2014O0060 — DA — 25.01.2016 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE (EU) 2015/510 af 19. december 2014 om gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske ramme (retningslinjen der udgør dokumentationsgrundlaget) (ECB/2014/60) (omarbejdning) (EUT L 091 af 2.4.2015, s. 3)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

▼M2

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE (EU) 2015/510

af 19. december 2014

om gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske ramme (retningslinjen der udgør dokumentationsgrundlaget) (ECB/2014/60)

▼B

(omarbejdning)







STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led, under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1, første led, samt artikel 9.2, 12.1, 14.3, 18.2 og artikel 20, første afsnit, og ud fra følgende betragtninger: (1) Retningslinje ECB/2011/14 ( 1 ) er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør den omarbejdes af hensyn til klarhed. (2) Til indførelse af en fælles pengepolitik kræves en definition af de instrumenter og procedurer, der skal anvendes af Eurosystemet, bestående af Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker«), således at denne politik kan gennemføres på en ensartet måde i de medlemsstater, der har euroen som valuta. (3) I henhold til artikel 127, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 3.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) er Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) hovedmål at fastholde prisstabilitet, og dets grundlæggende opgaver er således at formulere og gennemføre Unionens pengepolitik samt foretage transaktioner i udenlandsk valuta i overensstemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 219. (4) Eurosystemets generelle rammer er baseret på bestemmelser i ESCB-statutten. I henhold til traktatens artikel 127, stk. 1, som ligeledes er afspejlet i ESCB-statutten, skal Eurosystemet handle i overensstemmelse med visse principper, bl.a. principperne om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence, som fremmer en effektiv ressourceallokering. (5) I henhold til decentraliseringsprincippet, som er fastlagt i ESCB-statuttens artikel 12.1, og på de betingelser, der er opstillet i ESCB-statuttens artikel 14.3, kan ECB i det omfang, det er muligt og hensigtsmæssigt, og med henblik på at sikre den operationelle effektivitet pålægge de nationale centralbanker at gennemføre operationer, som er en del af Eurosystemets opgaver. (6) På baggrund af ESCB-statuttens artikel 12.1 har ECB beføjelse til at formulere Unionens fælles pengepolitik og til at udstede de retningslinjer, som er nødvendige for at sikre dens korrekte gennemførelse. I overensstemmelse med ESCB-statuttens artikel 14.3 skal de nationale centralbanker udføre deres funktioner i overensstemmelse med disse retningslinjer. Denne retningslinje er derfor rettet til Eurosystemet. De regler, som er fastsat i denne retningslinje, gennemføres af de nationale centralbanker i kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser. Modparterne skal overholde disse regler, således som de nationale centralbanker har gennemført dem i disse kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser. (7) I henhold til ESCB-statuttens artikel 18.1, første led, kan Eurosystemet deltage i de finansielle markeder dels ved at købe og sælge fordringer (til omgående levering eller på termin), dels ved genkøbsforretninger og dels ved långivning og låntagning i sådanne fordringer og instrumenter, i euro og andre valutaer samt ædelmetaller. I henhold til artikel 18.1, andet led, kan Eurosystemet udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere. (8) Til gennemførelsen af sin pengepolitik anvender Eurosystemet følgende pengepolitiske instrumenter: Det udfører markedsoperationer, tilbyder stående faciliteter og pålægger kreditinstitutterne at holde mindstereserver, såkaldte reservekrav, på konti hos Eurosystemet. (9) Med henblik på at nå sine mål har Eurosystemet en række instrumenter til rådighed til udførelsen af markedsoperationer, herunder tilbageførselsforretninger, egentlige købs- eller salgsforretninger, udstedelse af ECB-gældsbeviser, valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, og modtagelse af tidsindskud fra modparter. Disse instrumenter til udførelsen af markedsoperationer har til formål at sikre et velfungerende pengemarked og hjælpe bankerne med at opfylde deres behov for likviditet på en gnidningsløs og velorganiseret måde. (10) Den række instrumenter, som Eurosystemet råder over, til at tilbyde stående faciliteter, er den marginale udlånsfacilitet og indlånsfaciliteten, som har til formål at henholdsvis tilføre og opsuge dag-til-dag likviditet og herved signalere den pengepolitiske stramhedsgrad samt fastsætte grænser for dag-til-dag pengemarkedsrenten. (11) Eurosystemets reservekravssystem har følgende pengepolitiske hovedmål: a) at bidrage til stabilisering af pengemarkedsrenterne ved at give institutterne et incitament til at moderere virkningerne af midlertidige likviditetsudsving som følge af gennemsnitsfaciliteten, og b) at skabe eller forøge et strukturelt likviditetsunderskud, som sætter Eurosystemet i stand til at operere mere smidigt som udbyder af likviditet. De retlige rammer for Eurosystemets reservekravssystem er fastlagt i ESCB-statuttens artikel 19, Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 ( 2 ) og Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) ( 3 ). (12) Med hensyn til formål, regelmæssighed og procedurer kan Eurosystemets markedsoperationer inddeles i fire kategorier: a) primære markedsoperationer, b) langfristede markedsoperationer, c) finjusterende markedsoperationer, d) strukturelle markedsoperationer. (13) De primære markedsoperationer er en kategori af Eurosystemets markedsoperationer, som spiller en afgørende rolle med henblik på at styre renten og likviditetsforholdene i markedet og signalere pengepolitikkens stramhedsgrad. (14) De langfristede markedsoperationer har til formål at forsyne modparter med likviditet, der har en længere løbetid end de primære markedsoperationer. Da formålet med disse langfristede markedsoperationer som regel ikke er at sende signaler til markedet, lader Eurosystemet normalt renten tilpasse sig efterspørgslen efter likviditet. (15) Finjusterende markedsoperationer udføres på ad hoc-basis for at kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre renten, især med henblik på at udjævne rentevirkningen af uventede likviditetsudsving i markedet. De specifikke finjusterende markedsoperationer tilpasses efter transaktionens type og den relevante operations specifikke mål. (16) Strukturelle markedsoperationer kan udføres, når Eurosystemets strukturelle nettostilling skal justeres i forhold til den finansielle sektor. (17) Gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske ramme bør sikre, at en bred kreds af modparter deltager på grundlag af ensartede belånbarhedskriterier. Disse kriterier er nøje fastsat for at sikre lige behandling af modparter i de medlemsstater, der har euroen som valuta, og sikre, at modparterne opfylder visse tilsynsmæssige og operationelle krav. (18) For at beskytte Eurosystemet mod modpartsrisiko fastsættes det i ESCB-statuttens artikel 18.1, at lån skal ydes mod passende sikkerhed, når Eurosystemet udfører lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere. (19) For at sikre ligebehandling af modparter samt øge den operationelle effektivitet og gennemsigtighed skal aktiver opfylde visse ensartede kriterier for at kunne anvendes som sikkerhed for Eurosystemets kreditoperationer. (20) Eurosystemet har udviklet en fælles ramme for aktiver, der kan anvendes som sikkerhed, således at alle Eurosystemets kreditoperationer udføres på en harmoniseret måde med gennemførelsen af denne retningslinje i alle medlemsstater, der har euroen som valuta. Den fælles ramme for aktiver, der kan anvendes som sikkerhed, omfatter omsættelige og ikke-omsættelige aktiver, der opfylder de af Eurosystemet specificerede ensartede belånbarhedskriterier. De fleste belånbare aktiver kan benyttes på tværs af grænserne ved hjælp af korrespondentcentralbankmodellen (CCBM) og, for så vidt angår omsættelige aktiver, via godkendte links mellem godkendte værdipapirafviklingssystemer i EØS eller godkendte links mellem godkendte værdipapirafviklingssystemer i EØS sammen med CCBM. (21) Eurosystemet yder intradag-kredit for at udligne forskelle i afregningsbeløb. Som fastsat i artikel 12 i og bilag III til retningslinje ECB/2012/27 ( 4 ) skal sikkerhed for ydelse af intradag-kredit opfylde de samme kriterier, som godkendte aktiver skal opfylde ifølge del 4. (22) Alle godkendte aktiver med hensyn til Eurosystemets kreditoperationer skal underlægges specifikke risikokontrolforanstaltninger for at beskytte Eurosystemet mod finansielle tab under omstændigheder, hvor dets sikkerhed skal realiseres på grund af en modparts misligholdelse. Godkendte aktiver skal opfylde Eurosystemets krav til kreditkvalitet, som er specificeret i reglerne i Eurosystemets rammer for kreditvurdering. (23) ECB pålægger institutter, som ikke opfylder forpligtelser i henhold til ECB-forordninger og -afgørelser vedrørende anvendelsen af mindstereserver, sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 ( 5 ), Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2157/1999 (ECB/1999/4) ( 6 ), forordning (EF) nr. 2531/98 og forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9). Desuden kan Eurosystemet ved en alvorlig overtrædelse af reservekravene midlertidigt suspendere modparter fra at deltage i markedsoperationer. (24) I overensstemmelse med de kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som den relevante nationale centralbank eller ECB anvender, kan Eurosystemet pålægge modparter gebyrer eller suspendere dem fra at deltage i markedsoperationer eller stående faciliteter, hvis de ikke opfylder deres forpligtelser i medfør af de af de nationale centralbanker eller af ECB anvendte kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som beskrevet i denne retningslinje. (25) I overensstemmelse med de kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som den relevante nationale centralbank eller ECB anvender, kan Eurosystemet af forsigtighedshensyn eller i tilfælde af en modparts misligholdelse, suspendere, indskrænke eller ekskludere modparters adgang til markedsoperationer. Eurosystemet kan ligeledes af forsigtighedshensyn afvise, begrænse anvendelsen af eller anvende yderligere haircuts for aktiver, som bestemte modparter har mobiliseret som sikkerhed i Eurosystemets kreditoperationer. (26) Alle kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker anvender i forhold til deres modparter, bør indeholde minimumskarakteristika, som har til formål at sikre, at den fælles pengepolitik anvendes på vilkår, som ikke er væsentligt forskellige blandt medlemsstater, der har euroen som valuta — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE RETNINGSLINJE:







INDHOLD FØRSTE DEL — GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER ANDEN DEL — EUROSYSTEMETS PENGEPOLITISKE REDSKABER, INSTRUMENTER OG PROCEDURER AFSNIT I — Markedsoperationer Kapitel 1 — Overblik over markedsoperationer Kapitel 2 — Kategorier af markedsoperationer Kapitel 3 — Instrumenter for markedsoperationer AFSNIT II — Stående faciliteter Kapitel 1 — Den marginale udlånsfacilitet Kapitel 2 — Indlånsfaciliteten AFSNIT III — Procedurer for eurosystemets pengepolitiske operationer Kapitel 1 — Auktioner og bilaterale procedurer for Eurosystemets markedsoperationer Sektion 1 — Auktioner Sektion 2 — Operationelle trin i auktionerne Delsektion 1 — Auktionsmeddelelser Delsektion 2 — Modparternes forberedelse og afgivelse af bud Delsektion 3 — Tildeling af budbeløb Delsektion 4 — Offentliggørelse af auktionsresultater Sektion 3 — Bilaterale procedurer for Eurosystemets markedsoperationer Kapitel 2 — Afviklingsprocedurer for Eurosystemets pengepolitiske operationer TREDJE DEL — GODKENDTE MODPARTER FJERDE DEL — BELÅNBARE AKTIVER AFSNIT I — Generelle principper AFSNIT II — Belånbarhedskriterier og kreditkvalitetskrav for omsættelige aktiver Kapitel 1 — Belånbarhedskriterier for omsættelige aktiver Sektion 1 — Generelle belånbarhedskriterier for omsættelige aktiver Sektion 2 — Særlige belånbarhedskriterier for bestemte typer af omsættelige aktiver Delsektion 1 — Særlige belånbarhedskriterier for værdipapirer af asset-backed typen Delsektion 2 — Specifikke belånbarhedskriterier for særligt dækkede obligationer med sikkerhed i værdipapirer af asset-backed typen Delsektion 3 — Specifikke belånbarhedskriterier for gældsbeviser udstedt af Eurosystemet Kapitel 2 — Eurosystemets kreditkvalitetskrav for omsættelige aktiver AFSNIT III — Belånbarhedskriterier og kreditkvalitetskrav for ikke-omsættelige aktiver Kapitel 1 — Belånbarhedskriterier for ikke-omsættelige aktiver Sektion 1 — Belånbarhedskriterier for gældsfordringer Sektion 2 — Belånbarhedskriterier for tidsindskud Sektion 3 — Belånbarhedskriterier for detailgældsinstrumenter med pant i fast ejendom Sektion 4 — Belånbarhedskriterier for ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer Kapitel 2 — Eurosystemets kreditkvalitetskrav for ikke-omsættelige aktiver Sektion 1 — Eurosystemets kreditkvalitetskrav for gældsfordringer Sektion 2 — Eurosystemets kreditkvalitetskrav for detailgældsinstrumenter med pant i fast ejendom Sektion 3 — Eurosystemets kreditkvalitetskrav for ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer AFSNIT IV — Garantier for omsættelige og ikke-omsættelige aktiver AFSNIT V — Eurosystemets kreditvurderingsrammer for belånbare aktiver AFSNIT VI — Rammer for risikostyring og værdiansættelse af omsættelige og ikke-omsættelige aktiver Kapitel 1 — Risikostyringsforanstaltninger for omsættelige aktiver Kapitel 2 — Risikostyringsforanstaltninger for ikke-omsættelige aktiver Kapitel 3 — Værdiansættelsesregler for omsættelige og ikke-omsættelige aktiver AFSNIT VII — Accept af sikkerhed denomineret i en anden valuta end euro i nødsituationer AFSNIT VIII — Regler for anvendelse af belånbare aktiver AFSNIT IX — Grænseoverskridende anvendelse af belånbare aktiver FEMTE DEL — SANKTIONER I TILFÆLDE AF MODPARTERS MANGLENDE OPFYLDELSE AF DERES FORPLIGTELSER SJETTE DEL — SKØNSMÆSSIGE FORANSTALTNINGER SYVENDE DEL — SUPPLERENDE FÆLLES MINIMUMSKARAKTERISTIKA VEDRØRENDE EUROSYSTEMETS PENGEPOLITISKE OPERATIONER Kapitel 1 — Supplerende fælles minimumskarakteristika gældende for alle ordninger vedrørende Eurosystemets pengepolitiske operationer Kapitel 2 — Supplerende fælles minimumskarakteristika, der gælder for både aftaler om genkøbsforretninger og lån mod sikkerhedsstillelse Kapitel 3 — Supplerende fælles minimumskarakteristika, der udelukkende gælder for genkøbsforretninger Kapitel 4 — Supplerende fælles minimumskarakteristika, der udelukkende gælder for lån mod sikkerhed Kapitel 5 — Supplerende fælles minimumskarakteristika, der udelukkende gælder for valutaswaps, der gennemføres i pengepolitisk øjemed OTTENDE DEL — AFSLUTTENDE BESTEMMELSER BILAG I — Reservekrav BILAG II — Annoncering af auktioner BILAG III — Tildeling ved auktioner og auktionsprocedurer BILAG IV — Offentliggørelse af auktionsresultater BILAG V — Kriterier for udvælgelse af modparter, der kan deltage i valutainterventioner BILAG VI — Grænseoverskridende anvendelse af belånbare aktiver BILAG VII — Beregning af sanktioner, der skal anvendes i overensstemmelse med femte del BILAG VIII — Rapporteringskrav vedrørende data på lånniveau om værdipapirer af asset-backed typen BILAG IX — Performanceovervågningen inden for Eurosystemets rammer for kreditvurdering BILAG XI — Værdipapirformater BILAG XII — Eksempler på Eurosystemets pengepolitiske operationer og procedurer BILAG XIII — Sammenligningstabel BILAG XIV — Ophævet retningslinje med liste over dens efterfølgende ændringer







FØRSTE DEL

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. I denne retningslinje opstilles ensartede regler for Eurosystemets gennemførelse af den fælles pengepolitik i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

2. Eurosystemet træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer i overensstemmelse med de principper, redskaber, instrumenter, krav, kriterier og procedurer, der er fastlagt i denne retningslinje.

3. Retsforholdet mellem Eurosystemet og dets modparter skal bygge på relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af den relevante nationale centralbank, og som på passende vis gennemfører denne retningslinjes bestemmelser.

4. ECB's Styrelsesråd kan til enhver tid ændre redskaberne, instrumenterne, kravene, kriterierne og procedurerne for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer.

5. Eurosystemet forbeholder sig ret til at anmode om og indhente alle relevante oplysninger fra modparterne, som er nødvendige for udførelsen af dets opgaver og opnåelsen af dets mål i forbindelse med pengepolitiske operationer. Denne ret berører ikke andre eksisterende specifikke rettigheder, som Eurosystemet har til at anmode om oplysninger i forbindelse med pengepolitiske operationer.

Artikel 2

Definitioner

I denne retningslinje forstås ved:

1) »konventionen faktisk/360« (actual/360 day-count convention) : den konvention, der anvendes i Eurosystemets pengepolitiske operationer, og som bestemmer det faktiske antal kalenderdage, der indgår i beregningen af renter, i forhold til et år med 360 dage

2) »agency« (agency) : enheder, som Eurosystemet har klassificeret som »agencies«. Listen over enheder, der er klassificeret som »agencies«, er offentliggjort på ECB's websted

3) »værdipapirer af asset-backed typen« (asset-backed securities, ABS) : gældsinstrumenter, som har en portefølje af isolerede (ring-fenced) finansielle aktiver som sikkerhed (fastforrentede eller revolverende), som kan omsættes til kontanter inden for en given periode. Derudover kan der være rettigheder eller andre aktiver, der sikrer servicering eller rettidig fordeling af indtægter til indehaverne af værdipapirerne. Værdipapirer af asset-backed typen udstedes generelt af et særligt oprettet investeringsselskab, der har erhvervet puljen af finansielle aktiver fra udsteder eller sælger. I den forbindelse afhænger betalinger på værdipapirerne af asset-backed typen primært af de pengestrømme, som genereres af aktiverne i den underliggende pulje og andre rettigheder, som skal sikre rettidig betaling, som f.eks. likviditetsfaciliteter, garantier eller andre kreditforbedrende faciliteter

4) »bilateral procedure« (bilateral procedure) : en procedure, hvor de nationale centralbanker eller under særlige omstændigheder ECB udfører finjusterende operationer eller egentlig købs- eller salgsforretninger direkte med en eller flere modparter, eller operationer via børser eller mæglere, uden brug af auktionsprocedurer

5) »elektronisk bogføringssystem« (book-entry system) : et system, der giver mulighed for overførsel af værdipapirer og andre finansielle aktiver, og som ikke indebærer fysisk flytning af papirer eller beviser, f.eks. elektronisk overførsel af værdipapirer

6) »bankdag« (business day) : a) i forbindelse med en forpligtelse til at foretage en betaling: en hvilken som helst dag, hvor TARGET2 er åben for gennemførelse af en sådan betaling, eller b) i forbindelse med en forpligtelse til at levere aktiver: en hvilken som helst dag, hvor de værdipapirafviklingssystemer, hvorigennem leveringen skal foretages, er åbne for forretninger på det sted, hvor leveringen af de relevante værdipapirer skal gennemføres

7) »værdipapircentral« (Central Securities Depository (CSD)) : en enhed som: a) gør det muligt at behandle og afvikle værdipapirtransaktioner ved kontopostering, b) yder forvaltningstjenester, f.eks. administration af corporate actions og indfrielser, og c) spiller en aktiv rolle i at sikre integriteten ved værdipapiremissioner. Værdipapirer kan eksistere som fysiske papirer, der opbevares i værdipapircentralen, eller som dematerialiserede værdipapirer, dvs. kun som elektroniske registreringer

8) »lån mod sikkerhedsstillelse« (collateralised loan) : en aftale mellem en national centralbank og en modpart, hvorved der stilles likviditet til rådighed for en modpart i form af et lån, der er sikret ved en retsgyldig sikkerhedsret, som modparten har stillet over for den nationale centralbank, i form af f.eks. pantsætning af, overdragelse af eller pant i aktiverne

9) »modtagelse af tidsindskud« (collection of fixed-term deposits) : et instrument, der benyttes i udførelsen af markedsoperationer, hvorved Eurosystemet åbner for, at modparter kan placere tidsindskud på konti hos deres nationale centralbank med henblik på at opsuge likviditet fra markedet

▼M2

10) »kompetent myndighed« (competent authority) : en offentlig myndighed eller et offentligt organ, som er officielt anerkendt i henhold til national lovgivning, og som i henhold til national lovgivning er bemyndiget til at føre tilsyn med institutter som led i tilsynsordningen i den pågældende medlemsstat, herunder ECB for så vidt angår de opgaver som er blevet overdraget den i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 ( 7 )

▼B

11) »modpart« (counterparty) : et institut, der opfylder belånbarhedskriterierne i tredje del, og som således har adgang til Eurosystemets pengepolitiske operationer

12) »særligt dækkede obligationer« (covered bonds) : gældsinstrumenter som har en »dual recourse«: a) direkte eller indirekte til et kreditinstitut, og b) til en dynamisk sikkerhedspulje af underliggende aktiver, og for hvilke der ikke sker en trancheopdeling af risiko. Termen omfatter særligt dækkede obligationer af jumbo-typen, traditionelle særligt dækkede obligationer og andre særligt dækkede obligationer

13) »gældsfordring« (credit claim) : en fordring om tilbagebetaling af penge, som udgør debitors gældsforpligtelse over for en modpart. Gældsfordringer omfatter også Schuldscheindarlehen og hollandske registrerede private fordringer på staten eller andre godkendte debitorer, der er omfattet af en statsgaranti, f.eks. boligselskaber

14) »kreditinstitut« (credit institution) : et kreditinstitut som defineret i artikel 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU ( 8 ), og artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 ( 9 ), der er underlagt tilsyn af en kompetent myndighed eller er et offentligt ejet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten, som er underlagt tilsyn af en standard, der svarer til det tilsyn, der foretages af en kompetent national myndighed

15) »kreditvurdering« (credit rating) : har samme betydning som i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 ( 10 )

▼M3

16) »grænseoverskridende brug« (cross-border use) : en modparts anvendelse af følgende til sikkerhedsstillelse i sin hjemmecentralbank: a) omsættelige aktiver, som opbevares i en anden medlemsstat, der har euroen som valuta, b) omsættelige aktiver, der er udstedt i en anden medlemsstat, og som opbevares i den medlemsstat, hvori den nationale centralbank er hjemmehørende, c) gældsfordringer, hvor gældsfordringsaftalen er reguleret af lovgivningen i en anden medlemsstat, der har euroen som valuta, end hjemmecentralbankens medlemsstat, d) detailgældsinstrumenter (retail mortgage-backed debt instruments, RMBDs) i overensstemmelse med de gældende procedurer for CCBM, e) ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer (non-marketable debt instruments backed by eligible credit claims, DECCs), der er udstedt og opbevares i en anden medlemsstat, der har euroen som valuta, end den medlemsstat, hvori den nationale centralbank er hjemmehørende

▼B

17) »valutaafdækning« (currency hedge) : en aftale mellem værdipapirudsteder og en afdækningsmodpart, som medfører, at en del af den valutarisiko, der opstår ved at modtage betalingsstrømme, der ikke er i euro, imødegås ved at bytte disse betalingsstrømme med betalinger i euro, der skulle udføres af afdækningsmodparten, herunder eventuelle garantier givet af afdækningsmodparten i forbindelse med disse betalinger

18) »depotinstitution« (custodian) : en institution, der opbevarer og varetager administrationen af værdipapirer og andre finansielle aktiver på andres vegne

19) »markedsværdien af de misligholdte aktiver« (default market value) : betyder med hensyn til alle former for aktiver på en hvilken som helst dato: a) markedsværdien af de pågældende aktiver vurderet på tidspunktet for misligholdelsen beregnet på grundlag af den mest repræsentative pris på bankdagen forud for værdiansættelsesdatoen, b) såfremt der ikke eksisterer en repræsentativ pris for et bestemt aktiv på bankdagen forud for værdiansættelsesdatoen, anvendes den seneste handelspris. Hvis der ikke forefindes en handelspris, vil den nationale centralbank, der gennemfører operationen, fastsætte en pris under hensyntagen til den senest anførte pris for dette aktiv på referencemarkedet, c) hvad angår aktiver, for hvilke der ikke eksisterer en markedsværdi, anvendes en hvilken som helst anden rimelig værdiansættelsesmetode, d) hvis den nationale centralbank har solgt aktiverne eller tilsvarende aktiver til markedspris inden værdiansættelsestidspunktet for misligholdelsen, anvendes nettoindtægterne ved salget, efter at alle rimelige omkostninger, gebyrer og udgifter i forbindelse med et sådant salg er fratrukket; den nationale centralbank foretager denne beregning og fastsætter beløbene

