1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 3285/94
af 22. december 1994
om den fælles importordning og om ophævelse af forordning (EF) nr. 518/94
(EFT L 349 af 31.12.1994, s. 53)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 139/96af 22. januar 1996 L 21 7 27.1.1996
►M2Rådets forordning (EF) nr. 2315/96af 25. november 1996 L 314 1 4.12.1996
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 3285/94
af 22. december 1994
om den fællesimportordningog om ophævelseaf forordning(EF)
nr. 518/94
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 113,
under henvisning til retsakterne om de fælles markedsordninger for
landbrugsprodukter og om varer fremstillet ved forarbejdning af land-brugsprodukter, herunder især de bestemmelser, som muliggør en afvi-gelse fra det generelle princip om, at kvantitative restriktioner ellerforanstaltninger med tilsvarende virkning udelukkende må erstattes afde foranstaltninger, der er fastsat i de nævnte retsakter,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1), og
ud fra følgende betragtninger:Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede principper; Rådets
forordning (EF) nr. 518/94 af 7. marts 1994 om den fælles importord-ning og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 288/82 (
2) er en vigtig
del af denne politik;
ved vedtagelsen af forordning (EF) nr. 518/94 blev der taget skyldigt
hensyn til Fællesskabets internationale forpligtelser, navnlig forpligtel-serne i henhold til artikel XIX i den almindelige overenskomst om toldog udenrigshandel (GATT);
ved Uruguay-rundens afslutning blev Verdenshandelsorganisationen
(WTO) oprettet; bila g I A til overenskomsten om oprettelse af WTO
indeholder bl. a. den almindelige overenskomst om told og udenrigs-handel 1994 (GATT 1994) og en aftale om beskyttelsesforanstaltninger;
aftalen om beskyttelsesforanstaltninger opfylder et behov for tydeliggø-
relse og udbygning af disciplinerne i GATT 1994, navnlig vedrørendeartikel XIX, denne aftale gør det nødvendigt at ophæve de beskyttelses-foranstaltninger, der ikke er hjemlet i disse regler, såsom frivilligeksportbegrænsning, arrangementer om afstemt markedsføring og allelignende import- eller eksportforanstaltninger;
aftalen om beskyttelsesforanstaltninger omfatter også EKSF-varer; de
fælles regler for indførsel, særlig med hensyn til beskyttelsesforanstalt-ninger, gælder derfor også for disse varer, dog med forbehold af muligegennemførelsesforanstaltninger til en aftale vedrørende bl. a. EKSF-varer;
i lyset af disse nye multilaterale regler bør den fælles importordning
præciseres bedre og om nødvendigt ændres, bl. a. hvad angår beskyttel-sesforanstaltningernes anvendelse;
liberaliseringen af indførslen, dvs. afskaffelse af samtlige kvantitative
restriktioner, udgør grundlaget for den fælles importordning;
medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om enhver fare, der
måtte opstå som følge af udviklingen i indførslen, og som kunne gøredet nødvendigt at indføre et fællesskabstilsyn eller at træffe beskyttel-sesforanstaltninger;
i sådanne tilfælde bør Kommissionen undersøge betingelserne for og
omstændighederne omkring indførslerne og udviklingen deri samt de
(1) Udtalelse afgivet den 14. december 1994 (endnu ikke offentliggjort i
Tidende).
(2) EFT nr. L 67 af 10. 3. 1994, s. 77.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 3
▼B
forskellige aspekter ved den økonomiske og handelsmæssige situation
og de foranstaltninger, det eventuelt kan blive nødvendigt at træffe;
ved gennemførelsen af fællesskabstilsyn bør de pågældende varer kun
kunne overgå til fri omsætning mod forelæggelse af et importdokument,der opfylder ensartede kriterier; dette dokument skal på importørensblotte begæring påtegnes af medlemsstaternes myndigheder inden for envis frist, uden at dette dog giver importøren nogen ret til indførsel;dokumentet bør således kun anvendes, indtil der foretages ændring iimportordningen;
medlemsstaterne og Kommissionen bør i videst muligt omfang udveksle
oplysninger om resultaterne af fællesskabstilsynet;
det påhviler Kommissionen og Rådet at træffe afgørelse om de beskyt-
telsesforanstaltninger, der er nødvendige af hensyn til Fællesskabetsinteresser; disse interesser skal betragtes som en helhed, der bl. a.omfatter fællesskabsproducenternes, brugernes og forbrugernes inte-resser;
beskyttelsesforanstaltninger over for WTO’s medlemslande kan kun
komme i betragtning, såfremt den pågældende vare indføres i Fælles-skabet i så stærkt forøgede mængder og på sådanne vilkår, at denforvolder eller truer med at forvolde alvorlig skade for fællesskabspro-ducenter af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer, medmindre deinternationale forpligtelser tillader en afvigelse fra denne regel;
begreberne »alvorlig skade«, »fare for alvorlig skade« og »fællesskabs-
producenter« bør defineres, og der bør fastsættes mere præcise kriterierfor fastlæggelsen af skaden;
forud for anvendelsen af enhver beskyttelsesforanstaltning bør der fore-
tages en undersøgelse, idet det dog i hastetilfælde bør være muligt forKommissionen at træffe midlertidige foranstaltninger;
der bør fastsættes mere detaljerede bestemmelser om iværksættelse af
undersøgelser, om den nødvendige kontrol og efterprøvning, omeksportlandenes og de berørte parters adgang til de tilvejebragte oplys-ninger og om høring af de berørte parter samt om disses mulighed for atfremsætte bemærkninger;
denne forordnings bestemmelser vedrørende undersøgelser berører
hverken fællesskabsreglerne eller de nationale regler vedrørende forret-ningshemmeligheder;
det er ligeledes nødvendigt at fastsætte tidsfrister for, hvornår der kan
iværksættes undersøgelser, og hvornår der eventuelt kan træffes foran-staltninger, så det sikres, at afgørelser herom træffes hurtigt medhenblik på at øge retssikkerheden for de berørte økonomiske beslut-ningstagere;
