1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 2158/92
af 23. juli 1992
om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande
(EFT L 217 af 31.7.1992, s. 3)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 308/97 af 17. februar 1997 L 51 11 21.2.1997
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 2158/92
af 23. juli 1992
om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 43 og 130 S,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Skovene spiller en væsentlig rolle for den økologiske ligevægt, navnlig
ved deres indflydelse på jordbund, vandforhold, klima, fauna og flora;
skovene bidrager således til, at landbruget og samfundet i landdistrik-
terne bevares og udvikles; landbrugets og landsamfundets eksistens kani vid udstrækning være afhængig af, at der er omkringliggende sundeskove;
de funktioner, som skovene således har, trues af brande, der hvert år
hærger store skovarealer, navnlig i Fællesskabets sydlige del;
det er således af stor betydning, at Fællesskabets skove beskyttes mod
brande, og problemet er meget hastende; Fællesskabet bør derfor øge sitbidrag til de bestræbelser, medlemsstaterne har iværksat for at forbedrebeskyttelsen;
for at formindske brandenes antal og betydning og reducere deres
omfang bør Fællesskabets bidrag koncentreres om en eliminering afbrandårsagerne, om brandforebyggende foranstaltninger og om foran-taltninger til overvågning af skovene;
Fællesskabets bidrag bør først og fremmest gælde de zoner, hvor der er
en konstant eller regelmæssigt tilbagevendende risiko for skovbrande;Fællesskabets område bør derfor opdeles efter, hvilken risiko der er forskovbrande, og bidraget gradueres efter brandrisikoen i de enkeltezoner;
Fællesskabet bør navnlig i de zoner, hvor der er stor brandrisiko,
bidrage til, at der iværksættes integrerede planer til beskyttelse afskovene mod brande; planerne skal omfatte såvel årsagernes elimineringsom indførelse og forbedring af systemer til forebyggelse og overvåg-ning;
en databank i medlemsstaterne og på EF-plan kan tilvejebringe et
vigtigt redskab til forbedring af skovenes beskyttelse mod brande;
for at lette iværksættelsen af de påtænkte foranstaltninger bør der skabes
et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen;samarbejdet kan ske gennem Den Stående Skovbrugskomité;
med henblik på denne forordning skal der vedtages et program for en
femårsperiode;
et beløb på 70 mio. ECU skønnes nødvendigt til gennemførelsen af
dette flerårige program; de midler, der for året 1992 skønnes nødven-dige inden for de nuværende finansielle overslag, beløber sig til 12,0mio. ECU;
(1) EFT nr. C 312 af 3. 12. 1991, s. 7.
(2) Udtalelse afgivet den 10. juli 1992 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).
(3) EFT nr. C 106 af 27. 4. 1992, s. 1.
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 3
▼B
de midler, der skal afsættes til finansiering af programmet for tiden efterregnskabsåret 1992, skal ligge inden for Fællesskabets gældende finan-sieringsramme —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For at øge beskyttelsen af skovene og navnlig styrke bestræbel-
serne for at opretholde og overvåge skovøkosystemerne og bevare deforskellige funktioner, som skovene opfylder til fordel for landdistrik-terne, indføres der en EF-aktion til beskyttelse af skovene mod brande, idet følgende benævnt »aktionen«.
2. Aktionen har til formål:
— at formindske skovbrandenes antal
— at formindske skovbrandenes omfang.
