02016R0794 — DA — 28.06.2022 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2016/794

af 11. maj 2016

om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA







KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM OG MÅLSÆTNINGER OG OPGAVER FOR EUROPOL

Artikel 1

Oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde

1. Herved oprettes Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) med henblik på at støtte samarbejde mellem de retshåndhævende myndigheder i Unionen.

2. Det Europol, der oprettes ved denne forordning, erstatter og efterfølger det Europol, der blev oprettet ved afgørelse 2009/371/RIA.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »medlemsstaternes kompetente myndigheder« : alle politimyndigheder og andre retshåndhævende tjenester i medlemsstaterne, der i henhold til national ret er ansvarlige for forebyggelse og bekæmpelse af strafbare handlinger. De kompetente myndigheder omfatter også andre offentlige myndigheder i medlemsstaterne, der i henhold til national ret er ansvarlige for forebyggelse og bekæmpelse af strafbare handlinger, der henhører under Europols kompetence

b) »strategisk analyse« : alle metoder og teknikker til indsamling, opbevaring, behandling og vurdering af oplysninger med henblik på at støtte og udvikle en kriminalpolitik, der bidrager til den effektive og virkningsfulde forebyggelse og bekæmpelsen af kriminalitet

c) »operationel analyse« : alle metoder og teknikker til indsamling, opbevaring, behandling og vurdering af oplysninger med henblik på at støtte strafferetlige efterforskninger

d) »EU-organer« : institutioner, organer, missioner, kontorer og agenturer, der er oprettet ved TEU og TEUF eller med hjemmel deri

e) »international organisation« : en folkeretlig organisation og organer, der er underordnet den, eller ethvert andet organ, der er oprettet ved eller med hjemmel i en aftale mellem to eller flere lande

f) »private parter« : enheder og organer oprettet i henhold til en medlemsstats eller et tredjelands lovgivning, navnlig selskaber og virksomheder, erhvervssammenslutninger, nonprofitorganisationer og andre juridiske personer, som ikke er omfattet af litra e)

g) »privatpersoner« : alle fysiske personer

▼M1 —————

▼B

l) »modtager« : en fysisk eller juridisk person, en offentlig myndighed, et agentur eller ethvert andet organ, hvortil oplysninger videregives, uanset om der er tale om en tredjemand eller ej

▼M1 —————

▼M1

p) »administrative personoplysninger« : andre personoplysninger, der behandles af Europol, end operationelle personoplysninger

▼M1

q) »efterforskningsoplysninger« : oplysninger, som en medlemsstat, Den Europæiske Anklagemyndighed (»EPPO«), der er oprettet ved Rådets forordning (EU) 2017/1939 ( 1 ), Eurojust eller et tredjeland har tilladelse til at behandle under en igangværende strafferetlig efterforskning vedrørende en eller flere medlemsstater i overensstemmelse med proceduremæssige krav og garantier, der finder anvendelse i henhold til EU-ret eller national ret, eller som en medlemsstat, EPPO eller et tredjeland har videregivet til Europol til støtte for en sådan igangværende strafferetlig efterforskning, og som indeholder personoplysninger, der ikke vedrører de kategorier af registrerede, der er opført i bilag II

r) »terrorrelateret indhold« : terrorrelateret indhold som defineret i artikel 2, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/784 ( 2 )

s) »onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn« : onlinemateriale, der udgør børnepornografi som defineret i artikel 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/93/EU ( 3 ) eller pornografisk optræden som defineret i nævnte direktivs artikel 2, litra e)

t) »onlinekrisesituation« : udbredelse af onlineindhold, der stammer fra en igangværende eller nylig virkelig begivenhed, og som viser skade på liv eller fysisk integritet eller opfordrer til at forvolde umiddelbar skade på liv eller fysisk integritet, og som har til formål eller har den virkning at intimidere en befolkning i alvorlig grad, forudsat at der er en forbindelse eller en begrundet mistanke om en forbindelse til terrorisme eller voldelig ekstremisme, og at der forventes potentiel eksponentiel mangedobling og viralitet af dette indhold på tværs af flere onlinetjenester

u) »kategori af videregivelser af personoplysninger« : en gruppe videregivelser af personoplysninger, hvor oplysningerne vedrører den samme specifikke situation, og hvor videregivelserne omfatter de samme kategorier af personoplysninger og de samme kategorier af registrerede

v) »forsknings- og innovationsprojekter« : projekter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af denne forordning, med henblik på udvikling, uddannelse, afprøvning og validering af algoritmer til udvikling af specifikke værktøjer og andre specifikke forsknings- og innovationsprojekter, som er relevante for at nå Europols målsætninger.

▼B

Artikel 3

Målsætninger

1. Europol støtter og styrker medlemsstaternes kompetente myndigheders indsats for og deres indbyrdes samarbejde om at forebygge og bekæmpe grov kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater, samt terrorisme og former for kriminalitet, der berører en fælles interesse, som er omfattet af en EU-politik, jf. listen i bilag I.

2. Ud over stk. 1 omfatter Europols målsætninger også relaterede strafbare handlinger. Ved relaterede strafbare handlinger forstås følgende: a) strafbare handlinger, der begås for at skaffe midler til at begå handlinger, der henhører under Europols kompetenceområde b) strafbare handlinger, der begås for at lette eller begå handlinger, der henhører under Europols kompetenceområde c) strafbare handlinger, der begås for at undgå straf for handlinger, der henhører under Europols kompetenceområde.

Artikel 4

Opgaver

1. Europol udfører følgende opgaver med henblik på at nå de mål, som er fastsat i artikel 3: a) indsamle, opbevare, behandle, analysere og udveksle oplysninger, herunder kriminalefterretninger b) uden ophold give medlemsstaterne meddelelse om alle oplysninger og indbyrdes forbindelser mellem strafbare handlinger, der vedrører dem, via de nationale enheder, der oprettes eller udpeges i henhold til artikel 7, stk. 2 c) koordinere, organisere og gennemføre efterforskninger og operationelle foranstaltninger for at støtte og styrke medlemsstaternes kompetente myndigheders indsats, der udføres: i) sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder, eller ii) inden for rammerne af fælles efterforskningshold, jf. artikel 5 og eventuelt i samarbejde med Eurojust d) deltage i fælles efterforskningshold og foreslå, at sådanne hold oprettes i henhold til artikel 5 e) meddele oplysninger og yde analytisk støtte til medlemsstaterne i forbindelse med større internationale begivenheder f) udarbejde trusselsvurderinger, strategiske og operationelle analyser og rapporter om den generelle situation g) udvikle, dele og fremme ekspertviden om metoder til forebyggelse af kriminalitet, efterforskningsprocedurer og tekniske og kriminaltekniske metoder samt rådgive medlemsstaterne h) støtte medlemsstaternes informationsudvekslingsaktiviteter, operationer og efterforskninger på tværs af landegrænserne samt fælles efterforskningshold, herunder ved at yde operationel, teknisk og finansiel støtte ▼M1 ha) yde administrativ og finansiel støtte til medlemsstaternes særlige indsatsenheder som omhandlet i Rådets afgørelse 2008/617/RIA ( 4 ) ▼B i) levere specialiseret uddannelse og bistå medlemsstaterne med at tilrettelægge uddannelse, herunder med levering af finansiel støtte, inden for rammerne af sine målsætninger og i overensstemmelse med de personale- og budgetressourcer, som det har til sin rådighed, i samordning med Den Europæiske Unions Agentur for Uddannelse inden for Retshåndhævelse (Cepol) ▼M1 j) samarbejde med de EU-organer, der er oprettet med hjemmel i afsnit V i TEUF, med OLAF og med Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed (ENISA), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/881 ( 5 ), navnlig gennem informationsudvekslinger og ved at yde analytisk støtte på områder, der falder ind under deres respektive kompetencer ▼B k) meddele oplysninger og yde støtte til EU-krisestyringsstrukturer og -missioner, der er oprettet med hjemmel i TEU, inden for rammerne af Europols målsætninger som fastsat i artikel 3 l) udvikle specialiserede EU-ekspertisecentre for bekæmpelse af visse former for kriminalitet inden for rammerne af Europols målsætninger, navnlig Det Europæiske Center til Bekæmpelse af IT-Kriminalitet ▼M1 m) støtte medlemsstaternes indsats for at forebygge og bekæmpe de former for kriminalitet, der er anført i bilag I, som lettes, fremmes eller begås ved hjælp af internettet, herunder ved: i) at bistå medlemsstaternes kompetente myndigheder på deres anmodning med at reagere på cyberangreb af formodet kriminel oprindelse ii) at samarbejde med medlemsstaternes kompetente myndigheder med hensyn til påbud om fjernelse, jf. artikel 14 i forordning (EU) 2021/784, og iii) at foretage indberetninger af onlineindhold til de berørte udbydere af onlinetjenester med henblik på deres frivillige overvejelse af, om det pågældende indhold er i overensstemmelse med deres egne vilkår og betingelser ▼M1 r) bistå medlemsstaterne med at identificere personer, hvis kriminelle handlinger er omfattet af de former for kriminalitet, der er anført i bilag I, og som udgør en høj sikkerhedsrisiko s) lette fælles, koordinerede og prioriterede efterforskninger vedrørende de i litra r) omhandlede personer t) støtte medlemsstaterne i behandlingen af oplysninger, der er meddelt Europol af tredjelande eller internationale organisationer, om personer, der er involveret i terrorisme eller i grov kriminalitet, og foreslå, at medlemsstaterne i Unionens interesse efter eget skøn og med forbehold af egen kontrol og analyse af disse oplysninger kan indlæse indberetninger med oplysninger om tredjelandsstatsborgere (»indberetninger med oplysninger«) i Schengeninformationssystemet (SIS) i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1862 ( 6 ) u) støtte gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne i henhold til forordning (EU) nr. 1053/2013 inden for Europols målsætninger gennem levering af ekspertise og analyser, hvor det er relevant v) proaktivt overvåge forsknings- og innovationsaktiviteter, der er relevante for at nå Europols målsætninger, og bidrage til sådanne aktiviteter ved at støtte relaterede aktiviteter i medlemsstaterne og ved at gennemføre dets egne forsknings- og innovationsaktiviteter, herunder projekter vedrørende udvikling, uddannelse, afprøvning og validering af algoritmer til udvikling af specifikke værktøjer til brug af retshåndhævelsesmyndigheder, og formidle resultaterne af disse aktiviteter til medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 67 w) bidrage til at skabe synergier mellem EU-organers forsknings- og innovationsaktiviteter, der er relevante for at opnå Europols målsætninger, herunder gennem EU-innovationsknudepunktet for indre sikkerhed, og i tæt samarbejde med medlemsstaterne x) på medlemsstaternes anmodning støtte deres indsats for at håndtere onlinekrisesituationer, navnlig ved at give private parter de oplysninger, der er nødvendige for at identificere relevant onlineindhold y) støtte medlemsstaternes indsats for at bekæmpe onlineudbredelsen af onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn z) samarbejde i overensstemmelse med artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1153 ( 7 ) med finansielle efterretningsenheder (FIU'er), der er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 ( 8 ), gennem den relevante nationale Europolenhed eller, hvis den relevante medlemsstat tillader det, direkte kontakt med FIU'erne, navnlig gennem udveksling af oplysninger og levering af analyser til medlemsstaterne for at støtte grænseoverskridende efterforskninger af tværnationale kriminelle organisationers hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme.

For at en medlemsstat inden for en periode på 12 måneder efter, at Europol har fremsat forslag om mulig indlæsning af en indberetning med oplysninger som omhandlet i første afsnit, litra t), kan underrette de øvrige medlemsstater og Europol om resultatet af kontrollen og analysen af oplysningerne og om, hvorvidt indberetningen er blevet indlæst i SIS, skal der indføres en mekanisme til regelmæssig rapportering.

Medlemsstaterne underretter Europol om alle indberetninger med oplysninger, der er indlæst i SIS, og om oplysninger om søgeemnet for sådanne indberetninger med oplysninger og kan gennem Europol underrette det tredjeland eller den internationale organisation, som har meddelt de oplysninger, der førte til indlæsning af indberetningen med oplysninger, om søgeemnet for en sådan indberetning med oplysninger i overensstemmelse med proceduren i forordning (EU) 2018/1862.

