1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 96/97/EF
af 20. december 1996
om ændring af direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd
og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger
(EFT L 46 af 17.2.1997, s. 20)
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 151 af 18.6.1999, s. 39 (96/97)
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/97/EF
af 20. december 1996
om ændring af direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet
om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilk-
nyttede sociale sikringsordninger
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til traktatens artikel 119 skal hver medlemsstat gennemføre
princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde; ved lønforstås den almindelige grund- eller minimumsløn og alle andre ydelser,som arbejdstageren som følge af arbejdsforholdet modtager direkte ellerindirekte fra arbejdsgiveren i penge eller naturalier;
De Europæiske Fællesskabers Domstol fastslår i sin dom af 17. maj
1990 i sag 262/88, Barber mod Guardian Royal Exchange AssuranceGroup (
4), at alle ydelser, der udbetales i henhold til erhvervstilknyttede
pensionsordninger, udgør en del af lønnen som omhandlet i traktatensartikel 119;
i ovennævnte dom og den senere præcisering af den i dommen af 14.
december 1993 i sag C-110/91, Moroni mod Collo GmbH (
5), har
Domstolen fortolket traktatens artikel 119 således, at forskelsbehandlingaf mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikrings-ordninger generelt er forbudt, ikke blot når det drejer sig om at fastsættepensionsalderen, men også når der tilbydes en erhvervstilknyttet pensioni stedet for en godtgørelse i forbindelse med afskedigelse af økonomiskeårsager;
i henhold til protokol nr. 2 ad traktatens artikel 119, der er knyttet til
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal ydelser imedfør af en erhvervstilknyttet social sikringsordning ikke anses forløn, hvis og i det omfang de kan henføres til beskæftigelsesperioder, derligger forud for den 17. maj 1990, undtagen for arbejdstagere eller deresydelsesberettigede pårørende, der inden denne dato har anlagt søgsmåleller indbragt en dertil svarende klage i overensstemmelse med denrelevante nationale ret;
i dommene af 28. september 1994 i sag C-57/93, Vroege mod NCIV
Instituut voor Volkshuisvesting BV (
6), og i sag C-128/93, Fisscher mod
Voorhuis Hengelo BV (7), udtaler Domstolen, at ovennævnte protokol
ingen betydning har for retten til at være omfattet af en erhvervstilk-nyttet pensionsordning, idet denne ret fortsat reguleres af dommen af13. maj 1986 i sag 170/84, Bilka-Kaufhaus GmbH mod Hartz (
8), og at
den tidsmæssige begrænsning af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88, Barber-dommen, ikke gælder for retten til at være omfattet af enerhvervstilknyttet pensionsordning; Domstolen har ligeledes fastslået, atnationale regler om søgsmålsfrister i nationale retsforhold kan gøresgældende over for arbejdstagere, der påberåber sig deres ret til at væreomfattet af en erhvervstilknyttet pensionsordning, på betingelse af atreglerne ikke er mindre gunstige for søgsmål af denne art end for
(1) EFT nr. C 218 af 23. 8. 1995, s. 5.
(2) Udtalelse afgivet den 12. november 1996 (EFT nr. C 362 af 2. 12. 1996).
(3) EFT nr. C 18 af 22. 1. 1996, s. 132.
(4) Sml. 1990-I, s. 1889.
(5) Sml. 1993-I, s. 6591.
(6) Sml. 1994-I, s. 4541.
(7) Sml. 1994-I, s. 4583.
(8) Sml. 1986-I, s. 1607.
