1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1599/1999
af 12. juli 1999
om indførelse af en endelig udligningstold og endelig opkrævning af den midlertidige told på
importen af tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og derover med oprindelse i Indien og omafslutning af proceduren vedrørende importen af tråd af rustfrit stål af diameter 1 mm og
derover med oprindelse i Republikken Korea
(EFT L 189 af 22.7.1999, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 164/2002 af 28. januar 2002 L30 9 31.1.2002
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 9 af 13.1.2000, s. 30 (1599/1999)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1599/1999
af 12. juli 1999
om indførelse af en endelig udligningstold og endelig opkrævning af
den midlertidige told på importen af tråd af rustfrit stål afdiameter 1 mm og derover med oprindelse i Indien og om afslut-ning af proceduren vedrørende importen af tråd af rustfrit stål af
diameter 1 mm og derover med oprindelse i Republikken Korea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober
1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er
medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 14 og 15,
under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af
det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A.MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 618/1999(2)( i
det følgende benævnt »den midlertidige forordning«) midlertidigudligningstold på importen af tråd af rustfrit stål med diameter
1 mm eller derover (i det følgende benævnt »tyk tråd« eller
»den pågældende vare«) med oprindelse i Indien og i Repu-blikken Korea (i det følgende benævnt »Korea«) og henhørendeunder KN-kode ex 72230019.
B.EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(2)Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og overve-
jelser, der lå til grund for beslutningen om at indføremidlertidige foranstaltninger over for importen af tyk tråd medoprindelse i Indien og Korea (i det følgende benævnt »medde-
lelsen«), fremsatte flere interesserede parter bemærkninger
skriftligt. De parter, der anmodede herom, fik også mulighedfor at blive hørt mundtligt.
(3)Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alleoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på enendelig afgørelse.
(4)Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerningerog overvejelser, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale,at
i) der indføres en endelig udligningstold på importen fra Indien,
og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilkeder er stillet sikkerhed i form af midlertidig told på denneimport, og
ii) proceduren mod importen fra Korea afsluttes uden indførelse
af foranstaltninger.
De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse.
(5)Parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet,
og de foreløbige konklusioner er derefter ændret, hvor dette var
relevant.
C.DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARF.
(6)Den pågældende vare er tyk tråd af rustrit stål, med indhold af
nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, med undtagelse af trådmed indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 2
(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.
(2) EFT L 79 af 24.3.1999, s. 25.
▼B
over 31 vægtprocent, og af chrom på 20 vægtprocent og derover,
men ikke over 22 vægtprocent.
(7)Det konstateredes i undersøgelsens foreløbige fase, at der varforskelle i fysiske egenskaber og anvendelsesformål mellemtråd af rustfrit stål, der er omfattet af den foreliggende undersø-gelse, dvs. tråd af diameter 1 mm eller derover (tyk tråd), og trådaf diameter under 1 mm (fin tråd). Der er derfor tilsyneladende
ingen eller kun meget begrænset udskiftelighed mellem tykke og
fine trådes anvendelsesformål. Det fremgik imidlertid også afden midlertidige forordning, at spørgsmålet om, hvorvidt derkunne drages en klar skillelinje mellem disse to varer, ville bliveundersøgt yderligere i den endelige fase.
(8)På grundlag af de yderligere oplysninger, der er indhentet frainteresserede parter, konkluderes det, at tyk tråd og fin tråd erto forskellige varer, da de har forskellige fysiske egenskaber oganvendes til forskellige formål. For det første, og for så vidt
angår de fysiske egenskaber, har tyk og fin tråd af rustfrit stål
forskellig trækstyrke, kornstruktur og belægning. For det andeter det for så vidt angår de to varers forskellige anvendelses-formål konstateret, at tyk tråd anvendes til kraftigere tekniskeanvendelsesformål, såsom fastgørelsesanordninger, produkter tilforstærkning af mure, svejsetråd osv. Fin tråd anvendes derimod
som regel til præcisionsformål, såsom net og filtre (trådvæv)
med små åbninger til filtrering af meget fine eller små partikler(f.eks. støvfiltre og kemiske filtre), medicinske eller kirurgiskeanvendelsesformål osv.
(9)På grundlag af ovenstående konkluderes det, at fin og tyk tråd erto forskellige varer, der har forskellige egenskaber og anvendel-sesformål, og at de ikke er indbyrdes udskiftelige set frabrugernes synsvinkel.
(10)Da ingen af de berørte parter fremsatte bemærkninger tilKommissionens foreløbige undersøgelsesresultater vedrørendeden pågældende vare og betragtningerne om den samme vare,bekræftes kendsgerningerne og konklusionerne i betragtning 7til 12 i den midlertidige forordning.
D.SUBSIDIER
I. Indien
1.»Passbook Scheme« (PBS) og »Duty Entitlement Passbook
Scheme« (DEPB) (Passbook-ordning og toldgodtgørelses-ordning)
(11)Indiens regering og ni eksporterende producenter hævdede, at
Kommissionen havde fejlvurderet disse ordninger, der er
beskrevet i betragtning 14 til 25 og 26 til 35 i den midlertidigeforordning, for så vidt angår subsidiets omfang og størrelsen afden udligningsberettigede fordel. De påstår navnlig, at Kommis-sionens vurdering af fordelene i henhold til disse ordninger varukorrekt, da kun godtgørelsen af den overskydende told kunne
anses for at være et subsidie i henhold til artikel 2 i forordning
(EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).
(12)Kommissionen benyttede følgende metode til at fastslå, om PBSog DEPB er udligningsberettigede subsidier, og til i bekræftende
fald at beregne fordelen heraf. I henhold til artikel 2, stk. 1, litra
a), nr. ii), konkluderede Kommissionen, at disse ordninger inde-bærer et finansielt bidrag fra Indiens regering, da der ikkeopkræves statsindtægter (dvs. importafgifter), der ellers er betal-bare. Der er også tale om en fordel for modtageren, da de
eksporterende producenter ikke skulle betale normale importaf-
gifter.
(13)Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), giver imidlertid mulighed for enundtagelse fra denne generelle regel for bl.a. godtgørelses- ogsubstitutionsgodtgørelsesordninger, der overholder de faste regler1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 3
▼B
i bilag I, nr. i, og bilag II (definition på og regler for godtgø-
relse) og III (definition på og regler for substitutionsgodtgørelse).
(14)Det fremgik af Kommissionens analyse, at hverken PBS ellerDEPB er godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordninger.Disse ordninger indeholder ikke en forpligtelse til kun at impor-tere varer, der forbruges ved fremstilling af de eksporterede
varer (bilag II til grundforordningen). Der foreligger desuden
ingen kontrolordning, der gør det muligt at påvise, om de impor-terede varer rent faktisk forbruges i produktionsprocessen. Der erheller ikke tale om en substitutionsgodtgørelsesordning, da deimporterede varer ikke behøver være af samme mængde og
karakteristika som de materialer fra hjemmemarkedet, der blev
benyttet ved produktion til eksport (bilag III til grundforord-ningen). Endelig er eksporterende producenter berettiget tilPBS- og DEPB-fordelene, uanset om de overhovedet importererproduktionsfaktorer. En eksportør kan opnå fordelen blot ved ateksportere varer og behøver ikke påvise, at indgåede materialer
faktisk var importerede. Eksporterende producenter, der køber
alle deres produktionsfaktorer lokalt og ikke importerer varer,der kan benyttes som produktionsfaktorer, er således stadigberettigede til fordelene ved PBS og DEPB. PBS og DEPBopfylder således ingen af bestemmelserne i bilag I til III. Da
denne undtagelse fra definitionen på subsidier i artikel 2 derfor
ikke finder anvendelse, er den udligningsberettigede fordel efter-givelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales foralle importerede varer.
(15)Det følger klart af ovenstående, at eftergivelse af overskydendeimportafgifter kun er grundlaget for beregning af fordelens stør-relse i tilfælde af reelle godtgørelses- ogsubstitutionsgodtgørelsesordninger. Da det er fastslået, at PBSog DEPB ikke er i en af disse to kategorier, er fordelen den
samlede eftergivelse af importafgift og ikke nogen formodet
eftergivelse af overskydende afgifter.
(16)Indiens regering og ni eksporterende producenter har fremført, at
behandlingen af disse ordninger ikke er i overensstemmelse med
de foreløbige konklusioner i den sideløbende antidumpingun-dersøgelse, da Kommissionen i antidumpingundersøgelsenindrømmede justering for importafgifter, der i henhold til PBSog DEPB ikke blev betalt for importerede produktionsfaktorer,der faktisk blev forbrugt ved fremstillingen af eksporterede
varer.
(17)Ifølge artikel 2, stk. 10, litra b), i antidumpinggrundforordningen
(forordning (EF) nr. 384/96(1)) blev der imidlertid kun foretaget
en justering, hvor det påvistes, at de materialer, for hvilke der
blev betalt importafgift, fysisk indgik i den pågældende vare,der solgtes på hjemmemarkedet, og at importafgifterne ikkeopkrævedes eller refunderedes for den vare, der udførtes tilFællesskabet. En sådan justering vil i sidste ende nedbringedumpingmargenerne, men er ikke relevant i antisubsidieundersø-
gelsen, da det af ovenfor anførte årsager og på grundlag af
bestemmelserne i grundforordningen allerede er fastslået, atPBS og DEPB er udligningsberettigede. Når tilstedeværelsen afet sådant udligningsberettiget subsidie konstateres, er fordelenfor modtageren som ovenfor nævnt det samlede importafgifts-
beløb, der ikke er betalt af den eksporterende producent for alle
importtransaktioner. I denne forbindelse er det ikke op tilKommissionen at gennemgå PBS og DEPB for at fastslå, hvilkevarer der fysisk indgår, og hvilke ikke. Det skal desuden under-streges, at analysen af en ordnings udligningsberettigelse og enjustering for fysisk inkorporerede produktionsfaktorer er helt
forskellige med hensyn til formål, beregningsmetode og rets-
grundlag. Formålet med at undersøge den pågældende justeringi antidumpingundersøgelser er at justere den normale værdi.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 4
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18).
