resultatet af en sådan undersøgelse foreligger.
En fornyet undersøgelse genoptages ved foranstaltningernes udløb, når
anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at foranstalt-ningernes bortfald sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vilfinde dumping sted med deraf følgende skade. At der foreliggersandsynlighed herfor, kan f.eks. fremgå af beviser for, at der fortsatfinder dumping sted og forvoldes skade, eller beviser for, at når de
skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, at der
foreligger foranstaltninger, eller beviser for, at omstændighederne foreksportørerne eller markedsvilkårene har en sådan karakter, at de giveranledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevoldendedumping sted.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke skal
eksportørerne, importørerne, repræsentanterne for eksportlandet og
producenterne i Fællesskabet have lejlighed til at uddybe, afvise ellerfremsætte bemærkninger til de spørgsmål, der er indeholdt i anmod-ningen om genoptagelse af en undersøgelse, og der skal drageskonklusioner under behørig hensyntagen til alle relevante og behørigt
dokumenterede bevisligheder, der fremlægges vedrørende spørgsmålet
om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebærer sandsynlighed for,at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade.
Der skal i De Europæiske Fællesskabers Tidende på et passende
tidspunkt inden for det sidste år, foranstaltningerne er i kraft, somdefineret i dette stykke, offentliggøres en meddelelse om det forestående1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 20
▼B
udløb af foranstaltningerne. Producenterne kan derefter ikke senere end
tre måneder før udgangen af femårsperioden indgive en anmodning om,at en undersøgelse genoptages i henhold til andet afsnit. Der
offentliggøres også en meddelelse om foranstaltningernes faktiske
bortfald i henhold til dette stykke.
3. Behovet for at opretholde foranstaltninger kan, når det anses for
påkrævet, også tages op til genovervejelse på Kommissionens initiativ
eller på anmodning fra en medlemsstat, eller, forudsat at der er forløbet
en rimelig periode på mindst et år siden indførelsen af de endeligeforanstaltninger, på anmodning af en eksportør eller importør ellerproducenterne i Fællesskabet, når anmodningen indeholder tilstrække-lige beviser for, at der er behov for at genoptage en undersøgelse, mens
foranstaltningerne er i kraft.
En undersøgelse genoptages, mens foranstaltningerne er i kraft, når
anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser for, at det ikkelængere er nødvendigt at opretholde foranstaltningerne for at modvirkedumping, og/eller at det ikke er sandsynligt, at der fortsat eller igen vil
blive forvoldt skade, hvis de pågældende foranstaltninger ophæves eller
ændres, eller at gældende foranstaltninger ikke er, eller ikke længere er,tilstrækkelige til at modvirke dumping, der forvolder skade.
Ved gennemførelsen af undersøgelser i henhold til dette stykke kan
Kommissionen bl.a. undersøge, om omstændighederne med hensyn til
dumping og skade har ændret sig betydeligt, eller om gældendeforanstaltninger giver de ønskede resultater i henseende til at afhjælpeden skade, der er konstateret i henhold til artikel 3. I den forbindelsetages der hensyn til al relevant og behørigt dokumenteret bevismaterialeved den endelige afgørelse.
4. En undersøgelse genoptages også med henblik på at fastsætte
individuelle dumpingmargener for nye eksportører i det pågældendeeksportland, som ikke udførte den pågældende vare i den undersøgel-sesperiode, der lå til grund for indførelsen af foranstaltningerne.
En undersøgelse genoptages, når en ny eksportør eller producent kan
påvise, at han ikke er forretningsmæssigt forbundet med eksportørerneeller producenterne i det eksportland, der er omfattet af antidumping-foranstaltningerne for den pågældende vare, samt at han faktisk har
udført varen til Fællesskabet efter udløbet af ovennævnte undersøgel-
sesperiode, eller han kan påvise, at han har indgået uigenkaldeligekontraktlige forpligtelser til at udføre en betydelig mængde tilFællesskabet.
En undersøgelse vedrørende en ny eksportør genoptages og gennemføres
på et fremskyndet grundlag efter konsultationer i Det Rådgivende
Udvalg, og efter at producenterne i Fællesskabet har haft lejlighed til atfremsætte bemærkninger. Ved den kommissionsforordning, hvorved enundersøgelse genoptages, ophæves gældende told, for så vidt angår denpågældende nye eksportør ved en ændring af den forordning, hvorved
tolden indførtes, og den pågældende indførsel gøres til genstand for
registrering i henhold til artikel 14, stk. 5, for at sikre, at der, hvis det pågrundlag af genoptagelsen af undersøgelsen fastslås, at der finderdumping sted for en sådan ny eksportørs vedkommende, kan opkrævesantidumpingtold med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for genop-tagelsen af undersøgelsen.
