02014R1322 — DA — 26.06.2018 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1322/2014 af 19. september 2014 om supplering og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af landbrugs- og skovbrugskøretøjer (EØS-relevant tekst) (EUT L 364 af 18.12.2014, s. 1)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1322/2014

af 19. september 2014

om supplering og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af landbrugs- og skovbrugskøretøjer

(EØS-relevant tekst)







KAPITEL I

GENSTAND OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der gælder for udformning, konstruktion og samling af køretøjer med henblik på godkendelse af landbrugs- og skovbrugstraktorer og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder, de nærmere bestemmelser og krav med hensyn til typegodkendelsesprocedurerne, virtuel prøvning og produktionens overensstemmelse, de tekniske specifikationer med hensyn til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer samt præstationsstandarder og vurderingskriterier for tekniske tjenester i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »sædets referencepunkt (S)« : skæringspunktet i sædets midterplan i længderetningen mellem et tangentplan til det nederste af den polstrede ryg og et vandret plan. Dette vandrette plan skærer sædets nedre overflade 150 mm foran sædets referencepunkt (S) som bestemt i tillæg 8 til bilag XIV

2) »betjeningsanordning« : enhver anordning, som, når den påvirkes direkte, gør det muligt at ændre traktorens eller et hertil koblet redskabs tilstand eller funktion

3) »skærm« : en afskærmningsanordning, der befinder sig lige foran den farlige del, og som alene eller sammen med andre dele af maskinen beskytter mod kontakt med den farlige del fra alle sider

4) »indhegning« : en afskærmningsanordning, som ved hjælp af en skinne, et gitter eller lignende giver den nødvendige sikkerhedsafstand, således at den farlige del ikke kan nås

5) »kappe« : en afskærmningsanordning, der befinder sig foran den farlige del, og som beskytter mod kontakt med den farlige del fra den tildækkede side

6) »solidt fastgjort« : at afskærmningsanordninger kun må kunne afmonteres ved brug af værktøj

7) »varm overflade« : enhver metaloverflade på traktoren, som under de af fabrikanten foreskrevne normale anvendelsesbetingelser opnår en temperatur på over 85 °C, eller en plastikoverflade, som opnår en temperatur på over 100 °C.







KAPITEL II

KRAV TIL KØRETØJSKONSTRUKTIONEN OG TIL GENEREL TYPEGODKENDELSE

Artikel 3

Fabrikantens generelle forpligtelser vedrørende køretøjskonstruktionen

1. Fabrikanterne skal udstyre landbrugs- og skovbrugskøretøjer med systemer, komponenter og separate tekniske enheder med indvirkning på arbejdssikkerheden, der er udformet, konstrueret og samlet, således at køretøjet ved normal brug og vedligeholdt i overensstemmelse med fabrikantens forskrifter opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer i artikel 4-32.

2. Fabrikanterne skal ved en fysisk demonstrationstest påvise over for den godkendende myndighed, at de landbrugs- og skovbrugstraktorer, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer som fastlagt i artikel 4-32.

3. Fabrikanterne skal sikre, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er omhandlet i denne forordning. Et godkendt landbrugs- og skovbrugskøretøj med en sådan reservedel eller sådant udstyr skal opfylde de samme prøvningskrav og præstationsgrænseværdier som et køretøj, der er udstyret med en original del.

4. Fabrikanterne skal sikre, at typegodkendelsesprocedurerne for efterprøvning af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til køretøjskonstruktionen, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 4

Anvendelse af FN/ECE-regulativer

De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, der er angivet i bilag I til denne forordning, finder anvendelse på typegodkendelse af landbrugs- og skovbrugskøretøjer på de betingelser, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 5

Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse

I overensstemmelse med artikel 50 i forordning (EU) nr. 167/2013 skal de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af OECD-regulativerne i bilag II til nærværende forordning, anerkendes med henblik på EU-typegodkendelse som alternativ til den prøvningsrapport, der udstedes på grundlag af nærværende forordning.

Artikel 6

Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning

De typegodkendelsesprocedurer, der er omhandlet af artikel 20, stk. 8, i forordning (EU) nr. 167/2013, og de krav, der vedrører virtuel prøvning som omhandlet i artikel 27, stk. 6, i nævnte forordning, skal angives i bilag III til nærværende forordning.

Artikel 7

Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse

De ordninger, der vedrører produktionens overensstemmelse, jf. artikel 28, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag IV til nærværende forordning.

Artikel 8

Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer

Kravene vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, jf. artikel 53, stk. 12, i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag V til nærværende forordning.

Artikel 9

Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår dynamisk prøvning af køretøjer i klasse T1, T4.2 og T4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VI til nærværende forordning.

Artikel 10

Krav til styrtsikre førerværn (bæltetraktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår bæltetraktorer i klasse C1, C2, C4.2 og C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VII til nærværende forordning.

Artikel 11

Krav til styrtsikre førerværn (statisk prøvning)

Som et alternativ til kravene i artikel 9 og 10 kan fabrikanterne vælge at efterkomme kravene i denne artikel, hvis køretøjstypen falder ind under det anvendelsesområde, der er fastsat i bilag VIII til denne forordning. Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for styrtsikre førerværn for så vidt angår statisk prøvning af køretøjer i klasse T1/C1, T4.2/C4.2 og T4.3/C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag VIII til nærværende forordning.

Artikel 12

Krav til styrtsikre førerværn (frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for frontmonterede styrtsikre førerværn for så vidt angår smalsporede traktorer i ►M2 klasse T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3 ◄ , jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag IX til nærværende forordning.

Artikel 13

Krav til styrtsikre førerværn (bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer)

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for bagtil monterede styrtsikre førerværn for så vidt angår smalsporede traktorer i klasse T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3, jf. artikel 18, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag X til nærværende forordning.

Artikel 14

Krav vedrørende førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XI til nærværende forordning.

Artikel 15

Krav til passagersæder

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for passagersæder til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XII til nærværende forordning.

Artikel 16

Krav vedrørende førerens støjeksponering

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førerens eksponering for støjniveauer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIII til nærværende forordning.

Artikel 17

Krav til førersædet

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for førersæder til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra e), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIV til nærværende forordning.

Artikel 18

Krav til betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra f), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XV til nærværende forordning.

Artikel 19

Krav til kraftudtag

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for kraftudtag til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra g), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVI til nærværende forordning.

Artikel 20

Krav til afskærmning af transmissionselementer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for afskærmning af transmissionselementer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra h), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVII til nærværende forordning.

Artikel 21

Krav til sikkerhedsselers forankringer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for sikkerhedsselers forankringer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra i), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XVIII til nærværende forordning.

Artikel 22

Krav til sikkerhedsseler

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for sikkerhedsseler i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra j), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XIX til nærværende forordning.

Artikel 23

Krav til beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra k), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XX til nærværende forordning.

Artikel 24

Krav til udstødningssystemer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for udstødningssystemer til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXI til nærværende forordning.

Artikel 25

Krav til instruktionsbog

Kravene til instruktionsbogen, herunder elementer vedrørende beskyttelse mod farlige stoffer samt drift og vedligeholdelse af køretøjet, til køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), n) og q), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal angives i bilag XXII til nærværende forordning.

Artikel 26

Krav til betjeningsanordninger herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for betjeningsanordninger, herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra o), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXIII til nærværende forordning.

Artikel 27

Krav til beskyttelse mod andre mekaniske farer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse mod mekaniske farer, herunder elementer vedrørende beskyttelse mod ujævne overflader, skarpe kanter og vinkler, brud på væskeførende rør og køretøjets ukontrollerede bevægelser, ud over dem, der er nævnt i artikel 9-14, 19 og 23 til køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra p), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med i bilag XXIV til nærværende forordning.

Artikel 28

Krav til afskærmninger og beskyttelsesudstyr

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for afskærmninger og beskyttelsesudstyr i køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra r), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXV til nærværende forordning.

Artikel 29

Krav til information, advarsler og mærkninger

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for information, advarsler og mærkninger, herunder elementer vedrørende advarselssignaler for bremser og vedligeholdelse af køretøjer i klasse T, C, R og S, jf. artikel 18, stk. 2, litra s), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVI til nærværende forordning.

Artikel 30

Krav til materialer og produkter

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for materialer og produkter i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra t), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVII til nærværende forordning.

Artikel 31

Krav til batterier

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for batterier til køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra u), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXVIII til nærværende forordning.

Artikel 32

Krav til beskyttelse af føreren mod farlige stoffer

Prøvningsprocedurer og krav, der gælder for beskyttelse af føreren mod farlige stoffer i køretøjer i klasse T og C, jf. artikel 18, stk. 2, litra l), i forordning (EU) nr. 167/2013, skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXIX til nærværende forordning.







KAPITEL III

KRAV TIL TEKNISKE TJENESTER

Artikel 33

Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester

Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder og den vurderingsprocedure, der er omhandlet i artikel 61 i forordning (EU) nr. 167/2013, som skal gennemføres og efterprøves i overensstemmelse med bilag XXX til nærværende forordning.

Artikel 34

Tilladelse til prøvning i fabrikantregi

Prøvning i fabrikantregi af en intern teknisk tjeneste som omhandlet i artikel 60, stk. 1, i forordning (EU) nr. 167/2013 må kun udføres, hvis der er givet tilladelse hertil i henhold til bilag III til nærværende forordning.







KAPITEL IV

NATIONAL TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER, SYSTEMER, KOMPONENTER ELLER SEPARATE TEKNISKE ENHEDER

Artikel 35

National typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder

De nationale myndigheder kan ikke nægte at meddele national typegodkendelse for en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed med henvisning til konstruktionsmæssige krav, hvis køretøjet, systemet eller den separate tekniske enhed opfylder kravene i denne forordning.







KAPITEL V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

▼M2

Artikel 35a

Overgangsbestemmelser

1. Indtil den 26. juni 2018 skal de nationale myndigheder fortsat meddele typegodkendelse for typer af landbrugs- og skovbrugskøretøjer eller typer af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder i overensstemmelse med den udgave af nærværende forordning, der var gyldig den 25. juni 2018.

2. Indtil den 31. december 2018 skal medlemsstaterne tillade markedsføring, indregistrering eller ibrugtagning af landbrugs- og skovbrugskøretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder på grundlag af en type, der er godkendt i overensstemmelse med den udgave af nærværende forordning, der var gyldig den 25. juni 2018.

▼B

Artikel 36

Ændring af bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013

I bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013 foretages følgende ændringer:

1) I række nr. 39 erstattes angivelserne i rubrikkerne for køretøjsklasse Ca og Cb med »X«.

2) I række nr. 41 erstattes angivelserne i rubrikkerne for køretøjsklasse T2a og T2b med »X«.

3) I række nr. 43 erstattes angivelserne i rubrikkerne for køretøjsklasse Ca og Cb med »X«.

4) I række nr. 44 erstattes angivelserne i rubrikkerne for køretøjsklasse Ca og Cb med »X«.