20) »levering mod betaling« (delivery versus payment or delivery-against-payment system) : en mekanisme i et afviklingssystem, som sikrer, at den endelige overførsel, dvs. levering af aktiver, kun finder sted, hvis den endelige overførsel af andre aktiver, dvs. betalingen, finder sted

21) »indlånsfacilitet« (deposit facility) : en stående facilitet i Eurosystemet, som modparterne kan anvende til at foretage indlån på anfordring i Eurosystemet gennem en national centralbank, og som forrentes til en på forhånd fastsat rentesats

22) »renten på indlånsfaciliteten« (deposit facility rate) : den gældende rente for indlånsfaciliteten

▼M2

23) »indenlandsk brug« (domestic use) : en modparts, som er etableret i en medlemsstat, der har euroen som valuta, anvendelse som sikkerhed af: a) omsættelige aktiver, der er udstedt og opbevaret i den samme medlemsstat som modpartens hjemmecentralbank b) gældsfordringer, hvis gældsfordringsaftalen er underlagt lovgivningen i hjemmecentralbankens medlemsstat c) detailgældsinstrumenter med pant i fast ejendom, der er udstedt af enheder, der har hjemsted i hjemmecentralbankens medlemsstat, d) ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer, der er udstedt og besiddes i den samme medlemsstat som modpartens hjemmecentralbank

▼B

24) »system med øremærkning« (earmarking system) : et system til de nationale centralbankers administration af de sikkerhedsstillede aktiver, hvor der tilføres likviditet mod specifikke identificerede aktiver, der er øremærket som sikkerhed for specifikke kreditoperationer i Eurosystemet. Hjemmecentralbanken kan tillade at substituere disse aktiver med andre specifikke, belånbare aktiver, forudsat at de er øremærkede som sikkerhedsstillelse og er tilstrækkelige for den specifikke operation

25) »belånbare aktiver« (eligible assets) : aktiver, der opfylder kriterierne i fjerde del, og som derfor er belånbare som sikkerhedsstillelse for Eurosystemets kreditoperationer

26) »ultimo dagen« (end-of-day) : det tidspunkt på bankdagen efter TARGET2's lukketid, hvor behandlingen af betalinger i TARGET2 afsluttes for dagen

27) »inflationsindeks i euroområdet« (euro area inflation index) : et indeks leveret af Eurostat eller en national statistikmyndighed i en medlemsstat, der har euroen som valuta, f.eks. det harmoniserede forbrugerprisindeks, HICP

28) »Europæisk Økonomisk Samarbejdsområde (EØS)« (European Economic Area) : alle medlemsstater, uanset om de formelt er tiltrådt EØS, samt Island, Liechtenstein og Norge

29) »Eurosystemet« (Eurosystem) : ECB og de nationale centralbanker

30) »bankdag i Eurosystemet« (Eurosystem business day) : de dage, hvor ECB og mindst én national centralbank er åbne for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske operationer

31) »Eurosystemets kreditoperationer« (Eurosystem credit operations) : a) likviditetstilførende tilbageførselsforretninger, dvs. likviditetstilførende pengepolitiske operationer i Eurosystemet, undtagen valutaswaps i pengepolitisk øjemed og egentlige købsforretninger, og b) intradag-kredit

32) »Eurosystemets pengepolitiske operationer« (Eurosystem monetary policy operations) : markedsoperationer og stående faciliteter

33) »Eurosystemets vurderingsrammer« (Eurosystem User Assessment Framework) : rammerne for vurderingen af værdipapirafviklingssystemer og links i forbindelse med deres godkendelse til anvendelse i Eurosystemets kreditoperationer, som findes på ECB's websted

34) »endelig overførsel« (final transfer) : en uigenkaldelig og betingelsesløs overførsel med frigørende virkning fra forpligtelsen til at foretage overførslen

35) »finansielt selskab« (financial corporation) : har samme betydning som i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 ( 11 )

36) »finjusterende operationer« (fine-tuning operations) : en kategori af markedsoperationer, der udføres af Eurosystemet med det primære formål at imødegå uventede likviditetsudsving i markedet

37) »fast kuponrente« (fixed coupons) : gældsinstrumenter med en forudbestemt periodisk rentebetaling

38) »procedure for auktioner til fast rente« (fixed rate tender procedure) : en auktionsprocedure, hvor ECB forud for auktionen specificerer rente, pris, swappoint eller spænd, og hvor de deltagende modparter afgiver bud på det ønskede beløb til den faste rente, pris, swappoint eller spænd

39) »flydende kuponrente« (floating coupon) : en kuponrente, der er knyttet til en referencerente, og hvor rentetilpasningsperioden for kuponrenten er højst ét år

40) »valutaswap, der udføres af pengepolitiske årsager« (foreign exchange swap for monetary policy purposes) : et instrument, der anvendes i markedsoperationerne, hvor Eurosystemet køber eller sælger euro spot mod en udenlandsk valuta og samtidig forpligter sig til at sælge eller købe instrumentet tilbage i en terminsforretning på et givet tidspunkt i fremtiden

41) »hjemmecentralbanken« (home NCB) : den nationale centralbank i den medlemsstat, der har euroen som valuta, hvor modparten er etableret

42) »vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner« (indicative calendar for the Eurosystem's regular tender operations) : en kalender, som Eurosystemet har udarbejdet, og som ECB's Styrelsesråd har godkendt, der angiver tidspunkterne for reservekravsperioderne samt meddelelse om, tildeling af og løbetid for de primære markedsoperationer og de regelmæssige langfristede markedsoperationer

▼M2

(42a) »rekapitalisering ved apportindskud med offentlige gældsinstrumenter« (in-kind recapitalisation with public debt instruments) : enhver forhøjelse af den tegnede kapital i et kreditinstitut, hvor hele eller en del af modydelsen tilvejebringes gennem direkte placeringer hos kreditinstituttet af gældsinstrumenter, der er udstedt af staten eller den offentlige sektor, og som derved tilvejebringer ny kapital til kreditinstituttet

▼B

43) »international værdipapircentral« (international central securities depository, ICSD) : en værdipapircentral, der afvikler værdipapirer fra forskellige nationale markeder, som handles internationalt, typisk på tværs af valutaområder

44) »international organisation« (international organisation) : en enhed, der er opregnet i artikel 118 i forordning (EU) nr. 575/2013, hvorved eksponeringer mod sådanne internationale organisationer tildeles en risikovægt på 0 %

45) »ISIN-nummer« (International Securities Identification Number) : en international identifikationskode, der tildeles værdipapirer udstedt i de finansielle markeder

46) »intradag-kredit« (intraday credit) : kredit, der ydes i et tidsrum på under en bankdag, som defineret i retningslinje ECB/2012/27

47) »udstedelse af ECB-gældsbeviser« (issuance of ECB debt certificates) : et pengepolitisk instrument, som anvendes i markedsoperationerne, hvorved ECB udsteder gældsbeviser, der repræsenterer en gældsforpligtelse for ECB over for bevisernes indehavere

48) »særligt dækkede obligationer af jumbo-typen« (jumbo covered bonds) : særligt dækkede obligationer, som er udstedt i overensstemmelse med kravene i artikel 52, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF ( 12 ) og med en udstedelsesværdi på mindst 1 mia. EUR, for hvilke mindst tre market makers løbende stiller købs- og salgspriser

▼M3

49) »leasingtilgodehavender« (leasing receivables) : leasingtagers planlagte og aftalte betalinger til leasinggiver i henhold til leasingkontrakten. Restværdier er ikke leasingtilgodehavender. PCP (Personal Contract Purchase)-aftaler, dvs. aftaler i henhold til hvilke debitor kan udøve muligheden for a) at foretage den afsluttende betaling for at opnå den fulde ejendomsret over varene, eller b) tilbagelevere varerne for at opfylde aftalen, sidestilles med leasingaftaler

▼B

50) »likviditetsstøtte« (liquidity support) : ethvert strukturelt, faktisk eller potentielt tiltag, der er udarbejdet eller findes egnet til brug for dækning af et midlertidigt fald i pengestrømmen, der kan forekomme under forløbet af en transaktion af et værdipapir af asset-backed typen

51) »langfristet markedsoperation« (longer-term refinancing operation, LTROs) : en kategori af markedsoperationer, der udføres af Eurosystemet som tilbageførselsforretninger, og som skal tilvejebringe likviditet med en løbetid, der er længere end de primære markedsoperationer til den finansielle sektor

52) »primære markedsoperationer« (main refinancing operations, MROs) : en kategori af regelmæssige markedsoperationer, der udføres af Eurosystemet som tilbageførselsforretninger

53) »reservekravsperiode« (maintenance period) : har samme betydning som defineret i forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9)

54) »margin call« (margin call) : en procedure i forbindelse med anvendelse af variationsmarginer, der indebærer, at hvis værdien af de aktiver, som en modpart har mobiliseret som sikkerhed, målt regelmæssigt, falder under et bestemt niveau, kræver Eurosystemet, at modparten stiller yderligere sikkerhed i form af belånbare aktiver eller kontanter. For systemer med pooling gennemføres et margin call kun ved manglende sikkerhedsstillelse, og for systemer med øremærkning gennemføres symmetriske margin calls, hver metode som nærmere specificeret i hjemmecentralbankens nationale dokumentation

55) »marginal rente« (marginal interest rate) : den laveste rentesats ved likviditetstilførende auktioner til variabel rente, ved hvilken buddene er nået, eller den højeste rentesats ved likviditetsopsugende auktioner til variabel rente, ved hvilken buddene er nået

56) »marginal udlånsfacilitet« (marginal lending facility) : en stående facilitet, som tilbydes af Eurosystemet, og som modparterne kan anvende til at opnå dag-til-dag kredit fra Eurosystemet gennem en national centralbank til en på forhånd fastsat rentesats, der er underlagt et krav om tilstrækkelige belånbare aktiver som sikkerhedsstillelse

57) »marginal udlånsrente« (marginal lending facility rate) : den rentesats, der gælder for den marginale udlånsfacilitet

58) »marginale antal swappoint« (marginal swap point quotation) : det antal swappoint, ved hvilket hele tildelingsbeløbet i en auktion er nået

59) »omsættelige aktiver« (marketable assets) : gældsinstrumenter, som kan optages til handel på et marked, og som opfylder belånbarhedskriterierne i fjerde del

60) »udløbsdato« (maturity date) : den dato, hvor en pengepolitisk operation i Eurosystemet udløber. Ved genkøbsforretninger eller swaps er udløbsdatoen lig med tilbagekøbsdatoen

61) »medlemsstat« (Member State) : en medlemsstat af Unionen

62) »multi cédulas« (multi cédulas) : gældsinstrumenter, der er udstedt af specifikke spanske SPV'er (Fondo de Titulización de Activos), der muliggør, at et vist antal små enkelte cédulas (spanske særligt dækkede obligationer) fra flere udstedere, kan indgå i én pulje

63) »multilateral udviklingsbank« (multilateral development bank) : en enhed, der er opregnet i artikel 117, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, hvorved eksponeringer mod sådanne enheder tildeles en risikovægt på 0 %

64) »auktion med flere rentesatser (amerikansk auktion)« (multiple rate auction (American auction)) : en auktion, hvor tildelingsrenten eller tildelingskursen eller antal swappoint ved tildelingen er lig med renten eller kursen eller antal swappoint i de enkelte bud

65) »flertrinskuponrente« (multi-step coupon) : en kuponstruktur, hvor den del af margin (x), der stiger mere end én gang i løbet af aktivets løbetid i overensstemmelse med en forudbestemt plan på forudbestemte datoer, typisk call-datoen eller datoen for kuponbetalingen

66) »national centralbank« (national central bank, NCB) : den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta

67) »NCB-bankdag« (NCB-business day) : de dage, hvor en national centralbank er åben for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske operationer, herunder dage hvor filialer af den nationale centralbank kan være lukket på grund af lokale eller regionale helligdage

68) »G10-lande uden for EØS« (non-EEA G10 countries) : de lande, der deltager i G10-gruppen, som ikke er EØS-lande, dvs. USA, Canada, Japan og Schweiz

69) »ikke-finansielt selskab« (non-financial corporation) : har samme betydning som i forordning (EU) nr. 549/2013

▼M2

70) »ikke-omsættelige aktiver« (non-marketable assets) : alle følgende aktiver: tidsindskud, gældsfordringer, detailgældsinstrumenter med pant i fast ejendom og ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer

▼M2

70a) »ikke-omsættelige gældsinstrumenter med sikkerhed i belånbare gældsfordringer« (»non-marketable debt instruments backed by eligible credit claims« (DECCs)) : gældsinstrumenter, som: a) har sikkerhed, direkte eller indirekte, i gældsfordringer, der opfylder alle Eurosystemets belånbarhedskriterier for gældsfordringer i overensstemmelse med fjerde del, afsnit III, kapitel 1, sektion 1, med forbehold af bestemmelserne i artikel 107f, b) gør det muligt at have dobbelt regresret (dual recourse) til: i) et kreditinstitut, som er den oprindelige udsteder af de underliggende gældsfordringer, og ii) den dynamiske sikkerhedspulje af underliggende gældsfordringer, som henvist til i litra a), c) og for hvilke der ikke kan ske en trancheopdeling af risikoen.

