2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE
af 31. august 2000
om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EF ◄)
(EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Den Europæiske Centralbanks retningslinje af 7. marts 2002 (ECB/2002/
2)L 185 1 15.7.2002
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 123 af 4.5.2001, s. 35 (ECB/776/2000)
▼B
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS RETNINGSLINJE
af 31. august 2000
om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer
(ECB/2000/7)
(►C12000/776/EF ◄)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab (i det følgende benævnt »traktaten«), særlig artikel 105, stk. 2,første led, og artikel 12.1 og 14.3 i statutten for Det Europæiske
System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (ECB) (i det
følgende benævnt »statutten«), sammenholdt med artikel 3.1, første led,artikel18.2 og artikel20, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) For at kunne gennemføre en fælles pengepolitik er det nødven-
digt at formulere de instrumenter, som de nationale
centralbanker i medlemsstater, der har indført euroen i overens-stemmelse med traktaten (hhv. NCB'er og deltagendemedlemsstater), og Den Europæiske Centralbank (Eurosystemet)skal anvende i forbindelse med gennemførelsen af denne politikpå en ensartet måde i de deltagende medlemsstater.
(2) ECB er bemyndiget tilat fastsætte de nødvendige retningsl injerfor gennemførelsen af den fælles pengepolitik, og NCB'erne erforpligtede til at handle i overensstemmelse med disse retnings-
linjer.
(3) I overensstemmelse med statuttens artikel 12.1 og 14.3 udgør
retningslinjer fastsat af ECB en integrerende del af fællesskabs-lovgivningen —
VEDTAGET FØLGENDE RETNINGSLINJE:
Artikel 1
Principper, instrumenter, procedurer og kriterier vedrørende
gennemførelsen af Eurosystemets fælles pengepolitik
Den fælles pengepolitik skal gennemføres i overensstemmelse med de
principper, instrumenter, procedurer og kriterier, der er angivet i bilag I
og II til denne retningslinje. NCB'erne skal træffe alle nødvendigeforanstaltninger for at udføre de pengepolitiske operationer i overens-stemmelse med de principper, instrumenter, procedurer og kriterier,der er angivet i bilag I og II til denne retningslinje.
Artikel 2
Verifikation
NCB'erne skal senest den 15. oktober 2000 fremsende meddelelse til
ECB om, hvilke tekster og midler de vil anvende for at efterkomme
denne retningslinje.
Artikel 3
Afsluttende bestemmelser
1. Denne retningslinje er rettet til de deltagende medlemsstaters
NCB'er.
2. Denne retningslinje træder i kraft den 1. januar 2001.3. Denne retningslinje offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende .2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 2
▼M1
BILAG I
DEN FÆLLES PENGEPOLITIK I EUROOMRÅDET
Dokumentationsgrundlag for Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og
procedurer
April 20022000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 3
▼M1
INDHOLDSFORTEGNELSE
Indledning
KAPITEL 1
1.Oversigt over den pengepolitiske ramme
1.1. Det Europæiske System af Centralbanker
1.2. Eurosystemets mål1.3. Eurosystemets pengepolitiske instrumenter
1.3.1. Markedsoperationer
1.3.2. Stående faciliteter1.3.3. Reservekrav
1.4. Modparter
1.5. Underliggende aktiver1.6. Ændring af den pengepolitiske ramme
KAPITEL 2
2.Kvalificerede modparter
2.1. Overordnede adgangskriterier
2.2. Udvælgelse af modparter til ekstraordinære auktioner og bilaterale operati-
oner
2.3. Sanktioner i tilfælde af modparternes manglende opfyldelse af deres forplig-
telser
2.4. Suspension eller eksklusion af forsigtighedshensyn
KAPITEL 3
3.Markedsoperationer
3.1. Tilbageførselsforretninger3.1.1. Generelle betragtninger
3.1.2. Primære markedsoperationer
3.1.3. Langfristede markedsoperationer3.1.4. Finjusterende markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforret-
ninger
3.1.5. Strukturelle markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforretninger3.2. Egentlige købs- eller salgsforretninger
3.3. ECB's udstedelse af gældsbeviser
3.4. Valutaswaps3.5. Tidsindskud fra modparter
KAPITEL 4
4.Stående faciliteter
4.1. Den marginale udlånsfacilitet
4.2. Indlånsfaciliteten
KAPITEL 5
5.Procedurer
5.1. Auktioner
5.1.1. Generelle betragtninger
5.1.2. Auktionskalender2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 4
▼M1
5.1.3. Annoncering af auktioner
5.1.4. Modparternes afgivelse af bud5.1.5. Tildeling af budbeløb
5.1.6. Offentliggørelse af auktionsresultater
5.2. Bilaterale markedsoperationer
5.3. Afvikling
5.3.1. Generelle betragtninger5.3.2. Afvikling af markedsoperationer
5.3.3. Procedurer ultimo dagen
KAPITEL 6
6.Brugbare aktiver
6.1. Generelle betragtninger
6.2. Liste 1-papirer
6.3. Liste 2-papirer6.4. Risikostyring
6.4.1. Initialmarginer
6.4.2 Risikostyring i forbindelse med liste 1-papirer
6.4.3 Risikostyring i forbindelse med liste 2-papirer
6.5. Værdiansættelsesprincipper i forbindelse med underliggende aktiver6.6. Grænseoverskridende anvendelse af brugbare aktiver
6.6.1. Korrespondentcentralbankmodellen
6.6.2. Grænseoverskridende links
KAPITEL 7
7.Reservekrav
7.1. Generelle betragtninger
7.2. Institutter, der er underlagt reservekrav7.3. Beregning af mindstereserver
7.4. Reservekravsindeståender
7.5. Rapportering og verifikation af reservekravsgrundlaget
7.6. Manglende opfyldelse af reservekrav
Bilag
1. Eksempler på pengepolitiske operationer og procedurer
2. Ordliste3. Udvælgelse af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der udføres
i pengepolitisk øjemed
4. Rapporteringsgrundlag for Den Europæiske Centralbanks penge- og bankstati-
stik
5. Eurosystemets websteder
6. Procedurer og sanktioner ved modpartens manglende opfyldelse af sine
forpligtelser
Oversigt over figurer, tabeller og bokse
Figurer
1. Normal tidsramme for de operationelle trin for standardauktioner
2. Normal tidsramme for de operationelle trin for ekstraordinære auktioner2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 5
▼M1
3. Korrespondentcentralbankmodellen
4. Links mellem værdipapirafviklingssystemer
Tabeller
1. Eurosystemets pengepolitiske operationer2. Normale handelsdage for de primære og langfristede markedsoperationer3. Normale afviklingsdage for Eurosystemets markedsoperationer
4. Aktiver, der er brugbare tilEurosystemets pengepol itiske operationer
Bokse
1. ECB's udstedelse af gældsbeviser
2. Valutaswaps
3. Operationelle trin i auktionerne4. Tildeling af beløb i auktioner til fast rente
5. Tildeling af beløb i auktioner med variabel rente i euro
6. Tildeling af beløb i valutaswapauktioner til variable swappoint7. Risikostyringsinstrumenter
8. Haircuts i forbindelse med brugbare liste 1-papirer
9. Beregning af initialmarginer og haircuts10. Haircuts i forbindelse med brugbare liste 2-papirer
11. Reservekravsgrundlag og reservekravskoefficienter
12. Beregning af renten for indeståender på reservekravskonti
Forkortelser
CCBM korrespondentcentralbankmodellen
DVP levering mod betalingECB Den Europæiske Centralbank
EF Det Europæiske Fællesskab
ESCB Det Europæiske System af CentralbankerEU Den Europæiske Union
EØF Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
EØS Det Europæiske Økonomiske SamarbejdsområdeISIN internationalt identifikationsnummer for værdipapirer
KI kreditinstitut
MFI monetær finansielinstitutionNCB nationalcentral bank
RTGS realtidsbruttoafvikling
RV resten af verdenStrip separat handelaf rente og hovedstol
TARGET Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express
Transfer
UCITS institutter for kollektiv investering i værdipapirer
ØMU Den Økonomiske og Monetære Union.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 6
▼M1
Indledning
I dette dokument beskrives den operationelle ramme, som Eurosystemet (1) har
valgt for den fælles pengepolitik i euroområdet. Dokumentet, der udgør en del
af retsgrundlaget for Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer,
skal tjene som dokumentationsgrundlag for Eurosystemets pengepolitiske instru-
menter og procedurer. Det har især tilformålat give modparterne den
nødvendige information om Eurosystemets pengepolitiske ramme.
Dokumentet indebærer i sig selv hverken rettigheder eller forpligtelser for
modparterne. Retsforholdet mellem Eurosystemet og dets modparter bygger på
relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser.
Dette dokument er inddelt i syv kapitler. Kapitel 1 giver et overblik over den
operationelle ramme for Eurosystemets pengepolitik. Kapitel 2 omhandler
adgangskriterierne for modparter, der deltager i Eurosystemets pengepolitiske
operationer. I kapitel3 beskrives markedsoperationerne, og i kapitel4 præsen-
teres de stående faciliteter, som modparterne har adgang til. Kapitel 5
omhandler procedurerne i forbindelse med gennemførelse af pengepolitiske
operationer. I kapitel6 defineres brugbarhedskriterierne for de underl iggende
aktiver i pengepolitiske operationer. I kapitel 7 præsenteres Eurosystemets reser-
vekravssystem.
Bilagene indeholder eksempler på pengepolitiske operationer, en ordliste, krite-
rierne for udvælgelse af modparter til Eurosystemets valutainterventioner, en
præsentation af rapporteringsgrundlaget for Den Europæiske Centralbanks
penge- og bankstatistik, en liste over Eurosystemets websteder samt en beskri-
velse af de procedurer og sanktioner, der gælder, hvis modparterne ikke
overholder deres forpligtelser.
KAPITEL 1
1.OVERSIGT OVER DEN PENGEPOLITISKE RAMME
1.1.Det Europæiske System af Centralbanker
Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) består af Den Europæ-
iske Centralbank (ECB) og EU-landenes nationale centralbanker (2).
ESCB's aktiviteter udføres i overensstemmelse med traktaten om opret-
telse af Det Europæiske Fællesskab (traktaten) og statutten for Det
Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank
(statutten for ESCB). ESCB er underlagt ECB's besluttende organer. I
den forbindelse er ECB's Styrelsesråd ansvarlig for at udforme pengepo-
litikken, mens direktionen er bemyndiget til at gennemføre
pengepolitikken i overensstemmelse med styrelsesrådets beslutninger og
retningslinjer. ECB kan i det omfang, det er muligt og relevant, og med
henblik på at sikre den operationelle effektivitet pålægge de nationale
centralbanker (3) at gennemføre operationer, som er en delaf Eurosyste-
mets opgaver. Eurosystemets pengepolitiske operationer gennemføres på
ensartede betingelser og vilkår i alle medlemsstater (4).
1.2.Eurosystemets mål
Eurosystemets hovedmål er at fastholde prisstabilitet, jf. traktatens artikel
105. Uden at målsætningen om prisstabilitet derved berøres, skal Eurosy-
stemet støtte de generelle økonomiske politikker i Det Europæiske
Fællesskab. Eurosystemet skal desuden handle i overensstemmelse med
princippet om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence, som
fremmer en effektiv ressourceallokering.
1.3.Eurosystemets pengepolitiske instrumenter
Eurosystemet har en række pengepolitiske instrumenter til sin rådighed
med henblik på at nå sine mål. Eurosystemet udfører markedsoperationer,2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 7
(1) Den Europæiske Centralbanks Styrelsesråd har vedtaget at anvende begrebet »Eurosy-
stemet« som udtryk for Det Europæiske System af Centralbankers sammensætning, når
det udfører sine grundlæggende opgaver, dvs. de nationale centralbanker i de medlems-
stater, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om oprettelseaf Det Europæiske Fællesskab, og Den Europæiske Centralbank.
(
2) Det bemærkes, at de nationale centralbanker i de medlemsstater, der ikke har indført
den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab (traktaten), bevarer deres pengepolitiske beføjelser i henhold til national
lovgivning og således ikke deltager i gennemførelsen af den fælles pengepolitik.
(3) I dette dokument forstås ved »nationale centralbanker« de nationale centralbanker i de
medlemsstater, der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten.
(4) I dette dokument forstås ved »medlemsstat« et medlemsland, som har indført den fælles
valuta i overensstemmelse med traktaten.
▼M1
tilbyder stående faciliteter og pålægger kreditinstitutterne at holde mind-
stereserver, såkaldte reservekrav, på konti hos Eurosystemet.
1.3.1.Markedsoperationer
Markedsoperationerne spiller en vigtig rolle i Eurosystemets pengepolitik.
Operationerne har til formål at styre renten og likviditetsforholdene i
markedet og signalere den pengepolitiske stramhedsgrad. Eurosystemet
har mulighed for at udføre markedsoperationer på fem forskellige måder.
Det vigtigste instrument er tilbageførselsforretninger (der udføres som
genkøbsforretninger eller lån mod sikkerhed). Eurosystemet kan også
benytte sig af egentlige købs- eller salgsforretninger, udstedelse af gælds-
beviser, valutaswaps og modtagelse af tidsindskud fra modparter.
Markedsoperationerne iværksættes af ECB, der også beslutter, hvilket
instrument der skal anvendes, og hvilke betingelser og vilkår der skal
gælde for deres gennemførelse. De kan gennemføres som standardaukti-
oner, ekstraordinære auktioner eller bilaterale procedurer (1). Med hensyn
til formål, regelmæssighed og procedurer kan Eurosystemets markedsope-
rationer inddeles i følgende fire kategorier (se også tabel 1):
—Primære markedsoperationer er regelmæssige likviditetstilførende
tilbageførselsforretninger, der gennemføres hver uge normalt med en
løbetid på to uger. Operationerne udføres af de nationale central-
banker som standardauktioner. De primære markedsoperationer
spiller en afgørende rolle med hensyn til at opnå målene for Eurosy-
stemets markedsoperationer og bidrager med størstedelen af
refinansieringen af den finansielle sektors behov for centralbanklikvi-
ditet.
—Langfristede markedsoperationer er likviditetstilførende tilbagefør-
selsforretninger, der gennemføres hver måned med en løbetid på tre
måneder. Operationerne bidrager tilmodparternes l angfristede refi-
nansiering og udføres af de nationale centralbanker som
standardauktioner. Da formålet med disse operationer som regel ikke
er at sende signaler til markedet, lader Eurosystemet normalt renten
tilpasse sig efterspørgslen efter likviditet.
—Finjusterende markedsoperationer udføres på ad hoc-basis for at
kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre renten, især med
henblik på at udjævne rentevirkningen af uventede likviditetsudsving i
markedet. Finjusterende markedsoperationer udføres hovedsagelig
som tilbageførselsforretninger, men kan også gennemføres som købs-
eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af tidsindskud fra
modparter. De instrumenter og procedurer, som anvendes i forbin-
delse med finjusterende markedsoperationer, tilpasses efter
transaktionens type og operationens specifikke mål. Finjusterende
markedsoperationer udføres normalt af de nationale centralbanker
som ekstraordinære auktioner eller bilaterale procedurer. ECB's
Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændigheder
selv kan udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer.
— Endvidere kan Eurosystemet udføre strukturelle markedsoperationer
gennem udstedelse af gældsbeviser, tilbageførselsforretninger og
købs- eller salgsforretninger. Operationerne udføres, når ECB ønsker
at justere Eurosystemets strukturelle nettostilling over for den finan-
sielle sektor (på en regelmæssig eller en ikke regelmæssig basis).
Strukturelle markedsoperationer, der gennemføres som tilbageførsels-
forretninger og gennem udstedelse af gældsbeviser, udføres af de
nationale centralbanker som standardauktioner. Strukturelle markeds-
operationer, der gennemføres som købs- eller salgsforretninger,
udføres gennem bilaterale procedurer.
1.3.2.Stående faciliteter
De stående faciliteter tilfører og opsuger dag til dag-likviditet, signalerer
den overordnede pengepolitiske stramhedsgrad og fastsætter grænser for
dag tildag-markedsrenten. Kval ificerede modparter kan på eget initiativ2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 8
(1) De forskellige procedurer i forbindelse med udførelse af Eurosystemets markedsopera-
tioner, dvs. standardauktioner, ekstraordinære auktioner og bilaterale procedurer, erbeskrevet i kapitel5. Ved standardauktioner går der højst 24 timer, fra auktionenannonceres, til tildelingsresultatet bekræftes. Alle modparter, der opfylder de overord-
nede kvalifikationskriterier i afsnit 2.1, kan deltage i standardauktionerne.
Ekstraordinære auktioner gennemføres inden for 1 time. Eurosystemet kan udvælge etbegrænset antal modparter, som kan deltage i ekstraordinære auktioner. Ved bilateraleprocedurer forstås alle tilfælde, hvor Eurosystemet udfører en transaktion med en ellerfå modparter uden at benytte auktionsprocedurerne. Bilaterale procedurer omfatter også
operationer via børser eller mæglere.
▼M1
benytte to stående faciliteter under forudsætning af, at de opfylder visse
operationelle betingelser (se også tabel 1):
— Den marginale udlånsfacilitet kan anvendes til at opnå dag til dag-
likviditet fra de nationale centralbanker mod sikkerhed i brugbare
aktiver. Under normale omstændigheder er der intet låneloft eller
andre begrænsninger på modparternes adgang tilfacil iteten, bortset
fra kravet om tilstrækkelig sikkerhedsstillelse. Renten for den margi-
nale udlånsfacilitet udgør normalt loftet for dag til dag-markedsrenten.
— Indlånsfaciliteten kan anvendes til dag til dag-indskud hos de natio-
nale centralbanker. Under normale omstændigheder er der intet
indskudsloft eller andre begrænsninger på modparternes adgang til
faciliteten. Renten for indlånsfaciliteten udgør normalt gulvet for dag
tildag-markedsrenten.
De stående faciliteter forvaltes decentralt af de nationale centralbanker.
1.3.3.Reservekrav
Eurosystemets reservekravssystem er rettet mod kreditinstitutter i euro-
området og har hovedsagelig til formål at stabilisere
pengemarkedsrenten og skabe (eller forøge) et strukturelt likviditetsunder-
skud. Reservekravet for det enkelte kreditinstitut fastsættes på grundlag af
en række passivposter på dets balance. Eurosystemets reservekravssystem
har en indbygget gennemsnitsfacilitet, der har til formål at stabilisere
renten. Hvorvidt reservekravene er overholdt, afgøres på grundlag af
institutternes gennemsnitlige daglige indeståender på reservekravskonti i
løbet af en reservekravsperiode på en måned. Institutternes reservekrav-
sindeståender forrentes med renten på Eurosystemets primære
markedsoperationer.
1.4.Modparter
Eurosystemets pengepolitiske ramme er udarbejdet med henblik på at
sikre deltagelse fra en bred kreds af modparter. Institutter, der er under-
lagt reservekrav ifølge artikel 19.1 i statutten for ESCB, kan benytte de
stående faciliteter og deltage i markedsoperationer, der udføres som stan-
dardauktioner. Eurosystemet kan udvælge et begrænset antal modparter,
der kan deltage i finjusterende markedsoperationer. Med hensyn til egent-
lige købs- eller salgsforretninger er der ikke på forhånd fastsat
begrænsninger på kredsen af modparter. Tilval utaswaps, der gennem-
føres af pengepolitiske årsager, anvendes aktører, som er aktive på
valutamarkedet. I disse operationer deltager kun de institutter i euro-
området, der er udvalgt til Eurosystemets valutainterventioner.
1.5.Underliggende aktiver
I henhold til artikel 18.1 i statutten for ESCB skal alle Eurosystemets
kreditoperationer (dvs. likviditetstilførende operationer) være baseret på
passende sikkerhed. Eurosystemet accepterer en lang række aktiver som
grundlag for sine operationer. Der skelnes, hovedsagelig på grund af
interne forhold i Eurosystemet, mellem to kategorier af brugbare aktiver,
nemlig »liste 1« og »liste 2«. Liste 1-papirer består af omsættelige gælds-instrumenter, som opfylder ECB's ensartede kriterier, der gælder i hele
euroområdet. Liste 2-papirer består af yderligere aktiver — omsættelige
og ikke-omsættelige — af særlig betydning for de nationale finansmar-
keder og banksektorer. Disse papirers brugbarhedskriterier fastsættes af
de nationale centralbanker og skal godkendes af ECB. Der skelnes ikke
mellem de to lister, hvad angår kvaliteten af aktiverne, og hvad angår
aktivernes anvendelse i de forskellige pengepolitiske operationer (dog
anvender Eurosystemet normalt ikke liste 2-papirer i egentlige købs- eller
salgsforretninger). Brugbare aktiver kan benyttes på tværs af grænserne
ved hjælp af korrespondentcentralbankmodellen (CCBM) eller via kvali-
ficerede links mellem EU's værdipapirafviklingssystemer med henblik på
sikkerhedsstillelse for alle typer lån fra Eurosystemet (
1). aktiver, der er
brugbare tilEurosystemets pengepol itiske operationer, kan også anvendes
som underliggende aktiver i forbindelse med intradagkredit.
1.6.Ændring af den pengepolitiske ramme
ECB's Styrelsesråd kan til enhver tid ændre instrumenter, betingelser,
kriterier og procedurer for gennemførelsen af Eurosystemets pengepoli-
tiske operationer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 9
(1) Se afsnit 6.6.1 og 6.6.2.