Artikel 37

Ikrafttræden og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2016.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









INDHOLDSFORTEGNELSE







Bilagsnummer Navn på bilag Krav til køretøjskonstruktion og generelle typegodkendelseskrav I Anvendelse af FN/ECE-regulativer II Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse III Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning IV Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse V Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer VI Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning) VII Krav til styrtsikre førerværn (bæltetraktorer) VIII Krav til styrtsikre førerværn (statisk prøvning) IX Krav til styrtsikre førerværn (frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer) X Krav til styrtsikre førerværn (bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede traktorer) XI Krav vedrørende førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande XII Krav til passagersæder XIII Krav til førerens støjeksponering XIV Krav til førersædet XV Krav til betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads XVI Krav til kraftudtag XVII Krav til afskærmning af transmissionselementer XVIII Krav til sikkerhedsselers forankringer XIX Krav til sikkerhedsseler XX Krav til beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande XXI Krav til udstødningssystemer XXII Krav til instruktionsbogen XXIII Krav til betjeningsanordninger herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop XXIV Krav til beskyttelse mod andre mekaniske farer XXV Krav til afskærmninger og beskyttelsesudstyr XXVI Krav til information, advarsler og mærkninger XXVII Krav til materialer og produkter XXVIII Krav til batterier XXIX Krav til beskyttelse af føreren mod farlige stoffer Krav med hensyn til tekniske tjenester XXX Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester









BILAG I







Anvendelse af FN/ECE-regulativer FN/ECE-regulativ nr. Emne Ændringsserie EUT-henvisning Anvendelse 14 Forankringer til sikkerhedsseler, Isofix-forankringssystemer og Isofix-topstropforankringer Supplement 1 til ændringsserie 07 EUT L 109 af 28.4.2011, s. 1. T og C 16 Sikkerhedsseler, fastholdelsesanordninger og barnefastholdelsesanordninger Supplement 1 til ændringsserie 06 EUT L 233 af 9.9.2011, s. 1. T og C 43 Sikkerhedsglas Supplement 12 til ændringsserie 00 EUT L 230 af 31.8.2010, s. 119. T og C 60 Førerbetjente betjeningsorganer, herunder identificering af betjeningsorganer, kontrolanordninger og indikatorer (knallerter og motorcykler) EUT L 95 af 31.3.2004, s. 10. T og C 79 Styreapparat Supplement 3 til ændringsserie 01 og korrigendum af 20. januar 2006 EUT L 137 af 27.5.2008, s. 25. T og C

Forklarende bemærkning:

At en komponent er medtaget på denne liste, gør det ikke obligatorisk at montere denne komponent. For visse komponenter er der dog fastlagt obligatoriske monteringskrav i andre bilag til denne forordning.

▼M2

Overgangsbestemmelserne i de FN/ECE-regulativer, der er opført i denne tabel, finder anvendelse, medmindre der er fastsat særlige alternative datoer i denne forordning. Overensstemmelse med forskrifter i henhold til senere ændringer heraf, der er anført i denne tabel, vil også blive accepteret.

▼B









BILAG II







Anerkendelse af prøvningsrapporter udstedt på grundlag af OECD-regulativer med henblik på EU-typegodkendelse Prøvningsrapport på grundlag af standardiseret OECD-regulativ nr. Emne Udgave Anvendelsesområde Alternativ til EU-prøvningsrapport på grundlag af 3 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugstraktorer (dynamisk prøvning) Udgave 2017 -februar 2017- T1, T4.2 og T4.3 Bilag VI Bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 4 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugstraktorer (statisk prøvning) Udgave 2017 -februar 2017- T1/C1, T4.2/C4.2 og T4.3/C4.3 Bilag VIII og Bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 5 Officiel måling af støjen på førerplads(er) på landbrugs- og skovbrugstraktorer Udgave 2017 -februar 2017- T og C Bilag XIII 6 Officiel prøvning af frontmonterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer Udgave 2017 -februar 2017- T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3 Bilag IX (hvis præstationskravene til sammenfoldelige styrtsikre førerværn er prøvet og opfyldt) og Bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 7 Officiel prøvning af bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer Udgave 2017 -februar 2017- T2/C2, T3/C3 og T4.3/C4.3 Bilag X (hvis præstationskravene til sammenfoldelige styrtsikre førerværn er prøvet og opfyldt) og Bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 8 Officiel prøvning af førerværn på landbrugs- og skovbrugsbæltetraktorer Udgave 2017 -februar 2017- C1, C2, C4.2 og C4.3 Bilag VII og Bilag XVIII (hvis sikkerhedsselernes forankringer er blevet prøvet) 10 Officiel prøvning af førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande på landbrugs- og skovbrugstraktorer Udgave 2017 -februar 2017- T og C Bilag XI Punkt C









BILAG III

Typegodkendelsesprocedurer, herunder krav til virtuel prøvning

1. Typegodkendelsesprocessen

Når den godkendende myndighed modtager en ansøgning om typegodkendelse af et køretøj, skal den:

1.1. kontrollere, at alle de EU-typegodkendelsesattester og prøvningsrapporter, der er udstedt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen og som finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, omfatter den pågældende køretøjstype og svarer til de fastsatte krav

1.2. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der findes i oplysningsskemaet vedrørende køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne udstedt i overensstemmelse forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen

1.3. på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjet (køretøjerne) er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den godkendte informationspakke i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerende retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen.

1.4. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder

1.5. foretage eller lade foretage den nødvendige kontrol af, at der forefindes de anordninger, som er foreskrevet for de pågældende områder i bilag I til forordning (EU) nr. 167/2013.

2. Kombination af tekniske specifikationer

Der skal til inspektionen indleveres tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der kan ske passende kontrol af de forskellige kombinationer, der skal typegodkendes, efter følgende kriterier:

2.1. fremdriftsenhed

2.2. transmission

2.3. drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)

2.4. styrende aksler (antal og placering)

2.5. bremsesystem og bremsede aksler (antal)

2.6. styrtsikkert førerværn

2.7. beskyttelse mod farlige stoffer.

3. Særlige bestemmelser

Hvis der ikke foreligger attester eller prøvningsrapporter inden for de emner, der er omfattet af forordning (EU) nr. 167/2013 eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen, skal den godkendende myndighed:

3.1. sørge for den prøvning og kontrol, som kræves i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen

3.2. kontrollere, at køretøjet svarer til oplysningerne i informationsmappen og opfylder de tekniske krav i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen

3.3. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af komponenter og separate tekniske enheder.

4. Procedurer, som skal anvendes ved etapevis EU-typegodkendelse

4.1. Generelt

4.1.1. For at proceduren for etapevis EU-typegodkendelse kan fungere tilfredsstillende, er en samlet indsats af alle berørte fabrikanter nødvendig. Med dette for øje skal de typegodkendende myndigheder, inden de meddeler typegodkendelse i første eller en følgende etape, påse, at de pågældende fabrikanter har truffet passende foranstaltninger til at udlevere og udveksle dokumenter og information, således at den færdigopbyggede køretøjstype opfylder de tekniske krav i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen. Sådan information omfatter oplysninger om relevante godkendelser af systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt om køretøjsdele, der indgår i det delvis opbyggede køretøj, men endnu ikke er godkendt.

4.1.2. I henhold til punkt 4 udstedes der EU-typegodkendelse af køretøjstypen baseret på dens aktuelle opbygningsstadie, og typegodkendelsen skal omfatte alle godkendelser, der er meddelt i tidligere etaper.

4.1.3. Den enkelte fabrikant i en etapevis EU-typegodkendelse er ansvarlig for godkendelse af de systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som fabrikanten fremstiller eller tilføjer til det foregående opbygningsstadie, og for denne produktions overensstemmelse. Fabrikanten er ikke ansvarlig for det, der er godkendt i en tidligere etape, undtagen i de tilfælde, hvor fabrikanten foretager så omfattende ændringer på de pågældende dele, at den tidligere udstedte godkendelse bliver ugyldig.

4.2. Procedurer

Den godkendende myndighed skal:

4.2.1. kontrollere, at alle de EU-typegodkendelsesattester og prøvningsrapporter, der er udstedt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen og som finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, omfatter den pågældende køretøjstype på dets opbygningsstadie og svarer til de fastsatte krav

4.2.2. sørge for, at alle data, der er relevante for køretøjets aktuelle opbygningsstadie, findes i informationsmappen

4.2.3. ved gennemgang af dokumentationsmaterialet sikre sig, at de køretøjsspecifikationer og -data, der findes i informationsmappen til køretøjet, også indgår i informationspakken og i EU-typegodkendelsesattesterne i overensstemmelse forordning (EU) nr. 167/2013 eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen og i tilfælde af et færdigopbygget køretøj, hvor et punkt i informationsmappen ikke findes i nogen af informationspakkerne, kontrollere, at den pågældende del eller egenskab svarer til oplysningerne i informationsmappen

4.2.4. på en udvalgt stikprøve af køretøjer af den type, der skal godkendes, foretage eller lade foretage inspektion af køretøjsdele og -systemer og dermed kontrollere, at køretøjet (køretøjerne) er konstrueret i overensstemmelse med oplysningerne i den godkendte informationspakke i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerende retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af forordningen.

4.2.5. om nødvendigt foretage eller lade foretage kontrol af monteringen af separate tekniske enheder.

4.3. Der skal til inspektionen under punkt 4.2.4 udtages tilstrækkeligt mange køretøjer til, at der under hensyntagen til køretøjets opbygningsstadie og kriterierne i punkt 2 kan ske behørig kontrol af de forskellige kombinationer, der skal EU-typegodkendes.

5. Betingelser, som nødvendiggør virtuel prøvning, og krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning

5.1. Mål og anvendelsesområde

I punkt 5 fastlægges passende bestemmelser vedrørende virtuelle prøvningsmetoder i henhold til artikel 27, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013. Bestemmelserne finder ikke anvendelse på artikel 27, stk. 3, andet afsnit, i nævnte forordning.

5.2. Liste over krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning

▼M1







Tabel 1 Liste over krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning Henvisning til delegeret retsakt Bilag nr. Krav Begrænsninger/Bemærkninger Forordning (EU) nr. 1322/2014 IX Kontinuerlig eller afbrudt rulning i tilfælde af en sideværts væltende smalsporet traktor med en beskyttende ramme monteret foran førersædet Sektion B4 Forordning (EU) nr. 1322/2014 XV Krav til betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads Kun krav vedrørende dimensioner og placering Forordning (EU) 2015/208 VII Krav til synsfelt og forrudeviskere Kun krav vedrørende dimensioner, placering og synlighed Forordning (EU) 2015/208 IX Krav til førerspejle Kun krav vedrørende dimensioner, placering og synlighed Forordning (EU) 2015/208 XII Krav til belysningsanlæg Kun krav til dimensioner, placering og synlighed i punkt 5 og 6 (med undtagelse af kolorimetriske og fotometriske krav) Forordning (EU) 2015/208 XIII Krav til beskyttelse af personer i køretøjet, herunder indvendigt udstyr, nakkestøtter, sikkerhedsseler og døre Del 2 Kun krav vedrørende dimensioner, herunder udformning, og placering Forordning (EU) 2015/208 XIV Krav til køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet Kun krav vedrørende dimensioner, herunder udformning, og placering

▼B

6. Betingelser, som nødvendiggør virtuel prøvning

6.1. Model for virtuel prøvning

Følgende skema skal anvendes som grundstruktur for beskrivelse og gennemførelse af virtuel prøvning:

6.1.1. formål

6.1.2. strukturmodel

6.1.3. grænsebetingelser

6.1.4. belastninger

6.1.5. beregning

6.1.6. vurdering

6.1.7. dokumentation

6.2. Grundlæggende elementer i computersimulering og -beregning

6.2.1. Matematisk model

Fabrikanten skal levere den matematiske model. Denne skal afspejle kompleksiteten af den køretøjskonstruktion, det system eller de komponenter, der skal prøves i forhold til kravene. De samme bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på prøvning af komponenter eller tekniske enheder uafhængigt af køretøjet.

