2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.539/2001
af15.marts2001
omfastlæggelseaflistenoverdetredjelande,hvisstatsborgereskalværeibesiddelseafvisumved
passageafdeydregrænser,oglistenoverdetredjelande,hvisstatsborgereerfritagetfordettekrav
(EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 2414/2001 af 7. december 2001 L 327 1 12.12.2001
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.539/2001
af15.marts2001
omfastlæggelseaflistenoverdetredjelande,hvisstatsborgereskal
væreibesiddelseafvisumvedpassageafdeydregrænser,oglisten
overdetredjelande,hvisstatsborgereerfritagetfordettekrav
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, særlig artikel 62, nr. 2), litra b), nr. i),
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)I medfør af artikel 62, nr. 2), litra b), fastsætter Rådet visumregler
for forventet ophold i højst tre måneder, og Rådet skal derforfastsætte en liste over de tredjelande, hvis statsborgere skal være ibesiddelse af visum, når de passerer de ydre grænser, og en liste
over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav.
Fastlæggelsen af disse lister er blandt de ledsageforanstaltninger,der ifølge artikel 61 er direkte knyttet til den frie bevægelighedfor personer i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
(2)Denne forordning er et led i udbygningen af Schengen-reglerne i
overensstemmelse med protokollen om integration af Schengen-
reglerne i Den Europæiske Union, i det følgende benævnt»Schengen-protokollen«. Den berører ikke medlemsstaternesforpligtelser i henhold til Schengen-reglerne, således som defremgår af bilag A til Rådets afgørelse 1999/435/EF af 20. maj1999 om definition af Schengen-reglerne med henblik på, i
overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om DenEuropæiske Union, at fastsætte retsgrundlaget for de bestem-melser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne(
3).
(3)Denne forordning er en videreudvikling af de bestemmelser, for
hvilke Schengen-protokollen giver mulighed for et tættere
indbyrdes samarbejde, og den falder ind under artikel 1, litra B,i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om vissegennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for DenEuropæiske Union har indgået med Republikken Island og
Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennem-
førelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne(
4).
(4)I medfør af artikel 1 i protokollen om Det Forenede Kongerigesog Irlands stilling, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske
Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, deltager Det Forenede Kongerige og Irland ikke ivedtagelsen af denne forordning. Derfor, og med forbehold afartikel 4 i nævnte protokol, gælder bestemmelserne i denneforordning hverken for Det Forenede Kongerige eller for Irland.
(5)For at afgøre om statsborgere fra et givet tredjeland er underlagt
visumpligt eller er fritaget for dette krav, foretages der en
individuel vurdering under anvendelse af forskellige kriterier,navnlig vedrørende illegal indvandring, offentlig orden ogsikkerhed, samt Den Europæiske Unions forbindelser med detpågældende tredjeland, samtidig med at der også tages hensyn til
den regionale sammenhæng og til gensidighedsprincippet. Der
bør indføres en fællesskabsmekanisme for iværksættelse af dettegensidighedsprincip for det tilfælde, at et af de tredjelande, der er2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 2
(1) EFT C 177 E af 27.6.2000, s. 66.
(2) Udtalelse af 5.7.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 1.
(4) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.
▼B
opført på listen i bilag II, beslutter at indføre visumpligt for
statsborgere fra en eller flere medlemsstater.
(6)Da den frie bevægelighed for statsborgere fra Island, Liech-tenstein og Norge er sikret i medfør af aftalen om Det EuropæiskeØkonomiske Samarbejdsområde, er disse lande ikke opført pålisten i bilag II.
(7)For statsløse og konventionsflygtninge skal beslutningen omvisumpligt eller visumfritagelse med forbehold af de forpligtelser,der følger af internationale aftaler, som medlemsstaterne harundertegnet, navnlig den europæiske overenskomst om ophævelseaf visumtvang for flygtninge, undertegnet den 20. april 1959 iStrasbourg, træffes på grundlag af det tredjeland, hvor disse
personer har bopæl, og som har udstedt deres rejsedokumenter. I
betragtning af forskellene mellem medlemsstaternes lovgivningom statsløse og konventionsflygtninge kan medlemsstaterne dog,hvis det tredjeland, hvor disse persongrupper har bopæl, og somhar udstedt deres rejsedokumenter, er et af de tredjelande, hvis
statsborgere er fritaget fra visumpligt, afgøre, om disse personer
er underlagt visumpligt.
