2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1260/2001
af 19. juni 2001
om den fælles markedsordning for sukker
(EFT L 178 af 30.6.2001, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 680/2002 af 19. april 2002 L104 26 20.4.2002
►M2Kommissionens forordning (EF) nr. 39/2004 af 9. januar 2004 L6 16 10.1.2004
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1260/2001
af 19. juni 2001
om den fælles markedsordning for sukker
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Den fælles landbrugspolitik bør, for at den kan fungere hensigts-
mæssigt, omfatte en fælles markedsordning for sukker, somnavnlig bør omfatte sukker og de flydende substitutionsprodukterherfor, isoglucose og inulinsirup.
(2)For at virkeliggøre målene for den fælles landbrugspolitik, bl.a.at give Fællesskabets sukkerroe- og sukkerrørsproducenter dennødvendige sikkerhed med hensyn til beskæftigelse og levestan-
dard, bør der fastsættes egnede foranstaltninger til stabilisering
af sukkermarkedet. Dette mål kan nås ved, at interventionsorga-nerne foretager opkøb. Med henblik herpå bør der for deområder, som ikke har underskudsproduktion, fastsættes en inter-ventionspris for hvidt sukker og en interventionspris forråsukker, ligesom der årligt for hvert af de områder, der har
underskudsproduktion, bør fastsættes en afledt interventionspris
for hvidt sukker og i givet fald for råsukker. Interventionsprisenbør fastsættes således, at den kan sikre sukkerroe- og sukkerrør-sproducenterne rimelige indkomster, samtidig med atforbrugernes interesser tilgodeses. Disse prisgarantier for sukker
kommer også saccharosesirup, isoglucose og inulinsirup til gode,
idet priserne på disse produkter afhænger af sukkerpriserne.Under hensyntagen til de finansielle overslag og de regler forbudgetdisciplin, som fastlagdes af Det Europæiske Råd i Berlini marts 1999, bør støttepriserne for sukker fastsættes for hele dennye ordnings anvendelsesperiode.
(3)Interventionsprisen bør fastsættes for en standardkvalitet for
hvidt sukker og for råsukker, og denne standardkvalitet bør defi-
neres. Standardkvaliteterne bør svare til gennemsnitligekvaliteter, der er repræsentative for det i Fællesskabet produce-rede sukker, og det vil være hensigtsmæssigt at fastlægge depågældende standardkvaliteter ud fra de kriterier, der anvendes ihandelen. Der bør også åbnes mulighed for at ændre standard-
kvaliteterne, så der bl.a. kan tages hensyn til erhvervslivets
ønsker og den teknologiske udvikling med hensyn til analyser.
(4)De franske oversøiske departementers geografiske beliggenhedkræver hensigtsmæssige foranstaltninger for sukker fremstillet idisse departementer.
(5)For at undgå en uheldig påvirkning af på de ovenfor omhandledepriser, der garanteres, bestemmes det, at interventionsorganernekun kan sælge sukker til en pris, der ligger over interventions-
prisen, når sukkeret ikke udføres i uforandret stand eller som
forarbejdede produkter, og når det ikke er bestemt til foderbrug.På grund af denne bestemmelse er det i givet fald ikke muligt atstille sukker bestemt til konsum i Fællesskabet til rådighed forvelgørende organisationer. Der bør derfor åbnes mulighed derfor,når det drejer sig om punktvise nødhjælpsforanstaltninger, der2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 2
(1) EFT C 29 E af 30.1.2001, s. 315.
(2) Udtalelse afgivet den 13.3.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 116 af 20.4.2001, s. 113.
▼B
garanterer forsyningssikkerheden og således samtidig udgør en
humanitær aktion. For at sådanne foranstaltninger kan bliveeffektive, må de iværksættes hurtigt. Der bør derfor i sådanne
tilfælde anvendes en hensigtsmæssig procedure.
(6)Sukker er navnlig ligesom stivelsesprodukter et basisprodukt, der
kan anvendes i den kemiske industri til fremstilling af lignendeprodukter. Der bør sikres en harmonisk udvikling i anvendelsen
af disse basisprodukter. Der bør fastsættes en ordning med
produktionsrestitutioner, der gør det muligt at skabe nye afsæt-ningsmuligheder af sukker ud over de traditionelle mængder;med henblik herpå bør de pågældende produkter fremover stillestil rådighed for denne industri til nedsat pris.
(7)Det er nødvendigt, at disse regler giver såvel fabrikanter somproducenter af basisproduktet rimelige garantier. For sukkerroerbør der derfor ud over en basispris, der beregnes under hensyn-tagen til interventionsprisen for hvidt sukker, virksomhedernesindtægter ved salg af melasse, som kan ansættes til 7,61 EUR/
100 kg, idet dette beløb er afledt af prisen på melasse, som
ansættes til 8,21 EUR/100 kg, samt omkostningerne ved forar-bejdning og levering til fabrik af sukkerroer og på grundlag afet udbytte, som for Fællesskabets vedkommende kan anslås til130 kg hvidt sukker pr. ton sukkerroer af standardkvalitet, fast-
sættes minimumspriser, som sukkerfabrikanterne mindst skal
betale ved deres køb af sukkerroer, for A-sukkerroer, der forar-bejdes til A-sukker, og for B-sukkerroer, der forarbejdes til B-sukker.
(8)For at sikre en retfærdig balance mellem fabrikanternes og land-brugsproducenternes rettigheder og pligter bør der desudenindføres de instrumenter, der er nødvendige i denne forbindelse,navnlig EF-rammebestemmelser om de kontraktlige forholdmellem købere og sælgere af sukkerroer og passende bestem-melser for at nå dette mål for så vidt angår sukkerrør.
Bestemmelserne vedrørende leveringernes normale varighed og
deres fordeling, samlestationerne og transportomkostningerne,modtagelsessteder og stikprøver, restitution for roeaffald ellerbetaling af en tilsvarende kompensation samt fristerne for acon-tobetalinger har indflydelse på den faktiske pris, som sælgermodtager. Forskellene i de naturbestemte, økonomiske og
tekniske forhold gør det meget vanskeligt at gøre alle betingelser
for køb af sukkerroer i Fællesskabet ensartede. Der findes iøjeblikket brancheaftaler indgået mellem en fabrikant eller enfabrikantorganisation på den ene side og en roedyrkerorganisa-tion på den anden side. Det er hensigtsmæssigt dels at begrænse
rammebestemmelserne til definitionen af de minimumsgarantier,
der er nødvendige for sukkerroedyrkerne såvel som for fabrikan-terne, for at sukkerøkonomien kan fungere hensigtsmæssigt, ogdels at begrænse muligheden for at fravige visse af de regler,der er omhandlet i bilag III, til brancheaftalerne.
(9)Årsagerne til, at Fællesskabet hidtil har fastholdt en ordning medproduktionskvoter for sukker, isoglucose og inulinsirup, gør sig iøjeblikket fortsat gældende. Ordningen er imidlertid blevettilpasset for at tage hensyn til den seneste udvikling inden forproduktionen og for at udstyre Fællesskabet med de fornødne
instrumenter til på en rimelig, men effektiv måde at sikre, at
producenterne selv fuldt ud dækker omkostningerne ved afsæt-ningen af den overskudsproduktion, der er en følge afuligevægten mellem Fællesskabets produktion og forbrug, samtfor at overholde de forpligtelser, der følger af de aftaler, der erindgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-
rundens regi, i det følgende benævnt »GATT-aftalerne«, som er
godkendt ved afgørelse 94/800/EF(
1).
(10)I henhold til den som led i GATT-aftalerne indgåede landbrugs-aftale, i det følgende benævnt »aftalen«, skal der navnlig2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 3
(1) EFT L 336 af 23.12.1994, s. 1.
▼B
foretages en gradvis nedsættelse af den støtte, som Fællesskabet
yder til udførslen af landbrugsprodukter, især sukker, der eromfattet af en garanti i form af produktionskvoter. Ifølge aftalen
skal nedsættelsen af eksportstøtten gælde både mængder og
bevillinger, og den skal ske i løbet af en overgangsperiode. Forat garantijusteringen kan gennemføres, bør den konstateredeforskel for et produktionsår mellem den mængde, der kanudføres fra Fællesskabet, og den mængde, som er fastsat i
aftalen, i første omgang fordeles mellem sukker, isoglucose og
inulinsirup i forhold til den procentdel, som kvoterne for deenkelte produkter udgør af den samlede sum af de kvoter, derer fastsat for de tre produkter for Fællesskabet. Varigheden afen sådan ordning bør dog begrænses, og ordningen bør betragtessom en overgangsløsning. Bl.a. under hensyntagen til de finan-
sielle overslag og de regler for budgetdisciplin, som fastlagdes
af Det Europæiske Råd i Berlin i marts 1999, og nødvendig-heden af at tage hensyn til forhandlingerne under WTO børkvoteordningen opretholdes for produktionsårene 2001/02-2005/06.
(11)Den fælles markedsordning for sukker hviler dels på princippetom producenternes fulde finansielle ansvar for de tab, der hvertproduktionsår opstår som følge af afsætningen af Fællesskabetsoverskudsproduktion under kvoteordningen i forhold til det
interne forbrug, dels på en ordning med pris- og afsætningsga-
rantier, der er differentieret efter de produktionskvoter, som ertildelt de enkelte virksomheder. Inden for sukkersektoren tildelesproduktionskvoterne til de enkelte virksomheder på grundlag afden faktiske produktion i løbet af en bestemt referenceperiode.
(12)Da forpligtelsen til at nedsætte eksportstøtten er indtrådt i løbetaf overgangsperioden, bør de gældende basismængder for sukkerog isoglucose og kvoterne for inulinsirup opretholdes uændrede,idet det dog bør fastsættes, at de hermed forbundne garantier i
givet fald kan justeres, for at de forpligtelser, der er indgået i
forbindelse med aftalen, kan opfyldes under hensyntagen til degrundlæggende forhold i sektoren i Fællesskabet. Det er ønske-ligt at opretholde ordningen med selvfinansiering gennemsukkersektorens produktionsafgifter og ordningen med produkti-onskvoter.
(13)Princippet om det finansielle medansvar sikres stadig gennemproducenternes bidrag, som betales i form af en basisprodukti-onsafgift, der opkræves af den samlede produktion af A- og B-sukker, men er begrænset til 2 % af interventionsprisen for hvidt
sukker, samt en B-afgift, der opkræves af produktionen af B-
sukker, men højst kan udgøre 37,5 % af nævnte pris. Isoglucose-og inulinsirupproducenterne deltager under visse betingelser idisse bidrag. Disse grænser giver ikke mulighed for under oven-nævnte omstændigheder at opnå den tilstræbte selvfinansiering
for sektoren i det enkelte produktionsår. Der bør derfor i dette
tilfælde foreskrives opkrævning af en tillægsafgift.
(14)Tillægsafgiften bør, bl.a. ud fra ønsket om ligebehandling, fast-sættes for den enkelte virksomhed under hensyntagen til
virksomhedens bidrag til afgiftsprovenuet via de produktionsaf-
gifter, den har erlagt for det pågældende produktionsår. Der børmed henblik herpå fastsættes en koefficient gældende for heleFællesskabet, som for det givne produktionsår repræsentererforholdet mellem dels det samlede konstaterede tab, og dels det
samlede provenu, der hidrører fra afgifterne for den pågældende
produktion. Endvidere bør der fastsættes bestemmelser vedrø-rende sukkerroe- og sukkerrørssælgernes deltagelse iabsorptionen af det udækkede tab for det pågældende produkti-onsår.
(15)De produktionskvoter, der er tildelt de enkelte virksomheder isukkersektoren, kan for et givet produktionsår medføre, ateksportmængden, set i forhold til forbruget, produktionen,indførslen, lagrene og overførslerne samt det gennemsnitligeforventede tab, der skal afholdes ifølge selvfinansieringsord-2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 4
▼B
ningen, overstiger den mængde, som er fastsat i aftalen. Det bør
derfor fastsættes, at de garantier, der følger af kvoterne, justereshvert produktionsår, så de forpligtelser, Fællesskabet har indgået,
kan opfyldes.
(16)Fordelingen mellem sukker, isoglucose og insulinsirup bør
opfølges af en fordeling pr. medlemsstat for at tage hensyn tilde garantier, som følger af de kvoter, der er tildelt de produce-rende virksomheder i den enkelte medlemsstat, således at
garantijusteringen ikke påvirker den eksisterende ligevægt med
hensyn til kvoter og byrdefordeling. Derfor bør der for hvermedlemsstat fastsættes en nedsættelseskoefficient for A-garan-tien og B-garantien på grundlag af de maksimale byrder, der erspecifikke for disse garantier. Endelig bør hver berørt medlems-stat foretage fordelingen pr. virksomhed, således at der tages
hensyn til de garantier, der for den enkelte virksomhed følger af
dens kvoter.
(17)A- og B-kvoterne berøres af en sammenlægning eller afhændelseaf virksomheder, en virksomheds afhændelse af en af sinefabrikker eller en virksomheds eller en af dens fabrikkers indstil-ling af produktionen. Der bør fastsættes betingelser for en
medlemsstats tilpasning af de pågældende virksomheders kvoter,
idet det undgås, at ændringerne af de sukkerproducerende virk-somheders kvoter sker til skade for de berørtesukkerroeproducenters eller sukkerrørproducenters interesser.
(18)På grund af nødvendigheden af at muliggøre en vis strukturel
tilpasning af forarbejdningsindustrien samt af sukkerroe- og
sukkerrørsdyrkningen, medens kvoteordningen er i kraft, bør derindføres en skønsmargen, der gør det muligt for medlemsstaterneat ændre virksomhedernes kvoter med indtil 10 %. I betragtningaf den særlige situation i sukkersektoren i Spanien, Italien og defranske oversøiske departementer bør denne begrænsning ikke
gælde for disse områder, såfremt der er iværksat omstrukture-
ringsplaner.
(19)Da de produktionskvoter, der tildeles virksomhederne, er etmiddel, der skal garantere producenterne, at de kan afsætte deresproduktion til fællesskabspriser, må kvoteoverførsler inden forde enkelte produktionsområder kun finde sted, efter at samtlige
berørte parters interesser, herunder sukkerroe- og sukkerrørspro-
ducenternes, er taget i betragtning.
(20)For at øge afsætningsmulighederne for sukker og isoglucose påFællesskabets indre marked bør der i øvrigt åbnes mulighed for,at sukker og isoglucose, der i Fællesskabet anvendes til andre
formål end fremstilling af levnedsmidler, kan holdes uden for
kvoteordningen på betingelser, der nærmere skal fastlægges.
(21)Virkeliggørelsen af et fællesskabsmarked for såvel sukker somisoglucose og inulinsirup forudsætter, at der indføres fællesregler for samhandelen ved Fællesskabets ydre grænse. Ensamhandelsordning med et system af importafgifter og eksportre-
stitutioner bidrager til at stabilisere fællesskabsmarkedet, idet det
især undgås, at udsvingene i sukkerpriserne på verdensmarkedetmedfører tilsvarende udsving i priserne på disse produkter iFællesskabet. Der bør derfor åbnes adgang til ved indførsel fratredjelande at opkræve en importafgift og ved udførsel til disselande at betale en eksportrestitution, begge med det formål for
sukkersektorens vedkommende dels at udligne forskellen mellem
de uden for og inden for Fællesskabet gældende priser forsukker, såfremt verdensmarkedspriserne ligger under Fællesska-bets priser, dels for isoglucose- og inulinsirupsektorensvedkommende at sikre en vis beskyttelse af de virksomheder i
Fællesskabet, der forarbejder disse produkter.
(22)I tilslutning til denne ordning for samhandelen bør der, i det
omfang det er nødvendigt, for at den kan fungere bedst muligt,åbnes mulighed for at fastsætte regler for benyttelse af proce-duren for aktiv forædling, og i det omfang, markedssituationenkræver det, for at forbyde benyttelse heraf.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 5
▼B
(23)I tilfælde af en knaphedssituation på verdensmarkedet, som
medfører verdensmarkedspriser, der overstiger Fællesskabets
priser, eller i tilfælde af vanskeligheder for den normale forsy-ning af et enkelt eller alle områder inden for Fællesskabet, børder fastsættes egnede bestemmelser for i god tid at undgå, atregionale overskud frigøres til udførsel til tredjelande, og atunormale prisstigninger i Fællesskabet forhindrer stabile forsy-
ninger til forbrugerne til rimelige priser.
(24)De kompetente myndigheder må have mulighed for til stadighed
at følge bevægelserne i samhandelen med tredjelande for atkunne bedømme dennes udvikling og i givet fald anvende de idenne forordning hjemlede foranstaltninger, som udviklingenmåtte kræve. Det bør derfor fastsættes, at der udstedes import-
og eksportlicenser, og at der i forbindelse hermed stilles
sikkerhed for gennemførelsen af de import- henholdsvis eksport-forretninger, for hvilke der er ansøgt om sådanne licenser.
(25)Toldordningen gør det muligt at give afkald på alle andrebeskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser.Pris- og toldordningen kan dog under særlige omstændigheder
vise sig at være utilstrækkelig. For at fællesskabsmarkedet ikke
i sådanne tilfælde skal forblive ubeskyttet mod forstyrrelser,som en sådan situation eventuelt kan medføre, bør Fællesskabethurtigt kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Disseforanstaltninger skal være i overensstemmelse med de forplig-telser, der følger af de relevante GATT-aftaler. For at undgå, at
der opstår problemer med forsyning af EF-markedet, er det i
øvrigt nødvendigt at tillade, at toldsatserne suspenderes forbestemte produkter i sukkersektoren.