Dette stykke finder ikke anvendelse, når tolden er indført i henhold til
artikel 9, stk. 6.
5. De relevante bestemmelser i denne forordning om procedurer og
om gennemførelsen af undersøgelser, undtagen bestemmelserne vedrø-
rende tidsfrister, gælder for genoptagelse af undersøgelser, der foretagesi henhold til stk. 2, 3 og 4. Sådanne undersøgelser gennemføres hurtigtog afsluttes normalt senest tolv måneder efter genoptagelsen afundersøgelsen.
6. Kommissionen genoptager undersøgelser i henhold til denne
artikel efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg. Findes det pågrundlag af genoptagelse af en undersøgelse påkrævet, ophæves elleropretholdes foranstaltningerne i henhold til stk. 2, eller de ophæves,opretholdes eller ændres i henhold til stk. 3 og 4, af den fællesskabs-1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 21
▼B
institution, der er ansvarlig for deres indførelse. Ophæves foranstaltnin-
gerne for en eller flere eksportører, men ikke for det pågældende landsom helhed, er sådanne eksportører fortsat omfattet af proceduren, og de
kan automatisk blive omfattet af en senere undersøgelse, der måtte blive
gennemført for det pågældende land i henhold til denne artikel.
7. Er en undersøgelse af foranstaltninger, som genoptages i henhold
til stk. 3, endnu ikke afsluttet ved udløbet af foranstaltningerne somdefineret i stk. 2, skal en undersøgelse, som genoptages, også omfatte deomstændigheder, der er omhandlet i stk. 2.
8. Uanset stk. 2 kan en importør anmode om tilbagebetaling af told,
der er opkrævet, når det påvises, at den dumpingmargen, på grundlag afhvilken tolden er betalt, er blevet elimineret eller reduceret til et niveau,
der er lavere end den gældende toldsats.
For at opnå tilbagebetaling af antidumpingtold skal importøren indgive
en anmodning til Kommissionen. Anmodningen indgives via den
medlemsstat, på hvis område varerne overgik til fri omsætning, ogsenest seks måneder efter den dato, på hvilken den endelige told, derskal opkræves, blev behørigt fastsat af myndighederne, eller fra dendato, på hvilken der blev truffet afgørelse om den endelige opkrævningaf beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told.
Medlemsstaterne videresender straks anmodningen til Kommissionen.
En anmodning om tilbagebetaling anses kun for behørigt dokumenteret,
når den indeholder nøjagtige oplysninger om størrelsen af den
antidumpingtold, der kræves tilbagebetalt, om alle tolddokumentervedrørende beregningen og betalingen af det pågældende beløb. Denskal endvidere for en repræsentativ periode indeholde dokumenteredeoplysninger vedrørende den normale værdi og de eksportpriser, der ved
salg til Fællesskabet opnås af den eksportør eller producent, som er
omfattet af tolden. I tilfælde, hvor importøren ikke er forretningsmæssigtforbundet med den pågældende eksportør eller producent, og sådanneoplysninger ikke umiddelbart foreligger, eller hvor eksportøren ellerproducenten ikke er rede til at meddele importøren oplysningerne, skalanmodningen indeholde en erklæring fra eksportøren eller producenten
om, at dumpingmargenen er reduceret eller elimineret, som omhandlet i
denne artikel, og at de relevante bevisligheder vil blive forelagt forKommissionen.
Forelægges sådanne bevisligheder fra eksportøren eller producenten ikke
inden for et rimeligt tidsrum, afvises anmodningen.
Kommissionen beslutter efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg,
om og i hvilket omfang anmodningen skal tages til følge, eller den kantil enhver tid beslutte at genoptage en undersøgelse, og de oplysningerog resultater, der fremkommer som led i en sådan undersøgelse, som
gennemføres i overensstemmelse med de derfor gældende bestemmelser,
anvendes med henblik på at fastslå, om og i hvilket omfangtilbagebetaling er berettiget. Tilbagebetalingen af told skal normaltfinde sted senest tolv måneder og under ingen omstændigheder senereend 18 måneder efter den dato, på hvilken en importør af den vare, derer omfattet af antidumpingtolden, har indgivet en behørigt dokumenteret
anmodning om tilbagebetaling. Medlemsstaterne bør sikre, at den
bevilgede tilbagebetaling finder sted senest 90 dage efter ovennævntebeslutning.