(8)I særlige tilfælde, der berettiger til en særordning på visu-mområdet, kan medlemsstaterne fritage visse personkategorier forvisumpligten eller omvendt pålægge dem visumpligt, bl.a. i
overensstemmelse med folkeretten bestemmelser eller sædvane.
(9)For at sikre, at systemet bliver gennemsigtigt, og at de berørte
personer modtager oplysninger, skal medlemsstaterne meddele deøvrige medlemsstater og Kommissionen, hvilke foranstaltningerde træffer inden for rammerne af denne forordning. Disse
oplysninger skal af samme grund ligeledes offentliggøres i De
EuropæiskeFællesskabersTidende .
(10)Betingelserne for indrejse på medlemsstaternes område eller
udstedelse af visa berører ikke de gældende regler for anerken-
delse af rejsedokumenters gyldighed.
(11)I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i traktatens
artikel 5 er det, for at sikre en korrekt anvendelse af den fællesvisumordning, nødvendigt og hensigtsmæssigt at vedtage enforordning for at fastlægge listen over de tredjelande, hvis
statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de
ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere erfritaget for dette krav.
(12)Denne forordning indebærer en fuldstændig harmonisering for så
vidt angår de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse
af visum ved passage af de ydre grænser, og de tredjelande, hvisstatsborgere er fritaget for dette krav —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Statsborgere fra tredjelande, der er opført på listen i bilag I, skal
være i besiddelse af visum, når de passerer medlemsstaternes ydre
grænser.
2.►M1Statsborgere fra tredjelande, der er opført på listen i bilag
II, er fritaget for det i stk. 1 omhandlede krav i forbindelse med ophold
på højst tre måneder. ◄
3. Statsborgere fra nye tredjelande, der er opstået af lande, som er
opført på listerne i bilag I og II, er underlagt kravene i henholdsvis stk. 1og 2, indtil Rådet træffer anden afgørelse efter proceduren i denrelevante artikel i traktaten.
4. Hvis et tredjeland, der er opført på listen i bilag II, indfører
visumpligt over for statsborgere fra en medlemsstat, finder følgendebestemmelser anvendelse, med forbehold af en eventuel aftale om2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
undtagelse fra visumpligt, som Fællesskabet måtte have indgået med det
pågældende tredjeland:
a) medlemsstaten kan skriftligt give Kommissionen og Rådet medde-
lelse om, at det pågældende tredjeland har indført visumpligt
b) 30 dage efter en sådan meddelelse indføres der en midlertidig pligt
for medlemsstaterne til at pålægge det pågældende tredjelandsstatsborgere visumpligt, medmindre Rådet på forhånd og medkvalificeret flertal har truffet anden afgørelse
c) midlertidig indførelse af visumpligt offentliggøres af Rådet i De
EuropæiskeFællesskabersTidende inden den træder i kraft
d) Kommissionen behandler enhver anmodning fra Rådet eller fra en
medlemsstat om, at den forelægger Rådet et forslag til ændring af
bilagene til denne forordning, således at det pågældende tredjelandmedtages i bilag I og slettes i bilag II
e) hvis tredjelandet ophæver sin beslutning om indførelse af visumpligt,
inden Rådet har vedtaget en sådan ændring af bilagene til denne
forordning, giver den pågældende medlemsstat straks Kommissionen
og Rådet skriftlig meddelelse herom
f) meddelelsen offentliggøres af Rådet i DeEuropæiskeFællesskabers
Tidende. Den midlertidige indførelse af visumpligt for statsborgere
fra det pågældende tredjeland ophæves syv dage efter datoen for
offentliggørelsen.