dersom beskyttelsesforanstaltningerne har form af et kontingent, bør
dettes niveau principielt ikke være lavere end gennemsnittet af indførs-lerne i en repræsentativ periode på mindst tre år;
hvis kontingentet fordeles mellem leverandørlandene, kan hver af disse
landes andel fastsættes i forståelse med disse lande eller bestemmes påbaggrund af indførslerne i løbet af en repræsentativ periode; dersom derer tale om alvorlig skade og en uforholdsmæssig kraftig forøgelse afindførslerne, kan disse regler dog fraviges under overholdelse af forplig-telsen til høring i WTO’s Komité for Beskyttelsesforanstaltninger;
den maksimale periode, i hvilken der kan anvendes beskyttelsesforan-
staltninger, bør fastsættes, og der bør fastsættes særlige bestemmelserom forlængelse, gradvis liberalisering og fornyet undersøgelse af disseforanstaltninger;
det bør fastsættes, på hvilke betingelser beskyttelsesforanstaltningerne
ikke må anvendes på en vare, som har oprindelse i et udviklingsland,der er medlem af WTO;
det kan vise sig, at det er mere hensigtsmæssigt at anvende tilsyns- eller
beskyttelsesforanstaltninger, der er begrænset til en eller flere af Fælles-skabets regioner, end foranstaltninger, der gælder i hele Fællesskabet;disse foranstaltninger bør dog kun tillades, hvis der ikke foreligger
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 4
▼B
alternative løsninger, og skal være rent undtagelsesvise; det skal sikres,
at disse foranstaltninger bliver midlertidige og griber mindst muligt indi det indre marked;
af hensyn til ensartede regler for indførsel er det nødvendigt, at de
formaliteter, som importørerne skal opfylde, forenkles og gøres iden-tiske, uanset hvor varerne fortoldes; det er derfor hensigtsmæssigt, ateventuelle formaliteter opfyldes ved hjælp af formularer, som er ioverensstemmelse med den model, der findes i bilaget til denne forord-ning;
de importdokumenter, der udstedes inden for rammerne af Fællesska-
bets tilsynsordninger, bør have gyldighed i hele Fællesskabet, uanset ihvilken medlemsstat de udstedes;
de tekstilvarer, der henhører under Rådets forordning (EF) nr. 517/94 af
7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel af tekstilvarer fra enrække tredjelande, som ikke er omfattet af bilaterale aftaler, protokollereller andre arrangementer eller af andre specifikke fællesskabsregler forindførsel(
1), er både på fællesskabsplan og på internationalt plan under-
lagt en særskilt behandling, undtagen når der er tale om de varer anført ibilag II, der er omfattet af GATT 1994; de bør derfor udelukkesfuldstændigt fra denne forordnings anvendelsesområde;
bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse med forbehold af
artikel 77, 81, 244, 249 og 280 i akten om Spaniens og Portugalstiltrædelse;
nationale restriktioner med hensyn til varer henhørende under EKSF-
traktaten vil gradvist blive ophævet i overensstemmelse med WTO’sbestemmelser;
forordning (EF) nr. 518/94 bør derfor ophæves —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Almindelige principper
Artikel 1
1. Denne forordning gælder for indførsel af varer, som har oprindelse
i tredjelande, med undtagelse af
— tekstilvarer, som er omfattet af forordning (EF) nr. 517/94, bortset
fra varer anført i bilag II, for så vidt disse varer har oprindelse i etland, som er medlem af WTO
— varer med oprindelse i visse tredjelande, der er opført i Rådets
forordning (EF) nr. 519/94 (
2) om den fælles ordning for indførsel
fra visse tredjelande.
2. Indførsel i Fællesskabet af de i stk. 1 omhandlede varer er fri og
således ikke undergivet kvantitative restriktioner, med forbehold af deforanstaltninger, der kan træffes i henhold til afsnit V.
AFSNIT II
Fællesskabsprocedure for underretning og konsultation
Artikel 2
Såfremt udviklingen i indførslerne gør det nødvendigt at anvende
tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger, underretter medlemsstaterneKommissionen herom. Denne underretning skal omfatte tilgængeligtbevismateriale, der fastlægges på grundlag af de kriterier, der er defi-
(1) EFT nr. L 67 af 10. 3. 1994, s. 1.
(2) EFT nr. L 67 af 10. 3. 1994, s. 89.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 5
▼B
neret i artikel 10. Kommissionen sender straks alle medlemsstaterne
disse oplysninger.
Artikel 3
Konsultationer kan indledes på en medlemsstats anmodning eller på
Kommissionens initiativ. De skal finde sted inden for otte arbejdsdageefter, at Kommissionen har modtaget den i artikel 2 nævnte underret-ning, og i alle tilfælde forud for indførelse af nogen form for fælles-skabsforanstaltning om tilsyn eller beskyttelse.
Artikel 4
1. Konsultationerne finder sted i et rådgivende udvalg, i det følgende
benævnt »udvalget«, bestående af repræsentanter for hver medlemsstatog med Kommissionens repræsentant som formand.
2. Udvalget træder sammen efter indkaldelse fra formanden; denne
sender hurtigst muligt medlemsstaterne alle relevante oplysninger.
3. Konsultationerne vedrører navnlig:
— vilkårene for og udviklingen i indførslen samt de forskellige økono-
miske og handelsmæssige forhold vedrørende den pågældende vare
— de foranstaltninger, der eventuelt bør træffes.
4. Konsultationerne kan om fornødent foretages skriftligt. I så fald
underretter Kommissionen medlemsstaterne, som inden for en afKommissionen fastsat frist på mellem fem og otte arbejdsdage kanafgive deres udtalelse eller anmode om mundtlig konsultation.
AFSNIT III
Fællesskabsprocedure for undersøgelse
Artikel 5
1. Forud for anvendelsen af enhver beskyttelsesforanstaltning skal
der gennemføres en fællesskabsprocedure for undersøgelse, jf. dogartikel 8.
2. Sigtet med undersøgelsen er på grundlag af de i artikel 10 angivne
elementer at fastlægge, om indførslerne af den pågældende vareforvolder eller truer med at forvolde alvorlig skade for de berørtefællesskabsproducenter.