(26)Fællesskabet har foretaget en undersøgelse vedrørende hele raffi-neringsindustrien i Fællesskabet. Undersøgelsen viser, at det,navnlig for at sikre at alle raffinaderierne i Fællesskabet kan
forsynes mere regelmæssigt og harmonisk, er nødvendigt klart
at bestemme det forventede, traditionelle maksimumsbehov forden raffineringsindustri, der forarbejder råsukker til hvidt sukker,for hver af de berørte medlemsstater, dvs. Finland, Frankrig,Portugal og Det Forenede Kongerige, på grundlag af objektive
referencedata og under hensyntagen til de mængder sukker
bestemt til direkte konsum, der er konstateret for produktionsåret1994/95. Med henblik på virkeliggørelse af denne målsætningbør der fastsættes en særlig præferenceordning for adgangen tilmarkedet i Fællesskabet, hvorefter raffineringsindustrien kan fåmulighed for på særlige betingelser at importere bestemte
mængder råsukker af sukkerrør med oprindelse i de AVS-lande,
der er parter i protokol nr. 3, der er knyttet til bilag IV til AVS/EF-partnerskabsaftalen, og i Indien og andre lande i henhold tilaftaler med disse lande. Disse mængder fastsættes inden forrammerne af ovennævnte forventede, traditionelle maksimums-
behov på grundlag af opgørelser over de forventede forsyninger,
og efter at de disponible mængder af råsukker af sukkerrør ogsukkerroer med oprindelse i Fællesskabet og af præferencerås-ukker og råsukker med oprindelse i de lande, som har fåettildelt toldkontingenter i henhold til handelsindrømmelser, somFællesskabet har givet, er anvendt til raffinering. Som følge af
forpligtelserne til at nedsætte eksportstøtten, må de mængder,
der indføres til dækning af raffineringsindustriens traditionellebehov, nedsættes.
(27)Ifølge artikel 1 i nævnte protokol og i aftalen mellem Det Euro-pæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indien omrørsukker skal disse præferenceimportordninger forvaltes inden
for rammerne af den fælles markedsordning for sukker.
(28)Det er nødvendigt at skabe midler til at sikre, at råsukker af
sukkerrør, der indføres under nævnte præferenceordninger, raffi-neres under de mest lige konkurrencevilkår.
(29)Raffinering er en vigtig aktivitet både inden for sukkersektoren,såvel på verdensplan som i Fællesskabet, og navnlig for de raffi-naderier, der forarbejder råsukker til hvidt sukker. Ud fra en2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 6
▼B
teknisk synsvinkel opnås der ved raffineringen af rørsukker
produkter af høj kvalitet, der imødekommer markedets behov.Raffinaderierne er desuden etableret direkte i områder med stort
forbrug. For Fællesskabet udgør raffineringsindustrien i havne-
områder således et supplement til den industri, der forarbejdersukkerroer, navnlig i Finland, i den kontinentale del af Portugal,i Det Forenede Kongerige og i den sydlige og vestlige del afFrankrig.
(30)På grundlag af en undersøgelse af forsyningen af alle havneraffi-
naderier i Fællesskabet bør det fastsættes, at der i henhold til
særaftaler mellem Fællesskabet og de lande, der er nævnt iprotokol nr. 3, og/eller andre lande kan åbnes en særlig fortrin-sadgang til indførsel af rårørsukker med oprindelse i de AVS-lande, der er parter i protokol nr. 3, og i Indien; adgangenåbnes på grundlag af en EF-opgørelse, og efter at de disponible
mængder af råsukker af sukkerrør og sukkerroer i Fællesskabet
og af præferenceråsukker og råsukker med oprindelse i de lande,som har fået tildelt toldkontingenter i henhold til handelsindrøm-melser, som Fællesskabet har givet, er anvendt til raffinering.
(31)Indtil produktionsåret 2000/01 er der ydet EF-tilpasningsstøtte tilden industri, der raffinerer præferencerårørsukker, og til raffine-ring af råsukker af sukkerrør og sukkerroer, der er høstet i
Fællesskabet. Erfaringen viser, at det er berettiget at opretholde
denne støtteordning og at åbne mulighed for en tilpasning herafunder hensyntagen til den økonomiske udvikling i sukkersek-toren, navnlig hvad angår fremstillings- og raffineringsmargenen.
(32)Det kan blive nødvendigt at indføre visse overgangsforanstalt-ninger, og et sådant behov kan såvel opstå ved overgangen fraet produktionsår til et andet som i løbet af et givet produktionsår.
Der bør derfor åbnes mulighed for at vedtage passende foran-
staltninger.
(33)For at lette iværksættelsen af bestemmelserne i denne forord-ning, bør der fastsættes en procedure, ved hvilken der inden forrammerne af en forvaltningskomité for sukker etableres etsnævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
(34)Sukkerroeindustrien i det sydlige Italien har i betragtning af sinsærlige karakter og landbrugsbedrifternes størrelse vedvarende
problemer. Sukkerroedyrkningen er her helt nødvendig for, at
den særlig lerholdige jord kan regenerere og således undgå entilbagevenden til monokulturen. Italien bør derfor have tilladelsetil at yde de sydlige områder en national støtte i de kommendefem produktionsår med samme støttebeløb og på de samme
vilkår for som for produktionsåret 2000/01. Rørsukkerprodukti-
onen i Spanien har specifikke problemer med at klare sig iforhold til andre afgrøder. For at denne begrænsede produktionkan opretholdes, bør Spanien have tilladelse til at yde en nati-onal støtte til rørsukkerproduktionen med samme støttebeløb ogpå de samme vilkår som for produktionsåret 2000/01. Sukkerroe-
produktionen i Portugal har, i betragtning af, at dens industri er
af nyere dato, vedvarende problemer. Sukkerroeproducenter skaltilskyndes til at øge produktion på baggrund af disse problemer;Portugal bør derfor have tilladelse til at yde en national støtte tilsukkerroeproduktionen i de kommende fem produktionsår med
samme støttebeløb og på de samme vilkår som for produkti-
onsåret 2000/01. Klimaforholdene gør det særlig vanskeligt atdyrke sukkerroer i Finland med en kraftig foranderlighed iproduktionen til følge. Finland bør derfor have tilladelse til atyde en fast refusion af lageromkostninger for overført C-sukkerog fastsætte de nærmere regler for en sådan refusion.
(35)For at tage hensyn til miljømålene bør medlemsstaterne udar-
bejde og vedtage miljøforanstaltninger, som de finder egnede
vedrørende udnyttelsen af de landbrugsarealer, der er bestemt tilproduktion af de i artikel 1 nævnte produkter. I fremtiden kanmedlemsstaterne dels indføre foranstaltninger, der kan fremmedyrkning i overensstemmelse med objektive miljøkriterier, delshenlede producenternes opmærksomhed på nødvendigheden af2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 7
▼B
at overholde de gældende bestemmelser. Medlemstaterne skal
udarbejde en rapport om virkningerne af de nationale miljøforan-staltninger, der træffes, på landbrugsproduktionen i
sukkersektoren.
(36)De udgifter, som medlemsstaterne afholder som følge af forplig-telserne i henhold til denne forordning, påhviler Fællesskabet i
henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(
1).
(37)De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denneforordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgø-relse 1999/468/EFaf 28. juni 1999 om fastsættelse af denærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser,der tillægges Kommissionen(
2)
(38)Den støtteordning, der indføres ved nærværende forordning,træder i stedet for den ordning, der er fastsat ved Rådets forord-
ning (EF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles
markedsordning for sukker(
3), som derfor bør ophæves sammen
med forordning (EØF) nr. 206/68(4), (EØF) nr. 431/68(5), (EØF)
nr. 447/68(6), (EØF) nr. 2049/69(7), (EØF) nr. 793/72(8), (EØF)
nr. 741/75(9), (EØF) nr. 1358/77(10), (EØF) nr. 1789/81(11),
(EØF) nr. 193/82(12), (EØF) nr. 1010/86(13) og (EØF) nr. 2225/
86(14), der indeholder de generelle gennemførelsesbestemmelser
til nævnte forordning.
(39)Forordning (EF) nr. 2038/1999 indeholdt en ordning for udlig-ning af lageromkostninger; da den markedsordning, derfastlægges ved nærværende forordning, ikke indeholder ensådan ordning, bør der fastsættes overgangsbestemmelser, derkan lette overgangen fra den hidtidige til den nye markedsord-ning. Med henblik herpå bør det for det første med hensyn til
saldoen fra forvaltningen af ordningen for udligning af lagerom-2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 8
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
(3) EFT L 252 af 25.9.1999, s. 1.
(4) Rådets forordning (EØF) nr. 206/68 af 20. februar 1968 om fastsættelse af
rammebestemmelser for kontrakter og brancheaftaler vedrørende køb af
sukkerroer (EFT L 47 af 23.2.1968, s. 1).
(5) Rådets forordning (EØF) nr. 431/68 af 9. april 1968 om fastsættelse af stan-
dardkvaliteten for råsukker og af Fællesskabets grænseovergangssted for
beregning af cif-priserne inden for sukkersektoren (EFT L 89 af 10.4.1968,
s. 3).
(6) Rådets forordning (EØF) nr. 447/68 af 9. april 1968 om fastsættelse af
almindelige regler for interventioner gennem opkøb af sukker (EFT L 91 af
12.4.1968, s. 5). Senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1359/77 (EFT L
156 af 25.6.1977, s. 7).
(7) Rådets forordning (EØF) nr. 2049/69 af 17. oktober 1969 om fastsættelse af
almindelige regler om denaturering af sukker til foderbrug (EFT L 263 af
21.10.1969, s. 1).
(8) Rådets forordning (EØF) nr. 793/72 af 17. april 1972 om fastsættelse af
standardkvalitet for hvidt sukker (EFT L 94 af 21.4.1972, s. 1).
(9) Rådets forordning (EØF) nr. 741/75 af 18. marts 1975 om særlige regler for
køb af sukkerroer (EFT L 74 af 22.3.1975, s. 2).
(10) Rådets forordning (EØF) nr. 1358/77 af 20. juni 1977 om fastlæggelse af
almindelige regler for udligning af lageromkostninger for så vidt angår
sukker, samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 750/68 (EFT L 156 af
25.6.1977, s. 4).
(11) Rådets forordning (EØF) nr. 1789/81 af 30. juni 1981 om indførelse af
almindelige regler for ordningen med mindstelagre i sukkersektoren (EFT
L 177 af 1.7.1981, s. 39). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 725/97
(EFT L 108 af 25.4.1997, s. 13).
(12) Rådets forordning (EØF) nr. 193/82 af 26. januar 1982 om almindelige
regler for overførsel af kvoter i sukkersektoren (EFT L 21 af 29.1.1982, s.
3).
(13) Rådets forordning (EØF) nr. 1010/86 af 25. marts 1986 om almindelige
regler for produktionsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren,der anvendes i den kemiske industri (EFT L 94 af 9.4.1986, s. 9).
(
14) Rådets forordning (EØF) nr. 2225/86 af 15. juli 1986 om fastsættelse af
foranstaltninger til afsætning af sukker produceret i de franske oversøiske
områder og om udligning af prisforskellen mellem dette sukker og præfe-
renceråsukker (EFT L 194 af 17.7.1986, s. 7).
▼B
kostninger fastsættes, at den, uanset om den er negativ eller
positiv, overføres til finansieringsordningen for afsætning afFællesskabets overskudsproduktion af sukker, og for det andet
med hensyn til betalingen af lagerafgiften for det sukker, der er
oplagret på datoen for nærværende forordnings ikrafttrædelse,fastsættes, at afsætningsdatoen anses for at være den sidste dagi produktionsåret 2000/01.
(40)Der bør åbnes mulighed for at vedtage andre overgangsbestem-melser for at lette overgangen fra den ordning, der fastlagdesved forordning (EF) nr. 2038/1999, til den nye ordning, der fast-
sættes ved nærværende forordning —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde og definitioner
1. Den fælles markedsordning for sukker, der fastsættes ved denne
forordning, gælder for følgende produkter:
KN-kode Varebeskrivelse
a) 1701 Rør- og roesukker samt kemisk ren saccharose, i fast form
b) 121291 Sukkerroer
12129200 Sukkerrør
c) 1703 Melasse hidrørende fra udvinding eller raffinering af
sukker
d) 170220 Ahornsukker og ahornsirup
17026095
17029099Andet sukker og sukkersirup uden tilsatte smagsstoffer
eller farvestoffer, undtagen lactose, glucose, maltodekstrin
og isoglucose
17029060 Kunsthonning, også blandet med naturlig honning
17029071 Karamel, med et saccharoseindhold i tør tilstand på 50
vægtprocent og derover
21069059 Sirup og andre sukkeropløsninger, tilsat smagsstoffer eller
farvestoffer, undtagen isoglucose, lactose og maltodekstrin-
sirup
e) 230320 Roeaffald, bagasse og andre affaldsprodukter fra sukker-
fremstilling
f) 17023010
17024010
17026010
17029030Isoglucose
g) 21069030 Isoglucosesirup, tilsat smagsstoffer eller farvestoffer
h) 17026080
17029080Inulinsirup
2. I denne forordning forstås ved:
a) »hvidt sukker«: sukker, ikke tilsat smagsstoffer, farvestoffer eller
andre stoffer, med et saccharoseindhold i tør tilstand på 99,5 vægt-procent eller derover, beregnet ved polarisation
b) »råsukker«: sukker, ikke tilsat smagsstoffer, farvestoffer eller andre
stoffer, med et saccharoseindhold i tør tilstand på under 99,5 vægt-procent, beregnet ved polarisation
c) »isoglucose«: et produkt fremstillet af glucose eller polymerer
heraf, med et fructoseindhold i tør tilstand på mindst 10 vægtpro-cent2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 9
▼B
d) »inulinsirup«: et produkt, der opnås umiddelbart efter hydrolyse af
inulin eller oligofructose, og som har et indhold i tør tilstand påmindst 10 vægtprocent fructose i fri form eller i form af saccharose
e) »A-sukker eller A-isoglucose«: enhver mængde sukker eller isoglu-
cose, der i løbet af et bestemt produktionsår fremstilles inden forden pågældende virksomheds A-kvote
f) »B-sukker eller B-isoglucose«: enhver mængde sukker eller isoglu-
cose, der fremstilles i løbet af et bestemt produktionsår, og somoverstiger den pågældende virksomheds A-kvote uden at overskride
summen af dens A- og B-kvoter
g) »C-sukker eller C-isoglucose«: enhver mængde sukker eller isoglu-
cose, der fremstilles i løbet af et bestemt produktionsår, og somenten overstiger summen af den pågældende virksomheds A- og
B-kvoter eller produceres af en virksomhed uden kvoter
h) »A-sukkerrør«: sukkerrør, der forarbejdes til A-sukker
i) »B-sukkerrør«: sukkerrør, der forarbejdes til B-sukker
j) »A-inulinsirup«: enhver mængde inulinsirup, udtrykt som isogluco-
seækvivalent, der produceres i løbet af et bestemt produktionsår
inden for den pågældende virksomheds A-kvote
k) »B-inulinsirup«: enhver mængde inulinsirup, udtrykt som sukker-/
isoglucoseækvivalent, der produceres i løbet af et bestemt produkti-
onsår, og som overstiger den pågældende virksomheds A-kvote
uden at overskride summen af dens A- og B-kvoter
l) »C-inulinsirup«: enhver mængde inulinsirup, udtrykt som sukker-/
isoglucoseækvivalent, der produceres i løbet af et bestemt produkti-
onsår, og som enten overstiger summen af den pågældendevirksomheds A- og B-kvoter, eller produceres af en virksomheduden kvoter
m) »produktionsår«: for alle de stk. 1 nævnte produkter den periode,
der begynder den 1. juli og slutter den 30. juni det følgende år.
AFSNIT I
DET INDRE MARKED
KAPITEL 1
PRISORDNING
Artikel 2
1. For hvidt sukker fastsættes for produktionsårene 2001/02-2005/
06:
a) en interventionspris på 63,19 EUR/100 kg
b) hvert år en afledt interventionspris for hvert af de områder, som har
underskud.
2. For råsukker fastsættes for produktionsårene 2001/02-2005/06 en
interventionspris på 52,37 EUR/100 kg.
Hvis det viser sig nødvendigt at bringe råsukker, som er fremstillet i et
område med underskud, i handelen, kan der fastsættes en afledt inter-ventionspris for dette sukker.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede interventionspriser gælder for en
uemballeret vare, ab fabrik, pålæsset et transportmiddel efter køberens
valg.
De gælder for hvidt sukker og råsukker af en standardkvalitet som fast-
lagt i bilag I.
4. Kommissionen fastsætter hvert år efter proceduren i artikel 42,
stk. 2, de afledte interventionspriser for hvidt sukker og i givet fald deafledte interventionspriser for råsukker.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 10
▼B
De afledte interventionspriser fastsættes under hensyntagen til omkost-
ningerne ved transport af sukker fra områder med overskud til områdermed underskud.
Kommissionen kan ændre bilag I efter samme procedure.