9. I alle genoptagede undersøgelser eller undersøgelser om tilbage-
betaling, som gennemføres i henhold til denne artikel, anvenderKommissionen under forudsætning af uændrede omstændigheder desamme metoder, som benyttedes i den undersøgelse, der resulterede i
indførslen af den pågældende told, idet der tages behørigt hensyn til
bestemmelserne i artikel 2, særlig stk. 11 og 12, og bestemmelserne iartikel 17.
10. I alle undersøgelser, der gennemføres i henhold til denne artikel,
undersøger Kommissionen i overensstemmelse med artikel 2, omeksportpriserne kan anses for pålidelige. Besluttes det imidlertid atberegne eksportprisen i henhold til artikel 2, stk. 9, beregnes eksport-prisen uden fradrag for betalt antidumpingtold, hvis der foreligger1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 22
▼B
afgørende bevis for, at tolden korrekt afspejles i videresalgspriserne og
de efterfølgende salgspriser i Fællesskabet.
Artikel 12
1. Fremlægger den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet tilstræk-
kelige oplysninger, hvoraf det fremgår, at gældende foranstaltninger harført til utilstrækkelige eller ingen ændringer i videresalgspriserne eller
de efterfølgende salgspriser i Fællesskabet, kan undersøgelsen, efter at
der har fundet konsultationer sted, genoptages for at fastslå, om depågældende foranstaltninger har haft nogen indvirkning på ovennævntepriser.
2. Som led i en genoptaget undersøgelse i henhold til denne artikel
gives der eksportører, importører og producenter i Fællesskabet lejlighed
til at klarlægge situationen med hensyn til videresalgspriser og
efterfølgende salgspriser, og fastslås det, at foranstaltningerne burdehave ført til ændringer i sådanne priser for at afhjælpe den skade, der erfastlagt tidligere i henhold til artikel 3, tages eksportpriserne op til nyvurdering i overensstemmelse med artikel 2, og der foretages en nyberegning af dumpingmargenerne under hensyntagen til de nye
eksportpriser, der fastsættes. Fastslås det, at grunden til, at der ikke
har været tale om prisændringer i Fællesskabet, er et fald ieksportpriserne, som indtraf forud for eller efter indførelsen afforanstaltninger, kan der foretages en ny beregning af dumpingmarge-nerne for at tage hensyn til sådanne lavere eksportpriser.
3. Fremgår det af en undersøgelse i henhold til denne artikel, at der er
tale om en større dumpingmargen, ændres gældende foranstaltninger af
Rådet, som træffer afgørelse med simpelt flertal på forslag fra
Kommissionen, i overensstemmelse med de nye undersøgelsesresultatervedrørende eksportpriserne.
4. De relevante bestemmelser i artikel 5 og 6 gælder for genoptagelse
af undersøgelser i henhold til denne artikel, dog således at sådanneundersøgelser skal gennemføres hurtigt og normalt være afsluttet senest
seks måneder efter tidspunktet for deres genoptagelse.
5. Der tages ved anvendelsen af denne artikel kun hensyn til påståede
ændringer i den normale værdi, når fuldstændige og behørigt
dokumenterede oplysninger om sådanne ændringer i den normale værdiforelægges for Kommissionen inden for de frister, der er fastsat imeddelelsen om genoptagelsen af undersøgelsen. Indebærer en under-søgelse en revurdering af de normale værdier, kan indførslen gøres til
genstand for registrering i henhold til artikel 14, stk. 5, indtil resultatet af
den genoptagne undersøgelse foreligger.
Artikel 13
Omgåelse
1. Antidumpingtold, der er indført i henhold til denne forordning, kan
udvides til at gælde for indførsel fra tredjelande af samme vare eller dele
deraf, når gældende foranstaltninger omgås. Omgåelse defineres som enændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Fællesskabet,som skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken derikke foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomiske
begrundelse ud over indførelsen af tolden, og der foreligger beviser for,
at virkningerne af tolden undergraves i henseende til priserne på og/ellermængderne af samme vare, og der foreligger bevis for dumping iforhold til de tidligere fastslåede normale værdier for samme ellerlignende varer.
2. En samleproces i Fællesskabet eller i et tredjeland anses for at
indebære en omgåelse af gældende foranstaltninger, hvis:
a) processen er påbegyndt eller udvidet væsentligt siden eller umid-
delbart forud for indledningen af antidumpingundersøgelsen, og de
pågældende dele hidrører fra det land, der er omfattet af foranstalt-ningerne, og
b) delene udgør mindst 60 % af den samlede værdi af de dele, der
indgår i den samlede vare, dog således at omgåelse under ingen1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 23
▼B
omstændigheder anses for at finde sted, når værditilvæksten til de
indførte dele i løbet af samle- og eller færdiggørelsesprocessenoverstiger 25 % af fremstillingsomkostningerne, og
c) virkningerne af tolden undergraves i henseende til priserne på og/
eller mængderne af samme vare hidrørende fra en samleproces, ogder foreligger bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede
normalværdier for samme eller lignende varer.