▼M1

6.2.2. Validering af den matematiske model

Den matematiske model skal valideres i sammenligning med de faktiske prøvningsbetingelser. Der skal gennemføres en fysisk prøvning for at sammenligne resultaterne fra anvendelsen af den matematiske model med resultaterne fra en fysisk prøvning. Det skal påvises, at prøvningsresultaterne er sammenlignelige. Med henblik herpå skal fabrikanten forsyne den tekniske tjeneste med en overensstemmelsesrapport, der indeholder oplysninger om den matematiske model og overensstemmelsen mellem de resultater, der er opnået med denne model og de resultater, der er opnået i de fysiske prøver, i overensstemmelse med den ordning, der er fastsat i punkt 6.1. Fabrikanten eller den tekniske tjeneste skal udarbejde en valideringsrapport og fremsende denne til den godkendende myndighed. Enhver ændring i den matematiske model eller den anvendte software, der vil kunne ugyldiggøre valideringsrapporten, skal meddeles til den godkendende myndighed, som kan kræve, at der gennemføres en ny validering. Rutediagram for valideringsprocessen findes i figur 1 i punkt 7.

▼B

6.2.3. Dokumentation

Fabrikanten skal stille de data og hjælperedskaber til rådighed, der er anvendt til simuleringen og beregningen, og disse skal dokumenteres på passende vis.

6.2.4. Værktøjer og hjælp

På anmodning af den tekniske tjeneste skal fabrikanten levere eller give adgang til de nødvendige værktøjer, herunder relevant software.

6.2.5. Fabrikanten skal desuden yde behørig støtte til den tekniske tjeneste.

6.2.6. At give adgang for og yde støtte til en teknisk tjeneste fritager ikke den tekniske tjeneste for nogen af dens forpligtelser med hensyn til dens personales kompetence, betaling af licensrettigheder og overholdelse af tavshedspligten.

▼M1

6.2.7. Godkendelsesprocessen ved anvendelse af virtuel prøvning Overholdelse af kravene i tabel 1 i punkt 5.2 kan kun påvises ved virtuelle prøvningsprocedurer, hvis de foretages i overensstemmelse med en matematisk model, der er valideret i overensstemmelse med kravene i punkt 6.2.2. Anvendeligheden af og begrænsningerne i modellen skal aftales med den tekniske tjeneste og godkendes af den godkendende myndighed.

6.2.8. Prøvningsrapport om virtuel prøvning Den tekniske tjeneste leverer en prøvningsrapport om den virtuelle prøvning. Prøvningsrapporten skal være i overensstemmelse med overensstemmelsesrapporten og valideringsrapporten og skal mindst indeholde følgende elementer: opbygningen af en virtuel prototype, simuleringsinput og simuleringsresultater i relation til de tekniske krav.

▼B

7. Valideringsproces for virtuel prøvning

Figur 1

Rutediagram for valideringsproces for virtuel prøvning









BILAG IV

Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse

1. Definitioner

I dette bilag forstås ved:

1.1. »kvalitetsstyringssystem«: en række elementer, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som anvendes af organisationer til at styre og kontrollere, hvordan kvalitetspolitikker gennemføres og kvalitetsmål opnås

1.2. »audit«: indsamling af bevismateriale, som anvendes til at evaluere, hvordan kontrolkriterierne anvendes; den bør være objektiv, upartisk og uafhængig, og auditprocessen bør være både systematisk og dokumenteret

1.3. »afhjælpende foranstaltninger«: problemløsningsproces i med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf

2. Formål

2.1. Proceduren vedrørende produktionens overensstemmelse har til formål at sikre, at hvert køretøj, hvert system, hver komponent, hver separat enhed og alt udstyr, der fremstilles, er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene til den godkendte type.

2.2. Procedurerne omfatter, som uadskillelige elementer, vurdering af kvalitetsstyringssystemer, som benævnes »den indledende vurdering«, jf. punkt 3, samt verificering og produktrelateret kontrol, som benævnes »sikring af produkternes overensstemmelse«, jf. punkt4.

3. Indledende vurdering

3.1. Inden der meddeles typegodkendelse, skal den godkendende myndighed kontrollere, at fabrikanten har etableret tilfredsstillende ordninger og procedurer for effektiv kontrol, således at de køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der fremstilles, er i overensstemmelse med den godkendte type.

3.2. De retningslinjer for kvalitetsstyring- og/eller miljøledelsessystemer, som er fastsat i standarden EN ISO 19011:2011, finder anvendelse på den indledende vurdering.

3.3. Opfyldelse af kravene i punkt 3.1 skal godtgøres over for den godkendende myndighed, der meddeler typegodkendelse. Den godkendende myndighed skal kunne godtage den indledende vurdering og sikringen af produkternes overensstemmelse, jf. punkt 4, idet der tages hensyn til en af de i punkt 3.3.1-3.3.3 beskrevne ordninger eller en kombination af disse ordninger eller dele deraf.

3.3.1. Den indledende vurdering og/eller kontrol af sikringen af produkternes overensstemmelse udføres af den typegodkendende myndighed, der meddeler typegodkendelse, eller af et udpeget organ, der handler på den typegodkendende myndigheds vegne.

3.3.1.1. Ved fastlæggelse af omfanget af den indledende vurdering kan den godkendende myndighed tage hensyn til tilgængelige oplysninger vedrørende:

3.3.1.1.1. fabrikantens certificering, jf. punkt 3.3.3, som ikke er kvalificeret eller anerkendt i henhold til nævnte punkt

3.3.1.1.2. hvis der er tale om typegodkendelse af komponenter eller separate teknisk enheder, oplysninger om vurdering af kvalitetssikringssystemer, som køretøjsfabrikant(er) har udført hos fabrikanten af komponenten/den separate tekniske enhed i henhold til en eller flere af denne industrisektors specifikationer, som opfylder kravene i den harmoniserede standard EN ISO 9001:2008.

3.3.2. Den indledende vurdering og/eller kontrol af ordninger til sikringen af produkternes overensstemmelse kan også udføres af en anden medlemsstats godkendende myndighed eller det organ, som den godkendende myndighed har udpeget dertil.

3.3.2.1. I sådanne tilfælde skal den anden medlemsstats godkendelsesmyndighed afgive en overensstemmelseserklæring med angivelse af, hvilke områder og produktionsfaciliteter af relevans for de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som skal typegodkendes, den har fundet tilfredsstillende.

3.3.2.2. Når den godkendende myndighed i en medlemsstat modtager en anmodning fra den myndighed i en anden medlemsstat, som meddeler typegodkendelse, om en overensstemmelseserklæring, skal den straks fremsende en sådan erklæring eller meddele, at den ikke kan levere en sådan erklæring.

3.3.2.3. Overensstemmelseserklæringen skal mindst indeholde følgende:

3.3.2.3.1. koncern eller virksomhed (f.eks. XYZ automobilfabrik)

3.3.2.3.2. nærmere angivelse af organisationen (f.eks. europæisk afdeling)

3.3.2.3.3. fabrik/produktionsanlæg (f.eks. motorfabrik 1 (Det Forenede Kongerige) — køretøjsfabrik 2 (Tyskland))

3.3.2.3.4. køretøjs-/komponentsortiment (f.eks. alle modeller i klasse T1)

3.3.2.3.5. områder, som er vurderet (f.eks. motorsamling, presning og samling af karrosseri, samling af køretøj)

3.3.2.3.6. gennemgåede dokumenter (f.eks. virksomhedens og produktionsanlæggets kvalitetshåndbog og arbejdsprocedurer)

3.3.2.3.7. tidspunkt for vurderingen (f.eks. kontrol udført fra 18.-30.5.2013)

3.3.2.3.8. kontrolbesøg planlagt til (f.eks. oktober 2014).

3.3.3. Den godkendende myndighed skal også acceptere fabrikantens passende certificering efter den harmoniserede standard EN ISO 9001:2008 eller en tilsvarende harmoniseret standard som opfyldende kravene i forbindelse med den indledende vurdering i punkt 3.3. Fabrikanten skal oplyse alle enkeltheder om certificeringen og forpligte sig til at underrette den godkendende myndighed om eventuelle ændringer i certificeringens gyldighed eller omfang.

3.4. Når der er tale om typegodkendelse af køretøjer, er det ikke nødvendigt at gentage de indledende vurderinger, der er foretaget som led i typegodkendelsen af køretøjets systemer, komponenter og separate tekniske enheder; der foretages kun en vurdering af de lokaliteter og aktiviteter, som relaterer til samlingen af hele køretøjet, og som førnævnte vurderinger ikke har omfattet.

4. Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse

4.1. Hvert køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, som er godkendt i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af forordningen, et FN/ECE-regulativ som bilag til FN/ECE-overenskomsten af 1958 som revideret, eller på baggrund af en komplet prøvningsrapport baseret på standardiserede OECD-regulativer som anført i bilag II til nærværende forordning, skal være således fremstillet, at de opfylder kravene i dette bilag, forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i medfør af nævnte forordning, samt relevante FN/ECE-regulativ(er) og OECD-regulativ(er).

4.2. Inden der meddeles typegodkendelse i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, et FN/ECE-regulativ, der er knyttet som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, eller et OECD-regulativ, skal den godkendende myndighed i medlemsstaten kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøvninger og tilhørende kontroller, at overensstemmelse med den godkendte type til stadighed kontrolleres; prøvningerne kan omfatte prøvninger, som er specificeret i forordning (EU) nr. 167/2013, i FN/ECE-regulativet og i OECD-regulativet.

4.3. Indehaveren af typegodkendelsen skal bl.a.:

4.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med, at produkterne (køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder) er i overensstemmelse med den godkendte type, og at procedurerne anvendes

4.3.2. have adgang til det udstyr, der er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver godkendt type

4.3.3. sørge for, at prøveresultater og kontroldata arkiveres, og at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum på op til 10 år, der fastsættes i samråd med den godkendende myndighed

4.3.4. analysere resultaterne af alle prøvningstyper og dermed kontrollere og sikre, at produktets egenskaber er stabile inden for en industriproduktions normale variation

4.3.5. sikre, at der for hver produkttype mindst gennemføres den kontrol og de prøvninger, som er foreskrevet i forordning (EU) nr. 167/2013 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, samt i det relevante FN/ECE- eller OECD-regulativ

4.3.6. sikre, at alle stikprøveserier eller prøveemner, som tyder på manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøveudtagning og yderligere prøvninger; der skal træffes alle de nødvendige foranstaltninger for at genoprette produktionsprocessen for at sikre overensstemmelse med den godkendte type

4.3.7. hvis der er tale om typegodkendelse af et køretøj, skal de kontroller, der er omhandlet i punkt 4.3.5, mindst bestå i at kontrollere de korrekte byggespecifikationer i relation til godkendelsen og de oplysninger, der er påkrævet for overensstemmelseserklæringer.

4.4. Hvis der er tale om trinvise, blandede eller etapevise typegodkendelser, kan den myndighed, som typegodkender hele køretøjet, anmode om specifikke oplysninger vedrørende opfyldelse af kravene til produktionens overensstemmelse som fastsat i dette bilag fra alle de myndigheder, som har typegodkendt ethvert relevant system, komponent eller separat teknisk enhed.