▼B

2. ►M1 ◄ Europol udarbejder strategiske analyser og trusselsvurderinger til hjælp for Rådet og Kommissionen, når de skal fastlægge Unionens strategiske og operationelle prioriteter for bekæmpelse af kriminalitet.Europol bistår tillige med den operationelle gennemførelse af disse prioriteter, navnlig inden for den europæiske tværfaglige platform mod kriminalitetstrusler (EMPACT), herunder ved at lette og yde administrativ, logistisk, finansiel og operationel støtte til operationelle og strategiske aktiviteter, der ledes af medlemsstaterne.

3. ►M1 ◄ Europol leverer strategiske analyser og trusselsvurderinger til brug for en effektiv og virkningsfuld anvendelse af de ressourcer, som på nationalt plan og på EU-plan er til rådighed til operationel indsats og støtte til denne indsats.Europol udarbejder tillige en trusselsanalyse på grundlag af de oplysninger, det råder over, om kriminelle fænomener og tendenser, til støtte for Kommissionen og medlemsstaterne ved deres gennemførelse af risikovurderinger.

4. Europol fungerer som centralkontor for bekæmpelse af eurofalskmøntneri i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2005/511/RIA ( 9 ). Europol fremmer endvidere koordinering af foranstaltninger til bekæmpelse af eurofalskmøntneri, der gennemføres af medlemsstaternes kompetente myndigheder eller af fælles efterforskningshold, eventuelt i samarbejde med EU-organer og tredjelandes myndigheder.

▼M1

4a. Europol bistår medlemsstaterne og Kommissionen med at udpege centrale forskningstemaer.

Europol bistår Kommissionen med at udarbejde og gennemføre de EU-rammeprogrammer for forsknings- og innovationsaktiviteter, som er relevante for at nå Europols målsætninger.

Europol kan, hvor det er hensigtsmæssigt, formidle resultaterne af sine forsknings- og innovationsaktiviteter som led i sit bidrag til at skabe synergier mellem relevante EU-organers forsknings- og innovationsaktiviteter i overensstemmelse med stk. 1, første afsnit, litra w).

Europol træffer alle nødvendige foranstaltninger for at undgå interessekonflikter. Europol må ikke modtage støtte fra et givent EU-rammeprogram, hvor det bistår Kommissionen med at udpege centrale forskningstemaer og med at udarbejde og gennemføre dette program.

I forbindelse med udformningen og konceptualiseringen af forsknings- og innovationsaktiviteter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af denne forordning, kan Europol, hvor det er hensigtsmæssigt, rådføre sig med Kommissionens Fælles Forskningscenter.

4b. Europol støtter medlemsstaterne i forbindelse med screening, for så vidt angår de forventede konsekvenser for sikkerheden, af specifikke tilfælde af udenlandske direkte investeringer i Unionen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/452 ( 10 ), der vedrører virksomheder, som leverer teknologier, herunder software, der anvendes af Europol til forebyggelse og efterforskning af kriminalitet, der er omfattet af Europols målsætninger.

▼M1

5. Europol må ikke anvende tvangsindgreb under udøvelsen af sine opgaver.

Europolansatte kan yde operationel støtte til medlemsstaternes kompetente myndigheder under udførelsen af efterforskningsforanstaltninger på deres anmodning og i overensstemmelse med deres nationale ret, navnlig ved at lette grænseoverskridende udveksling af oplysninger, ved at yde kriminalteknisk og teknisk støtte og ved at være til stede under udførelsen af disse foranstaltninger. Europolansatte må ikke selv have beføjelse til at udføre efterforskningsforanstaltninger.

▼M1

5a. Europol sikrer, at de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, der er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), overholdes ved udførelsen af dets opgaver.

▼B







KAPITEL II

SAMARBEJDE MELLEM MEDLEMSSTATERNE OG EUROPOL

Artikel 5

Deltagelse i fælles efterforskningshold

1. Europolansatte kan deltage i aktiviteter udøvet af fælles efterforskningshold, som beskæftiger sig med kriminalitet, der er omfattet af Europols målsætninger. Aftalen om oprettelse af et fælles efterforskningshold skal fastlægge betingelserne for deltagelse af Europolansatte i holdet og skal indeholde oplysninger om reglerne om ansvar.

2. Europolansatte kan inden for begrænsningerne i lovgivningen i de medlemsstater, hvor et fælles efterforskningshold opererer, bistå i forbindelse med alle aktiviteter og udvekslinger af oplysninger med alle medlemmerne af det fælles efterforskningshold.

3. Europolansatte, der deltager i et fælles efterforskningshold, kan i overensstemmelse med denne forordning give alle medlemmer af holdet de nødvendige oplysninger, der er behandlet af Europol til de formål, der er fastsat i artikel 18, stk. 2. Europol underretter på samme tid de nationale enheder i de medlemsstater, der er repræsenteret på holdet, og de nationale enheder i de medlemsstater, der har stillet oplysningerne til rådighed.

4. Oplysninger, som Europolansatte er kommet i besiddelse af i forbindelse med deres deltagelse i et fælles efterforskningshold, må med samtykke fra den medlemsstat, der stillede oplysningerne til rådighed, og på dennes ansvar behandles af Europol til de formål, der er fastsat i artikel 18, stk. 2, på de betingelser, der er fastsat i denne forordning.

5. Har Europol grund til at antage, at det vil være nyttigt for en efterforskning, at der oprettes et fælles efterforskningshold, kan den foreslå dette for de berørte medlemsstater, og træffe foranstaltninger til at bistå dem med at oprette det fælles efterforskningshold.

Artikel 6

Anmodning fra Europol om at indlede en strafferetlig efterforskning

1. Finder Europol i en konkret sag, at der bør indledes strafferetlig efterforskning af en strafbar handling, der er inden for rammerne af dets målsætninger, anmoder det gennem de nationale enheder de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder om at indlede, gennemføre eller koordinere en sådan strafferetlig efterforskning.

▼M1

1a. Uden at det berører stk. 1, kan den administrerende direktør, hvis denne finder, at der bør indledes en strafferetlig efterforskning af en konkret strafbar handling, som kun vedrører én medlemsstat, men berører en fælles interesse, der er omfattet af en EU-politik, foreslå de kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat gennem dennes nationale enhed at indlede, gennemføre eller koordinere en sådan strafferetlig efterforskning.

▼M1

2. De nationale enheder underretter uden unødigt ophold Europol, for så vidt angår enhver anmodning i henhold til stk. 1, eller den administrerende direktør, for så vidt angår ethvert forslag i henhold til stk. 1a, om den beslutning, som medlemsstaternes kompetente myndigheder træffer.

▼B

3. Hvis en medlemsstats kompetente myndigheder beslutter ikke at efterkomme en anmodning fra Europol i henhold til stk. 1, meddeler de Europol grundene til deres beslutning uden unødigt ophold, helst inden for en måned efter modtagelse af anmodningen. De kan dog undlade at meddele grundene, hvis dette ville: a) være i modstrid med den pågældende medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser, eller b) bringe gennemførelsen af en igangværende efterforskning eller en enkeltpersons sikkerhed i fare.

▼M1

4. Europol underretter straks Eurojust og, hvor det er relevant, EPPO om alle anmodninger i henhold til stk. 1, alle forslag i henhold til stk. 1a og om enhver beslutning, som den kompetente myndighed i en medlemsstat har truffet i henhold til stk. 2.

▼B

Artikel 7

Nationale Europolenheder

1. Medlemsstaterne og Europol samarbejder med hinanden om udførelsen af deres respektive opgaver som fastsat i denne forordning.

2. Hver medlemsstat opretter eller udpeger en national enhed, der skal være forbindelsesled mellem Europol og denne medlemsstats kompetente myndigheder. Hver medlemsstat udnævner en embedsmand til leder af sin nationale enhed.

3. Hver medlemsstat sikrer, at dens nationale enhed er kompetent i henhold til national ret til at udføre de opgaver, der er tildelt nationale enheder i denne forordning, og navnlig at den har adgang til de nationale retshåndhævelsesoplysninger og andre relevante oplysninger, som er nødvendige for samarbejdet med Europol.

4. Hver medlemsstat træffer bestemmelse om sin nationale enheds organisation og personale i overensstemmelse med sin nationale ret.

5. I overensstemmelse med stk. 2 er den nationale enhed forbindelsesled mellem Europol og medlemsstaternes kompetente myndigheder. Med forbehold af betingelser, der fastsættes af medlemsstaterne, herunder forudgående inddragelse af den nationale enhed, kan medlemsstaterne dog tillade direkte kontakter mellem deres kompetente myndigheder og Europol. Den nationale enhed modtager samtidig fra Europol eventuelle oplysninger, der udveksles under direkte kontakter mellem Europol og de kompetente myndigheder, medmindre den nationale enhed tilkendegiver, at den ikke har behov for at modtage sådanne oplysninger.

6. Hver medlemsstat skal gennem sin nationale enhed eller, med forbehold af stk. 5, en kompetent myndighed navnlig: a) meddele Europol de oplysninger, som er nødvendige, for at Europol kan opfylde sine målsætninger, herunder oplysninger om de former for kriminalitet, hvis forebyggelse eller bekæmpelse anses for en prioritet for Unionen b) sikre, at alle relevante kompetente myndigheder kommunikerer og samarbejder effektivt med Europol c) øge bevidstheden om Europols aktiviteter d) i overensstemmelse med artikel 38, stk. 5, litra a), sikre overholdelse af national ret, når de videregiver oplysninger til Europol.

7. Med forbehold af medlemsstaternes varetagelse af deres opgaver med hensyn til opretholdelse af lov og orden og sikring af den interne sikkerhed, er medlemsstaterne ikke forpligtet til i en given sag at meddele oplysninger i overensstemmelse med stk. 6, litra a), hvis dette ville: a) være i modstrid med den pågældende medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser b) bringe gennemførelsen af en igangværende efterforskning eller en persons sikkerhed i fare, eller c) afsløre oplysninger, der vedrører organisationer eller særlig efterretningsvirksomhed i forbindelse med national sikkerhed.

Medlemsstaterne er dog forpligtede til at meddele oplysningerne, så snart de ophører med at være omfattet af første afsnit, litra a), b) eller c).

▼M1

8. Hver medlemsstat sikrer, at dets FIU inden for rammerne af dets mandat og kompetence og med forbehold af nationale proceduremæssige garantier har tilladelse til at besvare behørigt begrundede anmodninger fra Europol i overensstemmelse med artikel 12 i direktiv (EU) 2019/1153 vedrørende finansielle oplysninger og finansielle analyser, enten gennem den nationale Europolenhed eller, hvis denne medlemsstat tillader det, ved direkte kontakter mellem FIU'en og Europol.

▼B

9. Lederne af de nationale enheder mødes regelmæssigt, navnlig for at drøfte og løse problemer, der opstår i forbindelse med deres operationelle samarbejde med Europol.

10. De nationale enheders udgifter til kommunikation med Europol afholdes af medlemsstaterne og kræves med undtagelse af tilslutningsudgifterne ikke godtgjort af Europol.

11. Europol udfærdiger en årsrapport om de oplysninger, som hver medlemsstat har meddelt i henhold til stk. 6, litra a), på grundlag af kvantitative og kvalitative evalueringskriterier, der fastlægges af bestyrelsen. Årsrapporten fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og de nationale parlamenter.

Artikel 8

Forbindelsesofficerer

1. Hver national enhed udpeger mindst én forbindelsesofficer, der tilknyttes Europol. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, er forbindelsesofficererne undergivet national ret i den medlemsstat, der har udpeget dem.

2. Forbindelsesofficererne fungerer som nationale forbindelseskontorer ved Europol og instrueres af deres nationale enhed om at varetage dennes interesser i Europol i henhold til national ret i den medlemsstat, der har udpeget dem, og de bestemmelser, der finder anvendelse på forvaltningen af Europol.