▼B
Undersøgelsen af en ordnings udligningsberettigelse i en antisub-
sidieundersøgelse har til sigte at konstatere, hvilke fordeleeksportøren har opnået i henhold til ordningen. Desuden er
beregningsmetoden forskellig i antidumping- og antisubsidieun-
dersøgelser. I antidumpingsager indrømmes justeringen kun foreksport af de pågældende varer til Fællesskabet, mens fordele ien antisubsidieundersøgelse undersøges i forhold til den samledeeksport af alle varer til alle bestemmelsessteder i overensstem-
melse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen og
»Retningslinjerne for beregningen af subsidiebeløbet i forbin-delse med undersøgelser vedrørende udligningstold« (i detfølgende benævnt »retningslinjerne for beregningen«)(
1).
(18)Den indiske regering og ni eksporterende producenter fremføreryderligere, at Kommissionen burde have undersøgt, om der rentfaktisk var tale om for store godtgørelser af importafgifter påråmaterialer, der forbrugtes i produktionsprocessen.
(19)Som allerede forklaret i betragtning 12 til 15 indeholder bilag IIog III reglerne for at fastslå, om en ordning udgør en toldgodtgø-relse eller en substitutionsgodtgørelse. Eftergivelsen af
overskydende importafgifter er kun grundlaget for beregningen
af fordelens størrelse i tilfælde af godtgørelses- og substitutions-godtgørelsesordninger. Dette argument kan ikke godtages, daspørgsmålet om eftergivelse af overskydende beløb kun opstår iforbindelse med en vurdering af korrekt etablerede godtgørelses-
og substitutionsgodtgørelsesordninger, og det er fastslået, at PBS
og DEPB ikke er sådanne ordninger, jf bilag I, nr. i), og bilag IIog III til grundforordningen.
(20)Den indiske regering og ni eksporterende producenter hævder, atKommissionen ikke undersøgte, om den indiske regering har etsystem eller en procedure til at bekræfte, hvilke produktionsfak-torer der forbruges ved fremstillingen af de eksporterede varer,samt i hvilke mængder. Den indiske regering hævder, at desåkaldte Standard Input/Output-normer udgør et tilstrækkeligt
kontrolsystem.
(21)Dette argument har forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidtPBS og DEPB kan anses for at være godtgørelses- eller substitu-
tionsgodtgørelsesordninger. Da det blev fastslået, at PBS ogDEPB ikke er godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesord-ninger i henhold til bilag II og III til grundforordningen, er detikke nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser. Selv omPBS og DEPB havde opfyldt kriterierne i bilag II og III, bør
det konkluderes, at der ikke forefindes noget rimeligt kontrolsy-
stem. Input/output-normerne er en liste over mulige varer, derkan forbruges i produktionsprocessen, og i hvilke mængder.Input/output-normerne er imidlertid ikke et kontrolsystem somomhandlet i punkt 5 i bilag II til grundforordningen. Disse
normer gør det ikke muligt at kontrollere, hvilke råmaterialer
der faktisk forbruges i produktionsprocessen, eller om disseråmaterialer faktisk var importerede.
(22)Den indiske regering og ni eksporterende producenter hævder, atKommissionen ukorrekt har udlignet værdien af kreditbeløbet iDEPB-licensen i stedet for nettoværdien ved tidspunktet forsalget af licensen. Et selskab hævdede, at omsætningsafgiften,der betaltes ved salget af licensen, burde fratrækkes den samledesubsidiebeløb.
(23)I henhold til de gældende regler for DEPB har et selskab, somhar opnået licenser, to muligheder: Det kan importere en hvilken
som helst vare (med undtagelse af de varer, der er opført på
negativlisten) og anvende kreditterne til at udligne de gældendeimportafgifter, eller det kan overdrage licensen til en tredjepart.Som nævnt i betragtning 34 i den midlertidige forordning finderKommissionen, at »salget af en licens til en pris, der liggerunder den pålydende værdi, er en rent kommerciel afgørelse,1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 5
(1) EFT C 394 af 17.12.1998, s. 6.
▼B
der ikke ændrer størrelsen af den fordel, der opnås af
ordningen«. I grundforordningens artikel 7 anføres desuden deelementer, der kan fratrækkes subsidiebeløbet. Ethvert ansøg-
ningsgebyr eller andre omkostninger, der nødvendigvis påløber
for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier kan fratrækkessubsidiebeløbet. Overførsel af en mindre fordel end den, derfaktisk blev indrømmet, og omsætningsafgiften kan ikke ansesfor at være berettigede fradrag i henhold til artikel 7 i grundfor-
ordningen, da disse elementer ikke er omkostninger, der
nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnåsubsidiet.
(24)Den indiske regering og ni eksporterende producenter hævder, atKommissionen udlignede en del af fordelene ved disse ordningerto gange på grund af overlapningen mellem denne procedure ogundersøgelsen vedrørende stænger af rustfrit blankt stål.
(25)Kommissionen fulgte samme metode som for undersøgelsernevedrørende antibiotika(
1) og stænger af rustfrit stål(2). I overens-
stemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen blev detudligningsberettigede subsidiebeløb fastsat ved at fordeleværdien af de samlede subsidier i forhold til den samlede
eksports størrelse. Da eksportsubsidierne ikke var forbundet
med eksporten af den pågældende vare, men selskabernessamlede eksport, fandt Kommissionen det passende at benyttedenne metode. Ved anvendelse af denne metode blev fordele,der allerede var udlignet for stænger af rustfrit stål, ikke
medregnet to gange, da subsidierne blev fordelt på den samlede
eksport.
(26)Et selskab, Raajratna Metal Industries Ltd, anfægtede den
metode, som Kommissionen benyttede til at beregne fordelen i
henhold til Passbook- og DEPB-ordningerne. Selskabet frem-førte, at der kun burde tages hensyn til kreditter, der blevoptjent på den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Dettebeløb bør ifølge selskabet derefter fordeles på den tilsvarendeeksportomsætning for den pågældende vare for at beregne
fordelen.
(27)Kommissionen finder, at hvis den accepterede dette argument,
ville virkningen være at udligne potentielle og ikke faktiske
fordele, der opnåedes i undersøgelsesperioden. Da et selskab
ikke kan anses for at have modtaget et subsidie, før der er gjortbrug af kreditten, har Kommissionen besluttet, at det er densamlede anvendte debitering, der bedst afspejler den reelle fordelfor et selskab. Argumentet afvises derfor.
2.»Export Promotion Capital Goods Scheme« (EPCGS)
(eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(28)Tre selskaber fremsatte en erklæring vedrørende eksportfremme-
ordningen for investeringsgoder (EPCGS), der er beskrevet i
betragtning 36 til 39 i den midlertidige forordning. Påstanden
vedrører fordelingen af fordelen over den normale afskrivnings-periode for anlægsaktiver.
(29)Det blev fremført, at der var uoverensstemmelse mellem afskriv-ningsperioden i meddelelsen og i den midlertidige forordning.Kommissionen fastsatte et gennemsnit af de afskrivningspe-rioder, der benyttedes af alle de eksporterende producenter afden pågældende vare, og nåede frem til en gennemsnitligafskrivningsperiode på 12 år. Denne periode blev benyttet ved
de foreløbige konklusioner og vil blive bekræftet i den endelige
fase. Subsidiebeløbet i henhold til EPCGS blev fordelt over 12år i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i grundforordningen.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 6
(1) EFT L 273 af 9.10.1998, s. 4.
(2) EFT L 202 af 18.7.1998, s. 44.
▼B
(30)Et selskab fremførte, at dets investeringsgoder blev afskrevet
over 21 år, og at denne afskrivningsperiode burde være benyttet
i stedet for gennemsnittet på 12 år.
(31)Som forklaret ovenfor fastsatte Kommissionens tjenestegreneforeløbigt den normale afskrivningsperiode for investeringsgoderi erhvervsgrenen for tråd af rustfrit stål til 12 år på grundlag af
den gennemsnitlige periode, der benyttedes af de samarbejdsvil-
lige indiske eksporterende producenter. Dette er ioverensstemmelse med kravene i artikel 7, stk. 3, i grundforord-ningen, hvori det hedder, at hvis ydelsen af et subsidie kanknyttes til erhvervelse af anlægsaktiver, beregnes det udlignings-
berettigede subsidiebeløb ved at fordele beløbet over en periode,
der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanneaktiver indenfor den pågældende erhvervsgren. I betragtning afdenne bestemmelse er det ikke passende at benytte den selska-bsspecifikke afskrivningsperiode. Kravet afvises derfor.
3.»Income Tax Exemption Scheme« (indkomstskatteord-
ning)
(32)Et selskab, Bhansali Ferromet Ltd, fremsendte ikke en genpart afsin selvangivelse inden for den af Kommissionen fastsatte fristog blev derfor ikke anset for samarbejdsvillig i forbindelse medindkomstskattefritagelse. Efter meddelelsen indgav dette selskaben genpart af sin selvangivelse, hvoraf det fremgik, af det ikkeopnåede fordele i henhold til denne ordning. Subsidiemargenen
for Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd ændres derfor til 18,5 %.
4.Forretningsmæssigt forbundne selskaber
(33)Isibars Ltd og Isinox Ltd fremførte, at Kommissionen ikke burde
have anset dem for at være forretningsmæssigt forbundneselskaber, da de er separate retlige enheder. Hvis Kommissionenbehandler dem som forbundne selskaber, burde den have anvendt
en anden metode til at beregne en enhedssubsidiemargen.
(34)Det konstateredes under efterprøvningen, at Isibars og Isinox er
forbundne selskaber, da de har fælles ejere og fælles ledelse. Iantidumping- og antisubsidieundersøgelser har Kommissionenaltid betragtet to forbundne selskaber som en enkelt økonomisk
enhed for at forhindre omgåelse. Påstanden kan derfor ikke
godtages. For så vidt angår beregningen af subsidiemargenenbenyttede Kommissionen en metode med et vejet gennemsnitsom det rimeligste grundlag for fastsættelse af subsidiemargenen.