▼M1
TABEL 1
Eurosystemets pengepolitiske operationer
Pengepolitiske
operationerTransaktionstype
Løbetid Frekvens ProcedureLikviditetstil-
førendeLikviditetsop-
sugende
Markedsoperationer
Primære
markedsope-
rationerTilbagefør-
selsforret-
ninger— To uger Hver uge Standardauk-
tioner
Langfristede
markedsope-
rationerTilbagefør-
selsforret-
ninger— Tre
månederHver måned Standardauk-
tioner
Finjuster-
ende
markedsope-
rationer— Tilbage-
førsels-
forret-
ninger
— Valuta-
swaps— Valuta-
swaps
— Tidsind-
skud
— Tilbage-
førsels-
forret-
ningerIkke-stan-
dardiseretIkke regel-
mæssigt— Ekstraor-
dinære
auktioner
— Bilaterale
proce-
durer
Egentlige
købsforret-
ningerEgentlige
salgsforret-
ninger— Ikke regel-
mæssigtBilaterale
procedurer
Strukturelle
markedsope-
rationerTilbagefør-
selsforret-
ningerUdstedelse
af gældsbe-
viserStandardi-
seret/ikke
standardi-
seretRegelmæs-
sigt og ikke
regelmæs-
sigtStandardauk-
tioner
Egentlige
købsforret-
ningerEgentlige
salgsforret-
ninger— Ikke regel-
mæssigtBilaterale
procedurer
Stående faciliteter
Marginal
udlånsfaci-
litetTilbagefør-
selsforret-
ninger— Dag tildag Adgang på modparternes
eget initiativ
Indlånsfaci-
litet— Indskud Dag tildag Adgang på modparternes
eget initiativ
KAPITEL 2
2.KVALIFICEREDE MODPARTER
2.1.Overordnede adgangskriterier
Modparter i Eurosystemets pengepolitiske operationer skal opfylde visse
adgangskriterier (1). Disse kriterier er defineret med henblik på at give
en bred kreds af institutter adgang tilEurosystemets pengepol itiske opera-
tioner, fremme lige behandling af institutter i hele euroområdet og sikre,
at modparterne opfylder visse operationelle og forsigtighedsmæssige
krav:
— Kun institutter, der er underlagt Eurosystemets reservekravssystem i
overensstemmelse med artikel 19.1 i statutten for ESCB, har adgang
til at blive modparter. Institutter med dispensation fra deres forplig-
telser i henhold til Eurosystemets reservekravssystem (se afsnit 7.2)2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 10
(1) I forbindelse med egentlige købs- eller salgsforretninger er der ikke på forhånd fastsat
begrænsninger på kredsen af modparter.
▼M1
har ikke adgang til at blive modparter i forbindelse med Eurosyste-
mets stående faciliteter og markedsoperationer.
— Modparterne skalvære økonomisk vel funderede. De skalvære under-
lagt mindst en form for harmoniseret tilsyn ved de nationale
myndigheder i EU-/EØS-regi (1). Økonomisk velfunderede institutter,
der er underlagt ikke-harmoniseret nationalt tilsyn af en tilsvarende
standard, kan dog også få adgang som modparter, fx filialer i euro-
området af institutter med hjemsted uden for Det Europæiske
Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).
— Modparterne skal med henblik på at sikre effektiv gennemførelse af
Eurosystemets pengepolitiske operationer opfylde alle operationelle
kriterier specificerede i de relevante kontraktmæssige eller lovgiv-
ningsmæssige bestemmelser, som den pågældende centralbank (eller
ECB) anvender.
Disse overordnede adgangskriterier er ensartede i hele euroområdet. Insti-
tutter, der opfylder de overordnede adgangskriterier, kan:
— anvende Eurosystemets stående faciliteter, og
— deltage i Eurosystemets markedsoperationer, der udføres som stan-
dardauktioner.
Et institut har kun adgang tilEurosystemets stående facil iteter og
markedsoperationer, der udføres som standardauktioner, via den nationale
centralbank i den medlemsstat, hvor det har hjemsted. Hvis et institut er
repræsenteret i flere medlemsstater (hovedkontor eller filialer), har hver
enhed adgang til disse operationer via den nationale centralbank i den
medlemsstat, hvor den er beliggende. Dog kan et institut kun afgive bud
gennem én enhed (hovedkontoret eller en bestemt filial) i hver medlems-
stat.
2.2.Udvælgelse af modparter til ekstraordinære auktioner og bilaterale
operationer
I forbindelse med egentlige købs- eller salgsforretninger er der ikke på
forhånd fastsat begrænsninger på kredsen af modparter.
Modparter i valutaswaps, der gennemføres af pengepolitiske årsager, skal
være i stand til at udføre store valutaoperationer effektivt under alle
markedsforhold. Kredsen af modparter i valutaswaps svarer til de
modparter i euroområdet, som er udvalgt til Eurosystemets valutainter-
ventioner. Kriterierne og procedurerne for udvælgelse af modparter til
valutainterventioner er beskrevet i bilag 3.
Ved andre operationer, der udføres som ekstraordinære auktioner og bila-
terale procedurer (finjusterende tilbageførselsforretninger og modtagelse
af tidsindskud fra modparter), udvælger hver national centralbank blandt
sine nationale institutter en række modparter, der opfylder de overordnede
adgangskriterier for modparter. I den forbindelse er aktivitet i pengemar-
kedet det primære udvælgelseskriterium.
Andre kriterier, der kan komme i betragtning, er fx det enkelte instituts
handelsekspertise og budpotentiale.
I forbindelse med ekstraordinære auktioner og bilaterale operationer
handler de nationale centralbanker udelukkende med modparter, der har
adgang som modparter i finjusterende markedsoperationer. Hvis en nati-
onal centralbank af operationelle årsager ikke kan handle med alle disse
modparter i hver enkelt operation, udvælges modparter i den pågældende
medlemsstat efter en rotationsordning med henblik på at sikre lige adgang
for alle.
ECB's Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændig-
heder selv kan udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer. Hvis
ECB selv udfører bilaterale markedsoperationer, skal ECB udvælge
modparter i henhold til en rotationsordning blandt de modparter i euro-
området, der har adgang til ekstraordinære auktioner og bilaterale
markedsoperationer, med henblik på at sikre lige adgang for alle.
2.3.Sanktioner i tilfælde af modparternes manglende opfyldelse af deres
forpligtelser
ECB pålægger sanktioner, i overensstemmelse med Rådets forordning
(EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om ECB's beføjelser til at2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 11
(1) Harmoniseret tilsyn med kreditinstitutter bygger på Europa-Parlamentets og Rådets
direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve virksomhed
som kreditinstitut (med senere ændringer).
▼M1
pålægge sanktioner, ECB's forordning af 23. september 1999 om ECB's
beføjelser til at pålægge sanktioner (ECB/1999/4), Rådets forordning
(EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 om ECB's anvendelse af mind-
stereserver og ECB's forordning af 1. december 1998 om anvendelse af
mindstereserver (ECB/1998/15), på institutter, som ikke opfylder forplig-
telserne i ECB's forordninger og afgørelser vedrørende anvendelse af
mindstereserver. De relevante sanktioner og proceduren for deres anven-
delse er beskrevet i ovennævnte forordninger. Desuden kan Eurosystemet
ved alvorlige overtrædelser af reservekravene midlertidigt suspendere
modparter fra at deltage i markedsoperationer.
I overensstemmelse med de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender, pålægger Eurosystemet modparterne gebyrer eller suspenderer
dem fra at deltage i markedsoperationer, hvis de ikke opfylder deres
forpligtelser i medfør af de nedenfor beskrevne kontraktmæssige eller
lovgivningsmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker (eller
ECB) anvender.
Dette gælder for overtrædelse af auktionsreglerne (hvis en modpart ikke
kan overføre tilstrækkelig sikkerhed til afvikling af det likviditetsbeløb,
den er blevet tildelt i en likviditetstilførende operation, eller hvis den
ikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb,
den er blevet tildelt i en likviditetsopsugende operation) og reglerne for
bilaterale transaktioner (hvis en modpart ikke kan levere tilstrækkelig
brugbar sikkerhed, eller hvis den ikke kan levere et tilstrækkeligt kontant-
beløb til afvikling af det beløb, som er aftalt i en bilateral transaktion).
Det gælder også for en modparts manglende overholdelse af reglerne om
anvendelse af underliggende aktiver (hvis en modpart anvender aktiver,
der ikke er eller ikke længere er brugbare, eller som ikke må anvendes
af modparten, fx på grund af en snæver forbindelse eller sammenfald
mellem udsteder/garant og modpart) og for manglende overholdelse af
reglerne i forbindelse med procedurer ultimo dagen og betingelserne for
adgang til den marginale udlånsfacilitet (hvis en modpart med en negativ
saldo ultimo dagen på afviklingskontoen ikke opfylder betingelserne for
adgang til den marginale udlånsfacilitet).
Endvidere kan suspensionsforanstaltning over for den overtrædende
modpart udvides til at omfatte filialer af samme institut i andre medlems-
stater. En modpart kan suspenderes fra alle fremtidige pengepolitiske
operationer i et nærmere fastsat tidsrum, såfremt dette ekstraordinært er
påkrævet, fx på grund af overtrædelsens hyppighed eller varighed.
Gebyrer pålagt af nationale centralbanker for manglende overholdelse af
reglerne i forbindelse med auktioner, bilaterale transaktioner, underlig-
gende aktiver, procedurer ultimo dagen eller betingelserne for adgang til
den marginale udlånsfacilitet beregnes ud fra en på forhånd fastsat sats
(som beskrevet i bilag 6).
2.4.Suspension eller eksklusion af forsigtighedshensyn
I overensstemmelse med de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank (eller ECB)
anvender, kan Eurosystemet af forsigtighedshensyn suspendere eller
ekskludere modparters adgang til pengepolitiske instrumenter.
Desuden kan suspension eller eksklusion af modparter være berettiget i
visse tilfælde, der falder ind under begrebet »misligholdelse«, som defi-
neret i de kontraktmæssige og lovgivningsmæssige bestemmelser, som
de nationale centralbanker anvender.
KAPITEL 3
3.MARKEDSOPERATIONER
Markedsoperationerne spiller en vigtig rolle i Eurosystemets pengepolitik.
Operationerne har til formål at styre renten og likviditetsforholdene i
markedet og signalere den pengepolitiske stramhedsgrad. Med hensyn til
formål, regelmæssighed og procedurer kan Eurosystemets markedsopera-
tioner inddeles i fire kategorier: primære markedsoperationer, langfristede
markedsoperationer, finjusterende markedsoperationer og strukturelle
markedsoperationer. Eurosystemets vigtigste instrument i markedsopera-
tionerne er tilbageførselsforretninger, som kan benyttes til alle fire
kategorier af markedsoperationer, mens gældsbeviser anvendes til struk-
turelle, likviditetsopsugende operationer. Endvidere bruger Eurosystemet
tre andre instrumenter tilfinjusterende markedsoperationer: egentl ige
købs- eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af tidsindskud2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 12
▼M1
fra modparter. I de følgende afsnit beskrives Eurosystemets forskellige
instrumenter tilbrug for markedsoperationer nærmere.
3.1.Tilbageførselsforretninger
3.1.1.Generelle betragtninger
a) Instrumenttype
Tilbageførselsforretninger er operationer, hvor Eurosystemet køber
eller sælger brugbare aktiver som led i genkøbsforretninger eller fore-
tager udlån mod sikkerhed i brugbare aktiver.
Tilbageførselsforretninger anvendes til primære markedsoperationer
og langfristede markedsoperationer. Eurosystemet kan desuden
benytte tilbageførselsforretninger til strukturelle og finjusterende
markedsoperationer.
b) Juridisk status
De nationale centralbanker kan udføre tilbageførselsforretninger i
form af enten genkøbsforretninger (dvs. ejendomsretten tilet aktiv
overgår til kreditor, samtidig med at parterne aftaler at tilbageføre
aktivet til debitor på et senere tidspunkt) eller lån mod sikkerhed
(dvs. der skabes en retsgyldig sikkerhedsret over aktivet, som
forbliver debitors ejendom, idet det antages, at gældsforpligtelsen
opfyldes). Yderligere forhold vedrørende tilbageførselsforretninger,
der udføres som genkøbsforretninger, er angivet i de kontraktmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank (eller
ECB) anvender. I aftaler om tilbageførselsforretninger, der udføres
som lån mod sikkerhed, tages der højde for de forskellige procedurer
og formaliteter, der kræves for at fastslå og efterfølgende realisere en
relevant ret over sikkerheden (fx en panteret), der gælder i de
forskellige retssystemer.
c) Rentevilkår
Forskellen mellem salgs- og genkøbsprisen i en genkøbsforretning
svarer til renten på det lånte eller udlånte beløb i hele operationens
løbetid, dvs. genkøbsprisen inkluderer den rente, der skal betales.
Renten på en tilbageførselsforretning i form af et lån mod sikkerhed
bestemmes ved at anvende den angivne rentesats på lånebeløbet i
hele operationens løbetid. Den rentesats, som anvendes i Eurosyste-
mets tilbageførselsforretninger, er en simpel rentesats, og der
beregnes rente efter konventionen »faktisk/360«.
3.1.2.Primære markedsoperationer
De primære markedsoperationer er Eurosystemets vigtigste markedsope-
rationer. De spiller en afgørende rolle med henblik på at styre renten og
likviditetsforholdene i markedet og signalere pengepolitikkens stramheds-
grad. Operationerne bidrager også med størstedelen af refinansieringen af
den finansielle sektors behov for centralbanklikviditet. De operationelle
karakteristika ved primære markedsoperationer kan opsummeres som
følger:
— De tilfører likviditet.
— De udføres regelmæssigt hver uge (1).
— De har normalt en løbetid på to uger (2)(3).
— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).
— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud ved de primære markedsopera-
tioner.
— Både liste 1- og liste 2-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er brugbare
som underliggende aktiver i primære markedsoperationer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 13
(1) De primære og langfristede markedsoperationer udføres i overensstemmelse med Euro-
systemets annoncerede auktionskalender (se også afsnit 5.1.2), der findes på ECB'swebsted (www.ecb.int). Se også Eurosystemets websteder (bilag 5).
(
2) De primære og langfristede markedsoperationers løbetid kan undertiden variere, fx på
grund af helligdage i medlemsstaterne.
(3) Endvidere kan Eurosystemet undertiden udføre en primær markedsoperation med en
anden løbetid (fx en uge) samtidig med de regelmæssige primære markedsoperationer.Formålet kan fx være at mindske forskellen mellem beløbene i to udestående primære
markedsoperationer.
▼M1
3.1.3.Langfristede markedsoperationer
Eurosystemet udfører også regelmæssige markedsoperationer med en
løbetid på tre måneder. Operationerne bidrager med langfristet refinansie-
ring til den finansielle sektor, men tegner sig kun for en begrænset del af
den samlede refinansiering af sektoren. Da formålet med disse operati-
oner som regel ikke er at sende signaler til markedet, laderEurosystemet normalt renten tilpasse sig efterspørgslen efter likviditet.
Langfristede markedsoperationer udføres således normalt som auktioner
tilvariabelrente, og ECB angiver fra tid tilanden mængden af l ikviditet,
der skal tildeles ved de kommende auktioner. Under særlige omstændig-
heder kan Eurosystemet også udføre langfristede markedsoperationer i
form af auktioner tilfast rente.
De operationelle karakteristika ved langfristede markedsoperationer kan
opsummeres som følger:
— De tilfører likviditet.
— De udføres regelmæssigt hver måned (
1).
— De har normalt en løbetid på tre måneder (2).
— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.
— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud ved de langfristede markeds-
operationer.
— Både liste 1- og liste 2-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er brugbare
som underliggende aktiver i langfristede markedsoperationer.
3.1.4.Finjusterende markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforret-
ninger
Eurosystemet kan udføre finjusterende markedsoperationer i form af
tilbageførselsforretninger. Finjusterende markedsoperationer har til formål
at kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre renten, især med
henblik på at udjævne rentevirkningen af uventede likviditetsudsving i
markedet. For at kunne handle hurtigt i tilfælde af en uventet udvikling
i markedet tilstræbes en høj grad af fleksibilitet med hensyn til valg af
procedurer og operationelle karakteristika i forbindelse med disse opera-
tioner:
— De kan udføres som likviditetstilførende eller likviditetsopsugende
operationer.
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.
— Deres løbetid er ikke standardiseret.
— Likviditetstilførende, finjusterende tilbageførselsforretninger udføres
normalt som ekstraordinære auktioner, men anvendelse af bilaterale
procedurer er ikke udelukket (se kapitel 5).
— Likviditetsopsugende, finjusterende tilbageførselsforretninger udføres
som regel som bilaterale procedurer (som beskrevet i afsnit 5.2).
— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker (ECB's
Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændigheder
selv kan udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 udvælge et begrænset
antalmodparter, der kan del tage i finjusterende operationer.
— Både liste 1- og liste 2-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er brugbare
som underliggende aktiver i finjusterende markedsoperationer.
3.1.5.Strukturelle markedsoperationer gennemført som tilbageførselsforret-
ninger
Eurosystemet kan udføre strukturelle markedsoperationer i form af tilba-
geførselsforretninger med det formål at justere Eurosystemets strukturelle
nettostilling over for den finansielle sektor. De operationelle karakteri-
stika ved disse operationer kan opsummeres som følger:
— De tilfører likviditet.
— De udføres regelmæssigt eller ikke regelmæssigt.
— Deres løbetid er ikke standardiseret på forhånd.
— De udføres som standardauktioner (som beskrevet i afsnit 5.1).
— De udføres decentralt af de nationale centralbanker.— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier (som
beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud ved de strukturelle markeds-
operationer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 14
(1) Se fodnote 8 ovenfor.
(2) Se fodnote 9 ovenfor.
▼M1
— Både liste 1- og liste 2-papirer (som beskrevet i kapitel 6) er brugbare
som underliggende aktiver i strukturelle markedsoperationer.
3.2.Egentlige købs- eller salgsforretninger
a) Instrumenttype
Egentlige købs- eller salgsforretninger er operationer, hvor Eurosy-
stemet køber eller sælger brugbare aktiver direkte i markedet.
Operationer af denne type udføres kun i forbindelse med strukturelle
eller finjusterende markedsoperationer.
b) Juridisk status
I forbindelse med en egentlig købs- eller salgsforretning overgår
ejendomsretten helt fra sælger til køber uden nogen form for tilbage-
førselaf ejendomsretten. Forretningerne udføres i overensstemmel se
med markedskonventionerne for det gældsinstrument, der anvendes i
forretningen.
c) Kurser
Eurosystemet beregner kurser i overensstemmelse med den mest
almindeligt anerkendte markedskonvention for de gældsinstrumenter,
der anvendes i transaktionen.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved købs- eller salgsforretninger kan
opsummeres som følger:
— De kan tilføre likviditet (køb) eller opsuge likviditet (salg).
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.— De udføres som bilaterale procedurer (som beskrevet i afsnit 5.2).— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker
(ECB's Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige
omstændigheder selv kan udføre finjusterende egentlige markeds-
operationer af denne type).
— Der er ikke på forhånd fastsat begrænsninger på kredsen af
modparter i købs- eller salgsforretninger.
— Kun liste 1-papirer (som beskrevet i afsnit 6.1) anvendes normalt
som underliggende aktiver i egentlige købs- eller salgsforret-
ninger.
3.3.ECB's udstedelse af gældsbeviser
a) Instrumenttype
ECB kan udstede gældsbeviser med henblik på at justere Eurosyste-
mets strukturelle nettostilling over for den finansielle sektor og
dermed skabe (eller forøge) et likviditetsunderskud i markedet.
b) Juridisk status
Beviserne repræsenterer en gældsforpligtelse for ECB over for bevi-
sernes indehavere. Beviserne udstedes og opbevares elektronisk i
værdipapircentraler i euroområdet. ECB pålægger ingen begræns-
ninger på bevisernes omsættelighed. Yderligere bestemmelser
vedrørende ECB's gældsbeviser fremgår af dokumentationsgrundlaget
for denne type beviser.
c) Rentevilkår
Beviserne udstedes tilunderkurs, dvs. tilunder pål ydende værdi, og
indfries ved udløb til pålydende værdi. Forskellen mellem emissions-værdien og indfrielsesværdien svarer til den rente, der er påløbet
emissionsværdien til den aftalte rentesats i løbet af bevisets løbetid.
Den anvendte rentesats er en simpelrentesats, og der beregnes rente
efter konventionen »faktisk/360«. Beregningen af emissionsværdien
fremgår af boks 1.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 15
▼M1
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved ECB's gældsbeviser kan opsum-
meres som følger:
— Beviserne udstedes for at opsuge likviditet fra markedet.
— Beviserne kan udstedes regelmæssigt eller ikke regelmæssigt.— Beviserne har en løbetid på under 12 måneder.— Beviserne udstedes gennem standardauktioner (som beskrevet i
afsnit 5.1).
— Beviserne udbydes og afvikles decentralt gennem de nationale
centralbanker.
— Alle modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier
(som beskrevet i afsnit 2.1), kan afgive bud på ECB's gældsbe-
viser.
3.4.Valutaswaps
a) Instrumenttype
Valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, består af samti-
dige spot- og terminsforretninger, hvor euro handles mod en
udenlandsk valuta. De anvendes med henblik på finjustering, hoved-
sagelig for at kontrollere likviditetsforholdene i markedet og styre
renten.
b) Juridisk status
Valutaswaps, der udføres af pengepolitiske årsager, er operationer,
hvor Eurosystemet køber (eller sælger) euro spot mod en udenlandsk
valuta og samtidig forpligter sig til at sælge (eller købe) dem tilbage
på et givet tidspunkt i fremtiden. Yderligere bestemmelser vedrø-
rende valutaswaps er angivet i de kontraktmæssige bestemmelser,
som den pågældende nationale centralbank (eller ECB) anvender.
c) Valuta- og valutakursvilkår
Eurosystemet foretager som hovedregelkun transaktioner i val utaer,
der handles meget, og i overensstemmelse med standardpraksis i
markedet. I alle valutaswaps aftaler Eurosystemet og modparterne
swappoint for transaktionen. Swappointene er forskellen mellem
valutakursen for terminsforretningen og valutakursen for spotforret-
ningen. Swappointene for euro mod den udenlandske valuta noteres
i henhold til de almindelige markedskonventioner. Kursvilkårene for
valutaswaps er angivet i boks 2.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 16
▼M1
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved valutaswaps kan opsummeres som
følger:
— De kan tilføre eller opsuge likviditet.
— De udføres ikke med standardiseret frekvens.
— Deres løbetid er ikke standardiseret.
— De udføres gennem ekstraordinære auktioner eller bilaterale
procedurer (se kapitel5).
— De udføres normalt decentralt af de nationale centralbanker
(ECB's Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige
omstændigheder selv kan udføre bilaterale valutaswaps).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 og bilag 3
udvælge et begrænset antal modparter, der kan deltage i valuta-
swaps.
3.5.Tidsindskud fra modparter
a) Instrumenttype
Eurosystemet kan åbne for, at modparter kan placere forrentede tids-
indskud hos de nationale centralbanker i den medlemsstat, hvor
modparten er etableret. Modtagelse af tidsindskud anvendes kun til
at opsuge likviditet fra markedet med henblik på finjustering.
b) Juridisk status
Modparternes indskud har fast løbetid og rentesats. De nationale
centralbanker stiller ingen sikkerhed for disse indskud.
c) Rentevilkår
Rentesatsen for tidsindskud er en simpelrentesats, og der beregnes
rente efter konventionen »faktisk/360«. Renterne udbetales ved
indskuddets udløb.
d) Andre operationelle karakteristika
De operationelle karakteristika ved modtagelse af tidsindskud kan
opsummeres som følger:
— Indskuddene har tilformålat opsuge l ikviditet.