3. Forbindelsesofficerer bistår med udvekslingen af oplysninger mellem Europol og deres medlemsstater.

4. Forbindelsesofficerer bistår i overensstemmelse med deres nationale ret med udvekslingen af oplysninger mellem deres medlemsstater og andre medlemsstaters, tredjelandes og internationale organisationers forbindelsesofficerer. Europols infrastruktur kan i overensstemmelse med national ret også anvendes til bilateral udveksling om kriminalitet, der falder uden for rammerne af Europols målsætninger. Enhver sådan udveksling af oplysninger skal være i overensstemmelse med gældende EU-ret og gældende national ret.

5. Bestyrelsen fastsætter forbindelsesofficerernes rettigheder og forpligtelser i forhold til Europol. Forbindelsesofficererne nyder de privilegier og immuniteter, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver, i overensstemmelse med artikel 63, stk. 2.

6. Europol sikrer, at forbindelsesofficererne er fuldt ud informeret om og inddraget i alle Europols aktiviteter, i det omfang det er nødvendigt for udførelsen af deres opgaver.

7. Europol afholder omkostningerne ved at stille de nødvendige lokaler til rådighed for medlemsstaterne i Europolbygningen og yde forbindelsesofficererne passende støtte med henblik på udførelsen af deres opgaver. Alle andre udgifter i forbindelse med udpegelsen af forbindelsesofficerer afholdes af de medlemsstater, der har udpeget dem, herunder udgifter til forbindelsesofficerernes udstyr, medmindre Europa-Parlamentet og Rådet efter henstilling fra bestyrelsen træffer anden afgørelse herom.







KAPITEL III

EUROPOLS ORGANISATION

Artikel 9

Europols forvaltnings- og ledelsesstruktur

Europols forvaltnings- og ledelsesstruktur består af:

a) en bestyrelse

b) en administrerende direktør

c) om fornødent andre rådgivende organer, som bestyrelsen opretter i medfør af artikel 11, stk. 1, litra s).







AFDELING 1

Bestyrelsen

Artikel 10

Bestyrelsens sammensætning

1. Bestyrelsen består af en repræsentant for hver medlemsstat og en repræsentant for Kommissionen. Hver repræsentant har en stemmeret.

2. Medlemmerne af bestyrelsen udnævnes under hensyntagen til deres kendskab til retshåndhævelsessamarbejde.

3. Hvert bestyrelsesmedlem har en suppleant, der udnævnes under hensyntagen til kriteriet i stk. 2. Suppleanten repræsenterer medlemmet i vedkommendes fravær.

Der bør ligeledes tages hensyn til princippet om en afbalanceret kønsrepræsentation i bestyrelsen.

4. Med forbehold af medlemsstaternes og Kommissionens ret til at bringe deres respektive medlems og suppleants mandat til ophør er medlemsskabet af bestyrelsen for en periode på fire år. Denne periode kan forlænges.

Artikel 11

Bestyrelsens opgaver

1. Bestyrelsen skal: ▼M1 a) hvert år med et flertal på to tredjedele af sine medlemmer og i overensstemmelse med denne forordnings artikel 12 vedtage et samlet programmeringsdokument, jf. artikel 32 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/715 ( 11 ) ▼B b) med et flertal på to tredjedele af sine medlemmer vedtage Europols årlige budget og udøve andre funktioner vedrørende Europols budget i medfør af kapitel X c) vedtage en konsolideret årsberetning om Europols aktiviteter og sende den til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Revisionsretten og de nationale parlamenter inden den 1. juli i det følgende år. Den konsoliderede årsberetning offentliggøres d) vedtage de finansielle bestemmelser for Europol i henhold til artikel 61 e) vedtage en intern strategi for bekæmpelse af svig, som står i rimeligt forhold til risikoen for svig og tager omkostningerne og fordelene ved de foranstaltninger, der skal gennemføres, i betragtning f) vedtage bestemmelser til forebyggelse og håndtering af interessekonflikter for så vidt angår bestyrelsesmedlemmerne, herunder i relation til deres interesseerklæringer g) over for Europols ansatte udøve de beføjelser, som personalevedtægten tillægger ansættelsesmyndigheden, og som ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte tillægger den myndighed, der har beføjelse til at indgå en ansættelseskontrakt for øvrige ansatte (»beføjelserne som ansættelsesmyndighed«), jf. stk. 2 h) vedtage de nærmere bestemmelser til gennemførelse af personalevedtægten og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i medfør af personalevedtægtens artikel 110 i) vedtage interne regler for udvælgelsesproceduren for den administrerende direktør, herunder regler for sammensætning af udvælgelseskomitéen, som sikrer dens uafhængighed og upartiskhed j) foreslå Rådet en slutliste over kandidater til stillingerne som administrerende direktør og vicedirektører og i påkommende tilfælde foreslå Rådet, at deres embedsperiode forlænges, eller at de afskediges, jf. artikel 54 og 55 k) opstille resultatindikatorer og føre tilsyn med den administrerende direktørs resultater, herunder med gennemførelsen af bestyrelsens afgørelser l) udnævne en databeskyttelsesansvarlig, som er funktionelt uafhængig under udførelsen af sit hverv m) udnævne en regnskabsfører, som personalevedtægten og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte skal finde anvendelse på, og som skal være funktionelt uafhængig i udøvelsen af sit hverv n) eventuelt etablere en intern revisionsfunktion o) sikre passende opfølgning på resultater og henstillinger fra interne eller eksterne revisionsrapporter og evalueringer samt fra undersøgelser foretaget af OLAF og EDPS p) fastsætte evalueringskriterier for årsrapporten i henhold til artikel 7, stk. 11 q) vedtage retningslinjer med nærmere angivelse af procedurerne for Europols behandling af oplysninger i henhold til artikel 18 efter høring af EDPS r) træffe afgørelse om indgåelse af samarbejdsordninger og administrative ordninger i overensstemmelse med henholdsvis artikel 23, stk. 4, og artikel 25, stk. 1 s) under hensyntagen til både forretningsmæssige og finansielle krav træffe afgørelse om etablering af Europols interne strukturer, herunder EU-ekspertisecentre som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra l), på et forslag af den administrerende direktør t) vedtage sin forretningsorden, herunder bestemmelser om sit sekretariats opgaver og funktion u) eventuelt vedtage andre interne regler. ▼M1 v) udpege den ansvarlige for grundlæggende rettigheder, jf. artikel 41c w) præcisere de kriterier, på grundlag af hvilke Europol kan fremsætte forslag om mulig indlæsning af indberetninger med oplysninger i SIS. ▼B

2. Hvis bestyrelsen finder det nødvendigt for udførelsen af Europols opgaver, kan den opfordre Rådet til, at det henleder Kommissionens opmærksomhed på, at der er behov for en afgørelse om tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), eller for en henstilling med henblik på en afgørelse om bemyndigelse til indledning af forhandlinger med henblik på indgåelsen af en international aftale som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra b).

3. I overensstemmelse med personalevedtægtens artikel 110 vedtager bestyrelsen i medfør af artikel 2, stk. 1, i personalevedtægten og artikel 6 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte en afgørelse om delegation af de relevante beføjelser som ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og om fastsættelse af betingelserne for suspension af en sådan delegation af beføjelser. Den administrerende direktør bemyndiges til at subdelegere disse beføjelser.

Når det på grund af ekstraordinære omstændigheder er nødvendigt, kan bestyrelsen ved afgørelse midlertidigt suspendere delegationen af beføjelserne som ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og enhver subdelegation af sådanne beføjelser og selv udøve beføjelserne eller delegere dem til et af sine medlemmer eller til en anden medarbejder end den administrerende direktør.

Artikel 12

Flerårig programmering og årlige arbejdsprogrammer

▼M1

1. Bestyrelsen vedtager senest den 30. november hvert år et samlet programmeringsdokument med Europols flerårige programmering og årlige arbejdsprogram på grundlag af et forslag fra den administrerende direktør og under hensyntagen til Kommissionens udtalelse og for den flerårige programmerings vedkommende efter høring af Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol.

Hvis bestyrelsen beslutter helt eller delvist ikke at tage hensyn til Kommissionens udtalelse, der er omhandlet i første afsnit, skal Europol give en udførlig begrundelse.

Hvis bestyrelsen beslutter ikke at tage hensyn til et af de spørgsmål, der rejses af Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, litra c), skal Europol give en udførlig begrundelse.

Når det samlede programmeringsdokument er vedtaget, fremsender bestyrelsen det til Rådet, Kommissionen og Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol.

▼B

2. ►M1 ◄ Den flerårige programmering skal indeholde den overordnede strategiske programmering, herunder målsætningerne, de forventede resultater og resultatindikatorerne. Den skal endvidere indeholde ressourceplanlægningen, herunder det flerårige budget og stillingsfortegnelsen. Den skal indeholde strategien for forholdet til tredjelande og internationale organisationer og Europols planlagte forsknings- og innovationsaktiviteter.

Den flerårige programmering skal gennemføres i årlige arbejdsprogrammer og skal i nødvendigt omfang ajourføres i lyset af resultaterne af eksterne og interne evalueringer. Evalueringernes konklusioner skal også i nødvendigt omfang afspejles i det årlige arbejdsprogram for det følgende år.

3. Det årlige arbejdsprogram skal indeholde detaljerede mål, forventede resultater og resultatindikatorer. Det skal også indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal finansieres, og oplysninger om de finansielle ressourcer og personaleressourcer, der afsættes til hver foranstaltning, i overensstemmelse med principperne om aktivitetsbaseret budgetlægning og -forvaltning. Det årlige arbejdsprogram skal være i overensstemmelse med den flerårige programmering. Det skal klart anføres i programmet, hvilke opgaver der er blevet tilføjet, ændret eller slettet i forhold til det foregående regnskabsår.

4. Hvis Europol efter vedtagelsen af et årligt arbejdsprogram tillægges en ny opgave, ændrer bestyrelsen det årlige arbejdsprogram.

5. Væsentlige ændringer af det årlige arbejdsprogram vedtages efter samme procedure som den, der gælder for vedtagelsen af det oprindelige årlige arbejdsprogram. Bestyrelsen kan delegere beføjelsen til at foretage ikkevæsentlige ændringer i det årlige arbejdsprogram til den administrerende direktør.

Artikel 13

Bestyrelsens formand og næstformand

1. Bestyrelsen vælger en formand og en næstformand blandt den gruppe af tre medlemsstater, som i fællesskab har udarbejdet Rådets 18-månedersprogram. De udnævnes for den 18-månedersperiode, der svarer til Rådets program. Hvis formandens eller næstformandens medlemskab af bestyrelsen ophører på et tidspunkt under deres mandatperiode som formand eller næstformand, udløber deres mandatperiode dog automatisk samtidig.

2. Formanden og næstformanden vælges med et flertal på to tredjedele af bestyrelsesmedlemmerne.

3. Hvis formanden ikke er i stand til at udføre sit hverv, afløses vedkommende automatisk af næstformanden.

Artikel 14

Bestyrelsesmøder

1. Bestyrelsesformanden indkalder til bestyrelsesmøder.

2. Den administrerende direktør deltager i bestyrelsens drøftelser.

3. Bestyrelsen afholder mindst to ordinære møder om året. Bestyrelsen mødes desuden på initiativ af bestyrelsesformanden eller efter anmodning fra Kommissionen eller fra mindst en tredjedel af bestyrelsesmedlemmerne.

▼M1

4. Bestyrelsen kan indbyde enhver, hvis synspunkter kan være relevante for diskussionen, til at deltage i mødet som observatør uden stemmeret.

To repræsentanter for Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol indbydes til at deltage i to ordinære bestyrelsesmøder om året som observatører uden stemmeret for at drøfte følgende spørgsmål af politisk interesse:

a) den konsoliderede årsberetning, jf. artikel 11, stk. 1, litra c), for det foregående år

b) det samlede programmeringsdokument, jf. artikel 12, for det følgende år og det årlige budget

c) skriftlige spørgsmål og svar fra Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol

d) spørgsmål vedrørende eksterne forbindelser og partnerskaber.

Bestyrelsen kan sammen med repræsentanterne for Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol fastlægge andre spørgsmål af politisk interesse, der skal drøftes på møderne, jf. første afsnit.

▼B

5. Bestyrelsesmedlemmerne og suppleanterne kan under møderne, såfremt forretningsordenen tillader det, bistås af rådgivere eller eksperter.