5.Udligningsberettigede subsidiebeløb
(35)Under hensyntagen til de ovenfor anførte endelige undersøgel-
sesresultater vedrørende de forskellige ordninger er de
udligningsberettigede subsidiebeløb for hver af de undersøgte
eksporterende producenter følgende:
Passbook DEPB EPCGS Indkomstskat I alt
Bhansali Bright
Bars4,1 % 14,4 % 0,0 % 0,0 % 18,5 %
Devidayal 0,0 % 18,4 % 0,0 % 0,0 % 18,4 %
Indore Wire 7,7 % 10,7 % 0,9 % 0,0 % 19,3 %Isibars/Isinox 4,2 % 7,8 % 1,2 % 0,0 % 13,2 %
Kei Industries 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 %
Macro Bars 9,6 % 12,6 % 0,0 % 3,2 % 25,4 %Mukand Ltd 7,5 % 5,7 % 0,0 % 0,0 % 13,2 %1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 7
▼B
Passbook DEPB EPCGS Indkomstskat I alt
Raajratna 23,3 % 13,7 % 0,0 % 5,9 % 42,9 %
Triveni Shinton 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 % 0,0 %Venus Wire 19,8 % 14,3 % 0,0 % 1,3 % 35,4 %
(36)
Det endeligt fastsatte subsidiebeløb for indiske selskaber, som
ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, er 48,8 %af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, hvilket er summen af
det højeste beløb, der blev ydet til nogen samarbejdsvillig
eksportør efter hver ordning.
II. Korea
1.Låneprogrammer
a)Beregning af referencerentesats
(37)Koreas regering hævdede, at statens omkostninger burde være
benyttet i stedet for fordelene for modtageren ved beregningenaf subsidiebeløbet ved lån, idet den påberåbte sig artikel 19.4og 6.1.a) samt bilag I, litra k) og l), i aftalen om subsidier ogudligningsforanstaltninger (ASU).
(38)Kommissionen finder, at de bestemmelser, der er nævnt af denkoreanske regering, ikke kan anvendes på de undersøgte lånepro-grammer. Artikel 19.4 i ASU fastsætter, at udligningstolden ikkemå overstige det konstaterede subsidiebeløb, beregnet pågrundlag af den ydede fordel. Denne bestemmelse er overholdt,da de udtrykkelige regler for beregningen af subsidiet i tilfælde
af lån, nemlig artikel 5 og 6, litra b), i grundforordningen, der
inkorporerer artikel 14.b) i ASU, er fulgt. Disse regler fastsætterklart, at subsidiet skal beregnes udtrykt ved fordelen, som erforskellen mellem det beløb, som den virksomhed, der modtagerlånet, betaler, og det beløb, virksomheden skulle have betalt for
et tilsvarende lån på markedsvilkår. Artikel 19.4 i ASU skaber
ikke krav om beregning af et subsidie på grundlag af omkost-ningerne for staten. Artikel 6.1.a) vedrører en formodning omalvorlig skade under visse omstændigheder, hvilket ikke finderanvendelse på udligningstoldprocedurer. Litra k) i bilag I tilASU, der er gengivet i bilag I til grundforordningen, tilveje-
bringer særlige regler for eksportkreditter, der er undtagelser til
de almindelige regler for beregning af subsidier i tilfælde aflån. Litra l) fastsætter ikke i sig selv, at en fremgangsmåde medstatens omkostninger har forrang frem for de udtrykkelige regleri artikel 5 og artikel 6, litra b), i grundforordningen, særlig da
dette punkt allerede figurerede i listen over eksempler på
eksportsubsidier, der blev vedtaget under GATT-forhandlingernei Tokyo-runden, hvor fremgangsmåden med fordelen for modta-geren endnu ikke var blevet indarbejdet i WTO-reglerne.
(39)Den koreanske regering hævdede desuden, at en sammenligningmellem den rente, der betales på et statslån, og den rente, der
betales på et lån på markedsvilkår, har som forkert forudsætning,
at rentesatserne på alle lån i økonomien er identiske.
(40)Kommissionen antager ikke, at alle lån er ens, men benyttedesom sammenligningsgrundlag lån, der ansås for sammenligneligepå grundlag af lånets tilbagebetalingsperiode, hovedstol og
formål, således som det kræves i henhold til grundforordningens
artikel 6, litra b).
(41)Endelig hævdede den koreanske regering, at den relevante refe-rencerentesats burde være rentesatsen for et sammenligneligt lånydet på samme tid som det pågældende lån og ikke de rente-satser, der var gældende i undersøgelsesperioden, da renten i1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 8
▼B
denne periode var usædvanlig høj på grund af den finansielle
krise.
(42)Det konstateredes i forbindelse med undersøgelsen, at rentesat-serne for lån ydet på markedsvilkår afspejlermarkedsforholdene, idet de ændrer sig over en periode. Sådannelån ville have haft samme renter i undersøgelsesperioden, uanset
om de var ydet samtidig med statslånet eller ej. Kommissionen
ville derfor ikke fravige sin sædvanlige praksis, der er fastsat igrundforordningen og retningslinjerne for beregningen. Dennepåstand afvises derfor.
(43)To koreanske eksporterende producenter hævdede, at Kommis-sionens opdeling af lånene i fem kategorier på grundlag afhovedstolsbeløbet er tilfældig og ikke i overensstemmelse medkoreanske bankers sædvanlige praksis, og at fastsættelsen afrentesatsen på grundlag af lånebeløbet derfor ikke er en hensigts-mæssig metode til fastlæggelse af referencerentesatsen. En
koreansk eksporterende producent krævede, at fordi koreanske
banker ikke tager hensyn til størrelsen af det lånte beløb somen afgørende faktor ved rentefastsættelsen, burde Kommissionensom eneste sammenligningsgrundlag benytte den gennemsnitligerente, som producenten faktisk betalte på lån på markedsvilkår.
To koreanske eksporterende producenter krævede også, at
Kommissionen skulle benytte rentesatserne på handelslån somreferencerentesats for EXIM-SM-lån.
(44)Som svar herpå finder Kommissionen, at det klart fremgår af
artikel 6, litra b), i grundforordningen, at sammenligningsgrund-
laget for beregningen af subsidiets størrelse er et tilsvarende lånpå markedsvilkår, som virksomheden faktisk kunne opnå påmarkedet. Fællesskabets praksis på dette område er derfor somfastsat i retningslinjerne for beregningen at sammenligne lån,
der svarer til hinanden med hensyn til størrelse, formål og tilba-
gebetalingsperiode. De handelslån (dvs. kortfristede lån tildriftsformål), som de koreanske eksporterende producenter haropnået, er forskellige fra de relevante EXIM-SM-lån med hensyntil formål (se betragtning 126 i den midlertidige forordning), ogde er derfor ikke sammenlignelige lån. Kravene afvises derfor.
(45)De to koreanske eksporterende producenter fremførte yderligere,at Kommissionen anvendte usædvanligt høje rentesatser, derskyldtes den finansielle krise i Korea, ved beregningen af subsi-diet for lån, der var indgået før krisen.
(46)Det fremgår af artikel 6, litra b), i grundforordningen, at fordelenberegnes ved at sammenligne renten på statslån med renten påtilsvarende lån på markedsvilkår. For at gøre dette sammenlig-
nedes gennemsnitsrenten på statslån med gennemsnitsrenten på
tilsvarende lån på markedsvilkår i undersøgelsesperioden. Kravetafvises derfor.
b)»Fishing Net Production Loan« (FNPL) (lån til fremstilling
af fiskenet)
(47)Den koreanske regering hævdede, at eftersom dette lån var
specifikt for fiskenetindustrien, medførte det ikke en fordel for
eksportørerne af tråd af rustfrit stål, og det var heller ikke speci-fikt for erhvervsgrenen for rustfrit stål. Et selskab, der bådefremstiller fiskenet og tråd af rustfrit stål, ville desuden haveseparat forvaltning af finansielle ressourcer og separat regnskabs-
førelse.
(48)I forbindelse med undersøgelsen blev det fastslået, at de ekspor-
terende producenter af tråd af rustfrit stål modtog et sådant lån,der er udligningsberettiget, da det som indrømmet af den kore-
anske regering er specifikt for fiskenetindustrien. Det anses for
irrelevant, at den pågældende ordning ikke er specifik for denerhvervsgren, der fremstiller den pågældende vare, så længeprogrammet som sådan er specifikt, og fordelene derved harforbindelse med fremstillingen af den pågældende vare. Sidst-nævnte forhold er tilfældet, da det subsidierede lån nedbragte1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 9
▼B
producentens samlede finansieringsomkostninger, hvilket også er
til fordel for den pågældende vare. Der blev ikke fremlagtbeviser for, at de pågældende eksporterende producenters
forvaltning af finansielle ressourcer fandt sted på en sådan
måde, at selskabets samlede finansieringsomkostninger ikke villeblive påvirket af ydelsen af lånet. Denne påstand afvises derfor.
c)»SMEs Start-up and Promotion Fund Loans« (SME-SPFL)
(lån fra fonden for etablering og fremme af små og mellem-store virksomheder)
(49)Den koreanske regering hævdede, at lån af type C, der er ydet ihenhold til Pusan Metropolitan City SMEs Support Fund Esta-
blishment and Operation Bylaw (vedtægterne for etablering og
drift af Pusan Metropolitan Citys SMV-støttefond), ikke varbetingede af eksportresultatet, da otte hovedkriterier og tolvyderligere kriterier for berettigelsen til sådanne lån er objektiveog neutrale. Det eneste eksportrelaterede element er, at der tagesyderligere hensyn til små og mellemstore virksomheder, hvis
eksportsalg tegner sig for mere end 20 % af deres samlede
omsætning. Ordningens formål er ikke at fremme eksport, menat benytte eksportandel som en indirekte indikator for teknolo-giske udviklingsaktiviteter.