3. Der forstås ved
a) »alvorlig skade«: en betydelig samlet forringelse af fællesskabspro-
ducenternes stilling
b) »fare for alvorlig skade«: en alvorlig skade, som er af klart overhæn-
gende karakter
c) »fællesskabsproducenter«: samtlige producenter på Fællesskabets
område af tilsvarende eller direkte konkurrerende varer eller deproducenter, hvis samlede produktion af tilsvarende eller direktekonkurrerende varer udgør hovedparten af Fællesskabets totaleproduktion af de pågældende varer.
Artikel 6
1. Bliver det efter de i artikel 3 omhandlede konsultationer klart for
Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at iværksætteen undersøgelse, skal Kommissionen:
a) senest en måned efter at have modtaget en underretning fra en
medlemsstat iværksætte en undersøgelse og offentliggøre en medde-lelse herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende ; meddelelsen
skal indeholde et sammendrag af de modtagne oplysninger og oplys-ning om, at alle relevante oplysninger skal meddeles Kommissionen;endvidere angives der deri en frist for de berørte parter til skriftligtat give deres mening til kende og forelægge oplysninger, hvis derskal tages hensyn hertil under undersøgelsen; der skal også angives
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 6
▼B
en frist, inden for hvilken de berørte parter kan anmode om at blivehørt mundtligt af Kommissionen i overensstemmelse med stk. 4
b) indlede undersøgelsen i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Kommissionen indhenter alle nødvendige oplysninger, og såfremt
den efter samråd med udvalget skønner det hensigtsmæssigt, undersøgerog efterprøver den disse oplysninger hos importører, handlende, repræ-sentanter, producenter samt erhvervssammenslutninger og -organisati-oner.
Kommissionen bistås i denne opgave af personale fra den medlemsstat,
på hvis område undersøgelserne finder sted, såfremt den pågældendemedlemsstat har fremsat ønske derom.
De berørte parter, som har rettet henvendelse i overensstemmelse med
stk. 1, litra a), har ligesom repræsentanter for eksportlandet efterskriftlig anmodning adgang til alle de oplysninger, der er stillet tilrådighed for Kommissionen som led i undersøgelsen, bortset fra internedokumenter, der er udarbejdet af Fællesskabets eller medlemsstaternesmyndigheder, for så vidt disse oplysninger har betydning for deresdossiers samlede fremtræden, de ikke er fortrolige efter betydningen iartikel 9, og Kommissionen anvender dem i undersøgelsen.
De berørte parter, som har rettet henvendelse, kan fremsætte deres
bemærkninger til disse oplysninger over for Kommissionen, og der kantages hensyn til deres bemærkninger i det omfang, de støttes medtilstrækkelige beviser.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen, på dennes anmodning og
ifølge bestemmelser, som denne fastsætter, alle de oplysninger, som deråder over, vedrørende udviklingen på markedet for den vare, deromfattes af undersøgelsen.
4. Kommissionen kan høre de berørte parter. Disse parter skal høres,
hvis de skriftligt har anmodet herom inden for den frist, der er fastsat iden meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers
Tidende, og hvis de godtgør, at de faktisk vil kunne blive berørt af
resultatet af undersøgelserne, samt at der er særlige årsager til at høredem mundtligt.
5. Såfremt oplysningerne ikke gives inden for den frist, der er fastsat
i denne forordning eller af Kommissionen i henhold til denne forord-ning, eller undersøgelsen hindres i væsentligt grad, kan der drageskonklusioner på grundlag af de disponible oplysninger. HvisKommissionen finder, at en involveret part eller en tredjepart harindgivet falske eller vildledende oplysninger, kan den se bort fra dem ogbruge de oplysninger, den råder over.
6. Såfremt Kommissionen efter de i artikel 3 omhandlede konsultati-
oner finder, at der ikke foreligger tilstrækkelige beviser til at iværksætteen undersøgelse, underretter den medlemsstaterne om sin afgørelseinden en måned efter at have modtaget medlemsstaternes oplysninger.
Artikel 7
1. Når undersøgelsen er afsluttet, forelægger Kommissionen en
rapport om resultaterne heraf for udvalget.
2. Finder Kommissionen senest ni måneder efter iværksættelsen af
undersøgelsen, at fællesskabstilsyn eller -beskyttelse ikke er nødvendigt,afsluttes undersøgelsen, efter at udvalget er blevet hørt, inden for enmåned. Beslutningen om at afslutte undersøgelsen offentliggøres i De
Europæiske Fællesskabers Tidende sammen med de væsentligste
konklusioner af undersøgelsen og en kortfattet begrundelse for beslut-ningen
3. Finder Kommissionen det nødvendigt at træffe foranstaltninger
med henblik på fællesskabstilsyn eller -beskyttelse, træffer den de iafsnit IV og V omhandlede afgørelser senest ni måneder efter, atundersøgelsen er blevet iværksat. Denne frist kan undtagelsesvisforlænges med højst to måneder; i så fald offentliggør Kommissionen
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 7
▼B
en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om, hvor meget
fristen er forlænget, og en kortfattet begrundelse herfor.
Artikel 8
1. Dette afsnit er ikke til hinder for, at der på ethvert tidspunkt kan
træffes tilsynsforanstaltninger i henhold til artikel 11 til 15 eller midler-tidige beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 16, 17 og 18.
De midlertidige beskyttelsesforanstaltninger træffes:
— dersom det er nødvendigt med øjeblikkelig indgriben i kritiske
situationer, hvor en forsinkelse vil forvolde skade, som det ervanskeligt at råde bod på, og
— det foreløbigt er fastlagt, at der foreligger tilstrækkelige beviser for,
at øgede indførsler har forvoldt eller truer med at forvolde alvorligskade.
2. Varigheden af sådanne foranstaltninger må ikke overstige 200
dage.
3. De midlertidige beskyttelsesforanstaltninger bør bestå i en toldfor-
højelse i forhold til toldens eksisterende niveau (uanset om dette erstørre end eller lig med nul), hvis sådanne foranstaltninger må antagesat forebygge eller råde bod på den alvorlige skade.