3. Undersøgelser i henhold til denne artikel iværksættes, når
anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser vedrørende defaktorer, der er omhandlet i stk. 1. Undersøgelserne iværksættes efterkonsultationer i Det Rådgivende Udvalg ved en kommissionsforordning,
hvori det også pålægges toldmyndighederne og gøre indførslen til
genstand for registrering i henhold til artikel 14, stk. 5, eller at anmodeom garantier. Undersøgelserne udføres af Kommissionen, som kan biståsaf toldmyndighederne, og undersøgelserne afsluttes inden for nimåneder. Fremgår det af den endelige konstatering af de faktiske
omstændigheder, at det er berettiget at udvide foranstaltningerne,
vedtages dette af Rådet med simpelt flertal på forslag fra Kommissionengældende fra den dato, på hvilken der blev foretaget registrering ihenhold til artikel 14, stk. 5, eller der anmodedes om garantier. Derelevante procedurebestemmelser i denne forordning med hensyn tilindledning og gennemførelse af undersøgelser finder anvendelse på
denne artikel.
4. Når en vare er ledsaget af et toldcertifikat, hvori det erklæres, at
indførslen af varen ikke indebærer en omgåelse, skal den ikke registreresi henhold til artikel 14, stk. 5. Disse certifikater kan på skriftliganmodning udstedes efter bemyndigelse meddelt af Kommissionen ved
afgørelse, der træffes efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg,
eller af Rådet ved afgørelsen om indførelse af foranstaltninger, ogcertifikaterne er gyldige i den periode og på de betingelser, der er anførtderi.
5. Intet i denne artikel udelukker den normale anvendelse af
gældende toldbestemmelser.
Artikel 14
Generellebestemmelser
1. Både midlertidig og endelig antidumpingtold indføres ved forord-
ning og opkræves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse
med den sats og de øvrige kriterier, der er fastsat i den forordning,
hvorved tolden indføres. En sådan told opkræves endvidere uafhængigtaf told, skat og andre afgifter, der normalt opkræves ved indførsel. Ingenvare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formålat afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumpingeller eksportsubsidiering.
2. Forordninger om indførelse af midlertidig eller endelig anti-
dumpingtold og forordninger eller afgørelser om godtagelse af tilsagneller afslutning af undersøgelser eller procedurer offentliggøres i De
Europæiske Fællesskabers Tidende . Sådanne forordninger og afgørelser
skal bl.a., under behørig hensyntagen til kravet om beskyttelse af
fortrolige oplysninger, indeholde navnene på de berørte eksportører, hvis
dette er praktisk muligt, eller de berørte lande, en varebeskrivelse og etsammendrag af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der errelevante for fastlæggelsen af dumpingmargenen og den forvoldte skade.I hver sag sendes et eksemplar af forordning eller afgørelse til de kendteberørte parter. Bestemmelserne i dette stykke finder tilsvarende
anvendelse på genoptagelse af undersøgelser.
3. Særlige bestemmelser, navnlig vedrørende den fælles definition af
begrebet »varer med oprindelsesstatus«, som er indeholdt i Rådetsforordning (EØF) nr. 2913/92 (
1) kan vedtages i henhold til nærværende
forordning.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 24
(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.
▼B
4. Er det i Fællesskabets interesse, kan foranstaltninger, der indføres i
henhold til denne forordning, ved Kommissionens afgørelse efterkonsultationer i Det Rådgivende Udvalg suspenderes i en periode på
indtil ni måneder. Suspensionen kan forlænges med højst et år, hvis
Rådet med simpelt flertal på forslag fra Kommissionen træffer afgørelseherom. Foranstaltningerne kan kun suspenderes, hvis markedsvilkårenemidlertidigt har ændret sig i et omfang, der giver grund til at formode, atder ikke vil ske skade som følge af suspensionen, og forudsat at den
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet har haft lejlighed til at
fremsætte bemærkninger, og der er blevet taget hensyn til dissebemærkninger. Foranstaltningerne kan til enhver tid, efter at der harfundet konsultationer sted, genindføres hvis begrundelsen for suspen-sionen ikke længere er gyldig.