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 3
▼B
tilsvarende søgsmål i henhold til national ret, og at de ikke i praksis gør
det umuligt at udøve rettigheder i henhold til fællesskabsretten;Domstolen har desuden fastslået, at den omstændighed, at en arbejds-tager kan kræve at blive omfattet af en erhvervstilknyttet pensionsord-ning med tilbagevirkende kraft, ikke indebærer, at arbejdstageren kanundgå at betale bidrag til ordningen for det tidsrum, der er tale om;
udelukkelse af arbejdstagere på grund af deres arbejdskontrakts karakter
fra en virksomhedstilknyttet eller branchetilknyttet social sikringsord-ning kan udgøre indirekte forskelsbehandling af kvinder;
Domstolen har endvidere i sin dom af 9. november 1993 i sag C-132/
92, Birds Eye Walls Ltd mod Friedel M. Roberts (
1), fastslået, at trakta-
tens artikel 119 ikke er til hinder for, at der ved beregningen af en»overgangspension«, som arbejdsgiveren udbetaler til mandlige ogkvindelige ansatte, der er gået på førtidspension på grund af dårligthelbred, og som navnlig skal opveje mistede indtægter som følge af, atde pågældende endnu ikke har nået den alder, der er fastsat for udbeta-ling af den lovbestemte pension, tages hensyn til det beløb, de senere vilmodtage i lovpligtig pension, og at overgangspensionen nedsættestilsvarende, selv om resultatet heraf — for så vidt angår mænd ogkvinder mellem 60 og 65 år — er, at en kvindelig tidligere ansatmodtager en mindre overgangspension end en mandlig tidligere ansat,idet forskellen svarer til det beløb, kvinden er berettiget til i lovpligtigpension, fra hun fylder 60 år, for de beskæftigelsesperioder, hun hartilbagelagt hos arbejdsgiveren;
Domstolen bekræfter i dommen af 6. oktober 1993 i sag C-109/91, Ten
Oever mod Stichting Bedrijfpensioenfonds voor het Glazenwassers- enSchoonmaakbedrijf (
2), samt i dommene af 14. december 1993 i sag
C-110/91, Moroni-dommen, af 22. december 1993 i sag C-152/91,Neath mod Hugh Steeper Ltd (
3), og af 28. september 1994 i sag
C-200/91, Coloroll Pension Trustees Limited mod Russell m. fl. (4), at i
medfør af dommen af 17. maj 1990 i sag C-262/88, Barber-dommen,kan den direkte virkning af traktatens artikel 119 kun påberåbes tilstøtte for krav om ligebehandling med hensyn til erhvervstilknyttedepensioner, for så vidt angår ydelser, der vedrører beskæftigelsesperioderefter den 17. maj 1990, medmindre arbejdstagerne eller deres ydelsesbe-rettigede pårørende forinden har anlagt søgsmål eller indgivet en dertilsvarende administrativ klage i overensstemmelse med national lovgiv-ning;
Domstolen bekræfter i ovennævnte domme i sag C-109/91, Ten Oever-
dommen, og i sag C-200/91, Coloroll-dommen, at den tidsmæssigebegrænsning af Barber-dommen gælder, for efterladtepensioner, og atder følgelig kun kan kræves ligebehandling på dette område for så vidtangår beskæftigelesperioder efter den 17. maj 1990, medmindre depågældende forinden har anlagt søgsmål eller indgivet en dertilsvarende administrativ klage i overensstemmelse med national lovgiv-ning:
Domstolen præciserer endvidere i dommene i sag C-152/91 og i sag
C-200/91, at lønmodtagernes bidrag til en ydelsesdefineret pensionsord-ning skal være ens for mandlige og kvindelige arbejdstagere, da de eromfattet af traktatens artikel 119; det forhold, at der på grund afanvendelse af forskellige aktuarmæssige faktorer for mænd og kvinderikke indbetales samme arbejdsgiverbidrag inden for rammerne af funde-rede og ydelsesdefinerede pensionsordninger, skal ikke bedømmes efterdenne artikel;
Domstolen præciserer i dommene af 28. september 1994 i sag C-408/
92, Smith mod Advel Systems (
5), og i sag C-28/93, Van den Akker
mod Stichting Shell Pensioenfonds (6), at traktatens artikel 119 er til
hinder for, at en arbejdsgiver for at efterkomme dommen af 17. maj1990 i sag C-262/88, Barber-dommen, sætter kvinders pensionsalder op
(1) Sml. 1993-I, s. 5579.
(2) Sml. 1993-I, s. 4879.