Artikel 3
1. For produktionsårene 2001/02-2005/06 fastsættes basisprisen for
sukkerroer af standardkvalitet til 47,67 EUR/ton på stadiet for leve-ringen på opsamlingsstedet.
Standardkvaliteten for sukkerroer er fastlagt i bilag II.2. Kommissionen kan ændre bilag II efter proceduren i artikel 42,
stk. 2.
Artikel 4
1. For produktionsårene 2001/02-2005/06:
a) fastsættes minimumsprisen for A-sukkerroer til 46,72 EUR/ton
b) fastsættes minimumsprisen for B-sukkerroer til 32,42 EUR/ton,
medmindre artikel 15, stk. 5, finder anvendelse.
2. For de områder, for hvilke der fastsættes en afledt interventions-
pris for hvidt sukker, forhøjes minimumspriserne for A-sukkerroer ogB-sukkerroer med et beløb svarende til forskellen mellem den afledte
interventionspris for det pågældende område og interventionsprisen,
idet dette beløb berigtiges med koefficienten 1,30.
Artikel 5
1. Medmindre andet følger af artikel 21 eller af de i medfør af
artikel 14 fastsatte bestemmelser er sukkerfabrikanterne forpligtede til
ved køb af sukkerroer, som er
a) egnede til forarbejdning til sukker
og
b) bestemt til forarbejdning til sukker
mindst at betale en minimumspris, der reguleres med tillæg eller
fradrag svarende til kvalitetsforskellene i forhold til standardkvaliteten.
2. Den i stk. 1 nævnte minimumspris svarer
a) for så vidt angår de områder, som ikke har underskud
— for sukkerroer, der forarbejdes til A-sukker, til minimumsprisen
for A-sukkerroer
— for sukkerroer, der forarbejdes til B-sukker, til minimumsprisen
for B-sukkerroer
b) for så vidt angår de områder, som har underskud
— for sukkerroer, der forarbejdes til A-sukker, til minimumsprisen
for A-sukkerroer, forhøjet i overensstemmelse med artikel 4, stk.2
— for sukkerroer som forarbejdes til B-sukker, til minimumsprisen
for B-sukkerroer, forhøjet i overensstemmelse med artikel 4, stk.2.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel samt tillæg og
fradrag vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 6
1. Brancheaftaler samt kontrakter indgået mellem sælgere og købere
af sukkerroer skal være i overensstemmelse med de rammebestem-melser, der er fastsat i bilag III, navnlig med hensyn til vilkårene forkøb, levering, overtagelse og betaling af sukkerroer.
2. Vilkårene for køb af sukkerrør fastlægges ved brancheaftaler
mellem sukkerrørsdyrkerne og sukkerfabrikanterne i Fællesskabet.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 11
▼B
Vilkårene for køb af de landbrugsbasisprodukter, der anvendes til frem-
stilling af inulinsirup, fastlægges ved brancheaftaler mellemFællesskabets producenter af basisprodukter og inulinsirupsfabrikan-
terne.
3. Gennemførelsesbestemmelser til stk. 1 og 2 vedtages i givet fald
efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
4. Såfremt der ikke er indgået brancheaftaler, kan den pågældende
medlemsstat inden for denne forordnings rammer træffe de nødvendigeforanstaltninger til varetagelse af de berørte parters interesser.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om de foranstalt-
ninger, der træffes i medfør af første afsnit.
Artikel 7
1. Det interventionsorgan, som hver sukkerproducerende medlems-
stat udpeger, er i hele produktionsåret forpligtet til i overensstemmelse
med betingelser, der skal fastlægges i henhold til stk. 5, at købe hvidtsukker og råsukker, der er fremstillet under kvoter og fremstillet afsukkerroer eller sukkerrør høstet inden for Fællesskabet, som tilbydesdet, for så vidt der for det pågældende sukker forinden er indgået enoplagringskontrakt mellem sælgeren og nævnte organ.
Interventionsorganerne køber til henholdsvis den interventionspris eller
den afledte interventionspris, som gælder for det område, hvor sukkeretbefinder sig ved købet. Hvis sukkerets kvalitet afviger fra den standard-kvalitet, for hvilken interventionsprisen er fastsat, reguleres
interventionsprisen med tillæg eller fradrag.
2. Det kan vedtages at yde præmier for sukker, som er gjort uegnet
til konsum, og som opfylder bestemmelserne i traktatens artikel 23, stk.2.
3. Det vedtages, såfremt bestemmelserne i traktatens artikel 23, stk.
2, er opfyldt, at yde produktionsrestitutioner for de i artikel 1, stk. 1,litra a) og f), omhandlede varer, for de i artikel 1, stk. 1, litra d),omhandlede former for sirup samt for kemisk ren fructose henhørendeunder KN-kode 17025000 som mellemprodukt, hvis disse anvendes til
fremstilling af visse varer inden for den kemiske industri.
Fastsættelsen af restitutionen sker bl.a. under hensyn til de omkostning-
er i forbindelse med anvendelsen af importeret sukker, der ville påhvileden kemiske industri, såfremt den forsynede sig på verdensmarkedet.
4. Der ydes fællesskabsstøtte til afsætning i Fællesskabets europæ-
iske regioner af sukker fremstillet i de franske oversøiskedepartementer. Denne støtte vedrører:
— raffinering på raffinaderierne i Fællesskabets europæiske regioner af
sukker fremstillet i disse departementer, bl.a. afhængigt af deresudbytte
— transport af sukker fremstillet i de franske oversøiske departementer
til Fællesskabets europæiske regioner samt eventuelt oplagring idisse departementer.
De faste beløb for transportudgifter for hvert departement til Fællesska-
bets europæiske regioner omfatter bl.a.:
— et fast beløb for transportudgifter ab fabrik til fob-stadiet
— et fast beløb for søtransportudgifter fra fob-stadiet til cif-lastrums-
stadiet i Fællesskabets europæiske havne og dertil knyttede forsik-ringsudgifter.
I det omfang, det er nødvendigt for forsyningerne til raffinaderierne,
kan det bestemmes, at de i første afsnit nævnte foranstaltninger også
skal gælde for råsukker fremstillet af sukkerroer høstet i Fællesskabet.
I denne artikel forstås ved »raffinaderi«: et anlæg, hvis virksomhed
udelukkende består i raffinering af råsukker eller af sirup, som endnuikke er forarbejdet til sukker i fast form.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 12
▼B
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 42, stk. 2, herunder bestemmelser vedrørende
— de minimumskvaliteter og -mængder, som kræves ved intervention
— de tillæg og fradrag, der gælder ved intervention
— fremgangsmåden ved og betingelserne for interventionsorganernes
overtagelse
— betingelserne for ydelse af præmier samt præmiernes størrelse
— de produkter, for hvilke der ydes produktionsrestitutioner, samt
betingelserne herfor og restitutionernes størrelse
— muligheden for om nødvendigt at bestemme, at ydelsen af produk-
tionsrestitutionen for fructose begrænses til en samlet mængde af
dette produkt, som skal fastsættes for Fællesskabet
— muligheden for at yde produktionsrestitutioner for de i artikel 1, stk.
1, litra h), omhandlede varer
— de i stk. 4 omhandlede foranstaltninger.
Artikel 8
For at bidrage til at sikre forsyningen af alle eller af et enkelt af
Fællesskabets områder, fastsætter Kommissionen efter proceduren iartikel 42, stk. 2, særlige interventionsforanstaltninger, hvis artikel 31anvendes.
Disse foranstaltninger må dog ikke bevirke, at Fællesskabets sukkerfa-
brikanter bliver forpligtede til at sælge sukker til interventionsorga-nerne.
Artikel 9
1. Interventionsorganerne må kun sælge sukker til en pris, der ligger
over interventionsprisen.
Det kan dog vedtages, at interventionsorganerne sælger sukker til en
pris, der er lig med eller lavere end interventionsprisen, såfremtsukkeret er bestemt til
— foderbrug, eller
— udførsel i uforandret stand eller efter forarbejdning til en af de i
traktatens bilag I opregnede varer eller til en af de varer, der eranført i bilag V til denne forordning.
2. Uanset stk. 1 kan der træffes afgørelse om, at interventionsorga-
nerne stiller sukker i uforandret stand, som de ligger inde med, tilrådighed for velgørende organisationer — anerkendt af den pågældendemedlemsstat eller, hvis anerkendelse af sådanne organisationer ikke harfundet sted i denne medlemsstat, af Kommissionen — der medvirkerved punktvise nødhjælpsforanstaltninger, til en pris, der er lavere end
interventionsprisen, eller helt gratis med henblik på gratis uddeling til
konsum på Fællesskabets indre marked.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel og den i stk. 2
nævnte afgørelse om at stille sukker til rådighed vedtages efter proce-
duren i artikel 42, stk. 2.
KAPITEL 2
KVOTEORDNING
Artikel 10
1. Kapitel 2 gælder for produktionsårene 2001/02-2005/06.
2. Basismængderne for A- og B-produktionen af sukker, isoglucose
og inulinsirup er de mængder, der er fastsat i artikel 11, stk. 2.
3. For at opfylde Fællesskabets forpligtelser i henhold til den land-
brugsaftale, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel300, stk. 2, kan garantierne for afsætning af sukker, isoglucose oginulinsirup, der er produceret inden for kvoterne, nedsættes for et ellerflere bestemte produktionsår.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 13
▼B
4. Med henblik på anvendelse af stk. 3 fastlægges inden den 1.
oktober for hvert produktionsår garantimængden inden for kvoterne pågrundlag af prognoserne for produktion, indførsel, forbrug, oplagring,
overførsel og restmængde, der kan udføres, samt det anslåede gennem-
snitlige tab, der skal afholdes ifølge selvfinansieringsordningen, jf.artikel 15, stk. 1, litra d). Viser prognoserne, at der for det pågældendeproduktionsår er en restmængde, der kan udføres, som er større end detmaksimum, der er fastsat i aftalen, nedsættes garantimængden med
forskellen efter proceduren i artikel 42, stk. 2. Forskellen fordeles på
sukker, isoglucose og inulinsirup i forhold til den procentdel, somsummen af A- og B-kvoterne for det enkelte produkt repræsenterer iFællesskabet. Den fordeles derefter pr. medlemsstat og pr. produktunder anvendelse af den tilsvarende fordelingskoefficient, som erfastsat i følgende tabel:2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 14
Region123
Koefficient for sukker udtrykt i hvidt
sukkerKoefficient for isoglucose i tørstofKoefficient for inulinsirup i sukker-/
isoglucoseækivalent
A-sukker B-sukker A-isoglucose B-isoglucose A-inulinsirup B-inulinsirup
BLØU(1) 0,046201 0,009920 0,225547 0,062024 0,556265 0,130955
Danmark 0,027206 0,008015 — — — —
Tyskland 0,224812 0,069174 0,104246 0,024551 — —
Grækenland 0,012352 0,001235 0,037978 0,008944 — —
Spanien 0,026459 0,001102 0,166138 0,017721 — —
Frankrig (hovedlandet)(2) 0,213231 0,063239 0,061081 0,015898 0,058922 0,013847
Frankrig (OD)(2) 0,019298 0,002063 — — — —
Irland 0,007752 0,000775 — — — —
Italien 0,082491 0,015514 0,059803 0,014083 — —Nederlandene 0,053393 0,014083 0,026804 0,006313 0,194365 0,045646
Portugal (det kontinetale
område)0,002323 0,000232 0,029213 0,006880 — —
Portugal (den autonome
region Azorerne)0,000387 0,000039 — — — —
Det Forenede Kongerige 0,044297 0,004430 0,084713 0,022596 — —
Østrig 0,022673 0,005292 — — — —
Sverige 0,014327 0,001433 — — — —
Finland 0,005683 0,000568 0,023151 0,002316 — —
(1) Den Belgisk-Luxembourgske Økonomiske Union.
(2) Under hensyntagen til anvendelsen af artikel 12, stk. 3, andet afsnit.▼B2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 15
▼B
5. Medlemsstaten fordeler derefter den forskel, som gælder for den,
mellem de producerende virksomheder, der er etableret på densområde, efter forholdet mellem deres A-kvote og deres B-kvote fordet pågældende produkt og medlemsstatens A-basismængde og B-basismængde for produktet.
Sukker, isoglucose og inulinsirup, der er produceret ud over garanti-
mængden, betragtes som C-sukker, C-isoglucose eller C-inulinsirup.
6. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
nedsættelse af garantimængden og eventuel ændring af denne medhenblik på fastsættelsen af garantimængden for det følgende produkti-onsår, vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne tildeler på de i dette kapitel fastsatte betingelser
en A-kvote og en B-kvote til hver virksomhed, som er etableret på
deres område, som fremstiller sukker, isoglucose eller inulinsirup, og
som i produktionsåret 2000/01 har fået tildelt en A-kvote og en B-kvote.
2. Med henblik på tildelingen af de i stk. 1 nævnte A- og B-kvoter
fastsættes følgende basismængder:
1)A-basismængder
Regiona) B-basismængde for
sukker(1)b) B-basismængde for
isoglucose(2)c) A-basismængde for
inulinsirup(3)
Danmark 325000,0 — —
Tyskland 2612913,3 28643,3 —
Grækenland 288638,0 10435,0 —
Spanien 957082,4 74619,6 —
Frankrig (hovedlandet) 2506487,4 15747,1 19847,1
Frankrig (OD) 463872,0 — —
Irland 181145,2 — —
Italien 1310903,9 16432,1 —
Nederlandene 684112,4 7364,6 65519,4
Østrig 314028,9 — —
Portugal (det kontinetale
område)63380,2 8027,0 —
Portugal (den autonome region
Azorerne)9048,2 — —
Finland 132806,3 10792,0 —
Sverige 334784,2 — —
Den Belgisk-Luxembourgske
Økonomiske Union674905,5 56150,6 174218,6
Det Forenede Kongerige 1035115,4 21502,0 —
(1) I tons hvidt sukker.
(2) I tons tørstof.
(3) I tons tørstof, udtrykt i hvidt sukker-/isoglucoseækvivalent.
2)B-basismængder
Regiona) B-basismængde for
sukker(1)b) B-basismængde for
isoglucose(2)c) A-basismængde for
inulinsirup(3)
Danmark 95745,5 — —
Tyskland 803982,2 6745,5 —Grækenland 28863,8 2457,5 —
Spanien 39878,5 7959,4 —2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 16
▼B
Regiona) B-basismængde for
sukker(1)b) B-basismængde for
isoglucose(2)c) A-basismængde for
inulinsirup(3)
Frankrig (hovedlandet) 752259,5 4098,6 4674,2
Frankrig (OD) 46372,5 — —
Irland 18114,5 — —
Italien 246539,3 3869,8 —
Nederlandene 180447,1 1734,5 15430,5Østrig 73297,5 — —
Portugal (det kontinetale
område)6338,0 1890,3 —
Portugal (den autonome region
Azorerne)904,8 — —
Finland 13280,4 1079,7 —
Sverige 33478,0 — —
Den Belgisk-Luxembourgske
Økonomiske Union144906,1 15441,0 41028,2
Det Forenede Kongerige 103511,5 5735,3 —
(1) I tons hvidt sukker.
(2) I tons tørstof.
(3) I tons tørstof, udtykt i hvidt sukker-/isoglucoseækvivalent.
3. A- og B-kvoterne for de virksomheder, der fremstiller sukker,
isoglucose og inulinsirup, er de kvoter, som medlemsstaterne efter
proceduren i artikel 10, stk. 5, og efter justering på grundlag af de istk. 2 fastsatte basismængder har tildelt for produktionsåret 2000/01inden anvendelse af artikel 26, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2038/1999,uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 10, stk. 3-6, ogartikel 12.
4. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages i givet
fald efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne kan foretage overførsler af A- og B-kvoter
mellem virksomheder på betingelserne i denne artikel og under hensyn-
tagen til hver af de berørte parters interesser, bl.a. sukkerroe- ogsukkerrørsproducenternes interesser.
Første afsnit finder ikke anvendelse på inulinsirup.2. Medlemsstaterne kan nedsætte A-kvoten og B-kvoten for hver
sukkerproducerende eller isoglucoseproducerende virksomhed på deresområde med en mængde, som ikke overstiger 10 % af henholdsvis denA-kvote eller den B-kvote, som er fastsat for de enkelte virksomheder i
overensstemmelse med artikel 11.
Den i første afsnit nævnte grænse på 10 % gælder ikke for Italien, for
Spanien eller for de franske oversøiske departementer, når overførslenaf kvoter sker i forbindelse med omstruktureringsplaner for sektoren forsukkerroer, sukkerrør eller sukker i det pågældende område, og foran-staltningen er nødvendig for en gennemførelsen af disse planer.
Omstruktureringsprojekterne og de deraf følgende foranstaltninger, som
berører A- og B-kvoterne, meddeles straks Kommissionen.
3. Medlemsstaterne tildeler de frigjorte A- og B-kvotemængder til
en eller flere andre virksomheder, hvad enten disse allerede måtte
have fået tildelt en kvote eller ej, og som er beliggende i samme regionjf. artikel 11, stk. 2, som de virksomheder, hvis kvoter er blevet nedsatmed disse mængder.