5. Kommissionen kan efter konsultationer i Det Rådgivende Udvalg
pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrereindførsel, således at der senere kan anvendes foranstaltninger mod denneindførsel fra datoen for en sådan registrering. Indførsel kan gøres til
genstand for registrering på anmodning fra den pågældende
erhvervsgren i Fællesskabet, hvis anmodningen herom indeholdertilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstaltning. Registre-ring indføres ved forordning, hvori det nærmere angives, hvad formåleter med foranstaltningen, og i påkommende tilfælde angives det anslåede
beløb for den mulige fremtidige betalingsforpligtelse. Indførsel må ikke
gøres til genstand for registrering i mere end ni måneder.
6. Medlemsstaterne indberetter månedligt til Kommissionen tal
vedrørende indførslen af varer, der er omfattet af undersøgelser og af
foranstaltninger, samt det beløb, der er opkrævet i form af told i henholdtil denne forordning.
Artikel 15
Konsultationer
1. Alle konsultationer, der er omhandlet i denne forordning, finder
sted i et rådgivende udvalg, der er sammensat af repræsentanter forsamtlige medlemsstater og med en repræsentant for Kommissionen somformand. Konsultationer indledes omgående på en medlemsstatsanmodning eller på Kommissionens initiativ og finder under alle
omstændigheder sted så hurtigt, at det er muligt at overholde de frister,
der er fastsat ved denne forordning.
2. Udvalget indkaldes til møde af formanden. Denne meddeler så
hurtigt som muligt medlemsstaterne alle nødvendige oplysninger.
3. Konsultationerne kan om nødvendigt finde sted skriftligt. I så fald
underretter Kommissionen medlemsstaterne og fastsætter en frist, inden
for hvilken de kan afgive udtalelse eller anmode om mundtlige
konsultationer, som formanden foranstalter, for så vidt sådannemundtlige konsultationer kan finde sted så hurtigt, at det er muligt atoverholde de frister, der er fastsat ved denne forordning.
4. Konsultationerne omfatter især:
a) forekomsten af dumping og metoderne til fastlæggelse af dumping-
margenen
b) forekomsten af skade og omfanget heraf
c) årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og skaden
d) de foranstaltninger, som under de givne omstændigheder er egnede til
at forebygge eller afhjælpe den skade, der er forvoldt som følge afdumping, samt de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af disseforanstaltninger.
Artikel 16
Kontrolbesøg
1. Anser Kommissionen det for påkrævet, aflægger den besøg hos
importører, eksportører, handlende, repræsentanter, producenter samterhvervssammenslutninger og -organisationer for at undersøge disses1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 25
▼B
optegnelser og efterprøve oplysninger, der er indgivet om dumping og
skade. Foreligger der ikke et behørigt svar i rette tid, kan det undlades atgennemføre et kontrolbesøg.
2. Kommissionen kan om nødvendigt foretage undersøgelser i
tredjelande, forudsat at de berørte virksomheder giver deres samtykkehertil, at repræsentanterne for det pågældende lands regering underrettes,og sidstnævnte ikke modsætter sig undersøgelsen. Så snart Kommis-
sionen har modtaget de berørte virksomheders samtykke, bør
Kommissionen meddele myndighederne i eksportlandet navnene ogadresserne på de virksomheder, der skal besøges, samt de aftalte datoer.
3. De pågældende virksomheder underrettes om arten af de oplys-
ninger, der skal efterprøves under kontrolbesøget, og om eventuel
yderligere dokumentation, der er behov for at fremlægge under et sådant
besøg, om end dette ikke bør udelukke, at der under kontrolbesøget pågrundlag af de indhentede oplysninger fremsættes anmodning omnærmere enkeltheder.
4. I undersøgelser, der foretages i henhold til stk. 1, 2 og 3, bistås
Kommissionen af embedsmænd fra de medlemsstater, der anmoderherom.
Artikel 17
Stikprøver
1. I tilfælde, hvor antallet af klagere, eksportører, importører,
varetyper eller transaktioner er stort, kan undersøgelsen begrænses tilat omfatte et rimeligt antal parter, varer eller transaktioner vedanvendelse af statistisk gyldige stikprøver baseret på oplysninger, derforeligger på tidspunktet for udvælgelsen, eller til den største
producerede, solgte eller eksporterede mængde, der kan anses for
repræsentativ, og som med rimelighed kan undersøges inden for den tid,der er til rådighed.
2. Den endelige udvælgelse af parter, varetyper eller transaktioner i
henhold til disse bestemmelser om stikprøver påhviler Kommissionen,
idet udvælgelsen dog så vidt muligt foretages i samråd med de berørteparter og med disses samtykke, forudsat at sådanne parter giver sig tilkende og fremlægger tilstrækkelige oplysninger senest tre uger efterindledningen af undersøgelsen, således at der åbnes mulighed for atudtage en repræsentativ stikprøve.