4. Kommissionen foretager straks de fortsat nødvendige undersø-
gelser.
5. Dersom de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger ophæves,
fordi der ikke konstateres alvorlig skade eller fare for alvorlig skade,refunderes den told, der er opkrævet som led i disse foranstaltninger,hurtigst muligt ex officio. Proceduren i artikel 235 ff. i Rådets forord-ning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af enEF-toldkodeks(
1)finder anvendelse.
Artikel 9
1. De oplysninger, der modtages i medfør af denne forordning, må
kun anvendes til det formål, hvortil de er indhentet.
2. a) Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne, herunder disses perso-
nale, må ikke videregive oplysninger, som de har modtaget imedfør af denne forordning, og som ifølge deres natur er fortro-lige eller er meddelt fortroligt, medmindre den part, der har givetoplysningerne, udtrykkeligt har givet tilladelse dertil.
b) Enhver anmodning om fortrolig behandling skal angive årsagerne
til, at oplysningerne bør behandles fortroligt.
Viser det sig imidlertid, at en anmodning om fortrolig behandling
er ubegrundet, og vil den, der har givet oplysningerne, ikkeoffentliggøre dem eller give tilladelse til, at de videregives gene-relt eller i form af et sammendrag, kan der ses bort fra depågældende oplysninger.
3. Under alle omstændigheder betragtes oplysninger som fortrolige,
såfremt videregivelsen af dem vil kunne have betydelige negative følgerfor den, der har afgivet oplysningerne, eller som er ophavsmand til dem.
4. Stk. 1, 2 og 3 er ikke til hinder for, at Fællesskabets myndigheder
tager hensyn til generelle oplysninger og navnlig begrundelserne for deafgørelser, der er truffet i henhold til denne forordning. Disse myndig-heder tager imidlertid hensyn til de berørte parters berettigede interessei, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992, s. 1.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 8
▼B
Artikel 10
1. Undersøgelsen af importvilkårene og -udviklingen samt af den
deraf følgende alvorlige skade eller fare for alvorlig skade for fælles-skabsproducenterne omfatter bl.a. følgende faktorer:
a) omfanget af indførslen, navnlig hvis denne er steget betydeligt enten
i absolutte tal eller i forhold til produktionen eller forbruget i Fælles-skabet
b) importpriserne, navnlig hvis der tilbydes en betydelig lavere pris i
forhold til prisen for en tilsvarende vare i Fællesskabet
c) følgevirkningerne heraf for Fællesskabets producenter vurderet på
baggrund af tendenserne i visse økonomiske faktorer såsom:
— produktion— kapacitetsudnyttelse— lagre— salg— markedsandel— priser (dvs. udøvelse af pristryk eller hindring af prisstigninger,
som ellers ville have fundet sted)
— fortjeneste— forrentning af investeret kapital— likviditet— beskæftigelse
d) andre faktorer end udviklingen i indførslen, som forvolder eller kan
have forvoldt alvorlig skade for de berørte fællesskabsproducenter.
2. Hvis der påberåbes fare for alvorlig skade, skal Kommissionen
endvidere undersøge, om det er vanskeligt, at en bestemt situationudvikler sig til en faktisk skade. Der kan i den forbindelse tages hensyntil faktorer som:
a) stigningstakten i udførslen til Fællesskabet
b) oprindelses- eller eksportlandets allerede bestående eksportkapacitet
eller en sådan kapacitet, der vil kunne udnyttes inden for en over-skuelig fremtid, samt sandsynligheden for, at den deraf følgendeudførsel vil gå til Fællesskabet.
AFSNIT IV
Tilsynsforanstaltninger
Artikel 11
1. Såfremt udviklingen i indførslerne af en vare med oprindelse i et
af de i denne forordning nævnte tredjelande truer med at forvolde skadefor fællesskabsproducenter, kan indførslen af denne vare, såfremtFællesskabets interesser kræver det, underlægges henholdsvis:
a) et efterfølgende fællesskabstilsyn, som gennemføres efter bestem-
melserne i den i stk. 2 omhandlede afgørelse, eller
b) et forudgående fællesskabstilsyn, som gennemføres efter artikel 12.
2. Afgørelsen om at indføre tilsyn træffes af Kommissionen efter
proceduren i artikel 16, stk. 7 og 8.
3. Tilsynsforanstaltningernes gyldighedsperiode er begrænset.
Medmindre andet fastsættes, udløber den ved slutningen af andet halvårefter det halvår, i løbet af hvilket foranstaltningerne blev truffet.
Artikel 12
▼
M1
1. Varer, der er underlagt forudgående fællesskabstilsyn, må kunbringes i fri omsætning mod forelæggelse af et tilsynsdokument. Dettedokument udstedes omkostningsfrit af den af medlemsstaterne udpegedekompetente myndighed for alle ønskede mængder inden for en frist påhøjst fem arbejdsdage, efter at den kompetente nationale myndighed harmodtaget en ansøgning fra enhver fællesskabsimportør, uanset hvor iFællesskabet denne er etableret. Denne ansøgning anses for modtaget af
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 9
▼M1
den kompetente nationale myndighed senest tre arbejdsdage efter indgi-velsen, medmindre andet bevises.
2. Tilsynsdokumentet udfærdiges på en formular, der svarer til
modellen i bilag I.
