2002L0094 — DA — 01.01.2007 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2002/94/EF

af 9. december 2002

om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Rådets direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 76/308/EØF af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger ( 1 ), senest ændret ved direktiv 2001/44/EF ( 2 ), særlig artikel 22, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ordningen vedrørende gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, som er fastsat i direktiv 76/308/EØF, er blevet ændret med hensyn til hvilke oplysninger, der skal gives til den myndighed, der anmoder om bistand, med hensyn til meddelelse af foreliggende akter eller afgørelser, med hensyn til vedtagelse af retsbevarende foranstaltninger og med hensyn til inddrivelse af fordringer gennem den myndighed, der anmodes om bistand, efter anmodning fra førstnævnte myndighed. (2) For hvert af disse aspekter bør Kommissionens direktiv 77/794/EØF af 4. november 1977 om fastlæggelse af gennemførelsesbestemmelserne til visse artikler i direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger, der er finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, samt af landbrugsimportafgifter og told og i forbindelse med merværdiafgift ( 3 ), senest ændret ved direktiv 86/489/EØF ( 4 ), derfor ændres i overensstemmelse hermed. (3) Endvidere bør der fastsættes nærmere regler for, hvorledes myndighederne kan sende meddelelser til hinanden. (4) Direktiv 77/794/EØF bør af klarhedshensyn erstattes. (5) De i dette direktiv fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Inddrivelse af Fordringer — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Dette direktiv fastlægger gennemførelsesbestemmelserne til artikel 4, stk. 2 og 4, artikel 5, stk. 2 og 3, artikel 7, 8, 9 og 11, artikel 12, stk. 1 og 2, artikel 14, artikel 18, stk. 3, og artikel 25 i direktiv 76/308/EØF.

Direktivet fastlægger desuden de nærmere regler for omregning og overførsel af inddrevne beløb, for fastsættelse af mindstebeløbet for de fordringer, som kan danne grundlag for en anmodning om bistand, samt for, hvorledes myndighederne kan sende meddelelser til hinanden.

Artikel 2

I dette direktiv forstås ved:

1) fremsendelse »ad elektronisk vej«: fremsendelse, ved hjælp af elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital komprimering), hvor der anvendes tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler

2) »CCN/CSI«–nettet: en fælles platform baseret på det fælles kommunikationsnet (CCN) og den fælles systemgrænseflade (CSI), som er udviklet af Fællesskabet for at sikre alle fremsendelser ad elektronisk vej mellem kompetente myndigheder på området for told og beskatning.







KAPITEL II

ANMODNINGER OM OPLYSNINGER

Artikel 3

Den anmodning om oplysninger, der omhandles i artikel 4 i direktiv 76/308/EØF, affattes skriftligt efter modellen i bilag I til nærværende direktiv. Hvis anmodningen ikke kan fremsendes ad elektronisk vej, skal den være påført det officielle stempel fra den myndighed, der anmoder om bistand, og være underskrevet af en person, som handler på denne myndigheds vegne og er bemyndiget til at fremsætte en sådan anmodning.

Hvis der er rettet en lignende anmodning til en anden myndighed, angiver den myndighed, der anmoder om bistand, navnet på den pågældende myndighed i sin anmodning om oplysninger.

Artikel 4

Anmodningen om oplysninger kan omhandle:

1) skyldneren

2) enhver anden person, der hæfter for betaling af fordringen i henhold til gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder om bistand, befinder sig (herefter »medlemsstaten for den myndighed, der anmoder om bistand«)

3) enhver tredjemand, som er i besiddelse af aktiver, der tilhører en af de i litra 1) eller 2) nævnte personer.

Artikel 5

1. Den myndighed, der anmodes om bistand, bekræfter skriftligt modtagelsen af anmodningen om oplysninger hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest syv dage efter modtagelsen heraf.