— Frekvensen for modtagelse af indskud er ikke standardiseret.
— Indskuddenes løbetid er ikke standardiseret.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 17
▼M1
— Modtagelse af indskud sker normalt gennem ekstraordinære aukti-
oner, men anvendelse af bilaterale procedurer er ikke udelukket
(se kapitel5).
— Indskuddene modtages normalt decentralt gennem de nationale
centralbanker (ECB's Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under
særlige omstændigheder selv bilateralt kan modtage tidsind-
skud) (1).
— Eurosystemet kan ifølge kriterierne i afsnit 2.2 udvælge et
begrænset antal modparter i forbindelse med modtagelse af tids-
indskud.
KAPITEL 4
4.STÅENDE FACILITETER
4.1.Den marginale udlånsfacilitet
a) Instrumenttype
Ved hjælp af den marginale udlånsfacilitet kan modparterne opnå dag
til dag-likviditet fra de nationale centralbanker til en på forhånd
fastsat rente mod sikkerhed i brugbare aktiver (som beskrevet i
kapitel 6). Faciliteten er beregnet til at opfylde modparternes midler-
tidige likviditetsbehov. Under normale omstændigheder udgør renten
for faciliteten loftet for dag til dag-markedsrenten. Der gælder samme
vilkår for brug af faciliteten i hele euroområdet.
b) Juridisk status
De nationale centralbanker kan tilbyde likviditet gennem den margi-
nale udlånsfacilitet i form af enten dag til dag genkøbsforretninger
(dvs. ejendomsretten tilaktivet overgår tilkreditor, samtidig med at
parterne aftaler, at aktivet tilbageføres til debitor den efterfølgende
bankdag) eller dag til dag lån mod sikkerhed (dvs. der skabes en rets-
gyldig sikkerhedsret over aktivet, som forbliver debitors ejendom,
idet det antages, at gældsforpligtelsen opfyldes). Yderligere forhold
vedrørende genkøbsforretninger er angivet i de kontraktmæssige
bestemmelser, som den pågældende nationale centralbank anvender.I aftaler om lån mod sikkerhed tages der højde for de forskellige
procedurer og regler, der gælder i de forskellige retssystemer med
hensyn til at fastslå og efterfølgende realisere en ret over sikkerheden
(fx en panteret).
c) Betingelser for adgang til faciliteten
Institutter, der opfylder de overordnede kriterier for adgang som
modparter, som beskrevet i afsnit 2.1, kan anvende den marginale
udlånsfacilitet gennem den nationale centralbank i den medlemsstat,
hvor instituttet er beliggende. Den marginale udlånsfacilitet kan kun
anvendes på dage, hvor det relevante nationale RTGS-system (real-
tidsbruttoafviklingssystem) og de(t) relevante værdipapirafviklingssy-
stem(er) er åbne.
Negative saldi ultimo dagen på modparternes afviklingskonti hos de
nationale centralbanker anses automatisk for anmodninger om adgang
til den marginale udlånsfacilitet. Procedurerne for adgang til den
marginale udlånsfacilitet ultimo dagen er beskrevet i afsnit 5.3.3.
En modpart kan også få adgang til den marginale udlånsfacilitet ved
at indsende en anmodning til den nationale centralbank i den
medlemsstat, hvor modparten er beliggende. Anmodningen skal
være modtaget af den nationale centralbank senest 30 minutter efter
TARGET's lukketid, hvis den skal behandles af den nationale central-
bank samme dag (
2)(3). Som hovedregell ukker TARGET-systemet
kl. 18.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Fristen for at anmode
om adgang til den marginale udlånsfacilitet forlænges med yderligere2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 18
(1) Tidsindskud indsættes på konti hos de nationale centralbanker. Dette ville også være
tilfældet, hvis disse operationer skulle udføres centralt af ECB.
(2) I nogle medlemsstater kan den nationale centralbank (eller nogle af dens filialer) være
lukket for pengepolitiske operationer på visse af Eurosystemets bankdage på grund af
nationale eller regionale helligdage. I sådanne tilfælde skal den relevante nationalecentralbank på forhånd oplyse modparterne om procedurerne for adgang til den margi-nale udlånsfacilitet i forbindelse med helligdagen.
(
3) TARGET's lukkedage oplyses på ECB's websted (www.ecb.int). Se også Eurosystemets
websteder (bilag 5).
▼M1
30 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en reservekravspe-
riode. I anmodningen angives lånets størrelse, og hvis de
underliggende aktiver i forbindelse med transaktionen ikke er
forhåndsdeponeret hos den nationale centralbank, specificeres det
også, hvilke underliggende aktiver der vil blive leveret til brug for
transaktionen.
Bortset fra kravet om tilstrækkelig sikkerhedsstillelse er der ingen
begrænsninger på størrelsen af det lån, der kan optages gennem den
marginale udlånsfacilitet.
d) Løbetid og rentevilkår
Lån, der ydes gennem denne facilitet, er dag til dag-lån. For
modparter, der deltager direkte i TARGET, forfalder lånet den næste
dag, hvor det relevante nationale RTGS-system og de(t) relevante
værdipapirafviklingssystem(er) er åbne, på disse systemers åbning-
stidspunkt.
Renten annonceres af Eurosystemet på forhånd og beregnes med en
simpelrentesats efter rentekonventionen »faktisk/360«. ECB kan til
enhver tid ændre renten med virkning tidligst fra Eurosystemets
næste bankdag (1). Renten forfalder til betaling sammen med lånet.
e) Suspension af faciliteten
Adgang til faciliteten gives kun i overensstemmelse med ECB's mål
og overordnede pengepolitiske hensyn. ECB kan til enhver tid ændre
vilkårene i forbindelse med faciliteten eller suspendere den.
4.2.Indlånsfaciliteten
a) Instrumenttype
Ved hjælp af indlånsfaciliteten kan modparterne foretage dag til dag-
indskud hos de nationale centralbanker. Indskuddene forrentes med
en på forhånd fastsat rentesats. Under normale omstændigheder udgør
renten for faciliteten gulvet for dag til dag-markedsrenten. Der
gælder samme vilkår for brug af indlånsfaciliteten i hele euro-
området (2).
b) Juridisk status
Modparternes dag tildag-indskud forrentes med en fast rentesats.
Modparterne modtager ikke sikkerhedsstillelse for indskuddene.
c) Betingelser for adgang til faciliteten (3)
Institutter, der opfylder de overordnede kriterier for adgang som
modparter som beskrevet i afsnit 2.1, kan anvende indlånsfaciliteten
gennem den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor instituttet
er beliggende. Indlånsfaciliteten kan kun anvendes på dage, hvor det
relevante nationale RTGS-system er åbent.
Modparten skal anmode den nationale centralbank i den medlemsstat,
hvor modparten er beliggende, om at få adgang til indlånsfaciliteten.
Anmodningen skal være modtaget af den nationale centralbank senest
30 minutter efter TARGET's lukketid, hvis den skal behandles af den
nationale centralbank samme dag. Som hovedregel lukker TARGET-
systemet kl. 18.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid) (4)(5). Fristen
for at anmode om adgang til indlånsfaciliteten forlænges med yderli-
gere 30 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en
reservekravsperiode. I anmodningen angives indskuddets størrelse.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 19
(1) Ved »Eurosystemets bankdage« forstås i dette dokument de dage, hvor ECB og mindst
en national centralbank er åbne for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske operati-oner.
(
2) Der kan forekomme operationelle forskelle mellem eurolandene på grund af de natio-
nale centralbankers forskellige kontostrukturer.
(3) På grund af de nationale centralbankers forskellige kontostrukturer kan ECB tillade, at
de nationale centralbanker anvender adgangsbetingelser, der afviger lidt fra de heriomtalte betingelser. De nationale centralbanker oplyser om eventuelle afvigelser fra deadgangsbetingelser, der er beskrevet i dette dokument.
(
4) I nogle medlemsstater kan den nationale centralbank (eller nogle af dens filialer) være
lukket for pengepolitiske operationer på visse af Eurosystemets bankdage på grund af
nationale eller regionale helligdage. I sådanne tilfælde skal den relevante nationalecentralbank på forhånd oplyse modparterne om reglerne for adgang til indlånsfaciliteteni forbindelse med helligdagen.
(
5) TARGET's lukkedage oplyses på ECB's websted (www.ecb.int). Se også Eurosystemets
websteder (bilag 5).
▼M1
Der er ingen begrænsninger på størrelsen af det indskud, som en
modpart kan foretage gennem faciliteten.
d) Løbetid og rentevilkår
Indskud, der foretages gennem denne facilitet, er dag til dag-indskud.
For modparter, der deltager direkte i TARGET, forfalder indskuddet
den næste dag, hvor det relevante nationale RTGS-system er åbent,
på systemets åbningstidspunkt. Renten annonceres af Eurosystemet
på forhånd og beregnes med en simpelrentesats efter rentekonventi-
onen »faktisk/360«. ECB kan tilenhver tid ændre renten med
virkning tidligst fra Eurosystemets næste bankdag. Renten forfalder
tilbetal ing sammen med indskuddet.
e) Suspension af faciliteten
Adgang til faciliteten gives kun i overensstemmelse med ECB's mål
og overordnede pengepolitiske hensyn. ECB kan til enhver tid ændre
vilkårene i forbindelse med faciliteten eller suspendere den.
KAPITEL 5
5.PROCEDURER
5.1.Auktioner
5.1.1.Generelle betragtninger
Eurosystemets markedsoperationer udføres normalt som auktioner. Euro-
systemets auktioner gennemføres i seks trin som beskrevet i boks 3.
Eurosystemet skelner mellem to forskellige auktionstyper: Standardaukti-
oner og ekstraordinære auktioner. Procedurerne for standardauktioner og
ekstraordinære auktioner er ens, bortset fra tidsrammen for auktionernes
udførelse og kredsen af modparter.
a) Standardauktioner
Ved standardauktioner går der højst 24 timer, fra auktionen annon-
ceres, til tildelingsresultatet bekræftes (der er ca. 2 timer mellem
fristen for afgivelse af bud og tildelingsresultatets offentliggørelse).
Figur 1 giver et overblik over den normale tidsramme for standard-
auktioner. ECB kan vælge at ændre tidsrammen for konkrete
operationer, hvis det skønnes hensigtsmæssigt.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 20
▼M1
De primære markedsoperationer, de langfristede markedsoperationer
og de strukturelle markedsoperationer (med undtagelse af egentlige
købs- eller salgsforretninger) udføres altid som standardauktioner.
Modparter, der opfylder de overordnede adgangskriterier som
beskrevet i afsnit 2.1, kan deltage i standardauktioner.
FIGUR 1
Normal tidsramme for de operationelle trin for standardauktioner
(Tidspunkterne er angivet i ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid))
Bemærk: Tallene angiver trinene som defineret i boks 3.
b) Ekstraordinære auktioner
Ekstraordinære auktioner udføres normalt inden for en time efter
annoncering af auktionen, og bekræftelsen sker umiddelbart efter of-
fentliggørelsen af tildelingsresultatet. Den normale tidsramme forekstraordinære auktioner fremgår af figur 2. ECB kan vælge at ændre
tidsrammen for individuelle operationer, hvis det skønnes hensigts-
mæssigt. Ekstraordinære auktioner anvendes kun i forbindelse med
finjusterende markedsoperationer. Eurosystemet kan ifølge kriterierne
og procedurerne i afsnit 2.2 udvælge et begrænset antal modparter,
der kan deltage i ekstraordinære auktioner.
FIGUR 2
Normal tidsramme for de operationelle trin for ekstraordinære auktioner
Bemærk: Tallene angiver trinene som defineret i boks 3.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 21
▼M1
c) Auktioner tilfast og variabelrente
Eurosystemet kan udføre auktioner til enten fast rente eller variabel
rente. I en auktion tilfast rente fastsætter ECB rentesatsen på
forhånd, og de deltagende modparter afgiver bud på det beløb, de
ønsker at handle til den faste rente (1). I en auktion tilvariabelrente
afgiver modparterne bud på det beløb, de ønsker at handle med den
nationale centralbank, og den rentesats, til hvilken de ønsker at indgå
transaktionen (2).
5.1.2.Auktionskalender
a) Primære og langfristede markedsoperationer
De primære og langfristede markedsoperationer udføres i henhold til
en vejledende kalender, der offentliggøres af Eurosystemet (3). Kalen-
deren offentliggøres mindst tre måneder inden begyndelsen af det år,
for hvilket kalenderen er gældende. De normale handelsdage for de
primære og langfristede markedsoperationer er angivet i tabel 2.
ECB tilstræber at sikre, at modparter i alle medlemsstater kan deltage
i de primære og langfristede markedsoperationer. Derfor justerer
ECB kalenderen for disse operationer efter behov, så der tages højde
for de forskellige medlemsstaters helligdage.
TABEL 2
Normale handelsdage for de primære og langfristede markedsoperationer
Operationstype Normalhandel sdag (H)
Primære markedsoperationer Hver tirsdag
Langfristede markedsoperationer Første onsdag i hver reservekravsperiode (1)
(1) På grund af julen fremskyndes operationen for december en uge og udføres i slutningen af den
reservekravsperiode, der slutter den 23. december, i stedet for i begyndelsen af den efterfølgende
reservekravsperiode.
b) Strukturelle markedsoperationer
Strukturelle markedsoperationer i form af standardauktioner udføres
ikke efter en på forhånd fastlagt kalender. De udføres og afvikles
dog normalt kun på dage, som er NCB-bankdage (4) i alle medlems-
stater.
c) Finjusterende markedsoperationer
Finjusterende markedsoperationer udføres ikke efter en på forhånd
fastlagt kalender. ECB kan beslutte at udføre finjusterende markeds-
operationer på enhver af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale
centralbanker i medlemsstater, hvor handelsdagen, afviklingsdagen
og forfaldsdagen er NCB-bankdage, deltager i disse operationer.
5.1.3.Annoncering af auktioner
Eurosystemets standardauktioner annonceres gennem elektroniske
nyhedstjenester. Desuden kan de nationale centralbanker sende medde-
lelse om auktionen direkte til modparter, der ikke har adgang til2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 22
(1) I valutaswapauktioner til faste swappoint fastsætter ECB swappointene for operationen,
og modparterne afgiver bud på det beløb i hovedstolsvalutaen, som de ønsker at sælge(og købe tilbage) eller købe (og sælge tilbage) til de pågældende swappoint.
(
2) I valutaswapauktioner til variable swappoint afgiver modparterne bud på det beløb i
hovedstolsvalutaen og de swappoint, som de ønsker at indgå handel om.
(3) Kalenderen over Eurosystemets auktioner findes på ECB's websted (www.ecb.int). Se
også Eurosystemets websteder (bilag 5).
(4) Ved »NCB-bankdage« forstås i dette dokument de dage, hvor den nationale centralbank
i en bestemt medlemsstat er åben for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske opera-
tioner. I nogle medlemsstater kan visse af den nationale centralbanks filialer værelukket på NCB-bankdage på grund af nationale eller regionale helligdage. I sådannetilfælde skal den relevante nationale centralbank på forhånd oplyse modparterne omde foranstaltninger, der skal træffes i forbindelse med transaktioner, som omfatter de
pågældende filialer.
▼M1
elektroniske nyhedstjenester. Den offentlige auktionsmeddelelse inde-
holder normalt følgende oplysninger:
— auktionens referencenummer
— auktionsdatoen
— operationstypen (likviditetstilførende eller likviditetsopsugende samt
hvilket pengepolitisk instrument, der benyttes)
— operationens løbetid
— auktionstypen (auktion til fast eller variabel rente)
— tildelingsmetoden (»hollandsk« eller »amerikansk« auktion som defi-
neret i afsnit 5.1.5.d))
— det tilsigtede operationsbeløb (normalt kun ved langfristede markeds-
operationer)
— rentesatsen/kursen/antallet af swappoint (ved auktioner til fast rente)
— laveste/højeste accepterede rente/kurs/swappoint (hvis det er relevant)— operationens startdato og udløbsdato (hvis det er relevant) eller instru-
mentets valørdato og indfrielsesdato (ved udstedelse af gældsbeviser)
— de involverede valutaer og hovedstolsvalutaen (ved valutaswaps)
— spotkursen, der anvendes ved beregning af bud (ved valutaswaps)
— højeste budbeløb (hvis det er relevant)
— laveste individuelle tildelingsbeløb (hvis det er relevant)
— laveste tildelingskvotient (hvis det er relevant)
— tidsfristen for afgivelse af bud
— bevisernes pålydende værdi (ved udstedelse af gældsbeviser)— udstedelsens ISIN-kode (ved udstedelse af gældsbeviser).
Med henblik på at øge gennemsigtigheden af de finjusterende markeds-
operationer annoncerer Eurosystemet normalt ekstraordinære auktioner
på forhånd. Under særlige omstændigheder kan ECB dog beslutte ikke
at annoncere dem på forhånd. Ekstraordinære auktioner annonceres efter
samme procedurer som standardauktioner. I en ekstraordinær auktion
kontaktes de udvalgte modparter direkte af de nationale centralbanker,
uanset om auktionen annonceres eller ej.
5.1.4.Modparternes afgivelse af bud
Modparternes bud skal følge den model, som de nationale centralbanker
har udarbejdet for den relevante operation. Buddene indsendes til den
nationale centralbank i en medlemsstat, hvor instituttet er beliggende
(hovedkontor eller filial). Et institut kan kun afgive bud gennem én enhed
(hovedkontoret eller en bestemt filial) i hver medlemsstat.
I auktioner tilfast rente skalmodparterne i deres bud angive det bel øb, de
ønsker at handle med den nationale centralbank (
1).
I auktioner tilvariabelrente kan modparterne angive bud på op til10
forskellige rentesatser, kurser eller antal swappoint. I hvert bud skal
modparterne angive det beløb, de ønsker at handle med den nationale
centralbank, og den rentesats, til hvilken de ønsker at indgå transakti-
onen (2)(3). De anførte rentesatser angives som multipla af 0,01
procentpoint. Ved valutaswapauktioner til variable swappoint opgives
swappointene ifølge standardmarkedskonventioner, og buddene angives
som multipla af 0,01 swappoint.
I de primære markedsoperationer er det laveste budbeløb 1 000 000 EUR.
Bud, der overstiger dette beløb, angives som multipla af 100 000 EUR.
Samme laveste budbeløb og samme multipla anvendes i forbindelse med
finjusterende og strukturelle markedsoperationer. Det laveste budbeløb
gælder for hver enkelt af de angivne rentesatser, kurser eller antal swap-
point i modpartens bud.
I de langfristede markedsoperationer definerer hver enkelt national
centralbank et laveste budbeløb i intervallet 10 000-1 000 000 EUR.
Bud, der overstiger det definerede laveste budbeløb, angives som multipla
af 10 000 EUR. Det laveste budbeløb gælder for hver enkelt af de
angivne rentesatser i modpartens bud.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 23
(1) I valutaswapauktioner til faste swappoint angives det beløb i hovedstolsvalutaen, som
modparten ønsker at handle med Eurosystemet.
(2) Med hensyn til ECB's udstedelse af gældsbeviser kan ECB beslutte, at bud skal angives
som kurs og ikke som rentesats. I så fald skal kurserne opgives som procent af detpålydende beløb.
(
3) I valutaswapauktioner til variable swappoint angives det beløb i hovedstolsvalutaen,
som modparten ønsker at handle med Eurosystemet, og det pågældende antal swap-
point.
▼M1
ECB kan fastsætte et højeste budbeløb for at hindre uforholdsmæssigt
høje bud. Et eventuelt højeste budbeløb fremgår altid af den offentlig-
gjorte auktionsmeddelelse.
Modparterne forventes altid at være i stand til at dække de beløb, som de
tildeles, med en tilstrækkelig mængde af brugbar sikkerhedsstillelse (1).
De kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som den
pågældende nationale centralbank anvender, giver mulighed for at
pålægge gebyrer, hvis en modpart ikke er i stand til at overføre tilstræk-
kelig sikkerhed eller tilstrækkelige kontanter til afvikling af det beløb,
som modparten er blevet tildelt i en auktion.
Bud kan tilbagekaldes, indtil tidsfristen for afgivelse af bud er udløbet.
Bud, der afgives efter udløbet af den tidsfrist, som er angivet i auktions-
meddelelsen, er ugyldige. De nationale centralbanker afgør, hvorvidt
tidsfristen er overholdt. De nationale centralbanker afviser alle bud fra
en modpart, hvis modpartens samlede budbeløb overstiger et eventuelt
højeste budbeløb fastsat af ECB. De nationale centralbanker afviser også
alle bud, der er lavere end det fastsatte laveste budbeløb, eller hvis rente-
sats, kurs eller antal swappoint er lavere end et eventuelt fastsat minimum
eller højere end et eventuelt fastsat maksimum. Endvidere kan de natio-
nale centralbanker afvise bud, der er ufuldstændige eller ikke følger
modellen for den relevante operation. Hvis et bud afvises, underretter
den pågældende nationale centralbank modparten om sin beslutning inden
tildelingen af beløb i auktionen.
5.1.5.Tildeling af budbeløb
a) Auktioner tilfast rente
Ved tildeling af budbeløb i en auktion til fast rente summeres
buddene fra modparterne. Hvis det samlede budbeløb overstiger det
samlede tildelingsbeløb, sker tildelingen på pro rata-basis i forholdet
tildelingsbeløb/samlet budbeløb (se boks 4). Det beløb, der tildeles
den enkelte modpart, afrundes til nærmeste euro. ECB kan dog
beslutte at tildele hver budgiver i auktioner til fast rente et mindste-
beløb eller beløb efter en mindstekvotient.
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 24
(1) Eller at være i stand til at foretage afvikling i kontanter ved likviditetsopsugende opera-
tioner.
▼M1
b) Auktioner tilvariabelrente i euro
Ved tildeling af beløb i likviditetstilførende auktioner til variabel
rente i euro opstilles buddene i faldende orden efter den budte rente-
sats. Bud med den højeste rente accepteres først. Derefter accepteres
bud med en stadig lavere rente, indtil hele tildelingsbeløbet er nået.