(50)Kommissionen finder, at skønt eksportresultater kun er et blandt
flere kriterier, gør det ikke desto mindre ordningen betinget af
eksportresultater og derfor specifik. Dette fremgår klart af artikel3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, hvori det hedder, at subsi-dier, som retligt eller faktisk, enten udelukkende eller som en afflere andre betingelser, er betinget af eksportresultater, anses forat være specifikke. Da et element, der skal tages i betragtning af
den ydende myndighed, er, at målet om, at eksporten skal udgøre
en minimumsandel af den samlede omsætning, skal nås, er dettekrav om afhængighed af eksportresultater opfyldt, da selskaberikke ville kunne have opnået fordele, uden at deres eksportsalglå over et vist niveau. Den koreanske regerings påstand afvises
derfor.
d)»Technology Development Business Loan« (TDBL)
(erhvervslån til teknologisk udvikling) og »Science and Tech-
nology Promotion Fund« (STPF) (fonden til fremme af
videnskab og teknologi)
(51)Den koreanske regering hævdede, at disse programmer tilveje-bringer bistand til forskningsaktiviteter i overensstemmelse medartikel 8.2.a) i ASU, og at de derfor ikke kan gøres til genstandfor handling og ikke er udligningsberettigede. Teknologisk
udvikling og fremme af videnskab og teknologi er desuden
objektive og neutrale kriterier, jf. artikel 2.1.b) i ASU, ogprogrammerne er generelt åbne for alle erhvervsgrene, der inve-sterer i teknologiudviklingsprojekter, og er derfor ikkespecifikke. For så vidt angår STPF påstod den koreanske rege-
ring desuden, at eftersom Videnskabs- og Teknologiministeriet
anvender gennemsigtige og objektive kriterier, kan det ikkeudvise skønsomhed ved beslutninger om prioriterede projekter,samt at Kommissionen ikke havde fremlagt beviser til støtte forsin konklusion om, at der var blevet foretaget skøn.
(52)Påstanden om, at de to programmer ikke kunne gøres til
genstand for handling, blev afvist af de årsager, der er anført i
betragtning 75 til 77. Der blev ikke forelagt nogen dokumenta-tion, der kunne anfægte de foreløbige konklusioner om, atTDBL var specifikt for visse erhvervsgrene, der investerer ivisse projekter som fastlagt af Handels- og Industriministeriet.
Med hensyn til STPFblev der heller ikke fremlagt oplysninger
om de kriterier, der benyttes af Videnskabs- og Teknologimini-steriet. I løbet af undersøgelsen blev det bekræftet, atVidenskabs- og Teknologiministeriet faktisk undertiden trafbeslutninger om prioriterede projekter. Dette anses for at væretilstrækkeligt bevis til at fastslå, at STPFreelt er specifik, jf.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 10
▼B
grundforordningens artikel 3, stk. 2, litra c). Påstanden om, at
ordningerne ikke er specifikke, afvises derfor.
e)Eksportfinansieringslån
(53)En koreansk eksporterende producent hævdede, at Kommission-
en så bort fra visse bekræftede oplysninger og havde foretaget enberegningsfejl ved fastsættelsen af fordelen ved EXIM-SM-lån.
(54)Kommissionen finder, at denne påstand er begrundet. Der erderfor foretaget passende justeringer af subsidiebeløbet for denpågældende virksomhed.
(55)Den koreanske regering hævdede, at eftersom lån i henhold tilEXIM-EF(på før-forsendelsesbasis), EXIM-SM og EXIM-F ICblev ydet til renter, der lå over de satser, som EXIM faktisk
betalte for midlerne, er disse lån ikke udligningsberettigede. Det
blev yderligere fremført, at det fremgår af fodnote 5 til artikel3.l.a) i ASU, at foranstaltninger, som ifølge bilag I ikke ansesfor eksportsubsidier, ikke er forbudt i henhold til denne ellerandre bestemmelser i ASU.
(56)Kommissionen finder, at disse argumenter kun gælder for»eksportkreditter« som defineret i litra k) i bilag I til grundfor-ordningen. Som allerede forklaret i betragtning 129 og 130 iden midlertidige forordning anses lån i henhold til EXIM-EC
(på før-forsendelsesbasis), EXIM-SM og EXIM-FIC ikke for at
være »eksportkreditter« og henhører ikke litra k) i bilag I tilgrundforordningen. Kravene afvises derfor.
(57)Den koreanske regering fremførte, at EXIM-FIC hverken erbetinget af eksportresultater eller af anvendelse af indenlandskei stedet for importerede varer, jf. artikel 3.1. i ASU. Den kore-anske regering erklærede også, at fordi EXIM-FIC kan benyttesaf en bred vifte af erhvervsgrene, og da kriteriet om udenlandskeinvesteringer er objektivt og neutralt i henhold til artikel 2.1.b) i
ASU, er EXIM-FIC ikke specifik.
(58)Som svar på disse argumenter konkluderede Kommissionen for
så vidt angår EXIM-FIC-lån, at de kun er tilgængelige for
selskaber, som foretager investeringer i udlandet, og at de derfor
er specifikke i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforord-ningen, da de ikke er baseret på neutrale kriterier som beskreveti betragtning 80 til 84. Kommissionen fandt, at EXIM-FIC ikkeer betinget af eksportresultater eller af anvendelse af inden-
landske i stedet for importerede varer, jf. artikel 3.1. i ASU.
2.»Fixed Amount Refund System« (ordning for refusion af
et fast beløb)
(59)Den koreanske regering fremførte, at denne ordning er en godt-
gørelsesordning i henhold til bilag I, litra i), samt bilag II og III
til ASU og hævdede yderligere, at der ikke sker godtgørelse afimportafgifter ud over dem, der pålægges importerede råmate-rialer, der forbruges ved fremstillingen af den eksporteredevare, idet der foretages normale justeringer for svind.
(60)Som svar på disse argumenter finder Kommissionen, at eftersomder ikke er nogen forpligtelse til at importere råmaterialer tilfremstilling af den eksporterede vare, er ordningen for refusionaf et fast beløb hverken en toldgodtgørelsesordning eller en
substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til bilag I, litra i), og
bilag II og III til ASU. Den koreanske ordning for refusion af etfast beløb hører ind under den generelle definition på et subsidie,jf. artikel 2 i grundforordningen, der inkorporerede artikel 1 iASU. Ordningen er et subsidie, da den koreanske regering yder
et finansielt bidrag i form af tilskud baseret på eksporterede
varers fobværdi, og den medfører en direkte fordel for modta-geren. Der er tale om et subsidie, som retligt er betinget afeksportresultater, og det anses derfor for specifikt i henhold tilartikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen. Spørgsmålet omeftergivelse af importafgifter med for store i beløb, der er nævnt1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 11
▼B
i artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen, opstår
derfor ikke, da dette kun er relevant for tilfælde af godtgørelses-og substitutionsgodtgørelsesordninger i henhold til bilag I, II og
III til grundforordningen. Disse krav afvises derfor.
(61)Den koreanske regering erklærede med henvisning til bilag II
(II), stk. 2, i ASU, at hvis der ikke foreligger en ordning ellerprocedure til at fastslå, om der har været tale om for store beta-linger, og undersøgelsesmyndighederne finder det nødvendigt,kan der foretages en yderligere undersøgelse i henhold til stk. 1
i bilag II (II). Den koreanske regering hævdede, at eftersom
Kommissionen ikke undersøgte, hvorvidt der rent faktisk vartale om for store godtgørelser af importafgifter på råmaterialer,der var forbrugt ved fremstillingen af den eksporterede vare, erder intet grundlag for at konkludere, at den koreanske ordningfor refusion af et fast beløb udgør et specifikt subsidie i henhold
til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a).
(62)Kommissionen finder, at dette argument er irrelevant, da bilag II
(II), stk. 2, i ASU vedrører en toldgodtgørelsesordning, hvilketsom ovenfor nævnt ikke er tilfældet for det pågældende program.Selv om der havde været tale om en toldgodtgørelsesordning,fremgår det under alle omstændigheder af bilag II, afsnit II,
punkt 5, og bilag III, afsnit II, punkt 3, at det påhviler eksport-
landets regering at gennemføre en sådan undersøgelse pågrundlag af faktiske transaktioner. Den koreanske regeringforetog ikke en sådan undersøgelse. Kommissionen undersøgtederfor ikke, om der rent faktisk var tale om for store godtgø-relser af importafgifter på råmaterialer, der forbrugtes ved
produktionen af den udførte vare.
(63)En koreansk eksporterende producent erklærede, at Kommission-
ens argument om, at der ikke forefindes et system eller enprocedure til at bekræfte, hvilke råmaterialer der forbruges vedfremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder,ikke er underbygget, da der kun tillades toldrefusion for de
råmaterialer, der rent faktisk benyttes ved fremstillingen af
eksporterede varer, og for rent faktisk betalte importafgifter.
(64)Som svar herpå finder Kommissionen, at under ordningen forrefusion af et fast beløb beregnes størrelsen af de ydede tilskudikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er forbrugt iproduktionsprocessen, eller de importafgifter, der faktisk erbetalt, men beregnes som et fast beløb baseret på den samlede
eksport. Disse krav afvises derfor.
(65)En koreansk eksporterende producent fremførte yderligere, at
han ikke modtog fordele af brugen af denne ordning, og påstod,at han betalte importafgifter på de råmaterialer, der benyttedesved fremstillingen af den pågældende vare, og eksporterede denpågældende vare, og at toldgodtgørelsesbeløbet er mindre end
det beløb, han ville have modtaget, hvis det individuelle system
var blevet benyttet. Den koreanske regering fremførte desuden,at den koreanske eksporterende producent, der benyttedeordningen med toldgodtgørelse af et fast beløb, over forKommissionen havde dokumenteret, at den fik godtgjort et langtmindre beløb end den importafgift, der blev pålagt importerede
råvarer, som forbrugtes ved fremstillingen af den eksporterede
vare i undersøgelsesperioden.
(66)Som svar på disse argumenter finder Kommissionen, at beta-linger i henhold til ordningen for refusion af et fast beløb afovenfor anførte årsager udgør tilskud, der er baseret på eksport-resultater og derfor er specifikke og udligningsberettigede i
henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a). Det er
desuden irrelevant, om brugen af en legitim toldgodtgørelsesord-ning ville have været mere fordelagtig for den eksporterendeproducent, da denne havde valgt at modtage fordele i henholdtil en ordning, der er et udligningsberettiget subsidie. Disse kravafvises derfor.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 12
▼B
3.Skatteprogrammer
a)Begrænsningens manglende specificitet for fremstillingsindu-
strien
(67)I sin foreløbige afgørelse fandt Kommissionen, at visse artikler i
Tax Exemption and Reduction Control Law (TERCL) (loven om
kontrol med skattefritagelser og -nedsættelser) var udligningsbe-rettigede, da de var specifikke i henhold til artikel 3, stk. 2, litraa), i grundforordningen, fordi de var begrænsede til visse virk-somheder, herunder virksomheder i fremstillingsindustrien. Dervar tale om følgende artikler:
— artikel 7 (særlig skattenedsættelse og -fritagelse for små og
mellemstore virksomheder i fremstillingsindustrien osv.)