Frankrig kan dog nedsætte de i overensstemmelse med artikel 11 fast-
lagte A-kvoter med indtil 30000 tons hvidt sukker for virksomhedernei de oversøiske departementer og tildele de således frigjorte mængder2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 17
▼B
til en eller flere andre virksomheder i hovedlandet. A-kvoten for hver
af de pågældende virksomheder må efter nedsættelsen ikke væremindre end den gennemsnitlige sukkerproduktion inden for kvoten,
som er konstateret for virksomheden i sukkerproduktionsårene 1977/
78 til 1979/80.
4. De nærmere bestemmelser om ændringer af kvoter, bl.a. i tilfælde
af sammenlægning eller afhændelse af virksomheder, er anført i bilag
IV.
5. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages i givet
fald efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 13
1. C-sukker, der ikke overføres i henhold til artikel 14, og C-isoglu-
cose og C-inulinsirup må ikke afsættes på Fællesskabets indre marked,men skal udføres i uforandret stand inden den 1. januar efter udløbet afdet pågældende produktionsår.
Artikel 7, 27 og 33 finder ikke anvendelse på C-sukker, C-isoglucose
eller C-inulinsirup.
2. I det omfang, det er nødvendigt for at sikre stabile sukkerforsy-
ninger i Fællesskabet, kan det undtagelsesvis bestemmes, at artikel 33
finder anvendelse på C-sukker. I så fald bestemmes det samtidigt, athele den pågældende mængde C-sukker faktisk kan afsættes på detindre marked, uden at det i stk. 3 fastsatte beløb opkræves.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 42, stk. 2.
De skal især indeholde regler om opkrævning af en afgift på C-sukker,
C-isoglucose og C-inulinsirup, hvis det ikke inden for en dato, der skal
fastlægges nærmere, godtgøres, at C-sukkeret, C-isoglucosen eller C-
inulinsiruppen er udført i uforandret stand inden for den fastsatte frist.
Artikel 14
1. Enhver virksomhed kan beslutte at overføre den del af sin sukker-
produktion, der overstiger A-kvoten, eller en del heraf til det følgende
produktionsår, således at nævnte produktion henregnes under produkti-onen for dette følgende produktionsår. En sådan beslutning eruigenkaldelig.
Enhver virksomhed kan beslutte at overføre den del af sin produktion
af A- og B-sukker, der i henhold til artikel 10, stk. 3-6, er blevetproduktion af C-sukker, eller en del heraf til det følgende produkti-onsår, således at nævnte produktion henregnes under produktionen fordette følgende produktionsår. En sådan beslutning er ligeledes uigen-kaldelig. Endvidere er den ikke underkastet den eventuelle
begrænsning, der er omhandlet i stk. 4.
2. De virksomheder, der træffer den i stk. 1 omhandlede beslutning,
— meddeler inden den 1. februar den pågældende medlemsstat, hvilke
producerede sukkermængder, der overføres, og
— forpligter sig til at oplagre den eller de mængder, der skal over-
føres, i en sammenhængende tolvmånedersperiode, hvis
begyndelsesdato skal fastlægges.
Datoen den 1. februar som anført i første afsnit, første led, erstattes
dog:
a) for virksomheder i Spanien med den 15. april med hensyn til
produktion af roesukker og med den 20. juni med hensyn til produk-tion af rørsukker
b) for virksomheder i Det Forenede Kongerige med den 15. februar
c) for virksomheder i de franske departementer Guadeloupe og Marti-
nique med den 1. maj.
Såfremt den endelige produktion i det pågældende produktionsår er
mindre end det overslag, der blev udarbejdet på tidspunktet for beslut-2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 18
▼B
ningen om overførsel, kan den overførte mængde reguleres med tilba-
gevirkende kraft inden den 1. august det følgende produktionsår.
3. Rammes en region i Fællesskabet af en naturkatastrofe som f.eks.
tørke eller oversvømmelse, kan der efter proceduren i artikel 42, stk. 2,træffes afgørelse om, at den i stk. 2, første afsnit, andet led, omhand-lede obligatoriske oplagringsperiode afkortes for en sukkermængde, dergør det muligt at sikre normale forsyninger i den pågældende region.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, ved hvilke der
kan fastsættes en grænse for de mængder sukker, der kan overføres,vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
De skal især indeholde regler om opkrævning af en afgift på den oplag-
rede mængde, der er omhandlet i stk. 2, første afsnit, andet led, og som
afsættes i den foreskrevne oplagringsperiode.
Artikel 15
1. Inden udgangen af hvert produktionsår konstateres:
a) den anslåede størrelse af produktionen af A- og B-sukker, A- og B-
isoglucose og A- og B-inulinsirup i det løbende produktionsår
b) den anslåede størrelse af afsætningen til forbrug i Fællesskabet af
sukker, isoglucose og inulinsirup i det løbende produktionsår
c) størrelsen af det overskud, der kan udføres, ved at mængden under
litra b) fratrækkes i mængden under litra a)
d) det anslåede gennemsnitlige tab eller den anslåede gennemsnitlige
indtægt pr. ton sukker for de eksportforpligtelser, der skal opfyldesfor det løbende produktionsår.
Dette gennemsnitlige tab eller denne gennemsnitlige indtægt er lig
med forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samledeafgiftsbeløb i forhold til den pågældende samlede eksportforpligtel-
sestonnage.
e) det samlede anslåede tab eller den samlede anslåede indtægt, ved at
det under litra c) omhandlede overskud multipliceres med det
gennemsnitlige tab eller den gennemsnitlige indtægt under litra d).
2. Inden udgangen af produktionsåret 2005/06, og uden at dette
indskrænker anvendelsen af artikel 10, stk. 3-6, konstateres kumulativtfor produktionsårene 2001/02-2005/06:
a) størrelsen af det overskud, der kan eksporteres, fastlagt på grundlag
af dels den endelige produktion af A- og B-sukker, A- og B-isoglu-cose og A- og B-inulinsirup, og dels den endelige mængde sukker,isoglucose og inulinsirup, der er afsat til forbrug inden for Fælles-skabet
b) størrelsen af det gennemsnitlige tab eller den gennemsnitlige
indtægt pr. ton sukker som følge af de pågældende samlede eksport-forpligtelser, beregnet som anført i stk. 1, litra d), andet afsnit
c) størrelsen af det samlede tab eller den samlede indtægt ved, at det
under litra a) omhandlede overskud multipliceres med det gennem-snitlige tab eller den gennemsnitlige indtægt under litra b)
d) det samlede provenu af de opkrævede basisproduktionsafgifter og
B-afgifter.
Det samlede anslåede tab eller den samlede anslåede indtægt, der er
nævnt under stk. 1, litra e), justeres på grundlag af forskellen mellemde under litra c) og d) omhandlede konstateringer.
3. Når de i stk. 1 omhandlede konstateringer efter justering i over-
ensstemmelse med stk. 2 og under hensyntagen til artikel 18, stk. 1,
resulterer i et forventet samlet tab, divideres dette med den forventede
mængde A- og B-sukker, A- og B-isoglucose og A- og B-inulinsirup,der produceres i det løbende produktionsår. Det beløb, der fremkommerherved, skal opkræves hos fabrikanterne som basisproduktionsafgift påderes produktion af A- og B-sukker, A- og B-isoglucose og A- og B-inulinsirup.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 19
▼B
Denne afgift må dog ikke overstige:
— for det pågældende sukker, et maksimumsbeløb svarende til 2 % af
interventionsprisen for hvidt sukker
— for den pågældende inulinsirup, udtrykt i sukker-/isoglucoseækviva-
lent ved anvendelse af koefficienten 1,9, et maksimumsbeløbsvarende til maksimumsbeløbet for hvidt sukker
— for den pågældende isoglucose, den del af basisproduktionsafgiften,
der påhviler sukkerfabrikanterne.
4. Når loftet over basisproduktionsafgiften ikke gør det muligt fuld-
stændigt at dække det i stk. 3, første afsnit, omhandlede samlede tab,divideres restbeløbet med den forventede mængde B-sukker, B-isoglu-
cose og B-inulinsirup, der produceres i det løbende produktionsår. Det
beløb, der fremkommer herved, skal opkræves hos fabrikanterne somB-afgift på deres produktion af B-sukker, B-isoglucose og B-inulin-sirup.
Medmindre andet følger af stk. 5, må denne afgift dog ikke overstige:
— for B-sukker, et maksimumsbeløb svarende til 30 % af interventi-
onsprisen for hvidt sukker
— for B-inulinsirup, udtrykt i sukker-/isoglucoseækvivalent ved anven-
delse af koefficienten 1,9, et maksimumsbeløb svarende til
maksimumsbeløbet for B-sukker
— for B-isoglucose, den del af B-afgiften, der påhviler sukkerfabrikan-
terne.
5. Hvis de i stk. 1 omhandlede konstateringer fører til, at der som
følge af det i stk. 3 og 4 fastsatte loft for basisproduktionsafgiften ogB-afgiften er fare for, at det samlede forventede tab for det løbendeproduktionsår ikke kan dækkes af det forventede provenu af disseafgifter, justeres den i stk. 4, andet afsnit, første led, anførte maksimaleprocentsats i det omfang, det er nødvendigt for at dække nævnte
samlede tab, idet den dog ikke må overstige 37,5 %.
Den justerede maksimale procentsats for B-afgiften fastsættes for det
løbende produktionsår inden den 15. september i det pågældende
produktionsår. Den minimumspris for B-sukkerroer, der er nævnt i
artikel 4, stk. 1, litra b), ændres i overensstemmelse hermed.
6. Alle tab som følge af ydelse af produktionsrestitutioner som
omhandlet i artikel 7, stk. 3, medregnes ved konstateringen af det
samlede tab, der er nævnt i stk. 1, litra e).
7. De i denne artikel omhandlede afgifter opkræves af medlemssta-
terne.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 42, stk. 2, og kan navnlig vedrøre:
— de afgiftsbeløb, der skal opkræves
— en justering af den maksimale procentsats for B-afgiften
— en ændring af minimumsprisen for B-sukkerroer svarende til juste-
ringen af den maksimale procentsats for B-afgiften.
Artikel 16
1. Når det samlede tab, der i henhold til artikel 15, stk. 1 og 2, er
konstateret for et givet produktionsår, ikke fuldt ud dækkes af prove-nuet af produktionsafgiften for samme produktionsår i henhold tilartikel 15, stk. 3, 4 og 5, opkræves der, med forbehold af artikel 4,
hos fabrikanterne en tillægsafgift, der fuldt ud kan dække den del af
det pågældende samlede tab, som ikke dækkes ved nævnte provenu.
2. Tillægsafgiften beregnes for hver sukker-, isoglucose- og inulinsi-
rupproducerende virksomhed ved at multiplicere det samlede beløb,
som virksomheden skal betale i produktionsafgifter for det pågældendeproduktionsår, med en koefficient, der skal fastsættes. Denne koeffi-cient repræsenterer for Fællesskabet forholdet mellem det i henhold tilartikel 15, stk. 1 og 2, konstaterede samlede tab for det pågældendeproduktionsår og provenuet af den basisproduktionsafgift og den B-2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 20
▼B
afgift, som sukker-, isoglucose- og inulinsirupsfabrikanterne skal betale
for det pågældende produktionsår, idet dette forhold nedsættes med 1.
3. Tillægsafgiften betales af de pågældende fabrikanter inden den
15. december, der følger efter det produktionsår, for hvilket den skalerlægges.
Sukkerfabrikanterne kan alt efter tilfældet af sælgerne af sukkerroer
eller sukkerrør høstet i Fællesskabet, kræve godtgørelse af en del afden pågældende opkrævede tillægsafgift. Denne godtgørelse kan højstvære lig med det i artikel 15 fastsatte maksimumsbidrag fra sælgerneaf sukkerroer eller sukkerrør til betalingen af basisproduktionsafgiftenog B-afgiften for det pågældende produktionsår, multipliceret med den
i stk. 2 omhandlede koefficient.
Den i andet afsnit omhandlede godtgørelse betales for de sukkerroer,
der er leveret i det pågældende produktionsår. De berørte parter kandog træffe aftale om, at godtgørelsen betales for de sukkerroer, der
leveres det følgende produktionsår.
4. Ved de i artikel 15, stk. 2, omhandlede konstateringer tages der
hensyn til provenuet af opkrævningen af den i stk. 1 omhandledetillægsafgift.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til nærværende artikel, herunder
fastsættelsen af den i stk. 2 omhandlede koefficient, vedtages efterproceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 17
1. Inulinsirupsfabrikanterne kan kræve, at en del af den basisproduk-
tionsafgift, B-afgift og tillægsafgift, der opkræves hos producenterne,betales af sælgerne af det landbrugsbasisprodukt, der er anvendt til
fremstilling af den pågældende inulinsirup. Denne del kan ikke over-
stige den del, som sukkerroedyrkerne bærer for det pågældendeproduktionsår; den fastlægges ved brancheaftaler eller kontrakter udfra købsprisen for det landbrugsbasisprodukt, der er leveret for detpågældende produktionsår.
2. Gennemførelsesbestemmelser til stk. 1 vedtages i givet fald efter
proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 18
1. Hvis det efter anvendelsen af artikel 15 og 16 for produktionsåret
2000/01 konstateres, at det samlede faktiske tab i nævnte produkti-onsår:
a) ikke fuldt ud dækkes af provenuet af produktionsafgiften og i givet
fald tillægsafgiften, lægges den heraf følgende finansielle udgift tildet i artikel 15, stk. 1, litra e), omhandlede anslåede samlede tabfor det produktionsår, i hvilket nævnte konstatering finder sted
b) er mindre end provenuet af produktionsafgiften og i givet fald
tillægsafgiften, skal et beløb svarende til denne forskel trækkes fradet samlede anslåede tab eller, alt efter tilfældet, lægges til denanslåede indtægt, der følger af anvendelsen af artikel 15 og 16 for
det produktionsår, i hvilket nævnte konstatering finder sted.
2. Når afgiftsbeløbet for basisproduktionen er mindre end det i
artikel 15, stk. 3, omhandlede maksimumsbeløb, eller når B-afgiftsbe-løbet er mindre end det i artikel 15, stk. 4, omhandlede
maksimumsbeløb, eventuelt justeret i henhold til artikel 15, stk. 5, er
sukkerfabrikanterne forpligtede til at betale sælgerne af sukkerroer60 % af forskellen mellem det pågældende maksimale afgiftsbeløb ogdet afgiftsbeløb, der skal opkræves.
Det beløb, der skal betales pr. ton sukkerrør, fastsættes for standardkva-
liteten.
De tillæg og fradrag, der er omhandlet i artikel 5, anvendes på dette
beløb.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 21
▼B
3. Fællesskabets sukkerfabrikanter kan af sælgerne af sukkerrør, som
er dyrket i Fællesskabet, for den sukkermængde, for hvilken denpågældende afgift opkræves, kræve en godtgørelse på 60 % af afgiften.
4. Medlemsstaterne sikrer sig på grundlag af oplysninger fra sukker-
fabrikanterne, at betalingen for sukkerroerne er i overensstemmelse
med fællesskabsbestemmelserne herom.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 19
1. I kontrakterne om levering af sukkerroer bestemt til sukkerfrem-
stilling skelnes der mellem sukkerroerne alt efter, om den mængde
sukker, der skal fremstilles af disse sukkerroer, er
a) sukker under A-kvoten
b) sukker under B-kvoten
c) andet sukker end sukker under A- eller B-kvoterne.
Sukkerfabrikanterne giver for hver virksomhed den medlemsstat hvor
den pågældende virksomhed fremstiller sukker, meddelelse om:
— de under litra a) omhandlede sukkerroemængder, for hvilke de før
udsåningen har indgået kontrakter, samt det sukkerindhold, der erlagt til grund i kontrakten
— det hertil svarende anslåede udbytte.
Medlemsstaterne kan forlange supplerende oplysninger.
2. Uanset artikel 5, stk. 2, litra b), er sukkerfabrikanter, der ikke
inden udsåningen har indgået leveringskontrakter for en sukkerroe-
mængde svarende til A-kvoten til minimumsprisen for A-sukkerroer,forpligtede til mindst at betale den nævnte minimumspris for enhversukkerroemængde, som forarbejdes til sukker i den pågældende virk-somhed.
3. Der kan ved en af den pågældende medlemsstat godkendt bran-
cheaftale fastsættes undtagelser fra stk. 1 og 2.
4. De almindelige regler for anvendelsen af denne artikel er fastsat i
bilag III.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel og i givet fald de
kriterier, som fabrikanterne skal overholde ved fordelingen på de
enkelte sukkerroesælgere af de mængder sukkerroer, der jf. stk. 1indgås kontrakter om inden udsåningen, vedtages efter proceduren iartikel 42, stk. 2.
Artikel 20
1. Det kan besluttes, at sukker eller isoglucose, der anvendes til
fremstilling af bestemte varer, ikke skal betragtes som produktion somomhandlet i dette kapitel.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder listen
over de i stk. 1 omhandlede varer, vedtages efter proceduren i artikel42, stk. 2.
Artikel 21
1. Sukkerfabrikanterne kan købe sukkerroer bestemt til den pågæl-
dende virksomheds produktion af C-sukker eller af det i artikel 20omhandlede sukker til en pris, der ligger under de i artikel 4, stk. 1,omhandlede minimumspriser for sukkerroer.
2. For den købte mængde sukkerroer, som svarer til den sukker-
mængde, der er
— afsat på det indre marked i henhold til artikel 13, stk. 3, eller
— overført til det følgende produktionsår i henhold til artikel 142001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 22
▼B
regulerer fabrikanterne af det pågældende sukker i givet fald købs-
prisen således, at den mindst er lig med minimumsprisen for A-sukkerroer.
3. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages i givet
fald efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
AFSNIT II
SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
KAPITEL 1
DEN ALMINDELIGE ORDNING
Artikel 22
1. Ved indførsel til Fællesskabet eller udførsel fra Fællesskabet af de
i artikel 1, stk. 1, litra a), b), c), d), f), g) og h), nævnte produkter skalder fremlægges import- eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der ansøger herom,
uanset hvor i Fællesskabet vedkommende er etableret, uden at dettedog indskrænker anvendelsen af artikel 26 og 27 og af artikel 6, stk.5, i forordning (EF) nr. 2820/98(
1).
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudste-
delsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre indførslen eller udførslen inden forlicensens gyldighedsperiode, og denne sikkerhed fortabes helt ellerdelvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden
for nævnte periode, medmindre der foreligger force majeure.
2. Efter proceduren i artikel 42, stk. 2:
a) kan den ordning, der er fastsat i stk. 1, udvides til at omfatte de
produkter, som er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra e)
b) fastsættes licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemføre-
lsesbestemmelser til denne artikel, ved hvilke der også kanforeskrives en betænkningstid for licensernes udstedelse.
Artikel 23
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satsen i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Uanset stk. 1 kan Kommissionen for ved indførsel fra tredjelande
at sikre en rimelig forsyning af Fællesskabets marked med råsukkerbestemt til raffinering, henhørende under KN-kode 17011110 og17011210, og med melasse, henhørende under KN-kode 1703, efter
proceduren i artikel 42, stk. 2, helt eller delvis suspendere anvendelsen
af importtold for disse produkter og fastlægge de nærmere bestem-melser for en sådan suspension.
Suspension kan finde sted i den periode, hvor verdensmarkedsprisen
forhøjet med den i den fælles toldtarif anførte importtold:
— for råsukker overstiger interventionsprisen for dette produkt
— for melasse overstiger det prisniveau, der svarer til den pris på
melasse, der for det pågældende sukkerproduktionsår i forbindelsemed fastsættelsen af basisprisen for sukkerroer har dannet grundlagfor fastsættelsen af sukkerfabrikanternes indtægter fra salg af
melasse.
Artikel 24
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
som følge af indførsel af bestemte landbrugsprodukter pålæggesindførsel til toldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 23
(1) EFT L 357 af 30.12.1998. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 416/2001
(EFT L 60 af 1.3.2001, s. 43).
▼B
produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den
aftale om landbrug, der i overensstemmelse med traktatens artikel 300er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-
rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor indførslen ikke risi-
kerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller hvor virkningerneikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges tillægsimport-
told, fastlægges navnlig på grundlag af indførslen til Fællesskabet i detre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virk-ninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet
eller på Fællesskabets importmarked for produktet.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 42, stk. 2. De kan navnlig vedrøre:
a) de produkter, for hvilke der anvendes tillægsimporttold i henhold til
artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige udløsningskriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk.
1 anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 25
For så vidt angår melasse finder:
— den i artikel 23, stk. 2, nævnte verdensmarkedspris
og
— den i artikel 24, stk. 3, nævnte repræsentative pris
anvendelse på en standardkvalitet.Standardkvaliteten kan fastlægges efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 26
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af aftaler indgået inden for rammerne af de multilaterale handelsfor-handlinger under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efterbestemmelser fastlagt efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgi-
velsen af ansøgninger (»først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (»samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til den traditionelle samhandel
(»traditionelle/nye importører«).
Der kan fastlægges andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal, hvor det er relevant, tage hensyn til
forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af atsikre ligevægten på dette marked, men der kan tages udgangspunkt imetoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter
svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, idet de rettigheder, der
følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsfor-handlingerne under Uruguay-runden, dog skal iagttages.
4. Ved de i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsættes årlige kontin-
genter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig fordeling på mindre2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 24
▼B
perioder, ligesom det fastlægges, hvilken forvaltningsmetode der skal
anvendes, herunder i givet fald bestemmelser vedrørende:
a) garantier for produktets art, afsendelsessted og oprindelse
b) anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af de i litra a)
nævnte garantier
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og disses gyldigheds-
periode.
Artikel 27
1. For at muliggøre udførsel af de i artikel 1, stk. 1, litra a), c) og d),
nævnte produkter i uforandret stand eller i form af varer, som er anførti bilag V, på grundlag af de noteringer eller priser, der gælder påverdensmarkedet for de i samme stykke, litra a) og c), nævnte
produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler indgået i over-
ensstemmelse med traktatens artikel 300, kan forskellen mellem dissenoteringer eller priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfangudlignes ved en eksportrestitution.
Eksportrestitutionen for råsukker må ikke være større end den, der ydes
for hvidt sukker.
2. Der kan ydes restitution ved udførsel af de i artikel 1, stk. 1, litra
f), g) og h), omhandlede produkter i uforandret stand eller i form af
varer, som er anført i bilag V.
Restitutionens størrelse fastlægges for 100 kg tørstof, navnlig under
hensyntagen til:
a) den restitution, der gælder ved udførsel af produkter henhørende
under KN-kode 17023091
b) den restitution, der gælder ved udførsel af produkter omhandlet i
artikel 1, stk. 1, litra d)
c) de økonomiske aspekter i forbindelse med de påtænkte udførsler.
3. Eksportrestitutionen for de i artikel 1 nævnte produkter i form af
varer, der er anført i bilag V, må ikke være større end den, der gælder
for disse produkter, når de udføres i uforandret stand.
4. Den fremgangsmåde, der skal fastlægges for tildeling af de
mængder, der kan udføres med restitution, skal være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes såeffektivt som muligt, og der tages hensyn til fællesskabseksportenseffektivitet og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehand-
ling mellem små og store erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervsdri-
vende, men som tilfredsstiller forvaltningens behov
c) af en sådan art, at der ikke forekommer forskelsbehandling af de
berørte erhvervsdrivende.
5. Restitutionen er den samme for hele Fællesskabet. Den kan diffe-
rentieres efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller
særlige krav på visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 42, stk. 2. Fastsæt-
telsen kan bl.a. foretages:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) ved licitation for de produkter, for hvilke denne metode hidtil har
kunnet anvendes.
Restitutionerne, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan
om nødvendigt ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på
begæring af en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Tilbud indgivet ved en licitation tages kun i betragtning, såfremt der er
stillet sikkerhed. Medmindre der foreligger force majeure, forfalder2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 25
▼B
sikkerheden helt eller delvis, såfremt de forpligtelser, der påhviler lici-
tationsdeltagerne, ikke eller kun delvis opfyldes.
Bestemmelserne i artikel 28, 29 og 30 om ikke-denaturerede produkter
som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), c) og d), der udføres i ufor-
andret stand, finder supplerende anvendelse.
6. Ved restitutionens fastsættelse tages der især hensyn til nødven-
digheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af basisprodukter
fra Fællesskabet med henblik på udførsel af forarbejdede produkter tiltredjelande og anvendelsen af produkter fra disse lande, der tilladesindført under proceduren for forædling.
7. For de produkter, der er nævnt i artikel 1, og som udføres i ufor-
andret stand, ydes restitutionen kun efter ansøgning og modfremlæggelse af den pågældende eksportlicens.
8. Det restitutionsbeløb, der ydes ved udførsel af de i artikel 1
nævnte produkter i uforandret stand, er det, som gælder på dagen for
licensansøgningen, og, hvis der er tale om differentierede restitutioner,
som samme dag gælder:
a) for den i licensen anførte destination
eller
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det
beløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
Der kan træffes passende foranstaltninger for at undgå misbrug af flek-
sibiliteten i dette stykke.
9. Bestemmelserne i stk. 7 og 8 kan efter proceduren i artikel 16 i
forordning (EF) nr. 3448/93 udvides til også at omfatte de i artikel 1nævnte produkter, når de udføres i form af varer, som er anført i bilagV.
10. For de i artikel 1 nævnte produkter, for hvilke der ydes restitu-
tion i forbindelse med fødevarehjælp, kan der efter proceduren i artikel42, stk. 2, fastsættes undtagelser fra stk. 7 og 8.
11. Restitutionen betales, når det er godtgjort, at produkterne:
— er udført fra Fællesskabet
og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den destina-
tion, der er anført på licensen, eller en anden destination, forhvilken der er fastsat en restitution, jf. dog stk. 8, første afsnit, litrab). Der kan dog efter proceduren i artikel 42, stk. 2, fastsættesundtagelser fra denne bestemmelse, såfremt der fastlægges betin-
gelser, der frembyder tilsvarende garantier.
Supplerende bestemmelser kan vedtages efter proceduren i artikel 42,
stk. 2.
12. Ved udførsel i uforandret stand af ikke-denaturerede produkter
som nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), ydes der kun restitution, såfremtde er:
a) fremstillet af sukkerroer eller sukkerrør høstet inden for Fælles-
skabet
b) indført til Fællesskabet i henhold til artikel 35, eller
c) fremstillet af et af de produkter, der er indført i henhold til artikel
35.
13. Der ydes ikke restitution ved udførsel i uforandret stand af ikke-
denaturerede produkter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra c) og d),der ikke er af fællesskabsoprindelse og ikke er fremstillet af sukkerindført til Fællesskabet i henhold til den i stk. 12, litra b), nævntebestemmelse eller af produkter som omhandlet i stk. 12, litra c).
14. Overholdelsen af de mængdemæssige begrænsninger, der følger
af de i henhold til traktatens artikel 300 indgåede aftaler, sikres på2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 26
▼B
grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte refe-
renceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
15. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelser vedrørende genfordeling af ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan udføres, og ændringer af bilag V, vedtages
efter proceduren i artikel 42, stk. 2. De nærmere bestemmelser vedrø-
rende anvendelsen af stk. 6 for de i artikel 1 omhandlede produkter, derudføres i form af varer som anført i bilag V, vedtages dog efter proce-duren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 28
1. Denne artikel finder anvendelse på fastsættelsen af restitutioner
for ikke-denaturerede produkter som nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a),
der udføres i uforandret stand.
2. Hvis restitutionerne for de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter fastsættes med regelmæssige tidsintervaller:
a) finder fastsættelsen sted hver anden uge.
Denne fastsættelse kan dog suspenderes efter proceduren i artikel
42, stk. 2, hvis det konstateres, at der ikke inden for Fællesskabet
er overskud af sukker til udførsel på grundlag af verdensmarkeds-prisen. I så fald ydes der ingen restitution
b) foretages fastsættelsen af restitutionen under hensyntagen til situati-
onen på fællesskabsmarkedet og på verdensmarkedet for sukker ognavnlig under hensyn til følgende faktorer:
— den i området med det største overskud inden for Fællesskabet
gældende interventionspris for hvidt sukker eller den interventi-onspris for råsukker, der gælder i det område inden forFællesskabet, der med hensyn til udførsel af dette sukker ansesfor repræsentativt
— omkostningerne ved transport af sukker fra de i første led
nævnte områder til Fællesskabets eksporthavne eller andreudførselssteder
— de med sukkerets afsætning på verdensmarkedet forbundne
handels- og givet fald omladnings-, transport- og emballerings-omkostninger
— de på verdensmarkedet konstaterede noteringer eller priser for
sukker
— det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler
— de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til trak-
tatens artikel 300.
3. Hvis restitutionen for de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter fastsættes ved licitation, gælder følgende:
a) Licitationen skal vedrøre restitutionens størrelse.
b) Medlemsstaternes kompetente myndigheder afholder licitationen i
overensstemmelse med en retsakt, der er bindende for alle medlems-stater. Denne retsakt fastsætter licitationsbetingelserne. Dissebetingelser skal sikre, at alle personer, der er etableret inden forFællesskabet, har lige adgang til at deltage.
c) Licitationsbetingelserne skal fastlægge en frist for indgivelse af bud.
Inden for tre arbejdsdage efter indgivelsesfristens udløb fastsættes
for den pågældende licitation et maksimumsbeløb for restitutionenpå grundlag af de fremkomne bud og i overensstemmelse medproceduren i artikel 42, stk. 2. Ved beregningen af maksimumsbe-løbet tages der hensyn til forsynings- og prissituationen inden for
Fællesskabet, priserne og afsætningsmulighederne på verdensmar-
kedet samt omkostningerne ved udførsel af sukker.
Efter samme procedure kan der fastsættes en maksimumsmængde.
d) Når det er muligt at gennemføre udførslen med en lavere restitution
end den, der fremkommer, når forskellen mellem priserne inden forFællesskabet og verdensmarkedspriserne tages i betragtning, og nårudførslen finder sted med en særlig destination, kan det fastsættes,2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 27
▼B
at medlemsstaternes kompetente myndigheder afholder en speciel
licitation, hvis betingelser
— åbner mulighed for at indgive bud, indtil licitationen afsluttes,
og
— fastsætter et maksimumsbeløb for restitutionen beregnet i over-
ensstemmelse med, hvad den pågældende udførsel måtte kræve.
e) Hvis den i et bud angivne restitution
— overstiger det fastsatte maksimumsbeløb, forkastes buddet af
medlemsstaternes kompetente myndigheder
— ikke er højere end maksimumsbeløbet, er den restitution, der
skal fastsættes af disse myndigheder, lig med den i det pågæl-dende bud angivne.
4. For råsukker gælder følgende:
a) Restitutionen fastsættes for den i bilag I definerede standardkvalitet.
b) Den i henhold til stk. 2, litra a), med regelmæssige tidsintervaller
fastsatte restitution:
— må ikke overstige 92 % af den for det samme tidsrum fastsatte
restitution for hvidt sukker. Denne begrænsning gælder dog ikke
de restitutioner, der skal fastsættes for kandis
— skal ved hver udførsel multipliceres med en reguleringskoeffi-
cient, der beregnes ved, at det udførte råsukkers udbytte,beregnet i overensstemmelse med bilag I, divideres med 92.
c) Det i stk. 3, litra c), omhandlede maksimumsbeløb i forbindelse med
en licitation må ikke overstige 92 % af det ifølge samme bestem-
melse samtidigt fastsatte maksimumsbeløb for hvidt sukker.
Artikel 29
1. For de ikke-denaturerede produkter som nævnt i artikel 1, stk. 1,
litra c), der udføres i uforandret stand, fastsættes restitutionen hvermåned under hensyntagen til:
a) den pris for melasse, der for det pågældende sukkerproduktionsår i
forbindelse med fastsættelsen af basisprisen for sukkerroer hardannet grundlag for fastsættelsen af sukkerfabrikanternes indtægterfra salg af melasse
b) priserne og afsætningsmulighederne for melasse på fællesskabsmar-
kedet
c) de på verdensmarkedet konstaterede noteringer eller priser for
melasse
d) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.
Denne periodiske fastsættelse kan dog suspenderes efter proceduren i
artikel 42, stk. 2, hvis det konstateres, at der ikke inden for Fælles-skabet er overskud af melasse til udførsel på grundlag afverdensmarkedspriserne. I så fald ydes der ingen restitution.
2. Under særlige omstændigheder kan restitutionen for bestemte
mængder og bestemte områder inden for Fællesskabet fastsættes vedlicitation. Licitationen skal vedrøre restitutionens størrelse.
Licitationen afholdes af de pågældende medlemsstaters kompetente
myndigheder i medfør af en bemyndigelse, der fastsætter licitationsbe-tingelserne. Disse betingelser skal sikre, at alle personer, der er
etableret inden for Fællesskabet, har lige adgang til at deltage.
Artikel 30
1. For ikke-denaturerede produkter som nævnt i artikel 1, stk. 1, litra
d), der udføres i uforandret stand, fastsættes hver måned et basisbeløbfor restitutionen. Denne periodiske fastsættelse kan dog suspenderesefter proceduren i artikel 42, stk. 2, hvis den periodiske fastsættelse afrestitutionen for hvidt sukker i uforandret stand er suspenderet. I så faldydes der ingen restitution.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 28
▼B
2. Basisbeløbet for restitutionen for de i stk. 1 nævnte produkter,
med undtagelse af sorbose, er lig med en hundrededel af et beløb, derfastlægges under hensyn til:
a) forskellen mellem den interventionspris for hvidt sukker, der gælder
i området med det største overskud inden for Fællesskabet i den
måned, for hvilken basisbeløbet fastsættes, og de på verdensmar-
kedet konstaterede noteringer eller priser for hvidt sukker
b) nødvendigheden af at tilvejebringe ligevægt mellem
— anvendelsen af Fællesskabets basisprodukter med henblik på
udførsel af forarbejdede produkter til tredjelande, og
— anvendelsen af produkter fra disse lande, for hvilke forædling
kan finde sted under proceduren herfor.
3. Basisbeløbet for restitutionen for sorbose er lig med restitutions-
basisbeløbet nedsat med en hundrededel af den gældende
produktionsrestitution.
4. Basisbeløbet for restitutioner kan begrænses til at gælde for visse
af de i artikel 1, stk. 1, litra d), nævnte produkter.
Artikel 31
I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for
sukker kan fungere bedst muligt, kan Kommissionen efter procedureni artikel 42, stk. 2, helt eller delvis udelukke anvendelse af proceduren
for aktiv forædling for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1.