6. Europol varetager sekretariatsopgaverne for bestyrelsen.

Artikel 15

Bestyrelsens afstemningsregler

1. Bestyrelsen træffer afgørelse med et flertal af sine medlemmer, jf. dog artikel 11, stk. 1, litra a) og b), artikel 13, stk. 2, artikel 50, stk. 2, artikel 54, stk. 8, og artikel 64.

2. Hvert medlem har én stemme. Hvis et medlem ikke er til stede, er vedkommendes suppleant berettiget til at udøve vedkommendes stemmeret.

3. Den administrerende direktør deltager ikke i afstemningen.

4. I bestyrelsens forretningsorden fastsættes mere detaljerede afstemningsregler, navnlig regler om, hvornår et medlem kan handle på et andet medlems vegne, samt om nødvendigt regler om beslutningsdygtighed.







AFDELING 2

Den administrerende direktør

Artikel 16

Den administrerende direktørs ansvarsområder

1. Den administrerende direktør forestår ledelsen af Europol. Den administrerende direktør er ansvarlig over for bestyrelsen.

2. Med forbehold af Kommissionens eller bestyrelsens beføjelser er den administrerende direktør uafhængig i udførelsen af sit hverv og må hverken søge eller modtage instruktioner fra regeringer eller andre organer.

▼M1

3. Rådet eller Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol kan anmode den administrerende direktør om at aflægge rapport om udførelsen af vedkommendes hverv.

▼B

4. Den administrerende direktør er Europols repræsentant i retlig henseende.

5. Den administrerende direktør er ansvarlig for udførelsen af de opgaver, der pålægges Europol ved denne forordning, navnlig: a) den daglige administration af Europol b) fremsættelse af forslag til bestyrelsen med henblik på etablering af Europols interne strukturer c) gennemførelse af bestyrelsens afgørelser ▼M1 d) udarbejdelse af udkastet til det samlede programmeringsdokument, jf. artikel 12, og forelæggelse heraf for bestyrelsen efter høring af Kommissionen og Gruppen for Fælles Parlamentarisk Kontrol ▼B e) gennemførelse af den flerårige programmering og de årlige arbejdsprogrammer og aflæggelse af rapport om gennemførelsen heraf til bestyrelsen f) udarbejdelse af udkast til de nærmere bestemmelser til gennemførelse af personalevedtægten og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i medfør af personalevedtægtens artikel 110 g) udarbejdelse af udkastet til en konsolideret årsberetning om Europols aktiviteter og forelæggelse heraf for bestyrelsen til vedtagelse h) forberedelse af en handlingsplan som opfølgning på konklusionerne i de interne eller eksterne revisionsrapporter og evalueringer og undersøgelsesrapporter og henstillinger fra undersøgelser foretaget af OLAF og EDPS samt aflæggelse af en statusrapport to gange om året til Kommissionen og regelmæssigt til bestyrelsen i) beskyttelse af Unionens finansielle interesser gennem anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og anden ulovlig aktivitet og gennem effektiv kontrol, der dog ikke må gribe ind i OLAF's undersøgelsesbeføjelser, og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og efter omstændighederne gennem administrative og finansielle sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til uregelmæssigheden og har afskrækkende virkning j) udarbejdelse af et udkast til Europols interne strategi for bekæmpelse af svig og forelæggelse heraf for bestyrelsen til vedtagelse k) udarbejdelse af udkast til interne regler om forebyggelse og håndtering af interessekonflikter for så vidt angår medlemmer af bestyrelsen og forelæggelse af disse udkast til regler for bestyrelsen til vedtagelse l) udarbejdelse af udkast til finansielle bestemmelser for Europol m) udarbejdelse af Europols udkast til overslag over indtægter og udgifter og gennemførelse af dets budget n) ydelse af støtte til bestyrelsesformanden i forbindelse med forberedelsen af bestyrelsesmøderne o) regelmæssig informering af bestyrelsen om gennemførelsen af Unionens strategiske og operationelle prioriteter for bekæmpelse af kriminalitet ▼M1 oa) informering af bestyrelsen om de aftalememoranda, der undertegnes med private parter ▼B p) udførelse af andre opgaver i henhold til denne forordning.







KAPITEL IV

BEHANDLING AF OPLYSNINGER

Artikel 17

Informationskilder

1. Europol må kun behandle oplysninger, der er meddelt agenturet af: a) medlemsstaterne i henhold til deres nationale ret og artikel 7 b) EU-organer, tredjelande og internationale organisationer i henhold til kapitel V c) private parter og privatpersoner i henhold til kapitel V.

2. Europol kan direkte indhente og behandle oplysninger, herunder personoplysninger, fra offentligt tilgængelige kilder, herunder internettet og offentlige oplysninger.

3. Hvis Europol i henhold til Unionens eller internationale eller nationale retlige instrumenter har ret til at foretage datasøgning i EU-informationssystemer eller internationale eller nationale informationssystemer, kan det indhente og behandle oplysninger, herunder personoplysninger, ad denne vej, såfremt det er nødvendigt for udførelsen af dets opgaver. De relevante bestemmelser i disse instrumenter i EU-retten, folkeretten eller national ret finder anvendelse på Europols adgang til og brug af disse oplysninger, i det omfang de indeholder regler om adgang og brug, der er strengere end de regler, der er fastsat i henhold til denne forordning. Der gives kun adgang til disse informationssystemer for ansatte i Europol, der har fået tilladelse hertil, og kun i det omfang, det er nødvendigt for og står i et rimeligt forhold til udførelsen af deres opgaver.

Artikel 18

Formål med behandling af oplysninger

1. Europol kan behandle oplysninger, herunder personoplysninger, for så vidt det er nødvendigt for at nå målsætningerne i artikel 3.

2. Personoplysninger må kun behandles til følgende formål: a) krydstjek med henblik på at finde sammenhænge eller andre relevante forbindelser mellem oplysninger om: i) personer, som mistænkes for at have begået eller deltaget i en strafbar handling, som henhører under Europols kompetence, eller som er dømt for en sådan handling ii) personer, om hvem der er konkrete indicier for eller en rimelig grund til at antage, at de vil begå strafbare handlinger, som henhører under Europols kompetence b) analyser af strategisk eller tematisk art c) operationelle analyser ▼M1 d) lettelse af informationsudvekslingen mellem medlemsstater, Europol, andre EU-organer, tredjelande, internationale organisationer og private parter ▼M1 e) forsknings- og innovationsprojekter f) bistand til medlemsstaterne på deres anmodning med at informere offentligheden om mistænkte eller dømte personer, der er eftersøgt på grundlag af en national retsafgørelse vedrørende en strafbar handling, som er omfattet af Europols målsætninger, og lette offentlighedens meddelelse af oplysninger om disse personer til medlemsstaterne og Europol. ▼B

3. Behandling med henblik på operationelle analyser som omhandlet i stk. 2, litra c), foretages ved hjælp af operationelle analyseprojekter, for hvilke der gælder følgende særlige sikkerhedsforanstaltninger: a) For hvert operationelt analyseprojekt fastlægger den administrerende direktør det specifikke formål, kategorier af personoplysninger og kategorier af registrerede, deltagere, opbevaringens varighed og betingelser for adgang, videregivelse og anvendelse af de pågældende oplysninger og underretter bestyrelsen og EDPS herom. b) Personoplysninger må kun indsamles og behandles med henblik på det fastlagte operationelle analyseprojekts formål. Hvis det bliver klart, at personoplysninger kan være relevante for et andet operationelt analyseprojekt, er yderligere behandling af disse personoplysninger kun tilladt, for så vidt en sådan videre behandling er nødvendig og forholdsmæssig, og personoplysningerne er i overensstemmelse med de bestemmelser, der gælder for det andet analyseprojekt, jf. litra a). c) Kun bemyndigede ansatte må få adgang til og behandle oplysninger vedrørende det pågældende projekt.

▼M1

3a. Hvis det er nødvendigt for at nå målsætningerne for Europols forsknings- og innovationsprojekter, udføres behandling af personoplysninger med henblik herpå kun inden for rammerne af Europols forsknings- og innovationsprojekter med klart definerede formål og målsætninger og i overensstemmelse med artikel 33a.

▼B

4. Behandling omhandlet i stk. 2 og 3 foretages i overensstemmelse med de i denne forordning fastsatte databeskyttelsesgarantier. Europol skal behørigt dokumentere disse behandlingsoperationer. Dokumentationen stilles efter anmodning til rådighed for den databeskyttelsesansvarlige og EDPS med henblik på kontrol af behandlingsoperationernes lovlighed.

▼M1

5. Uden at det berører artikel 8, stk. 4, artikel 18, stk. 2, litra e), artikel 18a og databehandling i henhold til artikel 26, stk. 6c, hvor Europols infrastruktur anvendes til bilaterale udvekslinger af personoplysninger, og Europol ikke har adgang til indholdet af oplysningerne, er de kategorier af personoplysninger og de kategorier af registrerede, hvis oplysninger må indsamles og behandles med henblik på nærværende artikels stk. 2, opført i bilag II.

▼M1

5a. I overensstemmelse med artikel 73 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 ( 12 ) foretager Europol, hvis det er hensigtsmæssigt og for så vidt som det er muligt, en klar sondring mellem personoplysninger, der vedrører de forskellige kategorier af registrerede, der er opført i bilag II.

▼M1

6. Europol kan midlertidigt behandle oplysninger med henblik på at afgøre, om de pågældende oplysninger er relevante for dets opgaver og i så fald til hvilke af de i stk. 2 anførte formål. Fristen for behandling af sådanne oplysninger med henblik herpå må ikke være på over seks måneder fra modtagelsen af disse oplysninger.

▼M1

6a. Forud for behandlingen af oplysninger i henhold til denne artikels stk. 2, og hvor det er strengt nødvendigt udelukkende for at fastslå, om personoplysninger overholder denne artikels stk. 5, må Europol midlertidigt behandle personoplysninger, der er meddelt det i henhold til artikel 17, stk. 1, og 2, herunder ved at sammenholde disse oplysninger med alle de oplysninger, som Europol allerede behandler i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 5.

Europol behandler personoplysninger i henhold til første afsnit i en periode på højst 18 måneder fra det tidspunkt, hvor Europol har sikret sig, at disse oplysninger er omfattet af dets målsætninger, eller i begrundede tilfælde i en længere periode, hvis det er nødvendigt med henblik på denne artikel. Europol underretter EDPS om en eventuel forlængelse af behandlingsperioden. Den maksimale databehandlingsperiode i henhold til første afsnit er tre år. Sådanne personoplysninger skal opbevares funktionelt adskilt fra andre oplysninger.

Hvis Europol konkluderer, at personoplysninger, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, ikke overholder stk. 5, sletter Europol disse oplysninger og underretter, hvis det er relevant, leverandøren af disse slettede oplysninger herom.

6b. På forslag af den administrerende direktør, efter at have hørt EDPS og med behørig hensyntagen til de i artikel 71 i forordning (EU) 2018/1725 omhandlede principper præciserer bestyrelsen betingelserne for behandling af de i nærværende artikels stk. 6 og 6a omhandlede oplysninger, navnlig med hensyn til meddelelse af, adgang til og brug af disse oplysninger samt tidsfrister for opbevaring og sletning af sådanne oplysninger, som ikke må overskride dem, der er fastsat i nærværende artikels stk. 6 og 6a.

▼B

7. Bestyrelsen vedtager, hvor dette er relevant, efter høring af EDPS retningslinjer med nærmere angivelse af procedurerne for behandling af oplysninger til de formål, der er nævnt i stk. 2, i henhold til artikel 11, stk. 1, litra q).