Medmindre andet fastsættes i afgørelsen om indførelse af tilsyn, skal
importørens ansøgning om tilsynsdokument kun indeholde følgendeoplysninger:
a) ansøgerens navn og fuldstændige adresse (herunder telefon- og tele-
faxnummer og eventuelt identifikationsnummer hos de kompetentenationale myndigheder) og ansøgerens momsregistreringsnummer,hvis vedkommende er momspligtig
b) i givet fald klarererens eller ansøgerens eventuelle repræsentants
navn og fuldstændige adresse (herunder telefon- og telefaxnummer)
c) varebeskrivelse med angivelse af:
— varernes handelsbetegnelse— deres kode i den kombinerede nomenklatur— deres oprindelsesland og afsendelsesland
d) de angivne mængder, udtrykt i kg og efter omstændighederne i
enhver anden relevant supplerende enhed (par, stk. osv.)
e) varernes cif-værdi i ECU ved Fællesskabets grænse
f) følgende erklæring, dateret og underskrevet af ansøgeren, idet ansø-
gerens navn også skal være anført med store bogstaver (versalskrift):
»Undertegnede bekræfter herved, at de i denne ansøgning afgivne
oplysninger er rigtige og afgivet i god tro, og at jeg er etableret iFællesskabet.«
▼
B
3. Importdokumentet er gyldigt i hele Fællesskabet, uanset i hvilkenmedlemsstat det er udstedt.
4. Hvis enhedsprisen ved den pågældende forretning er mindre end
5 % højere end den i importdokumentet angivne pris, eller de tilindførsel frembudte varers værdi eller mængde overstiger den i import-dokumentet angivne værdi eller mængde med mere end 5 % i alt, erdette dog ikke til hinder for, at en vare overgår til fri omsætning.Kommissionen kan efter at have gjort sig bekendt med de i udvalgetfremkomne synspunkter og under hensyn til varernes beskaffenhed ogde øvrige nærmere enkeltheder i forbindelse med de pågældende forret-ninger fastsætte en anden procentsats, som dog normalt ikke må over-stige 10 %.
5. Importdokumenter kan kun anvendes, så længe importliberalise-
ringsordningen er i kraft for de pågældende forretninger. De kan underingen omstændigheder anvendes efter udløbet af den periode, der erfastlagt samtidig med indførelsen af tilsynet, efter samme procedure ogunder hensyn til varernes beskaffenhed og de øvrige nærmere enkelt-heder i forbindelse med disse forretninger.
6. Såfremt den i henhold til artikel 11 trufne afgørelse indeholder
bestemmelser herom, skal oprindelsesstatus for varer under fællesskabs-tilsyn dokumenteres med et oprindelsescertifikat. Dette stykke berørerikke andre bestemmelser vedrørende forelæggelse af et sådant certifikat.
7. Såfremt en vare, der er underlagt forudgående fællesskabstilsyn, er
genstand for en regional beskyttelsesforanstaltning i en medlemsstat,kan den importtilladelse, der gives af denne medlemsstat, træde i stedetfor importdokumentet.
▼
M1
8. Både formularerne til tilsynsdokumenterne og uddrag deraf udfær-diges i to eksemplarer, hvoraf det ene, som benævnes »original tilmodtageren« og har nummer 1, udleveres til ansøgeren, og det andet,som benævnes »eksemplar til den kompetente myndighed« og harnummer 2, opbevares af den myndighed, som har udstedt dokumentet.Til administrativt brug kan den kompetente myndighed tilføje yderligereeksemplarer til formular nr. 2.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 10
▼M1
9. Formularerne trykkes på hvidt, træfrit og skrivefast papir, med envægt på mellem 55 og 65 gram pr. m
2. Formatet er 210 mm x
297 mm; linjeafstanden er 4,24 mm (en sjettedel tomme); opstillingenaf formularen overholdes nøje. Eksemplar nr. 1, som er det egentligetilsynsdokument, er desuden på begge sider forsynet med et guilloche-tryk i gult, som vil afsløre enhver mekanisk eller kemisk forfalskning.
10. Medlemsstaterne varetager trykningen af formularerne. Disse kan
også trykkes af trykkerier, som er godkendt af den medlemsstat, hvoride befinder sig. I sidstnævnte tilfælde henvises der til godkendelsen påhver formular. Hver formular forsynes med trykkeriets navn og adresseeller med et symbol, der gør det muligt at identificere det.
▼
B
Artikel 13
Er indførsel af en vare ikke underlagt forudgående fællesskabstilsyn
senest otte arbejdsdage efter konsultationernes afslutning, kanKommissionen efter artikel 18 indføre et tilsyn, der er begrænset tilindførsel til en eller flere af Fællesskabets regioner.
Artikel 14
▼
M1
1. Varer, der er underlagt regionalt tilsyn, må kun bringes i friomsætning i den pågældende region mod forelæggelse af et tilsynsdoku-ment. Dette dokument udstedes omkostningsfrit af den kompetentemyndighed, som de(n) pågældende medlemsstat(er) har udpeget, for alleønskede mængder inden for en frist på højst fem arbejdsdage, efter at dekompetente nationale myndigheder har modtaget en ansøgning fra enfællesskabsimportør, uanset hvor i Fællesskabet denne er etableret.Denne ansøgning anses for modtaget af den kompetente nationalemyndighed senest tre arbejdsdage efter indgivelsen, medmindre andetbevises. Tilsynsdokumenterne kan kun anvendes, så længe importlibera-liseringsordningen er i kraft for de pågældende forretninger.
2. Artikel 12, stk. 2, finder anvendelse.
▼
B
Artikel 15
1. Såfremt der er indført fællesskabstilsyn eller regionalt tilsyn,
underretter medlemsstaterne inden for de første ti dage af hver månedKommissionen om følgende:
a) ved forudgående tilsyn: de mængder og de på grundlag af cif-pris-
erne beregnede beløb, for hvilke der i den foregående periode erudstedt eller påtegnet importdokumenter
b) i alle tilfælde: de indførsler, som har fundet sted i perioden forud for
den under litra a) nævnte periode.
Oplysningerne fra medlemsstaterne opdeles på varer og lande.Der kan træffes andre bestemmelser samtidig med indførelsen af tilsyn
og efter samme procedure.
2. Hvis varernes beskaffenhed eller særlige omstændigheder gør det
nødvendigt, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat ellerpå eget initiativ ændre hyppigheden for afgivelse af oplysninger.