— artikel 8 (reserve til teknologisk udvikling)
— artikel 9 (skattefradrag for udgifter til udvikling af teknologi
og arbejdskraft)
— artikel 25 (skattefradrag for investeringer i produktivitets-
fremmende faciliteter)
— artikel 27 (midlertidigt skattefradrag for investeringer)
(68)Den koreanske regering hævdede, at eftersom bestemmelserne i
disse artikler i praksis kan benyttes af en lang række erhvervs-grene og virksomheder, er de ikke specifikke i henhold til
artikel 2.l.a), b) og c) i ASU (gengivet i artikel 3, stk. 2, litra
a), b) og c) i grundforordningen) og derfor ikke udligningsberet-tigede. Navnlig understregede den koreanske regering, at»fremstillingsindustri« er et meget bredt defineret begreb, som ipraksis omfatter titusinder af underkategorier.
(69)Grundprincippet for specificitet er, at et subsidie, der fordrejertildelingen af ressourcer inden for en økonomi med at favoriserevisse virksomheder frem for andre, bør være genstand for udlig-ningsforanstaltninger, hvis det forvolder skade. Når berettigelsentil subsidier i en økonorm er begrænset på grundlag af ikke-
neutrale kriterier, anses en sådan fordrejning af tildelingen af
ressourcer for at finde sted. Dette princip er grundlaget forartikel 2.1.a) i ASU og artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforord-ningen, der fastsætter, at et subsidie er specifikt, hvis densubsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold tilhvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed,
udtrykkeligt begrænser adgangen til et subsidie til visse virksom-
heder. I dette tilfælde finder Kommissionen, at selv om begrebet»fremstillingsindustri« muligvis er meget bredt defineret, er deten kendsgerning, at bestemmelserne i ovennævnte artikler iTERCL har til sigte at begrænse de fordele, der ydes i henhold
dertil, til visse virksomheder ved at gøre berettigelsen betinget af
andre ikke-neutrale kriterier, såsom investeninger i visse typerhøjteknologiske varer eller oversøiske investeringer.
(70)Den koreanske regering har fremført, at sådanne kriterier erneutrale, da alle selskaber har samme muligheder for at benytte
sig af subsidierne. For eksempel fremføres det, at et subsidie til
firmaer, der investerer i udlandet, ikke er specifikt, fordi allefirmaer kan investere i udlandet. Ifølge dette argument er etsubsidie, der er begrænset til firmaer i tekstilsektoren, imidlertidikke specifikt, fordi alle firmaer »kan« diversificere til tekstiler.Hvis specificitet i henhold til ASU skal have nogen mening, må
begrebet omfatte situationer, hvor stater yder subsidier på betin-
gelser, som de på forhånd ved stærkt vil begrænse antallet afansøgningsberettigede firmaer; sådanne subsidier er udformet,så de begunstiger visse virksomheder frem for andre. De typerkriterier, der benyttes af den koreanske regering til at udpege
modtagere, er derfor ikke »neutrale«, og som det forklares
nedenfor, har de ikke horisontal anvendelse, således som detkræves i artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen. Kommis-sionen finder derfor, at subsidierne i henhold til disse artikler iTERCL er specifikke; nedenfor gives mere detaljerede årsagerfor de individuelle ordninger.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 13
▼B
b)Ukorrekt fremgangsmåde
(71)Den koreanske regering har hævdet, at eftersom klageren i denne
procedure ikke fremsatte påstande vedrørende skattebestemmel-serne i visse artikler i TERCL, burde disse ikke tages ibetragtning ved nogen afgørelse, der træffes i forbindelse med
denne procedure. De pågældende artikler er:
— artikel 5 (særligt skattefradrag for små og mellemstore virk-
somheder)
— artikel 7 (særlig skattenedsættelse og -fritagelse for små og
mellemstore virksomheder i fremstillingsindustrien osv.)
— artikel 27 (midlertidigt skattefradrag for investeringer).
(72)Navnlig erklærer den koreanske regering, at
i) artikel 11 i ASU (artikel 10 i grundforordningen) anfører de
oplysninger, der skal indgå i en klage, herunder beviser for
at der ydes subsidier samt størrelsen og arten heraf
ii) artikel 12.1 i ASU (artikel 11 i grundforordningen) erklærer,
at interesserede medlemsstater og alle interesserede parter ien undersøgelse vedrørende udligningstold skal underrettesom de oplysninger, som myndighederne kræver
iii) bilag VI, stk. 7, til ASU (artikel 26, stk. 3, i grundforord-
ningen) fastsætter, at det forud for et kontrolbesøg bør være
normal praksis at underrette de pågældende firmaer om dengenerelle art af de oplysninger, der skal efterprøves, og omeventuelle yderligere oplysninger, der er behov for at frem-lægge.
(73)Den koreanske regering hævder, at der er blevet set bort fradisse bestemmelser i ASU ved at inddrage programmer, derikke er blevet klaget over, i afgørelsen, og at hverken den kore-
anske regering eller visse samarbejdsvillige eksporterende
producenter desuden fik mulighed for at forsvare sig ordentligt.
(74)Som svar på den koreanske regerings påstande finder Kommis-sionen, at klagerne ved indgivelsen af en klage ikke kanforventes at have viden om alle detaljer i påståede subsidiepro-grammer i et tredjeland. I dette tilfælde fremsatte klageren etstort antal påstande om skattesubsidier ydet i henhold tilTERCL. Undersøgelsen afslørede derefter eksistensen af andre
skattesubsidier ydet i henhold til visse bestemmelser i TERCL,
der ikke var blevet udtrykkeligt nævnt i klagen, men som harvirkninger, der svarer meget til virkningerne af de påståedeordninger. I betragtning af disse subsidiers natur og navnlig af,at de ydes under de generelle rammer af TERCL (mod hvilken
klageren har fremsat en række påstande om ydelse af subsidier),
konkluderes det, at Kommissionen er berettiget til at undersøgedem og om nødvendigt henstille, at der træffes udligningsforan-staltninger.
c)Artikel 8 i TERCL (reserve til teknologisk udvikling)
(75)Ud over at påstå, at bestemmelserne i denne artikel ikke var
specifikke, hævdede den koreanske regering, at denne artikel eret forsknings- og udviklingssubsidie i henhold til artikel 8.2.a) i
ASU (gengivet i artikel 4, stk. 2, i grundforordningen), der ikke
kan gøres til genstand for handling.
(76)Det bemærkes, at hvis forsknings- og udviklingssubsidier, som
opfylder kravene i artikel 8.2.a) i ASU, anmeldes til WTO i
henhold til artikel 8.3. i denne aftale, kan der end ikke indledesen undersøgelse mod sådanne subsidier. For så vidt angår artikel8 i TERCL er det blevet bemærket, at Korea ikke har anmeldtdenne bestemmelse til WTO efter artikel 8.3. i ASU. Kommis-
sionen var derfor berettiget til at indlede en undersøgelse af
denne bestemmelse i TERCL. For så vidt angår den koreanskeregerings påstand om, at denne bestemmelse ikke kan gøres tilgenstand for handling og derfor er beskyttet mod udligningsfor-anstaltninger, skal den påvise, at dette er tilfældet. Den fik afKommissionen mulighed for at påvise dette ved indledningen af1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 14
▼B
undersøgelsen, men har ikke gjort det. Under disse omstændig-
heder kan der indføres udligningsforanstaltninger over forfordele, der følger af anvendelsen af denne artikel.
(77)For så vidt angår den koreanske regerings påstande ommanglende specificitet er ordningen ikke neutral, da den skelnermellem normale og teknologiintensive firmaer. Sidstnævntemodtager større fordele. En sådan skelnen viser, at kriterierneikke er neutrale, og ekskluderer et stort antal virksomheder, forhvilke en sådan teknologisk udvikling ikke er nødvendig. Af
disse og de årsager, der fremgår af betragtning 67 til 70, finder
Kommissionen, at artikel 8 i TERCL er specifik og derfor udlig-ningsberettiget.
d)Artikel 9 i TERCL (skattefradrag for udgifter til udvikling af
teknologi og arbejdskraft)
(78)Ud over den generelle påstand om, at bestemmelserne i denne
artikel ikke kunne gøres til genstand for handling, hævdede den
koreanske regering, at kriteriet om udvikling af teknologi ogarbejdskraft er objektivt og neutralt, jf. artikel 2.1.b) i ASU.Kommissionen finder, at dette kriterium ikke er neutralt, hverkeni henhold til den pågældende artikel i ASU eller til artikel 3, stk.
2, litra b), i grundforordningen. I henhold til sidstnævnte artikel
skal objektive kriterier eller betingelser være neutrale, og de skalogså være af økonomisk art og anvendes horisontalt. Bestemmel-serne i denne artikel i TERCL findes ikke at være horisontale, davirksomheder i visse erhvervssektorer klart vil være mere tekno-logiorienterede end virksomheder i andre sektorer, og det er
derfor mere sandsynligt, at de vil drage fordel af bestemmelsen.
Ved at indføre denne bestemmelse i TERCL har den koreanskeregering ydet firmaer i visse industrisektorer en uforholdsmæssigfordel.
(79)Kommissionen finder, at denne ordning er specifik, da den erbegrænset til visse virksomheder (se betragtning 67 til 70), og
den er derfor udligningsberettiget. Ordningen er også specifik i
henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen ogderfor udligningsberettiget.
e)Artikel 23 i TERCL (reserve til tab på oversøiske investering-
er)
(80)Den koreanske regering bemærkede, at bestemmelserne i denne
artikel ikke gælder efter 1. januar 1998. Den koreanske regering
hævdede også, at artiklen kan benyttes af mange forskelligeerhvervsgrene, og at kriteriet om investeringer i udlandet er etobjektivt og neutralt kriterium i henhold til artikel 2.1.b) i ASU.