▼M1

Artikel 18a

Behandling af personoplysninger til støtte for en strafferetlig efterforskning

1. Hvis det er nødvendigt for at støtte en igangværende konkret strafferetlig efterforskning, der er omfattet af Europols målsætninger, må Europol behandle personoplysninger, som ikke vedrører de kategorier af registrerede, der er opført i bilag II, hvis: a) en medlemsstat, EPPO eller Eurojust meddeler efterforskningsoplysninger til Europol i henhold til artikel 17, stk. 1, litra a) eller b), og anmoder Europol om at støtte den pågældende efterforskning: i) ved hjælp af operationel analyse i henhold til artikel 18, stk. 2, litra c), eller ii) i ekstraordinære og behørigt begrundede tilfælde ved krydstjek i henhold til artikel 18, stk. 2, litra a) b) Europol vurderer, at det ikke er muligt at foretage den operationelle analyse i henhold til artikel 18, stk. 2, litra c), eller krydstjekket i henhold til artikel 18, stk. 2, litra a), til støtte for denne efterforskning uden at behandle personoplysninger, der ikke overholder artikel 18, stk. 5.

Resultaterne af den i første afsnit, litra b), omhandlede vurdering skal dokumenteres og sendes til EDPS til orientering, når Europol ophører med at støtte den i første afsnit omhandlede efterforskning.

2. Hvor den i stk. 1, første afsnit, litra a), omhandlede medlemsstat ikke længere har tilladelse til at behandle oplysningerne i den i stk. 1 omhandlede igangværende konkrete strafferetlige efterforskning i overensstemmelse med proceduremæssige krav og garantier i henhold til dens gældende nationale ret, underretter den Europol.

Hvor EPPO eller Eurojust meddeler efterforskningsoplysninger til Europol, og det ikke længere har tilladelse til at behandle disse oplysninger i den i stk. 1 omhandlede igangværende konkrete strafferetlige efterforskning i overensstemmelse med proceduremæssige krav og garantier, der finder anvendelse i henhold til EU-retten og national ret, underretter det Europol.

3. Europol kan behandle efterforskningsoplysninger i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, så længe det støtter den igangværende konkrete strafferetlige efterforskning, for hvilken efterforskningsoplysningerne blev meddelt i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, første afsnit, litra a), og kun med henblik på at støtte denne efterforskning.

4. Europol kan opbevare de efterforskningsoplysninger, der meddeles i overensstemmelse med stk. 1, første afsnit, litra a), og resultatet af sin behandling af disse oplysninger ud over den behandlingsperiode, der er fastsat i stk. 3, efter anmodning fra leverandøren af disse efterforskningsoplysninger, udelukkende med henblik på at sikre rigtigheden, pålideligheden og sporbarheden af kriminalefterretningsprocessen, og kun så længe retssagen vedrørende den konkrete strafferetlige efterforskning, med henblik på hvilken de pågældende oplysninger blev meddelt, er igangværende.

Leverandørerne af efterforskningsoplysninger, jf. stk. 1, første afsnit, litra a), eller med deres samtykke en medlemsstat, hvor retssagen vedrørende en relateret strafferetlig efterforskning er igangværende, kan anmode Europol om at opbevare efterforskningsoplysningerne og resultatet af dets operationelle analyse af disse oplysninger ud over den behandlingsperiode, der er fastsat i stk. 3, med henblik på at sikre rigtigheden, pålideligheden og sporbarheden af kriminalefterretningsprocessen, og kun så længe retssagen vedrørende den konkrete strafferetlige efterforskning er igangværende i den pågældende anden medlemsstat.

5. Uden at det berører behandlingen af personoplysninger i henhold til artikel 18, stk. 6a, opbevares personoplysninger, der ikke vedrører de kategorier af registrerede, der er opført i bilag II, funktionelt adskilt fra andre oplysninger og må kun behandles, hvis det er forholdsmæssigt og nødvendigt for formålene i nærværende artikels stk. 3, 4 og 6.

Bestyrelsen fastsætter på forslag af den administrerende direktør og efter høring af EDPS betingelserne for meddelelse og behandling af personoplysninger i overensstemmelse med stk. 3 og 4.

6. Denne artikels stk. 1-4 finder også anvendelse, når Europol meddeles personoplysninger fra et tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a, og dette tredjeland meddeler efterforskningsoplysninger til Europol med henblik på en operationel analyse, der bidrager til den konkrete strafferetlige efterforskning i en eller flere medlemsstater, som Europol støtter, forudsat at tredjelandet indhentede oplysningerne inden for rammerne af en konkret strafferetlig efterforskning i overensstemmelse med de proceduremæssige krav og garantier, der finder anvendelse i henhold til dets nationale strafferet.

Hvis et tredjeland meddeler efterforskningsoplysninger til Europol i overensstemmelse med første afsnit, kan databeskyttelsesrådgiveren, hvor det er hensigtsmæssigt, underrette EDPS herom.

Europol kontrollerer, at mængden af personoplysninger, jf. første afsnit, ikke er åbenbart uforholdsmæssig i forhold til efterforskningen af den konkrete strafferetlige efterforskning i den berørte medlemsstat. Hvis Europol finder, at der er indikation på, at sådanne oplysninger er åbenbart uforholdsmæssige eller er indsamlet i åbenlys strid med de grundlæggende rettigheder, må Europol ikke behandle oplysningerne og skal slette dem.

Europol må kun få adgang til personoplysninger, der behandles i medfør af dette stykke, hvis det er nødvendigt for at støtte den konkrete strafferetlige efterforskning, med henblik på hvilken de blev meddelt. Disse personoplysninger må kun deles inden for Unionen.

▼B

Artikel 19

Bestemmelse af formålet med og restriktioner i forbindelse med Europols behandling af oplysninger

▼M1

1. Medlemsstater, EU-organer, tredjelande eller internationale organisationer, der meddeler oplysninger til Europol, bestemmer i overensstemmelse med artikel 18, til hvilket eller hvilke formål disse oplysninger skal behandles.

Hvor en i første afsnit omhandlet leverandør af oplysninger ikke har overholdt nævnte afsnit, behandler Europol efter aftale med leverandøren af de pågældende oplysninger disse oplysninger med henblik på at fastslå deres relevans samt til hvilket eller hvilke formål de yderligere skal behandles.

Europol må kun behandle oplysninger til andre formål end dem, som oplysningerne blev meddelt til, hvis leverandøren af oplysningerne har givet tilladelse hertil.

Oplysninger, der er meddelt til formålene i artikel 18, stk. 2, litra a)-d), må også behandles af Europol til formålet i artikel 18, stk. 2, litra e), i overensstemmelse med artikel 33a.

2. Medlemsstater, EU-organer, tredjelande og internationale organisationer kan ved meddelelse af oplysninger til Europol anføre, om adgangen til oplysningerne eller brugen af dem generelt eller konkret skal begrænses, herunder med hensyn til deres videregivelse, transmission, sletning eller tilintetgørelse. Hvis behovet for sådanne begrænsninger opstår, efter oplysningerne er blevet meddelt, informerer de Europol herom. Europol skal overholde sådanne begrænsninger.

▼B

3. I behørigt begrundede tilfælde kan Europol foretage begrænsninger i medlemsstaters, EU-organers, tredjelandes og internationale organisationers adgang til eller brug af oplysninger, der er indhentet fra offentligt tilgængelige kilder.

Artikel 20

Medlemsstaternes og Europols personales adgang til oplysninger, som Europol opbevarer

1. Medlemsstaterne har i henhold til deres nationale ret og artikel 7, stk. 5, adgang til og kan søge i alle oplysninger, der er meddelt til formålene i artikel 18, stk. 2, litra a) og b). Dette berører ikke den ret, som medlemsstaterne, EU-organer, tredjelande og internationale organisationer har til at anføre eventuelle begrænsninger i overensstemmelse med artikel 19, stk. 2.

2. Medlemsstaterne har i henhold til deres nationale ret og artikel 7, stk. 5, indirekte adgang til oplysninger, der er meddelt til formålet i artikel 18, stk. 2, litra c), for at få svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet. Dette berører ikke eventuelle begrænsninger, som de medlemsstater, EU-organer, tredjelande og internationale organisationer, der har meddelt oplysningerne, har anført i overensstemmelse med artikel 19, stk. 2.

Hvis der findes oplysninger om søgeemnet, indleder Europol den procedure, hvorefter de oplysninger, der svarer til søgeemnet, kan videregives i overensstemmelse med afgørelsen fra den, der meddelte Europol oplysningerne.

▼M1

2a. Inden for rammerne af operationelle analyseprojekter omhandlet i artikel 18, stk. 3, og under overholdelse af de regler og garantier for behandling af personoplysninger, som er fastsat i denne forordning, kan medlemsstaterne beslutte, hvilke oplysninger Europol skal gøre direkte tilgængelige for andre udvalgte medlemsstater med henblik på fælles operationel analyse i konkrete efterforskninger, jf. dog eventuelle begrænsninger angivet i henhold til artikel 19, stk. 2, og i overensstemmelse med procedurerne i de i artikel 18, stk. 7, omhandlede retningslinjer.

▼M1

3. I overensstemmelse med national ret må de i stk. 1, 2 og 2a omhandlede oplysninger kun tilgås og viderebehandles af medlemsstaterne med det formål at forebygge, opdage, efterforske og retsforfølge: ▼B a) former for kriminalitet, der henhører under Europols kompetence, og b) andre former for grov kriminalitet, jf. Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA ( 13 ).

4. Ansatte i Europol, som er blevet bemyndiget hertil af den administrerende direktør, har adgang til de oplysninger, som Europol behandler, i det omfang det er nødvendigt for, at de kan udføre deres opgaver, jf. dog artikel 67.

▼M1

Artikel 20a

Forbindelser med Den Europæiske Anklagemyndighed

1. Europol etablerer og opretholder et tæt samarbejde med EPPO. Inden for rammerne af dette samarbejde handler Europol og EPPO inden for deres respektive mandater og kompetencer. I dette øjemed indgår de en samarbejdsordning om de nærmere regler for deres samarbejde.

2. Efter anmodning fra EPPO i overensstemmelse med artikel 102 i forordning (EU) 2017/1939 støtter Europol EPPO's efterforskning og samarbejder med den ved at meddele oplysninger og yde analytisk støtte, indtil EPPO afgør, om den skal retsforfølge eller på anden måde afslutte sagen.

3. Med henblik på at meddele oplysninger til EPPO i henhold til denne artikels stk. 2 træffer Europol alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at give EPPO mulighed for at få indirekte adgang til oplysninger om strafbare handlinger, der er omfattet af EPPO's kompetence, og som er meddelt til formålene i artikel 18, stk. 2, litra a), b) og c), for at få svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet. I tilfælde af, at der findes oplysninger om søgeemnet, underrettes kun Europol, og det berører ikke eventuelle begrænsninger, som de i artikel 19, stk. 1, omhandlede leverandører af oplysninger har anført i henhold til artikel 19, stk. 2.

Hvis der findes oplysninger om søgeemnet, indleder Europol den procedure, hvorefter de oplysninger, der svarer til søgeemnet, kan deles i overensstemmelse med afgørelsen fra den i artikel 19, stk. 1, omhandlede leverandør af oplysninger, og kun i det omfang de oplysninger, der svarer til søgeemnet, er relevante for anmodningen i henhold til nærværende artikels stk. 2.

4. Europol underretter uden unødigt ophold EPPO om enhver kriminel adfærd, i forbindelse med hvilken EPPO kan udøve sin kompetence i overensstemmelse med artikel 22 og artikel 25, stk. 2 og 3, i forordning (EU) 2017/1939, jf. dog eventuelle begrænsninger, som leverandøren af oplysningerne har anført i henhold til nærværende forordnings artikel 19, stk. 2.

Hvis Europol underretter EPPO i medfør af første afsnit, underretter det straks de berørte medlemsstater.

Hvis oplysninger om kriminel adfærd, i forbindelse med hvilken EPPO kan udøve sin kompetence, er blevet meddelt Europol af en medlemsstat, som har angivet begrænsninger i anvendelsen af disse oplysninger i henhold til denne forordnings artikel 19, stk. 2, underretter Europol EPPO om eksistensen af disse begrænsninger og henviser sagen til den berørte medlemsstat. Den berørte medlemsstat samarbejder direkte med EPPO for at overholde artikel 24, stk. 1 og 4, i forordning (EU) 2017/1939.