Hvis det samlede budbeløb ved den laveste accepterede rente (dvs.
den marginale rente) overstiger det resterende tildelingsbeløb,
fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet
resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den marginale rente
(se boks 5). Det beløb, der tildeles den enkelte modpart, afrundes til
nærmeste euro.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 25
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 26
▼M1
Ved tildeling af beløb i likviditetsopsugende auktioner til variabel
rente (der kan benyttes ved udstedelse af gældsbeviser og modtagelse
af tidsindskud fra modparter) opstilles buddene i stigende orden efter
den budte rentesats (eller faldende orden efter den budte kurs). Bud
med den laveste rente (højeste kurs) accepteres først. Derefter accep-
teres bud med en stadig højere rente (lavere kurs), indtil hele det
beløb, der skal opsuges, er nået. Hvis det samlede budbeløb ved den
højeste accepterede rente (laveste accepterede kurs) (dvs. den margi-
nale rente eller kurs) overstiger det resterende tildelingsbeløb,
fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet
resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb til den marginale rente
eller kurs (se boks 5). Ved udstedelse af gældsbeviser afrundes det
beløb, der tildeles den enkelte modpart, til nærmeste multiplum af
gældsbevisernes pålydende værdi. Ved andre likviditetsopsugende
operationer afrundes det beløb, som tildeles den enkelte modpart, til
nærmeste euro.
ECB kan beslutte at tildele alle accepterede budgivere i auktioner til
variabelrente et mindstebel øb.
c) Valutaswapauktioner til variable swappoint
Ved tildeling af beløb i likviditetstilførende valutaswapauktioner til
variable swappoint opstilles buddene i stigende orden efter antal
swappoint (1). Bud med det laveste antal swappoint accepteres først.
Derefter accepteres bud med stadig højere antalswappoint, indtilhel e
tildelingsbeløbet i hovedstolsvalutaen er nået. Hvis det samlede
budbeløb ved det højeste accepterede antal swappoint (dvs. det
marginale antal swappoint) overstiger det resterende tildelingsbeløb,
fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i forholdet
resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det marginale antal
swappoint (se boks 6). Det beløb, der tildeles den enkelte modpart,
afrundes tilnærmeste euro.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 27
(1) Swappointbuddene opstilles i stigende orden, idet der tages hensyn til deres fortegn, der
afhænger af fortegnet på rentespændet mellem den udenlandske valuta og euroen. Hvis
renten på den udenlandske valuta i swappens løbetid er højere end den tilsvarende rentepå euroen, er swappointbuddet positivt (dvs. euroen noteres med et terminstillæg iforhold til den udenlandske valuta). Hvis renten på den udenlandske valuta derimod erlavere end den tilsvarende rente på euroen, er swappointbuddet negativt (dvs. euroen
noteres med et terminsfradrag i forhold til den udenlandske valuta).
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 28
▼M1
Ved tildeling af beløb i likviditetsopsugende valutaswapauktioner til
variable swappoint opstilles buddene i faldende orden efter antal
swappoint. Bud med det højeste antalswappoint accepteres først.
Derefter accepteres bud med stadig lavere antal swappoint, indtil
hele det beløb i hovedstolsvalutaen, som skal opsuges, er nået. Hvis
det samlede budbeløb ved det laveste accepterede antal swappoint
(dvs. det marginale antal swappoint) overstiger det resterende tilde-
lingsbeløb, fordeles restbeløbet blandt buddene på pro rata-basis i
forholdet resterende tildelingsbeløb/samlet budbeløb ved det margi-
nale antal swappoint (se boks 6). Det beløb, der tildeles den enkelte
modpart, afrundes tilnærmeste euro.
d) Auktionstype
I forbindelse med auktioner til variabel rente kan Eurosystemet
benytte en auktionstype med enten en enkelt eller flere rentesatser. I
en auktion med en enkelt rentesats (hollandsk auktion) anvendes
samme rente/kurs/antal swappoint ved tildeling af det samlede tilde-
lingsbeløb. Denne svarer til den marginale rente/den marginale kurs/
det marginale antal swappoint (dvs. det punkt, hvor tildelingsbeløbet
nås). I en auktion med flere rentesatser (amerikansk auktion)
anvendes forskellige renter/kurser/antal swappoint svarende til
renterne/kurserne/antallet af swappoint i de enkelte bud.
5.1.6.Offentliggørelse af auktionsresultater
Resultaterne af standardauktioner og ekstraordinære auktioner offentlig-
gøres gennem elektroniske nyhedstjenester. Desuden kan de nationale
centralbanker sende meddelelse om tildelingsresultaterne direkte til
modparter, der ikke har adgang tilel ektroniske nyhedstjenester. Den
offentlige meddelelse om auktionsresultaterne indeholder normalt
følgende oplysninger:
— auktionens referencenummer
— auktionsdatoen
— operationstypen
— operationens løbetid
— det samlede budbeløb fra Eurosystemets modparter
— antallet af budgivere
— de deltagende valutaer (ved valutaswaps)
— det samlede tildelingsbeløb
— tildelingsprocenten (ved auktioner til fast rente)
— spotkursen (ved valutaswaps)
— den marginale rente/den marginale kurs/det marginale antal swappoint
og tildelingsprocenten ved den marginale rente/den marginale kurs/det
marginale antal swappoint (ved auktioner til variabel rente)
— laveste budrente, højeste budrente og den vægtede, gennemsnitlige
tildelingsrente (ved auktioner med flere rentesatser)
— operationens startdato og udløbsdato (hvis det er relevant) eller instru-
mentets valørdato og indfrielsesdato (ved udstedelse af gældsbeviser)
— laveste individuelle tildelingsbeløb (hvis det er relevant)
— laveste tildelingskvotient (hvis det er relevant)
— bevisernes pålydende værdi (ved udstedelse af gældsbeviser)
— udstedelsens ISIN-kode (ved udstedelse af gældsbeviser).
De nationale centralbanker bekræfter de individuelle tildelingsresultater
direkte over for modparterne.
5.2.Bilaterale markedsoperationer
a) Generelle betragtninger
De nationale centralbanker kan udføre markedsoperationer som bila-
terale procedurer (1). Disse procedurer kan anvendes tilfinjusterende
markedsoperationer og strukturelle egentlige købs- eller salgsforret-
ninger. De defineres bredt som alle procedurer, hvor Eurosystemet
uden en auktion udfører en transaktion med en eller nogle få
modparter. Der skelnes mellem to forskellige typer af bilaterale
procedurer: operationer, hvor modparterne kontaktes direkte af Euro-
systemet, og operationer, der udføres via børser og mæglere.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 29
(1) ECB's Styrelsesråd beslutter, hvorvidt ECB under særlige omstændigheder selv kan
udføre finjusterende bilaterale markedsoperationer.
▼M1
b) Direkte kontakt med modparterne
Ifølge denne procedure kontakter de nationale centralbanker direkte
en eller nogle få indenlandske modparter udvalgt efter kriterierne i
afsnit 2.2. De nationale centralbanker beslutter i henhold til instrukser
fra ECB, om de vilindgå en forretning med de pågæl dende
modparter. Transaktionerne afvikles gennem de nationale central-
banker.
Hvis ECB's Styrelsesråd beslutter, at ECB (eller en eller nogle få
nationale centralbanker, der foretager operationerne på vegne af
ECB) under særlige omstændigheder selv kan udføre bilaterale
markedsoperationer, tilpasses procedurerne for disse operationer i
overensstemmelse hermed. I så fald vil ECB (eller de(n) nationale
centralbank(er), der foretager operationerne på vegne af ECB) direkte
kontakte en eller nogle få modparter i euroområdet, som er udvalgt
efter kriterierne i afsnit 2.2. ECB (eller de(n) nationale central-
bank(er), der foretager operationerne på vegne af ECB) vilderefter
beslutte, om man ønsker at indgå en forretning med de pågældende
modparter. Transaktionerne afvikles under alle omstændigheder
decentralt gennem de nationale centralbanker.
Bilaterale markedsoperationer, der gennemføres ved direkte kontakt
med modparterne, kan anvendes i tilbageførselsforretninger, egentlige
købs- eller salgsforretninger, valutaswaps og modtagelse af tidsind-
skud fra modparterne.
c) Markedsoperationer, der udføres via børser og mæglere
De nationale centralbanker kan udføre egentlige købs- eller salgsfor-
retninger via børser og mæglere. I forbindelse med disse operationer
er der ikke fastsat begrænsninger på kredsen af modparter på
forhånd, og procedurerne tilpasses efter markedskonventionerne for
det gældsinstrument, der handles. ECB's Styrelsesråd beslutter, hvor-
vidt ECB (eller en eller nogle få nationale centralbanker, der
foretager operationerne på vegne af ECB) under særlige omstændig-
heder, selv kan udføre finjusterende egentlige købs- eller
salgsforretninger via børser og mæglere.
d) Annoncering af bilaterale markedsoperationer
Bilaterale markedsoperationer annonceres normalt ikke på forhånd.
ECB kan desuden beslutte ikke at offentliggøre resultaterne af bilate-
rale markedsoperationer.
e) Transaktionsdage
ECB kan beslutte at udføre finjusterende bilaterale markedsoperati-
oner på enhver af Eurosystemets bankdage. Kun de nationale
centralbanker i medlemsstater, hvor handelsdagen, afviklingsdagen
og forfaldsdagen er NCB-bankdage, deltager i disse operationer.
Bilaterale egentlige købs- eller salgsforretninger med strukturelle
formål udføres og afvikles normalt kun på dage, som er NCB-bank-
dage i alle medlemsstater.
5.3.Afvikling
5.3.1.Generelle betragtninger
Afviklingen af betalinger i forbindelse med anvendelse af Eurosystemets
stående faciliteter eller deltagelse i markedsoperationer sker via modpar-
ternes konti hos de nationale centralbanker (eller konti hos
afviklingsbanker, der deltager i TARGET). Betalingerne afvikles først
efter (eller samtidig med) den endelige overførsel af operationens under-
liggende aktiver. Det indebærer, at de underliggende aktiver enten skal
være indsat på depotkonti hos de nationale centralbanker på forhånd eller
skal afvikles på intradagbasis over for centralbankerne efter princippet
levering mod betaling (delivery versus payment). Overførsel af de under-
liggende aktiver sker via modparternes afviklingskonti i
værdipapirafviklingssystemer, der overholder ECB's minimumsstan-
darder (1). Modparter uden depotkonto hos en national centralbank eller
afviklingskonto i et værdipapirafviklingssystem, der opfylder ECB's mini-2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 30
(1) En beskrivelse af standarderne for anvendelse af kvalificerede værdipapirafviklingssy-
stemer i euroområdet og en ajourført liste over kvalificerede links mellem disse
systemer findes på ECB's websted (www.ecb.int).
▼M1
mumsstandarder, kan afvikle transaktioner med underliggende aktiver via
en korrespondentbanks afviklingskonto eller depot.
Yderligere forhold vedrørende afviklingsprocedurerne er defineret i de
kontraktmæssige bestemmelser, som de nationale centralbanker (eller
ECB) anvender i forbindelse med de specifikke pengepolitiske instru-
menter. Afviklingsprocedurerne kan variere lidt mellem de nationale
centralbanker på grund af forskelle i national lovgivning og operationel
praksis.
5.3.2.Afvikling af markedsoperationer
Markedsoperationer, der udføres som standardauktioner (dvs. primære
markedsoperationer, langfristede markedsoperationer og strukturelle
markedsoperationer) afvikles normalt den første dag efter handelsdagen,
hvor alle relevante nationale RTGS-systemer og alle relevante værdipa-
pirafviklingssystemer er åbne. Eurosystemet tilstræber af princip at
afvikle transaktioner i forbindelse med markedsoperationerne på samme
tid i alle medlemsstater og med alle modparter, der har leveret tilstræk-
kelig sikkerhed. På grund af operationelle og tekniske begrænsninger
vedrørende værdipapirafviklingssystemerne kan tidspunktet for markeds-
operationernes afvikling inden for den pågældende dag dog variere i
euroområdet. Tidspunktet for afvikling af primære og langfristede
markedsoperationer falder normalt sammen med tidspunktet for tilbagebe-
taling af en tidligere operation med tilsvarende løbetid.
Eurosystemet tilstræber at afvikle markedsoperationer, der udføres som
ekstraordinære auktioner og bilaterale procedurer, på handelsdagen. Af
operationelle årsager anvender Eurosystemet dog undertiden andre afvik-
lingsdage for disse operationer, især for egentlige købs- eller
salgsforretninger (finjusterende og strukturelle) og valutaswaps (se tabel
3).
TABEL 3
Normale afviklingsdage for Eurosystemets markedsoperationer (1)
Pengepolitisk instrumentAfviklingsdag for operationer,
der udføres som standardaukti-
onerAfviklingsdag for operationer,
der udføres som ekstraordinære
auktioner eller bilaterale proce-
durer
Tilbageførselsforretninger H+1 (2)H
Egentlige købs- eller salgsfor-
retninger— Ifølge markedskonventio-
nerne for de handlede
aktiver
Udstedelse af gældsbeviser H+1 —
Valutaswaps — H, H+1 eller H+2
Modtagelse af tidsindskud fra
modparter—H
(1) H i tabellen står for handelsdag. Afviklingsdagene er Eurosystemets bankdage.
(2) Hvis den normale afviklingsdag for primære eller langfristede markedsoperationer falder på en helligdag,
kan ECB beslutte at anvende en anden afviklingsdag med mulighed for afvikling samme dag somhandelsdagen. Afviklingsdagene for primære og langfristede markedsoperationer er angivet på forhånd iEurosystemets auktionskalender (se afsnit 5.1.2).
5.3.3.Procedurer ultimo dagen
Procedurerne ultimo dagen er angivet i dokumentationsgrundlaget for de
nationale RTGS-systemer og TARGET-systemet. Som hovedregel lukker
TARGET-systemet kl. 18.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Der
modtages ikke nye betalingsinstrukser til behandling i de nationale
RTGS-systemer efter lukketid, men resterende betalingsinstrukser
modtaget inden lukketid behandles stadig. Anmodninger fra modparterne
om adgang til den marginale udlånsfacilitet eller indlånsfaciliteten skal
være modtaget af den pågældende nationale centralbank senest 30
minutter efter TARGET's lukketid (1).2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 31
(1) Sidste frist for at anmode om adgang til Eurosystemets stående faciliteter forlænges
med yderligere 30 minutter på Eurosystemets sidste bankdag i en reservekravsperiode.
▼M1
Negative saldi på modparters afviklingskonti (i de nationale RTGS-
systemer) efter kontrolprocedurerne ultimo dagen anses automatisk for
anmodning om adgang til den marginale udlånsfacilitet (se afsnit 4.1).
KAPITEL 6
6.BRUGBARE AKTIVER
6.1.Generelle betragtninger
Ifølge artikel 18.1 i statutten for ESCB kan ECB og de nationale central-
banker udføre pengepolitiske operationer i de finansielle markeder ved at
købe og sælge underliggende aktiver som led i egentlige købsforretninger
eller egentlige salgsforretninger eller som led i genkøbsforretninger. Alle
Eurosystemets udlån skal være baseret på passende sikkerhed. Eurosyste-
mets udlånsoperationer er derfor baseret på levering af underliggende
aktiver fra modparterne i form af overførselaf ejendomsret tilaktiver
(ved købs- eller salgsforretninger eller genkøbsforretninger) eller pant i
de relevante aktiver (ved lån mod sikkerhed) (1).
Med henblik på at beskytte Eurosystemet mod tab i forbindelse med
pengepolitiske operationer, at sikre lige behandling af modparterne og at
øge den operationelle effektivitet skal de underliggende aktiver opfylde
visse kriterier for at blive brugbare til Eurosystemets pengepolitiske
operationer.
Harmoniserede brugbarhedskriterier i euroområdet vilbidrage tilat sikre
lige behandling og operationel effektivitet. Samtidig skal der tages behø-
rigt hensyn til de eksisterende forskelle i medlemsstaternes finansielle
strukturer. Der skelnes derfor, hovedsagelig på grund af interne forhold i
Eurosystemet, mellem to kategorier af brugbare aktiver, som kan
anvendes i Eurosystemets pengepolitiske operationer, nemlig »liste 1«
og »liste 2«:
— Liste 1-papirer består af omsættelige gældsinstrumenter, som opfylder
ECB's ensartede brugbarhedskriterier gældende for hele euroområdet.
— Liste 2-papirer består af yderligere aktiver — omsættelige og ikke-
omsættelige — af særlig betydning for de nationale finansmarkeder
og banksektorer. Disse papirers brugbarhedskriterier fastsættes af de
nationale centralbanker i overensstemmelse med ECB's minimumskri-
terier for brugbarhed. De respektive nationale centralbankers særlige
brugbarhedskriterier for liste 2-papirer skal godkendes af ECB.
Der skelnes ikke mellem de to lister, for så vidt angår aktivernes anven-
delse i de forskellige pengepolitiske operationer (dog anvender
Eurosystemet normalt ikke liste 2-papirer i forbindelse med egentlige
købs- eller salgsforretninger). Aktiver, der er brugbare til Eurosystemets
pengepolitiske operationer, kan også anvendes som underliggende aktiver
i forbindelse med tildeling af intradag-kredit. (2)
Liste 1- og liste 2-papirer er underlagt risiko-styring som beskrevet i
afsnit 6.4.
Eurosystemets modparter kan benytte brugbare aktiver på tværs af græn-
serne, dvs. de kan opnå likviditet fra den nationale centralbank i den
medlemsstat, hvor de er beliggende, mod sikkerhedsstillelse i aktiver,
som befinder sig i en anden medlemsstat (se afsnit 6.6).
6.2.Liste 1-papirer
ECB fører en fortegnelse over liste 1-papirer. Denne fortegnelse er
offentligt tilgængelig (3).
ECB's gældsbeviser er opført som liste 1-papirer. Gældsbeviser udstedt af
de nationale centralbanker inden euroens indførelse i de respektive
medlemsstater er også opført i fortegnelsen over liste 1-papirer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 32
(1) Likviditetsopsugende egentlige salgsforretninger og tilbageførselsforretninger er også
baseret på underliggende aktiver. Brugbarhedskriterierne for underliggende aktiver ilikviditetsopsugende tilbageførselsforretninger er de samme som for underliggendeaktiver i likviditetstilførende tilbageførselsforretninger. Der anvendes dog hverken initi-
almarginer eller haircuts i likviditetsopsugende operationer.
(
2) ECB kan desuden lade de nationale centralbanker godkende visse typer aktiver som
brugbare ved intradag-kreditgivning, selv om de ikke er godkendt som underliggendeaktiver i Eurosystemets pengepolitiske operationer (se fodnote 17 i dette kapitel).
(
3) Denne fortegnelse offentliggøres og ajourføres dagligt på ECB's websted (www.ec-
b.int).
▼M1
Følgende brugbarhedskriterier gælder for andre liste 1-papirer (se også
tabel4):
— De skalvære gæl dsinstrumenter med a) en på forhånd fastsat hoved-
stolog b) en kuponrente, som ikke kan give en negativ
betalingsstrøm. Kuponrenten skal endvidere være i) en nulkuponrente,
ii) en fast kuponrente eller iii) en variabel kuponrente baseret på en
referencerente. Kuponrenten kan være knyttet tilen ændring i
udstederens rating. Desuden kan indeksobligationer anvendes. Disse
karakteristika skal være gældende, indtil forpligtelsen indfries (1).
— De skal have en høj kreditkvalitet. ECB's bedømmelse af gældsinstru-
menters kreditkvalitet bygger bl.a. på foreliggende ratings foretaget af
kreditvurderingsbureauer, garantier (2) stillet af økonomisk velfunde-
rede garanter (3) samt visse institutionelle kriterier, som vil sikre
indehaverne af instrumenterne særlig høj beskyttelse (4).
— De skalkunne overføres el ektronisk.
— De skalvære deponeret/registreret (udstedt) i EØS hos en central bank
eller værdipapircentral, der opfylder ECB's minimumsstandarder. De
skalopbevares (afvikl es) i euroområdet via en konto i Eurosystemet
eller et værdipapirafviklingssystem, der opfylder ECB's standarder
(så sikringsakt og realisation sker i henhold til lovgivningen i et land
i euroområdet). Hvis der ikke er sammenfald mellem den værdipapir-
central, som har udstedt aktivet, og det værdipapirafviklingssystem,
hvor det opbevares, skalde to institutioner forbindes med et l ink
godkendt af ECB (5).
— De skalvære denomineret i euro (6).
— De skal være udstedt (eller garanteret) af enheder inden for EØS (7).
— De skalvære noteret på et regul eret marked som defineret i investe-
ringsservicedirektivet (8), eller de skal være noteret eller handlet på
visse ikke-regulerede markeder, som angivet af ECB (9). Desuden
kan ECB tage markedslikviditet i betragtning i forbindelse med brug-
barheden af individuelle gældsinstrumenter.
Gældsinstrumenter, der er udstedt eller garanteret af modparten eller
andre enheder, som modparten har en snæver forbindelse (10) til, som
defineret i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 33
(1) Gældsinstrumenter, som er efterstillet i forhold til andre af udstederens gældsforplig-
telser (eller inden for en struktureret udstedelse efterstillet i forhold til andre trancher
af samme udstedelse), er ikke omfattet af liste 1.
(2) Brugbare garantier må ikke være betingede og skalkunne gøres gæl dende på anfor-
dring. De skal være gældende i henhold til lovgivningen vedrørende garantien ogretsgyldige i henhold til lovgivningen i et land i euroområdet.
(
3) Garanter skalvære etabl eret i EØS.
(4) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i
artikel22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF omændring af direktiv 85/611/EØF), accepteres kun som liste 1-papirer, hvis en rating afhver enkelt udstedelse (foretaget af et kreditvurderingsbureau) viser, at det pågældende
gældsinstrument efter Eurosystemets opfattelse har en høj kreditkvalitet. Brugbarheden
af gældsinstrumenter udstedt som led i et emissionsprogram vurderes på grundlag af enindividuelrating af hver enkel t udstedel se inden for programmet.
(
5) En beskrivelse af standarderne for anvendelse af kvalificerede værdipapirafviklingssy-
stemer i euroområdet samt en ajourført liste over de kvalificerede links mellem disse
systemer findes på ECB's websted (www.ecb.int).
(6) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.
(7) Kravet om, at udstederen skal være beliggende i EØS, gælder ikke internationale og
overnationale institutioner.
(8) Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med
værdipapirer (EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27).
(9) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i
artikel22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF omændring af direktiv 85/611/EØF), accepteres kun som liste 1-papirer, hvis de er noteretpå et reguleret marked som defineret i investeringsservicedirektivet (direktiv 93/22/
EØF) og opfylder kravene i prospektdirektivet (direktiv 89/298/EØF).
(
10) Hvis en modpart anvender aktiver, der på grund af sammenfald med udsteder/garant
eller snævre forbindelser ikke kan eller ikke længere kan anvendes som sikkerhed forudestående lån, er modparten forpligtet til straks at underrette den relevante nationalecentralbank herom. Aktiverne ansættes til nul på næste værdiansættelsesdag, og der
kan udløses et margin call (se bilag 6).