▼B

71) »andre særligt dækkede obligationer« (other covered bonds) : strukturerede særligt dækkede obligationer og multi cédulas

72) »egentlig købs- eller salgsforretning« (outright transaction) : et instrument, der anvendes i markedsoperationer, hvor Eurosystemet køber eller sælger belånbare omsættelige aktiver i markedet (spot eller termin), og hvor ejendomsretten helt overgår fra sælger til køber uden nogen form for tilbageførsel af ejendomsretten

73) »system til pooling« (pooling system) : et system til centralbankernes administration af sikkerhed, hvor en modpart åbner en pool-konto hos en national centralbank til deponering af aktiver, der tjener som sikkerhed i dennes kreditoperationer med Eurosystemet, og hvor aktiverne registreres på en sådan måde, at det individuelle belånbare aktiv ikke er knyttet til en specifik kreditoperation i Eurosystemet, således at modparten kontinuerligt kan substituere de belånbare aktiver

74) »offentlig kreditvurdering« (public credit rating) : kreditvurderinger, som er: a) udstedt af kreditvurderingsbureauer, der er registreret i EU og godkendt af Eurosystemet, og b) offentliggjort eller distribueret pr. abonnement

75) »offentlig enhed« (public sector entity) : en enhed, der klassificeres af en national statistikmyndighed som en enhed inden for den offentlige sektor som omhandlet i forordning (EU) nr. 549/2013

76) »ekstraordinær auktion« (quick tender) : en auktion, som normalt udføres inden for 105 minutter fra annoncering af auktionen til bekræftelsen af tildelingsresultatet, og som kan begrænses til en række bestemte modparter, jf. nærmere i anden del

77) »genkøbsforretning« (repurchase agreement) : en forretning, hvor et belånbart aktiv sælges til en køber, og ejendomsretten overgår fra sælger til køber, og hvor sælger samtidig berettiges og forpligtes til at købe et tilsvarende aktiv tilbage til en bestemt pris på et givet tidspunkt i fremtiden eller på anfordring

78) »tilbagekøbsdag« (repurchase date) : den dag, hvor køber er forpligtet til at sælge tilsvarende aktiver tilbage til sælger i en transaktion som led i en genkøbsforretning

79) »genkøbspris« (repurchase price) : den pris, til hvilken køber er forpligtet til at sælge tilsvarende aktiver tilbage til sælger i en genkøbsforretning. Genkøbsprisen svarer til summen af salgsprisen og renten på den tilførte likviditet i operationens løbetid

80) »tilbageførselsforretning« (reverse transaction) : et instrument som benyttes i markedsoperationer og i forbindelse med adgang til den marginale udlånsfacilitet, hvor en national centralbank køber eller sælger belånbare aktiver som led i en genkøbsforretning eller gennemfører kreditoperationer i form af udlån mod sikkerhed

81) »depotkonto« (safe custody account) : en værdipapirkonto administreret af en ISCD, en CSD eller en national centralbank, hvor kreditinstitutter kan anbringe værdipapirer, som er belånbare i Eurosystemets kreditoperationer

82) »værdipapirafviklingssystem« (securities settlement system, SSS) : et system, hvor værdipapirer kan overføres uden betaling (FOP) eller mod betaling (levering mod betaling)

83) »afviklingsdag« (settlement date) : den dag, hvor en transaktion afvikles

84) »auktion med en enkelt rentesats (hollandsk auktion)« (single rate auction (Dutch auction)) : en auktion, hvor tildelingsrenten, tildelingskursen eller antal swappoint ved tildelingen, der anvendes på alle accepterede bud, er lig med den marginale rente eller den marginale kurs eller det marginale antal swappoint

85) »SPV« (special purpose vehicle) : en securitiseringsenhed med særligt formål, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 66), i forordning (EU) nr. 575/2013

86) »standardauktion« (standard tender) : en auktionsprocedure, som normalt udføres inden for en tidsramme på 24 timer fra auktionsmeddelelsen til bekræftelsen af tildelingsresultatet

87) »strukturelle markedsoperationer« (structural operations) : en kategori af markedsoperationer, som Eurosystemet udfører med det formål at justere Eurosystemets strukturelle likviditetsstilling over for den finansielle sektor eller for at forfølge andre pengepolitiske formål, jf. nærmere i anden del

88) »strukturerede særligt dækkede obligationer« (structured covered bonds) : særligt dækkede obligationer, bortset fra multi cédulas, som ikke er udstedt i overensstemmelse med kravene i artikel 52, stk. 4, i direktiv 2009/65/EF

89) »swappoint« (swap point) : forskellen mellem valutakursen for terminsforretningen og valutakursen for spotforretningen i en valutaswap, noteret i henhold til de almindelige markedskonventioner

90) »tap-udstedelse« (tap issuance or tap issue) : en udstedelse, der udgør en serie sammen med en tidligere udstedelse

91) »TARGET2« (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system) : realtidsbruttoafviklingssystem af betalinger i euro, med afvikling af betalinger i euro i centralbankpenge, som reguleres i retningslinje ECB/2012/27

92) »auktion« (tender procedure) : en procedure, hvor Eurosystemet tilfører markedet likviditet eller opsuger likviditet fra markedet, og hvor den nationale centralbank indgår transaktioner ved at acceptere bud fra modparter på grundlag af en offentlig meddelelse

93) »handelsdag (H)« (trade date, T) : den dag, hvor en handel, dvs. en aftale om en finansiel transaktion mellem to modparter, indgås. Handelsdagen kan falde sammen med transaktionens afviklingsdag (afvikling samme dag) eller gå forud for afviklingsdagen med et bestemt antal bankdage (afviklingsdagen angives som H + afviklingsforskydning)

94) »traditionelle særligt dækkede obligationer« (traditional covered bonds) : særligt dækkede obligationer undtagen særligt dækkede obligationer af jumbo-typen, som er udstedt i overensstemmelse med kravene i artikel 52, stk. 4, i direktiv 2009/65/EF

95) »trepartsagent« (tri-party agent) : en operatør af et værdipapirafviklingssystem, som har indgået en aftale med en national centralbank, hvor operatøren skal tilbyde visse tjenester til forvaltning af sikkerhedsstillelse som agent for den nationale centralbank

96) »Union« (Union) : Den Europæiske Union

97) »haircut« (valuation haircut) : nedskrivning af aktivernes kursværdi med en vis procentdel for aktiver, der er mobiliseret som sikkerhedsstillelse i Eurosystemets kreditoperationer

98) »værdinedskrivning« (valuation markdown) : nedskrivning af aktivernes kursværdi med en vis procentdel for aktiver, der er mobiliseret i Eurosystemets kreditoperationer, før der foretages et haircut

99) »auktion til variabel rente« (variable rate tender procedure) : en auktionsprocedure, hvor de deltagende modparter afgiver bud både på det beløb, de ønsker at handle med, og den rentesats, swappoint eller pris, til hvilken de ønsker at indgå transaktioner med Eurosystemet i konkurrence med hinanden, og hvor de mest fordelagtige bud accepteres først og så fremdeles, indtil hele beløbet er nået

100) »nulkupon« (zero coupon) : et gældsinstrument uden regelmæssige kuponbetalinger.







ANDEN DEL

EUROSYSTEMETS PENGEPOLITISKE REDSKABER, INSTRUMENTER OG PROCEDURER

Artikel 3

Eurosystemets pengepolitiske rammer

1. De redskaber, som Eurosystemet benytter til gennemførelsen af pengepolitikken, består af:

a) markedsoperationer

b) stående faciliteter

c) reservekrav.

2. Reservekravene er specificeret i forordning (EF) nr. 2531/98 og forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9). Visse af reservekravenes karakteristika er til orientering illustreret i bilag I.

Artikel 4

Vejledende karakteristika for Eurosystemets pengepolitiske operationer

Et overblik over karakteristika for Eurosystemets pengepolitiske operationer findes i tabel 1.







Tabel 1 Overblik over karakteristika for Eurosystemets pengepolitiske operationer Kategorier af pengepolitiske operationer Instrumenttyper Løbetid Frekvens Procedure Likviditetstilførende Likviditetsopsugende Markedsoperationer Primære markedsoperationer Tilbageførselsforretninger — En uge Hver uge Standardauktioner Langfristede markedsoperationer Tilbageførselsforretninger — Tre måneder (1) Hver måned (1) Standardauktioner Finjusterende markedsoperationer Tilbageførselsforretninger Tilbageførselsforretninger Ikke-standardiseret Ikke-standardiseret Auktioner Valutaswaps Valutaswaps Bilaterale procedurer Modtagelse af tidsindskud Strukturelle markedsoperationer Tilbageførselsforretninger Tilbageførselsforretninger Ikke-standardiseret Ikke-standardiseret Standardauktioner — Udstedelse af ECB-gældsbeviser Højst 12 måneder Ikke-standardiseret Egentlige købsforretninger Egentlige salgsforretninger — Ikke-standardiseret Auktioner Bilaterale procedurer Stående faciliteter Marginal udlånsfacilitet Tilbageførselsforretninger — Dag-til dag Adgang på modparternes eget initiativ Indlånsfaciliteten — Indskud Dag-til dag/indlån på anfordring Adgang på modparternes eget initiativ (1) Jf. dog artikel 7, stk. 4.







AFSNIT I

MARKEDSOPERATIONER







KAPITEL 1

Overblik over markedsoperationer

Artikel 5

Overblik over kategorier og instrumenter for så vidt angår markedsoperationer

1. Eurosystemet kan udføre markedsoperationer for at styre renten, kontrollere likviditetsforholdene i det finansielle marked og signalere pengepolitikkens stramhedsgrad.

2. Alt afhængig af deres specifikke formål kan markedsoperationer inddeles i følgende kategorier:

a) primære markedsoperationer

b) langfristede markedsoperationer

c) finjusterende markedsoperationer

d) strukturelle markedsoperationer.

3. Markedsoperationer udføres ved følgende instrumenter:

a) tilbageførselsforretninger

b) valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed

c) modtagelse af tidsindskud

d) udstedelse af ECB-gældsbeviser

e) egentlige købs- eller salgsforretninger

4. For så vidt angår de specifikke markedsoperationer i stk. 2, gælder følgende instrumenter, hvortil der er henvist i stk. 3:

a) primære markedsoperationer og langfristede markedsoperationer udføres udelukkende ved tilbageførselsforretninger

b) finjusterende markedsoperationer udføres ved: i) tilbageførselsforretninger ii) valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed iii) modtagelse af tidsindskud

c) Strukturelle markedsoperationer udføres ved: i) tilbageførselsforretninger ii) udstedelse af ECB-gældsbeviser iii) egentlige købs- eller salgsforretninger.

5. ECB indleder markedsoperationerne og træffer også beslutning om vilkårene og betingelserne for deres udførelse samt om de instrumenter, der skal benyttes.







KAPITEL 2

Kategorier af markedsoperationer

Artikel 6

Primære markedsoperationer

1. ECB udfører de primære markedsoperationer ved tilbageførselsforretninger.

2. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for de primære markedsoperationer:

a) de tilfører likviditet

b) de udføres normalt hver uge i overensstemmelse med den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner

c) de har normalt en løbetid på en uge, som angivet i den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner, jf. dog stk. 3

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker

e) de udføres ved standardauktioner

f) de er underlagt belånbarhedskriterierne i denne retningslinjes artikel 55, som alle modparter, der afgiver bud i sådanne auktioner, skal opfylde

g) de har belånbare aktiver som sikkerhed.