4.5. Hvis den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser de indberettede oplysninger som omhandlet i punkt 4.4 for fyldestgørende og har meddelt dette skriftligt til den pågældende fabrikant og til den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, skal den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, anmode om supplerende audit eller kontrol af produktionens overensstemmelse på fabrikantens (fabrikanternes) anlæg af de pågældende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, og resultaterne af denne audit eller kontrol skal straks meddeles den pågældende godkendelsesmyndighed.

4.6. Hvis punkt 4.4 og 4.5 finder anvendelse, og den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, ikke anser den supplerende audit eller kontrol for tilfredsstillende, skal fabrikanten ved afhjælpende foranstaltninger og så hurtigt som muligt sikre, at produktionens overensstemmelse genoprettes i et omfang, som kan godtages af den myndighed, der typegodkender hele køretøjet, og den myndighed, der typegodkender systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed.

5. Løbende kontrol

5.1. Den myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, kan når som helst og ved periodiske auditer inspicere de metoder, der anvendes til kontrol af produktionens overensstemmelse på de enkelte produktionsanlæg. Fabrikanten skal i denne forbindelse give adgang til produktions-, inspektions- og prøveanlæg samt lagerfaciliteter og distributionsanlæg og skal fremlægge alle de nødvendige oplysninger for så vidt angår dokumentation og rapporter vedrørende kvalitetsstyringssystemet.

5.1.1. Normalt vil sådanne periodiske auditer bestå i overvågning af, at de procedurer, der er fastlagt i dette bilags punkt 3 og 4 (indledende vurdering og sikring af produkternes overensstemmelse), faktisk følges til stadighed.

5.1.1.1. Tilsynsaktiviteter, der udføres af de tekniske tjenester (akkrediterede eller anerkendte som anført i punkt 3.3.3) skal anses for at tilfredsstille kravet i punkt 5.1.1 for så vidt angår de procedurer, der er fastlagt ved den indledende vurdering.

5.1.1.2. Hyppigheden af den godkendende myndigheds efterprøvning (fraset tilsyn som omhandlet i punkt 5.1.1.1) fastsættes således, at de relevante kontroller af produktionens overensstemmelse, jf. punkt 3 og 4, efterprøves gennem et tidsrum, der er tilpasset den tillid, indehaveren af typegodkendelsen nyder hos den godkendende myndighed.

5.2. Ved hver inspektion skal rapporter om prøvninger, kontrol samt produktionsjournaler, især rapporter om de prøvninger eller den dokumenterede kontrol, som er påkrævet i henhold til punkt 4.2, være tilgængelige for inspektøren.

5.3. Inspektøren kan udvælge stikprøveemner, som prøves i fabrikantens laboratorium eller i den tekniske tjenestes anlæg; i givet fald udføres der udelukkende fysiske prøvninger. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes ud fra resultaterne af fabrikantens egen kontrol.

5.4. Hvis omfanget af kontrollen ikke synes at være tilfredsstillende, eller hvis det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de prøvninger, der er udført i henhold til punkt 5.2, skal inspektøren udvælge stikprøveemner, som sendes til den tekniske tjeneste med henblik på fysisk prøvning efter kravene i punkt 4 og i forordning (EU) nr. 167/2013, de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, det relevante FN/ECE-regulativ eller OECD-regulativ.

5.5. Findes der utilfredsstillende resultater ved en inspektion eller ved et efterprøvningstilsyn, skal den godkendende myndighed påse, at der træffes foranstaltninger til hurtigst muligt at genoprette produktionens overensstemmelse.

5.6. Hvis det i forordning (EU) nr. 167/2013 kræves, at der er overensstemmelse med FN/ECE-regulativer eller der gives mulighed for at anvende komplette prøvningsrapporter udstedt på grundlag af de standardiserede OECD-regulativer som alternativ til de krav, der er fastsat i de delegerede retsakter, som er vedtaget i medfør forordningen, kan fabrikanten vælge at anvende bestemmelserne i dette bilag som alternativ til kravene til produktionens overensstemmelse i de respektive FN/ECE-regulativer eller OECD-regulativer. Hvis punkt 4.5 eller 4.6 finder anvendelse, skal alle de særskilte krav til produktionens overensstemmelse i FN/ECE-regulativerne eller OECD-regulativerne imidlertid opfyldes i et omfang, der godtages af den godkendende myndighed, indtil denne myndighed fastslår, at produktionens overensstemmelse er blevet genoprettet.









BILAG V

Krav vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer

BILAGSFORTEGNELSE







Bilag nr. Bilagets titel 1 Adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer 2 Oplysninger, der gør det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer.

1. Definitioner

I dette bilag forstås ved »adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer« adgang til alle OBD-informationer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjet, der er nødvendige i forbindelse med eftersyn, fejlfinding, service eller reparation af køretøjet.

2. Overensstemmelse med kravene om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med typegodkendelse

2.1. Fabrikanten skal sikre overensstemmelse med de tekniske krav i dette bilag for så vidt angår adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

2.2. Godkendelsesmyndighederne udsteder først typegodkendelse, når fabrikanten har indgivet en attest om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

2.3. Attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer tjener som dokumentation for overholdelse af kravene i kapitel XV i forordning (EU) nr. 167/2013.

2.4. Attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer udarbejdes i overensstemmelse med den model, der er omhandlet i artikel 53, stk. 8, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 167/2013.

3. Adgangsgebyrer

Ud over den tidsbaserede adgang, der er omhandlet i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013, kan fabrikanten tilbyde transaktionsbaseret adgang, hvorved der opkræves et gebyr for hver transaktion, som således ikke er baseret på det tidsrum, hvor der gives adgang til informationerne. Hvis fabrikanter tilbyder både tidsbaserede og transaktionsbaserede adgangssystemer, skal uafhængige reparatører vælge deres foretrukne adgangssystem, enten tids- eller transaktionsbaseret.

4. Servicekomponenter, diagnoseværktøj og prøveudstyr

4.1. I forbindelse med artikel 53, stk. 6, i forordning (EU) nr. 167/2013 skal fabrikanten stille følgende informationer til rådighed for interesserede parter på grundlag af individuelle ordninger, på hvilke princippet i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 finder anvendelse, og oplyse kontaktoplysninger på sit websted:

4.1.1. relevante oplysninger, der gør det muligt at udvikle udskiftningskomponenter, der er afgørende for, at egendiagnosesystemet fungerer korrekt

4.1.2. oplysninger, der muliggør udvikling af de generiske diagnoseværktøjer, der er anført i tillæg 2.

4.2. Med henblik på punkt 4.1.1 må udviklingen af udskiftningskomponenter ikke begrænses af nogen af følgende forhold:

4.2.1. manglende relevante oplysninger

4.2.2. de tekniske krav vedrørende strategierne for fejlindikation, hvis OBD-systemets grænseværdier overskrides, eller hvis OBD-systemet ikke kan opfylde de grundlæggende OBD-overvågningskrav, der er fastsat i denne forordning

4.2.3. særlige ændringer vedrørende håndteringen af OBD-informationer, afhængigt af om køretøjet anvender flydende eller gasformigt brændstof

4.2.4. typegodkendelse af gasdrevne køretøjer, som indeholder et begrænset antal mindre mangler.

4.3. Ved anvendelsen af punkt 4.1.2, når fabrikanter anvender diagnoseværktøj og prøveudstyr i overensstemmelse med ISO 22900-2:2009 vedrørende Modular Vehicle Communication Interface (MVCI) og ISO 22901-2:2011 vedrørende Open Diagnostic Data Exchange (ODX) i deres franchiserede netværk, skal uafhængige aktører have adgang til ODX-filerne via fabrikantens websted.

▼M1

4.4. Punkt 4.1.2 finder anvendelse fra 1.7.2021.

Fabrikanter af køretøjer i klasse R og S, som ikke anvender diagnoseværktøj eller fysisk eller trådløs kommunikation med den/de elektroniske styreenhed(er) i køretøjet i forbindelse med diagnose eller omprogrammering af deres køretøjer, er imidlertid fritaget for de forpligtelser, der er fastsat i punkt 4.1.2.

▼B

5. Etapevis typegodkendelse

5.1. I tilfælde af etapevis typegodkendelse som defineret i artikel 20 i forordning (EU) nr. 167/2013 er slutfabrikanten ansvarlig for at give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer for egen/egne fremstillingsetape(r) og forbindelsen til den/de foregående etape(r).

5.2. Desuden skal slutfabrikanten på sit websted give uafhængige aktører følgende oplysninger:

5.2.1. webadresse på fabrikant(er), der er ansvarlige for den/de forudgående etape(r)

5.2.2. navn og adresse på alle fabrikanter, der er ansvarlige for den/de forudgående etape(r)

5.2.3. typegodkendelsesnummer for den/de forudgående etape(r)

5.2.4. motornummer.

5.3. Fabrikanter, som har ansvaret for en eller flere etaper i typegodkendelsen, skal via deres websted give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer om, hvilke etaper i typegodkendelsen de har ansvaret for og forbindelsen til den/de forudgående etape(r).

5.4. Den fabrikant, der har ansvaret for en eller flere etaper i typegodkendelsen, forelægger følgende oplysninger for den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape:

5.4.1. typeattesten vedrørende den/de etape(r), vedkommende har ansvaret for

5.4.2. attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, herunder tillæggene hertil

5.4.3. typegodkendelsesnummeret svarende til den/de etape(r), vedkommende har ansvaret for

5.4.4. de dokumenter, der er nævnt i punkt 5.4.1, 5.4.2 og 5.4.3, og som er leveret af den/de fabrikant(er), der er involveret i de foregående etaper.

5.5. Hver fabrikant bemyndiger den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape, til at videregive dokumenterne til de fabrikanter, der er ansvarlige for eventuelle efterfølgende etaper og den endelige etape.

5.6. Desuden skal den fabrikant, der har ansvaret for en eller flere bestemte etaper i typegodkendelsen, på et aftalemæssigt grundlag:

5.6.1. give den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape, adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer og grænsefladeoplysninger, svarende til den/de pågældende etaper, vedkommende har ansvaret for

5.6.2. på anmodning fra den fabrikant, der har ansvaret for den næste etape i typegodkendelsen, give adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer og grænsefladeoplysninger, svarende til den/de pågældende etaper, han har ansvaret for.

5.7. En fabrikant, herunder slutfabrikanten, kan kun opkræve et gebyr i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 for den/de enkelte etape(r), som vedkommende har ansvaret for.

5.8. Fabrikanten, herunder en slutfabrikant, må ikke opkræve gebyrer for levering af oplysninger vedr. webstedets adresse eller kontaktoplysninger for nogen anden fabrikant.

6. Fabrikanter af små mængder af køretøjer

6.1. Fabrikanterne skal give adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer på en lettilgængelig og hurtig måde og på en måde, som ikke er diskriminerende i forhold til den adgang, som de autoriserede forhandlere og reparatører har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 13, i forordning (EU) nr. 167/2013, hvis deres årlige produktionsmængde på verdensplan af en type køretøj, der er omfattet af nævnte forordning, er mindre end:

a) for klasse T: 200 køretøjer

b) for klasse C: 80 køretøjer

c) for klasse R: 400 køretøjer

d) for klasse S: 200 køretøjer.