▼M1
virksomhed som kreditinstitut, må ikke leveres som underliggende
aktiver, selv om de er opført i fortegnelsen over liste 1-papirer (1)(2).
De nationale centralbanker kan beslutte ikke at acceptere følgende instru-
menter som underliggende aktiver, selv om de er opført i fortegnelsen
over liste 1-papirer:
— Gældsinstrumenter med indfrielsesdato inden udløbet af den pengepo-
litiske operation, hvori de anvendes som underliggende aktiver (3).
— Gældsinstrumenter, hvor en betaling (fx en rentebetaling) finder sted i
perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation, hvori de
anvendes som underliggende aktiver.
Alle liste 1-papirer kan benyttes i grænseoverskridende operationer,
hvilket betyder, at en modpart kan opnå kredit hos den nationale central-
bank i den medlemsstat, hvor den er beliggende, ved at anvende liste 1-
instrumenter, der opbevares i en anden medlemsstat (se afsnit 6.6).
Liste 1-papirer er brugbare til alle pengepolitiske operationer, der er
baseret på underliggende aktiver, dvs. markedsoperationer, der gennem-
føres som tilbageførselsforretninger og egentlige købs- og
salgsforretninger, og den marginale udlånsfacilitet.
6.3.Liste 2-papirer (4)
Foruden gældsinstrumenter, der opfylder brugbarhedskriterierne for liste
1, kan de nationale centralbanker godkende andre aktiver, såkaldte liste
2-papirer, der er af særlig betydning for de nationale finansmarkeder og
banksektorer. Brugbarhedskriterierne for liste 2-papirer fastsættes af de
nationale centralbanker i overensstemmelse med de nedenfor anførte
minimumskriterier for brugbarhed. De specifikke nationale brugbarheds-
kriterier for liste 2-papirer skal godkendes af ECB. De nationale
centralbanker fører nationale fortegnelser over brugbare liste 2-papirer.
Disse fortegnelser er offentligt tilgængelige (5).2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 34
(1) Artikel1, stk. 26, i Europa-Parl amentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts
2000 om adgang tilat optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (EFT L 126 af
26.5.2000, s. 1) har følgende ordlyd:
»a) »snævre forbindelser«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske
personer er knyttet tilhinanden gennem: kapital interesser, hvorved forstås besid-delse af mindst 20 pct. af stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed,enten direkte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et moderselskab og et
datterselskab, i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2, i direktiv 83/349/EØF nævntetilfælde, eller en forbindelse af samme art mellem en fysisk eller juridisk personog en virksomhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledes somdatterselskab af det moderselskab, der står i spidsen for disse virksomheder. Ensituation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er varigt knyttet til
den samme person gennem kontrol, betragtes ligeledes som en snæver forbin-
delse.«
(
2) Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på i) snævre forbindelser mellem
modparten og EØS-landenes offentlige myndigheder, ii) handelsveksler, hvor mindstén enhed (foruden et kreditinstitut) hæfter over for modparten, iii) gældsinstrumenter,
der til fulde overholder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinsti-
tutter (direktiv 88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), og iv) tilfælde, hvorgældsinstrumenter er beskyttet af særlige juridiske sikkerhedsbestemmelser, svarende tilnr. iii).
(
3) Hvis de nationale centralbanker vil tillade anvendelse af instrumenter med kortere
løbetid end de pengepolitiske operationer, hvori de benyttes som underliggende aktiver,
vil modparterne blive pålagt at ombytte disse aktiver senest ved deres udløb.
(4) Foruden de liste 2-papirer, der er brugbare til Eurosystemets pengepolitiske operationer,
kan ECB give de nationale centralbanker tilladelse til at yde intradag kredit mod gælds-instrumenter, der er kvalificerede til intradag kreditgivning af centralbanker i EU-lande
uden for euroområdet, og som i) opbevares i EØS-lande uden for euroområdet, ii) er
udstedt af enheder i EØS-lande uden for euroområdet, og iii) er denomineret i EØS-valutaer (eller andre valutaer, der handles meget). ECB's tilladelse er betinget af, atden operationelle effektivitet bevares, og at der udøves behørig kontrol med de særligejuridiske risici i forbindelse med sådanne gældsinstrumenter. Inden for euroområdet må
disse gældsinstrumenter ikke anvendes på tværs af grænserne (dvs. modparterne må
kun benytte disse gældsinstrumenter til at modtage likviditet direkte fra den nationalecentralbank, som har tilladelse fra ECB til at yde intradag kredit mod sikkerhedsstil-lelse i disse aktiver).
(
5) Disse fortegnelser offentliggøres og ajourføres dagligt på ECB's websted (www.ec-
b.int). I forbindelse med ikke-omsættelige liste 2-papirer og gældsinstrumenter med
begrænset likviditet og særlige karakteristika kan de nationale centralbanker vedtageikke at oplyse om individuelle udstedelser, udstedere/debitorer eller garanter, når deoffentliggør de nationale fortegnelser over liste 2-papirer. De skal i så fald give alterna-tive oplysninger, så modparterne i euroområdet let kan afgøre brugbarheden af et
bestemt aktiv.
▼M1
Liste 2-papirer skal opfylde følgende minimumskriterier for brugbarhed
(se også tabel4):
— De kan være gældsinstrumenter (omsættelige eller ikke-omsættelige)
med a) en på forhånd fastsat hovedstolog b) en kuponrente, som
ikke kan give en negativ betalingsstrøm. Kuponrenten skal endvidere
være i) en nulkuponrente, ii) en fast kuponrente eller iii) en variabel
kuponrente baseret på en referencerente. Kuponrenten kan være
knyttet tilen ændring i udstederens rating. Desuden kan indeksobl iga-
tioner anvendes. Disse karakteristika skalvære gæl dende, indtil
forpligtelsen indfries. De kan også være aktier (der handles på et
reguleret marked som defineret i investeringsservicedirektivet) (1).
Aktier udstedt af kreditinstitutter og gældsinstrumenter udstedt af
kreditinstitutter, der ikke til fulde opfylder kriterierne i artikel 22,
stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter, godkendes normalt ikke
som liste 2-papirer. ECB kan dog give de nationale centralbanker
tilladelse til at medtage sådanne aktiver i deres fortegnelse over liste
2-papirer på visse betingelser og med visse begrænsninger.
TABEL 4
Aktiver, der er brugbare til Eurosystemets pengepolitiske operationer
Kriterier Liste 1 Liste 2
Aktiv — ECB's gældsbeviser
— Andre omsættelige
gældsinstru-
menter (1)(2)— Omsættelige gældsinstru-
menter (1)
— Ikke-omsættelige gælds-
instrumenter (1)
— Aktier, der handles på et
reguleret marked
Afviklingsprocedurer Instrumenterne skalvære
centralt deponeret i elek-
tronisk form hos en nati-
onal centralbank eller et
værdipapirafviklingssy-
stem, der opfylder ECB's
minimumsstandarderAktiverne skal være lettil-
gængelige for den nationale
centralbank, der har
medtaget dem i sin forteg-
nelse over liste 2-papirer
Udsteder — Centralbanker
— Den offentlige sektor— Den private sektor (
3)
— Internationale og over-
nationale institutioner— Den offentlige sektor
— Den private sektor (4)
Kreditstandard Aktivet skalefter ECB's
skøn have en høj kredit-
kvalitet (hvilket kan
omfatte en garanti fra en
garant i EØS, som efter
ECB's skøn er økonomisk
velfunderet)Aktivet skalvære skønnet at
have en høj kreditkvalitet af
den nationale centralbank,
der har medtaget det i sin
fortegnelse over liste 2-
papirer (hvilket kan omfatte
en garanti fra en garant i
euroområdet, som er skønnet
økonomisk velfunderet af
den nationale centralbank,
der har medtaget aktivet i
sin fortegnelse over liste 2-
papirer)
Udsteders (eller garants)
hjemstedEØS (5) Euroområdet
Aktivets placering — Udstedelsessted: EØS
— Afviklingssted: euro-
området (6)Euroområdet (6)
Valuta Euro (7) Euro (7)2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 35
(1) Rådets direktiv 93/22/EØF af 10. maj 1993 om investeringsservice i forbindelse med
værdipapirer (EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27).
▼M1
Kriterier Liste 1 Liste 2
Memo: Kan benyttes på
tværs af grænserneJa Ja
(1) De skalhave både a) en på forhånd fastsat hovedstolog b) en kuponrente, som ikke kan give en
negativ betalingsstrøm. Kuponrenten skal endvidere være i) en nulkuponrente, ii) en fast kuponrente
eller iii) en variabel kuponrente baseret på en referencerente. Kuponrenten kan være baseret på en
ændring i udstederens rating. Desuden kan indeksobligationer anvendes. Disse karakteristika skalvære gældende, indtil forpligtelsen indfries.
(
2) Gældsinstrumenter, som er efterstillet i forhold til andre af udstederens gældsforpligtelser (eller
inden for en struktureret udstedelse efterstillet i forhold til andre trancher af samme udstedelse), er
ikke omfattet af liste 1.
(3) Gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde overholder kriterierne i artikel 22,
stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter (direktiv 88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), accepteres kun som liste 1-papirer på følgende tre betingelser: For det første skal en ratingaf hver enkelt udstedelse (foretaget af et kreditvurderingsbureau) vise, at det pågældende gældsin-
strument efter Eurosystemets opfattelse har en høj kreditkvalitet. Brugbarheden af
gældsinstrumenter udstedt som led i et emissionsprogram vurderes på grundlag af en individuelrating af hver enkelt udstedelse inden for programmet. For det andet skal gældsinstrumenternevære noteret på et reguleret marked som defineret i investeringsservicedirektivet (direktiv 93/22/EØF). For det tredje skal gældsinstrumenterne opfylde kravene i prospektdirektivet (direktiv 89/
298/EØF).
(
4) Aktier udstedt af kreditinstitutter og gældsinstrumenter udstedt af kreditinstitutter, der ikke til fulde
opfylder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinstitutter, er normalt ikke brug-bare som liste 2-papirer. ECB kan dog give de nationale centralbanker tilladelse til at medtagesådanne aktiver i deres fortegnelse over liste 2-papirer på visse betingelser og med visse begræns-
ninger.
(
5) Kravet om, at udstederen skal være beliggende i EØS, gælder ikke internationale og overnationale
institutioner.
(6) Så sikringsakt og realisation sker i henhold til lovgivningen i et land i euroområdet.
(7) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 36
▼M1
— De skal være gældsforpligtelser over for eller aktier i (eller være
garanteret (1) af) enheder, der skønnes økonomisk velfunderede af
den nationale centralbank, der har medtaget aktiverne i sin fortegnelse
over liste 2-papirer.
— De skal være lettilgængelige for den nationale centralbank, som har
medtaget aktiverne i sin fortegnelse over liste 2-papirer.
— De skalvære opbevaret i euroområdet (så sikringsakt og real isation
sker i henhold til lovgivningen i et land i euroområdet).
— De skalvære denomineret i euro (2).
— De skal være udstedt (eller garanteret) af enheder etableret i euro-
området.
Gældsforpligtelser over for eller aktier udstedt af modparten eller andre
enheder, som modparten har en snæver forbindelse (3) tilsom defineret i
artikel1, stk. 26, i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut, accepteres ikke som underliggende aktiver
af de nationale centralbanker, selv om de er opført i fortegnelsen over
liste 2-papirer (4)(5).
De nationale centralbanker kan beslutte ikke at acceptere følgende instru-
menter som underliggende aktiver, selv om de er opført i fortegnelsen
over liste 2-papirer:
— Gældsinstrumenter med indfrielsesdato inden udløbet af den pengepo-
litiske operation, hvori de anvendes som underliggende aktiver (6).
— Gældsinstrumenter, hvor en betaling (fx en rentebetaling) finder sted i
perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation, hvori de
anvendes som underliggende aktiver.
— Aktier med en hvilken som helst betaling eller med en hvilken som
helst anden rettighed, der kan påvirke deres egnethed som underlig-
gende aktiv i perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation,
hvori de anvendes som underliggende aktiver.
Liste 2-papirer, der er brugbare tilEurosystemets pengepol itiske operati-
oner, kan benyttes på tværs af grænserne, dvs. en modpart kan opnå
likviditet fra den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor den er
beliggende, ved hjælp af aktiver, som opbevares i en anden medlemsstat
(se afsnit 6.6).
Liste 2-papirer er brugbare tilmarkedsoperationer, der gennemføres som
tilbageførselsforretninger, og til den marginale udlånsfacilitet. De
anvendes normalt ikke i Eurosystemets egentlige købs- eller salgsforret-
ninger.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 37
(1) Brugbare garantier må ikke være betingede og skalkunne gøres gæl dende på anfor-
dring. De skal være gældende i henhold til lovgivningen vedrørende garantien og
retsgyldige i henhold til lovgivningen i et land i euroområdet.
(2) Udtrykt i euro eller i euroens nationale denominationer.
(3) Hvis en modpart anvender aktiver, der på grund af snævre forbindelser ikke kan
anvendes som sikkerhed for udestående lån, er modparten forpligtet til straks at under-rette den relevante nationale centralbank herom. Aktiverne ansættes til nul på næste
værdiansættelsesdag, og der kan udløses en margin call (se bilag 6).
(
4) Artikel1, stk. 26, i Europa-Parl amentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts
2000 om adgang tilat optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (EFT L 126 af26.5.2000, s. 1) har følgende ordlyd:
»a) »snævre forbindelser«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske
personer er knyttet tilhinanden gennem: kapital interesser, hvorved forstås besid-
delse af mindst 20 pct. af stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed,enten direkte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et moderselskab og et
datterselskab, i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2, i direktiv 83/349/EØF nævnte
tilfælde, eller en forbindelse af samme art mellem en fysisk eller juridisk person
og en virksomhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledes somdatterselskab af det moderselskab, der står i spidsen for disse virksomheder. Ensituation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er varigt knyttet tilden samme person gennem kontrol, betragtes ligeledes som en snæver forbin-
delse.«
(
5) Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på i) snævre forbindelser mellem
modparten og EØS-landenes offentlige myndigheder, ii) handelsveksler, hvor mindstén enhed (foruden et kreditinstitut) hæfter over for modparten, iii) gældsinstrumenter,der til fulde overholder kriterierne i artikel 22, stk. 4, i direktivet om investeringsinsti-
tutter (direktiv 88/220/EØF om ændring af direktiv 85/611/EØF), og iv) tilfælde, hvor
gældsinstrumenter er beskyttet af særlige juridiske sikkerhedsbestemmelser svarende tilnr. iii).
(
6) Hvis de nationale centralbanker vil tillade anvendelse af instrumenter med kortere
løbetid end de pengepolitiske operationer, hvori de benyttes som underliggende aktiver,
vil modparterne blive pålagt at ombytte disse aktiver senest ved deres udløb.
▼M1
6.4.Risikostyring
Risikostyringen i forbindelse med de underliggende aktiver i Eurosyste-
mets pengepolitiske operationer har til formål at beskytte Eurosystemet
mod økonomiske tab i tilfælde af, at de underliggende aktiver skal reali-
seres på grund af misligholdelse fra en modparts side. Eurosystemet kan
benytte sig af de risikostyringsinstrumenter, som er beskrevet i boks 7.
6.4.1.Initialmarginer
Eurosystemet anvender initialmarginer, der svarer til en vis procentdel af
det pågældende likviditetsbeløb, og som lægges til ved beregning af de
underliggende aktivers påkrævede værdi. Der anvendes to forskellige
initialmarginer, idet der tages højde for Eurosystemets eksponering:
— en margin på 1 % for intradag- og dag tildag-transaktioner, og
— en margin på 2 % for transaktioner med en oprindelig løbetid på mere
end en bankdag.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 38
▼M1
Der anvendes ingen marginer i forbindelse med likviditetsopsugende
operationer.
6.4.2.Risikostyring i forbindelse med liste 1-papirer
Foruden de initialmarginer, der anvendes i forbindelse med den tilførte
likviditet, anvender Eurosystemet særlige risikostyringsinstrumenter, alt
efter hvilken type underliggende aktiver modparten leverer. ECB afgør,
hvilke risikostyringsinstrumenter der skal anvendes i forbindelse med liste
1-papirer, idet der tages hensyn til medlemsstaternes forskellige retssy-
stemer. Risikostyringsinstrumenterne i forbindelse med liste 1-papirer er
stort set harmoniserede i hele euroområdet (1). Rammerne for risikosty-
ring i forbindelse med liste 1-papirer omfatter følgende:
— De enkelte gældsinstrumenter er underlagt særlige »haircuts«. Ved
haircuts trækkes en vis procentdelfra det underl iggende aktivs kurs-
værdi. Der anvendes forskellige haircuts alt efter
gældsinstrumenternes restløbetid og kuponstruktur som beskrevet i
boks 8.
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 39
(1) På grund af operationelle forskelle mellem medlemsstaternes procedurer for levering af
underliggende aktiver til de nationale centralbanker (i form af en sikkerhedspulje depo-neret hos den nationale centralbank eller som genkøbsforretninger baseret påindividuelle aktiver angivet for hver enkelt transaktion) kan der forekomme mindreforskelle med hensyn til tidspunktet for værdiansættelse og andre operationelle karakte-
ristika i forbindelse med marginsystemet.
▼M1
— Der anvendes ikke haircuts i forbindelse med likviditetsopsugende
operationer.
— Alt efter retssystem og nationalt operationelt system kan de nationale
centralbanker tillade pooling af underliggende aktiver og/eller kræve
øremærkning af de aktiver, der anvendes i den enkelte transaktion.
Ved pooling samler modparten en pulje af tilstrækkelige underlig-
gende aktiver, som den stiller til rådighed for centralbanken som
sikkerhed for de relevante lån hos centralbanken. De individuelle
aktiver er således ikke knyttet til bestemte kreditoperationer. Ved
øremærkning er hver kreditoperation derimod knyttet tilbestemte,
identificerbare aktiver.
— Aktiverne værdiansættes dagligt. De nationale centralbanker beregner
dagligt de underliggende aktivers påkrævede værdi under hensyntagen
til ændringer i størrelsen af udestående lån, principperne for værdian-
sættelse ifølge afsnit 6.5 og de krævede initialmarginer og haircuts.
— Hvis de underliggende aktiver efter værdiansættelsen ikke opfylder
kravene for den pågældende dag, udføres symmetriske margin calls.
For at nedbringe frekvensen af margin calls kan de nationale central-
banker anvende en tærskelværdi, der i så fald skal være 1 % af den
mængde likviditet, der er tilført. Alt efter jurisdiktion kan de nationale
centralbanker kræve, at margin calls gennemføres som levering af
yderligere aktiver eller som kontantbetalinger. Det indebærer, at
modparterne skal levere yderligere aktiver (eller kontanter), hvis de
underliggende aktivers kursværdi falder under den nedre tærskelværdi.
Tilsvarende returnerer den nationale centralbank overskydende aktiver
(eller kontanter) til modparten, hvis de underliggende aktivers kurs-
værdi efter en genberegning ligger over den øvre tærskelværdi (se
boks 9).2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 40
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 41
▼M1
— I systemer med pooling kan modparterne pr. definition ombytte
underliggende aktiver dagligt.
— I systemer med øremærkning kan de nationale centralbanker tillade
ombytning af underliggende aktiver.
— ECB kan til enhver tid beslutte at fjerne individuelle gældsinstru-
menter fra fortegnelsen over brugbare liste 1-papirer (1).
6.4.3.Risikostyring i forbindelse med liste 2-papirer
De relevante risikostyringsinstrumenter for liste 2-papirer fastsættes af
den nationale centralbank, som har medtaget aktivet i sin fortegnelse
over liste 2-papirer. De nationale centralbankers anvendelse af risikosty-
ringsinstrumenter skalgodkendes af ECB. Eurosystemet til stræber ved
udarbejdelse af de relevante risikostyringsinstrumenter at sikre ensartede
betingelser for liste 2-papirer i hele euroområdet. Inden for disse rammer
afspejler de haircuts, der anvendes i forbindelse med liste 2-papirer, de
særlige risici ved disse aktiver, og de er mindst lige så store som de hair-
cuts, der anvendes i forbindelse med liste 1-papirer. Liste 2-papirer er
inddelt i fire forskellige haircut-grupper efter forskellene i karakteristika
og likviditet (se boks 10). Risikostyringsinstrumenterne er baseret på
rentevolatilitet, renteniveauet, en antaget realiseringsperiode og aktivets
relevante løbetid.
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 42
(1) Hvis et gældinstrument anvendes i en af Eurosystemets kreditoperationer på det tids-
punkt, hvor det slettes i fortegnelsen over liste 1-papirer, skal det fjernes inden 20
bankdage efter sletningsdatoen.
▼M1
Medtagelse af liste 2-papirer i en af følgende grupper foreslås af de nati-
onale centralbanker og skal godkendes af ECB.
1. Aktier
2. Omsættelige gældsinstrumenter med begrænset likviditet
Størstedelen af liste 2-papirerne falder inden for denne kategori. Selv om
der kan være forskelle i likviditetsgrad, ligner aktiverne i princippet
hinanden ved, at de har et lille sekundært marked, at kurserne ikke altid
noteres dagligt, og at handler af normal størrelse kan give en kurseffekt.
3. Gældsinstrumenter med begrænset likviditet og særlige
karakteristika
Selv om disse aktiver til en vis grad er omsættelige, tager realiseringen i
markedet længere tid. Dette er tilfældet med aktiver, der i princippet ikke
er omsættelige, men som har særlige karakteristika, der til en vis grad gør
dem omsættelige, herunder markedsauktioner (hvis der er behov for reali-
sering af aktiverne) og en daglig kursvurdering.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 43
▼M1
4. Ikke-omsættelige gældsinstrumenter
Disse instrumenter er i praksis ikke omsættelige og er derfor ikke eller
næsten ikke likvide.
For liste 2-papirer med mulighed for rentetilpasning, hvor tilpasningen
sker på en klar og utvetydig måde efter markedets standarder og med
forbehold af ECB's godkendelse, er den relevante løbetid restløbetiden
frem til næste rentetilpasning, uanset hvilken likviditetsgruppe aktivet
tilhører.
De nationale centralbanker anvender samme tærskelprocent (hvis en
sådan anvendes) i margin calls for liste 2-papirer som i margin calls for
liste 1-papirer. Desuden kan de nationale centralbanker fastsætte rammer(limits) for modtagelse af liste 2-papirer, kræve yderligere garantier og til
enhver tid beslutte at slette enkelte aktiver i deres fortegnelse over liste 2-
papirer.