3. Kommissionen underretter medlemsstaterne herom.
AFSNIT V
Beskyttelsesforanstaltninger
Artikel 16
1. Såfremt en vare indføres i Fællesskabet i så stærkt øgede mængder
og/eller på sådanne vilkår, at det forvolder eller truer med at forvoldealvorlig skade for fællesskabsproducenterne, kan Kommissionen for at
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 11
▼B
beskytte Fællesskabets interesser på anmodning af en medlemsstat ellerpå eget initiativ:
a) afkorte gyldigheden af de i artikel 12 nævnte importdokumenter, der
påtegnes efter denne foranstaltnings ikrafttræden
b) ændre importbestemmelserne for den pågældende vare, så den kun
kan overgå til fri omsætning mod forelæggelse af en importtilladelse,der udstedes efter retningslinjer og inden for rammer, somKommissionen fastlægger.
De i litra a) og b) nævnte foranstaltninger finder straks anvendelse.2. For så vidt angår medlemmer af WTO træffes de i stk. 1 nævnte
foranstaltninger kun, når de to betingelser i første afsnit af nævntestykke er opfyldt.
3. a) Ved fastsættelsen af et kontingent skal der særlig tages hensyn til:
— interessen i så vidt muligt at opretholde traditionelle handels-
forbindelser
— mængden af varer udført i medfør af kontrakter, der er indgået
på normale betingelser før ikrafttrædelsen af en beskyttelses-foranstaltning som omhandlet i dette afsnit, hvis dissekontrakter af den pågældende medlemsstat er anmeldt over forKommissionen
— at gennemførelsen af det mål, der tilstræbes med indførelsen
af kontingentet, ikke må bringes i fare.
b) Et kontingent må ikke være mindre end gennemsnittet af indførs-
lerne i de seneste tre repræsentative år, for hvilke der foreliggerstatistikker, medmindre et andet niveau er nødvendigt for atforhindre eller råde bod på en alvorlig skade.
4. a) I tilfælde, hvor kontingentet fordeles mellem leverandørlande, kan
der aftales en fordeling med de leverandørlande, der har en bety-delig interesse i Fællesskabets indførsler af den pågældende vare.
Hvis dette ikke er muligt, fordeles kontingentet mellem disse
lande i samme forhold som deres andel i Fællesskabets indførsleraf den pågældende vare i en forudgående repræsentativ periodeunder hensyn til eventuelle særlige faktorer, der kan have påvirketeller kan påvirke handelen med varen.
b) Dog kan denne fordelingsmetode under hensyn til Fællesskabets
forpligtelse til høring i WTO’s Komité for Beskyttelsesforanstalt-ninger fraviges i tilfælde af alvorlig skade, hvis indførslerne medoprindelse i et eller flere leverandørlande er forøget uforholds-mæssigt meget i forhold til den samlede stigning i indførslerne afden pågældende vare i en forudgående repræsentativ periode.
5. a) De i denne artikel nævnte foranstaltninger finder anvendelse på
alle varer, der overgår til fri omsætning efter foranstaltningernesikrafttræden. I overensstemmelse med artikel 18 kan debegrænses til en eller flere af Fællesskabets regioner.
b) Disse foranstaltninger er dog ikke til hinder for, at varer, der er
undervejs til Fællesskabet, overgår til fri omsætning, hvis det ikkeer muligt at ændre deres bestemmelsessted, og at varer, som ihenhold til artikel 11 og 12 kun kan overgå til fri omsætning modforelæggelse af et importdokument, faktisk ledsages af et sådantdokument.
6. Såfremt Kommissionens indgriben sker på anmodning af en
medlemsstat, skal Kommissionen tage stilling senest fem arbejdsdageefter modtagelsen af anmodningen.
7. Enhver afgørelse, Kommissionen træffer i henhold til denne
artikel, meddeles Rådet og medlemsstaterne. Enhver medlemsstat kaninden en måned efter datoen for meddelelsen indbringe afgørelsen forRådet.
8. Indbringer en medlemsstat den af Kommissionen trufne afgørelse
for Rådet, kan Rådet med kvalificeret flertal bekræfte, ændre ellerophæve Kommissionens afgørelse.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 12
▼B
Såfremt Rådet ikke senest tre måneder efter, at sagen er blevet indbragt
for det, har truffet en afgørelse, betragtes Kommisionens foranstaltningsom ophævet.
Artikel 17
Hvis Fællesskabets interesser kræver det, kan Rådet med kvalificeret
flertal på forslag af Kommissionen udarbejdet på de i afsnit III fastsattebetingelser træffe passende foranstaltninger for at forhindre, at en vareindføres i Fællesskabet i så stærkt forøgede mængder og/eller påsådanne vilkår, at det forvolder eller truer med at forvolde alvorligskade for fællesskabsproducenter af tilsvarende eller direkte konkurre-rende varer.
Artikel 16, stk. 2, 3, 4 og 5, finder anvendelse.
Artikel 18
Hvis det især på grundlag af de i artikel 10 omhandlede faktorer
konstateres, at betingelserne for at træffe de i artikel 11 og 16fastsatteforanstaltninger er til stede i en eller flere regioner i Fællesskabet, kanKommissionen efter at have undersøgt alternative løsninger undtagel-sesvis tillade tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger, der er begrænsettil denne region eller disse regioner, hvis den finder, at foranstaltningerpå dette niveau er mere velegnede end foranstaltninger, der gælder ihele Fællesskabet.
Foranstaltningerne skal være midlertidige og forstyrre det indre marked
mindst muligt.
De træffes efter bestemmelserne i henholdsvis artikel 11 og 16.
Artikel 19
Beskyttelsesforanstaltninger kan ikke anvendes over for en vare, som
har oprindelse hos et medlem af WTO, der er udviklingsland, så længedette lands andel af Fællesskabets indførsler af den pågældende vareikke overstiger 3 %, forudsat at de medlemmer af WTO, der er udvik-lingslande, og hvis andel af Fællesskabets indførsler er på mindre end3 %, tilsammen ikke tegner sig for mere end 9 % af Fællesskabetssamlede indførsler af den pågældende vare.
Artikel 20
1. Beskyttelsesforanstaltningernes varighed skal være begrænset til
den periode, der er nødvendig for at forebygge eller råde bod på enalvorlig skade og lette tilpasningen for fællesskabsproducenterne. Denneperiode må principielt ikke overstige fire år inklusive den periode, ihvilken der eventuelt anvendes en midlertidig foranstaltning.