3. Aktionen omfatter foranstaltninger med følgende sigte:
a) at klarlægge skovbrandenes årsager og bestemme midlerne til deres
bekæmpelse, navnlig ved hjælp af:
— undersøgelser med henblik på klarlægning af brandårsagerne og
af anledningen til brandudbruddene
— undersøgelser med henblik på forslag til foranstaltninger, der kan
eliminere brandårsagerne og anledningen til brandudbruddene
— kampagner med henblik på information og bevidstgørelse
b) at indføre eller forbedre forebyggelsessystemer, og navnlig som led i
en samlet strategi for beskyttelse af skovområder mod brande attilvejebringe infrastrukturer til beskyttelse mod brande, f.eks. skov-veje, stier, vandforsyningssteder, brandbælter, områder med ryddetundervækst og skovfrie strækninger, samt at iværksætte arbejdermed henblik på vedligeholdelse af brandbælter, områder med ryddetundervækst og skovfrie strækninger samt iværksættelse af forebyg-gende skovplantning
c) at indføre eller forbedre skovovervågningssystemer, herunder fore-
byggende overvågning, og navnlig at etablere faste og mobile over-vågningsstrukturer og at tilvejebringe kommunikationsudstyr
d) at iværksætte tilknyttede foranstaltninger, navnlig følgende:
— uddannelse af højt specialiseret personale
— gennemførelse af analytiske undersøgelser og af pilot- og
demonstrationsprojekter vedrørende nye metoder, ny teknik ogny teknologi, der kan gøre aktionen mere effektiv.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne klassificerer deres område efter risikoen for
skovbrande. En risikoklassificeret zone skal generelt svare til en admini-strativ inddeling på mindst NUTS III-niveau.
2. Som højrisikozone kan kun klassificeres zoner, hvor en konstant
eller regelmæssigt tilbagevendene risiko for skovbrande i alvorlig gradtruer den økologiske ligevægt og sikkerheden for personer og ejendomeller bidrager til fremskyndet ørken- og ødemarksdannelse i landdi-strikter.
Som højrisikozone kan kun klassificeres zoner:
— i Portugal
— i Spanien— i Frankrig, i regionerne Aquitaine, Midi-Pyrénées, Korsika,
Languedoc-Roussillon, Provence-Alpes-Côte d’Azur samt departe-menterne Ardèche og Drôme
— i Italien, i Mezzogiorno, Lazio, Toscana, Liguria, Umbria, Marche,
Emilia-Romagna, i provinserne Cuneo og Alessandria i Piemonte ogprovinsen Pavia i Lombardiet samt de skovklædte bjergområder iNorditalien
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 4
▼B
— i Grækenland.
Efter begrundet anmodning fra en medlemsstat kan zoner i andre
områder i Fællesskabet end de ovenfor nævnte anerkendes som højrisi-kozoner.
3. Som mellemrisikozone kan klassificeres zoner, hvor risikoen for
skovbrande kan true skovøkosystemerne i betydelig grad, men hvorrisikoen dog ikke er konstant eller regelmæssigt tilbagevendende.
4. Som lavrisikozone betragtes de øvrige zoner i Fællesskabet.5. Medlemsstaterne sender senest seks måneder efter denne forord-
nings ikrafttrædelse Kommissionen listen over zonerne klassificeretefter risiko.
Kommissionen træffer afgørelse om listernes godkendelse efter frem-
gangsmåden i artikel 9.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sender for høj- og mellemrisikozonerne
Kommissionen planer for beskyttelse af skovene mod brande med angi-velse af, hvilke foranstaltninger til beskyttelse af skovene mod brandeder allerede er gennemført med finansielt bidrag fra Fællesskabet, samten evaluering af, hvor effektive de forskellige typer foranstaltninger harværet.
2. For højrisikozonerne skal planerne omfatte følgende:
a) en redegørelse for den foreliggende situation i den pågældende zone
eller delzone, for så vidt angår det eksisterende forebyggelses- ogovervågningssystem samt de bekæmpelsesmidler, der er til rådighed,og med en beskrivelse af de metoder og den teknik, der anvendes tilbeskyttelse af skovene mod brande
b) en oversigt over brandene i de seneste fem år med angivelse og
analyse af de vigtigste årsager
c) de mål, der skal være nået ved slutningen af planens gennemføre-
lsesperiode, for så vidt angår:
— eliminering eller formindskelsen af de vigtigste årsager
— forbedring af forebyggelses- og overvågningssystemerne— forbedring af bekæmpelsessystemerne
d) en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på
at nå de fastsatte mål
e) oplysning om, hvilke partnere der er knyttet til beskyttelsen af
skovene mod brande, og de nærmere bestemmelser om samord-ningen mellem disse partnere.