3. I de tilfælde, hvor undersøgelsen er blevet begrænset i henhold til
denne artikel, beregnes der alligevel en individuel dumpingmargen foreksportører eller producenter, der ikke er udvalgt i første omgang, ogsom indgiver de nødvendige oplysninger inden for de frister, der er
fastsat i denne forordning, medmindre antallet af eksportører eller
producenter er så stort, at en individuel undersøgelse vil være urimeligtbyrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
4. Træffes der beslutning om at udtage stikprøver, og er nogle eller
alle de udvalgte parter ikke rede til fuldt ud at samarbejde, således at det
må påregnes, at resultatet af undersøgelsen vil blive påvirket i væsentlig
grad, kan der udtages en ny stikprøve. Er der imidlertid stadig tale ommanglende samarbejde, eller foreligger der ikke tilstrækkelig tid til atudtage en ny stikprøve, finder de relevante bestemmelser i artikel 18anvendelse.
Artikel 18
Manglendesamarbejde
1. I tilfælde, hvor en af de berørte parter nægter at give adgang til
nødvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de
frister, der er fastsat i denne forordning, eller lægger væsentlige
hindringer i vejen for undersøgelsen, kan der træffes foreløbige ellerendelige afgørelser, positive eller negative, på grundlag af deforeliggende faktiske oplysninger. Konstateres det, at en berørt parthar meddelt urigtige eller vildledende oplysninger, ses der bort fra disseoplysninger, og der kan gøres brug af de foreliggende faktiske1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 26
▼B
oplysninger. Berørte parter bør gøres bekendt med følgerne af
manglende samarbejdsvilje.
2. Indgives svar ikke i edb-sprog, anses dette ikke for manglende
samarbejde, forudsat at den berørte part påviser, at indgivelse af svar påden ønskede måde vil indebære en urimelig ekstra byrde eller urimeligeekstra omkostninger.
3. Selv om de oplysninger, som en berørt part indgiver, ikke er
fyldestgørende i enhver henseende, bør der ikke ses bort fra dem,forudsat at eventuelle mangler ikke giver anledning til urimeligevanskeligheder i arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, atoplysningerne indgives på korrekt vis og rettidigt, at de kan efterprøves,
og den pågældende part har handlet efter bedste evne.
4. Hvis beviser eller oplysninger ikke godtages, bør den part, der
indgiver dem, omgående underrettes om årsagerne hertil, og der børgives den pågældende lejlighed til at afgive yderligere forklaringer inden
for den fastsatte frist. Anses forklaringerne ikke for tilfredsstillende, skal
årsagerne til afvisningen af sådanne beviser eller oplysninger meddeles ioffentliggjorte undersøgelsesresultater.
5. Hvis afgørelser, herunder vedrørende den normale værdi, træffes
på grundlag af stk. 1, herunder de oplysninger, der er meddelt i klagen,
skal disse, hvor dette er praktisk muligt og under behørig hensyntagen til
de tidsfrister, der er fastsat for undersøgelsen, kontrolleres på grundlagaf oplysninger fra andre uafhængige kilder, der måtte være tilgængelige,såsom offentliggjorte prislister, officielle importstatistikker og told-indberetninger, og på grundlag af oplysninger, der er indhentet fra andre
berørte parter som led i undersøgelsen.
6. Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang,
således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situationføre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis denpågældende havde udvist samarbejdsvilje.
Artikel 19
Fortrolighed
1. Oplysninger, som ifølge deres natur er fortrolige (f.eks. fordi
fremlæggelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurren-cemæssig fordel eller være til betydelig skade for den, der afgiveroplysningerne, eller for den, fra hvem førstnævnte modtog oplysnin-gerne), eller som er stillet til rådighed på et fortroligt grundlag af parter ien undersøgelse, skal, når ønsket herom er berettiget, behandles
fortroligt af myndighederne.
2. Berørte parter, som afgiver fortrolige oplysninger, kan afkræves
ikke-fortrolige sammendrag heraf. Disse sammendrag skal væretilstrækkeligt detaljerede til at sikre en rimelig forståelse af de fortrolige
oplysningers egentlige indhold. Under særlige omstændigheder kan de
pågældende parter tilkendegive, at det ikke er muligt at udarbejde etsammendrag af oplysningerne. Under sådanne særlige omstændighederskal der afgives en erklæring med en begrundelse for, at det ikke ermuligt at udarbejde et sammendrag.