Artikel 2
I denne forordning forstås ved »visum« en tilladelse, der er udstedt af en
medlemsstat, eller en afgørelse, der er truffet af en medlemsstat, og somkræves i forbindelse med:
— indrejse med henblik på et planlagt ophold i denne medlemsstat eller
i flere medlemsstater på højst tre måneder i alt
— indrejse med henblik på transit gennem denne medlemsstats eller
flere medlemsstaters områder, bortset fra lufthavnstransit.
Artikel 3
Med forbehold af de forpligtelser, som følger af den europæiske
overenskomst om ophævelse af visumtvang for flygtninge, undertegnet
den 20. april 1959 i Strasbourg,
— har konventionsflygtninge og statsløse visumpligt, hvis det tredje-
land, hvor de har deres bopæl, og som har udstedt deresrejsedokument, er et af de tredjelande, der er opført på listen i bilag
I
— kan konventionsflygtninge og statsløse fritages for visumpligt, hvis
det tredjeland, hvor de har deres bopæl, og som har udstedt deres
rejsedokument, er et af de tredjelande, der er opført på listen i bilag
II.
Artikel 4
1. En medlemsstat kan fastsætte undtagelser fra visumpligten i artikel
1, stk. 1, eller fra visumfritagelsen i artikel 1, stk. 2, for:
a) indehavere af diplomatpas, tjenestepas og andre officielle pas
b) besætningen inden for civil luft- og skibsfart
c) flybesætningen og det ledsagende personale på nødhjælps- eller
redningsflyvninger og andet hjælpepersonale i katastrofe- og ulyk-kestilfælde
d) besætningen på skibe i international flodtransport
e) indehavere af laissez-passer, som visse mellemstatslige internationale
organisationer udsteder til deres ansatte.
2. En medlemsstat kan give visumfritagelse til skoleelever, der er
statsborgere i et tredjeland på listen i bilag I, og som har bopæl i ettredjeland på listen i bilag II, når disse skoleelever deltager i enorganiseret skolerejse og ledsages af en lærer fra institutionen.2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 4
▼B
3. En medlemsstat kan fravige visumfritagelsen i artikel 1, stk. 2, for
personer, der udøver lønnet beskæftigelse under opholdet.
Artikel 5
1. Senest ti arbejdsdage efter denne forordnings ikrafttræden
meddeler medlemsstaterne de øvrige medlemsstater og Kommissionen
de foranstaltninger, de har truffet i medfør af artikel 3, andet led, og
artikel 4. Efterfølgende ændringer af foranstaltningerne skal meddelesinden fem arbejdsdage.
2. Meddelelserne i stk. 1 offentliggøres af Kommissionen til
orientering iDeEuropæiskeFællesskabersTidende .
Artikel 6
Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at
anerkende stater og territoriale enheder samt pas, rejse- og identitets-dokumenter, som udstedes af deres myndigheder.
Artikel 7
1. Rådets forordning (EF) nr. 574/1999(
1) erstattes af nærværende
forordning.
2. Den endelige udgave af de fælles konsulære instrukser og den
fælles håndbog således som udformet i Schengen-Eksekutivkomitéens
afgørelse af 28. april 1999 (SCH/Com-ex(99) 13) ændres således:
1) Betegnelsen i bilag 1, del I, i de fælles konsulære instrukser og i bilag
5, del I, i den fælles håndbog affattes således:
»Fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere er visumpligtige i de
medlemsstater, der er bundet af forordning (EF) nr. 539/2001.«
2) Listen i bilag 1, del I, i de fælles konsulære instrukser og i bilag 5,
del I, i den fælles håndbog erstattes med listen i bilag I tilnærværende forordning.
3) Betegnelsen i bilag 1, del II, i de fælles konsulære instrukser og i
bilag 5, del II, i den fælles håndbog affattes således:
»Fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere ikke er visumpligtige
i de medlemsstater, der er bundet af forordning (EF) nr. 539/2001.«
4) Listen i bilag 1, del II, i de fælles konsulære instrukser og i bilag 5,
del II, i den fælles håndbog erstattes med listen i bilag II tilnærværende forordning.