▼B

Artikel 21

Eurojusts og OLAF's adgang til oplysninger, som Europol opbevarer

1. Med forbehold af eventuelle begrænsninger, som medlemsstaten, EU-organet, tredjelandet eller den internationale organisation, der har meddelt de pågældende oplysninger, har anført, jf. artikel 19, stk. 2, træffer Europol alle nødvendige foranstaltninger for, at Eurojust og OLAF inden for deres respektive mandater kan få indirekte adgang til oplysninger, der er meddelt til formålene i artikel 18, stk. 2, litra a), b) og c), for at få svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet.

Hvis der findes oplysninger om søgeemnet, indleder Europol den procedure, hvorefter de oplysninger, der svarer til søgeemnet, kan videregives i overensstemmelse med afgørelsen fra den, der meddelte Europol oplysningerne, og kun i det omfang de oplysninger, der svarer til søgeemnet, er nødvendige for udførelsen af Eurojusts eller OLAF's opgaver.

2. Europol og Eurojust kan indgå en samarbejdsordning, der på gensidig vis og inden for deres respektive mandater sikrer adgang til og mulighed for at søge i alle oplysninger, der er meddelt med henblik på det i artikel 18, stk. 2, litra a), fastsatte formål. Dette berører ikke medlemsstaternes, EU-organernes, tredjelandes og internationale organisationers ret til at angive begrænsninger for adgang til og anvendelsen af sådanne oplysninger og skal være i overensstemmelse med de databeskyttelsesgarantier, der er fastsat i denne forordning.

3. Søgninger efter oplysninger i henhold til stk. 1 og 2 kan kun foretages med det formål at konstatere, om oplysninger hos Eurojust eller OLAF svarer til de oplysninger, som Europol behandler.

4. Europol må kun tillade søgninger i henhold til stk. 1 og 2 efter at have fået oplysninger fra Eurojust om, hvilke nationale medlemmer, stedfortrædere, assisterende medlemmer og ansatte i Eurojust der har fået tilladelse til at udføre søgninger, og fra OLAF om, hvilke OLAF-ansatte der har fået tilladelse til at udføre søgninger.

5. Hvis Europol eller en medlemsstat i forbindelse med Europols behandling af oplysninger som led i en konkret efterforskning konstaterer, at der er behov for koordinering, samarbejde eller støtte i overensstemmelse med Eurojusts eller OLAF's mandat, meddeler Europol dem dette og iværksætter proceduren for at dele oplysningerne i overensstemmelse med afgørelsen fra den medlemsstat, der har meddelt oplysningerne. I så fald rådfører Eurojust eller OLAF sig med Europol.

6. Eurojust, herunder kollegiet, de nationale medlemmer, stedfortræderne og de assisterende medlemmer samt de ansatte i Eurojust, og OLAF skal overholde alle generelle og specifikke begrænsninger i adgang eller brug, som medlemsstater, EU-organer, tredjelande og internationale organisationer har anført i henhold til artikel 19, stk. 2.

7. Europol, Eurojust og OLAF underretter hinanden, såfremt de efter at have konsulteret hinandens oplysninger i henhold til stk. 2 eller som følge af, at der findes oplysninger om søgeemnet i henhold til stk. 1, finder, at der er tegn på, at oplysningerne kan være forkerte eller kan være i modstrid med andre oplysninger.

▼M1

8. Hvis Europol under behandlingen af oplysninger i forbindelse med en konkret strafferetlig efterforskning eller et konkret projekt finder oplysninger, der er relevante for en eventuel ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser, meddeler Europol straks OLAF disse oplysninger, jf. dog eventuelle begrænsninger, som de medlemsstater, der meddelte disse oplysninger, har anført i henhold til artikel 19, stk. 2.

Hvis Europol meddeler OLAF oplysninger i medfør af første afsnit, underretter det straks de berørte medlemsstater.

▼B

Artikel 22

Underretningspligt over for medlemsstaterne

1. Europol giver i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra b), omgående en medlemsstat meddelelse om oplysninger, der vedrører den. Hvis sådanne oplysninger er genstand for begrænsninger i henhold til artikel 19, stk. 2, der ville være til hinder for, at de bliver videregivet, hører Europol den leverandør af oplysninger, der har anført adgangsbegrænsningen, og søger at opnå dennes tilladelse til videregivelse.

I tilfælde heraf må oplysningerne ikke videregives uden leverandørens udtrykkelige tilladelse.

2. Uanset om der er foretaget begrænsninger i adgangen, giver Europol en medlemsstat meddelelse om oplysninger, der vedrører den, hvis det er strengt nødvendigt for at afværge en nært forestående livsfare.

Europol giver da samtidig leverandøren af oplysningerne meddelelse om videregivelsen af oplysningerne og anfører grundene til sin analyse af situationen.







KAPITEL V

FORBINDELSER MED PARTNERE







AFDELING 1

Fælles bestemmelser

Artikel 23

Fælles bestemmelser

1. I det omfang det er nødvendigt, for at Europol kan udføre sine opgaver, kan Europol oprette og vedligeholde samarbejdsrelationer med EU-organer i overensstemmelse med disse organers formål og med myndigheder i tredjelande, internationale organisationer og private parter.

2. Europol kan udveksle alle oplysninger direkte, undtagen personoplysninger, med de i stk. 1 i denne artikel nævnte enheder, med forbehold af begrænsninger i henhold til artikel 19, stk. 2, og med forbehold af artikel 67, i det omfang en sådan udveksling er relevant, for at Europol kan udføre sine opgaver.

3. Den administrerende direktør underretter bestyrelsen om eventuelle regelmæssige samarbejdsrelationer, som Europol agter at oprette og vedligeholde i overensstemmelse med stk. 1 og 2, og om udviklingen i sådanne relationer, når de er oprettet.

4. Europol kan til de formål, der er fastsat i stk. 1 og 2, indgå samarbejdsordninger med de i stk. 1 nævnte enheder. Sådanne samarbejdsordninger må ikke give mulighed for udveksling af personoplysninger og er hverken bindende for Unionen eller dens medlemsstater.

5. Europol kan modtage og behandle personoplysninger fra de i stk. 1 nævnte enheder, i det omfang det er nødvendigt og forholdsmæssigt, for at Europol retmæssigt kan udføre sine opgaver, jf. dog bestemmelserne i dette kapitel.

6. Med forbehold af artikel 30, stk. 5, må Europol kun videregive personoplysninger til EU-organer, tredjelande og internationale organisationer, hvis det er nødvendigt for at forebygge og bekæmpe kriminalitet, der falder inden for rammerne af Europols målsætninger, og i overensstemmelse med denne forordning, og hvis modtageren giver tilsagn om, at oplysningerne udelukkende vil blive behandlet til det formål, hvortil de videregives. Hvis de oplysninger, der skal videregives, er meddelt af en medlemsstat, indhenter Europol den pågældende medlemsstats samtykke, medmindre medlemsstaten på forhånd har givet tilladelse til en sådan videregivelse til andre enten generelt eller under nærmere fastsatte betingelser. Et sådant samtykke kan til enhver tid tilbagekaldes.

▼M1

7. Medlemsstaters, EU-organers, tredjelandes, internationale organisationers eller private parters videregivelse til andre af personoplysninger, som Europol er i besiddelse af, er forbudt, medmindre Europol forinden udtrykkelig har givet tilladelse hertil.

▼B

8. Europol sikrer, at der foretages detaljeret registrering af alle videregivelser af personoplysninger og af grundene til sådanne videregivelser i overensstemmelse med denne forordning.

9. Oplysninger, der tydeligvis er opnået i åbenbar strid med menneskerettighederne, behandles ikke.







AFDELING 2

▼M1

Transmission, videregivelse og udveksling af personoplysninger

Artikel 24

Transmission af personoplysninger til EU-organer

1. Europol må kun transmittere personoplysninger til et EU-organ i overensstemmelse med artikel 71, stk. 2, i forordning (EU) 2018/1725, med forbehold af yderligere begrænsninger i henhold til nærværende forordning og uden at det berører nærværende forordnings artikel 67, hvis disse oplysninger er forholdsmæssige og nødvendige for den retmæssige udførelse af det modtagende EU-organs opgaver.

2. Efter anmodning om transmission af personoplysninger fra et andet EU-organ, kontrollerer Europol det andet EU-organs kompetence. Hvis Europol ikke kan bekræfte, at transmissionen af personoplysningerne er nødvendig i overensstemmelse med stk. 1, indhenter Europol yderligere oplysninger fra det anmodende EU-organ.

Det anmodende EU-organ sikrer, at nødvendigheden af transmissionen af personoplysningerne kan verificeres.

3. Det modtagende EU-organ må kun behandle de i stk. 1 og 2 omhandlede personoplysninger til de formål, hvortil de blev transmitteret.

▼B

Artikel 25

Videregivelse af personoplysninger til tredjelande og internationale organisationer

▼M1

1. Med forbehold af begrænsninger, der er anført i henhold til artikel 19, stk. 2 eller 3, og uden at det berører artikel 67 kan Europol videregive personoplysninger til kompetente myndigheder i et tredjeland eller til en international organisation, forudsat at en sådan videregivelse er nødvendig, for at Europol kan udføre sine opgaver, med hjemmel i en af følgende: a) en afgørelse, som Kommissionen har vedtaget i overensstemmelse med artikel 36 i direktiv (EU) 2016/680, der fastslår, at tredjelandet, et område eller en eller flere specifikke sektorer i dette tredjeland eller den pågældende internationale organisation har et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau (»afgørelse om tilstrækkeligt beskyttelsesniveau«) ▼B b) en international aftale, der er indgået mellem Unionen og det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation i medfør af artikel 218 i TEUF, og som giver tilstrækkelige garantier med hensyn til beskyttelsen af privatlivets fred og fysiske personers grundlæggende rettigheder og friheder c) en samarbejdsaftale, der muliggør udveksling af personoplysninger, og som er indgået mellem Europol og det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale organisation før den 1. maj 2017 i henhold til artikel 23 i afgørelse 2009/371/RIA.

Europol kan indgå administrative ordninger for at gennemføre sådanne aftaler eller afgørelser om tilstrækkeligt beskyttelsesniveau.

2. Den administrerende direktør underretter bestyrelsen om udveksling af personoplysninger med hjemmel i afgørelser om tilstrækkeligt beskyttelsesniveau i henhold til stk. 1, litra a).

▼M1 —————

▼B

4. Senest den 14. juni 2021 foretager Kommissionen en vurdering af bestemmelserne i de samarbejdsaftaler, der er omhandlet i stk. 1, litra c), navnlig dem om databeskyttelse. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af denne vurdering og kan, hvis det er relevant, forelægge Rådet en henstilling med henblik på en afgørelse om bemyndigelse til indledning af forhandlinger om indgåelsen af internationale aftaler, jf. stk. 1, litra b).

▼M1

4a. I mangel af en afgørelse om tilstrækkeligt beskyttelsesniveau kan bestyrelsen give Europol tilladelse til at videregive personoplysninger til en kompetent myndighed i et tredjeland eller til en international organisation, hvis: a) der er givet de fornødne garantier, hvad angår beskyttelsen af personoplysninger, i et retligt bindende instrument, eller b) Europol har vurderet alle forhold i forbindelse med videregivelsen af personoplysninger og har konkluderet, at der findes de fornødne garantier hvad angår beskyttelsen af personoplysninger.

▼B

5. ►M1 Uanset stk. 1 kan den administrerende direktør i behørigt begrundede tilfælde give tilladelse til videregivelse eller en kategori af videregivelser af personoplysninger til en kompetent myndighed i et tredjeland eller til en international organisation under hensyntagen til sagens konkrete omstændigheder, hvis videregivelsen eller kategorien af videregivelser er: ◄ a) nødvendig for at beskytte den registreredes eller en anden persons vitale interesser ▼M1 b) nødvendig for at beskytte den registreredes legitime interesser ▼B c) afgørende for at afværge en umiddelbar og alvorlig trussel mod en medlemsstats eller et tredjelands offentlige sikkerhed d) nødvendig i enkeltsager med henblik på forebyggelsen, efterforskningen, opdagelsen eller retsforfølgningen af strafbare handlinger eller fuldbyrdelsen af strafferetlige sanktioner, eller e) nødvendig i enkeltsager med henblik på at fastslå et retskrav eller gøre det gældende eller forsvare det ved en domstol i forbindelse med forebyggelse, efterforskning, opdagelse eller retsforfølgning af en konkret strafbar handling eller fuldbyrdelse af en konkret strafferetlig sanktion.