3. Anses en anmodning om fortrolig behandling ikke for berettiget,
og er den, der meddeler oplysningerne, enten ikke rede til at stilleoplysningerne til rådighed eller til at tillade, at de fremlægges igeneraliseret form eller i sammendrag, kan disse oplysninger lades udeaf betragtning, medmindre det på relevant grundlag og passende måde
kan godtgøres, at oplysningerne er korrekte. Anmodninger om fortrolig
behandling af oplysninger bør ikke afvises på et utilstrækkeligtgrundlag.
4. Denne artikel udelukker ikke, at fællesskabsmyndighederne frem-
lægger generelle oplysninger, og navnlig begrundelserne for de
afgørelser, der er truffet i medfør af denne forordning, eller at defremlægger de beviser, som de har lagt til grund for deres afgørelser, forså vidt dette er nødvendigt for at forklare disse begrundelser i retssager.Ved en sådan fremlæggelse tages der hensyn til de berørte partersberettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 27
▼B
5. Hverken Rådet, Kommissionen, medlemsstaterne eller personer i
disses tjeneste må videregive oplysninger, som de har modtaget i medføraf denne forordning, og som på anmodning af den part, der har givet
oplysningerne, skal behandles som fortrolige, medmindre denne part har
givet særlig tilladelse hertil. Oplysninger, der udveksles mellemKommissionen og medlemsstaterne, eller som vedrører konsultationeri henhold til artikel 15, eller interne dokumenter, der er udarbejdet affællesskabsmyndighederne eller af medlemsstaternes myndigheder, må
kun videregives, hvis dette udtrykkeligt fremgår af denne forordning.
6. Oplysninger, der modtages i medfør af denne forordning, må kun
anvendes til det formål, hvortil de er indhentet.
Artikel 20
Fremlæggelseafoplysninger
1. Klagerne, importørerne og eksportørerne og disses repræsentative
sammenslutninger samt repræsentanterne for eksportlandet kan anmodeom fremlæggelse af de nærmere oplysninger, der ligger til grund for devigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke der er
indført midlertidige foranstaltninger. Anmodninger om en sådan frem-
læggelse af oplysninger indgives skriftligt umiddelbart efter indførelsenaf de midlertidige foranstaltninger, og fremlæggelse af oplysningernefinder sted skriftligt hurtigst muligt herefter.
2. De parter, der er nævnt i stk. 1, kan anmode om endelig
fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på
grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale indførelse af endelige
foranstaltninger eller afslutning af en undersøgelse eller en procedureuden indførelse af foranstaltninger, idet der lægges særlig vægt på atfremlægge sådanne kendsgerninger og betragtninger, som afviger fradem, der lå til grund for indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
3. Anmodninger om endelig fremlæggelse af oplysninger efter stk. 2
indgives skriftligt til Kommissionen, og skal i tilfælde, hvor der er
pålagt midlertidig told, være denne i hænde senest en måned efteroffentliggørelsen af toldens indførelse. Er der ikke pålagt midlertidigtold, skal parterne have lejlighed til at anmode om endelig fremlæggelseaf oplysninger inden for frister, som Kommissionen fastsætter.
4. Den endelige fremlæggelse af oplysninger finder sted skriftligt.
Oplysningerne fremlægges snarest muligt under behørig hensyntagen til
kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger og normalt ikke senereend en måned, før der træffes endelig afgørelse, eller Kommissionenfremlægger forslag om endelige foranstaltninger i henhold til artikel 9.Er Kommissionen ikke i stand til at fremlægge visse kendsgerningereller betragtninger på det pågældende tidspunkt, skal der fremlægges
snarest muligt derefter. Fremlæggelsen af oplysningerne foregriber ikke
senere afgørelser, som Kommissionen eller Rådet måtte træffe, mentræffes sådanne afgørelser på grundlag af andre kendsgerninger ogbetragtninger, skal disse fremlægges snarest muligt.
5. Bemærkninger, der fremsættes efter den endelige fremlæggelse af
oplysninger, tages kun i betragtning, hvis de modtages inden for en frist,
som Kommissionen fastsætter i hvert enkelt tilfælde, og som skal være
mindst ti dage, idet der tages behørigt hensyn til sagens hastendekarakter.
Artikel 21
Fællesskabetsinteresser
1. En afgørelse om, hvorvidt det af hensyn til beskyttelsen af
Fællesskabets interesser er påkrævet at gribe ind, træffes på grundlag afen vurdering af alle involverede parters interesser som helhed, herunder
den indenlandske erhvervsgrens, brugernes og forbrugernes interesser,
og der træffes kun afgørelse i henhold til denne artikel, når alle parterhar haft lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter i henhold til stk.2. I en sådan undersøgelse tages der særligt hensyn til behovet for atbringe den fordrejning af handelen, som skyldes skadevoldendedumping til ophør og at genskabe en situation med effektiv konkurrence.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 28
▼B
De foranstaltninger, der fastsættes på grundlag af den konstaterede
dumping og deraf følgende skade, må ikke anvendes, når myndighe-derne på grundlag af alle fremlagte oplysninger klart kan fastslå, at det
ikke er i Fællesskabets interesse at anvende sådanne foranstaltninger.