(3) Sml. 1993-I, s. 6953.
(4) Sml. 1994-I, s. 4389.
(5) Sml. 1994-I, s. 4435.
(6) Sml. 1994-I, s. 4527.
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 4
▼B
til samme niveau som mænds for så vidt angår beskæftigelsesperioder
mellem den 17. maj 1990 og ikrafttrædelsestidspunktet for de nævnteforanstaltninger; artikel 119 er derimod ikke til hinder herfor for så vidtangår beskæftigelsesperioder efter dette tidspunkt; for så vidt angårbeskæftigelsesperioder før den 17. maj 1990 indeholdt fællesskabsrettenikke nogen forpligtelse, der kunne begrunde foranstaltninger, som medtilbagevirkende kraft begrænser de fordele, kvinder har haft;
Domstolen præciserer i ovennævnte dom i sag C-200/91, Coloroll-
dommen, at supplerende ydelser, der hidrører fra bidrag, som arbejdsta-gerne frivilligt har indbetalt, ikke falder ind under anvendelsesområdetfor traktatens artikel 119;
i det tredje handlingsprogram på mellemlang sigt (1991–1995) (
1)o m
lige muligheder for kvinder og mænd har Kommissionen endnu engangunderstreget betydningen af, at der vedtages passende foranstaltningerfor at tage hensyn til konsekvenserne af dommen i sag 262/88, Barber-dommen;
sidstnævnte dom gør automatisk nogle af bestemmelserne vedrørende
lønmodtagere i Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 omgennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinderinden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (
2) ugyldige;
traktatens artikel 119 gælder umiddelbart og kan påberåbes for de
nationale domstole over for enhver arbejdsgiver, det være sig en privatperson eller en juridisk person, og det tilkommer disse domstole at sikrebeskyttelsen af de rettigheder, denne bestemmelse giver borgerne;
af hensyn til retssikkerheden er det imidlertid nødvendigt at ændre
direktiv 86/378/EØF for at tilpasse de bestemmelser, der er påvirket afretspraksis ifølge Barber-dommen —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 86/378/EØF foretages følgende ændringer:
1) Artikel 2 affattes således:
»Artikel 21. Ved »erhvervstilknyttede sikringsordninger« forstås ordninger,
der ikke er omfattet af direktiv 79/7/EØF, og som har til formål atsikre arbejdere, uanset om de er lønmodtagere eller selvstændigeerhvervsdrivende, inden for en virksomhed eller en gruppe af virk-somheder, inden for en erhvervsgren eller inden for en faglig ellertværfaglig branche, ydelser, som skal supplere ydelserne fra delovbestemte sociale sikringsordninger eller træde i stedet for disse,uanset om medlemskab af disse ordninger er obligatorisk.
2. Direktivet gælder ikke for:
a) individuelle aftaler for selvstændige erhvervsdrivende
b) ordninger for selvstændige erhvervsdrivende, hvori kun én person
deltager
c) lønmodtageres forsikringsaftaler, hvori arbejdsgiveren ikke er
part
d) frivillige bestemmelser i erhvervstilknyttede sikringsordninger,
som tilbydes deltagerne individuelt for at sikre dem:
— supplerende ydelser eller— valg af den dato, fra hvilken de normale ydelser til selvstæn-
dige erhvervsdrivende skal løbe, eller valg mellem flereydelser
(1) EFT nr. C 142 af 31. 5. 1991, s. 1.
(2) EFT nr. L 225 af 12. 8. 1986, s. 40.
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 5
▼B
e) erhvervstilknyttede sikringsordninger, for så vidt ydelserne finan-
sieres af frivillige lønmodtagerbidrag.
3. Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at en
arbejdsgiver giver personer, der har nået den alder, hvor de erberettiget til en pension i medfør af en erhvervstilknyttet sikringsord-ning, men som endnu ikke er berettiget til den lovbestemte alders-pension, en supplerende pension med henblik på at udligne ellertilnærme de samlede ydelser til de ydelser, som modtages afpersoner af det andet køn, der befinder sig i samme situation, og somallerede har nået den alder, hvor de er berettiget til den lovbestemtepension, indtil modtagerne af denne supplerende pension har nåetden lovbestemte pensionsalder.«
2) Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3Dette direktiv finder anvendelse på den erhvervsaktive del af befolk-
ningen, herunder selvstændige erhvervsdrivende, arbejdstagere, dermidlertidigt er uden arbejde på grund af sygdom, svangerskab ogfødsel, ulykke eller ufrivillig arbejdsløshed, og personer, der søgerarbejde, på pensionerede og invalide arbejdstagere samt på dissearbejdstageres ydelsesberettigede pårørende, i overensstemmelsemed national lovgivning og/eller praksis.«
3) Artikel 6 affattes således:
»Artikel 61. Bestemmelser, der er i modstrid med princippet om ligebe-
handling, er bestemmelser, som direkte eller indirekte, navnlig vedhenvisning til ægteskabelig eller familiemæssig stilling, er baseret påkønnet for så vidt angår fastsættelse af:
a) hvilke personer der har ret til at deltage i en erhvervstilknyttet
sikringsordning
b) om deltagelse i en erhvervstilknyttet sikringsordning er tvungen
eller frivillig
c) forskellige regler vedrørende alder ved indtrædelse i ordningen
eller vedrørende krav om minimal beskæftigelsesperiode eller omen minimumsperiode for tilslutning til ordningen, for så vidtangår erhvervelse af ydelser
d) forskellige regler for tilbagebetaling af bidrag, med undtagelse af
hvad der er fastsat i litra h) og i), når arbejdstageren forladerordningen uden at have opfyldt betingelserne for at få udbetaltlangtidsydelser med opsættende virkning
e) forskellige betingelser for tilkendelse af ydelser eller for
begrænsning af disse ydelser til det ene af kønnene
f) forskellige aldersgrænser for pensionsret
g) regler, der suspenderer rettigheder eller adgangen til erhvervelse
af rettigheder under lovbestemt eller overenskomstmæssig barse-lorlov eller orlov af familiemæssige årsager, som betales afarbejdsgiveren
h) forskellige ydelsesniveauer, undtagen i det omfang det er nødven-
digt som følge af aktuarmæssige faktorer, der er forskellige for deto køn i forbindelse med bidragsdefinerede ordninger
for så vidt angår ordninger, der er funderede og ydelsesdefine-
rede, kan visse elementer (som bilaget indeholder eksempler på)være uens, såfremt de uens beløb skyldes anvendelsen af aktuar-mæssige faktorer, der er forskellige for de to køn, ved iværksæt-telsen af finansieringen af ordningen
i) forskellige bidragsniveauer for lønmodtagerne
forskellige bidragsniveauer for arbejdsgiverne, bortset fra:
— i forbindelse med bidragsdefinerede ordninger, hvis formålet
er at gøre størrelsen af pensionsydelserne til begge køn enseller tilnærme dem til hinanden
— i forbindelse med ordninger, der er funderede og ydelsesdefi-
nerede, når arbejdsgiverens bidrag tager sigte på at sikre
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 6
▼B
finansieringen af udgifterne til disse ydelsesdefinerede
ordninger
j) forskellige normer eller normer, der kun gælder for det ene køn,
med undtagelse af hvad der er fastsat i litra h) og i), for erhver-velse eller bevarelse af retten til at få udbetalt ydelser medopsættende virkning, når den pågældende forlader ordningen.
2. Når det overlades til ordningens administrative organer at
træffe afgørelse om tilkendelse af ydelser i henhold til dette direktiv,skal de pågældende organer overholde ligebehandlingsprincippet.«
4) Artikel 8 affattes således:
»Artikel 81. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at bestemmelser i erhvervstilknyttede sikringsordninger forselvstændige erhvervsdrivende, der er i modstrid med ligebehand-lingsprincippet, tages op til revision med virkning fra senest den 1.januar 1993.