6.5.Værdiansættelsesprincipper i forbindelse med underliggende aktiver
Ved værdiansættelse af de underliggende aktiver i tilbageførselsforret-
ninger anvender Eurosystemet følgende principper:
— For hvert omsætteligt aktiv, der er brugbart som liste 1- eller liste 2-
papir, angiver Eurosystemet en enkelt referencekilde, hvorfra kursin-
formation hentes. For aktiver, der noteres eller handles på flere
markeder, indebærer dette, at kun kursinformation fra ét af disse
markeder benyttes for det relevante aktiv.
— For hvert referencemarked definerer Eurosystemet den mest repræsen-
tative kurs, der skalanvendes tilberegning af kursværdier. Hvis fl ere
kurser noteres, anvendes den laveste (normalt budkursen).
— Værdien af omsættelige aktiver beregnes på grundlag af den mest
repræsentative kurs på den sidste bankdag inden værdiansættelses-
dagen.
— I mangelaf en repræsentativ kurs for et bestemt aktiv på den sidste
bankdag inden værdiansættelsesdagen anvendes den seneste handels-
kurs. Hvis der ikke foreligger en handelskurs, definerer den nationale
centralbank en kurs på grundlag af aktivets seneste kurs i reference-
markedet.
— Et gældsinstruments kursværdi beregnes inkl. vedhængende renter.
— På grund af forskelle i de nationale retssystemer og den operationelle
praksis kan behandlingen af betalingsstrømmene i forbindelse med
aktiver (fx rentebetalinger), der modtages i en tilbageførselsforret-
nings løbetid, variere mellem de nationale centralbanker. Hvis
betalingsstrømmen overføres til modparten, sikrer de nationale
centralbanker, at de relevante operationer stadig er helt dækket af
tilstrækkelige underliggende aktiver, indtil overførslen finder sted.
De nationale centralbanker tilstræber, at den økonomiske effekt af
behandlingen af betalingsstrømme svarer til, at betalingen overføres
tilmodparten på betal ingsdagen (
1).
— For ikke-omsættelige liste 2-papirer angiver den nationale central-
bank, som har medtaget aktiverne i sin fortegnelse over liste 2-
papirer, særlige værdiansættelsesprincipper.
6.6.Grænseoverskridende anvendelse af brugbare aktiver
Eurosystemets modparter kan anvende brugbare aktiver på tværs af græn-
serne, dvs. de kan opnå likviditet fra den nationale centralbank i den
medlemsstat, hvor de er etableret, ved hjælp af aktiver, som befinder sig
i en anden medlemsstat. Underliggende aktiver kan benyttes på tværs af
grænserne til afvikling af alle typer operationer, hvor Eurosystemet
tilfører likviditet mod sikkerhedsstillelse i brugbare aktiver. De nationale
centralbanker (og ECB) har udviklet en mekanisme, der sikrer, at alle
brugbare aktiver kan anvendes på tværs af grænserne. Det drejer sig om
korrespondentcentralbankmodellen (CCBM), hvor de nationale central-
banker over for hinanden (og ECB) fungerer som depotinstitutioner
(»korrespondentbanker«) af de aktiver, de modtager i deres lokale regi-
streringsinstitution eller afviklingssystem. Alle brugbare aktiver kan
benyttes i CCBM. Særlige løsninger kan anvendes i forbindelse med
ikke-omsættelige aktiver eller liste 2-papirer med begrænset likviditet og2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 44
(1) De nationale centralbanker kan beslutte, at de som underliggende aktiver i tilbagefør-
selsforretninger ikke vil acceptere gældsinstrumenter med betalingsstrømme (fxrentebetalinger) eller aktier med en hvilken som helst form for udbetaling (eller meden hvilken som helst anden rettighed, der kan påvirke deres egnethed som underlig-gende aktiv), der forfalder i perioden indtil udløbet af den pengepolitiske operation
(se afsnit 6.2 og 6.3).
▼M1
særlige karakteristika, der ikke kan overføres gennem et værdipapirafvik-
lingssystem (1). CCBM kan bruges til sikkerhedsstillelse i forbindelse
med alle former for kreditoperationer i Eurosystemet (2). Foruden CCBM
kan kvalificerede links mellem værdipapirafviklingssystemer benyttes til
grænseoverskridende overførselaf værdipapirer (3).
6.6.1.Korrespondentcentralbankmodellen
Korrespondentcentralbankmodellen er illustreret i figur 3 nedenfor.
FIGUR 3
Korrespondentcentralbankmodellen
Alle nationale centralbanker har depotkonti hos hinanden med henblik på
grænseoverskridende anvendelse af brugbare aktiver. CCBMs nøjagtige
procedure afhænger af, om de brugbare aktiver er øremærket tilbestemte
transaktioner, eller om de indgår i en pulje af underliggende aktiver (4).
— I et system med øremærkning er proceduren følgende: Så snart
modpartens bud på kredit er accepteret af den nationale centralbank i
den medlemsstat, hvor modparten er etableret (dvs. »hjemmecentral-
banken«), instruerer modparten (evt. via sin egen depotinstitution)
værdipapirafviklingssystemet i det land, hvor værdipapirerne er opbe-
varet, om at overføre disse tilhjemmecentral bankens konto hos
centralbanken i det pågældende land. Når hjemmecentralbanken af
korrespondentcentralbanken er blevet underrettet om, at sikkerheden
er modtaget, overføres midlerne til modparten. Centralbankerne
sender ikke midler, før de er sikre på, at modparternes sikkerhed er
modtaget af korrespondentcentralbanken. Hvis afviklingsfristerne
kræver det, kan modparterne forhåndsdeponere aktiver på hjemme-
centralbankens konto hos korrespondentcentralbankerne ved hjælp af
CCBM-procedurerne.
— I et system med pooling er proceduren følgende: Modparten kan til
enhver tid levere værdipapirer til hjemmecentralbankens konto hos
korrespondentcentralbanken. Når hjemmecentralbanken af korrespon-
dent-centralbanken er blevet underrettet om, at værdipapirerne er
indgået, indsættes værdipapirerne på modpartens puljekonto.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 45
(1) Nærmere oplysninger herom findes i brochuren om CCBM på ECB's websted
(www.ecb.int).
(2) ECB kan give de nationale centralbanker tilladelse til at yde intradag kredit mod visse
typer »udenlandske« gældsinstrumenter (se fodnote 49). Inden for euroområdet måsådanne gældsinstrumenter dog ikke anvendes på tværs af grænserne.
(
3) Brugbare aktiver kan anvendes gennem en centralbanks konto i et værdipapirafviklings-
system i et andet land end det, hvor den pågældende centralbank ligger, hvis
Eurosystemet har godkendt brugen af denne konto. Siden august 2000 har den irskecentralbank været godkendt til at åbne en sådan konto i Euroclear. Denne konto kanbenyttes til alle brugbare aktiver i Euroclear, dvs. inkl. brugbare aktiver overført tilEuroclear gennem kvalificerede links.
(
4) Se brochuren om CCBM for at få nærmere oplysninger.
▼M1
CCBM er åben fra kl. 9.00 til kl. 16.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk
tid) på alle Eurosystemets bankdage. En modpart, der ønsker at benytte
CCBM, skal underrette den nationale centralbank, hvorfra den ønsker at
modtage kredit — dvs. modpartens hjemmecentralbank — herom inden
kl. 16.00 ECB-tid (kontinentaleuropæisk tid). Endvidere skal modparten
sikre, at sikkerheden for de pengepolitiske operationer indsættes på korre-
spondentcentralbankens konto senest kl. 16.45 ECB-tid
(kontinentaleuropæisk tid). Instrukser eller deponering efter disse tidsfri-
sters udløb behandles først med henblik på kredit den følgende bankdag.
Når modparterne forventer at have behov for at anvende CCBM sent på
dagen, bør de så vidt muligt levere (deponere) aktiverne på forhånd.
Under særlige omstændigheder, eller hvis det er påkrævet af pengepoli-
tiske årsager, kan ECB beslutte at forlænge CCBM's åbningstid til
TARGET's lukketid.
6.6.2.Grænseoverskridende links
Grænseoverskridende overførselaf værdipapirer kan, foruden gennem
CCBM, også ske gennem kvalificerede links mellem EU's værdipapiraf-
viklingssystemer.
FIGUR 4
Links mellem værdipapirafviklingssystemer
Et link mellem to værdipapirafviklingssystemer giver en deltager i det
ene værdipapirafviklingssystem mulighed for at være i besiddelse af
værdipapirer udstedt i et andet værdipapirafviklingssystem uden at være
deltager i dette værdipapirafviklingssystem. Før disse links kan benyttes
tiloverførselaf sikkerhed i forbindel se med Eurosystemets kreditoperati-
oner, skalde vurderes og godkendes på grundl ag af standarderne for
anvendelse af EU's værdipapirafviklingssystemer (1)(2).
Hvad angår Eurosystemet, varetager CCBM og de grænseoverskridende
links mellem EU's værdipapirafviklingssystemer samme funktion, idet
begge giver modparterne mulighed for at anvende sikkerhed på tværs af
grænserne. Begge systemer sætter med andre ord modparterne i stand til
at stille sikkerhed i form af aktiver for at opnå kredit fra deres hjemme-
centralbank, også selv om disse aktiver er udstedt i et
værdipapirafviklingssystem i et andet land. CCBM og de grænseoverskri-
dende links varetager denne funktion på forskellig måde. I CCBM er der
tale om grænseoverskridende forbindelser mellem de nationale central-
banker, der fungerer som depotinstitutioner for hinanden. Anvendes
links, er der tale om grænseoverskridende forbindelser mellem værdipa-
pirafviklingssystemerne, som åbner samlekonti hos hinanden. Aktiver,
der er deponeret hos en korrespondentcentralbank, kan kun anvendes2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 46
(1) En ajourført liste over kvalificerede links findes på ECB's websted (www.ecb.int).
(2) Se »Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit opera-
tions«, januar 1998.
▼M1
som sikkerhed for Eurosystemets kreditoperationer. Aktiver, som modpar-
terne har gennem et link, kan anvendes til Eurosystemets
kreditoperationer og til et hvilket som helst andet formål, som modparten
måtte ønske. Gennem grænseoverskridende links ejer modparterne akti-
verne på deres konto i deres hjemlands værdipapirafviklingssystem, så
der ikke er brug for en depotinstitution.
KAPITEL 7
7.RESERVEKRAV (1)
7.1.Generelle betragtninger
ECB pålægger kreditinstitutterne at holde mindstereserver på konti hos de
nationale centralbanker inden for rammerne af Eurosystemets reserve-
kravssystem. Den retlige ramme for dette system er fastsat i artikel 19 i
statutten for ESCB, Rådets forordning om Den Europæiske Centralbanksanvendelse af mindstereserver og ECB's forordning om anvendelse af
mindstereserver. Med ECB's forordning om anvendelse af mindstere-
server sikres det, at betingelserne for Eurosystemets reservekravssystem
er ensartede i hele euroområdet.
Størrelsen af det enkelte instituts mindstereserver fastsættes i forhold til
dets reservekravsgrundlag. Eurosystemets reservekravssystem giver
modparterne mulighed for at benytte sig af en gennemsnitsfacilitet. Det
indebærer, at opfyldelse af reservekravene vurderes på grundlag af de
gennemsnitlige indeståender ultimo dagen på modparternes reservekrav-
skonti målt over en reservekravsperiode på en måned. Institutternes
reservekravsindeståender forrentes med renten på Eurosystemets primære
markedsoperationer.
Eurosystemets reservekravssystem har følgende pengepolitiske hoved-
funktioner:
—Stabilisering af pengemarkedsrenterne
Gennemsnitsfaciliteten i Eurosystemets reservekravssystem skal tjene
tilat stabil isere pengemarkedsrenterne ved at give institutterne et inci-
tament til at udjævne virkningerne af midlertidige likviditetsudsving.
—Skabelse eller forøgelse af et strukturelt likviditetsunderskud
Eurosystemets reservekravssystem bidrager til at skabe eller forøge et
strukturelt likviditetsunderskud. Det kan sætte Eurosystemet i stand til
at operere mere smidigt som udbyder af likviditet.
I forbindelse med anvendelse af mindstereserver skal ECB handle i over-
ensstemmelse med målsætningerne for Eurosystemet som beskrevet i
artikel105, stk. 1, i traktaten og artikel2 i statutten for ESCB, herunder
bl.a. princippet om ikke at give anledning til nævneværdig uønsket flyt-
ning af indskud til institutter inden for eller uden for euroområdet, som
ikke er underlagt reservekrav.
7.2.Institutter, der er underlagt reservekrav
I henhold til artikel 19.1 i statutten for ESCB pålægger ECB kreditinsti-
tutter, der er beliggende i medlemsstater, at holde mindstereserver. Det
indebærer, at filialer i euroområdet af institutter, der ikke har hjemsted i
euroområdet, også er underlagt Eurosystemets reservekrav. Omvendt er
filialer uden for euroområdet af kreditinstitutter etableret i euroområdet
ikke underlagt dette krav.
Institutter fritages automatisk for reservekravene fra starten af den reser-
vekravsperiode, hvori deres tilladelse inddrages eller opgives, eller hvori
en juridisk myndighed eller en anden kompetent myndighed i en delta-
gende medlemsstat træffer afgørelse om at indlede en
afviklingsprocedure vedrørende instituttet. I henhold til Rådets forordning
om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver og
ECB's forordning om anvendelse af mindstereserver kan ECB også på et
ikke-diskriminerende grundlag fritage kategorier af andre institutter fra
deres forpligtelser i medfør af Eurosystemets reservekravssystem, hvis
formålet med systemet ikke opfyldes ved at pålægge dem reservekrav.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 47
(1) Den relevante juridiske retlige ramme for ECB's anvendelse af mindstereserver fast-
sættes af Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 og ECB'sforordning af 1. december 1998 om anvendelse af mindstereserver (ECB/1998/15)
(med senere ændringer). Dette kapiteltjener kun tilorientering.
▼M1
Når ECB træffer beslutning om en sådan fritagelse, sker det under
hensyntagen til et eller flere af følgende kriterier:
— Instituttet varetager særlige funktioner.
— Instituttet driver ikke aktiv bankvirksomhed i konkurrence med andre
kreditinstitutter.
— Instituttets indskud er udelukkende beregnet til regional og/eller inter-
nationaludvikl ingsstøtte.
ECB offentliggør en liste over institutter, der er underlagt Eurosystemets
reservekrav. ECB offentliggør ligeledes en liste over institutter, som er
fritaget for dette krav af andre årsager, end at instituttet er under reorga-
nisering (1). Institutterne kan ved hjælp af disse lister fastslå, om deres
gældsforpligtelser er over for andre institutter, som selv er underlagtreservekrav. Listerne, som gøres offentligt tilgængelige på Eurosystemets
sidste bankdag i hver kalendermåned, anvendes ved opgørelsen af reser-
vekravsgrundlaget for den efterfølgende reservekravsperiode.
7.3.Beregning af mindstereserver
a) Reservekravsgrundlag og reservekravskoefficienter
Et instituts reservekravsgrundlag defineres i forhold til passivposter
på dets balance. Balancedata rapporteres til de nationale central-
banker inden for de overordnede rammer af ECB's penge- og
bankstatistik (se afsnit 7.5) (
2). For institutter, der er fuldt rapporte-
ringspligtige, anvendes balancedata for slutningen af en given
kalendermåned til opgørelse af reservekravsgrundlaget for den reser-
vekravsperiode, der starter i den følgende kalendermåned.
Rapporteringsgrundlaget for ECB's penge- og bankstatistik giver
mulighed for at fritage små institutter for en del af rapporterings-
byrden. Institutter, for hvilke denne bestemmelse gælder, behøver
kun at rapportere et begrænset sæt balancedata én gang hvert kvartal
(ultimo kvartalsdata) og med en længere rapporteringsfrist end for
større institutter. For disse institutter anvendes de rapporterede balan-cedata for et specifikt kvartaltil , med en måneds forskydning, at
fastsætte reservekravsgrundlaget for de efterfølgende tre reservekrav-
sperioder på en måned.
Ifølge Rådets forordning om Den Europæiske Centralbanks anven-
delse af mindstereserver kan ECB medtage passiver som følge af
accept af midler samt passiver, der hidrører fra ikke-balanceførte
poster, i institutternes reservekravsgrundlag. I Eurosystemets reserve-
kravssystem er dog kun passivkategorierne »indlån«, »udstedte
gældsinstrumenter« og »pengemarkedspapirer« medtaget i reserve-
kravsgrundlaget (se boks 11) (
3).
Passiver over for andre institutter, der er opført på listen over insti-
tutter, som er underlagt Eurosystemets reservekrav, og passiver over
for ECB og de nationale centralbanker medtages ikke i reservekravs-
grundlaget. I den forbindelse skal udstederne af passivkategorierne
»udstedte gældsinstrumenter« og »pengemarkedspapirer« kunne
dokumentere den faktiske størrelse af passiver holdt af andre insti-
tutter, der er underlagt Eurosystemets reservekrav, for at de kan
udelades af reservekravsgrundlaget. Hvis der ikke kan føres en
sådan dokumentation, kan der foretages et fradrag i reservekravs-
grundlaget på en fastsat procentsats (4) for hver af disse
balanceposter.
Reservekravskoefficienterne fastsættes af ECB inden for den maksi-
mumsgrænse, der er angivet i Rådets forordning (EF) om Den2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 48
(1) Listerne er offentligt tilgængelige på ECB's websted (www.ecb.int).
(2) Rapporteringsgrundlaget for ECB's penge- og bankstatistik er beskrevet i bilag 4.
(3) Det skalbemærkes, at passivkategorien »pengemarkedspapirer« l ægges sammen med
passivkategorien »udstedte gældsinstrumenter« i forbindelse med rapportering tilECB's penge- og bankstatistik i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordningaf 22. november 2001 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (ECB/2001/13).
Rapportering af månedlige data i henhold til den nye forordning sker første gang for
januar 2003 (se bilag 4). I forbindelse hermed skal de rapporterende institutter opdelepassivkategorien »pengemarkedspapirer« efter den oprindelige løbetid ifølge de sammeprincipper, som gælder for gældsinstrumenter, og henregne den til passivkategorien»udstedte gældsinstrumenter«. Henvisninger i dette dokument til reservekravsgrund-
laget, der omfatter passivkategorierne »indlån«, »udstedte gældsinstrumenter« og
»pengemarkedspapirer«, omfatter fra de månedlige data for januar 2003 således kunpassivkategorierne »indlån« og »udstedte gældsinstrumenter«.
(
4) Se ECB's forordning af 1. december 1998 om anvendelse af mindstereserver (ECB/
1998/15). Yderligere oplysninger om fradrag i reservekravsgrundlaget findes på ECB's
websted (www.ecb.int). Se også Eurosystemets websteder (bilag 5).
▼M1
Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver. ECB
anvender den samme reservekravskoefficient, der er større end 0 %,
for de fleste poster i reservekravsgrundlaget. Denne reservekrav-
skoefficient er angivet i ECB's forordning om anvendelse af
mindstereserver. ECB anvender en reservekravskoefficient på 0 %
for følgende passivkategorier: »Tidsindskud med løbetid på over 2
år«, »indlån med opsigelsesvarsel på over 2 år«, »genkøbsforret-
ninger« og »udstedte gældsinstrumenter med løbetid på over 2 år«
(se boks 11). ECB kan tilenhver tid ændre reservekravskoefficien-
terne. Ændringer i reservekravskoefficienterne annonceres af ECB
forud for den reservekravsperiode, hvor ændringerne træder i kraft.
b) Beregning af reservekrav
Reservekravet for det enkelte institut beregnes ved at anvende reser-
vekravskoefficienterne for de enkelte passivposter på størrelsen af derespektive passiver.
Hvert enkelt institut indrømmes det samme standardfradrag, som
fratrækkes reservekravet i hver medlemsstat, hvor det er beliggende.
Størrelsen af fradraget er fastsat i ECB's forordning om anvendelse af
mindstereserver. Indrømmelsen af dette fradrag berører ikke de juri-
diske forpligtelser for institutter, der er underlagt Eurosystemets
reservekravssystem (
1).2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 49
(1) Institutter, der har tilladelse til at rapportere statistiske data som en gruppe på et konso-
lideret grundlag i overensstemmelse med bestemmelserne om rapportering til ECB's
penge- og bankstatistik (se bilag 4), indrømmes kun ét standardfradrag for gruppensom helhed, medmindre institutterne oplyser om reservekravsgrundlaget og reserve-kravsindeståender i tilstrækkelig detaljeret grad til, at Eurosystemet kan verificereoplysningernes nøjagtighed og kvalitet og fastslå størrelsen af de enkelte institutters
respektive reservekrav.
▼M1
Reservekravet for hver reservekravsperiode afrundes tilnærmeste
euro.
7.4.Reservekravsindeståender
a) Reservekravsperioden
Reservekravsperioden er en måned, fra og med den 24. i en måned til
og med den 23. i den følgende måned.
b) Indeståender på reservekravskonti
Et institut skal holde sine mindstereserver på en eller flere reserve-
kravskonti hos den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor
instituttet er etableret. Hvis et institut har mere end en enhed i en
medlemsstat, er instituttets hovedkontor ansvarlig for overholdelse af
det samlede reservekrav for alle instituttets indenlandske enheder (1).
Hvis et institut har enheder i mere end en medlemsstat, skal det holde
mindstereserver på konti hos den nationale centralbank i hver
medlemsstat, hvor det har en enhed, i forhold til sit reservekravs-
grundlag i den pågældende medlemsstat.
Institutternes afviklingskonti hos de nationale centralbanker kan
anvendes som reservekravskonti. Reservekravsindeståender på afvik-
lingskonti kan anvendes til intradag-afvikling. Et instituts daglige
reservekravsindestående beregnes som saldoen ultimo dagen på dets
reservekravskonto.
Et institut kan ansøge den nationale centralbank i den medlemsstat,
hvor instituttet er beliggende, om tilladelse til at holde alle sine
mindstereserver indirekte gennem tredjemand. Muligheden for at
holde mindstereserver gennem en tredjemand er som regel begrænset
til tilfælde, hvor tredjemanden sædvanligvis varetager administrati-
onsopgaver (fx likviditetsstyring) for det pågældende institut (fx kan
et net af sparekasser og andelsbanker samle deres reservekravsindes-
tåender). Opfyldelse af reservekravsforpligtelser gennem tredjemand
er underlagt bestemmelserne i ECB's forordning om anvendelse af
mindstereserver.
c) Forrentning af reservekravsindeståender
De obligatoriske reservekravsindeståender forrentes med den
gennemsnitlige rentesats på ECB's primære markedsoperationer i
reservekravsperioden (vægtet efter antallet af kalenderdage) beregnet
efter formlen i boks 12. Reservekravsindestånder ud over de obligato-
riske reserver forrentes ikke. Rentebetalingen forfalder på den anden
NCB-bankdag efter udløbet af den reservekravsperiode, hvor renten
er optjent.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 50
(1) Hvis et institut ikke har hovedkontor i en medlemsstat, hvor det har en enhed, skal det
anføre, hvilken filial der er ansvarlig for overholdelse af det samlede reservekrav for
alle instituttets enheder i den pågældende medlemsstat.