(81)Bestemmelsen omhandler udskydelse af skat, der igen vil blivetillagt en virksomheds skattepligtige indkomst efter en
henstandsperiode på to år i lige store rater over tre år. Virksom-
heder, der benyttede sig af denne skattebestemmelse og udskødbetalingen af skat i det sidste anvendelsesår (skatteåret 1997),opnåede derfor fortsat fordele i undersøgelsesperioden (1. april1997 til 31. marts 1998) og vil i nogle år endnu opnå fordele.
(82)For så vidt angår den koreanske regerings påstand om, at denneartikel kan benyttes af mange forskellige erhvervsgrene,
bemærkes det, at Kommissionen i sine foreløbige konklusioner
konstaterede, at artiklen var begrænset til at omfatte de kore-anske selskaber, som investerer i udlandet. Der er ikke blevetfremlagt nye oplysninger, der viser, at dette ikke er tilfældet.Som for den koreanske regerings påstand om, at begrænsningen
til fremstillingsindustrien ikke er specifik (se betragtning 67 til
70), er det en kendsgerning, at bestemmelserne i artikel 23 iTERCL begrænser fordelene i henhold til artiklen til visse virk-somheder. Bestemmelsen er derfor specifik i henhold til artikel3, stk. 2, litra a), i grundforordningen og derfor udligningsberet-tiget.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 15
▼B
(83)Den koreanske regering påstod også, at kriteriet om investeringer
i udlandet er et objektivt og neutralt kriterium, jf. artikel 2.1.b) i
ASU. Kommissionen finder, at dette kriterium ikke er neutrålt,hverken i henhold til den pågældende artikel i ASU eller tilartikel 3, stk. 2, litra b), i grundforordningen. I henhold til sidst-nævnte artikel skal objektive kriterier eller betingelser væreneutrale, og de skal også være af økonomisk art og anvendes
horisontalt. Bestemmelserne i denne artikel i TERCL anses ikke
for at være objektive, da det på forhånd vides, at selskaber, derikke foretager investeringer i udlandet, ikke vil være berettigedetil at opnå fordele. Dette kriterium er derfor hverken neutralteller anvendes horisontalt. Den koreanske regering har ved at
vedtage denne bestemmelse i TERCL ydet fordele til et
begrænset antal virksomheder med oversøiske interesser.
(84)Kommissionen finder derfor, at denne bestemmelse i TERCL erspecifik i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, litrab), og derfor udligningsberettiget.
f)Artikel 25 i TERCL (skattefradrag for investeringer i produk-
tivitetsfremmende faciliteter)
(85)Ud over at påstå, at bestemmelserne i denne artikel ikke varspecifikke, påpegede den koreanske regering, at bestemmelsen
om præferentiel behandling for indenlandske frem for importe-
rede faciliteter, der var indeholdt i artiklen, var blevet slettetved udgangen af 1996, hvilket var før undersøgelsesperioden. Ide foreløbige undersøgelsesresultater bemærkede Kommissionenfaktisk, at bestemmelsen i artiklen om forskellige satser for
importerede (3 % fradrag) og indenlandsk fremskaffede (10 %
fradrag) faciliteter var blevet ophævet ved udgangen af 1996.Da selskaber, der før udgangen af 1996 indledte investeringspro-jekter, som fortsatte efter dette tidspunkt, kan vælge at benyttesig af de satser, der var gældende før dette tidspunkt, blev derimidlertid stadig opnået fordele i undersøgelsesperioden.
(86)For så vidt angår de forskellige satser, der gjaldt for importerede
og indenlandske faciliteter i før udgangen af 1996, er det alle-
rede konstateret, at ordningen er specifik i henhold til artikel 3,stk. 4, litra b), i grundforordningen. For så vidt angår den gene-relle påstand om, at bestemsmelsen ikke er specifik, finderKommissionen, at denne ordning er specifik, da den erbegrænset til visse virksomheder (se betragtning 67 til 70) og
derfor udligningsberettiget. Det vides på forhånd, at der er større
sandsynlighed for, at visse virksomheder end andre er i stand tilat drage fordel af produktivitetsforbedringer, simpelt hen somfølge af den form for virksomhed, de beskæftiger sig med.Fordele i henhold til denne ordning vil derfor uundgåeligt være
mere relevante for nogle sektorer end for andre.
g)Artikel 27 i TERCL (midlertidigt skattefradrag for inve-
steringer)
(87)Ud over at påstå, at bestemmelserne i denne artikel ikke varspecifikke, påpegede den koreanske regering, at bestemmelsenom præferentiel behandling af indenlandske frem for importe-rede faciliteter var blevet slettet ved udgangen af 1996. I sine
foreløbige undersøgelsesresultater fandt Kommissionen, at
fordele i henhold til denne artikel burde udlignes, da selskaberkan vælge at benytte sig af de forskelligesatser, der før udgangenaf 1996 gjaldt for importerede (3 % fradrag) og indenlandske(10 % fradrag) maskiner til investeringsprojekter, der var indledtfør dette tidspunkt. Der blev derfor fortsat opnået fordele i
undersøgelsesperioden.
(88)Kommissionen finder, at denne ordning er specifik, da den er
begrænset til visse virksomheder (se betragtning 67 til 70), ogden er derfor udligningsberettiget. For så vidt angår de forskel-lige satser, der var gældende før udgangen af 1996, erordningen specifik i henhold til artikel 3, stk. 4, litra b), i grund-forordningen. For så vidt angår den almindelige påstand om, at1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 16
▼B
ordningen ikke er specifik, er det ligesom for artikel 25 tilfældet,
at ordningen kun kan benyttes af firmaer, der investerer iproduktivitetsfremmende udstyr. I betragtning af denne betin-
gelse er det uundgåeligt, at visse virksomheder vil opnå større
fordele end andre.
4.Udligningsberettigede subsidier
(89)Under hensyntagen til de ovenfor anførte endelige undersøgel-
sesresultater vedrørende de forskellige ordninger udgør de
udligningsberettigede subsidiebeløb for hver af de undersøgteeksporterende producenter følgende:
Lån
(eksport)Lån
(andre)Skat
(eksport)Skat
(anden)Toldgodtgø-
relseSubsi-
dier i
alt
Korea Welding 0,47 0,06 0,34 0,08 0 0,95
Shine Metal
Products1,63 0 0 0 1,09 2,72
Dae Sung Rope
Mfg. Co., Ltd0,09 0,15 0,06 0,55 0 0,85
Korea Sangsa
Co. Ltd/Myung
Jin Co., Ltd0,17 0 0,15 0,25 0 0,57
Kowel Special
Steel Wire Co.0,88 0 0 0,03 0 0,91
SeAH Metal
Products Co.,
Ltd2,31 0,18 0,02 0 0 2,51
(90)Den vejede gennemsnitlige landsdækkende subsidiemargen for
de undersøgte eksporterende producenter, der repræsenterer heleeksporten til Fællesskabet med oprindelse i Korea, er deminimis, dvs. under 1 % af cif-prisen, Fællesskabets grænse.Under disse omstændigheder må subsidiemargenen for Korea
anses for ubetydelig, jf. artikel 14, stk. 3, i grundforordningen.
E.SKADE
1.Indledende bemærkning
(91)På grundlag af ovenstående undersøgelsesresultat vedrørende
Korea, nemlig at den landsdækkende subsidiemargen liggerunder de minimis-grænsen, anses importen af tyk tråd af rustfrit
stål med oprindelse i Korea ikke længere for at være subsidieret
import. I modsætning til de resultater, som Kommissionen komfrem til i den midlertidige forordning, vil der derfor kun blivetaget hensyn til importen med oprindelse i Indien ved neden-stående vurdering af skaden.
2.Erhvervsgrenen i Fællesskabet
(92)Da ingen af de berørte parter har fremlagt nye beviser eller nye
underbyggede argumenter, bekræftes kendsgerningerne og resul-taterne i betragtning 207 og 208 i den midlertidige forordning,nemlig at de klagende EF-producenter, der tegner sig for mereend 65 % af den samlede produktion i Fællesskabet af tyk tråd
af rustfrit stål, udgør erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 9,
stk. 1, i grundforordningen.
3.Konkurrenceaspekter
(93)I de bemærkninger, de fremsatte efter meddelelsen, gentog de
indiske eksporterende producenter deres påstand om, at alle de1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 17
▼B
oplysninger, som EF-erhvervsgrenen har afgivet i forbindelse
med denne undersøgelse, vil være upålidelige som følge af denensartede anvendelse af systemet med »legeringstillæg«, og at
det derfor ikke vil være muligt at foretage en nøjagtig skade-
sanalyse i forbindelse med antisubsidieproceduren. Da ingeninteresserede parter imidlertid har fremført nye argumenter, ogda der er truffet en endelig afgørelse om afvisning af klagen isag IV/E-l/36.930 om stænger af rustfrit blankt stål, bekræftes
undersøgelsesresultaterne i betragtning 209 til 216 i den midler-
tidige forordning.
4.Forbrug i Fællesskabet
(94)Efter meddelelsen har nogle interesserede parter fremført, at den
metode, der blev fulgt med henblik på at fastsætte forbruget i
Fællesskabet, navnlig med hensyn til ikke samarbejdsvillige EF-producenters salg og importen fra tredjelande, var uhensigts-mæssig.
(95)I denne forbindelse bør det erindres, at der kun er adgang tildetaljerede og verificerede oplysninger for EF-erhvervsgrenen
og de samarbejdsvillige eksporterende producenter i det pågæl-
dende land. I overensstemmelse med EF-institutionerneskonsekvente praksis blev der derfor gjort brug af oplysninger,der var tilgængelige for Kommissionen, og især uafhængigestatistiske kilder. Ingen interesserede parter har fremlagt oplys-ninger, der viser, at EF-institutionernes fremgangsmåde var
urimelig og ikke berettiget under de omstændigheder, der forelå
i denne sag.
(96)Undersøgelsesresultaterne i betragtning 217 og 218 i den midler-tidige forordning bekræftes derfor.