2. Straks efter modtagelsen af anmodningen opfordrer den myndighed, der anmodes om bistand, i givet fald den myndighed, der anmoder om bistand, til at give enhver yderligere nødvendig oplysning. Den myndighed, der anmoder om bistand, giver alle andre nødvendige oplysninger, som den normalt har adgang til.

Artikel 6

1. Den myndighed, der anmodes om bistand, sender den myndighed, der anmoder om bistand, hver ønsket oplysning, så snart den foreligger.

2. Såfremt ingen eller kun nogle af de ønskede oplysninger foreligger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den myndighed, der anmodes om bistand, den myndighed, der anmoder om bistand, herom og angiver årsagerne hertil.

Inden udløbet af en frist på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen meddeler den myndighed, der anmodes om bistand, under alle omstændigheder den myndighed, der anmoder om bistand, resultatet af de undersøgelser, som førstnævnte har foretaget med henblik på at fremskaffe de ønskede oplysninger.

På grundlag af oplysningerne fra den myndighed, der anmodes om bistand, kan den myndighed, der anmoder om bistand, anmode om, at denne fortsætter sin undersøgelse. Anmodningen skal fremsættes skriftligt inden for en frist på to måneder fra modtagelsen af meddelelsen om resultatet af de undersøgelser, der er foretaget af den myndighed, der anmodes om bistand, og sidstnævnte behandler denne anmodning på grundlag af de samme bestemmelser, som dem, der fandt anvendelse på den oprindelige anmodning.

Artikel 7

Hvis den myndighed, der anmodes om bistand, beslutter sig for ikke at efterkomme anmodningen om oplysninger, underretter den skriftligt den myndighed, der anmoder om bistand, om årsagerne dertil, idet den udtrykkelig angiver de bestemmelser i artikel 4 i direktiv 76/308/EØF, som den påberåber sig. En sådan meddelelse skal fremsendes af den myndighed, der anmodes om bistand, så snart denne har truffet sin afgørelse og under alle omstændigheder inden for en frist på tre måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen.

Artikel 8

Den myndighed, der anmoder om bistand, kan til enhver tid tilbagekalde anmodningen om oplysninger, som er tilstillet den myndighed, der anmodes om bistand. Afgørelsen om tilbagekaldelse fremsendes skriftligt til den myndighed, der anmodes om bistand.







KAPITEL III

ANMODNINGER OM MEDDELELSE

Artikel 9

Den anmodning om meddelelse, der omhandles i artikel 5 i direktiv 76/308/EØF, udformes skriftligt i to eksemplarer efter modellen i bilag II til nærværende direktiv. Denne anmodning skal af den myndighed, der anmoder om bistand, være påført dennes officielle stempel og være underskrevet af en person, som handler på denne myndigheds vegne og er bemyndiget til at fremsætte en sådan anmodning.

To kopier af den akt eller afgørelse, hvorom der anmodes om meddelelse, vedlægges anmodningen.

Artikel 10

Anmodningen om meddelelse kan vedrøre en fysisk eller juridisk person, der i overensstemmelse med gældende ret i medlemsstaten for den myndighed, der anmoder om bistand, gøres bekendt med enhver akt eller afgørelse, som vedrører denne person.

Såfremt dette ikke fremgår af den akt eller afgørelse, hvorom der anmodes om meddelelse, henvises der i anmodningen om meddelelse til de regler vedrørende fremgangsmåden for anfægtelse af fordringer eller for inddrivelse af disse, der finder anvendelse i medlemsstaten for den myndighed, der anmoder om bistand.

Artikel 11

1. Den myndighed, der anmodes om bistand, bekræfter skriftligt modtagelsen af anmodningen om meddelelsen hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest syv dage efter modtagelsen.

Straks efter modtagelsen af anmodningen om meddelelse træffer den myndighed, der anmodes om bistand, de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme denne meddelelse i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i den medlemsstat, hvor denne myndighed befinder sig.

Om nødvendigt opfordrer den myndighed, der anmodes om bistand, den myndighed, der anmoder om bistand, til at give yderligere oplysninger, uden at dette dog må give anledning til, at den i anmodningen angivne frist for meddelelse overskrides.