For en type system, komponent eller separat teknisk enhed, der er omfattet af nævnte forordning, er det relevante antal i denne forbindelse 250 enheder.

▼M1

6.2. Køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er omfattet af punkt 6.1, skal anføres på fabrikantens websted for reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

▼B

6.3. Den godkendende myndighed underretter Kommissionen om hver enkelt typegodkendelse, der udstedes for fabrikanter af små mængder.

7. Overholdelse af forpligtelser vedrørende adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer

7.1. En godkendende myndighed kan til enhver tid på eget initiativ, på grundlag af en klage eller på grundlag af en vurdering foretaget af en teknisk tjeneste kontrollere, om en bestemt fabrikant opfylder sine forpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 167/2013, denne forordning og kravene i attesten om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

7.2. Hvis en godkendelsesmyndighed konstaterer, at fabrikanten ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, skal den myndighed, der har udstedt den relevante typegodkendelse, træffe passende foranstaltninger for at afhjælpe situationen.

7.3. Disse foranstaltninger kan omfatte inddragelse eller suspension af typegodkendelsen, bøder eller andre foranstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013.

7.4. Hvis en uafhængig aktør eller en brancheorganisation, som repræsenterer uafhængige aktører, indgiver en klage til den godkendende myndighed, skal denne myndighed kontrollere, at fabrikanten overholder sine forpligtelser med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

7.5. Den godkendende myndighed kan ved gennemførelsen af denne kontrol anmode den tekniske tjeneste eller enhver anden uafhængig ekspert om at undersøge, om disse forpligtelser er opfyldt.

7.6. Hvis køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer ikke er tilgængelige, når ansøgningen om typegodkendelse indgives, skal fabrikanten fremlægge disse informationer inden for seks måneder efter typegodkendelsen.

7.7. Hvis køretøjet bringes i omsætning mere end seks måneder efter typegodkendelsen, indgives oplysningerne på den dato, det bringes i omsætning.

7.8. Den godkendende myndighed kan på grundlag af en udfyldt attest om adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer antage, at fabrikanten har etableret tilfredsstillende ordninger og procedurer med hensyn til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, forudsat at der ikke er indgivet nogen klager, og at fabrikanten fremlægger denne attest inden for den periode, der er omhandlet i punkt 7.7.

7.9. Hvis attesten ikke indgives inden for denne periode, skal den godkendende myndighed træffe passende foranstaltninger til sikring af overensstemmelse.

8. Oplysningskrav i forbindelse med uafhængige aktørers adgang til ikke-sikrede områder

8.1. For adgang til andre OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer end dem, der vedrører køretøjets sikre områder, skal de oplysninger, som uafhængige aktører skal angive for at anvende fabrikantens websted, kun omfatte de oplysninger, der er nødvendige for at bekræfte, hvorledes betalingen for oplysningerne skal finde sted.

9. Oplysningskrav i forbindelse med uafhængige aktørers adgang til sikre områder

9.1. For adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der vedrører køretøjets sikre områder, skal de uafhængige aktører godkendes og autoriseres til dette formål på grundlag af dokumentation, der viser, at vedkommende udøver en lovlig erhvervsaktivitet og ikke har været straffet for nogen relevant kriminel aktivitet.

9.2. Adgangen til køretøjets sikkerhedselementer, der anvendes af autoriserede forhandlere og værksteder, skal stilles til rådighed for uafhængige aktører under beskyttelse af sikkerhedsteknologi vedrørende dataudveksling, så fortrolighed, integritet og beskyttelse mod gengivelse sikres.

9.3. Forummet om adgang til køretøjsinformationer, jf. artikel 56 i forordning (EU) nr. 167/2013, fastlægger parametrene for opfyldelse af disse krav.

9.4. For informationer vedrørende adgang til køretøjets sikre områder skal den uafhængige aktør fremlægge en attest i overensstemmelse med ISO 20828:2006 for at identificere sig selv og det foretagende, vedkommende tilhører. Fabrikanter skal svare med deres egen attest i overensstemmelse med ISO 20828:2006 med henblik på at bekræfte over den uafhængige aktør, at denne har adgang til et lovligt websted tilhørende den ønskede fabrikant. Begge parter skal føre et register over transaktioner med angivelse af de køretøjer og de ændringer, der er foretaget heraf i henhold til denne bestemmelse.









Tillæg 1

Adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer

1. Indledning

1.1. I dette tillæg fastsættes de tekniske krav til adgang til OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer.

2. Krav

2.1. Fabrikanten skal udelukkende fremlægge reparations- og vedligeholdelsesinformationer i åbne tekst- og grafikformater, som kan læses og skrives ud ved hjælp af almindelige software-plug-ins, der er frit tilgængelige og nemme at installere, og som fungerer med almindelige styresystemer.

2.1.1. Køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er tilgængelige via websteder, skal følge den fælles standard, der henvises til i artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 167/2013.

2.1.2. Nøgleord i metadata skal om muligt være i overensstemmelse med ISO 15031-2:2010. Sådanne informationer skal altid være tilgængelige, når der ses bort fra den nødvendige vedligeholdelse af webstedet.

2.1.3. Personer, der ønsker at kopiere eller offentliggøre informationerne, skal gøre dette efter aftale med den pågældende fabrikant.

2.1.4. Der skal ligeledes være adgang til oplysninger om undervisningsmateriale, hvilket dog kan stilles til rådighed gennem andre medier end websteder.

2.2. Informationer om alle de dele af køretøjet — således som det er identificeret ved køretøjets model- og serienummer eller VIN-nummer og eventuelle supplerende kriterier, f.eks. akselafstand, motorydelse, finish eller ekstraudstyr — som er monteret af køretøjsfabrikanten, og som kan udskiftes med reservedele, som køretøjsfabrikanten tilbyder sine autoriserede reparatører eller forhandlere eller tredjepart ved henvisning til nummeret på en original udstyrsdel, skal stilles til rådighed i en database, som uafhængige aktører har let adgang til.

2.3. Denne database eller alternativt det tilgængelige format skal omfatte VIN, numre og navne på de originale udstyrsdele, gyldighedsdata (gyldig fra- og gyldig til-datoer), monteringsdata og strukturegenskaber, hvor det er relevant.

2.4. De informationer, der er tilgængelige i denne database eller i et andet format, skal jævnligt opdateres. Opdateringerne skal bl.a. omfatte alle modifikationer af enkeltkøretøjer efter produktionen, hvis autoriserede forhandlere har adgang til sådanne oplysninger.

▼M1

2.5. Ved omprogrammering og diagnosticering af styreenheder med henblik på rekalibrering efter reparation eller indlæsning af software i en udskiftnings-ECU eller omkodning eller reinitialisering af udskiftningsdele eller -komponenter skal det være muligt at anvende frit tilgængelig hardware.

2.5.1. Omprogrammering og diagnosticering (PC-VCI-kommunikationsgrænseflade) skal ske i overensstemmelse med ISO 22900-2, SAE J2534 eller TMC RP1210 fra 1.7.2021.

Første afsnit finder dog anvendelse fra 1.7.2023 på følgende producenter:

a) fabrikanter af køretøjer i klasse R og S

b) for fabrikanter af køretøjer af klasse T og C, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag

c) for fabrikanter af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag.

2.5.2. Ethernet, serielt kabel eller Local Area Network (LAN) og alternative medier, f.eks. Compact Disc (cd), Digital Versatile Disc (dvd) eller solid state-lagringsanordninger kan også anvendes, men på betingelse af, at der ikke kræves proprietær kommunikationssoftware (f.eks. drivere eller plug-ins) eller -hardware. Med henblik på validering af kompatibiliteten mellem den fabrikantspecifikke applikation og køretøjskommunikationsgrænsefladerne (vehicle communication interfaces — VCI), som er i overensstemmelse med ISO 22900-2, SAE J2534 eller TMC RP1210, skal fabrikanten tilbyde enten en validering af uafhængigt udviklede VCI'er eller information om samt udlån af eventuel særlig hardware, der kræves, for at en VCI-fabrikant selv kan foretage en sådan validering. Betingelserne i artikel 55 i forordning (EU) nr. 167/2013 finder anvendelse på gebyrer for sådanne valideringer eller informationer plus hardware.

2.5.3. Sameksistens mellem bilfabrikanternes software skal sikres fra 1.7.2021.

Første afsnit finder dog anvendelse fra 1.7.2023 på følgende producenter:

a) fabrikanter af køretøjer i klasse R og S

b) for fabrikanter af køretøjer af klasse T og C, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag

c) for fabrikanter af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, hvis produktion er lavere end de grænser, der er fastsat i punkt 6.1 i dette bilag.

2.5.4. For at sikre kommunikation mellem køretøjet og de diagnostiske værktøjer, gælder der følgende standarder for fysisk diagnosestik mellem VCI og køretøj: SAE J1939-13, ISO 11783-2, ISO 15031-3 og ISO 13400-4.

▼B

2.5.5. Når en fabrikant anbefaler en kombination af en type traktor med et køretøj i klasse R eller S eller omvendt, skal han give uafhængige aktører adgang til de af køretøjets OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der vedrører begge køretøjers sammenkoblingsfunktionalitet. Disse oplysninger kan også gives på et websted, der er etableret af flere fabrikanter i fællesskab, eller af et konsortium af fabrikanter, hvis webstedet er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, jf. betragtning 23 i forordning (EU) nr. 167/2013.

2.6. Typegodkendelsesnumre for hver model skal anføres på fabrikanternes websteder for reparationsinformationer.

2.7. Fabrikanterne skal fastsætte rimelige og forholdsmæssige gebyrer for adgang til deres websteder for reparations- og vedligeholdelsesinformationer på time-, dags-, måneds- og årsbasis samt for hver transaktion, hvis det er relevant.









Tillæg 2

Oplysninger, der gør det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer

1. Oplysninger, der er nødvendige med henblik på fremstilling af diagnoseværktøj

For at gøre det muligt at udvikle generiske diagnoseværktøjer til multimærke-reparatører skal køretøjsfabrikanter stille de i punkt 1.1, 1.2 og 1.3 anførte oplysninger til rådighed på deres websteder med reparationsinformationer. Disse oplysninger skal omfatte alle diagnoseværktøjsfunktioner og alle links til reparationsinformationer og fejlfindingsinstrukser. Der kan eventuelt pålægges et passende gebyr for at få adgang til disse oplysninger.

1.1. Oplysninger om kommunikationsprotokol

Nedenstående oplysninger skal leveres og systematiseres efter køretøjets mærke, model og variant eller andre egnede definitioner som f.eks. VIN eller identifikation af køretøj eller system:

a) ethvert yderligere protokolinformationssystem, som er nødvendigt for at give mulighed for fuldstændig diagnosestilling som supplement til standarderne i punkt 4.7.3 i bilag 9B til FN/ECE-regulativ nr. 49, herunder supplerende hardware- eller softwareprotokolinformation, parameteridentifikation, overførselsfunktioner, »keep alive«-krav eller fejlbetingelser

b) detaljerede oplysninger om, hvorledes de fejlkoder, der ikke er i overensstemmelse med standarderne i punkt 4.7.3 i bilag 9B til FN/ECE-regulativ nr. 49, opnås og fortolkes

c) en liste over alle tilgængelige live data-parametre inklusive kalibrerings- og adgangsoplysninger

d) en liste over alle tilgængelige funktionsprøvninger inklusive aktivering af anordning eller kontrol samt midler til anvendelse heraf

e) detaljerede oplysninger om, hvorledes man opnår alle komponenter og statusinformation, tidsstempler, indkommende selvtestfejlkoder og fryserammer

f) nulstilling af parametre for tilpasset læring (adaptive learning), variantkodning og opsætning af udskiftningskomponenter samt kundepræferencer

g) ECU-identifikation og variantkodning

h) detaljerede oplysninger om nulstilling af serviceindikator

i) placering af diagnosekonnektor og detaljerede konnektoroplysninger

j) motorkodeidentifikation.