3. Løbetiden for de primære markedsoperationer kan variere som følge af forskellige helligdage i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

4. ECB's Styrelsesråd træffer regelmæssigt beslutning om renten for de primære markedsoperationer. De reviderede renter får virkning fra begyndelsen af den næste reservekravsperiode.

5. Uanset stk. 4 kan ECB's Styrelsesråd når som helst ændre renten for de primære markedsoperationer. Sådanne beslutninger får tidligst virkning fra den næste bankdag i Eurosystemet.

6. De primære markedsoperationer udføres ved auktioner til fast eller variabel rente i henhold til Eurosystemets afgørelse herom.

Artikel 7

Langfristede markedsoperationer

1. Eurosystemet udfører langfristede markedsoperationer ved tilbageførselstransaktioner for at tilbyde modparterne likviditet med en løbetid, der er længere end løbetiden for de primære markedsoperationer.

2. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for de langfristede markedsoperationer:

a) de er likviditetstilførende tilbageførselsforretninger

b) de udføres regelmæssigt hver måned i overensstemmelse med den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner, jf. dog undtagelsen i stk. 4

c) de har normalt en løbetid på tre måneder i overensstemmelse med den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner, jf. dog undtagelserne i stk. 3 og 4

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker

e) de udføres ved standardauktioner

f) de er underlagt belånbarhedskriterierne i artikel 55, som alle modparter, der afgiver bud i sådanne auktioner, skal opfylde

g) de har belånbare aktiver som sikkerhed.

3. Løbetiden for de langfristede markedsoperationer kan variere som følge af forskellige helligdage i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

4. Eurosystemet kan på ikke-regelmæssig basis udføre langfristede markedsoperationer med en løbetid, der ikke er på tre måneder. Sådanne operationer er ikke specificeret i den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner.

5. Langfristede markedsoperationer med en løbetid på mere end tre måneder, som udføres ikke-regelmæssigt, jf. stk. 4, kan indeholde en klausul om førtidig tilbagebetaling. En sådan klausul om førtidig tilbagebetaling kan udgøre enten en mulighed eller en forpligtelse for modparter til at tilbagebetale hele eller en del af de beløb, som de blev tildelt i en operation. Klausuler om obligatorisk førtidig tilbagebetaling skal være baseret på udtrykkelige og foruddefinerede betingelser. Eurosystemet meddeleler datoerne, hvorpå klausulerne om førtidig tilbagebetaling får virkning, på tidspunktet for meddelelsen af operationerne. Eurosystemet kan i særlige omstændigheder beslutte at suspendere de førtidige tilbagebetalinger på specifikke datoer som følge af bl.a. helligdage i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

6. De langfristede markedsoperationer udføres ved auktioner til variable rente, medmindre Eurosystemet beslutter at udføre dem ved auktioner til fast rente. I sådanne tilfælde kan rentesatsen for auktioner til fast rente indekseres til en underliggende referencerente (f.eks. en gennemsnitlig rente for primære markedsoperationer) i operationens levetid, med eller uden et spænd.

Artikel 8

Finjusterende markedsoperationer

1. Eurosystemet kan udføre finjusterende markedsoperationer ved tilbageførselsforretninger, valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed, eller modtagelse af tidsindskud, med det primære formål at imødegå uventede likviditetsudsving i markedet.

2. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for de finjusterende markedsoperationer:

a) de kan udføres enten som likviditetstilførende eller likviditetsabsorberende operationer

b) de har en frekvens og en løbetid, der typisk ikke er standardiseret

c) de udføres normalt ved ekstraordinære auktioner, medmindre Eurosystemet beslutter at udføre den specifikke finjusterende markedsoperation på anden måde (standardauktion eller bilateral procedure) med henblik på specifikke pengepolitiske hensyn eller for at reagere på markedsforhold

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker, uden at berøre artikel 45, stk. 3

e) de er underlagt belånbarhedskriterierne for modparter, som nærmere angivet i tredje del, afhængig af: i) den specifikke instrumenttype i forbindelse med udførelsen af de finjusterende markedsoperationer, og ii) den gældende procedure for den specifikke instrumenttype

f) hvis de udføres som tilbageførselsforretninger, at de er baseret på belånbare aktiver som sikkerhed.

▼M2

3. ECB kan udføre finjusterende markedsoperationer på alle bankdage i Eurosystemet for at udligne likviditetsmæssige ubalancer i reservekravsperioden. Hvis handelsdagen, afviklingsdagen og forfaldsdagen ikke er NCB-bankdage, er den pågældende centralbank ikke forpligtet til at udføre sådanne markedsoperationer.

▼B

4. Eurosystemet bibeholder en høj grad af fleksibilitet med hensyn til valg af procedurer og operationelle karakteristika i forbindelse med udførelsen af de finjusterende markedsoperationer for at kunne reagere på markedsforholdene.

Artikel 9

Strukturelle markedsoperationer

1. Eurosystemet kan udføre strukturelle markedsoperationer ved tilbageførselstransaktioner, udstedelse af ECB-gældsbeviser eller egentlige købs- eller salgsforretninger for at justere Eurosystemets strukturelle nettostilling over for den finansielle sektor, eller i forbindelse med anden gennemførelse af pengepolitikken.

2. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for de strukturelle markedsoperationer:

a) de er likviditetstilførende eller likviditetsopsugende operationer

b) de har en frekvens og en løbetid, der ikke er standardiseret

c) de udføres ved auktion eller bilateral procedure, afhængig af den specifikke instrumenttype til udførelse af den strukturelle markedsoperation

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker

e) de er underlagt belånbarhedskriterierne for modparter, som nærmere angivet i tredje del, afhængig af: i) den specifikke instrumenttype i forbindelse med udførelsen af de strukturelle markedsoperationer, og ii) den gældende procedure for den specifikke instrumenttype,

f) de er likviditetstilførende strukturelle operationer, der har belånbare aktiver som sikkerhed, bortset fra de egentlige købs- og salgsforretninger.

3. Eurosystemet bibeholder en høj grad af fleksibilitet med hensyn til valg af procedurer og operationelle karakteristika i forbindelse med udførelsen af de strukturelle markedsoperationer for at kunne reagere på markedsforholdene og andre strukturelle udviklinger.







KAPITEL 3

Instrumenter for markedsoperationer

Artikel 10

Tilbageførselsforretninger

1. Tilbageførselsforretninger er specifikke instrumenter til udførelse af markedsoperationer, hvor en national centralbank køber eller sælger belånbare aktiver som led i en genkøbsforretning eller gennemfører kreditoperationer i form af udlån mod sikkerhed, afhængig af de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker anvender.

2. Genkøbsforretninger og lån mod sikkerhedsstillelse skal overholde de yderligere krav til sådanne instrumenter, der findes i syvende del.

3. Likviditetstilførende tilbageførselsforretninger skal have belånbare aktiver som sikkerhed i henhold til fjerde del.

4. Tilbageførselsforretningernes operationelle karakteristika afhænger af den kategori af markedsoperationer, hvortil de anvendes.

5. Likviditetsopsugende tilbageførselsforretninger er baseret på de aktiver, som Eurosystemet leverer. Belånbarhedskriterierne for sådanne aktiver er identiske med de kriterier, der gælder for belånbare aktiver, der anvendes i likviditetstilførende tilbageførselsforretninger i henhold til fjerde del. Der anvendes ikke haircuts i forbindelse med likviditetsopsugende tilbageførselsforretninger.

Artikel 11

Valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed

1. Valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, består af samtidige spot- og terminsforretninger, hvor euro handles mod en udenlandsk valuta.

2. Valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed skal overholde de yderligere krav til sådanne instrumenter, der findes i syvende del.

3. Medmindre ECB's Styrelsesråd træffer anden afgørelse herom, foretager Eurosystemet kun transaktioner i valutaer, der handles meget, og i overensstemmelse med standardpraksis i markedet.

4. I alle valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed, aftaler Eurosystemet og modparterne swappoint for den transaktion, der noteres, i overensstemmelse med standardpraksis i markedet. Kursvilkårene for valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed, er angivet i tabel 2.

5. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed:

a) de kan udføres enten som likviditetstilførende eller likviditetsopsugende operationer

b) de har en frekvens og en løbetid, der ikke er standardiseret

c) de udføres normalt ved en ekstraordinær auktion eller bilaterale procedurer, medmindre Eurosystemet beslutter at udføre den specifikke markedsoperation på anden måde (standardauktion) med henblik på specifikke pengepolitiske hensyn eller for at reagere på markedsforhold

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker, uden at berøre artikel 45, stk. 3.

6. Modparter, der deltager i valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed, er underlagt de godkendelseskriterier, der er specificeret i tredje del, afhængig af den gældende procedure for den relevante markedsoperation.

Tabel 2

Kursvilkårene for valutaswaps, der udføres i pengepolitisk øjemed

S = Spotkursen (på transaktionsdagen for valutaswappen) mellem euro (EUR) og en udenlandsk valuta ABC

FM = Terminskursen mellem euro og ABC på tilbagekøbsdagen for swappen (M)

ΔΜ = Terminspoint mellem euro og ABC på tilbagekøbsdagen for swappen (M)

N(.) = Spotbeløb; N(.)M er terminsbeløbet: eller eller eller eller

Artikel 12

Modtagelse af tidsindskud

1. Eurosystemet kan åbne for, at modparter kan placere tidsindskud hos deres hjemmecentralbank.

2. Modparternes indskud har fast løbetid, og en fast rentesats anvendes.

3. Rentesatserne for tidsindskud kan være: a) positive, b) nul procent, c) negative.

4. Rentesatsen for tidsindskud er en simpel rentesats, og der beregnes rente efter konventionen »faktisk/360«. Renterne udbetales ved indskuddets udløb. Hvis der anvendes en negativ rente for tidsindskuddene, medfører dette en betalingsforpligtelse for indehaveren af indlånet over for hjemmecentralbanken, herunder retten for den nationale centralbank til at debitere modpartens indlånskonto i overensstemmelse hermed. De nationale centralbanker stiller ingen sikkerhed for tidsindskud.

5. Tidsindskud indsættes på konti hos hjemmecentralbanken, hvilket også vil være tilfældet, hvis disse operationer skulle udføres centralt af ECB i henhold til artikel 45, stk. 3.

6. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for modtagelsen af tidsindskud:

a) de udføres for at opsuge likviditet

b) de kan udføres på baggrund af en forud meddelt oversigt over markedsoperationer med en forud defineret frekvens og løbetid, eller de kan udføres ad-hoc for at reagere på udviklingen i likviditetsbetingelser, f.eks. kan modtagelsen af tidsindskud udføres den sidste dag i reservekravsperioden for at udligne likviditetsmæssige ubalancer, som kan være opbygget siden tildelingen af den sidste primære markedsoperation

c) de udføres normalt ved en ekstraordinær auktion, medmindre Eurosystemet beslutter at udføre den specifikke markedsoperation på anden måde (bilaterale procedurer eller standardauktion) med henblik på specifikke pengepolitiske hensyn eller for at reagere på markedsforhold

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker, uden at berøre artikel 45, stk. 3.

7. Modparter, der deltager i modtagelsen af tidsindskud, er underlagt de godkendelseskriterier, der er specificeret i tredje del, afhængig af den gældende procedure for den relevante markedsoperation.

Artikel 13

Udstedelse af ECB-gældsbeviser

1. ECB-gældsbeviserne repræsenterer en gældsforpligtelse for ECB i forhold til indehaverne af beviserne.

2. ECB-gældsbeviserne udstedes og opbevares i elektronisk form i værdipapircentraler i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

3. ECB pålægger ingen begrænsninger på ECB-gældsbevisernes omsættelighed.

4. ECB kan udstede ECB-gældsbeviser til:

a) en diskonteret udstedelsesværdi, der er under den pålydende værdi, eller

b) en kurs over den pålydende værdi,

som kan indfries ved udløb til pålydende værdi.