▼M1
7.5.Rapportering og verifikation af reservekravsgrundlaget
Balanceposterne, der indgår i reservekravsgrundlaget, opgøres af institut-
terne selv og rapporteres til de nationale centralbanker inden for
rammerne af ECB's penge- og bankstatistik (se bilag 4). I artikel 5 i
ECB's forordning ECB/1998/15 fastlægges procedurerne for bekræftelse
og, i særlige tilfælde, revision af instituttets reservekravsgrundlag og
reservekrav.
For institutter, der har tilladelse til at holde indirekte reservekravsindes-
tåender på vegne af andre (fungere som tredjepart), er der fastlagt
særlige rapporteringskrav i ECB's forordning om anvendelse af mindster-
eserver. Institutter, der holder mindstereserver gennem tredjepart, er ikke
fritaget for deres forpligtelser til selv at indberette statistiske oplysninger.
ECB og de nationale centralbanker er berettiget til at verificere nøjagtig-
heden og kvaliteten af de indsamlede data inden for rammerne af Rådets
forordning (EF) om anvendelse af mindstereserver.
7.6.Manglende opfyldelse af reservekrav
Manglende opfyldelse af reservekravene foreligger, hvis et instituts
gennemsnitlige indestående ultimo dagen på dets reservekravskonti målt
over hele reservekravsperioden er mindre end reservekravet for den
pågældende reservekravsperiode.
Hvis et institut helt eller delvis ikke opfylder reservekravet, kan ECB i
overensstemmelse med Rådets forordning (EF) om ECB's anvendelse af
mindstereserver pålægge en af følgende sanktioner:
— betaling af op til 5 procentpoint over renten på den marginale
udlånsfacilitet i forhold til det beløb af mindstereserverne, som det
pågældende institut undlod at stille, eller
— betaling af op til to gange renten på den marginale udlånsfacilitet i
forhold til det beløb af mindstereserverne, som det pågældende
institut undlod at stille, eller
— krav om, at det pågældende institut skal indsætte et ikke-rentebærende
indskud hos ECB eller de nationale centralbanker på op til tre gange
det beløb af mindstereserverne, som det pågældende institut har2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 51
▼M1
undladt at levere. Indskuddets løbetid må ikke overstige den periode,
som instituttet undlod at holde mindstereserverne.
Hvis et institut undlader at opfylde andre forpligtelser i henhold til ECB's
forordninger og afgørelser vedrørende Eurosystemets reservekravssystem
(hvis relevante data fx ikke fremsendes rettidigt eller ikke er nøjagtige),
har ECB beføjelser til at pålægge sanktioner i overensstemmelse med
Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om Den Euro-
pæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner og ECB's
forordning af 23. september 1999 om ECB's beføjelser til at pålægge
sanktioner (ECB/1999/4). ECB's Direktion kan fastsætte og offentliggøre
kriterier for pålæggelse af sanktioner ifølge artikel 7, stk. 1, i Rådets
forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske
Centralbanks anvendelse af mindstereserver (1).
Desuden kan Eurosystemet ved alvorlige overtrædelser af reservekravene
suspendere modparter fra at deltage i markedsoperationer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 52
(1) Disse kriterier blev offentliggjort i en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers
Tidende den 11. februar 2000 med titlen »Meddelelse fra Den Europæiske Centralbank
om pålæggelse af sanktioner i tilfælde af misligholdelse af pligten til at holde mindster-
eserver«.
▼M1
BILAG
BILAG 1
Eksempler på pengepolitiske operationer og procedurer
Oversigt over eksempler
Eksempel 1 Likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som auktion til
fast rente
Eksempel 2 Likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som auktion til
variabelrente
Eksempel 3 Udstedelse af ECB-gældsbeviser udført som auktion til variabel
rente
Eksempel 4 Likviditetsopsugende valutaswap udført som auktion til variable
swappoint
Eksempel 5 Likviditetstilførende valutaswap udført som auktion til variable
swappoint
Eksempel6 Risikostyringsinstrumenter
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 53
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 54
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 55
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 56
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 57
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 58
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 59
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 60
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 61
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 62
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 63
▼M1
BILAG 2
Ordliste
Afviklingsagent (settlement agent): En institution, der administrerer afviklings-
processen (dvs. fastlæggelse af betalingspositioner, overvågning af udvekslingen
af betalinger osv.) for betalingssystemer, værdipapirafviklingssystemer eller
andre arrangementer, der kræver afvikling.
Afviklingsdag (settlement date): Den dag, hvor en transaktion afvikles. Afvik-
ling kan ske på handelsdagen (afvikling samme dag) eller en eller flere dage
efter handelsdagen (afviklingsdagen angives som handelsdag (H) + afviklings-
forskydning).
Afviklingskonto (settlement account): En konto, som en direkte deltager i et
nationaltRTGS-system har hos centralbanken med henblik på afvikling af beta-
linger.
Aktiekursrisiko (equity price risk): Risikoen for tab som følge af bevægelser i
aktiekurserne. Eurosystemet er udsat for kursrisici i forbindelse med sine penge-
politiske operationer, i det omfang aktier er brugbare som liste 2-papirer.
Amerikansk auktion (American auction): Seauktion med flere rentesatser .
Auktion (tender procedure): En procedure, hvor centralbanken tilfører
markedet likviditet eller opsuger likviditet fra markedet på grundlag af konkur-
rerende bud afgivet af modparter . De for Eurosystemet mest fordelagtige bud
accepteres først og så fremdeles, indtil hele det beløb, der skal tilføres eller
opsuges, er nået.
Auktion med en enkelt rentesats (hollandsk auktion) (single rate auction
(Dutch auction)): En auktion, hvor tildelingsrenten (eller tildelingskursen eller
antalswappoint ved tildelingen), der anvendes på alle accepterede bud, er lig
med denmarginale rente (eller den marginale kurs eller det marginale antal
swappoint).
Auktion med flere rentesatser (amerikansk auktion) : (multiple rate auction
(American auction)): En auktion, hvor tildelingsrenten (eller tildelingskursen
eller antalswappoint ved tildelingen) er lig med renten (eller kursen eller antal
swappoint) i de enkelte bud.
Auktion til fast rente (fixed rate tender): En auktion, hvor renten er fastsat af
centralbanken på forhånd, og de deltagende modparter afgiver bud på det
ønskede beløb til den faste rente.
Auktion til variabel rente (variable rate tender): Enauktion sprocedure, hvor
modparterne afgiver bud både på det beløb, de ønsker at handle med central-
banken, og den rentesats, tilhvil ken de ønsker at indgå transaktionen.
Betalingssystem, ECBs (ECB payment mechanism (EPM)): ECBs eget beta-
lingssystem, der er tilsluttet TARGET med henblik på i) betalinger mellem
konti hos ECB og ii) betalinger via TARGET mellem konti hos ECB og de nati-
onale centralbanker .
Bilateral procedure (bilateral procedure): En procedure, hvor centralbanken
handler direkte med en eller kun få modparter uden brug af auktionsprocedurer.
Bilaterale procedurer omfatter også operationer udført via børser eller mæglere.
Bruttoafviklingssystem (gross settlement system): Et afviklingssystem, hvor
afvikling eller overførsel af værdipapirer sker pr. ordre.
Dematerialisering (dematerialisation): Eliminering af fysiske beviser eller
adkomstdokumenter, der giver ejendomsret til finansielle aktiver, så de finan-
sielle aktiver kun eksisterer i elektronisk form.
Depotinstitution (custodian): En institution, der opbevarer og varetager admini-
strationen af værdipapirer og andre finansielle aktiver på andres vegne.
Depotkonto (safe custody account): En værdipapirkonto administreret af
centralbanken, hvor kreditinstitutter kan anbringe værdipapirer, som vurderes
egnede til sikkerhedsstillelse i centralbankoperationer.
ECB-tid(ECB time): Tiden i det land, hvor ECB ligger.
Egentlig købs- eller salgsforretning (outright transaction): En forretning, hvor
centralbanken køber eller sælger aktiver i markedet (spot eller termin).
Ekstraordinær auktion (quick tender): Denauktion sprocedure, som Eurosy-
stemet benytter i forbindelse med finjusterende operationer , når der ønskes en
hurtig påvirkning af likviditetsforholdene i markedet. Ekstraordinære auktioner
udføres med en tidsramme på 1 time og retter sig mod en begrænset kreds af
modparter .
Elektronisk bogføringssystem (book-entry system): Et regnskabssystem, der
giver mulighed for overførsel af værdipapirer og andre finansielle aktiver, uden
at papirerne eller beviserne flyttes fysisk (fx elektronisk overførsel af værdipa-
pirer). Se også dematerialisering .2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 64
▼M1
Endelig overførsel (final transfer): En uigenkaldelig og betingelsesløs over-
førsel med frigørende virkning fra forpligtelsen til at foretage overførslen.
Euroområdet (euro area): Den kollektive betegnelse for de EU-medlemsstater,
der har indført euroen som fælles valuta i overensstemmelse med traktaten .
Europæiske System af Centralbanker, Det (European System of Central
Banks (ESCB)): ESCB består af Den Europæiske Centralbank (ECB) og de
nationale centralbanker i EUsmedlemsstater . Det bemærkes, at de nationale
centralbanker i medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta i overens-
stemmelse med traktaten , bevarer deres pengepolitiske beføjelser i henhold til
national lovgivning og således ikke deltager i gennemførelsen af Eurosystemets
pengepolitik.
Eurosystemet (Eurosystem): Omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og
denationale centralbanker imedlemsstaterne ieuroområdet . Eurosystemets
besluttende organer er ECBs Styrelsesråd og Direktion.
Eurosystemets bankdage (Eurosystem business day): De dage, hvor ECB og
mindst én national centralbank er åbne for udførelse af Eurosystemets pengepo-
litiske operationer.
EØS-lande (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) : (EEA (Euro-
pean Economic Area)): EU-medlemsstaterne og Island, Liechtenstein og
Norge.
Faktisk/360 (actual/360): Denrentekonvention , der anvendes ved beregning af
rente på et lån. Renten beregnes ud fra det faktiske antal kalenderdage, som
lånet løber over, i forhold til et år på 360 dage. Denne rentekonvention anvendes
iEurosystemets pengepolitiske operationer.
Fast forrentet instrument (fixed rate instrument): Et finansielt instrument,
hvor kuponrenten er fast i hele instrumentets løbetid.
Finjusterende operation (fine tuning operation): Enmarkedsoperation , der
udføres på ad hoc-basis af Eurosystemet med det primære formålat imødegå
uventede likviditetsudsving i markedet.
Fradrag i reservekravsgrundlaget (standardised deduction): Den faste
procentdel af udestående gældsinstrumenter med en aftalt løbetid på over to år
og af pengemarkedspapirer, som udstedere, der ikke kan dokumentere størrelsen
af sine passiver af denne type over for andre institutter underlagt Eurosystemets
reservekravssystem, over for ECB eller over for en national centralbank, kan
udelade af deres reservekravsgrundlag .
Genkøbsforretning (repurchase agreement): En forretning, hvor et aktiv
sælges, og sælger samtidig berettiges og forpligtes til at købe det tilbage til en
bestemt pris på et givet tidspunkt i fremtiden eller på anfordring. En sådan
forretning svarer til lån mod sikkerhed med den forskel, at sælger ikke beholder
ejendomsretten tilværdipapirerne. Eurosystemet anvender genkøbsforretninger
med fast løbetid i sine tilbageførselsforretninger .
Genkøbspris (repurchase price): Den pris, til hvilken køber er forpligtet til at
sælge aktiverne tilbage til sælger i en genkøbsforretning . Genkøbsprisen svarer
tilsummen af salgsprisen og renten på den tilførte likviditet i operationens
løbetid.
Gennemsnitsfacilitet (averaging provision): En facilitet, der giver modparterne
mulighed for at opfylde deres reservekrav på grundlag af deres gennemsnitlige
reservekravsindeståender i løbet af reservekravsperioden . Gennemsnitsfacili-
teten bidrager tilat stabil isere pengemarkedsrenten ved at give institutterne et
incitament til at udjævne virkningerne af midlertidige likviditetsudsving. Euro-
systemets reservekravssystem indeholder en gennemsnitsfacilitet.
Grænseoverskridende afvikling (cross-border settlement): Afvikling i et andet
land end det eller de lande, hvor en eller begge af handlens parter befinder sig.
Haircut(valuation haircut): Et risikostyringsinstrument, der anvendes i forbin-
delse med underliggende aktiver i tilbageførselsforretninger . Det indebærer, at
centralbanken beregner værdien af de underliggende aktiver som aktivets kurs-
værdi minus en vis procentdel(haircut). Eurosystemet anvender haircuts, der
afspejler karakteristika ved de pågældende aktiver, fx restløbetid.
Handelsdag (H) (trade day (T)): Den dag, hvor en handel(dvs. en aftal e om en
finansiel transaktion mellem to modparter ) indgås. Handelsdagen kan falde
sammen med transaktionens afviklingsdag (afvikling samme dag) eller gå forud
for afviklingsdagen med et bestemt antal bankdage (afviklingsdagen angives
som H + afviklingsforskydning).
Hollandsk auktion (Dutch auction): Seauktion med en enkelt rentesats .
Højeste budbeløb (maximum bid limit): Den øvre grænse for de bud, der
accepteres fra modparterne i en auktion. Eurosystemet kan fastsætte et højeste
budbeløb for at hindre uforholdsmæssigt høje bud fra modparterne.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 65
▼M1
Højeste budrente (maximum bid rate): Den øvre grænse for den rente, til
hvilkenmodparterne kan afgive bud i auktioner til variabel rente . Bud tilen
rente, der ligger over den højeste budrente fastsat af ECB, afvises.
Indlån med opsigelsesvarsel (deposits redeemable at notice): Denne kategori
omfatter opsparingsindskud med et fast opsigelsesvarsel, der skal overholdes,
før midlerne kan hæves. Det er i visse tilfælde muligt at hæve et fast beløb i
en given periode eller hæve midlerne tidligere mod et strafgebyr.
Indlånsfaciliteten (deposit facility): Enstående facilitet iEurosystemet, som
modparterne kan anvende tilat foretage dag-til -dag indskud i en national
centralbank, og som forrentes til en på forhånd fastsat rentesats.
Initialmargin (initial margin): Et risikostyringsinstrument, der anvendes i tilba-
geførselsforretninger . Værdien af de aktiver, der stilles som sikkerhed i
forbindelse med en transaktion skal svare til den kredit, der ydes modparten ,
plus initialmarginen. Eurosystemet anvender differentierede initialmarginer alt
efter længden af perioden for Eurosystemets risikoeksponering over for
modparten i en given transaktion.
Instrument med invers variabel rente (inverse floating rate instrument): En
struktureret fordring, hvor den rente, der udbetales til indehaveren, varierer i
omvendt forhold til ændringerne i en bestemt referencerente.
Instrument med variabel rente (floating rate instrument): Et finansielt instru-
ment, hvor kuponrenten jævnligt tilpasses efter et referenceindeks, så den
afspejler ændringer i de korte eller mellemlange markedsrenter. Instrumenter
med variabelrente har enten kuponrente, der fastsættes på forhånd ellerkupon-
rente, der fastsættes ved forfald .
Interlinking-mekanisme (Interlinking mechanism): Interlinking-mekanismen
er en delaf TARGET , som omfatter de fælles procedurer og den infrastruktur,
der giver mulighed for at udføre betalingsordrer på tværs af de indenlandske
RTGS-systemer .
Intradag kredit (intraday credit): Kredit, der ydes i et tidsrum på under en
bankdag. Centralbankerne kan yde intradag kredit for at udligne forskelle i
afregningsbeløb, og kreditten ydes i form af i) overtræk mod sikkerhed eller ii)
lån mod pant eller via en genkøbsforretning .
ISIN(International Securities Identification Number): En internationaliden-
tifikationskode, der tildeles værdipapirer udstedt i de finansielle markeder.
Korrespondentbankvirksomhed (correspondent banking): En ordning, hvor et
kreditinstitut udfører betalinger og andre ydelser for et andet kreditinstitut. Beta-
linger mellem korrespondentbanker udføres ofte gennem gensidige konti
(såkaldte nostro- og loro-konti), til hvilke der kan være knyttet stående kredit-
faciliteter. Korrespondentbankydelser foregår hovedsagelig på tværs af
landegrænser, men finder i visse tilfælde også anvendelse i indenlandsk
sammenhæng. En loro-konto er en korrespondentbanks konto på vegne af et
udenlandsk kreditinstitut. Det udenlandske kreditinstitut betragter kontoen som
en nostro-konto.
Korrespondentcentralbankmodellen (correspondent central banking model
(CCBM)): En mekanisme oprettet af Det Europæiske System af Centralbanker
for at givemodparterne mulighed for at anvende aktiver som sikkerhed på tværs
af grænserne. I CCBM fungerer de nationale centralbanker som depotinstituti-
oner for hinanden. Det indebærer, at hver nationalcentral bank administrerer en
værdipapirkonto for hver af de andre nationale centralbanker (og for ECB).
Kreditinstitut (credit institution): Herved forstås i dette dokument en institu-
tion, der er omfattet af definitionen i artikel1, stk. 1, i Europa-Parl amentets og
Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut, ændret ved direktiv 2000/28/EF. Ved et kreditin-
stitut forstås således: i) Et foretagende, hvis virksomhed består i fra
offentligheden at modtage indlån eller andre midler, der skal tilbagebetales,
samt i at yde lån for egen regning, eller ii) et foretagende og enhver anden juri-
disk person, der udsteder betalingsmidler i form af elektroniske penge, bortset
fra kreditinstitutter som defineret under i). Ved »elektroniske penge« forstås en
pengeværdi, som repræsenteret ved et krav på udstederen, der er a) lagret på et
elektronisk medium, b) udstedt efter modtagelse af midler, der ikke kan beløbe
sig tilmindre end den udstedte pengeværdi, og c) anerkendt som betal ings-
middelaf andre foretagender end udstederen.
Kuponrente fastsat på forhånd (pre-fixed coupon): Kuponrenten for instru-
menter med variabel rente , der bestemmes på grundlag af værdier i
referenceindekset på en eller flere bestemte dage inden perioden, hvor kupon-
renten optjenes.
Kuponrente fastsat ved forfald (post-fixed coupon): Kuponrenten for instru-
menter med variabel rente , der bestemmes på grundlag af værdier i
referenceindekset på en eller flere bestemte dage i perioden, hvor kuponrenten
optjenes.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 66
▼M1
Langfristet markedsoperation (longer-term refinancing operation): En regel-
mæssig markedsoperation , der udføres af Eurosystemet som
tilbageførselsforretning . Langfristede markedsoperationer udføres i form af
månedligestandardauktioner med en løbetid på tre måneder.
Laveste budrente (minimum bid rate): Den nedre grænse for den rente, til
hvilkenmodparterne kan afgive bud i auktioner til variabel rente .
Laveste tildelingsbeløb (minimum allotment amount): Den nedre grænse for
det beløb, der tildeles de enkelte modparter i en auktion. Eurosystemet kan
beslutte at tildele hver modpart i en auktion et mindstebeløb.
Laveste tildelingsprocent (minimum allotment ratio): Den nedre grænse,
udtrykt som procent, for kvotienten ved tildeling af budbeløb til den marginale
rente i en auktion. Eurosystemet kan beslutte at anvende en laveste tildelings-
procent i sine auktioner.
Levering mod betaling (delivery versus payment (DVP) system eller delivery
against payment system): En mekanisme i et afviklingssystem, som sikrer, at
endelig overførsel af aktiver (værdipapirer eller andre finansielle instrumenter)
finder sted, hvis, og kun hvis, den endelige overførsel af et eller flere andre
aktiver finder sted.
Link mellem værdipapirafviklingssystemer (link between securities settlement
systems): Et link består af alle procedurer og arrangementer mellem to værdi-
papirafviklingssystemer vedrørende elektronisk overførsel af værdipapirer
mellem de to systemer.
Liste 1-papir (tier one asset): Et omsætteligt aktiv, der opfylder visse brugbar-
hedskriterier, der er ensartede i hele euroområdet og fastsat af ECB.
Liste 2-papir (tier two asset): Et omsætteligt eller ikke-omsætteligt aktiv, for
hvilket de nationale centralbanker fastsætter specifikke brugbarhedskriterier,
der skalgodkendes af ECB.
Margin call :En procedure i forbindelse med anvendelse af variationsmarginer .
Centralbankerne kan pålægge modparterne at levere yderligere aktiver (eller
kontanter), hvis de underliggende aktivers værdi, målt regelmæssigt, falder
under et bestemt niveau. Tilsvarende returnerer centralbanken overskydende
aktiver (eller kontanter) til modparterne, hvis de underliggende aktivers værdi
efter en revaluering ligger over det beløb, som modparterne skylder, plus varia-
tionsmarginen.
Marginal rente (marginal interest rate): Den rentesats, ved hvilken hele tilde-
lingsbeløbet i en auktion er nået.
Marginale udlånsfacilitet, den (marginal lending facility): Enstående facilitet
iEurosystemet , sommodparterne kan anvende tilat opnå dag tildag-kredit fra
en nationalcentral bank tilen på forhånd fastsat rentesats.
Marginale antal swappoint, det (marginal swap point quotation): Det antal
swappoint , ved hvilket hele tildelingsbeløbet i en auktion er nået.
Markedsoperation (open market operation): En operation, der udføres på
initiativ af centralbanken i det finansielle marked. Med hensyn til formål,
hyppighed og procedurer kan Eurosystemets markedsoperationer inddeles i fire
kategorier: primære markedsoperationer ,langfristede markedsoperationer ,finju-
sterende markedsoperationer ogstrukturelle operationer . Som instrument i
forbindelse med markedsoperationerne anvender Eurosystemet primært tilbage-
førselsforretninger , som kan benyttes til alle fire kategorier. Desuden kan
udstedelse af gældsbeviser og egentlige købs- eller salgsforretninger benyttes
til strukturelle operationer, mens egentlige købs- eller salgsforretninger ,valuta-
swaps ogmodtagelse af tidsindskud fra modparter benyttes til finjusterende
markedsoperationer .