5.Den subsidierede imports mængde og markedsandel
(97)Importen fra Indien udviklede sig som følger udtrykt i tons: 952
i 1994, 4513 i 1995, 6951 i 1996, 8719 i 1997 og 9166 iundersøgelsesperioden. Der var således tale om en støt og bety-delig stigning i den betragtede periode, nemlig ca. 850 %.
(98)Markedsandelen for den subsidierede import fra Indien steg
konstant, nemlig fra 1,4 % i 1994 til 5,6 % i 1995, 9,9 % i
1996 og 11,1 % i 1997, og lå stabilt på 11,1 % i undersøgelses-perioden.
6.Den subsidierede imports priser
a)Prisudvikling
(99)Den fra Indien indførte subsidierede vares gennemsnitlige salgs-
pris pr. kg steg mellem 1994 og 1995 (fra 1,88 til 2,44 ECU),men faldt støt fra og med dette år (2,32 ECU i 1996, 2,10 ECU
i 1997 og 2,05 ECU i undersøgelsesperioden).
b)Prisunderbud
(100)For så vidt angår den metode, der blev fulgt med henblik på
beregning af prisunderbudsmargenerne, anfægtede nogle interes-
serede parter den metode, som Kommissionen havde anvendt i
den foreløbige fase. De påstod, at disse margener var for store,fordi de beløb, hvormed de eksporterende producenters priser låunder EF-erhvervsgrenens priser, ikke blev udlignet med beløb,der lå herover.
(101)Det skal bemærkes, at i henhold til den metode for beregning af
prisunderbudsmargenerne, der beskrives i betragtning 226 og
227 i den midlertidige forordning, blev den subsidierede importsvejede gennemsnitlige nettosalgspriser sammenlignet model formodel med EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige nettopriser påfællesskabsmarkedet. Denne metode gjorde det derfor muligttransaktion for transaktion at tage hensyn til det beløb, hvormed1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 18
▼B
den eksporterende producents pris for en bestemt model lå over
EF-erhvervsgrenens pris.
(102)Konklusionerne i betragtning 226 og 227 i den midlertidigeforordning om den generelle metode, der anvendtes, bekræftesderfor.
(103)Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes de
faktiske prisunderbudsmargener for I, importen med oprindelse i
Indien, der fremgår af betragtning 228 i den midlertidige forord-ning.
7.EF-erhvervsgrenens situation
(104)Da ingen interesserede parter fremsatte bemærkninger til de fore-
løbige undersøgelsesresultater vedrørende de økonomiskeindikatorer for EF-erhvervsgrenens situation, bekræftes konklu-
sionerne i betragtning 229 til 238 i den midlertidige forordning.
(105)Nogle interesserede parter har fremført, at de økonomiske indi-
katorer for fællesskabserhvervsgrenen ikke gjorde det muligt atkonkludere, at denne erhvervsgren havde lidt væsent lig skade.De påstod, at EF-erhvervsgrenens situation var forholdsvis stabil
i den af undersøgelsen omfattede periode og endda udviste tegn
på forbedringer med hensyn til produktion, salgsmængde og in-vesteringer. For så vidt angår rentabiliteten kan den nedadgåendetendens forklares ved EF-erhvervsgrenens beslutning om atkoncentrere sig om produkter, der har højere produktionsomkost-
ninger.
(106)Det bør erindres, at konklusionen om, at der er forvoldt EF-
erhvervsgrenen væsentlig skade, i som nævnt i betragtning 237og 238 i den midlertidige forordning, var baseret på den kends-gerning, at EF-erhvervsgrenen over for den subsidierede import
ikke kunne følge vækstudviklingen på markedet, ikke genvandt
sin stilling på markedet og kun kunne holde sin salgsmængdestabil på bekostning af sin rentabilitet, der faldt stærkt påbaggrund af en situation med faldende salgspriser. EF-erhvervs-grenens salgsmængde steg kun med 5 % mellem 1994 og
undersøgelsesperioden, mens fællesskabsmarkedet voksede med
20 % i samme periode. Den svage nedgang i produktionen oginvesteringerne skyldes desuden kun, at EF-erhvervsgrenenforsøgte at bevare sin markedsandel. Den faldende udvikling iEF-erhvervsgrenens rentabilitet skyldes således ikke udeluk-kende, at den også begyndte at fremstille modeller, der var
udsat for mindre konkurrence fra den subsidierede import.
(107)På grundlag af ovenstående konkluderes det, at der er forvoldt
erhvervsgrenen i Fællesskabet væsentlig skade, jf. betragtning237 og 238 i den midlertidige forordning.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(108)I overensstemmelse med artikel 8, stk. 6 og 7, i grundforord-
ningen har Kommissionens tjenestegrene undersøgt, om import
med oprindelse i Indien har forvoldt væsentlig skade. Andrekendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunnetilføje EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre,at en eventuel skade forårsaget af disse faktorer ikke blevtilskrevet den subsidierede import.
a)Virkningerne af den subsidierede import
(109)Den betydelige stigning i den subsidierede imports salgsmængde
(ca. 850 %) og markedsandel (fra 1,4 % til 11,1 %) mellem 1994og undersøgelsesperioden samt de betydelige prisunderbud, derer konstateret, faldt sammen med forværringen af EF-erhvervs-grenens situation i henseende til tab af markedsandele, pristrykog forringelse af rentabiliteten.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 19
▼B
(110)På baggrund af det generelt faldende marked i 1996, der fulgte
den stærke vækst i 1995, påvirkedes EF-erhvervsgrenen negativt
af den fortsatte stigning i den subsidierede import. Det varsåledes importen fra Indien, der udviste en betydelig stigning idette år.
(111)Fra og med 1997 var væksten på markedet hovedsagelig tilfordel for den subsidierede import. EF-erhvervsgrenens salgs-
mængde fulgte ikke den positive markedsudvikling, og
salgspriserne nåede ikke deres tidligere niveau. Tværtimod ledEF-erhvervsgrenen under pristryk og et kraftigt prisfald, såledessom det fremgår af det konstaterede prisunderbud. Denne situa-tion afspejles i en situation med forværret rentabilitet ogfaldende beskæftigelse.
(112)Over for importen fra Indien af varer til lave priser havde EF-erhvervsgrenen mulighed for enten at fastholde sine priser ogrisikere faldende salgsmængder eller at følge den subsidieredeimports lave priser uanset følgerne for rentabiliteten. Begge stra-tegier resulterede i negative virkninger for fortjenesten, enten
direkte (lavere priser) eller indirekte (høje priser førte til mindre
salgsmængder, hvilket førte til højere produktionsomkostningerpr. ton). Fra 1996 sænkede alle EF-producenter deres salgspriserbetydeligt, hvilket havde en yderligere negativ indvirkning påderes fortjeneste, selv om de forsøgte at koncentrere sig om vissemarkedsnicher for at undgå at blive påvirket endnu mere af virk-
ningerne af den subsidierede import. Dette viser klart
prisfølsomheden på markedet og virkningerne af de indiskeeksporterende producenters lavere priser.
b)Virkninger af andre faktorer
(113)I overensstemmelse med artikel 8, stk. 7, i grundforordningen
har Kommissionen undersøgt, om andre faktorer end den subsi-dierede import fra Indien kan have haft indvirkning påfællesskabserhvervsgrenens situation, navnlig med hensyn tilden rolle, der er spillet af andre EFproducenter, der ikke udviste
samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen, samt import fra
andre lande.
i) Andre EF-producenter
(114)Efter vedtagelsen af den midlertidige forordning stillede nogle
interesserede parter spørgsmålstegn ved, om den skade, som
EF-erhvervsgrenen havde lidt, var forårsaget af den subsidieredeimport. Navnlig blev det hævdet, at skaden var forårsaget afandre faktorer, nemlig af andre fællesskabsproducenter. Detblev i denne forbindelse fremført, at i betragtning af EF-produ-centernes begrænsede samarbejdsvilje var vurderingen af
virkningerne af de ikke-samarbejdsvillige fællesskabsproducen-
ters salg ikke fuldt ud pålidelig.
(115)Det bør erindres, at der kun foreligger detaljerede og efterprø-vede oplysninger for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Underhensyntagen til den høje grad af samarbejdsvilje, der er udvist
af EF-erhvervsgrenen, og som sikrer repræsentative resultater,
samt til gennemrigtigheden og prisfølsomheden på EF-markedetfor tråd af rustfrit stål er det ikke urimeligt at konkludere, atandre EF-producenter har gennemgået en tilsvarende udviklingsom erhvervsgrenen i Fællesskabet, navnlig med hensyn tilpriser. Desuden har ingen interesserede parter fremlagt oplys-
ninger, der kunne tyde på, at de producenter, der ikke var med
til at indgive klagen, har arbejdet under mere positive forhold.
ii) Import fra tredjelande
(116)Markedsandelene for importen fra tredjelande er som følger:1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 20
▼B
(% af mængden)
1994 1995 1996 1997Undersøgel-
sesperioden
Korea 0,4 0,6 1,0 1,1 1,5
Schweiz 6,6 6,3 5,5 6,7 6,9
Andre lande 1,4 2,8 2,5 1,7 2,2Anden import i alt 8,4 9,7 9,0 9,6 10,6
(117)
Markedsandelen for tyk tråd af rustfrit stål med oprindelse i tred-
jelande steg kun med 2,2 procentpoint mellem 1994 ogundersøgelsesperioden, mens den subsidierede import fra Indien
steg med 9,7 procentpoint i samme tidsrum. For så vidt angår
priser blev der ikke i forbindelse med undersøgelsen fundettegn på, at priserne var lavere end EF-erhvervsgrenens salgs-priser.
Korea
(118)Importen fra Korea blev behandlet i forbindelse med denne
undersøgelse, og det konkluderedes, at den vejede gennemsnit-
lige subsidiemargen for landet ligger under de minimis-grænsen.På grundlag af den ovenfor beskrevne udvikling i denne importkonkluderes det, at dens vækst er mindre udtalt end for importenmed oprindelse i Indien, men dog ikke ubetydelig.