3. For mellemrisikozonerne skal planerne mindst omfatte følgende:
a) en redegørelse for den foreliggende situation i den pågældende zone
eller delzone, for så vidt angår det bestående forebyggelses- ogovervågningssystem; redegørelsen skal endvidere indeholde enbeskrivelse af de metoder og den teknik, der anvendes til beskyttelsemod brande
b) de mål, der skal være nået ved slutningen af planens gennemføre-
lsesperiode, for så vidt angår:
— eliminering eller formindskelse af de vigtigste brandårsager
— forbedring af forebyggelses- og overvågningssystemerne
c) en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på
at nå de fastsatte mål
d) oplysning om, hvilke partnere der er knyttet til beskyttelsen af
skovene mod brande, og de nærmere bestemmelser om samord-ningen mellem disse partnere.
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 5
▼B
4. Kommissionen afgiver efter høring af Den Stående Skovbrugsko-
mité, der er nedsat ved beslutning 89/367/EØF (1), en udtalelse om
planerne for beskyttelse af skovene mod brande senest tre måneder efterderes meddelelse.
5. Fra 1. januar 1993 er finansiering i henhold til EF-aktioner af
skovbrugsforanstaltninger i højrisikozoner og mellemrisikozonerbetinget af, at der er fastlagt planer for beskyttelse af skovene modbrande, og at nævnte foranstaltninger gennemføres i overensstemmelsemed planerne.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne forelægger inden 1. november hvert år
Kommissionen deres projekter eller programmer til øget beskyttelse afskovene mod brande.
2. Projekterne og programmerne kan gælde følgende:
— for højrisikozonerne, de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 1,
stk. 3, litra a) til d)
— for mellemrisikozonerne, de foranstaltninger, der er nævnt i artikel
1, stk. 3, litra b) og d), samt kampagner til information og bevidst-gørelse.
3. Efter 1. november 1992 kan der kun forelægges projekter og
programmer, der indgår i planer som omhandlet i artikel 3, om hvilkeKommissionen har afgivet positiv udtalelse.
Efter 1. november 1992 får programmer fortrinsstilling.4. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 1 vedtages efter frem-
gangsmåden i artikel 9.
5. Multiprogrammer skal indeholde angivelse af fordelingen af udgif-
terne til de forskellige påtænkte foranstaltninger.
Artikel 5
1. Kommissionen sikrer samordningen og opfølgningen af den i
denne forordning fastsatte aktion til beskyttelse af skovene mod brande.Den kan navnlig søge bistand fra forskningsinstitutter og videnskabeligeog tekniske konsulenter.
2. Samordningen og opfølgningen af aktionen omfatter endvidere et
fællesskabsbidrag til medlemsstaterne til hjælp til at oprette et informa-tionssystem for skovbrande med følgende formål:
— at fremme udvekslingen af oplysninger om skovbrande
— at foretage en løbende evaluering af virkningen af de foranstalt-
ninger, medlemsstaterne og Kommissionen har iværksat til beskyt-telse af skovene mod brande
— at klarlægge, i hvilke perioder brandrisikoen gør sig gældende, samt
dens grad og årsager
— at udvikle strategier for besykttelse af skovene mod brande og
navnlig for eliminering eller formindskelse af årsagerne.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 2 vedtages efter frem-
gangsmåden i artikel 9. De gælder navnlig oplysningernes art, sammen-lignelighed og indsamling samt betingelserne for adgang til oplysnin-gerne.
4. Medlemsstaterne kan begrænse indsamlingen af oplysninger til
høj- og mellemrisikozonerne.
5. Kommissionen kan med henblik på de i stk. 2 omhandlede infor-
mationssystemers forberedelse finansiere pilotprojekter, som først ogfremmest gælder gennemføreligheden af systemets forskellige målsæt-
(1) EFT nr. L 165 af 15. 6. 1989, s. 14.
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 6
▼B
ninger. Projekterne iværksættes i samråd med de kompetente myndig-heder i medlemsstaterne.