2. Denne indledende periode kan forlænges, dog ikke for de i artikel
16, stk. 3, litra b), fastsatte foranstaltninger, hvis det fastslås, at
— en sådan forlængelse er nødvendig for at forebygge eller råde bod
på en alvorlig skade, og
— det findes godtgjort, at fællesskabsproducenterne tilpasser sig.
3. Forlængelsesforanstaltningerne vedtages på de i afsnit III fastsatte
betingelser og ved anvendelse af samme procedurer som de oprindeligeforanstaltninger. De således forlængede foranstaltninger må ikke væremere restriktive, end de var ved afslutningen af den indledende periode.
4. Hvis beskyttelsesforanstaltningen strækker sig over mere end et år,
skal foranstaltningen gradvis liberaliseres med regelmæssigemellemrum i anvendelsesperioden inklusive forlængelsesperioden.
5. Den samlede anvendelsesperiode for en beskyttelsesforanstaltning,
herunder anvendelsesperioden for midlertidige foranstaltninger, denindledende anvendelsesperiode og enhver forlængelse heraf, må ikkeoverstige otte år.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 13
▼B
Artikel 21
1. I det tidsrum, i hvilket der anvendes tilsyns- eller beskyttelsesfor-
anstaltninger i overensstemmelse med afsnit IV og V, finder der konsul-tationer sted med udvalget på anmodning af en medlemsstat eller påKommissionens initiativ. Er der tale om beskyttelsesforanstaltninger,der strækker sig over mere end tre år, gennemfører Kommissionen dissekonsultationer senest midtvejs i den periode, i hvilken foranstaltningenanvendes.
Formålet med disse konsultationer er at
a) gennemgå virkningerne af de pågældende foranstaltninger,
b) undersøge, om og i hvilket omfang det er hensigtsmæssigt at øge
liberaliseringstempoet,
c) undersøge, om det fortsat er nødvendigt at opretholde foranstalt-
ningen.
2. Såfremt Kommissionen efter de i stk. 1 nævnte konsultationer
finder, at de i artikel 11, 13, 16, 17 og 18 omhandlede tilsyns ellerbeskyttelsesforanstaltninger bør ophæves eller ændres, følger dennedenstående procedure:
a) Kommissionen forelægger Rådet forslag om at ophæve eller ændre
foranstaltningerne, for så vidt Rådet har truffet afgørelse om disse.Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
b) Kommissionen ændrer eller ophæver i de øvrige tilfælde Fællesska-
bets beskyttelses- og tilsynsforanstaltninger.
Såfremt denne afgørelse vedrører regionale tilsynsforanstaltninger,
anvendes den fra den sjette dag efter datoen for dens offentliggørelse iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 22
1. Ingen ny beskyttelsesforanstaltning kan anvendes ved indførsel af
en vare, der har været underlagt en tidligere beskyttelsesforanstaltning,før udløbet af en periode svarende til den, i hvilken den foregåendeforanstaltning blev anvendt. Denne periode må ikke være på mindre endto år.
2. Uanset stk. 1 kan en beskyttelsesforanstaltning med en varighed
på 180 dage eller derunder anvendes igen for indførslen af en vare, hvis:
a) der er gået mindst et år siden datoen for indførelsen af en beskyttel-
sesforanstaltning for indførslen af den pågældende vare, og
b) en sådan beskyttelsesforanstaltning ikke har været anvendt for den
samme vare mere end to gange i den femårige periode umiddelbartforud for foranstaltningens indførelse.
AFSNIT VI
Afsluttende bestemmelser
Artikel 23
Hvis Fællesskabets interesser kræver det, kan Rådet med kvalificeret
flertal på forslag af Kommissionen træffe passende foranstaltninger forat muliggøre udøvelse og opfyldelse af Fællesskabets eller alle detsmedlemsstaters rettigheder og forpligtelser på internationalt plan, særligmed hensyn til handelen med basisprodukter.
Artikel 24
1. Denne forordning er ikke til hinder for overholdelsen af forplig-
telser, som følger af særlige regler, der er fastsat i aftaler indgåetmellem Fællesskabet og tredjelande.
2. a) Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser er denne forord-
ning ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager elleranvender:
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 14
▼B
i) forbud, kvantitative restriktioner eller tilsynsforanstaltninger,
der er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, denoffentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse afmenneskers og dyrs liv og sundhed, bevarelse af planter,beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk ellerarkæologisk værdi eller beskyttelse af industriel og kommer-ciel ejendomsret
ii) særlige valutabestemmelser
iii) regler indført i medfør af internationale aftaler i overensstem-
melse med traktaten.
b) Medlemsstaterne underretter Kommissionen om foranstaltninger
eller formaliteter, der skal indføres eller ændres i henhold til dettestykke. I yderst hastende tilfælde underrettes Kommissionen omde pågældende nationale foranstaltninger eller formaliteter straksefter deres vedtagelse.
Artikel 25
1. Denne forordning er ikke til hinder for anvendelse af de fælles
markedsordninger for landbrugsprodukter, fællesskabsbestemmelsereller deraf afledte nationale administrative bestemmelser eller de særligeordninger for varer fremstillet ved forarbejdning af landbrugsprodukter;den finder anvendelse i tilslutning hertil.
2. Artikel 11 til 15 og artikel 22 finder dog ikke anvendelse på varer,
som er omfattet af de i stk. 1 nævnte ordninger, og for hvilke fælles-skabsreglerne vedrørende samhandelen med tredjelande kræver forelæg-gelse af en importlicens eller et andet importdokument.
Artikel 16, 18 og 21 til 24 finder ikke anvendelse på varer, for hvilke
der i fællesskabsreglerne vedrørende samhandelen med tredjelande erfastsat bestemmelser om anvendelse af kvantitative importrestriktioner.
Artikel 26
1. Resterende nationale restriktioner vedrørende varer omfattet af
EKSF-traktaten skal gradvist ophæves i overensstemmelse med WTO’sbestemmelser.
2. Indtil den 31. december 1995 kan Spanien og Portugal opretholde
kvantitative restriktioner for landbrugsprodukter efter artikel 77, 81,244, 249 og 280 i tiltrædelsesakten.