1.2. Prøvning og diagnose af OBD-overvågede komponenter

Der kræves følgende oplysninger:

a) en beskrivelse af prøvningerne til bekræftelse af funktionsdygtigheden på komponent- eller kabelniveau

b) prøvningsprocedure inklusive prøvningsparametre og komponentoplysninger

c) tilslutningsdetajler inklusive minimums- og maksimums-output og minimums- og maksimums–indput samt køre- og belastningsværdier

d) værdier, der forventes under bestemte køreforhold, herunder tomgang

e) elektriske værdier for komponenten i statisk og dynamisk tilstand

f) svigtværdier for hvert af ovenstående tilfælde

g) svigtdiagnosesekvenser inklusive fejltræer og styret fejludbedring (guided diagnostic elimination).

1.3. Nødvendige data med henblik på reparation

Der kræves følgende oplysninger:

a) ECU- og komponentinitialisering (ved montering af udskiftningskomponenter)

b) initialisering af nye elektroniske styringsenheder eller elektroniske udskiftningsstyringsenheder, eventuelt ved anvendelse af »pass-through« (re)programmeringsteknikker.









BILAG VI

Krav til styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning)

A. ALMINDELIG BESTEMMELSE

1. De EU-krav, der gælder for styrtsikre førerværn (dynamisk prøvning), er fastsat i punkt B.

B. KRAV TIL STYRTSIKRE FØRERVÆRN (DYNAMISK PRØVNING) ( 1 )

1. Definitioner

1.1. [Ikke relevant]

1.2. Styrtsikkert førerværn (ROPS) Ved styrtsikkert førerværn (styrtsikkert førerhus eller styrtbøjle), herefter benævnt »førerværn«, forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, hvis traktoren vælter under normalt brug. Det styrtsikre førerværn er karakteriseret ved, at det skaber et frirum, der er stort nok til at beskytte føreren, når denne sidder enten inden for det af førerværnet afgrænsede rum eller inden for et rum, der afgrænses af en række rette linjer fra førerværnets yderkanter til enhver del af traktoren, som kan komme i berøring med et fladt underlag, og som er i stand til at bære traktoren i denne position, hvis traktoren triller rundt.

1.3. Sporvidde 1.3.1. Indledende definition: hjulets midterplan Hjulets midterplan befinder sig lige langt fra de to planer for fælgenes omkreds på deres ydersider. 1.3.2. Definition af sporvidde Det lodrette plan gennem hjulaksen skærer dets midterplan langs en ret linje, der på et punkt støder mod underlaget. Hvis A og B er de to punkter, der på denne måde er bestemt for hjulene på samme traktoraksel, er sporvidden afstanden mellem punkt A og B. Sporvidden kan således bestemmes for både for- og baghjul. Hvis der er tale om tvillingehjul, er sporvidden afstanden mellem to planer, der udgør hjulparrenes midterplan. For bæltetraktorer er sporvidden afstanden mellem bælternes midterplan. 1.3.3. Tillægsdefinition: traktorens midterplan Man anvender yderpunkterne for punkt A og B på traktorens bagaksel, hvilket giver den størst mulige værdi for sporvidden. Det lodrette plan vinkelret på linjen AB i dennes midterpunkt er traktorens midterplan.

1.4. Akselafstand Afstanden mellem de lodrette planer, der går gennem de to AB-linjer som defineret ovenfor, det ene ved forhjulene og det andet ved baghjulene.

1.5. Bestemmelse af sædets indekspunkt; sædets placering og indstilling ved prøvning 1.5.1. Sædet indekspunkt (SIP) ( 2 ) Sædets indekspunkt bestemmes i henhold til ISO 5353:1995 1.5.2. Sædets placering og indstilling ved prøvning 1.5.2.1. Hvis ryglænets og sædeskålens hældning kan indstilles, skal de indstilles således, at sædets indekspunkt befinder sig i dets bageste og højeste position. 1.5.2.2. Hvis sædet er udstyret med sædeophæng, skal dette blokeres midtvejs, med mindre dette er i modstrid med sædefabrikantens udtrykkelige anvisninger. 1.5.2.3. Hvis sædets stilling kun kan reguleres i længderetningen og højden, skal længdeaksen gennem sædets indekspunkt være parallel med traktorens lodrette plan i længderetningen gennem rattets centrum, med en tilladt sideforskydning på 100 mm.

1.6. Frirum 1.6.1. Referenceplan Frirummet er illustreret i figur 3.8-3.10 og tabel 3.3. Det er defineret i forhold til referenceplanet og sædets indekspunkt (SIP). Referenceplanet er et vertikalt plan, som almindeligvis ligger i traktorens længderetning, og som går gennem sædets indekspunkt og rattets centrum. Normalt falder referenceplanet sammen med traktorens midterplan i længderetningen. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret med sædet og rattet under belastning, men at forblive vinkelret på traktoren eller på førerværnets gulvplan. Frirummet defineres på grundlag af punkt 1.6.2 og 1.6.3. 1.6.2. Bestemmelse af frirummet for traktorer med et ikke-vendbart sæde Frirummet i traktorer med et ikke-vendbart sæde defineres i punkt 1.6.2.1 til 1.6.2.10 nedenfor og er afgrænset af følgende planer, idet traktoren befinder sig på et plant underlag, og sædet, hvis det kan indstilles, er indstillet til bageste, øverste position (2) , og rattet, hvis det kan indstilles, er indstillet til midterpositionen for kørsel i siddende stilling: 1.6.2.1. et vandret plan A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm over sædets indekspunkt (SIP) med linjen B1B2 placeret (ah – 10) mm bag SIP 1.6.2.2. et skråt plan G1 G2 I2 I1, som er vinkelret på referenceplanet og både omfatter et punkt 150 mm bag linjen B1B2 og ryglænets bageste punkt 1.6.2.3. en cylindrisk flade A1 A2 I2 I1, som er vinkelret på referenceplanet og har en radius på 120 mm og tangerer de planer, der er defineret i punkt 1.6.2.1 og 1.6.2.2 ovenfor 1.6.2.4. en cylindrisk flade B1 C1 C2 B2, der er vinkelret på referenceplanet, har en radius på 900 mm, strækker sig 400 mm fremad og tangerer det i punkt 1.6.2.1 definerede plan langs linjen B1B2 1.6.2.5. et skråt plan C1 D1 D2 C2, som er vinkelret på referenceplanet, støder til fladen defineret i punkt 1.6.2.4 ovenfor og passerer 40 mm fra rattets forreste yderkant. Hvis rattet er indstillet i en høj position, strækker dette plan sig fremad fra linjen B1B2 og tangerer fladen defineret i punkt 1.6.2.4 ovenfor 1.6.2.6. et lodret plan D1 E1 E2 D2, som er vinkelret på referenceplanet 40 mm foran rattets forreste yderkant 1.6.2.7. et vandret plan E1 F1 F2 E2, der går gennem et punkt (90 - av) under sædets indekspunkt (SIP) 1.6.2.8. en flade G1 F1 F2 G2, om nødvendigt med bueform fra den nederste afgrænsning af det plan, der er defineret i punkt 1.6.2.2 ovenfor, til det vandrette plan, der er defineret i punkt 1.6.2.7 ovenfor, som er vinkelret på referenceplanet og i berøring med sædets ryglæn i hele dets længde 1.6.2.9. lodrette planer J1 E1 F1 G1 H1 og J2 E2 F2 G2 H2. Disse lodrette planer skal i forhold til planet E1 F1 F2 E2 strække sig 300 mm opad; afstandene E1 E0 og E2 E0 skal være 250 mm 1.6.2.10. parallelle planer A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 og A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2, der er skrå, således at planets øvre kant på den side, hvor kraften påføres, er mindst 100 mm fra det lodrette referenceplan. 1.6.3. Bestemmelse af frirummet i traktorer med vendbar førerplads For traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat), er frirummet indhyllingen af de to frirum, der er defineret ved rattets og sædets to forskellige positioner. 1.6.4. Ekstrasæder 1.6.4.1. Hvis der er tale om traktorer, hvori der kan monteres ekstrasæder, skal den indhylling, der omfatter sædets indekspunkter for alle de mulige konfigurationer, anvendes ved prøvningerne. Førerværnet må ikke komme ind i det større frirum, hvori der tages hensyn til disse forskellige sædeindekspunkter. 1.6.4.2. Hvis en ny sædekonfiguration tilbydes efter udførelse af prøvningen, skal det bestemmes, om frirummet rundt om det nye SIP falder inden for den tidligere fastlagte indhylling. Hvis dette ikke er tilfældet, skal der udføres en ny prøvning. 1.6.4.3. Et sæde til en person foruden føreren, hvorfra traktoren ikke kan styres, regnes ikke for et ekstrasæde. SIP skal ikke bestemmes, eftersom frirummet defineres i forhold til førersædet.

1.7. Masse uden ballast Traktorens masse uden ballastudstyr og, hvis der er tale om traktorer med luftdæk, uden flydende ballast i dækkene. Traktoren skal være i køreklar stand med fyldte tanke, kredsløb og køler, førerværn med beklædning og eventuelt bælteudstyr eller supplerende komponenter til forhjulstræk, som er nødvendige for normal brug. Føreren af køretøjet er ikke omfattet.

1.8. Måletolerancer Afstand ± 0,5 mm Kraft ± 0,1 % (af følerens fulde skala) Masse ± 0,2 % (af følerens fulde skala) Dæktryk ± 5,0 % Vinkel ± 0,1°

1.9. Symboler



ah (mm) Halvdelen af den vandrette indstilling af sædet. av (mm) Halvdelen af den lodrette indstilling af sædet. E (J) Den påførte energi under prøvningen F (N) Statisk belastningskraft H (mm) Løftehøjde for pendulklodsens tyngdepunkt I (kg.m2) Inertimoment målt ved bagaksel, fraregnet hjul, der anvendes til beregning af energien ved slagprøvning bagfra L (mm) Akselafstand, der anvendes til beregning af energien i forbindelse med slagprøvning bagfra M (kg) Masse anvendt til beregning af energi og trykkræfterne.

2. Anvendelsesområde

2.1. Dette bilag finder anvendelse på traktorer med mindst to aksler til hjul med luftdæk med eller uden bælte med en masse uden ballast på mere end 600 kg, men almindeligvis mindre end 6 000 kg.

2.2. Den mindste sporvidde for baghjulene bør almindeligvis være på over 1 150 mm. Det anerkendes, at der kan være traktorkonstruktioner, f.eks. plæneklippere, smalle vinmarkstraktorer, lavprofiltraktorer til bygninger eller plantager med begrænset øvre frirum, traktorer med højt frirum og særlige skovbrugsmaskiner såsom udkørsels- eller udslæbningstraktorer, som ikke er omfattet af dette bilag.