Forskellen mellem udstedelsesværdien og pålydende værdi (indfrielsesværdien) svarer til den rente, der er påløbet udstedelsesværdien til den aftalte rentesats i løbet af bevisets løbetid. Rentesatsen er en simpel rentesats, og der beregnes rente efter konventionen »faktisk/360«. Beregningen af udstedelsesværdien foretages i overensstemmelse med tabel 3.

Tabel 3

Udstedelse af ECB-gældsbeviser

Udstedelsesværdien udgør:

hvor:

N = den pålydende værdi af ECB-gældsbeviset

rI = renten (i %)

D = ECB-gældsbevisets løbetid (i dage)

PT = udstedelsesværdien til underkurs af ECB-gældsbeviset

5. De operationelle karakteristika ved ECB-gældsbeviserne er følgende:

a) de udstedes som en likviditetsopsugende markedsoperation

b) de kan udstedes regelmæssigt eller ikke-regelmæssigt

c) de har en løbetid på under 12 måneder

d) de udstedes ved standardauktioner

e) de udbydes og afvikles decentralt gennem de nationale centralbanker.

6. Modparter, der deltager i standardauktioner for udstedelsen af ECB-gældsbeviser, er underlagt de godkendelseskriterier, der er specificeret i tredje del.

Artikel 14

Egentlige købs- eller salgsforretninger

1. Ved en egentlig købs- eller salgsforretning overgår ejendomsretten helt fra sælger til køber uden nogen form for tilbageførsel af ejendomsretten.

2. I forbindelse med udførelsen af egentlige købs- og salgsforretninger og beregningen af kurser handler Eurosystemet i overensstemmelse med den mest almindeligt anerkendte markedskonvention for de gældsinstrumenter, der anvendes i transaktionen.

3. For så vidt angår deres operationelle karakteristika, gælder følgende for egentlige købs- og salgsforretninger:

a) de kan udføres som likviditetstilførende markedsoperationer (egentlige købsforretninger) eller likviditetsopsugende markedsoperationer (egentlige salgsforretninger)

b) de har en frekvens og en løbetid, der ikke er standardiseret

c) de udføres ved bilaterale procedurer, medmindre Eurosystemet beslutter at udføre den specifikke markedsoperation ved ekstraordinære eller standardauktioner

d) de udføres decentralt af de nationale centralbanker, uden at berøre artikel 45, stk. 3

e) de er baseret på belånbare omsættelige aktiver, som specificeret i fjerde del.

4. Modparter, der deltager i egentlige købs- eller salgstransaktioner er underlagt de godkendelseskriterier, der er specificeret i tredje del.

Artikel 15

Forpligtelser i forbindelse med sikkerhedsstillelse og afvikling ved tilbageførselsforretninger og valutaswaps, der udføres i pengepolitiske øjemed

1. For så vidt angår likviditetstilførende tilbageførselsforretninger og likviditetstilførende valutaswaps, der udføres i pengepolitiske øjemed, skal modparterne:

a) overføre et tilstrækkeligt beløb i belånbare aktiver for tilbageførselsforretninger, eller det tilsvarende valutabeløb for valutaswaps, til afvikling på afviklingsdagen

b) sikre tilstrækkelig sikkerhedsstillelse for markedsoperationen indtil dens udløb

c) i det omfang det vedrører litra b), tilvejebringe passende sikkerhedsstillelse ved tilsvarende margin calls i form af tilstrækkelige belånbare aktiver eller kontanter.

2. For så vidt angår likviditetsopsugende tilbageførselsforretninger og likviditetsopsugende valutaswaps, der udføres i pengepolitiske øjemed, skal modparterne:

a) overføre et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af de beløb, der er blevet tildelt i den pågældende likviditetsopsugende markedsoperation

b) sikre tilstrækkelig sikkerhedsstillelse for markedsoperationen indtil dens udløb

c) i det omfang det vedrører litra b), tilvejebringe passende sikkerhedsstillelse ved tilsvarende margin calls i form af tilstrækkelige belånbare aktiver eller kontanter.

3. Manglende opfyldelse af kravene i stk. 1 og 2 sanktioneres alt efter omstændighederne i henhold til artikel 154 til 157.

Artikel 16

Forpligtelser i forbindelse med egentlige købs- og salgsforretninger, modtagelse af tidsindskud og udstedelse af ECB-gældsbeviser

1. I forbindelse med markedsoperationer, der udføres ved egentlige købs- og salgsforretninger, modtagelse af tidsindskud og udstedelse af ECB-gældsbeviser skal modparterne overføre en tilstrækkelig mængde belånbare aktiver eller kontanter til afvikling af transaktionens aftalte beløb.

2. Manglende opfyldelse af kravene i stk. 1 sanktioneres alt efter omstændighederne i henhold til artikel 154-157.







AFSNIT II

STÅENDE FACILITETER

Artikel 17

Stående faciliteter

1. De nationale centralbanker giver adgang til de stående faciliteter, som Eurosystemet tilbyder, på modparternes initiativ.

2. De stående faciliteter består af følgende kategorier:

a) den marginale udlånsfacilitet

b) indlånsfaciliteten.

3. Vilkårene og betingelserne for de stående faciliteter er identiske i alle medlemsstater, der har euroen som valuta.

4. De nationale centralbanker giver kun adgang til de stående faciliteter i overensstemmelse med ECB's mål og generelle pengepolitiske hensyn.

5. ECB kan til enhver tid ændre vilkårene i forbindelse med de stående faciliteter eller suspendere dem.

6. ECB's Styrelsesråd træffer regelmæssigt beslutning om renterne for de stående faciliteter. De reviderede renter får virkning fra begyndelsen af den næste reservekravsperiode, som defineret i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9). ECB offentliggør en kalender over reservekravsperioderne mindst tre måneder inden kalenderårets begyndelse.

7. Uanset stk. 6 kan ECB's Styrelsesråd når som helst ændre renten for de stående faciliteter. Sådanne beslutninger får tidligst virkning fra den næste bankdag i Eurosystemet.







KAPITEL 1

Den marginale udlånsfacilitet

Artikel 18

Karakteristika for den marginale udlånsfacilitet

1. Ved hjælp af den marginale udlånsfacilitet kan modparterne opnå dag-til-dag likviditet fra Eurosystemet ved en tilbageførselsforretning med deres hjemmecentralbank til en på forhånd fastsat rente mod anvendelse af belånbare aktiver som sikkerhed.

2. De nationale centralbanker tilfører likviditet gennem den marginale udlånsfacilitet ved genkøbsforretninger eller lån mod sikkerhed i henhold til de nationale centralbankers gældende kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser.

3. Der er ingen begrænsninger på størrelsen af den likviditet, der kan tilføres gennem den marginale udlånsfacilitet, jf. dog kravet i stk. 4 om at stille passende sikkerhed.

4. Modparterne skal stille tilstrækkelig sikkerhed i form af belånbare aktiver, før de anvender den marginale udlånsfacilitet. Disse aktiver bør enten indsættes hos den relevante nationale centralbank på forhånd eller leveres med anmodning om adgang til den marginale udlånsfacilitet.

Artikel 19

Betingelser for adgang til den marginale udlånsfacilitet

1. De institutter, der opfylder godkendelseskriterierne i artikel 55 og som har adgang til en konto hos den nationale centralbank, hvor transaktionen kan afvikles, navnlig i TARGET2, kan få adgang til den marginale udlånsfacilitet.

2. Der er kun adgang til den marginale udlånsfacilitet på dage, hvor TARGET2 er åben. På de dage, hvor de relevante værdipapirafviklingssystemer ikke er åbne, gives der adgang til den marginale udlånsfacilitet på basis af forhåndsdeponerede belånbare aktiver hos de nationale centralbanker.

3. Hvis en national centralbank eller dens filialer er lukket for pengepolitiske operationer på visse af Eurosystemets bankdage på grund af nationale eller regionale helligdage, underretter hjemmecentralbanken på forhånd modparterne om procedurerne for adgang til den marginale udlånsfacilitet i forbindelse med den pågældende helligdag.

4. Adgang til den marginale udlånsfacilitet kan gives enten på baggrund af en konkret anmodning fra modparten eller automatisk, jf. nærmere henholdsvis stk. 5 og 6.

5. En modpart kan anmode sin hjemmecentralbank om adgang til den marginale udlånsfacilitet. Hvis hjemmecentralbanken modtager anmodningen senest 15 minutter før lukketiden for TARGET2, skal den nationale centralbank behandle den samme dag i TARGET2. Fristen for at anmode om adgang til den marginale udlånsfacilitet forlænges med yderligere 15 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en reservekravsperiode. I anmodningen om adgang til den marginale udlånsfacilitet skal størrelsen på det pågældende lån angives. Modparten skal levere tilstrækkelige belånbare aktiver som sikkerhed for transaktionen, medmindre modparten har forhåndsdeponeret sådanne aktiver hos hjemmecentralbanken i overensstemmelse med artikel 18, stk. 4.

6. En negativ saldo på en modparts afviklingskonto hos dens hjemmecentralbank efter afslutning af kontrolprocedurerne ultimo bankdagen anses automatisk for en anmodning om adgang til den marginale udlånsfacilitet. For at kunne opfylde kravene i artikel 18, stk. 4, skal modparterne forhåndsdeponere tilstrækkelige belånbare aktiver som sikkerhed for transaktionen med hjemmecentralbanken forud for en sådan automatisk anmodning. Manglende overholdelse af denne adgangsbetingelse sanktioneres i overensstemmelse med artikel 154-157.

Artikel 20

Løbetid og renter for den marginale udlånsfacilitet

1. Lån, der ydes gennem den marginale udlånsfacilitet, er dag-til-dag lån. For modparter, der deltager direkte i TARGET2, forfalder lånet den næste dag, hvor: a) TARGET2, og b) de relevante SSS'er er åbne, på disse systemers åbningstidspunkt.

2. Eurosystemet meddeler på forhånd renten til forrentning af den marginale udlånsfacilitet, og renten beregnes som en simpel rentesats beregnet efter konventionen »faktisk/360«. Den gældende rente for den marginale udlånsfacilitet benævnes »renten for den marginale udlånsfacilitet«.

3. Renten for den marginale udlånsfacilitet forfalder til betaling sammen med lånet.







KAPITEL 2

Indlånsfaciliteten

Artikel 21

Karakteristika for indlånsfaciliteten

1. Modparter kan anvende indlånsfaciliteten til dag-til-dag indskud i Eurosystemet gennem hjemmecentralbanken til en på forhånd fastsat rentesats.

2. Rentesatserne for indlånsfaciliteten kan være: a) positive, b) nul procent, c) negative.

3. De nationale centralbanker stiller ingen sikkerhed for indskuddene.

4. Der er ingen begrænsninger på størrelsen af det indskud, som en modpart kan foretage gennem faciliteten.

Artikel 22

Betingelser for adgang til indlånsfaciliteten

1. De institutter, der opfylder godkendelseskriterierne i artikel 55 og som har adgang til en konto hos den nationale centralbank, hvor transaktionen kan afvikles, navnlig i TARGET2, kan få adgang til indlånsfaciliteten. Der er kun adgang til indlånsfaciliteten på dage, hvor TARGET2 er åben.

2. Modparten skal anmode sin hjemmecentralbank om adgang til indlånsfaciliteten. Hvis hjemmecentralbanken modtager anmodningen senest 15 minutter før lukketiden for TARGET2, skal hjemmecentralbanken behandle den samme dag i TARGET2. Fristen for at anmode om adgang til indlånsfaciliteten forlænges med yderligere 15 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en reservekravsperiode. I anmodningen angives indskuddets størrelse.

3. På grund af de nationale centralbankers forskellige kontostrukturer kan de nationale centralbanker med ECB's forudgående godkendelse anvende adgangsbetingelser, der afviger fra de i denne artikel omtalte betingelser. De nationale centralbanker underretter modparterne om eventuelle afvigelser fra de i denne artikel omtalte adgangsbetingelser.

Artikel 23

Løbetid og rentevilkår for indlånsfaciliteten

1. Indskud, der foretages gennem indlånsfaciliteten, er dag-til-dag indskud. For modparter, der deltager direkte i TARGET2, forfalder indskud i indlånsfaciliteten den næste dag, hvor TARGET2 er åben, på systemets åbningstidspunkt.

2. Eurosystemet meddeler på forhånd rentesatsen for indlånsfaciliteten, og renten beregnes som en simpel rentesats beregnet efter konventionen »faktisk/360«.