Den myndighed, der anmoder om bistand, giver alle andre oplysninger, som den normalt har adgang til.

Den myndighed, der anmodes om bistand, kan under ingen omstændigheder anfægte gyldigheden af den akt eller afgørelse, hvorom der anmodes om meddelelse.

2. Så snart meddelelsen er foretaget, underretter den myndighed, der anmodes om bistand, den myndighed, der anmoder om bistand, om tidspunktet herfor, hvilket sker ved at tilbagesende den ene af de modtagne anmodninger forsynet med en forskriftsmæssig attestation herom på bagsiden.







KAPITEL IV

ANMODNINGER OM INDDRIVELSE ELLER OM RETSBEVARENDE FORANSTALTNINGER

Artikel 12

1. De anmodninger om inddrivelse af en fordring eller om retsbevarende foranstaltninger, der omhandles i henholdsvis artikel 6 og artikel 13 i direktiv 76/308/EØF, affattes skriftligt efter modellen i bilag III til nærværende direktiv.

Sådanne anmodninger skal indeholde en erklæring om, at de betingelser, der er fastsat i direktiv 76/308/EØF vedrørende iværksættelsen af proceduren om gensidig bistand, er opfyldt i det pågældende tilfælde, skal være påført det officielle stempel fra den myndighed, der anmoder om bistand, og skal være underskrevet af en person, som handler på denne myndigheds vegne og er bemyndiget til at fremsætte en sådan anmodning.

2. Det dokument, der hjemler ret til eksekution, skal vedlægges anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger. Samme dokument kan omfatte flere fordringer, såfremt disse vedrører samme person.

Ved anvendelse af bestemmelserne i artikel 13 til 20 i nærværende direktiv anses fordringer, der er omfattet af et dokument, der hjemler ret til eksekution, som én fordring.

Artikel 13

Anmodninger om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger kan omhandle en hvilken som helst af de personer, der er omhandlet i artikel 4.

Artikel 14

1. Hvis den valuta, der anvendes i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig, er forskellig fra den valuta, der anvendes i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om bistand, befinder sig, angiver den myndighed, der anmoder om bistand, de fordringsbeløb, der skal inddrives, i begge valutaer.

2. Den valutakurs, der skal benyttes ved anvendelsen af stk. 1, er den seneste salgskurs på det eller de mest repræsentative valutamarkeder i medlemsstaten for den myndighed, der anmoder om bistand, på den dato, hvor anmodningen om inddrivelse er underskrevet.

Artikel 15

1. Den myndighed, der anmodes om bistand, skal skriftligt, hurtigst muligt og under alle omstændigheder inden syv dage efter modtagelsen af anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger:

a) bekræfte modtagelsen af anmodningen

b) bede den myndighed, der anmoder om bistand, om at supplere anmodningen, hvis den ikke indeholder de oplysninger, der er omhandlet i artikel 7 i direktiv 76/308/EØF.

Den myndighed, der anmoder om bistand skal give alle de oplysninger, som den har adgang til.

2. Hvis den myndighed, der anmodes om bistand, ikke træffer de nødvendige foranstaltninger inden for den periode på tre måneder, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 76/308/EØF, underretter den hurtigst muligt og under alle omstændigheder inden syv dage efter udløbet af denne periode skriftligt den myndighed, der anmoder om bistand, om årsagen til, at fristen ikke er overholdt.

Artikel 16

Såfremt det ikke er muligt at inddrive hele fordringen eller en del af denne, eller der ikke kan træffes retsbevarende foranstaltninger inden for en efter omstændighederne rimelig frist, underretter den myndighed, der anmodes om bistand, den myndighed, der anmoder om bistand, herom og angiver årsagerne hertil.

Senest ved udløbet af hver periode på seks måneder fra datoen for bekræftelsen af modtagelsen af anmodningen underretter den myndighed, der anmodes om bistand, den myndighed, der anmoder om bistand, om udviklingen eller om resultatet af proceduren om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger.