Artikel 32
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tari-feringen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentarifnomenklatur, der følger af denne forordnings anvendelse, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
a) opkrævning af afgifter med tilsvarende virkning som told
b) anvendelse af kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger
med tilsvarende virkning.
Artikel 33
1. Overstiger verdensmarkedsprisen på sukker interventionsprisen,
kan der opkræves en eksportafgift for det pågældende sukker. Afgiftenskal pålægges, hvis cif-prisen for hvidt sukker eller for råsukker ermere end 10 % højere end interventionsprisen.
Eksportafgiften kan fastsættes ved licitation. Når der ikke er tale om
licitation, er den afgift, der skal opkræves, den, der gælder på dagenfor udførslen.
2. Hvis cif-prisen for hvidt sukker eller for råsukker er mere end
10 % højere end interventionsprisen, kan Rådet på forslag af Kommis-sionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 37, stk. 2,
beslutte at yde tilskud ved indførsel af det pågældende produkt.
Hvis det konstateres, at
a) Fællesskabets forsyning
eller
b) forsyningen af et vigtigt forbrugsområde i Fællesskabet
ikke længere kan sikres ved hjælp af Fællesskabets disponible
mængder, træffer Rådet på forslag af Kommissionen efter afstemnings-proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, afgørelse om ydelse af tilskudved indførsel samt om reglerne herfor. Disse regler vedrører navnlig2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 29
▼B
mængden af hvidt sukker eller råsukker, der skal ydes tilskud til, varig-
heden af tilskudsperioden og i givet fald importområderne.
3. Efter proceduren i artikel 42, stk. 2, vedtages:
a) de i stk. 1 og 2 nævnte cif-priser
b) de eksportafgifter, der fastlægges ved licitation
c) de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
For de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra b), c), d), f), g)
og h), kan der efter proceduren i artikel 42, stk. 2, fastsættes bestem-melser svarende til bestemmelserne i stk. 1 og 2.
4. De andre beløb end de i stk. 3 nævnte, der følger af anvendelsen
af denne artikel, fastsættes af Kommissionen.
Artikel 34
1. Bliver EF-markedet for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af indførsel eller udførsel udsat for eller truet afalvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i trakta-
tens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet vedtager efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, de gene-
relle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter detilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstalt-ninger, samt begrænsningerne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 omhandlede situation, træffer Kommission-
en på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ afgørelse om
de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne ogstraks finder anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæringfra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdageefter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
dagen for meddelelsen indbringe den af Kommissionen trufne foran-
staltning for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan med
kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 300, stk. 2.
KAPITEL 2
ORDNINGEN VEDRØRENDE PRÆFERENCEINDFØRSEL
Artikel 35
Artikel 36, 37 og 38 anvendes på rørsukker, i det følgende benævnt
»præferencesukker«, henhørende under KN-kode 1701, med oprindelse
i de i bilag VI nævnte stater og indført i Fællesskabet i henhold til:
a) protokol nr. 3 til bilag IV til AVS/EF-partnerskabsaftalen
b) aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien
om rørsukker.
Artikel 36
Når interventionsorganerne eller andre af Fællesskabet udpegede
befuldmægtigede til garanterede priser opkøber præferencesukker, derer indført i henhold til de i artikel 35 nævnte bestemmelser, og hviskvalitet afviger fra standardkvaliteten, reguleres de garanterede prisermed tillæg eller fradrag.
Artikel 37
1. Ved indførsel af præferencesukker i henhold til de i artikel 35
nævnte bestemmelser anvendes der ingen importafgift.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 30
▼B
2. Der kan ikke, for så vidt angår præferencesukker, vedtages undta-
gelser fra de i artikel 32, stk. 2, nævnte forbud.
Artikel 38
1. I produktionsårene 2001/02-2005/06 ydes der som interventions-
foranstaltning tilpasningsstøtte til den industri, der raffinerer
præferencerårørsukker, som med henblik herpå er indført i Fællesskabeti henhold til de i artikel 35 nævnte bestemmelser.
2. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan kun ydes for de mængder, der
er fastlagt i de i artikel 35 nævnte bestemmelser, og kun hvis de raffi-neres til hvidt sukker i de raffinaderier, der er defineret i artikel 7, stk.
4. For denne produktion af hvidt sukker fastsættes støttebeløbet til
0,10 EUR/100 kg sukker udtrykt i hvidt sukker.
3. I den i stk. 1 nævnte periode ydes der en supplerende basisstøtte
på 0,10 EUR/100 kg sukker udtrykt i hvidt sukker til raffinering i de iartikel 7, stk. 4, definerede raffinaderier af rårørsukker, som er produ-ceret i de oversøiske franske departementer, for at der kan skabes
ligevægt mellem prisvilkårene for dette sukker og præferencesukker.
4. Tilpasningsstøtten og den supplerende støtte kan justeres under
hensyntagen til den økonomiske udvikling i sukkersektoren, navnlighvad angår fremstillings- og raffineringsmargenen.
5. Såfremt artikel 7, stk. 4, andet afsnit, anvendes, kan støtteord-
ningen i henhold til stk. 1-3 i nærværende artikel på nærmere fastsatte
betingelser udvides til at omfatte råsukker af roer, der er høstet i
Fællesskabet og raffineret på de raffinaderier, der er defineret i nævnteartikel 7.
6. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder de i
stk. 4 omhandlede justeringer, vedtages efter proceduren i artikel 42,stk. 2.
Artikel 39
1. I den i artikel 38, stk. 1, nævnte periode opkræves der med
henblik på en hensigtsmæssig forsyning af Fællesskabets raffinaderiersom defineret i artikel 7, stk. 4, en nedsat afgift, i det følgende benævnt»særafgift«, ved indførsel af rårørsukker med oprindelse i de i artikel35 nævnte stater eller i andre stater i henhold til aftaler, der er indgåetmed disse, i det følgende benævnt »særligt præferencesukker«, og som
indføres på de betingelser, der er fastsat i aftalerne, navnlig hvad angår
den minimumskøbspris, raffinaderierne skal betale.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 og med forbehold af stk. 5
udgør det forventede maksimale forsyningsbehov pr. produktionsår,udtrykt i hvidt sukker, for raffineringsindustrien i
a) Finland: 59925 tons
b) Frankrig, hovedlandet: 296627 tonsc) Portugal, det kontinentale område: 291633 tonsd) Det Forenede Kongerige: 1128581 tons.
3. Med forbehold af stk. 5 fastlægges på grundlag af en fuldstændig
EF-forsyningsprognose for råsukker for hvert produktionsår eller del afet produktionsår de mængder råsukker af sukkerrør og sukkerroer
høstet i Fællesskabet, med eller uden oprindelsesskelnen, der er til
rådighed for raffineringsindustrien. Denne prognose kan revideres iløbet af produktionsåret.
Med henblik på denne fastlæggelse er de mængder sukker fra de over-
søiske franske departementer og præferencesukker til direkte konsum,
der skal tages i betragtning ved den enkelte prognose, lig med de
mængder, der er konstateret for produktionsåret 1994/95, med fradragaf det anslåede stedlige forbrug i nævnte departementer for det pågæl-dende produktionsår. Fremgår det af opgørelsen, at disse disponiblemængder er utilstrækkelige til at opfylde de i stk. 2 nævnte maksimalebehov, træffes der de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 31
▼B
manglende mængder kan indføres som særligt præferencesukker i de
berørte medlemsstater under den importordning med særafgift, der erfastsat i de i stk. 1 nævnte aftaler.
4. Hvis de forventede maksimale behov for en medlemsstat, som
fastsat i stk. 2 eller som ændret i henhold til stk. 5, er overskredet,opkræves der, medmindre der foreligger force majeure, for en mængde,der er lig med overskridelsen, et beløb svarende til den gældende fuldeafgift for det pågældende produktionsår forhøjet med de i artikel 38
omhandlede støttebeløb, og eventuelt forhøjet med den højeste tillægs-
afgift, der har været anvendt i samme produktionsår.
I tilfælde af en ændring efter stk. 5 vil de mængder præferencerås-
ukker, som overstiger de ændrede forventede maksimale behov, doginden for de i stk. 2 fastsatte mængder kunne sælges til interventions-
organerne på de i artikel 36 fastsatte betingelser, såfremt de ikke kan
afsættes i Fællesskabet.
5. Anvendes artikel 10, stk. 3-6, nedsættes summen af de i stk. 2 i
nærværende artikel nævnte forventede maksimale behov for det pågæl-dende produktionsår med en mængde svarende til summen af demængder særligt præferencesukker, der er nødvendig til at dække de
forventede maksimale behov, som fastlagt på de i stk. 3 omhandlede
betingelser, og under anvendelse af den samme procentvise nedsættelsesom den, der i henhold til artikel 10, stk. 5, anvendes på summen af A-basismængderne for EF-sukker.
Nedsættelsen af de maksimale behov fordeles mellem de pågældende
medlemsstater på grundlag af forholdet mellem den mængde, der i
stk. 2 er fastsat for hver enkelt af dem, og summen af de mængder,der er fastsat i samme stykke.
6. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder
bestemmelserne om gennemførelsen og forvaltningen af de i stk. 1
nævnte aftaler, vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
AFSNIT III
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 40
Bestemmelser, der er nødvendige for at undgå, at der ved overgangen
fra et sukkerproduktionsår til et andet eller i løbet af et givet produkti-onsår opstår forstyrrelser på sukkermarkedet som følge af ændringer i
prisniveauet, kan vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 41
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler gensidigt hinanden de
oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning.
De nærmere regler for meddelelse og videregivelse af disse oplysninger
vedtages efter proceduren i artikel 42, stk. 2.
Artikel 42
1. Kommissionen bistås af en forvaltningskomité for sukker (i det
følgende benævnt »komitéen«).
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF. Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF
fastsættes til en måned.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 43
Komitéen kan behandle ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant fore-lægger den.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 32
▼B
Artikel 44
Varer som nævnt i artikel 1, stk. 1, til hvis fremstilling eller forarbejd-
ning der er blevet anvendt varer, der ikke er omfattet af traktatensartikel 23, stk. 2, og artikel 24, må ikke overgå til fri omsætning iFællesskabet.
Artikel 45
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes artikel 87, 88
og 89 i traktaten på fremstillingen af og handelen med de i artikel
1, stk. 1, omhandlede varer.
Artikel 46
1. Italien bemyndiges til at yde en tilpasningsstøtte, som ikke kan
overstige 5,43 EUR pr. 100 kg hvidt sukker, til sukkerroeproducenterog eventuelt til sukkerproducenter ved produktion af den tilsvarendemængde sukker foretaget inden for kvote A og B for hver sukkerfrem-stillende virksomhed i følgende regioner: Abruzzerne, Molise, Apulien,Sardinien, Campania, Basilicata, Calabrien og Sicilien.
2. Såfremt det er påkrævet som følge af usædvanlige forhold i
forbindelse med de igangværende planer for omstrukturering af sukker-sektoren i disse regioner, kan Italien imidlertid efter det pågældende
produktionsår foretage en tilpasning af den i stk. 1 omhandlede støtte.
Ved anvendelsen af traktatens artikel 87, 88 og 89 vurderer Kommis-sionen navnlig, om denne støtte er i overensstemmelse medomstruktureringsplanerne.
3. Spanien bemyndiges til at yde en tilpasningsstøtte, som ikke kan
overstige 7,25 EUR pr. 100 kg hvidt sukker, til rørsukkerproducenter iSpanien ved produktion af den tilsvarende mængde sukker foretagetinden for kvote A og B for hver virksomhed, der fremstiller sukker afrør.
4. Portugal bemyndiges til at yde en tilpasningsstøtte, som ikke kan
overstige 3,11 EUR pr. 100 kg hvidt sukker, til sukkerroeproducenterpå Portugals fastlandsområde ved produktion af den tilsvarende
mængde sukker foretaget inden for kvote A og B for hver sukkerprodu-
cerende virksomhed.
5. Finland bemyndiges til at yde en fast refusion af lageromkost-
ninger for overført C-sukker i overensstemmelse med artikel 14.
Gennemførelsesbestemmelserne for dette stykke fastlægges efter frem-
gangsmåden i artikel 42, stk. 2.
6. De berørte medlemsstater forelægger Kommissionen de foran-
staltninger, der vedtages for hvert produktionsår i medfør af stk. 1-5.
7. Denne artikel finder anvendelse på produktionsårene 2001/02-
2005/06.
Artikel 47
1. For så vidt angår landbrugsvirksomhed, der omfattes af denne
forordnings anvendelsesområde, træffer medlemsstaterne de miljøforan-
staltninger, de finder hensigtsmæssige i betragtning af situationen medhensyn til den anvendte landbrugsjord eller den pågældende produk-tion, og som afspejler de potentielle miljøvirkninger. Disseforanstaltninger opstilles på grundlag af miljøkrav, der tager hensyn tilklima- og jordbundsforhold for de pågældende arealer, forvaltningen af
vand til kunstvanding og vekseldrift og dyrkningsmetoder, der kan
forbedre miljøet. Om nødvendigt støtter medlemsstaterne, jf. dogartikel 87, 88 og 89 i traktaten, landbrugsproducenterne i sukkersek-toren med forskningsprogrammer for at udvikle dyrkningsmetoder, derer i højere grad er forenelige med miljøet, og gennem offentliggørelseaf resultaterne af disse forskningsprogrammer.
2. Medlemsstaterne fastsætter for overtrædelser af de i stk. 1
omhandlede miljøkrav passende sanktioner, som står i forhold tilomfanget af de miljømæssige virkninger heraf.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 33
▼B
3. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. juni 2002 Kommis-
sionen en rapport om miljøsituationen for landbrugsproduktionen isukkersektoren og virkningerne af de nationale foranstaltninger, der er
truffet i henhold til stk. 1 og 2.
AFSNIT IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM-
MELSER
Artikel 48
Saldoen fra anvendelsen af ordningen for udligning af lageromkost-
ninger i produktionsåret 2000/01 i henhold til forordning (EF) nr.2038/1999 overføres, så den alt efter tilfældet trækkes fra eller læggestil den ordning, der er omhandlet i artikel 15 og 16, for produktionsåret2001/02.
For det sukker, der den 30. juni 2001 er oplagret under den ordning for
udligning af lageromkostninger, der er fastsat i forordning (EF) nr.
2038/1999, anses afsætningsdatoen i forbindelse med opkrævningen aflagerafgiften for at være den 30. juni 2001.
Artikel 49
Forordning (EF) nr. 2049/1999, (EØF) nr. 206/68, (EØF) nr. 431/68,
(EØF) nr. 447/68, (EØF) nr. 2049/69, (EØF) nr. 793/72, (EØF) nr.741/75, (EØF) nr. 1358/77, (EØF) nr. 1789/81, (EØF) nr. 193/82,(EØF) nr. 1010/86 og (EØF) nr. 2225/86 ophæves.
Henvisninger til forordningerne (EF) nr. 2038/1999, (EØF) nr. 206/68,
(EØF) nr. 431/68, (EØF) nr. 793/72, (EØF) nr. 741/75 og (EØF) nr.
193/82 skal forstås som henvisninger til nærværende forordning og
læses i henhold til sammenligningstabellen i bilag VII.
Artikel 50
1. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 42, stk. 2, fastsætte
de overgangsforanstaltninger, som måtte være nødvendige for at sikreen harmonisk overgang fra den ordning, der gælder for produktionsåret2000/01, til den ordning, der udgøres af de ved nærværende forordningfastsatte foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger kan omfatte undta-
gelser fra bestemmelserne i denne forordning.
2. På grundlag af Kommissionens undersøgelser af markedssituati-
onen, kvotesystemet, priserne og forholdet mellem de forskelligeerhvervsgrene inden for sektoren samt en analyse af den skærpedekonkurrence som følge af EU's internationale forpligtelser, forelæggerKommissionen i 2003 en rapport, eventuelt ledsaget af passende
forslag.
Artikel 51
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra produktionsåret 2001/02.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 34
▼B
BILAG I
Punkt I
STANDARDKVALITETEN FOR HVIDT SUKKER
1. Hvidt sukker af standardkvalitet har følgende egenskaber:
a) sund og sædvanlig handelskvalitet, tørt, ensartet krystalliseret, frit
flydende
b) polarisation: mindst 99,7º
c) vandindhold: højst 0,06 %
d) indhold af invertsukker: højst 0,04 %
e) det ifølge nr. 2 bestemte pointtal må hverken overstige 22 i alt eller:
— 15 for askeindholdet
— 9 for farvetypen, bestemt ved den af Institut für landwirtschaftliche
Technologie und Zuckerindustrie Braunschweig anvendte metode, i
det følgende kaldet »Braunschweigmetoden«
— 6 for farve af opløsning, bestemt ved den af The International
Commission for Uniform Methods of Sugar Analyses anvendte
metode, i det følgende kaldet »ICUMSA-metoden«.
2. Et point svarer til:
a) 0,0018 % askeindhold bestemt ved ICUMSA-metoden ved 28º Brix
b) 0,5 farvetypeenhed bestemt ved Braunschweigmetoden
c) 7,5 farveenheder af opløsning bestemt ved ICUMSA-metoden.
3. Metoderne til bestemmelse af de i nr. 1 nævnte elementer er de samme som
dem, der anvendes til bestemmelse heraf i forbindelse med interventionsfor-
anstaltningerne.