Artikel 6
1. Kommissionen træffer beslutning om Fællesskabets medfinansie-
ring af de projekter og programmer, som medlemsstaterne forelægger,jf. artikel 4. Beslutning om tilskud fra Fællesskabet træffes efter høringaf Den Stående Skovbrugskomité.
2. Fællesskabets medfinansiering af de i artikel 1, stk. 3, litra a) til
d), nævnte foranstaltninger udgør:
— indtil 50 % for de af Kommissionen godkendte udgifter vedrørende
højrisikozonerne
— indtil 30 % for de af Kommissionen godkendte udgifter vedrørende
mellemrisikozonerne.
3. Fællesskabet afholder udgifterne til den i artikel 5, stk. 1, nævnte
samordning. Dog udgør Fællesskabets medfinansiering af medlemssta-ternes udgifter til oprettelsen af det i artikel 5, stk. 2, nævnte informati-onssystem:
— indtil 50 % for foranstaltninger vedrørende højrisikozoner
— indtil 30 % for foranstaltninger vedrørende mellemrisikozoner— indtil 15 % for foranstaltninger vedrørende de øvrige zoner.
4. Sådanne projekter og programmer vedrørende beskyttelse af
skovene mod brande, der allerede får tilskud efter andre fællesskabsord-ninger, kan ikke få tilskud i henhold til denne forordning.
Artikel 7
Medlemsstaterne udpeger de myndigheder og organer, som har befø-
jelse til at gennemføre de foranstaltninger, der træffes i henhold tildenne forordning, og de myndigheder og organer, til hvilke Kommissio-nens tjenestegrene skal refundere Fællesskabets andel af finansieringen.
Artikel 8
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med nationale love og
administrative bestemmelser de fornødne foranstaltninger for:
— at sikre, at de af Fællesskabet finansierede foranstaltninger faktisk
gennemføres, og at de gennemføres korrekt
— at hindre uregelmæssigheder— at inddrive beløb, der er mistet som følge af uregelmæssigheder eller
manglende påpasselighed.
Medlemsstaterne stiller alle nødvendige oplysninger med henblik på
dette afsnit til rådighed for Kommissionen og træffer alle foranstalt-ninger, der kan lette den kontrol, Kommissionen anser for hensigts-mæssig i forbindelse med forvaltningen af Fællesskabets finansiering,herunder kontrol på stedet. Medlemsstaterne underretter Kommissionenom de foranstaltninger, de har truffet med henblik herpå.
Artikel 9
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer
formanden for Den Stående Skovbrugskomité sagen for komitéen, entenpå eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn-tagen til, hvor meget spørgsmålet haster. Udtalelsen vedtages med detflertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse afde afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Underafstemningen i komiteen tildeles de stemmer, der afgives af repræsen-tanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel.Formanden deltager ikke i afstemningen.
1992R2158 — DA — 22.02.1997 — 001.001 — 7
▼B
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i
overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstalt-ninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeretflertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder fra forslagets
forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtagerKommissionen de foreslåede foranstaltninger og bringer demstraks i anvendelse.
Artikel 10
▼
M1
1. Aktionen skal løbe i ti år fra den 1. januar 1992.
2. Det finansielle referencebeløb til gennemførelse af aktionen anslås
til 70 mio. ECU for perioden 1997-2001.
De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden indenfor
rammerne af de finansielle overslag.
▼B
3. Inden udløbet af den i stk. 1 nævnte periode tager Rådet på forslagaf Kommissionen denne forordning op til fornyet behandling pågrundlag af en rapport om virksomheden i den sektor, forordningenomfatter, suppleret med navnlig oplysninger om evalueringen af, hvoreffektive foranstaltningerne har været, som fastsat i artikel 5, stk. 2.
Artikel 11
Rådets forordning (EØF) nr. 3529/86 af 17. november 1986 om beskyt-
telse af skovene i Fællesskabet mod brande (
1) anvendes fortsat på
projekter og programmer, der er indgivet inden den 1. januar 1992.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. januar 1992.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.
(1) EFT nr. L 326 af 21. 11. 1986, s. 5. Forordningen er ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 1614/89 (EFT nr. L 165 af 15. 6. 1989, s. 10).