På grundlag af oplysningerne fra den myndighed, der anmodes om bistand, kan den myndighed, der anmoder om bistand, anmode førstnævnte om at genoptage proceduren for inddrivelse eller proceduren for retsbevarende foranstaltninger. Denne anmodning fremsættes skriftligt inden for en frist på to måneder fra datoen for modtagelsen af meddelelsen om resultatet af denne procedure og behandles af den myndighed, der anmodes om bistand, på grundlag af samme bestemmelser som den oprindelige anmodning.

Artikel 17

1. Enhver indsigelse fremsat i medlemsstaten for den myndighed, der anmoder om bistand, mod fordringen eller mod det dokument, der hjemler ret til eksekution heraf, meddeles skriftligt af den myndighed, der anmoder om bistand, til den myndighed, der anmodes om bistand, straks efter at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan indsigelse.

2. Hvis de love og administrative bestemmelser og den administrative praksis, der gælder i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig, ikke tillader retsbevarende foranstaltninger eller inddrivelse, jf. artikel 12, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 76/308/EØF, underretter denne myndighed den myndighed, der anmoder om bistand, herom hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest en måned efter modtagelsen af den i stk. 1 omhandlede meddelelse.

3. Enhver foranstaltning, som iværksættes i medlemsstaten for den myndighed, der anmodes om bistand, med henblik på godtgørelse af inddrevne beløb eller erstatning, for så vidt angår inddrivelse af beløb, der er gjort indsigelse mod, jf. artikel 12, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 76/308/EØF, meddeles skriftligt af den myndighed, der anmodes om bistand, til den myndighed, der anmoder om bistand, straks efter at førstnævnte er blevet bekendt med en sådan foranstaltning.

Den myndighed, der anmodes om bistand, inddrager så vidt muligt den myndighed, der anmoder om bistand, i procedurerne til fastsættelse af det beløb, der skal godtgøres, og den erstatning, der skal udredes. På begrundet begæring fra den myndighed, der anmodes om bistand, overfører den myndighed, der anmoder om bistand, de godtgjorte beløb og den betalte erstatning senest to måneder efter modtagelsen af denne anmodning.

Artikel 18

1. Dersom anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger bliver formålsløs som følge af betaling af fordringen, annullering heraf eller af andre årsager, underretter den myndighed, der anmoder om bistand, omgående den myndighed, der anmodes om bistand, herom skriftligt, for at sidstnævnte kan standse enhver foranstaltning, den måtte have iværksat.

2. Når det fordringsbeløb, der omfattes af anmodningen om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger, af en eller anden grund ændres, underretter den myndighed, der anmoder om bistand, omgående den myndighed, der anmodes om bistand, skriftligt herom og udsteder om nødvendigt et nyt dokument, der hjemler ret til eksekution.

3. Hvis ændringen fører til en nedsættelse af fordringsbeløbet, fortsætter den myndighed, der anmodes om bistand, den foranstaltning, som den har iværksat med henblik på inddrivelse eller retsbevarende foranstaltninger, idet denne foranstaltning dog begrænses til det udestående beløb.

Hvis den myndighed, der anmodes om bistand, allerede har inddrevet et beløb, der overstiger det udestående beløb, på det tidspunkt, hvor den er gjort bekendt med nedsættelsen, uden at den i artikel 19 omhandlede overførsel er påbegyndt, tilbagebetaler denne myndighed det for meget indbetalte beløb til den person, der er berettiget hertil.

4. Hvis ændringen fører til en forhøjelse af fordringsbeløbet, sender den myndighed, der anmoder om bistand, hurtigst muligt den myndighed, der anmodes om bistand, en supplerende anmodning om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger.

Den myndighed, der anmodes om bistand, skal så vidt muligt behandle denne supplerende anmodning sammen med den første anmodning fra den myndighed, der anmoder om bistand. Hvis det ikke er muligt at samle den supplerende anmodning med den første anmodning, fordi den igangværende procedure er for vidt fremskreden, er den myndighed, der anmodes om bistand, kun forpligtet til at efterkomme den supplerende anmodning, såfremt beløbet mindst udgør det i nærværende direktivs artikel 25, stk. 2, nævnte beløb.