3. Renten forfalder til betaling sammen med indskuddet. Hvis der anvendes en negativ rente for indlånsfaciliteten, medfører dette en betalingsforpligtelse for indehaveren af indlånet over for hjemmecentralbanken, herunder retten for den nationale centralbank til at debitere modpartens indlånskonto i overensstemmelse hermed.







AFSNIT III

PROCEDURER FOR EUROSYSTEMETS PENGEPOLITISKE OPERATIONER







KAPITEL 1

Auktioner og bilaterale procedurer for Eurosystemets markedsoperationer

Artikel 24

Typer af procedurer for markedsoperationer

Markedsoperationer udføres som auktioner eller bilaterale procedurer.







Sektion 1

Auktioner

Artikel 25

Oversigt over auktioner

1. Auktioner gennemføres i seks trin som beskrevet i tabel 4.

Tabel 4

Trin i auktionerne

Trin 1 : Auktionen offentliggøres a) ECB udsender meddelelse gennem elektroniske nyhedstjenester og ECB's websted b) De nationale centralbanker udsender meddelelse gennem de nationale elektroniske nyhedstjenester og direkte til de enkelte modparter (hvis det skønnes nødvendigt)

Trin 2 : Modparternes forberedelse og afgivelse af bud

Trin 3 : Eurosystemet opgør buddene

Trin 4 : Beløbene tildeles, og auktionsresultaterne offentliggøres a) ECB træffer beslutning om tildeling b) ECB udsender meddelelse om tildeling gennem elektroniske nyhedstjenester og ECB's websted

Trin 5 : De enkelte tildelingsresultater bekræftes

Trin 6 : Afvikling af transaktionerne

2. Auktionerne udføres som standardauktioner eller ekstraordinære auktioner. De operationelle egenskaber for standardauktioner og ekstraordinære auktioner er ens, bortset fra tidsrammen for auktionernes udførelse (tabel 5 og 6) og kredsen af modparter.

Tabel 5

Vejledende tidsramme for de operationelle trin i standardoperationer (tiderne er opgivet i Central European Time ( 13 ))

Tabel 6

Vejledende tidsramme for de operationelle trin i ekstraordinære auktioner (tiderne er opgivet i CET)

3. Eurosystemet kan udføre auktioner til enten fast rente eller variabel rente.

Artikel 26

Standardauktioner

1. Eurosystemet benytter standardauktioner til udførelsen af: a) primære markedsoperationer, b) langfristede markedsoperationer, c) specifikke strukturelle markedsoperationer, dvs. strukturelle tilbageførselsforretninger og udstedelse af ECB-gældsbeviser.

2. Eurosystemet kan også anvende standardauktioner til at udføre finjusterende markedsoperationer og strukturelle markedsoperationer ved egentlige købs- og salgsforretninger med henblik på specifikke pengepolitiske hensyn eller for at reagere på markedsforholdene.

3. For standardauktioner gælder følgende som hovedregel: a) der må højst gå 24 timer fra auktionen annonceres til tildelingsresultatet bekræftes, og b) der er ca. 2 timer mellem fristen for afgivelse af bud og tildelingsresultatets offentliggørelse.

4. ECB kan vælge at ændre tidsrammen for konkrete operationer, hvis det skønnes hensigtsmæssigt.

Artikel 27

Ekstraordinære auktioner

1. Eurosystemet anvender normalt ekstraordinære auktioner til at udføre finjusterende markedsoperationer, men kan også anvende ekstraordinære auktioner til at udføre strukturelle markedsoperationer ved egentlige købs- og salgsforretninger med henblik på specifikke pengepolitiske hensyn eller for at reagere på markedsforholdene.

2. Ekstraordinære auktioner udføres normalt inden for 105 minutter efter annoncering af auktionen, og bekræftelsen sker umiddelbart efter offentliggørelsen af tildelingsresultatet.

3. ECB kan vælge at ændre tidsrammen for konkrete operationer, hvis det skønnes hensigtsmæssigt.

4. Eurosystemet kan ifølge kriterierne og procedurerne i artikel 57 udvælge et begrænset antal modparter, der kan deltage i ekstraordinære auktioner.

Artikel 28

Udførelse af standardauktioner for primære markedsoperationer og regelmæssige langfristede markedsoperationer på grundlag af auktionskalenderen

1. Auktionerne for de primære markedsoperationer og de regelmæssige langfristede markedsoperationer udføres i overensstemmelse med den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner.

2. Den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner offentliggøres på ECB's og de nationale centralbankers websted senest tre måneder inden begyndelsen af det kalenderår, for hvilket auktionskalenderen er gældende.

3. De vejledende handelsdage for de primære markedsoperationer og regelmæssige langfristede markedsoperationer fremgår af tabel 7.







Tabel 7 Normale handelsdage for de primære markedsoperationer og regelmæssige langfristede markedsoperationer Kategorier af markedsoperationer Normal handelsdag (H) Primære markedsoperationer Hver tirsdag (1) Regelmæssige langfristede markedsoperationer Sidste onsdag i hver kalendermåned (2) (1) Ændringer kan forekomme som følge af helligdage. (2) På grund af helligdage fremskyndes operationen for december normalt en uge, dvs. til den foregående onsdag i måneden.

Artikel 29

Udførelse af auktioner for finjusterende og strukturelle markedsoperationer uden en auktionskalender

1. Finjusterende markedsoperationer udføres ikke efter en på forhånd fastlagt kalender. ECB kan beslutte at udføre finjusterende markedsoperationer på en hvilken som helst af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale centralbanker for hvilke handelsdagen, afviklingsdagen og forfaldsdagen er NCB-bankdage, deltager i disse operationer.

2. Strukturelle markedsoperationer i form af standardauktioner udføres ikke efter en på forhånd fastlagt kalender. De udføres og afvikles dog normalt kun på dage, som er NCB-bankdage i alle medlemsstater, der har euroen som valuta.







Sektion 2

Operationelle trin i auktionerne







Delsektion 1

Auktionsmeddelelser

Artikel 30

Offentliggørelse af standardauktioner og ekstraordinære auktioner

1. ECB offentliggør standardauktionerne gennem elektroniske nyhedstjenester og på sit websted. Derudover kan de nationale centralbanker udsende meddelelse gennem de nationale elektroniske nyhedstjenester og direkte til de enkelte modparter, hvis det skønnes nødvendigt.

2. ECB offentliggør ekstraordinære auktioner gennem elektroniske nyhedstjenester og på sit websted. I en ekstraordinær auktion, som er offentliggjort på forhånd, kan den nationale centralbank kontakte de udvalgte modparter direkte, hvis det skønnes nødvendigt. I ekstraordinære auktioner, som ikke er offentliggjort på forhånd, kontakter de nationale centralbanker de udvalgte modparter direkte.

3. Auktionsmeddelelsen udgør en invitation til modparterne til at afgive bud, som er juridisk bindende. Meddelelsen udgør ikke et tilbud fra ECB eller de nationale centralbanker.

4. De oplysninger, der skal indgå i auktionsmeddelelsen, findes i bilag II.

5. ECB kan træffe de foranstaltninger, som den måtte anse for at være hensigtsmæssige til at korrigere eventuelle fejl i auktionsmeddelelsen, herunder annullere eller afbryde en igangværende auktion.







Delsektion 2

Modparternes forberedelse og afgivelse af bud

Artikel 31

Format og sted for afgivelse af bud

1. Buddene afgives til en modparts hjemmecentralbank. Et instituts bud kan kun afgives til hjemmecentralen fra én enhed i medlemsstaten, der har euroen som valuta, hvor instituttet er etableret, dvs. enten af hovedkontor eller en udpeget filial.

2. Modparterne afgiver bud i et format, der følger den model, som den nationale centralbank har udarbejdet for den relevante operation.

Artikel 32

Afgivelse af bud

1. I auktioner til fast rente skal modparterne i deres bud angive det beløb, de ønsker at handle med den nationale centralbank.

2. I valutaswapauktioner til fast rente skal modparterne angive det beløb i hovedstolsvalutaen, som de ønsker at sælge og tilbagekøbe eller købe og tilbagesælge, til den pågældende rente.

3. I auktioner til variabel rente kan modparterne afgive bud på op til 10 forskellige rentesatser, kurser eller antal swappoint. I ganske særlige tilfælde kan Eurosystemet sætte en begrænsning på antallet af bud, der kan afgives fra hver modpart. I hvert bud skal modparterne angive det beløb, de ønsker at handle og den relevante rente, kurs eller antal swappoint. Et bud på en rentesats eller et antal swappoint angives som multipla af 0,01 procentpoint. Et bud på en kurs angives som multipla af 0,001 procentpoint.

4. I valutaswapauktioner til variabel rente angiver modparterne det beløb i hovedstolsvalutaen og de swappoint, som de ønsker at indgå handel om.

5. I valutaswapauktioner til variabel rente opgives swappointene ifølge standardmarkedskonventioner, og buddene angives som multipla af 0,01 swappoint.

6. Med hensyn til udstedelse af ECB-gældsbeviser kan ECB beslutte, at bud skal angives som en kurs og ikke som en rentesats. I så fald skal kurserne opgives som procent af det pålydende beløb med tre decimaler.

Artikel 33

Laveste og højeste budbeløb

1. Det laveste budbeløb for de primære markedsoperationer er 1 000 000 EUR. Bud, der overstiger dette beløb, angives som multipla af 100 000 EUR. Det laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de angivne rentesatser.

2. For de langfristede markedsoperationer fastsætter hver national centralbank et laveste budbeløb i intervallet 10 000 -1 000 000 EUR. Bud, der overstiger det laveste budbeløb, angives som multipla af 10 000 EUR. Det laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de angivne rentesatser.

3. Det laveste budbeløb for de finjusterende markedsoperationer er 1 000 000 EUR. Bud, der overstiger dette beløb, angives som multipla af 100 000 EUR. Det laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de angivne rentesatser, kurser eller swappoint, afhængig af den konkrete transaktionstype.

4. ECB kan fastsætte et højeste budbeløb, som er det højeste acceptable bud fra en individuel modpart for at forhindre uforholdsmæssigt høje bud. I så fald skal ECB inkludere de nærmere detaljer for et sådant højeste budbeløb i den offentlige auktionsmeddelelse.

Artikel 34

Laveste og højeste budrente

1. Ved likviditetstilførende auktioner til variabel rente kan ECB fastsætte en laveste budrente, som er en nedre grænse for renten, til hvilken modparterne kan afgive bud.

2. Ved likviditetsopsugende auktioner til variabel rente kan ECB fastsætte en højeste budrente, som er en øvre grænse for renten, til hvilken modparterne kan afgive bud.

Artikel 35

Frist for afgivelse af bud

1. Modparter kan når som helst tilbagekalde deres bud frem til udløbet af fristen for at afgive bud.

2. Bud, der afgives efter udløbet af fristen, tages ikke i betragtning og kan ikke godkendes.

3. Hjemmecentralbanken afgør, om en modpart har overholdt fristen for afgivelse af bud.

Artikel 36

Afvisning af bud

1. En national centralbank skal afvise:

a) alle bud fra en modpart, hvis det samlede budbeløb overstiger et eventuelt højeste budbeløb fastsat af ECB

b) alle bud fra en modpart, hvis buddene er lavere end det fastsatte laveste budbeløb

c) alle bud fra en modpart, hvis buddene er lavere end en eventuelt fastsat laveste rente, kurs eller antal swappoint eller højere end en eventuelt fastsat højeste accepterede rente, kurs eller antal swappoint.

2. En national centralbank kan afvise bud, der er ufuldstændige, eller som ikke opfylder det relevante format.

3. Hvis hjemmecentralbanken beslutter at afvise et bud, skal den underrette modparten om en sådan beslutning forud for tildelingen af budbeløb.







Delsektion 3

Tildeling af budbeløb

Artikel 37

Tildeling ved likviditetstilførende og likviditetsopsugende auktioner til fast rente

1. Ved en auktion til fast rente fordeles modparternes bud på følgende måde:

a) Buddene lægges sammen.

b) Hvis det samlede budbeløb overstiger det samlede tildelingsbeløb, sker tildelingen på pro rata-basis i forholdet tildelingsbeløb/samlet budbeløb i overensstemmelse med tabel 1 i bilag III.

c) Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro.

2. ECB kan beslutte at tildele:

a) et mindste tildelingsbeløb, som er en nedre grænse for det beløb, der kan tildeles hver budgiver, eller

b) en laveste tildelingskvotient, som er en nedre grænse udtrykt i procent for budforholdet til den marginale rente, der kan tildeles hver budgiver.