3. Regler og anvisninger

3.1. Generelle forskrifter

3.1.1. Førerværnet kan være fremstillet enten af traktorfabrikanten eller af en uafhængig virksomhed. I begge tilfælde er prøvningen kun gyldig for den traktormodel, som den blev udført på. Førerværnet skal prøves igen for hver traktormodel, som det skal monteres på. Prøvestationer kan dog attestere, at styrkeprøvningerne også er gældende for traktormodeller afledt af den oprindelige model ved ændring af motor, transmission og styring samt forhjulsophæng (jf. nedenfor pkt. 3.6: Udvidelse til andre traktormodeller). På den anden side kan mere end ét førerværn prøves for enhver traktormodel.

3.1.2. Det førerværn, der indgives til dynamisk prøvning, skal være fastgjort på normal måde til den traktormodel, som det prøves med. Den traktor, der indgives, skal være komplet og i køreklar stand.

3.1.3. For »tandemtraktorer« anvendes massen af standardudgaven af den del, som førerværnet skal monteres på.

3.1.4. Et førerværn kan være konstrueret til udelukkende at beskytte føreren i tilfælde af, at traktoren vælter. På førerværnet kan det være muligt at montere en mere eller mindre midlertidig beskyttelse mod vejrlig for føreren. Føreren vil normalt fjerne dette, når det er varmt. Der findes imidlertid førerværn, hvor beklædningen er permanent, og hvor ventilation i varmt vejr sikres ved vinduer eller lemme. Da beklædningen kan øge konstruktionens styrke, og da den, hvis den er aftagelig, meget vel kan være aftaget, når der indtræffer et uheld, fjernes skal alle dele, der således kan aftages af føreren, fjernes før prøvningen. Døre, taglemme og vinduer, der kan åbnes, skal enten aftages eller fastgøres i åben stilling under prøvningen, således at de ikke øger førerværnets styrke. Det skal bemærkes, om de i denne stilling vil kunne udgøre en fare for føreren i tilfælde af væltning. Herefter vil der i disse regler kun blive refereret til prøvning af førerværnet. Det skal forstås, at dette omfatter beklædning, der ikke er af midlertidig art. En beskrivelse af enhver form for midlertidig beklædning, der leveres i forbindelse med førerværnet, skal indgå i specifikationerne. Glas eller lignende skøre materialer skal fjernes inden prøvningen. Traktorkomponenter og komponenter i førerværnet, der kan blive beskadiget unødigt under prøvningen, og som ikke har indflydelse på førerværnets styrke eller dimensioner, kan fjernes inden prøvningen, hvis fabrikanten ønsker dette. Under prøvningen må der ikke foretages reparationer eller justeringer.

3.1.5. Enhver komponent på traktoren, som bidrager til at styrke førerværnet, som f.eks. skærme, der af fabrikanten er blevet forstærket, bør beskrives og dens mål noteres i prøvningsrapporten.

3.2. Udstyr og prøvningsbetingelser

3.2.1. Førerværnet skal rammes af en klods, der fungerer som et pendul, og underkastes en trykprøvning fortil og bagtil.

3.2.2. Pendulklodsens masse (figur 3.1) skal være 2 000 kg. Dens anslagsflade skal have dimensionerne 680 × 680 mm ± 20. Den skal være således udført, at dens tyngdepunkt ikke forskydes (f.eks. med jernrør fæstnet i beton). Den ophænges fra et drejepunkt ca. 6 m over gulvet på en sådan måde, at det er praktisk og sikkert at justere pendulets højde.

3.2.3. For traktorer med mindre end 50 % af deres masse på forhjulene, skal første slag rettes mod førerværnets bagende. Dette efterfølges af en trykprøvning ligeledes mod bagenden. Andet slag skal rettes mod fronten og det tredje mod siden. Endelig foretages endnu en trykprøvning mod fronten. For traktorer med mere end 50 % af deres masse på forhjulene, skal første slag rettes mod fronten og det andet mod siden. Dette efterfølges af de to trykprøvninger, den første mod bagenden og den anden mod fronten.

3.2.4. For traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) skal det første slag være i længderetningen ved den tungere ende (med mere end 50 % af traktorens masse). Dette efterfølges af en trykprøvning for den samme ende. Andet slag skal rettes mod den anden ende og det tredje mod siden. Endelig foretages endnu en trykprøvning mod den letteste ende.

3.2.5. Der væges en indstilling af sporvidden for baghjulene, som sikrer, at førerværnet på ingen måde støttes af dækkene under prøvningen. Der kan ses bort fra denne bestemmelse, hvis en sådan støtte forekommer med hjulene i bredeste alternative sporviddeindstilling.

3.2.6. Den side af traktoren, som slaget skal rettes fra, skal være den, som efter prøvestationens skøn resulterer i den største deformation. Det bageste slag skal ramme hjørnet i modsatte side end sideslaget, og slaget mod fronten skal ramme hjørnet tættest på sideslaget. Det bageste slag afgives i to tredjedele af afstanden fra traktorens midterplan i forhold til det lodrette plan, som går gennem førerværnets yderste øvre punkt. Hvis der på førerværnets bagende imidlertid findes en runding, som begynder i en afstand på mindre end to tredjedele fra centrum, skal slaget rettes mod det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan.

3.2.7. Hvis forankringer, afstivninger eller blokke bevæger sig eller brister under prøvningen, gentages prøvningen.

3.3. Slagprøvning

3.3.1. Slagprøvning bagtil (figur 3.2.a og 3.2.b)

3.3.1.1. Der kræves ikke slagprøvning bagtil på traktorer, som har 50 % eller mere af deres masse (som defineret ovenfor) på forhjulene.

3.3.1.2. Traktoren anbringes således i forhold til pendulet, at dette vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet ved deformation i anslagspunktet får en større vinkel med lodret. I så fald justeres anslagsfladen ved hjælp af ekstra understøtning, således at den i det øjeblik, hvor der er størst deformation i anslagspunktet, er parallel i forhold til førerværnets side, idet ophængskæderne forbliver i en vinkel på 20° med lodret. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en baglæns væltning, og er normalt den øverste kant. Pendulet højde vil blive justeret således, at det ikke har tendens til at dreje omkring anslagspunktet.

3.3.1.3. Traktoren forankres. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge 2 m bagved bagakslen og 1,5 m foran forakslen. Der være to forankringer på hver aksel, en på hver side af traktorens midterplan. Forankringerne skal være et stålkabel på 12,5-15 mm i diameter med en trækstyrke på 1 100 -1 260 MPa. Traktorens dæk skal oppumpes og forankringerne tilspændes for at give de dæktryk og den deformation, som er angivet i tabel 3.1 nedenfor. Efter at forankringerne er tilspændt, fastgøres en træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og anbringes tæt imod dem.

3.3.1.4. Pendulet løftes bagud, således at højden H mellem dets tyngdepunkt og anslagspunkt er givet ved en af følgende formler efter fabrikantens valg: eller

3.3.1.5. Herefter udløses pendulet, så den slår imod førerværnet. Hurtigudløsningsmekanismen skal være placeret således, at den på udløsningstidspunktet ikke forskubber vægten i forhold til de kæder, som den er ophængt i.



Tabel 3.1 Dæktryk Dæktryk kPa (1) Deformation mm Firehjulstrukne traktorer med for- og baghjul i samme størrelse For 100 25 Bag 100 25 Firehjulstrukne traktorer med mindre forhjul end baghjul For 150 20 Bag 100 25 Tohjulstrukne traktorer For 200 15 Bag 100 25 (*1) Der må ikke anvendes vandballast

3.3.2. Slagprøvning fortil (figur 3.3.a og 3.3.b)

3.3.2.1. Dette foretages på samme måde som slagprøvning bagtil. Forankringerne skal være de samme, men træbjælken skal ligge bag baghjulene. Faldhøjden af pendulets tyngdepunkt er givet ved følgende formel:

3.3.2.2. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som ville ramme jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne.

3.3.3. Slagprøvning fra siden (figur 3.4)

3.3.3.1. Traktoren anbringes således i forhold til pendulet, at dette vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er lodret, medmindre førerværnet ved deformation i anslagspunktet er andet end lodret. I så fald justeres anslagsfladen, således at den er omtrent parallel med førerværnet ved anslagspunktet i det øjeblik, hvor deformationen er maksimal. Denne justering foretages ved en ekstra understøtning, idet ophængskæderne forbliver lodrette i anslagsøjeblikket. Anslagspunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en sidelæns væltning, og er normalt den øverste kant.

3.3.3.2. Medmindre det er sikkert, at en anden del af denne kant vil ramme jorden først, skal anslagspunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens midterplan, og som passerer 60 mm foran sædets indekspunkt, når sædet er i midterstilling i længderetningen. Pendulet højde vil blive justeret således, at det ikke har tendens til at dreje omkring anslagspunktet.

3.3.3.3. For traktorer med vendbar førerplads skal anslagspunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens midterplan, og midtvejs mellem de to sædeindekspunkter.

3.3.3.4. På den side, der skal rammes, skal traktorens baghjul forankres til underlaget. Spændingen i forankringerne bestemmes med henblik på slagprøvning bagtil. Efter forankring fastgøres en bjælke på 150 x 150 mm mod baghjulets side modsat anslaget og anbringes hårdt mod dækket. Der placeres en støttebjælke op ad hjulet, som fastgøres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod hjulet under slagprøven. Bjælkens længde vælges således, at den, når den er anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 25°-40° med vandret. Dens længde skal være 20-25 gange dens tykkelse og dens bredde 2-3 gange dens tykkelse.

3.3.3.5. Pendulet løftes bagud som i de foregående prøvninger, således at højden H mellem dets tyngdepunkt og anslagsøjeblikket bestemmes ved hjælp af følgende formel:

3.3.3.6. Ved sideslagprøven noteres forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation målt i en højde af (810 + av) mm over sædets indekspunkt. Dette kan gøres med en anordning, hvorpå der monteres en bevægelig friktionsring på en vandret stand. Den ene ende af stangen skal være fastgjort til den øverste konstruktionsdel på førerværnet, og den anden skal gå gennem et hul i en lodret stang fastgjort til traktorens chassis. Friktionsringen anbringes mod den lodrette stang, der fastgøres til traktorens chassis før anslaget, og dens afstand fra stangen efter anslaget giver forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation.

3.4. Trykprøvninger

Om nødvendigt skal traktorens forende holde nede, mens prøvningen udføres på bagenden. Der placeres klodser under akslerne, således at trykkraften ikke optages af dækkene. Den anvendte bjælke skal have en bred på ca. 250 mm og skal være forbundet til belastningsanordningen med kardanled (figur 3.5).

3.4.1. Trykprøvning bagtil (figur 3.6.a og 3.6.b)

3.4.1.1. Trykbjælken anbringes på tværs af de bageste øverste konstruktionsdele af førerværnet, således at den frembragte trykkraft forekommer i traktorens lodrette referenceplan. Der påføres en trykkraft (F), hvor: F = 20 M Denne kraft opretholdes i 5 sekunder efter, at det ikke længere visuelt kan konstateres, at førerværnet bevæger sig.

3.4.1.2. Når bagenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde kraft (figur 3.7a og 3.7.b), skal kraften vedvare, indtil taget deformeres, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens bagende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Derefter fjernes kraften, og trykbjælken anbringes igen over den del af førerværnet, der ville understøtte traktoren, når denne er rullet helt rundt. Der påføres trykkraften F.