5. Med henblik på omregning af det ændrede fordringsbeløb til den valuta, der er gældende i medlemsstaten for den myndighed, der anmodes om bistand, anvender den myndighed, der anmoder om bistand, den valutakurs, som blev anvendt i den oprindelige anmodning.

Artikel 19

Ethvert beløb, der er inddrevet af den myndighed, der anmodes om bistand, herunder efter omstændighederne de i artikel 9, stk. 2, i direktiv 76/308/EØF nævnte renter, overføres til den myndighed, der anmoder om bistand, i den valuta, som er gældende i medlemsstaten for den myndighed, der anmodes om bistand. Overførslen skal finde sted senest en måned efter den dato, hvor inddrivelsen blev foretaget.

Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan aftale andre ordninger om overførsel af beløb, der er mindre end det i nærværende direktivs artikel 25, stk. 2, nævnte beløb.

Artikel 20

Bortset fra de rentebeløb, som i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i direktiv 76/308/EØF måtte blive opkrævet af den myndighed, der anmodes om bistand, anses fordringen for inddrevet i forhold til inddrivelsen af beløbet udtrykt i den nationale valuta for medlemsstaten for den myndighed, der anmodes om bistand, på grundlag af den valutakurs, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, i nærværende direktiv.







KAPITEL V

FREMSENDELSE AF HENVENDELSER

Artikel 21

1. Alle oplysninger, der meddeles skriftligt i medfør af dette direktiv, skal så vidt muligt fremsendes ad elektronisk vej, bortset fra:

a) den i artikel 5 i direktiv 76/308/EØF omhandlede anmodning om meddelelse samt den akt eller afgørelse, hvorom der anmodes om meddelelse

b) de i henholdsvis artikel 6 og 13 i direktiv 76/308/EØF omhandlede anmodninger om inddrivelse eller om retsbevarende foranstaltninger samt det dokument, der hjemler ret til eksekution.

2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan aftale at afstå fra meddelelse på papir af de i stk. 1 nævnte anmodninger og dokumenter.

Artikel 22

Alle medlemsstater skal udpege et centralt kontor, som har hovedansvaret for kommunikationen ad elektronisk vej med andre medlemsstater. Dette kontor skal være tilsluttet CCN/CSI-nettet.

Hvis der er udpeget flere myndigheder i en medlemsstat med henblik på anvendelsen af dette direktiv, skal det centrale kontor være ansvarligt for fremsendelsen af al kommunikation ad elektronisk vej mellem disse myndigheder og de centrale kontorer i andre medlemsstater.

Artikel 23

1. Når de kompetente myndigheder i medlemsstaterne lagrer oplysninger i elektroniske databaser og udveksler sådanne oplysninger ad elektronisk vej, træffer de alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at alle oplysninger, som formidles i en hvilken som helst form i medfør af dette direktiv, behandles som fortrolige.

Oplysningerne er undergivet tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til national ret i den medlemsstat, der modtager dem.

2. De i stk. 1 nævnte oplysninger må kun udleveres til de i artikel 16 i direktiv 76/308/EØF omhandlede personer og myndigheder.

Sådanne oplysninger kan anvendes i forbindelse med sådanne retslige eller administrative procedurer, som er iværksat med henblik på at inddrive de bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 2 i direktiv 76/308/EØF.

Personer, der er behørigt godkendt af Europa-Kommissionens sikkerhedsgodkendelsesmyndighed, har kun adgang til disse oplysninger, såfremt det er nødvendigt for pasning, vedligeholdelse og udvikling af CCN/CSI-nettet.

3. Når de kompetente myndigheder i medlemsstaterne kommunikerer ad elektronisk vej, træffer de alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at al kommunikation er behørigt godkendt.