5) Del III i bilag 1 til de fælles konsulære instrukser og del III i bilag 5
til den fælles håndbog udgår.
3. Schengen-Eksekutivkomitéens afgørelser af 15. december 1997
(SCH/Com-ex(97) 32) og af 16. december 1998 (SCH/Com-ex(98) 53,REV 2) ophæves.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen
iDeEuropæiskeFællesskabersTidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det
Europæiske Fællesskab.2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 5
(1) EFT L 72 af 18.3.1999, s. 2.▼M1
▼B
▼B
BILAGI
Fælleslistesomomhandletiartikel1,stk.1
1) STATER
Afghanistan
AlbanienAlgerietAngola
Antigua og Barbuda
Arabiske Emirater, De ForenedeArmenienAserbajdsjanBahamasBahrainBangladeshBarbados
Belarus
BelizeBeninBurma/MyanmarBhutanBosnien-HercegovinaBotswana
Burkina Faso
BurundiCambodjaCamerounCentralfrikanske Republik, DenColombiaComorerneCongo
Congo, Den Demokratiske Republik
Côte d'IvoireCubaDjiboutiDominicaDominikanske Republik, DenEgyptenEritrea
Etiopien
FijiFilippinerneForbundsrepublikken Jugoslavien (Serbien og Montenegro)GabonGambiaGeorgien
Ghana
GrenadaGuineaGuinea-BissauGuyanaHaitiIndien2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 6
▼B
Indonesien
IrakIranJamaica
Jordan
Kap VerdeKasakhstanKenyaKina
Kirgisistan
KiribatiKuwaitLaos
Lesotho
LibanonLiberiaLibyenMadagaskar
Makedonien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik
MalawiMaldiverneMali
Marokko
MarshalløerneMauretanienMauritiusMikronesien
Moldova
MongolietMozambiqueNamibia
Nauru
NepalNigerNigeria
Nordkorea
NordmarianerneOmanPakistanPalau
Papua Ny Guinea
PeruQatarRusland
Rwanda
Saint Christopher og NevisSaint LuciaSaint Vincent og GrenadinerneSalomonøerne
Samoa
São Tomé og PríncipeSaudi-ArabienSenegal
Seychellerne2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 7
▼B
Sierra Leone
SomaliaSudanSri Lanka
Surinam
SwazilandSydafrika
Syrien
TadsjikistanTanzaniaTchad
Thailand
TogoTonga
Trinidad og Tobago
TunesienTurkmenistanTuvalu
Tyrkiet
UgandaUkraine
Usbekistan
VanuatuVietnamYemen
Zambia
ZimbabweÆkvatorialguinea
2) TERRITORIALE ENHEDER OG MYNDIGHEDER, DER IKKE ER
ANERKENDT SOM STATER AF MINDST EN MEDLEMSSTAT
Den Palæstinensiske Myndighed
Østtimor
Taiwan2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 8
▼B
BILAGII
Fælleslistesomomhandletiartikel1,stk.2
1) STATER
Andorra
ArgentinaAustralienBoliviaBrasilienBruneiBulgarienCanadaChileCypernCosta RicaEcuadorEl SalvadorEstlandForenede Stater, DeGuatemalaHondurasIsraelJapanKroatienLetland
Litauen
MalaysiaMaltaMexicoMonacoNew ZealandNicaraguaPanamaParaguayPolenRumænien ►
M1 ◄
San MarinoSchweizSingaporeSlovakietSlovenienSydkoreaTjekkiske Republik, DenUngarnUruguayVatikanstatenVenezuela2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 9
▼B
2) FOLKEREPUBLIKKEN KINAS SÆRLIGE ADMINISTRATIVE
OMRÅDER
SAR Hongkong(1)
SAR Macao(2)2001R0539 — DA — 01.01.2002 — 001.001 — 10
(1) Visumfritagelsen finder kun anvendelse på indehavere af pas udstedt af »Hong Kong
Special Administrative Region«.
(2) Visumfritagelsen finder kun anvendelse på indehavere af pas udstedt af »Região
Administrativa Especial de Macau«.