2. Dette direktiv er ikke til hinder for, at rettigheder og pligter,
som vedrører en periode for medlemskab af en erhvervstilknyttetordning for selvstændige erhvervsdrivende, der ligger forud for revi-sionen af den pågældende ordning, fortsat er undergivet de bestem-melser i ordningen, som var gældende i den pågældende periode.«
5) Artikel 9 affattes således:
»Artikel 9Hvad angår selvstændige erhvervsdrivendes ordninger kan medlems-
staterne udsætte den obligatoriske gennemførelse af ligebehandlings-princippet for så vidt angår:
a) fastsættelse af pensionsalderen for ydelse af alders- og arbejdsop-
hørspensioner samt de følger, en sådan udsættelse måtte have forandre ydelser:
— enten indtil den dato, på hvilken ligebehandlingen er gennem-
ført i de lovbestemte ordninger
— eller senest indtil ligebehandlingen indføres ved et direktiv
b) efterladtepension, indtil ligebehandlingsprincippet ved fælles-
skabsretten er indført i de lovbestemte sociale sikringsordningerom dette forhold
c) anvendelse af artikel 6, stk. 1, litra i), første afsnit, for at tage
hensyn til forskellige aktuarmæssige faktorer, indtil senest den 1.januar 1999.«
6) Følgende nye artikel indsættes:
»Artikel 9aAt mænd og kvinder gør krav på en fleksibel pensionsalder på
samme vilkår, anses ikke for at være uforeneligt med dette direktiv.«
7) Følgende bilag tilføjes:
»BILAGEksempler på elementer, der kan være uens for så vidt angår
ordninger, der er funderede og ydelsesdefinerede, som omhandlet iartikel 6, litra h)
— konvertering af en del af den periodiske pension til sumydelser— overførsel af pensionsrettigheder— en efterladtepension, der udbetales til en ydelsesberettiget som
modydelse for, at forsikringstageren giver afkald på en del af enpension
— en nedsat pension, når arbejdstageren vælger at gå på førtidspen-
sion.«
Artikel 2
1. Enhver gennemførelsesforanstaltning til dette direktiv, for så vidt
angår lønmodtagere, skal dække alle ydelser, der kan henregnes tilbeskæftigelsesperioder efter den 17. maj 1990 og har tilbagevirkendekraft til denne dato, medmindre arbejdstagerne eller deres ydelsesberet-
1996L0097 — DA — 18.06.1999 — 000.001 — 7
▼B
tigede pårørende inden denne dato har anlagt søgsmål eller indgivet endertil svarende administrativ klage i overensstemmelse med nationallovgivning. I så fald har gennemførelsesforanstaltningerne tilbagevir-kende kraft til den 8. april 1976 og dækker alle ydelser, der kanhenregnes til beskæftigelsesperioder efter denne dato. ►
C1For de
medlemsstater, der har tiltrådt Fællesskabet efter den 8. april 1976, menfør den 17. maj 1990, ◄erstattes denne dato af den dato, på hvilken
artikel 119 blev gældende på deres område.
2. Andet punktum i stk. 1 er ikke til hinder for, at de nationale regler
om søgsmålsfrister i nationale retsforhold kan gøres gældende over forarbejdstagere eller deres ydelsesberettigede pårørende, som havde anlagtsøgsmål eller indgivet en dertil svarende administrativ klage i overens-stemmelse med national lovgivning inden den 17. maj 1990, forudsat atdisse regler ikke er mindre gunstige for søgsmål af denne art end fortilsvarende nationale søgsmål, og at de ikke i praksis gør det umuligt atudøve fællesskabsretten.
3. For de medlemsstater, der har tiltrådt Fællesskabet efter den 17.
maj 1990, og som den 1. januar 1994 var kontraherende parter i aftalenom Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, ►
C1ændres
datoen den 17. maj 1990 i stk. 1, første punktum ◄til den 1. januar
1994.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli1997. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne sender senest to år efter dette direktivs ikraft-
træden Kommissionen alle nødvendige oplysninger, således at den kanudarbejde en rapport til Rådet om gennemførelsen af dette direktiv.
Artikel 4
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 5
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.