Punkt II
STANDARDKVALITETEN FOR RÅSUKKER
1. Råsukker af standardkvalitet er sukker med et udbytte på 92 %.
2. Udbyttet af råsukker af sukkerroer beregnes ved, at tallet for dette sukkers
polarisationsgrad nedsættes med:
a) den med fire multiplicerede procentsats for dette sukkers askeindhold
b) den med to multiplicerede procentsats for dette sukkers indhold af invert-
sukker
c) tallet 1.
3. Udbyttet af råsukker af sukkerrør beregnes ved, at det med to multiplicerede
tal for dette sukkers polarisationsgrad nedsættes med 100.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 35
▼B
BILAG II
STANDARDKVALITETEN FOR SUKKERROER
Sukkerroer af standardkvalitet har følgende egenskaber:
a) sund og sædvanlig handelskvalitet
b) 16 % sukkerindhold ved modtagelsen.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 36
▼B
BILAG III
BETINGELSER FOR KØB AF SUKKERROER
Punkt I
I dette bilag forstås ved:1) Kontraherende parter:
a) sukkerfabrikanten, i det følgende benævnt »fabrikant«
b) sukkerroesælgeren, i det følgende benævnt »sælger«.
2) Kontrakt: den mellem sælger og fabrikant indgåede kontrakt om levering af
sukkerroer bestemt til fremstilling af sukker.
3) Brancheaftale:
a) en aftale på fællesskabsplan mellem en sammenslutning af nationale
fabrikantorganisationer på den ene side og en sammenslutning af natio-
nale sælgerorganisationer på den anden side indgået forud for
kontrakternes indgåelse
b) en aftale mellem fabrikanterne eller af en af vedkommende medlemsstat
anerkendt fabrikantorganisation på den ene side og en af vedkommende
medlemsstat anerkendt sælgerorganisation på den anden side indgået
forud for kontrakternes indgåelse
c) selskabsretlige eller for kooperative sammenslutninger gældende bestem-
melser, for så vidt disse fastlægger regler for de sukkerroeleveringer, der
foretages af indehaverne af andele i eller medlemmerne af et sukkerpro-
ducerende selskab eller et kooperativt foretagende
d) de forud for indgåelsen af kontrakterne mellem fabrikanten og sælgerne
indgåede forhåndsaftaler, såfremt der ikke foreligger en aftale som nævnt
under litra a) eller en aftale som nævnt under litra b), og såfremt de
sælgere, der tiltræder forhåndsaftalen, mindst leverer 60 % af den
mængde sukkerroer, som købes af fabrikanten til en eller flere fabrikkers
sukkerfremstilling.
Punkt II
1. Kontrakten indgås skriftligt og for en bestemt mængde sukkerroer.2. Kontrakten fastlægger, hvorvidt og på hvilke betingelser der kan leveres en
yderligere mængde sukkerroer.
Punkt III
1. De i dette punkt fastsatte bestemmelser gælder kun, hvis forordningens
artikel 19 finder anvendelse.
2. For de i indledningen til forordningens artikel 19, stk. 1, omhandlede
mængder sukkerroer angives købspriserne i kontrakten, og disse kan for de
under litra a) og b) nævnte mængder ikke være lavere end den for det pågæl-
dende produktionsområde gældende minimumspris for sukkerroer som fastsat
i forordningens artikel 4.
3. Kontrakten angiver et bestemt sukkerindhold for sukkerroerne. Den inde-
holder en omregningstabel, som angiver de forskellige sukkerindhold og de
koefficienter, ved hjælp af hvilke de leverede sukkerroemængder omregnes
til mængder med det i kontrakten angivne sukkerindhold.
Omregningstabellen fastlægges på grundlag af de udbyttesatser, der svarer til
de forskellige sukkerindhold.
4. Hvis en sælger med en fabrikant har indgået en leveringskontrakt om sukker-
roer som nævnt i forordningens artikel 19, stk. 1, indledningen og litra a),
anses alle denne sælgers i henhold til nr. 3 omregnede leverancer indtil den
i kontrakten for disse sukkerroer anførte mængde som levering i henhold til
artikel 19, stk. 1, indledningen og litra a).
5. Hvis fabrikanten fremstiller en mindre sukkermængde end sin basiskvote af
de sukkerroer, om hvilke han inden udsåningen har indgået kontrakter i
henhold til forordningens artikel 19, stk. 1, indledningen og litra a), er han
forpligtet til at fordele den sukkerroemængde, som modsvarer hans eventuelle
yderligere produktion op til basiskvoten, på de sælgere, med hvilke han inden
udsåningen har indgået en leveringskontrakt som omhandlet i nævnte artikel
19, stk. 1, indledningen og litra a), og b).
En brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra denne bestemmelse.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 37
▼B
6. Fabrikanten kan i intet tilfælde af sælgeren forlange godtgørelse af produkti-
onsafgiften for sukkerroer, som denne har leveret i henhold til en kontrakt,
der er indgået i overensstemmelse med forordningens artikel 19, stk. 1,
indledningen og litra a).
Punkt IV
1. Kontrakten fastsætter bestemmelser om sukkerroeleverancernes normale
varighed og deres tidsmæssige fordeling.
2. Disse bestemmelser er de samme som dem, der var gældende for produkti-
onsåret 2000/01, under hensyntagen til størrelsen af den faktiske produktion;
en brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra denne bestemmelse.
Punkt V
1. Kontrakten fastsætter opsamlingssteder for sukkerroerne.2. For en sælger, med hvem fabrikanten allerede havde indgået en kontrakt for
produktionsåret 2000/01, gælder de mellem den pågældende sælger og fabri-
kanten aftalte opsamlingssteder for leverancerne i dette produktionsår; en
brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra denne bestemmelse.
3. I kontrakten bestemmes det, at transportomkostningerne fra opsamlingsste-
derne bæres af fabrikanten, medmindre der er indgået særlige aftaler i
overensstemmelse med de regler eller lokale kutymer, som var gældende
inden sukkerproduktionsåret 2001/02.
4. For Danmark, Spanien, Finland, Grækenland, Irland, Portugal og Det
Forenede Kongerige gælder dog, at kontrakten, hvis sukkerroerne leveres
frit sukkerfabrik, skal indeholde en bestemmelse om, at fabrikanten skal
bære en del af transportomkostningerne, og fastsætte procenten eller beløbene
herfor.
Punkt VI
1. Kontrakten fastsætter modtagelsesstederne for sukkerroerne.
2. For en sælger, med hvem fabrikanten allerede havde indgået en kontrakt for
produktionsåret 2000/01, gælder de mellem den pågældende sælger og fabri-
kanten aftalte modtagelsessteder for leverancerne i dette produktionsår; en
brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra denne bestemmelse.
Punkt VII
1. Kontrakten fastsætter, at sukkerindholdet bestemmes efter den polarimetriske
metode. Udtagningen af sukkerroeprøver sker ved overtagelsen.
2. En brancheaftale kan fastsætte et andet stadium for udtagning af prøver.
I så fald skal kontrakten foreskrive en regulering til udligning af en eventuel
formindskelse af sukkerindholdet mellem stadierne for overtagelsen og
prøveudtagningen.
Punkt VIII
Kontrakten foreskriver, at bruttovægt, jordprocent og sukkerindhold bestemmes
på en af følgende måder:
a) i fællesskab af fabrikanten og sukkerroedyrkernes erhvervsorganisation,
dersom en brancheaftale bestemmer dette
b) af fabrikanten under kontrol af sukkerroedyrkernes erhvervsorganisation
c) af fabrikanten under kontrol af en af vedkommende medlemsstat anerkendt
sagkyndig, dersom sælgeren bærer omkostningerne herved
d) af fabrikanten, dersom det var tilfældet ifølge de regler eller lokale kutymer,
der var gældende inden sukkerproduktionsåret 2000/01.
Punkt IX
1. Kontrakten foreskriver, at der skal betales en højere pris til sælgeren, hvis:
a) der indtræder en stigning i sukkerroeprisen ved overgangen fra et sukker-
produktionsår til det følgende, og
b) den forhøjelse af interventionsprisen for sukker, som stigningen i sukker-
roeprisen medfører, ikke ydes for de lagre, der findes på tidspunktet for
overgangen.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 38
▼B
Prisforhøjelsen beregnes for 100 kg hvidt sukker ved at multiplicere den i
første afsnit, litra b), omhandlede forhøjelse med en koefficient svarende til
forholdet mellem
— de sukkermængder, der er produceret under A- og B-kvoten, og som ikke
har været genstand for en overførsel som omhandlet i forordningens
artikel 14 og på tidspunktet for overgangen befinder sig på lager
og
— de sukkermængder, der i det afsluttede sukkerproduktionsår er produceret
af fabrikanten under dennes A- og B-kvote, og som ikke har været
genstand for en overførsel som omhandlet i forordningens artikel 14.
2. En brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra nr. 1.
Kontrakten skal oplyse om muligheden for en sådan undtagelse.
Punkt X
1. For den samlede leverede sukkerroemængde foreskriver kontrakten en eller
flere af nedenstående forpligtelser for fabrikanten; såfremt dele af denne
mængde skal behandles forskelligt, foreskriver kontrakten flere af disse
forpligtelser:
a) vederlagsfri tilbagegivelse til sælgeren, ab fabrik, af den friske pulp fra
den leverede sukkerroemængde
b) vederlagsfri tilbagegivelse til sælgeren, ab fabrik, af en del af denne pulp,
tørret eller tørret og tilsat melasse
c) tilbagegivelse til sælgeren, ab fabrik, af pulp i tørret tilstand; i så fald kan
fabrikanten af sælgeren forlange betaling af omkostningerne ved tørringen
d) betaling af en godtgørelse til sælgeren under hensyntagen til mulighederne
for udnyttelse af pulpen.
2. En brancheaftale kan foreskrive et andet leveringsstadium for pulpen end det
i nr. 1, litra a), b) og c), nævnte.
Punkt XI
1. Kontrakterne fastlægger fristerne for betalingen af eventuelle acontobeløb og
af den resterende del af købsprisen for sukkerroerne.
2. Disse frister er de samme som dem, der var gældende i produktionsåret 2000/
01; en brancheaftale kan indeholde en undtagelse fra denne bestemmelse.
Punkt XII
Når kontrakten fastlægger nærmere enkeltheder vedrørende de i dette bilag
omhandlede forhold, eller når den fastsætter bestemmelser om andre forhold,
må dens bestemmelser og virkninger ikke være i strid med dette bilag.
Punkt XIII
1. Den i punkt I, nr. 3, litra b), nævnte brancheaftale skal indeholde en vold-
giftsklausul.
2. Når en brancheaftale på fællesskabsplan eller på regionalt eller lokalt plan
fastlægger nærmere enkeltheder vedrørende de i denne forordning omhand-
lede forhold, eller når den fastsætter bestemmelser om andre forhold, må
dens bestemmelser og virkninger ikke være i strid med dette bilag.
3. Brancheaftalerne kan blandt andet fastsætte:
a) regler om fordelingen på sælgerne af de sukkerroemængder, som fabri-
kanten inden udsåningen beslutter at købe til fremstilling af sukker inden
for sin A-kvote
b) regler om den fordeling, der er omhandlet i punkt III, nr. 5
c) den omregningstabel, der er nævnt i punkt III, nr. 3
d) bestemmelser om valget og leveringen af frømaterialet til de sukkerroe-
sorter, der skal dyrkes
e) et mindsteindhold af sukker for de sukkerroer, der skal leveres
f) at fabrikanten skal konsultere sælgernes repræsentanter, inden datoen for
sukkerroeleverancernes begyndelse fastsættes
g) betaling af præmier til sælgerne for tidlige og sene leverancer
h) angivelser vedrørende:
— den del af pulpen, der er nævnt i punkt X, nr. 1, litra b)
— de omkostninger, der er nævnt i punkt X, nr. 1, litra c)2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 39
▼B
— den godtgørelse, der er nævnt i punkt X, nr. 1, litra d)
i) at sælgeren skal afhente pulpenj) regler om, hvorledes en eventuel forskel mellem interventionsprisen og
den faktiske salgspris for sukkeret skal fordeles på fabrikanten og
sælgerne.
Punkt XIV
Når der ikke i form af brancheaftaler er truffet aftale om fordelingen mellem
sælgerne af de mængder sukkerroer, som fabrikanten inden udsåningen tilbyder
at købe til fremstilling af sukker inden for basiskvoten, kan den pågældende
medlemsstat fastsætte regler om denne fordeling.
Disse regler kan desuden tillægge traditionelle sælgere af sukkerroer til en
kooperativ sammenslutning leveringsrettigheder ud over de rettigheder, der
består i kraft af et eventuelt tilhørsforhold til nævnte sammenslutning.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 40
▼B
BILAG IV
BESTEMMELSER OM OVERFØRSLER AF KVOTER MELLEM VIRK-
SOMHEDER
Punkt I
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, de finder nødvendige for at tilgo-
dese sukkerroe- og sukkerrørsproducenternes interesser, når en
sukkerproducerende virksomhed, som har flere fabrikker, tildeles kvoter.
Punkt II
1. Ved sammenlægning eller afhændelse af sukkerproducerende virksomheder
og ved afhændelse af sukkerfabrikker foretages, medmindre andet følger af
nr. 2, følgende ændringer af A- og B-kvoterne:
a) Ved sammenlægning af sukkerproducerende virksomheder tildeler
medlemsstaten den herved opståede virksomhed en A-kvote og en B-
kvote, som svarer til summen af henholdsvis de A-kvoter og B-kvoter,
de pågældende sukkerproducerende virksomheder havde fået tildelt før
sammenlægningen.
b) Ved afhændelse af en sukkerproducerende virksomhed tildeler medlems-
staten med henblik på sukkerproduktion overtagervirksomheden den
afhændede virksomheds A-kvote og B-kvote eller foretager, hvis der er
tale om flere overtagervirksomheder, en fordeling i forhold til de produk-
tionsmængder, som virksomhederne hver især har overtaget.
c) Ved afhændelse af en sukkerfabrik nedsætter medlemsstaten A-kvoten og
B-kvoten for den virksomhed, der overdrager ejendomsretten til fabrikken,
og den forhøjer A-kvoten og B-kvoten for den eller de sukkerproduce-
rende virksomheder, der overtager den pågældende fabrik, med en
forholdsvis mængde i forhold til de overtagne produktionsmængder.
2. Hvis en del af de sukkerroe- eller sukkerrørsproducenter, som direkte berøres
af de i nr. 1 omhandlede overdragelser, udtrykkeligt tilkendegiver, at de
ønsker at levere deres sukkerroer eller sukkerrør til en sukkerproducerende
virksomhed, der ikke er involveret i overdragelsen, kan medlemsstaten fore-
tage tildelingen i forhold til de produktionsmængder, som overtages af den
virksomhed, til hvilken de pågældende ønsker at levere deres sukkerroer eller
sukkerrør.
3. Ved indstilling på andre vilkår end de i nr. 1 omhandlede:
a) af aktiviteterne i en sukkerproducerende virksomhed
b) af aktiviteterne i en eller flere sukkerfabrikker under en sukkerproduce-
rende virksomhed
kan medlemsstaten tildele de kvoter, der berøres af indstillingen af aktivite-
terne, til en eller flere sukkerproducerende virksomheder.
I det under litra b) omhandlede tilfælde kan medlemsstaten tillige, hvis en del
af de berørte producenter udtrykkeligt tilkendegiver, at de ønsker at levere
deres sukkerroer eller sukkerrør til en bestemt sukkerproducerende virk-
somhed, tildele den del af kvoterne, der svarer til disse mængder sukkerroer
eller sukkerrør, til den virksomhed, til hvilken de pågældende ønsker at
levere.
4. Hvis der gøres brug af undtagelsesbestemmelsen i forordningens artikel 19,
stk. 3, kan den pågældende medlemsstat kræve, at de sukkerroeproducenter
og sukkerfabrikanter, der berøres at nævnte undtagelse, i deres brancheaftaler
indsætter særlige bestemmelser vedrørende medlemsstatens eventuelle anven-
delse af nr. 2 og 3.
5. I tilfælde af bortforpagtning af en fabrik, der tilhører en sukkerproducerende
virksomhed, kan medlemsstaten nedsætte kvoterne for den virksomhed, der
bortforpagter fabrikken, og tildele den virksomhed, der forpagter fabrikken
med henblik på sukkerproduktion, kvoter svarende til denne nedsættelse.
Hvis forpagtningsforholdet bringes til ophør inden for den i punkt V, litra d),
nævnte periode på tre produktionsår, annullerer medlemsstaten den tilpasningaf kvoterne, der er foretaget i henhold til første afsnit, med tilbagevirkende
kraft fra den dato, fra hvilken den fik virkning. Ophører forpagtningsfor-
holdet på grund af force majeure, er medlemsstaten dog ikke forpligtet til at
annullere tilpasningen.
6. Hvis en sukkerproducerende virksomhed ikke længere kan overholde de
forpligtelser, der i henhold til fællesskabsbestemmelserne påhviler den over
for vedkommende sukkerroe- eller sukkerrørsproducenter, og dette er blevet2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 41
▼B
fastslået af den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder, kan
medlemsstaten for et eller flere produktionsår overføre den berørte del af
kvoterne til en eller flere sukkerproducerende virksomheder i forhold til de
overtagne produktionsmængder.