Artikel 24

Oplysninger samt øvrige meddelelser fra den myndighed, der anmodes om bistand, til den myndighed, der anmoder om bistand, affattes på det eller et af de officielle sprog i medlemsstaten for den myndighed, der anmodes om bistand, eller på ethvert andet sprog, som disse myndigheder måtte have aftalt.







KAPITEL VI

ANTAGELSE OG AFVISNING AF ANMODNINGER OM BISTAND

Artikel 25

1. Den myndighed, der anmoder om bistand, kan fremsætte en anmodning om bistand omfattende én eller flere fordringer, såfremt disse fordringer kan inddrives hos én og samme person.

2. Der kan ikke anmodes om bistand, hvis det samlede beløb for den eller de i artikel 2, litra a) til i), i direktiv 76/308/EØF anførte fordringer er mindre end 1 500 EUR.

Artikel 26

Hvis den myndighed, der anmodes om bistand, i medfør af artikel 14, stk. 1, i direktiv 76/308/EØF beslutter at afvise en anmodning om bistand, meddeler den den myndighed, der anmoder om bistand, skriftligt om årsagerne til afvisningen. En sådan meddelelse afgives af den myndighed, der anmodes om bistand, så snart denne har truffet sin beslutning og under alle omstændigheder inden for en frist på tre måneder regnet fra datoen for modtagelsen af anmodningen om bistand.







KAPITEL VII

GODTGØRELSESREGLER

Artikel 27

Enhver medlemsstat udpeger mindst én person, som er behørigt bemyndiget til at aftale godtgørelsesregler i henhold til artikel 18, stk. 3, i direktiv 76/308/EØF.

Artikel 28

1. Såfremt den myndighed, der anmodes om bistand, beslutter at anmode om godtgørelsesregler, underretter den den myndighed, der anmoder om bistand, skriftligt om årsagen til, at den finder, at inddrivelsen af fordringen frembyder særlige vanskeligheder, er forbundet med meget store omkostninger eller vedrører bekæmpelse af organiseret kriminalitet.

Den myndighed, der anmodes om bistand, vedlægger desuden et detaljeret skøn over de omkostninger, som den anmoder om godtgørelse for hos den myndighed, der anmoder om bistand.

2. Den myndighed, der anmoder om bistand, bekræfter skriftligt modtagelsen af anmodningen om godtgørelsesregler hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest syv dage efter modtagelsen.

Senest to måneder efter bekræftelsen af modtagelsen af den pågældende anmodning underretter den myndighed, der anmoder om bistand, den myndighed, der anmodes om bistand, om, hvorvidt og i hvilket omfang den godkender de foreslåede godtgørelsesregler.

3. Hvis der ikke opnås enighed mellem de myndigheder, der henholdsvis anmoder og anmodes om bistand, med hensyn til godtgørelsesregler, fortsætter den myndighed, der anmodes om bistand, inddrivelsesproceduren på normal vis.







KAPITEL VIII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29

Hver medlemsstat skal inden 15. marts hvert år, så vidt muligt ad elektronisk vej, underrette Kommissionen om anvendelsen af de i direktiv 76/308/EØF fastlagte procedurer og om de resultater, der er opnået i det foregående kalenderår, efter modellen i bilag IV til nærværende direktiv.

Artikel 30

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. april 2003. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 31

Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse om de foranstaltninger, som træffes af hver medlemsstat til dette direktivs gennemførelse.

Hver medlemsstat meddeler de øvrige medlemsstater og Kommissionen navn og adresse på de myndigheder, der er kompetente med hensyn til anvendelsen af dette direktiv, samt på de personer, der har beføjelse til at aftale regler i henhold til artikel 18, stk. 3, i direktiv 76/308/EØF.

Artikel 32

Direktiv 77/794/EØF ophæves herved.

Henvisninger til det ophævede direktiv skal opfattes som henvisninger til dette direktiv.

Artikel 33

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 34

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I









BILAG II









BILAG III









BILAG IV

►(1) M2