Artikel 27
Forordning (EF) nr. 518/94 ophæves. Henvisninger til den ophævede
forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 28
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 15
▼M1
BILAG I

1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 16
▼M1

1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 17
▼M1

1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 18
▼M1

1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 19
Kategon Varebesknvelse (1)▼M2
BILAG II
Liste over tekstilvarer og beklædningsgenstande, der er integreret i de normale regler i GATT
1994
19 Lommetørklæder, ikke af trikotage
41 Garn af endeløse syntetiske filamenter, ikke i detailsalgsoplægninger, bortset fra
enkelt trådet garn, snoet 50 omgange og derunder pr. meter, eller ikke snoet
46Uld og fine dyrehår, kartet eiler kæmmet
58 Gulvtæpper (herunder gulvløbere og måtter) knyttede, også konfektionerede
61 Vævede bånd og bånd bestående af sammenlimede parallelle garner eller fibre,
bortset fra etiketter o lign. under kategori 62
Elastiske tekstiistoffer (undtagen trikotagestof) bestående af tekstil i forbindelse
med gummitråde
65 Trikotagestof, bortset fra varer henhørende under kategori 38 A og 63, af uld,
bomuld eller syntetiske eller regenererede fibre
67 Tilbehør til beklædningsgenstande, af trikotage, ikke til spædbørn; al slags linned af
trikotage; gardiner, forhæng, stores, undergardiner, kapper, sengeforhæng og andreboligtekstiler af trikotage; andre varer af trikotage, også dele af beklædningsgen-stande eller tilbehør til bekiædningsgenstande
69 Trusser, underkjoler og underskørter, af trikotage, til kvinder og piger
70 Strømpebukser og trikoter, af syntetiske fibre, med enkelttråd på under 67 decitex
(6,7 tex)
Strømper til kvinder, af syntetiske fibre
72 Badebeklædning, af uld, bomuld, eller syntetiske eller regenererede fibre
74 Dragter, kostumer og sæt, af trikotage, til kvinder og piger, af uld, bomuld eller
synte tiske eller regenererede fibre, undtagen skidragter og skisæt
75 Dragter, kostumer og sæt, af trikotage, til mænd og drenge, af uld, bomuld eller
syntetiske fibre, undtagen skidragter og skisæt
76Arbejds- og beskyttelsesbeklædning, ikke af trikotage, til mænd og drenge;
Kitler og forklæder samt anden arbeids- og beskyttelsesbeklædning, ikke af triko-
tage, til kvinder og piger
77 Skidragter og skisæt, ikke af trikotage
84 Sjaler, tørklæder, mantiller, slør o.lign., ikke af trikotage, af uld, bomuld eller
syntetiske eller regenererede fibre
85 Slips, butterfly og halsbind, ikke af trikotage, af uld, bomuld eller syntetiske eller
regenererede fibre
86Korsetter, hofteholdere, brystholdere, seler, sokkeholdere, strømpebånd o.lign.
(herunder sådanne varer af trikotage), også elastiske
87 Handsker, vanter og luffer, ikke af trikotage
88 Strømper og sokker, ikke af trikotage; andet tilbehør til beklædningsgenstande, dele
af beklædningsgenstande eller tilbehør til beklædningsgenstande, ikke til spædbørn,ikke af trikotage
91 Telte
94 Vat af tekstilmateriale og varer deraf; tekstilfibre af bredde under 5 mm, flok, støv
og nopper af tekstilmateriale
96Fiberdug samt varer deraf, også imprægneret eller overtrukket
1994R3285 — DA — 05.12.1996 — 001.001 — 20
▼M2
Kategon Varebesknvelse (1)
99 Tekstilstoffer, overtrukket med vegetabilske carbohydrargummier eller stivelseshol-
dige substanser, af den art, der anvendes til fremstilling af bogbind, etuier m.v.;kalkerlærred; præpareret malerlærred; buckram og lignende tekstilstoffer til frem-stilling af hatte m.v.
Linoleum, også i tilskårne stykker; gulvbelægningsmateriale bestående af tekstilun-
derlag med anden belægning end linoleumsmasse, også i tilskårne stykker
Tekstilstoffer (bortset fra trikotagestof) imprægneret, overtrukket eller lamineret
med gummi, bortset fra stoffer til dæk
Tekstilstoffer, imprægneret eller overtrukket på anden måde; malede teaterkulisser,
malede atelierbagtæpper o.lign., bortset fra stoffer under kategori 100
100 Tekstilstoffer, imprægneret, overtrukket eller lamineret med cellulosederivater eller
anden plast
110 Luftmadrasser, af vævet stof
111 Lejrudstyr, af vævet stof, bortset fra luftmadrasser og telte
124 Syntetiske stabelfibre
126Korte kemofibre, stabelfibre
134 Garn af tekstilgarn og metaltråd
148 A Garn af jute eller andre bastfibre henhørende under kode 5303
148 B Garn af kokosfibre
149 Vævet stof af jute eller andre bastfibre, af bredde over 150 cm
150 Vævet stof af jute eller andre bastfibre, af bredde 150 cm og derunder
Sække og poser til emballage, af vævet stof af jute eller andre bastfibre, undtagen
brugte varer
153 Brugte sække og poser til emballage, af jute eller andre bastfibre henhørende under
kode 5303
Uden for kate-
gorierneHS ex 3921 12HS ex 3921 13HS ex 3921 90HS ex 4202 12HS ex 4202 22HS ex 4202 32HS ex 4202 92HS 5604 10HS 6309 00HS ex 6406 10HS ex 6406 99HS 6501 00HS 6502 00HS 6503 00HS 6504 00HS 6505 90HS 6601 91HS 6601 99HS ex 7019 10HS ex 7019 20HS 8804 00HS 9113 90HS 9502 91HS ex 9612 10
(1) Den fuldstændige beskrivelse af kategorierne findes i bilag I til forordning (EØF) nr. 3030/93. Den fuldstændige
beskrivelse af toldpositionerne findes i forordning (EF) nr 1359/95.