7. Hvis medlemsstaten giver en sukkerproducerende virksomhed pris- og afsæt-
ningsgarantier med henblik på fremstilling af ethylalkohol af sukkerroer, kan
medlemsstaten efter aftale med virksomheden og de berørte sukkerroeprodu-
center for et eller flere produktionsår overføre kvoterne eller en del heraf til
en eller flere andre virksomheder med henblik på sukkerproduktion.
Punkt III
Ved sammenlægning eller afhændelse af isoglucoseproducerende virksomheder,
ved afhændelse af en isoglucosefabrik og ved indstilling af aktiviteterne i en
isoglucoseproducerende virksomhed eller i en eller flere fabrikker under en
isoglucoseproducerende virksomhed kan medlemsstaten overføre de pågældende
kvoter for isoglucoseproduktion til en eller flere virksomheder, uanset om disse
allerede måtte have fået tildelt en produktionskvote.
Punkt IV
Foranstaltninger, der træffes i henhold til punkt II og III, kan kun iværksættes,
såfremt:
a) der tages hensyn til alle de berørte parters interesser
og
b) den pågældende medlemsstat mener, at foranstaltningerne kan forbedre
sukkerproduktionens og sukkerroeproduktionens eller sukkerrørsproduktio-
nens struktur
og
c) foranstaltningerne vedrører virksomheder, som er etableret inden for en og
samme region som anført i forordningens artikel 11, stk. 2.
Punkt V
I dette bilag forstås ved:
a) sammenlægning af virksomheder: sammenslutning af to eller flere virksom-
heder til én enkelt virksomhed
b) afhændelse af en virksomhed: overdragelse eller overtagelse af formuego-
derne i en virksomhed, som har fået tildelt kvoter, til fordel for en eller
flere virksomheder
c) afhændelse af en fabrik: overdragelse af ejendomsretten til et teknisk anlæg,
der omfatter alle de til fremstilling af det pågældende produkt nødvendige
installationer, til én eller flere virksomheder, som helt eller delvis overtager
den overdragende virksomheds produktion
d) bortforpagtning af en fabrik: udlejning af et teknisk anlæg, der omfatter alle
de for sukkerproduktion nødvendige installationer, med henblik på drift
heraf, ved en kontrakt med en løbetid på mindst tre på hinanden følgende
produktionsår, som parterne forpligter sig til ikke at opsige inden udløbet af
det tredje produktionsår, indgået med en virksomhed, der er etableret inden
for samme region, jf. forordningens artikel 11, stk. 2, som den region, hvor
den pågældende fabrik er beliggende, såfremt den virksomhed, der lejer
nævnte fabrik, efter at lejeforholdet har fået virkning, kan betragtes som én
enkelt sukkerproducerende virksomhed for så vidt angår hele dens produk-
tion.
Punkt VI
De i punkt II og III omhandlede foranstaltninger får virkning, når virksomhe-
dens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller
afhændelsen sker:
a) mellem 1. juli og 31. januar det følgende år, for det produktionsår, der løber i
denne periode
b) mellem 1. februar og 30. juni samme år, for det produktionsår, der følger
efter denne periode.
Punkt VII
Når en medlemsstat anvender forordningens artikel 12, stk. 2, tildeler den inden
den 1. marts de ændrede kvoter med henblik på anvendelse i det følgende
produktionsår.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 42
▼B
Punkt VIII
Såfremt punkt II og III anvendes, giver medlemsstaterne senest 15 dage efter
udløbet af de i punkt VI anførte perioder Kommissionen meddelelse om de
ændrede A- og B-kvoter.
Punkt IX
Med hensyn til de overførsler af kvoter i Italien, i Spanien og i de franske over-
søiske departementer, der finder sted i forbindelse med omstruktureringsplaner
som omhandlet i forordningens artikel 12, stk. 2, andet afsnit, kan en gruppe
sukkerproducerende virksomheder, som på det tekniske, økonomiske og struk-
turelle plan er indbyrdes forbundet, og som hæfter solidarisk for overholdelsen
af de af fællesskabsbestemmelserne følgende forpligtelser, blandt andet over for
sukkerroe- og sukkerrørsproducenterne, anses for at være en sukkerproducerende
virksomhed.2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 43
▼B
BILAG V
KN-kode Varebeskrivelse
ex 0403 Kærnemælk, koaguleret mælk og fløde, aromatiseret
eller tilsat frugt, nødder eller kakao, yoghurt, kefir og
anden fermenteret eller syrnet mælk og fløde, også
koncentreret, tilsat sukker eller andre sødemidler:
040310 – Yoghurt:
04031051 til
04031099– – Aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao
040390 – Andre varer:
04039071 til
04039099– – Aromatiseret eller tilsat frugt, nødder eller kakao
ex 0710 Grøntsager, også kogte i vand eller dampkogte, frosne:
07104000 – Sukkermajs
ex 0711 Grøntsager, foreløbigt konserverede f.eks. med svovldi-
oxid, i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserve-
rende opløsninger, men ikke tilberedte til umiddelbar
fortæring:
071190 – Andre grøntsager; blandinger af grøntsager
– – Grøntsager
07119030 – Sukkermajs17025000 Kemisk ren fructose
ex 1704 Sukkervarer uden indhold af kakao (herunder hvid
chokolade), undtagen lakridssaft henhørende under pos.
17049010
1806 Chokolade og andre tilberedte næringsmidler med
indhold af kakao
ex 1901 Maltekstrakt; tilberedte næringsmidler fremstillet af mel,
stivelse eller maltekstrakt, også med indhold af kakao,
såfremt dette udgør mindre end 40 vægtprocent beregnet
på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andetsteds tari-
feret; tilberedte næringsmidler fremstillet af produkter
henhørende under pos. 0401 til 0404, også med indhold
af kakao, såfremt dette udgør mindre end 5 vægtprocent,
beregnet på et fuldstændig fedtfrit grundlag, ikke andet-
steds tariferet:
19011000 – Tilberedte næringsmidler til børn, i pakninger til
detailsalg
19012000 – Blandinger og dej til fremstilling af bagværk henhø-
rende under pos. 1905
190190 – Andre varer:
– – Andre varer:
19019099 –––Iandre tilfælde
ex 1902 Pastaprodukter, også kogte eller med fyld (af kød eller
andre varer) eller på anden måde tilberedt, f.eks.
spaghetti, makaroni, nudler, lasagne, gnocchi, ravioli,
cannelloni; couscous, også tilberedt:
190220 – Pastaprodukter med fyld, også kogt eller på anden
måde tilberedt:
– – I andre tilfælde:
19022091 – – – Kogte
19022099 –––Iandre tilfælde
190230 – Andre pastaprodukter
190240 – Couscous:
19024090 – – I andre tilfælde2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 44
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
1904 Tilberedte næringsmidler fremstillet ved ekspandering
eller ristning af korn eller kornprodukter (f.eks. corn-
flakes); korn, undtagen majs, i form af kerner, flager
eller andet bearbejdet korn (undtagen mel), forkogt eller
på anden måde tilberedt, ikke andetsteds tariferet
ex 1905 Brød, wienerbrød, kager, kiks og andet bagværk, også
tilsat kakao; kirkeoblater, oblatkapsler af den art der
anvendes til lægemidler, segloblater, og lignende varer
af mel eller stivelse:
19051000 – Knækbrød
190520 – Honningkager og lignende
— Søde kiks, biskuits og småkager; vafler:
190531 — — Søde kiks, biskuits og småkager190532 — — Vafler
190540 – Tvebakker og kryddere, ristet brød og lignende ristede
varer
190590 – Andre varer:
– – Andre varer:
19059040 – – – Vafler med et vandindhold på over 10 vægtprocent
19059045 – – – Kiks, biscuits og småkager
19059055 – – – Ekstruderede eller ekspanderede varer, krydrede
eller saltede
19059060 ––––M e d tilsætning af sødemidler
19059090 ––––Iandre tilfælde:
ex 2001 Grøntsager, frugter, nødder og andre spiselige plante-
dele, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddike-
syre:
200190 – Andre varer:
20019030 – – Sukkermajs (Zea mays var. saccharata)
20019040 – – Yamsrødder, søde kartofler og lignende spiselige
dele af planter, med indhold af stivelse på 5 vægtprocent
og derover
ex 2004 Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden
måde end med eddike eller eddikesyre, frosne, undtagen
varer henhørende under pos. 2006:
200410 – Kartofler:
– – I andre tilfælde:
20041091 –––Iform af mel eller flager
200490 – Andre grøntsager og blandinger af grøntsager:20049010 – – Sukkermajs (Zea mays var. saccharata)
ex 2005 Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden
måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne,
undtagen varer henhørende under pos. 2006:
200520 – Kartofler:20052010 – – I form af mel eller flager20058000 – Sukkermajs (Zea mays var. Saccharata)
ex 2101 Ekstrakter, essenser og koncentrater af kaffe, te eller
maté samt varer tilberedt på basis af disse produkter
eller på basis af kaffe, te eller maté; brændt cikorie og
andre brændte kaffeerstatninger samt ekstrakter, essenser
og koncentrater deraf:
– Ekstrakter, essenser og koncentrater af kaffe samt
varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser eller
koncentrater:2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 45
▼M1
▼B
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
– – Varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser
eller koncentrater eller på basis af kaffe:
21011298 – – – Andre varer
– Ekstrakter, essenser og koncentrater af te eller maté
samt varer tilberedt på basis af disse ekstrakter, essenser
eller koncentrater eller på basis af te eller maté:
– – Tilberedte varer:
21012098 –––Iandre tilfælde
– Brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger
samt ekstrakter, essenser og koncentrater deraf:
– – Brændt cikorie og andre brændte kaffeerstatninger:
21013019 – – – Andre varer
– – Ekstrakter, essenser og koncentrater af brændt
cikorie og af andre brændte kaffeerstatninger:
21013099 – – – Andre varer
210500 Konsumis, også med indhold af kakao
ex 2106 Tilberedte næringsmidler, ikke andetsteds tariferet:
210690 – Andre varer:21069010 – – Ostefondue
– – Andre varer:
21069092 ––––– Uden indhold af mælkefedt, saccharose,
isoglucose, glucose eller stivelse, eller med indhold af
mælkefedt på under 1,5 vægtprocent, af saccharose på
under 5 vægtprocent, af isoglucose på under 5 vægtpro-
cent, af glucose på under 5 vægtprocent eller af stivelse
på under 5 vægtprocent
21069098 –––––I andre tilfælde
2202 Vand, herunder mineralvand og vand tilsat kulsyre, tilsat
sukker eller andre sødemidler eller aromatiseret, og
andre ikke-alkoholholdige drikkevarer, undtagen frugt-
og grøntsagssafter henhørende under pos. 2009
2205 Vermouth og anden vin af friske druer, tilsat aromatiske
planter eller aromastoffer
ex 2208 Ethanol (ethylalkohol), ikke denatureret, med et alkohol-
indhold på under 80 % vol; spiritus, likør og andre spiri-
tusholdige drikkevarer:
220820 – Spiritus fremstillet ved destillation af druevin eller
druekvas
22085091 til
22085099Genever
220870 Likør
22089041 til
22089078– Anden spiritus og andre spiritusholdige drikkevarer
29054300 Mannitol
290544 D-glucitol (sorbitol)
ex 3302 Blandinger af lugtstoffer samt blandinger (herunder
alkoholiske opløsninger) på basis af et eller flere af
disse stoffer, af den art der anvendes som råvarer i indu-
strien; andre tilberedninger på basis af lugtstoffer, af den
art der anvendes til fremstilling af drikkevarer:
330210 – Af den art der anvendes i næringsmiddel- eller drikke-
vareindustrien:
– – Af den art der anvendes i drikkevareindustrien:
– – – Tilberedninger indeholdende samtlige de smags-
stoffer, der kendetegner en bestemt drik:2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 46
▼M2
▼B
▼B
KN-kode Varebeskrivelse
– – – – I andre tilfælde (med et virkeligt alkoholindhold
på 0,5 % vol. eller derunder):
33021029 –––––I andre tilfælde
ex kapitel 38 Diverse kemiske produkter
382460 Sorbitol, undtagen varer henhørende under pos. 2905442001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 47
▼B
BILAG VI
DE I ARTIKEL 35 OMHANDLEDE STATER, LANDE OG TERRITO-
RIER
Barbados
Belize
Côte d'Ivoire
FijiGuyanaMauritius
Indien
JamaicaKenyaMadagaskar
Malawi
UgandaRepublikken Congo
St. Kitts and Nevis — Anguilla
SurinamSwazilandTanzania
Trinidad og Tobago
ZambiaZimbabwe2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 48
▼B
BILAG VII
SAMMENLIGNINGSTABEL
Forordning (EF) nr. 2038/1999 Denne forordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2, stk. 1 Artikel 1, stk. 2, litra m)
Artikel 2, stk. 2 og 3 UdgåetArtikel 3 Artikel 2Artikel 4 Artikel 3
Artikel 5 Artikel 4
Artikel 6 Artikel 5Artikel 7 Artikel 6Artikel 8 Udgået
Artikel 9 Artikel 7
Artikel 10 Artikel 8Artikel 11 Artikel 9Artikel 12 UdgåetArtikel 13 Artikel 22
Artikel 14 Artikel 23
Artikel 15 Artikel 24Artikel 16 Artikel 25Artikel 17 Artikel 26
Artikel 18 Artikel 27
Artikel 19 Artikel 28Artikel 20 Artikel 29Artikel 21 Artikel 30
Artikel 22, stk. 1, første led Artikel 31
Artikel 22, stk. 2 og 3 UdgåetArtikel 23 Artikel 32Artikel 24 Artikel 33
Artikel 25 Artikel 34
Artikel 26, stk. 1 Artikel 10, stk. 1Artikel 26, stk. 2 Artikel 11, stk. 3Artikel 26, stk. 3 Artikel 10, stk. 2Artikel 26, stk. 4 Artikel 11, stk. 32001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 49
▼B
Forordning (EF) nr. 2038/1999 Denne forordning
Artikel 26, stk. 5, første afsnit Artikel 10, stk. 3
Artikel 26, stk. 5, andet afsnit Artikel 10, stk. 4Artikel 26, stk. 5, tredje afsnit Artikel 10, stk. 5
Artikel 26, stk. 5, femte afsnit Artikel 10, stk. 6
Artikel 26, stk. 6 UdgåetArtikel 27, stk. 1, første led Artikel 11, stk. 1Artikel 27, stk. 2 Udgået
Artikel 27, stk. 3 Artikel 11, stk. 2
Artikel 27, stk. 4 UdgåetArtikel 27, stk. 5 UdgåetArtikel 27, stk. 6 Artikel 11, stk. 4
Artikel 28 Udgået
Artikel 29 UdgåetArtikel 30 Artikel 12Artikel 31 Artikel 13Artikel 32 Artikel 14
Artikel 33 Artikel 15
Artikel 34 Artikel 16Artikel 35 Artikel 17Artikel 36 Artikel 18
Artikel 37 Artikel 19
Artikel 38 Artikel 20Artikel 39 Artikel 21Artikel 40 Artikel 35
Artikel 41 Artikel 36
Artikel 42 Artikel 37Artikel 43 Artikel 38Artikel 44 Artikel 39
Artikel 45 Artikel 40
Artikel 46 Artikel 41Artikel 47 Artikel 42, stk. 1Artikel 48 Artikel 42, stk. 2 og 3Artikel 49 Artikel 432001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 50
▼B
Forordning (EF) nr. 2038/1999 Denne forordning
Artikel 50 Artikel 44
Artikel 51 Artikel 45Artikel 52 Udgået
Artikel 53 Artikel 46
Artikel 54 UdgåetArtikel 55 Artikel 49Artikel 56 Artikel 51
Forordning (EØF) nr. 793/72 Denne forordning
Artikel 1 Bilag I, punkt IForordning (EØF) nr. 431/68 Denne forordningArtikel 1 Bilag I, punkt II
Forordning (EØF) nr. 206/68 Denne forordning
Artikel 1 Bilag III, punkt IArtikel 2 Bilag III, punkt IIArtikel 3 Bilag III, punkt IIIArtikel 4 Bilag III, punkt IV
Artikel 5 Bilag III, punkt V
Artikel 6, stk. 1 Bilag III, punkt VIArtikel 6, stk. 2 UdgåetArtikel 7 Bilag III, punkt VII
Artikel 8 Bilag III, punkt VIII
Artikel 8a UdgåetArtikel 8b Bilag III, punkt IXArtikel 9 Bilag III, punkt X
Artikel 10 Bilag III, punkt XI
Artikel 11 UdgåetArtikel 12 Bilag III, punkt XIIArtikel 13 Bilag III, punkt XIII
Forordning (EØF) nr. 741/75 Denne forordning
Artikel 1 Bilag III, punkt XIVForordning (EØF) nr. 193/82 Denne forordningArtikel 1 Bilag IV, punkt IArtikel 2 Bilag IV, punkt II2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 51
▼B
Forordning (EF) nr. 2038/1999 Denne forordning
Artikel 3 Bilag IV, punkt III
Artikel 4 Bilag IV, punkt IVArtikel 5 Bilag IV, punkt V
Artikel 6 Bilag IV, punkt VI
Artikel 7 Bilag IV, punkt VIIArtikel 8 Bilag IV, punkt VIIIArtikel 9 Bilag IV, punkt IX
Bilag I Bilag V
Bilag II Bilag VIBilag III Bilag VII2001R1260 — DA — 01.02.2004 — 002.001 — 52