Personoplysninger må ikke videregives, hvis den administrerende direktør fastslår, at den pågældende registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder vægter højere end den offentlige interesse i den i litra d) og e) omhandlede videregivelse.

Undtagelser må ikke finde anvendelse på systematiske, omfangsrige eller strukturelle videregivelser af oplysninger.

6. Uanset stk. 1 kan bestyrelsen efter aftale med EDPS, hvis der foreligger passende garantier for beskyttelse af privatlivets fred og fysiske personers grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, i en periode, der ikke må overstige et år, med mulighed for forlængelse give tilladelse til en gruppe videregivelser i overensstemmelse med stk. 5, litra a)-e). En sådan tilladelse skal være behørigt begrundet og dokumenteret.

7. Den administrerende direktør underretter så hurtigt som muligt bestyrelsen og EDPS om de tilfælde, hvor stk. 5 har været anvendt.

▼M1

8. Europol underretter EDPS om kategorierne af videregivelser i henhold til stk. 4a, litra b). Hvis en videregivelse er foretaget i overensstemmelse med stk. 4a eller 5, dokumenteres en sådan videregivelse, og dokumentationen stilles efter anmodning til rådighed for EDPS. Dokumentationen skal omfatte en fortegnelse over dato og tidspunkt for videregivelsen og oplysninger om den i denne artikel omhandlede kompetente myndighed, om begrundelsen for videregivelsen og om de videregivne personoplysninger.

▼B

Artikel 26

Udveksling af personoplysninger med private parter

1. I det omfang det er nødvendigt, for at Europol kan udføre sine opgaver, kan Europol behandle personoplysninger opnået fra private parter, hvis de modtages gennem: a) en medlemsstats nationale enhed i overensstemmelse med national ret b) kontaktpunktet i et tredjeland eller en international organisation, hvormed Europol før den 1. maj 2017 har indgået en samarbejdsaftale, der muliggør udveksling af personoplysninger, i medfør af artikel 23 i afgørelse 2009/371/RIA, eller ▼M1 c) en myndighed i et tredjeland eller en international organisation som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a.

2. Hvor Europol modtager personoplysninger direkte fra private parter, kan det behandle disse personoplysninger i overensstemmelse med artikel 18 med henblik på at identificere de berørte nationale enheder som omhandlet i denne artikels stk. 1, litra a). Europol videregiver straks personoplysningerne og eventuelle relevante resultater af den nødvendige behandling af disse oplysninger for at fastlægge jurisdiktion, til de berørte nationale enheder. Europol kan videregive personoplysningerne og de relevante resultater af den nødvendige behandling af disse oplysninger for at fastlægge jurisdiktion i overensstemmelse med artikel 25, til de berørte kontaktpunkter og myndigheder som omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra b) og c). Hvis Europol ikke kan identificere nogen berørte nationale enheder eller allerede har videresendt de relevante personoplysninger til alle de identificerede respektive berørte nationale enheder, og det ikke er muligt at identificere yderligere berørte nationale enheder, sletter Europol oplysningerne, medmindre den nationale enhed, kontaktpunktet eller den berørte myndighed på ny fremsender personoplysningerne til Europol i overensstemmelse med artikel 19, stk. 1, senest fire måneder efter transmissionen eller videregivelsen.

Kriterierne for, hvorvidt den nationale enhed i den medlemsstat, hvor den relevante private part er etableret, udgør en berørt national enhed, fastsættes i de retningslinjer, der er omhandlet i artikel 18, stk. 7.

▼M1

2a. Europols eventuelle samarbejde med private parter må hverken overlappe eller gribe ind i aktiviteterne hos medlemsstaternes FIU'er, og må ikke vedrøre oplysninger, der skal gives til FIU'er med henblik på direktiv (EU) 2015/849.

▼B

3. Efter videregivelse af personoplysninger i henhold til denne artikels stk. 5, litra c), kan Europol i forbindelse hermed modtage personoplysninger direkte fra en privat part, hvis den private part erklærer, at denne lovligt kan sende disse oplysninger i overensstemmelse med gældende lovgivning, med henblik på at behandle disse oplysninger til udførelsen af den opgave, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra m).

▼M1

4. Hvor Europol modtager personoplysninger fra en privat part etableret i et tredjeland, må Europol kun videregive disse oplysninger og resultaterne af sin analyse og kontrol af disse oplysninger til en medlemsstat eller til et berørt tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a.

Uden at det berører nærværende stykkes første afsnit, kan Europol videregive de i nærværende stykkes første afsnit omhandlede resultater til det pågældende tredjeland i henhold til artikel 25, stk. 5 og 6.

5. Europol må ikke transmittere eller videregive personoplysninger til private parter, undtagen i følgende tilfælde og forudsat, at en sådan transmission eller videregivelse under hensyntagen til sagens konkrete omstændigheder er strengt nødvendigt og forholdsmæssigt: a) transmissionen eller videregivelsen uden tvivl er i den registreredes interesse b) transmissionen eller videregivelsen er strengt nødvendig for at afværge en nært forestående strafbar handling, herunder terrorisme, som er omfattet af Europols målsætninger, eller c) transmissionen eller videregivelsen af personoplysninger, der er offentligt tilgængelige, er strengt nødvendig for udførelsen af den opgave, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra m), og følgende betingelser er opfyldt: i) transmissionen eller videregivelsen vedrører et individuelt og særligt tilfælde ii) de berørte registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder vægter ikke højere end den offentlige interesse, der nødvendiggør, at disse personoplysninger transmitteres eller videregives i den pågældende sag, eller d) transmissionen eller videregivelsen er strengt nødvendig for, at Europol kan underrette den pågældende private part om, at de modtagne oplysninger ikke er tilstrækkelige til, at Europol kan identificere de berørte nationale enheder, og følgende betingelser er opfyldt: i) transmissionen eller videregivelsen sker efter modtagelse af personoplysninger direkte fra en privat part i overensstemmelse med stk. 2 sii) de manglende oplysninger, som Europol kan henvise til i dens meddelelse, har en klar forbindelse til de oplysninger, som den pågældende private part tidligere har delt iii) de manglende oplysninger, som Europol kan henvise til i dens meddelelse, er strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt for, at Europol kan identificere de berørte nationale enheder. Den i dette stykkes første afsnit omhandlede transmission eller videregivelse er omfattet af eventuelle begrænsninger angivet i henhold til artikel 19, stk. 2 eller 3, og berører ikke artikel 67.

6. Med hensyn til denne artikels stk. 5, litra a), b) og d), kan videregivelsen, hvis den berørte private part ikke er etableret inden for Unionen eller i et tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a, kun tillades af den administrerende direktør, hvis videregivelsen er: a) nødvendig for at beskytte den berørte registreredes eller en anden persons vitale interesser b) nødvendig for at beskytte den berørte registreredes legitime interesser c) afgørende for at afværge en umiddelbar og alvorlig trussel mod en medlemsstats eller et tredjelands offentlige sikkerhed d) nødvendig i enkeltsager med henblik på forebyggelsen, efterforskningen, opdagelsen eller retsforfølgningen af en konkret strafbar handling, som er omfattet Europols målsætninger, eller e) nødvendig i enkeltsager med henblik på at fastslå et retskrav eller gøre det gældende eller forsvare det ved en domstol i forbindelse med forebyggelse, efterforskning, opdagelse eller retsforfølgning af en konkret strafbar handling, som er omfattet af Europols målsætninger.

Personoplysninger må ikke videregives, hvis den administrerende direktør fastslår, at den pågældende registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder vægter højere end den offentlige interesse, der nødvendiggør den i dette stykkes første afsnit, litra d) og e), omhandlede videregivelse.

▼M1

6a Uden at det berører denne artikels stk. 5, litra a), c) og d), og andre EU-retsakter, må videregivelser eller transmissioner af personoplysninger i medfør af stk. 5 og 6 ikke være systematiske, omfangsrige eller strukturelle.

6b. Europol kan anmode medlemsstaterne via deres nationale enheder om i overensstemmelse med deres nationale ret at indhente personoplysninger fra private parter, der er etableret eller har en retlig repræsentant på deres område, med henblik på at dele disse oplysninger med Europol. Sådanne anmodninger skal begrundes og være så præcise som muligt. Sådanne personoplysninger skal være så lidt følsomme som muligt og være strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt og forholdsmæssigt, for at gøre det muligt for Europol at identificere de berørte nationale enheder.

Uanset medlemsstaternes jurisdiktion over en konkret strafbar handling, sikrer medlemsstaterne, at deres kompetente myndigheder kan behandle de i første afsnit omhandlede anmodninger i overensstemmelse med deres nationale ret med henblik på at give Europol de oplysninger, der er nødvendige for, at Europol kan identificere de berørte nationale enheder.

6c. Europols infrastruktur kan anvendes til udvekslinger mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og private parter i overensstemmelse med den respektive nationale ret. Disse udvekslinger kan også omfatte kriminalitet, der ikke er omfattet af Europols målsætninger.

Hvor medlemsstaterne anvender Europols infrastruktur til udveksling af personoplysninger om kriminalitet, der er omfattet af Europols målsætninger, kan de give Europol adgang til sådanne oplysninger.

Hvor medlemsstaterne anvender Europols infrastruktur til udveksling af personoplysninger om kriminalitet, der ikke er omfattet af Europols målsætninger, har Europol ikke adgang til disse oplysninger og skal betragtes som en databehandler i overensstemmelse med artikel 87 i forordning (EU) 2018/1725.

Europol foretager en vurdering af sikkerhedsrisiciene ved at tillade private parter at anvende sin infrastruktur og gennemfører om nødvendigt passende forebyggende og afbødende foranstaltninger.

▼B

7. Europol sikrer, at der foretages detaljeret registrering af alle videregivelser af personoplysninger og grundene hertil i overensstemmelse med denne forordning, og at de meddeles EDPS på dennes anmodning i henhold til artikel 40.

8. Hvis de modtagne personoplysninger eller de personoplysninger, der skal videregives, berører en medlemsstats interesser, underretter Europol straks den berørte medlemsstats nationale enhed.

▼M1 —————

▼M1

11. Europol udarbejder en årsrapport til bestyrelsen om de personoplysninger, der udveksles med private parter i henhold til artikel 26, 26a og 26b, på grundlag af kvantitative og kvalitative evalueringskriterier, der fastlægges af bestyrelsen.

Årsrapporten skal omfatte specifikke eksempler, der viser, hvorfor Europols anmodninger i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 6b var nødvendige for at nå dets målsætninger og udføre dets opgaver.

Årsrapporten skal tage hensyn til tavshedspligten, og eksemplerne skal anonymiseres for så vidt angår personoplysninger.

Årsrapporten fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og de nationale parlamenter.

Artikel 26a

Udveksling af personoplysninger med private parter i onlinekrisesituationer

1. I onlinekrisesituationer kan Europol modtage personoplysninger direkte fra private parter og behandle disse personoplysninger i overensstemmelse med artikel 18.

2. Hvor Europol modtager personoplysninger fra en privat part etableret i et tredjeland, må Europol kun videregive disse oplysninger og resultaterne af sin analyse og kontrol af disse oplysninger til en medlemsstat eller til et berørt tredjeland, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a.

Europol kan videregive resultaterne af sin analyse og kontrol af de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede oplysninger til det pågældende tredjeland i henhold til artikel 25, stk. 5 eller 6.

3. Europol kan transmittere eller videregive personoplysninger til private parter fra sag til sag, jf. dog eventuelle begrænsninger, der er angivet i henhold til artikel 19, stk. 2 eller 3, og uden at det berører artikel 67, hvis transmissionen eller videregivelsen af sådanne oplysninger er strengt nødvendig for at håndtere onlinekrisesituationer, og de berørte registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder ikke vægter højere end den offentlige interesse, der nødvendiggør, at disse personoplysninger transmitteres eller videregives.

4. Hvor den berørte private part ikke er etableret inden for Unionen eller i et tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a, kræver videregivelsen tilladelse fra den administrerende direktør.