Artikel 38

Tildeling ved likviditetstilførende auktioner til variabel rente i euro

1. Ved en likviditetstilførende auktion til variabel rente i euro fordeles modparternes bud på følgende måde:

a) Buddene opstilles i faldende orden efter den budte rentesats eller i stigende orden efter den budte kurs.

b) Bud med den højeste rente (laveste kurs) accepteres først, og derefter accepteres bud med en stadig lavere rente (højere kurs), indtil hele tildelingsbeløbet er nået.

c) Hvis det samlede budbeløb ved den marginale rente (højeste accepterede kurs) overstiger det resterende tildelingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den marginale rente (højeste accepterede kurs), i overensstemmelse med tabel 2 i bilag III.

d) Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro.

2. ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere et mindstebeløb.

Artikel 39

Tildeling ved likviditetsopsugende auktioner til variabel rente i euro

1. Ved en likviditetsopsugende auktion til variabel rente i euro, der anvendes til udstedelse af ECB-gældsbeviser og modtagelse af tidsindskud, fordeles modparternes bud på følgende måde:

a) Buddene opstilles i stigende orden efter den budte rentesats eller i faldende orden efter den budte kurs.

b) Bud med den laveste rente (højeste kurs) accepteres først, og derefter accepteres bud med en stadig højere rente (lavere kurs), indtil hele det beløb, der skal opsuges, er nået.

c) Hvis det samlede budbeløb ved den marginale rente (laveste accepterede kurs) overstiger det resterende tildelingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den marginale rente (laveste accepterede kurs), i overensstemmelse med tabel 2 i bilag III.

d) Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro. For så vidt angår udstedelse af ECB-gældsbeviser, afrundes det tildelte nominelle beløb til nærmeste multipla af 100 000 EUR.

2. ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere et mindstebeløb.

Artikel 40

Tildeling ved likviditetstilførende valutaswapauktioner til variabel rente

1. Ved en likviditetstilførende valutaswapauktion til variabel rente fordeles modparternes bud på følgende måde:

a) Buddene opstilles i stigende orden efter antal swappoint, idet der tages hensyn til deres fortegn.

b) Fortegnet afhænger af fortegnet på rentespændet mellem den udenlandske valuta og euroen. Vedrørende swappens løbetid: i) Hvis renten på den udenlandske valuta er højere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet positivt, dvs. euroen noteres med et terminstillæg i forhold til den udenlandske valuta, og ii) Hvis renten på den udenlandske valuta er lavere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet negativt, dvs. euroen noteres med et terminsfradrag i forhold til den udenlandske valuta.

c) Bud med det laveste antal swappoint accepteres først, og derefter accepteres bud med stadig højere antal swappoint, indtil hele tildelingsbeløbet i hovedstolsvalutaen er nået.

d) Hvis det samlede budbeløb ved det højeste accepterede antal swappoint, dvs. det marginale antal swappoint, overstiger det resterende tildelingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det marginale antal swappoint, i overensstemmelse med tabel 3 i bilag III.

e) Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro.

2. ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere et mindstebeløb.

Artikel 41

Tildeling ved likviditetsopsugende valutaswapauktioner til variabel rente

1. Ved en likviditetsopsugende valutaswapauktion til variabel rente fordeles modparternes bud på følgende måde:

a) Buddene opstilles i faldende orden efter antal budte swappoint, idet der tages hensyn til deres fortegn.

b) Fortegnet afhænger af fortegnet på rentespændet mellem den udenlandske valuta og euroen. Vedrørende swappens løbetid: i) Hvis renten på den udenlandske valuta er højere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet positivt, dvs. euroen noteres med et terminstillæg i forhold til den udenlandske valuta, og ii) Hvis renten på den udenlandske valuta er lavere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet negativt, dvs. euroen noteres med et terminsfradrag i forhold til den udenlandske valuta.

c) Bud med det højeste antal swappoint accepteres først, og derefter accepteres bud med stadig lavere antal swappoint, indtil: i) hele det beløb i hovedstolsvalutaen, som skal opsuges, er nået, og ii) det samlede budbeløb ved det laveste accepterede antal swappoint, dvs. det marginale antal swappoint, overstiger det resterende tildelingsbeløb.

d) Restbeløbet fordeles blandt buddene på pro rata-basis i forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det marginale antal swappoint, i overensstemmelse med tabel 3 i bilag III. Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro.

2. ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere et mindstebeløb.

Artikel 42

Auktionstyper ved auktioner til variabel rente

I forbindelse med auktioner til variabel rente kan Eurosystemet benytte en auktionstype med enten en enkelt rentesats (hollandsk auktion) eller flere rentesatser (amerikansk auktion).







Delsektion 4

Offentliggørelse af auktionsresultater

Artikel 43

Offentliggørelse af auktionsresultater

1. ECB offentliggør sin tildelingsafgørelse vedrørende auktionsresultaterne gennem elektroniske nyhedstjenester og på sit websted. Derudover kan de nationale centralbanker udsende meddelelse om ECB's tildelingsafgørelse gennem de nationale elektroniske nyhedstjenester og direkte til de enkelte modparter, hvis det skønnes nødvendigt.

2. De oplysninger, der skal indgå i den offentliggjorte meddelelse om auktionsresultaterne, findes i bilag IV.

3. Hvis tildelingsresultatet indeholder fejl i en eller flere af oplysningerne i det offentliggjorte auktionsresultat, jf. stk. 1, kan ECB træffe de foranstaltninger, som den måtte anse for at være hensigtsmæssige, for at korrigere de fejlagtige oplysninger.

4. Efter offentliggørelsen af ECB's tildelingsafgørelse om auktionsresultaterne, jf. stk. 1, bekræfter de nationale centralbanker direkte de individuelle tildelingsresultater over for modparterne, hvorved hver modpart modtager en individuel og bestemt bekræftelse af dennes bud i auktionen og det præcise beløb, som denne er blevet tildelt.







Sektion 3

Bilaterale procedurer for Eurosystemets markedsoperationer

Artikel 44

Oversigt over bilaterale procedurer

1. Eurosystemet kan udføre følgende markedsoperationer gennem bilaterale procedurer:

a) finjusterende markedsoperationer (tilbageførselsforretninger, valutaswaps eller modtagelse af tidsindskud), eller

b) strukturelle markedsoperationer (egentlige købs- og salgsforretninger).

2. Afhængig af den specifikke transaktion kan bilaterale procedurer udføres direkte med modparterne i henhold til artikel 45 eller via børser og mæglere i henhold til artikel 46.

Artikel 45

Bilaterale procedurer udført direkte med modparterne

1. Bilaterale procedurer til finjusterende markedsoperationer og strukturelle markedsoperationer, der udføres som egentlige købs- og salgstransaktioner, kan udføres direkte med modparterne.

2. De nationale centralbanker kontakter direkte en eller flere institutter, der er udvalgt i overensstemmelse med belånbarhedskriterierne i artikel 57. De nationale centralbanker følger ECB's instrukser, når de træffer beslutning om, hvorvidt de skal indgå transaktioner med disse institutter.

3. Uden at berøre stk. 2 kan ECB's Styrelsesråd beslutte, at ECB eller en eller flere nationale centralbanker, der foretager operationer på vegne af ECB, under helt særlige omstændigheder kan udføre finjusterende markedsoperationer eller strukturelle markedsoperationer, der udføres som egentlige købs- eller salgsforretninger, gennem bilaterale procedurer. I sådanne tilfælde tilpasses procedurerne for disse operationer i overensstemmelse hermed. ECB beslutter, hvorvidt der skal indgås en transaktion med de institutter, der er blevet kontaktet.

Artikel 46

Bilaterale procedurer udført via børser og mæglere

1. Uden at berøre artikel 45 kan bilaterale procedurer for strukturelle markedsoperationer, der udføres som egentlige købs- og salgsforretninger, udføres via børser og mæglere.

2. Der fastsættes ikke begrænsninger på kredsen af modparter, jf. artikel 57.

3. Procedurerne tilpasses efter markedskonventionerne for de gældsinstrumenter, der handles.

Artikel 47

Offentliggørelse af markedsoperationer, der udføres ved bilaterale procedurer

1. Finjusterende markedsoperationer eller strukturelle markedsoperationer, der udføres som egentlige købs- eller salgsforretninger ved bilaterale procedurer, offentliggøres ikke på forhånd, medmindre ECB bestemmer andet.

2. ECB kan desuden beslutte ikke at offentliggøre resultaterne af sådanne bilaterale procedurer.

Artikel 48

Transaktionsdage for bilaterale procedurer

1. ECB kan beslutte at udføre bilaterale procedurer for finjusterende markedsoperationer på en hvilken som helst af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale centralbanker, for hvilke handelsdagen, afviklingsdagen og forfaldsdagen er NCB-bankdage, kan deltage i disse operationer.

2. Bilaterale procedurer for strukturelle markedsoperationer, der udføres som egentlige købs- og salgsforretninger, udføres og afvikles normalt på dage, som er NCB-bankdage i alle medlemsstater, der har euroen som valuta.







KAPITEL 2

Afviklingsprocedurer for Eurosystemets pengepolitiske operationer

Artikel 49

Oversigt over afviklingsprocedurer

1. Betalingsordrer i forbindelse med deltagelse i markedsoperationer eller anvendelse af de stående faciliteter sker via modparternes konti hos en national centralbank eller via konti hos en afviklingsbank, der deltager i TARGET2.

2. Betalingsordrer i forbindelse med deltagelse i likviditetstilførende markedsoperationer eller anvendelse af den marginale udlånsfacilitet gennemføres først samtidig med eller efter den endelige overførsel af operationens belånbare aktiver, der er stillet som sikkerhed. Med henblik herpå skal modparterne:

a) forhåndsdeponere de belånbare aktiver hos en national centralbank, eller

b) afvikle de belånbare aktiver over for en national centralbank efter princippet levering mod betaling (delivery-versus-payment).

Artikel 50

Afvikling af markedsoperationer

1. Eurosystemet tilstræber at afvikle transaktioner i forbindelse med markedsoperationerne på samme tid i alle medlemsstater, der har euroen som valuta, og med alle modparter, der har stillet tilstrækkelige belånbare aktiver som sikkerhed. På grund af operationelle begrænsninger og tekniske egenskaber (f.eks. vedrørende værdipapirafviklingssystemer) kan tidspunktet for markedsoperationernes afvikling inden for den pågældende dag dog variere i de medlemsstater, der har euroen som valuta.

2. De vejledende afviklingsdage er opsummeret i tabel 8.







Tabel 8 Vejledende afviklingsdage for Eurosystemets markedsoperationer (1) Pengepolitisk instrument Afviklingsdag for markedsoperationer, der udføres som standardauktioner Afviklingsdag for markedsoperationer, der udføres som ekstraordinære auktioner eller bilaterale procedurer Tilbageførselsforretninger H + 1 H Egentlige købs- eller salgsforretninger Ifølge markedskonventionerne for de belånbare aktiver Udstedelse af ECB-gældsbeviser H + 2 — Valutaswaps H, H + 1 eller H + 2 Modtagelse af tidsindskud H (1) Afviklingsdag står for Eurosystemets bankdage. H står for handelsdag.

Artikel 51

Afvikling af markedsoperationer, der udføres som standardauktioner

1. Eurosystemet tilstræber at afvikle markedsoperationer, der udføres som standardauktioner, den første dag efter handelsdagen, hvor TARGET2 og alle relevante værdipapirafviklingssystemer er åbne.

2. Afviklingsdagene for de primære markedsoperationer og de regelmæssige langfristede markedsoperationer angives på forhånd i den vejledende kalender for Eurosystemets regelmæssige auktioner. Hvis den normale afviklingsdag falder på en helligdag, kan ECB beslutte at anvende en anden afviklingsdag med mulighed for afvikling samme dag. Eurosystemet tilstræber at sikre, at tidspunktet for afvikling af de primære markedsoperationer og regelmæssige langfristede markedsoperationer falder sammen med tidspunktet for tilbagebetaling af en tidligere markedsoperation med tilsvarende løbetid.

3. Udstedelse af ECB-gældsbeviser afvikles den anden dag efter handelsdagen, hvor TARGET2 og alle relevante værdipapirafviklingssystemer er åbne.

Artikel 52

Afvikling af markedsoperationer, der udføres som ekstraordi