3.4.2. Trykprøvning fortil (figur 3.6.a og 3.6.b)

3.4.2.1. Trykbjælken anbringes på tværs af de forreste, øverste konstruktionsdele af førerværnet, således at den frembragte trykkraft forekommer i traktorens lodrette referenceplan. Der påføres en trykkraft (F), hvor: F = 20 M Denne kraft opretholdes i 5 sekunder efter, at det ikke længere visuelt kan konstateres, at førerværnet bevæger sig.

3.4.2.2. Når forenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde kraft (figur 3.7a og 3.7.b), skal kraften vedvare, indtil taget deformeres, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens forende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Derefter fjernes kraften, og trykbjælken anbringes igen over den del af førerværnet, der ville understøtte traktoren, når denne er rullet helt rundt. Derefter påføres en trykkraft F.

3.5. Betingelser for godkendelse

3.5.1. Førerværnet og traktoren undersøges visuelt for revner og brud efter hver del af prøven. For at førerværnet skal kunne bestå prøven, skal følgende betingelser være opfyldt: 3.5.1.1. Der må ikke være revner i konstruktionsdele og monteringsdele eller dele på traktoren, der bidrager til førerværnets styrke (jf. dog punkt 3.5.1.3 nedenfor). 3.5.1.2. Der må ikke være revner i svejsninger, der bidrager til førerværnets styrke eller dets monteringsdele. Hæfte- eller punktsvejsning, der anvendes til fastgøring af beklædningspaneler, undtages almindeligvis for denne betingelse. 3.5.1.3. Energioptagende brud i plademetalkonstruktioner accepteres, forudsat at prøvestationen skønner, at de ikke i væsentlig grad har mindsket førerværnets modstandsdygtighed mod deformation. Der ses bort fra brud i plademetaldele forårsaget af pendulklodsens kanter. 3.5.1.4. Den påkrævede kraft skal fastholdes i begge trykprøvninger. 3.5.1.5. Forskellen mellem den maksimale kortvarige deformation og den blivende deformation ved sideslagprøven må ikke overstige 250 mm (figur 3.11). 3.5.1.6. Under prøvningen må ingen del komme ind i frirummet eller rammet sædet. Frirummet må heller ikke være uden for førerværnets beskyttelse. Dette betragtes som værende tilfældet, hvis nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet imod den retning, hvorfra prøvningsbelastningen påføres. Ved vurdering heraf forudsættes dimensionerne på dækkene samt sporvidde at være den mindste standardmontering, som angivet af fabrikanten. 3.5.1.7. For knækstyrede traktorer formodes de to deles midterplan at være på linje.

3.5.2. Efter den sidste trykprøvning noteres den blivende deformation af førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hoveddele i forhold til sædets indekspunkt før prøvningens begyndelse. Derefter noteres bevægelser af de konstruktionsdele, der rammes i prøvningerne, samt højdeændringer af tagets forreste og bageste konstruktionsdele.

3.6. Udvidelse til andre traktormodeller

3.6.1. [Ikke relevant]

3.6.2. Teknisk udvidelse Hvis der foretages tekniske ændringer af traktoren, førerværnet eller dettes fastgørelsesmåde på traktoren, kan den prøvestation, som har udført den oprindelige prøvning, i følgende tilfælde udstede en »teknisk udvidelsesrapport«:: 3.6.2.1. Udvidelse af konstruktionsprøvninger til andre traktormodeller Det er ikke nødvendigt at udføre slagprøvning og trykprøvning på alle traktormodeller, hvis førerværnet og traktoren opfylder de betingelser, der er omhandlet nedenfor i punkt 3.6.2.1.1-3.6.2.1.5. 3.6.2.1.1. Førerværnet skal være identisk med det prøvede førerværn 3.6.2.1.2. Den påkrævede energi må ikke overstige den energi, der blev beregnet for den oprindelige prøvning, med mere end 5 %. Grænsen på 5 % gælder også for udvidelser i tilfælde, hvor bælter udskiftes med hjul på den samme traktor. 3.6.2.1.3. Fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke førerværnet fastgøres, skal være identiske. 3.6.2.1.4. Alle dele, som f.eks. skærme og motorhjelm, der afstiver førerværnet, skal være identiske. 3.6.2.1.5. Sædets placering i førerværnet og dets kritiske dimensioner og førerværnets relative placering på traktoren skal være således, at frirummet under hele prøvningen ville have været beskyttet inden for den deformerede konstruktion (dette kontrolleres ved at anvende samme reference for frirum som i den oprindelige prøvningsrapport, henholdsvis sædets referencepunkt (SRP) og sædets indekspunkt (SIP)). 3.6.2.2. Udvidelse af resultaterne af konstruktionsprøvninger til andre modeller af førerværn Denne fremgangsmåde skal følges, når bestemmelserne i punkt 3.6.2.1 ikke er opfyldt, men må ikke anvendes, når metoden til fastgørelse af førerværnet til traktoren ikke følger samme princip (f.eks. en ophængsanordning i stedet for gummiunderstøtninger): 3.6.2.2.1. Ændringer, der ikke har nogen indflydelse på resultaterne af den indledende prøvning (f.eks. påsvejsning af en montageplade på ekstraudstyr i en ikke-kritisk position i førerværnet), tilføjelse af sæder med forskellig SIP-placering i førerværnet (dog skal det kontrolleres, at den/de nye frirum forbliver beskyttet inden for den deformerede konstruktion under hele prøvningen). 3.6.2.2.2. Ændringer, der måske har indflydelse på resultatet af den oprindelige prøvning, uden at der derved sættes spørgsmålstegn ved, om førerværnet bør godkendes (f.eks. ændring af en konstruktionsdel eller ændring af den metode, der anvendes til fastgørelse af førerværnet på traktoren). Der kan udføres en valideringsprøvning, og prøvningsresultaterne skal indgå i udvidelsesrapporten. Der er fastsat følgende grænser for denne type udvidelser: 3.6.2.2.2.1. Der kan højst godkendes 5 udvidelser uden valideringsprøvning. 3.6.2.2.2.2. Resultaterne af valideringsprøvningen godkendes med henblik på udvidelse, hvis alle acceptkriterierne i dette bilag er opfyldt, og hvis den deformation, der måles efter hver slagprøvning, ikke afviger mere end ± 7 % fra den deformation, der blev målt efter hver slagprøvning i den oprindelige prøvningsrapport. 3.6.2.2.2.3. Der kan indgå mere end én ændring af et førerværn i en enkelt udvidelsesrapport, hvis disse udgør forskellige valgmuligheder for det samme førerværn, men der kan kun accepteres én valideringsprøvning i en enkel udvidelsesrapport. De valgmuligheder, der ikke prøves, skal beskrives i et særligt afsnit af udvidelsesrapporten. 3.6.2.2.3. Forøgelse af den referencemasse, der er angivet af en fabrikant for et førerværn, der allerede er blevet prøvet. Hvis fabrikanten ønsker at beholde det samme godkendelsesnummer, er det muligt at udstede en udvidelsesrapport efter gennemførelse af en valideringsprøvning (grænseværdierne på ± 7 % som omhandlet i punkt 3.6.2.2.2.2 finder i så fald ikke anvendelse).

3.7. [Ikke relevant]

3.8. Førerværns egenskaber i koldt vejr 3.8.1. Hvis førerværnet hævdes at have egenskaber, der beskytter mod koldskørhed i koldt vejr, skal fabrikanten give nærmere oplysninger, der skal indgå i rapporten. 3.8.2. ►M2 Hvis relevant skal koldskørhedsegenskaberne efterprøves enten i overensstemmelse med kravene i punkt 3.8.2.1-3.8.2.7 eller i punkt 3.8.3. ◄



Tabel 3.2 Mindste slagenergi ved Charpy-kærvslagprøvning (V-formet kærv) Prøveemnestørrelse Energi ved Energi ved – 30 °C – 20 °C mm J J () 10 × 10 () 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 () 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 () 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 () 5,5 14 (1) Angiver foretrukne størrelse. Prøveemnestørrelsen må ikke være mindre end den største foretrukne størrelse, som materialet tillader. (2) Energikravet ved – 20 °C er 2,5 gange den værdi, der fastsat for – 30 °C. Andre faktorer har indflydelse på slagenergistyrken, dvs. valseretning, flydespænding, kornorientering og svejsning. Der skal tages hensyn til disse faktorer ved udvælgelse og brug af stål. 3.8.2.1. Bolte og møtrikker, der bruges til at fastgøre førerværnet på traktoren og til at forbinde konstruktionsdele i førerværnet, skal udvise passende, kontrollerede sejhedsegenskaber ved lave temperaturer. 3.8.2.2. Alle svejseelektroder, der bruges til fremstilling af konstruktionsdele og monteringsdele, skal være i overensstemmelse med materialerne til førerværn som angivet i punkt 3.8.2.3 nedenfor. 3.8.2.3. Stålmateriale til førerværnets konstruktionsdele skal være af materialer med kontrolleret sejhed, som opfylder de mindstekrav til slagenergi ved Charpy-kærvslagprøvning (V-formet kærv) som vist i tabel 3.2. Stålkvalitet angives i overensstemmelse med ISO 630:1995, Amd 1:2003. Stål med en tykkelse »som valset« på under 2,5 mm og med et kulstofindhold på under 0,2 % anses for at opfylde dette krav. Konstruktionsdele i førerværnet, der er fremstillet af andre materialer end stål, skal have en tilsvarende slagfasthed ved lave temperaturer. 3.8.2.4. Ved prøvning af slagenergikravene med Charpy-kærvslagprøvning (V-formet kærv), må prøveemnernes størrelse ikke være mindre end de største størrelser i tabel 3.2, som materialet tillader. 3.8.2.5. Charpy-kærvslagprøvningen (V-formet kærv) udføres efter metoden i ASTM A 370-1979, undtagen for prøveemnestørrelser, som skal være i overensstemmelse med målene i tabel 3.2. 3.8.2.6. Alternativer til denne metode er anvendelsen af beroliget og halvberoliget stål, for hvilket der skal gives en passende specifikation. Stålkvalitet angives i overensstemmelse med ISO 630:1995, Amd1:2003. 3.8.2.7. Prøveemnerne skal tages i længderetningen fra flade emner, profiler af rørstål eller konstruktionsstål til førerværn før formgivning eller svejsning. Prøveemner fra profiler af rørstål eller konstruktionsstål skal tages fra midten i den side med de største mål og må ikke omfatte svejsninger. ▼M2 3.8.3. Egenskaber, der beskytter mod koldskørhed i koldt vejr, kan demonstreres ved at anvende bestemmelserne og retningslinjerne i afsnit 3 i dette punkt B ved lave temperaturer på – 18 °C eller koldere. Forud for den dynamiske prøvning nedkøles førerværnet og alle monteringsbeslag til – 18 °C eller koldere. ▼B

3.9. [Ikke relevant]

Figur 3.1

Pendulklodsen og dens ophængskæder eller -ståltove

(Mål i mm)

Figur 3.2

Metode ved slagprøvning bagfra

Figur 3.2.a

Styrtsikkert førerhus

Figur 3.2.b

Bageste styrtbøjle

Figur 3.3

Metode ved slagprøvning forfra

Figur 3.3.a

Styrtsikkert