5. Europol bistår og udveksler oplysninger og samarbejder med medlemsstaternes kompetente myndigheder om transmission eller videregivelse af personoplysninger til private parter i henhold til stk. 3 eller 4, navnlig for at undgå dobbeltarbejde, forbedre koordineringen og undgå forstyrrelser af efterforskninger i forskellige medlemsstater.

6. Europol kan via deres nationale enheder anmode medlemsstaterne om i overensstemmelse med deres nationale ret at indhente personoplysninger fra private parter, der er etableret eller har en retlig repræsentant på deres område, med henblik på at dele disse oplysninger med Europol. Sådanne anmodninger skal begrundes og være så præcis som muligt. Sådanne personoplysninger skal være så lidt følsomme som muligt og være strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt og forholdsmæssigt, for at gøre det muligt for Europol at støtte medlemsstaterne i at håndtere onlinekrisesituationer.

Uanset medlemsstaternes jurisdiktion med hensyn til formidling af det indhold, som Europol anmoder om personoplysninger om, sikrer medlemsstaterne, at deres kompetente myndigheder kan behandle de i første afsnit omhandlede anmodninger i overensstemmelse med deres nationale ret med henblik på at give Europol de oplysninger, der er nødvendige for, at Europol kan nå sine målsætninger.

7. Europol sikrer, at der foretages detaljeret registrering af alle videregivelser af personoplysninger og grundene hertil i overensstemmelse med denne forordning. Europol stiller på EDPS' anmodning disse registre til rådighed for EDPS i henhold til artikel 39a.

8. Hvis de personoplysninger, der modtages eller skal videregives, berører en medlemsstats interesser, underretter Europol straks den berørte medlemsstats nationale enhed.

Artikel 26b

Udveksling af personoplysninger med private parter for at håndtere onlineudbredelsen af onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn

1. Europol kan modtage personoplysninger direkte fra private parter og behandle disse personoplysninger i overensstemmelse med artikel 18 for at håndtere onlineudbredelsen af onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn, jf. artikel 4, stk. 1, litra y).

2. Hvor Europol modtager personoplysninger fra en privat part etableret i et tredjeland, må Europol kun videregive disse oplysninger og resultaterne af sin analyse og kontrol af disse oplysninger til en medlemsstat eller til et berørt tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a.

Europol kan videregive resultaterne af sin analyse og kontrol af de i nærværende stykkes første afsnit omhandlede oplysninger til det pågældende tredjeland i henhold til artikel 25, stk. 5 eller 6.

3. Europol kan transmittere eller videregive personoplysninger til private parter fra sag til sag, jf. dog eventuelle begrænsninger, der er angivet i henhold til artikel 19, stk. 2 eller 3, og uden at det berører artikel 67, hvis transmissionen eller videregivelsen af sådanne oplysninger er strengt nødvendig for at håndtere onlineudbredelsen af onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn, jf. artikel 4, stk. 1, litra y), og de berørte registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder ikke vægter højere end den offentlige interesse, der nødvendiggør, at de pågældende personoplysninger transmitteres eller videregives.

4. Hvor den berørte private part ikke er etableret inden for Unionen eller i et tredjeland som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a), b) eller c), eller stk. 4a, kræver videregivelsen tilladelse fra den administrerende direktør.

5. Europol bistår og udveksler oplysninger og samarbejder med medlemsstaternes kompetente myndigheder om transmission eller videregivelse af personoplysninger til private parter i henhold til stk. 3 eller 4, navnlig for at undgå dobbeltarbejde, forbedre koordineringen og undgå forstyrrelser af efterforskninger i forskellige medlemsstater.

6. Europol kan via deres nationale enheder anmode medlemsstaterne om i overensstemmelse med deres nationale ret at indhente personoplysninger fra private parter, der er etableret eller har en retlig repræsentant på deres område, med henblik på at dele disse oplysninger med Europol. Sådanne anmodninger skal begrundes og være så præcis som muligt. Sådanne personoplysninger skal være så lidt følsomme som muligt og være strengt begrænset til, hvad der er nødvendigt og forholdsmæssigt, for at gøre det muligt for Europol at håndtere onlineudbredelsen af onlinemateriale, der viser seksuelt misbrug af børn, jf. artikel 4, stk. 1, litra y).

Uanset medlemsstaternes jurisdiktion med hensyn til formidling af det indhold, som Europol anmoder om personoplysninger om, sikrer medlemsstaterne, at medlemsstaterne kompetente myndigheder kan behandle de i første afsnit omhandlede anmodninger i overensstemmelse med deres nationale ret med henblik på at give Europol de oplysninger, der er nødvendige for, at Europol kan nå sine målsætninger.

7. Europol sikrer, at der foretages detaljeret registrering af alle videregivelser af personoplysninger og grundene hertil i overensstemmelse med denne forordning. Europol stiller på EDPS' anmodning disse registre til rådighed for EDPS i henhold til artikel 39a.

8. Hvis de personoplysninger, der modtages eller skal videregives, berører en medlemsstats interesser, underretter Europol straks den berørte medlemsstats nationale enhed.

▼B

Artikel 27

Oplysninger fra privatpersoner

▼M1

1. I det omfang det er nødvendigt, for at Europol kan udføre sine opgaver, kan Europol modtage og behandle oplysninger, der hidrører fra privatpersoner.

Personoplysninger, der hidrører fra privatpersoner, må kun behandles af Europol, hvis de modtages gennem:

a) en national enhed i overensstemmelse med national ret

b) kontaktpunktet i et tredjeland eller en international organisation i henhold til artikel 25, stk. 1, litra c), eller

c) en myndighed i et tredjeland eller en international organisation som omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a) eller b), eller stk. 4a.

2. Hvor Europol modtager oplysninger, herunder personoplysninger, fra en privatperson, der opholder sig i et andet tredjeland end det, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, litra a) eller b), eller stk. 4a, må Europol kun videregive disse oplysninger til en medlemsstat eller til et sådant tredjeland.

▼B

3. Hvis de modtagne personoplysninger berører en medlemsstats interesser, underretter Europol straks den berørte medlemsstats nationale enhed.

4. Europol må ikke kontakte privatpersoner for at indhente oplysninger.

5. Europol må ikke videregive personoplysninger til privatpersoner, jf. dog artikel 36 og 37.







KAPITEL VI

▼M1

DATABESKYTTELSE

▼M1

Artikel 27a

Europols behandling af personoplysninger

1. Uden at det berører denne forordning, finder artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725 anvendelse på Europols behandling af personoplysninger.

Forordning (EU) 2018/1725, med undtagelse af kapitel IX, finder anvendelse på Europols behandling af administrative personoplysninger.

2. Henvisninger til »personoplysninger« i denne forordning forstås som henvisninger til »operationelle personoplysninger« som defineret i artikel 3, nr. 2), i forordning (EU) 2018/1725, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

3. Bestyrelsen vedtager regler for fastsættelse af fristerne for opbevaring af administrative personoplysninger.

▼M1 —————

▼B

Artikel 29

Vurdering af kildens pålidelighed og oplysningers nøjagtighed

1. Pålideligheden af kilden til oplysninger, der hidrører fra en medlemsstat, skal så vidt muligt vurderes af den medlemsstat, der har meddelt oplysningerne, ved anvendelse af følgende kildevurderingskoder: A: hvor der ikke hersker tvivl om kildens ægthed, pålidelighed og kompetence, eller hvor oplysningerne er meddelt af en kilde, der har vist sig at være pålidelig i alle tilfælde B: hvor oplysningerne er meddelt af en kilde, der i de fleste tilfælde har vist sig at være pålidelig C: hvor oplysningerne er meddelt af en kilde, der i de fleste tilfælde har vist sig at være upålidelig X: hvor kildens pålidelighed ikke kan vurderes.

2. Nøjagtigheden af oplysninger, der hidrører fra en medlemsstat, skal så vidt muligt vurderes af den medlemsstat, der har meddelt oplysningerne, ved anvendelse af følgende oplysningsvurderingskoder: 1: oplysninger, hvis rigtighed der ikke er tvivl om 2: oplysninger, som kilden har personligt kendskab til, men som den rapporterende tjenestemand ikke har personligt kendskab til 3: oplysninger, som kilden ikke har personligt kendskab til, men som underbygges af andre allerede registrerede oplysninger 4: oplysninger, som kilden ikke har personligt kendskab til, og som ikke kan underbygges.

3. Hvis Europol på grundlag af de oplysninger, det allerede har i sin besiddelse, kommer til den konklusion, at der er behov for at korrigere vurderingen i stk. 1 eller 2, underretter Europol den pågældende medlemsstat herom og søger at nå til enighed om en ændret vurdering. Europol ændrer ikke vurderingen, medmindre de er nået til enighed herom.

4. Hvis Europol modtager oplysninger fra en medlemsstat uden en vurdering i overensstemmelse med stk. 1 eller 2, forsøger Europol at vurdere, hvor pålidelig kilden er, eller hvor nøjagtige oplysningerne er, på grundlag af oplysninger, som det allerede har i sin besiddelse. Vurderingen af specifikke data og oplysninger skal ske i enighed med den medlemsstat, der har meddelt oplysningerne. En medlemsstat og Europol kan også indgå en generel aftale om vurdering af bestemte typer oplysninger og bestemte kilder. Hvis det i et konkret tilfælde ikke er muligt at nå til enighed, eller der ikke er indgået en generel aftale, vurderer Europol oplysningerne eller dataene og tildeler disse oplysninger eller data vurderingskoderne X og 4, jf. henholdsvis stk. 1 og 2.

5. Hvis Europol modtager data eller oplysninger fra et EU-organ, et tredjeland, en international organisation eller en privat part, finder denne artikel tilsvarende anvendelse.

6. Oplysninger fra offentligt tilgængelige kilder vurderes af Europol under anvendelse af vurderingskoderne i stk. 1 og 2.

7. Hvis oplysninger er resultatet af en analyse, som Europol har foretaget under udførelsen af sine opgaver, vurderer Europol sådanne oplysninger i overensstemmelse med denne artikel og i enighed med de medlemsstater, der deltager i analysen.

Artikel 30

Behandling af særlige kategorier af personoplysninger og forskellige kategorier af registrerede

1. Behandling af personoplysninger om ofre for strafbare handlinger, vidner eller andre personer, som kan give oplysninger vedrørende strafbare handlinger, samt om personer under 18 år er tilladt, hvis det er strengt nødvendigt for og står i rimeligt forhold til forebyggelse eller bekæmpelse af kriminalitet, som er omfattet af Europols målsætninger.

2. ►M1 ◄ Udvælgelsen af en bestemt persongruppe på grundlag af sådanne personoplysninger alene er forbudt. Automatisk eller anden form for behandling af personoplysninger om race eller etnisk oprindelse, politiske anskuelser, religiøs eller filosofisk overbevisning eller medlemskab af fagforening og behandling af genetiske data, biometriske data med det formål entydigt at identificere en fysisk person eller oplysninger om helbredsforhold eller om fysiske personers seksuelle forhold eller seksuelle orientering er kun tilladt, hvor det er forholdsmæssigt og strengt nødvendigt med henblik på forsknings- og innovationsprojekter i henhold til artikel 33a og til operationelle formål inden for Europols målsætninger, og kun til forebyggelse eller bekæmpelse af kriminalitet, som er omfattet af Europols målsætninger. En sådan behandling skal også være omfattet af de fornødne garantier i henhold til denne forordning med hensyn til den registreredes rettigheder og frihedsrettigheder og er, med undtagelse af biometriske oplysninger, der behandles med det formål entydigt at identificere en fysisk person, kun tilladt, hvis disse oplysninger supplerer andre personoplysninger, der behandles af Europol.Udvælgelsen af en bestemt persongruppe på grundlag af sådanne personoplysninger alene er forbudt.

▼M1

2a. Databeskyttelsesrådgiveren underrettes uden unødigt ophold i tilfælde af behandling af personoplysninger i henhold til denne artikel.

▼M1

3. Kun Europol har direkte adgang til personoplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Den administrerende direktør giver et begrænset antal Europolansatte tilladelse til at få adgang hertil, hvis det er nødvendigt, for at de kan udføre