(119)På grundlag af disse undersøgelsesresultater konkluderes det, atimporten fra tredjelande kan have bidraget til den skade, som
EF-erhvervsgrenen har lidt, men dette fandtes ikke i sig selv at
være nok til at bryde den konstaterede årsagssammenhængmellem den subsidierede import fra Indien og den væsentligeskade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, navnlig ibetragtning af udviklingen i disse tredjelandes markedsandel i
løbet af den af undersøgelsen omfattede periode.
iii) Andet
(120)Der blev ikke fremført nye argumenter af nogen interesseret part
om, hvorvidt andre faktorer kan have bidraget til den skade, derer forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, navnlig faldende efter-spørgsel eller ændringerne i forbrugsmønstret, den teknologiske
udvikling samt EF-erhvervsgrenens eksportresultater og produk-
tivitet. Undersøgelsesresultaterne i betragtning 247 til 250 i denmidlertidige forordning bekræftes derfor.
c)Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(121)Andre faktorer end den subsidierede import fra Indien kan
således have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har
lidt, men kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem den
subsidierede import fra Indien og den væsentlige skade, derforvoldtes EF-erhvervsgrenen som følge heraf.
(122)I betragtning af ovenstående konkluderes det, at den subsidieredeimport fra Indien isoleret set har forårsaget væsentlig skade forEF-erhvervsgrenen.
G.FÆLLESSKABETS INTERESSE
(123)Efter vedtagelsen af den midlertidige forordning har brugerne
fremsat bemærkninger om toldens mulige konsekvenser.
(124)Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger med hensyn tilindvirkningen af tolden på EF-erhvervsgrenens og andre EF-producenters situation, bekræftes for så vidt angår disse foretag-ender den konklusion, at en indførelse af foranstaltninger vilgøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genopnå en tilfredsstil-1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 21
▼B
lende rentabilitetsmargen samt opretholde og videreudvikle sine
aktiviteter i Fællesskabet og derved sikre både beskæftigelse oginvesteringer.
(125)Da uafhængige importører og leverandørerne ikke har reageretyderligere, bekræftes undersøgelsesresultaterne i betragtning 257til 261 i den midlertidige forordning.
(126)For så vidt angår brugerne har nogle selskaber hævdet, at enindførelse af foranstaltninger vil have en direkte virkning påderes økonomiske situation, da priserne på deres råmaterialervil stige. De har imidlertid også erklæret, at de kan få forsy-
ninger fra andre lande end det pågældende land. I betragtning
af toldens samlede lave niveau vil virkningen af prisstigningerdesuden være begrænset.
(127)Andre brugere har fremhævet kvaliteten og pålideligheden af
EF-erhvervsgrenens varer og finder derfor, at en indførelse af
foranstaltninger ikke vil påvirke deres egen situation.
(128)Undersøgelsesresultaterne i betragtning 252 til 268 i den midler-tidige forordning bekræftes derfor i den forstand, at der ikke er
tvingende årsager til ikke at indføre udligningstold.
H.ENDELIG FREMGANGSMÅDE
1.Korea
(129)I betragtning af ovenstående konklusioner om, at den vejede
gennemsnitlige subsidiemargin for importen med oprindelse iKorea på landsplan er ubetydelig, bør denne procedure afsluttesi overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, i grundforordningen.
2.Indien
(130)På grundlag af ovenstående konklusioner om subsidiering, skade,
årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser overvejedes det,hvilken form og størrelse de endelige udligningsforanstaltningerskulle have for at afhjælpe de handelsfordrejende virkninger afskadelige subsidier og genskabe reelle konkurrencevilkår på
fællesskabsmarkedet for tyk tråd af rustfrit stål.
(131)Som forklaret i betragtning 271 i den midlertidige forordning
beregnedes der derfor en ikke-skadevoldende pris på et niveau,
der dækker EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og
giver en rimelig fortjeneste.
(132)Sammenligningen mellem de ikke-skadevoldende priser ogproducenternes eksportpris førte til skadesmargener, der,
undtagen for en eksporterende producent, i alle tilfælde var lig
med eller I større end de subsidiebeløb, der konstateredes for desamarbejdsvillige eksporterende producenter.
(133)Tolden bør i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundfor-
ordningen fastsættes svarende til subsidiebeløbet, medmindre
skadesmargenen er lavere. Dette gav følgende toldsatser for desamarbejdsvillige indiske eksporterende producenter:
SelskabForeslået udligningstold
(%)
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd 18,5
Devidayal Ltd, Mumba 18,4
Indore Wire Ltd, Indore 19,3
Isibars/Isinox Ltd, Mumbai 13,2
Kei Industries Ltd, Delhi 0
Macro Bars and Wires Pvt Ltd, Mumbai 25,4
Mukand Ltd, Mumbai 13,2
Raajratna Metal Industries Ltd, Mumbai 28,6
Triveni Shinton, Mumbai 01999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 22
▼B
SelskabForeslået udligningstold
(%)
Venus Wire, Indore 35,4
(134)For at undgå at belønne manglende samarbejdsvilje fandtes det
passende at fastsætte tolden for de ikke-samarbejdsvilligeselskaber til det højeste niveau, der konstateredes pr. individueltsubsidieprogram for de samarbejdsvillige selskaber, dvs. 48,8 %
for ikke-samarbejdsvillige selskaber i Indien.
(135)De individuelle toldsatser, der er anført i denne forordning, blevfastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende antisubsi-
dieundersøgelse. De afspejler derfor den situation, derkonstateredes ved undersøgelsen. Disse toldsatser finder derforudelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i detpågældende land og fremstillet af de nævnte specifikke retligeenheder. Varer fremstillet af alle andre selskaber, der ikke er
udtrykkeligt nævnt i den relevante del af denne forordning, her-
under forretningsmæssigt forbundne enheder, kan ikke dragefordel af disse satser, men er omfattet af satsen for resttolden.
(136)Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser(f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn)fremsendes straks til Kommissionen sammen med alle relevanteoplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbin-delse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i
tilknytning til den pågældende navneændring.
J.OPKRÆVNING AF DEN MIIERTIDIGE TOLD
(137)I betragtning af størrelsen af de udligningsberettigede subsidier,
der konstateredes for de eksporterende producenter i Indien, og
af alvoren af den skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fælles-skabet, findes det nødvendigt, at de beløb, for hvilke der erstillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på importmed oprindelse i Indien i henhold til forordning (EF) nr. 618/
1999, opkræves endeligt med den endelige told, medmindre de
midlertidige toldsatser er lavere, i hvilket tilfælde sidstnævntegælder.
(138)De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidigudligningstold på import med oprindelse i Korea, frigives —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af tråd af rust-
frit stål af diameter 1 mm og derover, med indhold af nikkel på 2,5
vægtprocent og derover, undtagen med indhold af nikkel på 28 vægt-procent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af chrom på 20vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent, henhørendeunder KN-kode 72230019 (Taric-kode ex 72230019*90) og med op-
rindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen,
frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
ProducentToldsats
(%)Taric-tillægs-
kode
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd, C-8/3, T.T.C.
Industrial Area, Village — Pawne Opposite
P.I.L., Thane - Belapur Road, Navi Mumbai
400 705, India18,5 A009
— Devidayal Industries Ltd, Gupta Mills Estate,
►C1Reay Road ◄, Mumbai 400 010, India18,4 A0101999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 23
▼B
ProducentToldsats
(%)Taric-tillægs-
kode
— Indore Wire Company Ltd, Near Fort ,
Indore 452 006 (M.P.), India19,3 A004
— Isinox Steels Ltd Indiasteel Complex,
Railway Gate No 4, Antop Hill, Wadala,
Mumbai 400 037, India13,2 A002
— Isibars Ltd Indiasteel Complex, Railway Gate
No 4, Antop Hill, Wadala, Mumbai 400 037,
India13,2 A011
— Mukand Ltd, L.B.S. Marg, Kurla, Mumbai
400 070, India13,2 A003
— Raajratna Metal Industries Ltd, 909, Sakar -
III, Nr Income Tax, Ahmedabad 380 014,
Gujarat, India28,6 A005
— Venus Wire Industries Ltd, Block No 19,
Raghuvanshi Mill Compound, Senapati Bapat
Marg, Lower Parel, Mumbai 400 013, India35,4 A006
— Macro Bars and Wires Pvt. Ltd, 702 Bombay
Market Building ►C1Tardeo Road ◄,
Mumbai 400 032, India25,4 A008
— Kei Industries Ltd., D-90, Okhla Industrial
Area Phase-1, New Delhi, India0 A020
— Triveni Shinton International Ltd., Kanti
Mansion, 6 Murai Mohalla Indore, ►C1452
001◄, (M.P.), India0 A012
— Sindia Steels Limited, 53/9 AB. Samitha
complex, Off Andheri Kurla Road, Safeed Pool,
Andheri (East),Mumbai 400 072, Indien15,8 A285
— Alle andre selskaber 48,8 A999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse,
medmindre andet er fastsat.
4. De individuelle toldsatser (i modsætning til den landsomfattende
told, der gælder for »andre«) finder udelukkende anvendelse på importaf varer, der er fremstillet af de nævnte specifikke retlige enheder, og
som har oprindelse i det pågældende land. Varer, der er fremstillet af
ethvert andet selskab, der ikke er nævnt med sit nøjagtige navn i denrelevante del af forordningen, kan ikke drage fordel af disse satser.
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks.
efter en ændring af enhedens navn) fremsendes straks til Kommission-en sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer afselskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemar-
keds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring.
Efter konsultation af det rådgivende udvalg ændrer Kommissionenforordningen i overensstemmelse hermed ved at ajourføre listen overselskaber, som er omfattet af individuelle toldsatser.
Artikel 2
1. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig
udligningstold på import med opfindelse i Indien i henhold til forord-ning (EF) nr. 618/1999, opkræves endeligt med den endeligt indførtetoldsats. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endeligeudligningstold, frigives.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 24
▼M1
▼B
▼B
2. De i artikel 1, stk. 4, omhandlede bestemmelser finder også
anvendelse på den endelige opkrævning af de beløb, for hvilke der erstillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold.
Artikel 3
Proceduren vedrørende importen af tråd afrustfrit stål afdiameter 1mm
eller derover med oprindelse i Korea afsluttes. De beløb, for hvilke der
er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på import medoprindelse i Korea i henhold til forordning (EF) nr. 618/1999, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1999R1599 — DA — 01.02.2002 — 001.001 — 25