2. For at sikre, at myndighederne kan tage hensyn til alle synspunkter
og oplysninger på et solidt grundlag, når de træffer afgørelse om,
hvorvidt det er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger, kan
klagerne, importørerne og deres repræsentative sammenslutninger samtrepræsentative brugere og repræsentative forbrugerorganisationer indenfor de frister, der er fastsat i meddelelsen om indledning af anti-dumpingundersøgelsen, give sig til kende og indgive oplysninger tilKommissionen. Sådanne oplysninger eller passende sammendrag deraf
stilles til rådighed for de øvrige parter, der er omhandlet i denne artikel,
og disse er berettiget til at fremsætte bemærkninger hertil.
3. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan anmode
om at blive hørt. Anmodninger herom skal imødekommes, når de
fremsættes inden for de frister, der er fastsat i stk. 2, og det begrundes ihenseende til Fællesskabets interesser, hvorfor de pågældende parter børhøres.
4. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan
fremsætte bemærkninger om anvendelsen af midlertidig told, derindføres. Sådanne bemærkninger skal være modtaget inden for en fristpå en måned fra tidspunktet for ikrafttrædelse af de pågældendeforanstaltninger, hvis der skal tages hensyn hertil, og bemærkningerne,
eller passende sammendrag heraf, skal stilles til rådighed for de øvrige
parter, som er berettiget til at fremsætte bemærkninger hertil.
5. Kommissionen gennemgår behørigt indgivne oplysninger og
undersøger, om de er tilstrækkeligt repræsentative, og resultaterne af
en sådan analyse samt en udtalelse om oplysningernes beskaffenhed
forelægges for Det Rådgivende Udvalg. Ved udarbejdelsen af forslag ihenhold til artikel 9, tager Kommissionen hensyn til de synspunkter, derfremføres i udvalget.
6. Parter, der har handlet i overensstemmelse med stk. 2, kan anmode
om at blive gjort bekendt med de kendsgerninger og betragtninger, pågrundlag af hvilke der sandsynligvis vil blive truffet endelig afgørelse.Sådanne oplysninger fremlægges i det omfang, det er muligt, og uden atdette foregriber senere afgørelser, som Kommissionen eller Rådet måtte
træffe.
7. Der tages kun hensyn til behørigt dokumenterede oplysninger.
Artikel 22
Afsluttendebestemmelser
Denne forordning udelukker ikke anvendelsen af:
a) særlige bestemmelser, som er fastsat i aftaler mellem Fællesskabet og
tredjelande
b) fællesskabsforordningerne på landbrugsområdet og Rådets forord-
ning (EF) nr. 3448/93 (
1), (EØF) nr. 2730/75 (2) og (EØF) nr. 2783/
75 (3); nærværende forordning anvendes i tilslutning til disse
forordninger og uanset bestemmelser deri, der udelukker anvendelsen
af antidumpingtold
c) særlige foranstaltninger, forudsat at de ikke er i modstrid med
forpligtelserne i henhold til GATT.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 29
(1) EFT nr. L 318 af 20. 12. 1993, s. 18.
(2) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 20. Forordningen er ændret ved
Kommissionens forordning (EØF) nr. 222/88 (EFT nr. L 28 af 1. 2. 1988,
s. 1).
(3) EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 104. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EF) nr. 3290/94 EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 105).
▼B
Artikel 23
Ophævelseafeksisterendelovgivningogovergangsforanstaltninger
Forordning (EF) nr. 3283/94 ophæves, med undtagelse af artikel 23, stk.
1.
Ophævelsen af forordning (EF) nr. 3283/94 berører dog ikke gyldig-
heden af procedurer, der er indledt i henhold til nævnte forordning.
Henvisninger til forordning (EØF) nr. 2423/88 og forordning (EF) nr.
3283/94 betragtes i påkommende tilfælde som henvisninger tilnærværende forordning.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
De frister, der er fastsat i artikel 5, stk. 9, artikel 6, stk. 9, og artikel 7,
stk. 1, gælder for klager, der indgives i henhold til artikel 5, stk. 9, den 1.september 1995 og derefter, og for undersøgelser, der indledes på
grundlag af sådanne klager.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1996R0384 — DA — 12.10.2000 — 002.001 — 30