Medlemsstat (Member State): Herved forstås i dette dokument en EU-
medlemsstat , der har indført den fælles valuta i overensstemmelse med trak-
taten.
Modpart(counterparty): Den anden part i en finansieltransaktion (fx den
anden part i en transaktion med centralbanken).
Modtagelse af tidsindskud fra modparter (collection of fixed-term deposits):
Et pengepolitisk instrument, der kan benyttes af Eurosystemet, tilfinjustering
med henblik på at opsuge likviditet fra markedet. Eurosystemet forrenter
modparternes tidsindskud på konti hos de nationale centralbanker .
Monetær finansiel institution (Monetary Financial Institution (MFI)): De
finansielle institutioner, som udgør den pengeskabende sektor i euroområdet .
De omfatter centralbankerne, residente kreditinstitutter som defineret i fælles-
skabslovgivningen samt alle øvrige residente finansielle institutioner, som
modtager indskud og/eller nære substitutter for indskud fra enheder undtagen
MFI'er, og som for egen regning (i det mindste økonomisk set) yder kredit og/
eller investerer i værdipapirer.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 67
▼M1
National centralbank (national central bank (NCB)): Herved forstås i dette
dokument en centralbank i en EU- medlemsstat , der har indført den fælles valuta
i overensstemmelse med traktaten .
NCB-bankdage (NCB business days): De dage, hvor den nationale centralbank
i en bestemt medlemsstat er åben for udførelse af Eurosystemets pengepolitiske
operationer. I nogle medlemsstater kan filialer af den nationale centralbank være
lukket på NCB-bankdage på grund af lokale eller regionale helligdage. I
sådanne tilfælde skal den relevante nationale centralbank på forhånd oplyse
modparterne om procedurerne for transaktioner med deltagelse af disse filialer.
Nulkuponobligation (zero coupon bond): Et værdipapir, der kun medfører
udbetaling én gang i sin løbetid. I dette dokument kan nulkuponobligationer
omfatte både værdipapirer udstedt tilunderkurs og værdipapirer, der udl øser en
enkelt rentebetaling ved forfald. En strip er en særlig type nulkuponobligation.
Pooling, system med (pooling system): Sesikkerhed, system til pooling af .
Primær markedsoperation (main refinancing operation): En regelmæssig
markedsoperation , der udføres af Eurosystemet som entilbageførselsforretning .
De primære markedsoperationer udføres i form af ugentlige standardauktioner
med en løbetid på normalt to uger.
Registreringsinstitution (depository): En institution, hvis hovedfunktion er at
registrere værdipapirer enten fysisk eller elektronisk og føre lister over, hvem
der ejer værdipapirerne.
Rentekonvention (day-count convention): Konventionen for det antaldage, der
indgår i beregningen af renter på lån. Eurosystemet anvender rentekonventionen
»faktisk/360 « i sine pengepolitiske operationer.
Repo-operation :En likviditetstilførende tilbageførselsforretning udført som en
genkøbsforretning .
Reservekravsgrundlag (reserve base): Summen af balanceposter, der udgør
grundlaget for beregning af et kreditinstituts reservekrav .
Reservekravsindeståender (reserve holdings): Modparternes indeståender på
deresreservekravskonti , hvis formåler at opfyl de reservekravene .
Reservekravskoefficient (reserve ratio): Den koefficient, som centralbanken har
defineret for hver enkelt kategori af balanceposter i reservekravsgrundlaget .
Koefficienterne bruges tilberegning af reservekravene .
Reservekrav (reserve requirement): Kravet om, at institutter skalhol de mind-
stereserver på konti hos centralbanken. I Eurosystemets reservekravssystem
beregnes et kreditinstituts reservekrav ved at multiplicere reservekravskoeffi-
cienten for hver kategori af balanceposter i reservekravsgrundlaget med
beløbet for de tilsvarende balanceposter på instituttets balance. Desuden
indrømmes institutterne et standardfradrag , der fratrækkes deres reservekrav.
Reservekravskonto (reserve account): En konto hos den nationale centralbank,
hvor enmodpart holder sitreservekravsindestående . Modparternes afviklings-
konti hos denationale centralbanker kan benyttes som reservekravskonti.
Reservekravsperiode (maintenance period): Den periode, for hvilken overhol-
delse af reservekravene beregnes. Reservekravsperioden i Eurosystemets
reservekravssystem er en måned, der starter den 24. i måneden og slutter den
23. i den følgende måned.
RTGS-system (realtidsbruttoafviklingssystem) (real-time gross settlement
(RTGS) system): Et afviklingssystem, hvor betalingsinstrukser behandles,
efterhånden som de opstår (uden netting), og afvikles i realtid (kontinuerligt).
Se ogsåTARGET .
Salgsdato (purchase date): Den dato, hvor ejendomsretten tilde pågæl dende
aktiver overgår fra sælger til køber.
Salgspris(purchase price): Den pris, til hvilken de pågældende aktiver sælges
eller skal sælges.
Sikkerhed, system til pooling af (collateral pooling system): Et system til
centralbankernes administration af sikkerhed, hvor modparterne åbner en pool-
konto tildeponering af aktiver, der tjener som sikkerhed i deres transaktioner
med centralbanken. I modsætning til et system med øremærkning er de underlig-
gende aktiver ikke øremærket tilde enkel te transaktioner.
Snævre forbindelser (close links): I artikel1, stk. 26, i Europa-Parl amentets og
Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang tilat optage og udøve
virksomhed som kreditinstitut hedder det: »»snævre forbindelser«: En situation,
hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er knyttet til hinanden gennem:
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20 pct. af stemmeret-
tighederne eller af kapitalen i en virksomhed, enten direkte eller gennem
kontrol, eller b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et
moderselskab og et datterselskab, i alle de i artikel 1, stk. 1 og 2, i direktiv 83/
349/EØF nævnte tilfælde, eller en forbindelse af samme art mellem en fysisk
eller juridisk person og en virksomhed; et datterselskab af et datterselskab2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 68
▼M1
betragtes ligeledes som datterselskab af det moderselskab, der står i spidsen for
disse virksomheder. En situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske
personer er varigt knyttet til den samme person gennem kontrol, betragtes lige-
ledes som en snæver forbindelse.«
Solvensrisiko (solvency risk): Risikoen for tab som følge af, at en udsteder af et
finansielt aktiv går konkurs, eller som følge af modpartens insolvens.
Standardauktion (standard tender): Enauktion sprocedure, der anvendes af
Eurosystemet i dets regelmæssige markedsoperationer . Standardauktioner
udføres inden for en tidsramme på 24 timer. Alle modparter , der opfylder de
overordnede adgangskriterier, er berettigede tilat afgive bud i standardaukti-
oner.
Standardfradrag (lump-sum allowance): Et fast beløb, som et institut
fratrækker ved beregningen af sit reservekrav i henhold til Eurosystemets reser-
vekravssystem.
Startdato (start date): Den dato, hvor første delaf en pengepol itisk operation
afvikles. Startdatoen svarer til salgsdatoen for operationer, der udføres som
genkøbsforretninger ogvalutaswaps .
Strip(separate trading of interest and principal): Ennulkuponobligation , der
er konstrueret med henblik på separat handel af hovedstol og øvrige betalings-
strømme ved værdipapiret.
Strukturel operation (structural operation): Enmarkedsoperation , der udføres
afEurosystemet med det hovedformål at justere den finansielle sektors struktur-
elle nettostilling over for Eurosystemet.
Størrelsesauktion (volume tender): Seauktion til fast rente .
Stående facilitet (standing facility): En centralbankfacilitet, som modparterne
har adgang tilpå eget initiativ. Eurosystemet tilbyder to dag til dag-faciliteter:
Den marginale udlånsfacilitet ogindlånsfaciliteten .
Swappoint :Forskellen mellem valutakursen for terminsforretningen og valuta-
kursen for spotforretningen i en valutaswap .
TARGET (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express
Transfer): Et realtidsbruttoafviklingssystem for euroen. TARGET-systemet er
et decentraliseret system bestående af 15 nationale RTGS-systemer ,ECB's beta-
lingsmekanisme ogInterlinking-mekanismen.
Tidsindskud (deposits with agreed maturity): Denne kategori omfatter hoved-
sagelig indskud med en aftalt løbetid, som enten ikke kan konverteres før
forfaldsdagen eller kun mod et strafgebyr, afhængig af national praksis. Den
omfatter også visse ikke-omsættelige gældsinstrumenter, fx ikke-omsættelige
(detail)indskudsbeviser.
Tilbageførselsforretning (reverse transaction): En operation, hvor den natio-
nale centralbank køber eller sælger aktiver i form af en genkøbsforretning eller
foretager udlån mod sikkerhed.
Tilbagekøbsdag (repurchase date): Den dag, hvor køber er forpligtet til at
sælge aktiverne tilbage til sælger i en transaktion som led i en genkøbsforret-
ning.
Tilpasning til markedsværdi (marking to market): Sevariationsmargin .
Traktaten (Treaty): Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab
(eller EF-traktaten). Den omfatter den oprindelige EØF-traktat (Rom-traktaten)
med ændringer.
Tærskelværdi (trigger point): En på forhånd fastsat værdi for den tilførte likvi-
ditet, ved hvilken der udføres et margin call .
Udløbsdato (maturity date): Den dato, hvor en pengepolitisk operation udløber.
Vedgenkøbsforretninger eller swaps er udløbsdatoen lig med tilbagekøbsdatoen .
Udsteder(issuer): Den enhed, som forpligtes af et værdipapir eller andet finan-
sielt instrument.
Ultimo dagen (end-of-day): Det tidspunkt på bankdagen (efter TARGET's
lukketid), hvor behandlingen af betalinger i TARGET afsluttes.
Valutaswap (foreign exchange swap): En samtidig spot- og terminsforretning,
hvor én valuta handles mod en anden. Eurosystemet udfører pengepolitiske
markedsoperationer i form af valutaswaps, hvor de nationale centralbanker
(eller ECB) køber (eller sælger) euro spot mod en udenlandsk valuta og
samtidig forpligter sig til at sælge (eller købe) dem tilbage på et givet tidspunkt
i fremtiden.
Variationsmargin (eller tilpasning til markedsværdi) (variation margin (or
marking to market)): Eurosystemet kræver, at værdien af de underliggende
aktiver i likviditetstilførende tilbageførselsforretninger ligger inden for en
bestemt margin. Det indebærer, at modparterne pålægges at levere yderligere
aktiver (eller kontanter), hvis de underliggende aktivers værdi, målt regelmæs-
sigt, falder under et bestemt niveau. Tilsvarende returnerer centralbanken2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 69
▼M1
overskydende aktiver (eller kontanter) til modparterne, hvis de underliggende
aktivers markedsværdi efter en revaluering ligger over det beløb, som modpar-
terne skylder, plus variationsmarginen.
Værdiansættelsesdag (valuation date): Den dag, hvor de underliggende aktiver
i kreditoperationer værdiansættes.
Værdipapircentral (central securities depository (CSD)): En enhed, der opbe-
varer og administrerer værdipapirer eller andre finansielle aktiver og
emissionskontiene, og som muliggør værdipapirhandler i elektronisk form.
Værdipapirer kan eksistere som fysiske papirer (der opbevares i værdipapircen-
tralen) eller som dematerialiserede værdipapirer (dvs. kun som elektroniske
registreringer).
Værdipapirafviklingssystem (securities settlement system (SSS)): Et system,
hvor værdipapirer eller andre finansielle aktiver kan opbevares eller overføres
mod betaling ( levering mod betaling ) eller uden betaling.
Øremærkning, system med (earmarking system): Et system tilcentral bank-
ernes administration af de sikkerhedsstillede aktiver, hvor der tilføres likviditet
mod aktiver, der er øremærket tilden enkel te transaktion.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 70
▼M1
BILAG 3
Udvælgelse af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der
udføres i pengepolitisk øjemed
Udvælgelsen af modparter til valutainterventioner og valutaswaps, der udføres af
pengepolitiske årsager, følger samme fremgangsmåde, uanset det valgte organi-
satoriske set-up for Eurosystemets eksterne operationer. Udvælgelsespolitikken
afviger ikke betydeligt fra de eksisterende standarder i markedet, da den er fast-
lagt ved harmonisering af de nationale centralbankers gældende bedste praksis.Udvælgelsen af modparter til Eurosystemets valutainterventioner baseres hoved-
sagelig på to sæt kriterier.
Det første sæt kriterier bygger på forsigtighedshensyn. Et vigtigt kriterium er
kreditværdighed. Kreditværdighed bedømmes ved hjælp af en kombination af
forskellige metoder (fx anvendelse af ratings fra kreditvurderingsbureauer og
interne analyser af kapitalforhold og andre nøgletal). Som et andet kriterium
kræver Eurosystemet, at alle potentielle modparter i valutainterventioner skal
være under tilsyn af en anerkendt tilsynsførende instans. Et tredje kriterium er,
at modparter i Eurosystemets valutainterventioner skal overholde høje etiske
standarder og have et godt omdømme.
Når disse grundlæggende kriterier er opfyldt, anvendes det andet sæt kriterier,
der bygger på hensynet tileffektivitet. Et vigtigt kriterium i den forbindel se
vedrører konkurrencedygtig prisadfærd og modpartens evne tilat indgå store
transaktioner, også under turbulente markedsforhold. Andre effektivitetskriterier
vedrører kvaliteten og indholdet af modparternes oplysninger.
Kredsen af potentielle modparter i valutainterventioner er tilstrækkelig stor og
forskelligartet til at sikre den nødvendige fleksibilitet, når der udføres interven-
tioner. Det giver Eurosystemet mulighed for at vælge blandt forskellige
interventionskanaler. For at kunne intervenere effektivt i forskellige geografiske
områder og tidszoner kan Eurosystemet benytte sig af modparter i alle interna-
tionale finanscentre. I praksis er en betydelig del af modparterne dog beliggende
i euroområdet. I forbindelse med valutaswaps, der gennemføres af pengepoli-
tiske årsager, anvendes de modparter i euroområdet, der er udvalgt til
Eurosystemets valutainterventioner.
De nationale centralbanker kan anvende limits for at kontrollere kreditekspone-
ringen over for de enkelte modparter i valutaswaps, der udføres i pengepolitisk
øjemed.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 71
▼M1
BILAG 4
Rapporteringsgrundlag for Den Europæiske Centralbanks penge- og bank-
statistik (1)
1.Indledning
I Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæ-
iske Centralbanks indsamling af statistisk information fastsættes, hvilke
fysiske og juridiske personer der er undergivet rapporteringskrav (den
såkaldte referencerapporteringspopulation), forskrifter om tavshedspligt og
passende regler for håndhævelse i overensstemmelse med artikel 5.4 i
statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske
Centralbank (statutten for ESCB). Desuden bemyndiger forordningen ECB
til at anvende sin regeludstedende beføjelse til at:
— bestemme den faktiske rapporteringspopulation
— definere og pålægge ECB's statistiske rapporteringskrav over for den
faktiske rapporteringspopulation i de deltagende medlemsstater, og
— angive betingelserne for ECB's og de nationale centralbanker (NCB'ers)
udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen
indsamling af statistisk information.
2.Generelle betragtninger
Formålet med Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2819/98 af
1. december 1998 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære
finansielle institutioner) (ECB/1998/16) er at sætte ECB og, i overensstem-
melse med artikel 5.2 i statutten, NCB'er — der i videst muligt omfang
udfører opgaverne — i stand tilat indsaml e den statistiske information, som
er nødvendig for at udføre Det Europæiske System af Centralbankers
(ESCB's) opgaver, herunder især at formulere og gennemføre Fællesskabets
pengepolitik i overensstemmelse med artikel 105, stk. 2, første led, i traktaten
om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (traktaten). Den statistiske infor-
mation, der indsamles i henhold til ECB's forordning ECB/1998/16, anvendes
til at udarbejde den konsoliderede balance for MFI-sektoren, hvis hoved-
formål er at forsyne ECB med et omfattende statistisk billede af den
monetære udvikling, der omfatter de aggregerede finansielle aktiver og
passiver i MFI'erne i de deltagende medlemsstater, som opfattes som et
økonomisk område.
Det skalbemærkes, at denne forordning i januar 2002 bl ev erstattet af Den
Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2423/2001 af 22. november
2001 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (ECB/2001/13). ECB's
forordning ECB/1998/16 gælder dog fortsat for data i 2002. Rapportering af
månedlige data i henhold til den nye forordning sker første gang for januar
2003 (rapportering af kvartalsdata sker første gang for marts 2003). Henvis-
ninger i dette dokument til den ophævede forordning skal således læses som
henvisninger tilden nye forordning. Ændringerne i medfør af den nye forord-
ning berører kun præsentationen af reservekravsgrundlaget, ikke dets
sammensætning. Disse ændringer er beskrevet nedenfor.
For så vidt angår de statistiske formål, er ECB's rapporteringskrav i forbin-
delse med MFI-sektorens konsoliderede balance baseret på tre overordnede
hensyn.
For det første skal ECB modtage sammenlignelig, pålidelig og aktuel stati-
stisk information, der er indsamlet under sammenlignelige forhold og vilkår
i hele euroområdet. Selv om data indsamles decentralt af NCB'erne i over-
ensstemmelse med artikel 5.1 og 5.2 i statutten og om nødvendigt under
iagttagelse af yderligere statistiske fællesskabskrav eller nationale hensyn,
kræves en tilstrækkelig grad af harmonisering og opfyldelse af minimums-
standarderne for rapportering, så at der kan udarbejdes et pålideligt
statistikgrundlag for formuleringen og gennemførelsen af den fælles pengepo-
litik.
For det andet skalrapporteringskravene i ECB's forordning ECB/1998/16
opfylde principperne om gennemsigtighed og retssikkerhed. Årsagen er, at
ECB's forordning ECB/1998/16 er bindende i sin helhed og umiddelbart2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 72
(1) Dette bilag tjener kun til orientering. De relevante retsakter vedrørende rapportering af
penge- og bankstatistik er Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998
om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information og Den Europæ-iske Centralbanks forordning (EF) nr. 2819/98 af 1. december 1998 om denkonsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/1998/16) (erstattet af Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2423/2001 af 22.
november 2001 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (ECB/2001/13)).
▼M1
anvendelig i hele euroområdet. Forordningen pålægger direkte fysiske og
juridiske personer forpligtelser, og ECB kan pålægge disse personer sankti-
oner, når ECB's rapporteringskrav ikke opfyldes (se artikel 7 i forordning
(EF) nr. 2533/98). Rapporteringskravene er derfor klart defineret, og ECB's
tiltag under udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte
tvungen indsamling af statistisk information følger også identificerbare prin-
cipper.
For det tredje skalECB mindske rapporteringsbyrden mest mul igt (se artikel
3, litra a), i forordning (EF) nr. 2533/98). Det statistiske materiale, der
indsamles af NCB'erne i medfør af forordning ECB/1998/16, benyttes derfor
også til beregning af reservekravsgrundlaget i overensstemmelse med Den
Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2818/98 af 1. december 1998
om anvendelse af mindstereserver (ECB/1998/15).
Artiklerne i ECB's forordning ECB/1998/16 indeholder kun en generel defi-
nition af den faktiske rapporteringspopulation, dens rapporteringsforpligtelser
og de principper, som ECB og NCB'erne normalt følger under udøvelse af
verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af stati-
stisk information. Nærmere oplysninger om den statistiske information, der
skalrapporteres for at opfyl de ECB's statistiske rapporteringskrav, og de
gældende minimumsstandarder findes i bilag I-IV til ECB's forordning
ECB/1998/16.
3.Faktisk rapporteringspopulation og liste over MFI'er til statistiske formål
MFI'er omfatter residente kreditinstitutter som defineret i fællesskabslovgiv-
ningen samt alle andre residente finansielle institutioner, som modtager
indlån og/eller indlånslignende indskud fra enheder, undtagen MFI'er, og
som for egen regning (i det mindste i økonomisk henseende) yder lån og/eller
investerer i værdipapirer. ECB opretter og vedligeholder en liste over institu-
tioner i overensstemmelse med denne definition og
klassifikationsprincipperne i bilag I til ECB's forordning ECB/1998/16.
Kompetencen til at oprette og vedligeholde denne MFI-liste ligger hos
ECB's Direktion. De MFI'er, som er residenter i euroområdet, udgør den
faktiske rapporteringspopulation.
NCB'erne kan fritage små MFI'er (dvs. benytte sig af det såkaldte princip om
»afkortning af halen«), hvis de MFI'er, som bidrager til den samlede måned-
lige konsoliderede balance, tegner sig for mindst 95 % af balancen for
samtlige MFI'er i det pågældende medlemsland.
4.Statistiske rapporteringskrav
For at udarbejde en konsolideret balance skal den faktiske residente rapporte-
ringspopulation rapportere statistisk information vedrørende deres balance
hver måned. Yderligere information rapporteres hvert kvartal. Den statistiske
information, der skalrapporteres, er angivet nærmere i bil ag I tilECB's
forordning ECB/1998/16.
De relevante statistiske data indsamles af NCB'erne, der skal definere de
rapporteringsprocedurer, som skalføl ges. ECB's forordning ECB/1998/16
hindrer ikke NCB'erne i at indsamle den statistiske information fra den
faktiske rapporteringspopulation, der er nødvendig for at opfylde ECB's stati-
stiske krav inden for rammerne af en bredere statistisk rapportering, som de
nationale centralbanker etablerer under eget ansvar i overensstemmelse med
fællesskabsretten, national ret eller etableret praksis, og som tjener andre
statistiske formål. Dette skal dog ske, uden at opfyldelsen af de statistiske
krav i ECB's forordning ECB/1998/16 berøres deraf. I særlige tilfælde kan
ECB til opfyldelse af sine krav benytte sig af statistisk information, der er
indsamlet med disse formål for øje.
Følgerne af en fritagelse som defineret ovenfor er, at de små MFI'er er under-
lagt reducerede rapporteringskrav (bl.a. kun kvartalsrapportering), der er
obligatoriske af hensyn til opgørelsen af reservekrav og er angivet i bilag II
tilECB's forordning ECB/1998/16. Kravene tilsmå MFI'er, der ikke er
kreditinstitutter, er fastsat i bilag III til ECB's forordning ECB/1998/16.
MFI'er, der er fritaget, kan dog vælge at opfylde rapporteringskravene fuldt
ud.
5.Brug af den statistiske information i henhold til ECB's forordning om anven-
delse af mindstereserver
For at mindske rapporteringsbyrden og undgå dobbelt indsamling af statistisk
information anvendes den statistiske information vedrørende balancen, som
MFI'erne rapporterer i henhold til ECB's forordning ECB/1998/16, også til
opgørelse af reservekravsgrundlaget i henhold til ECB's forordning ECB/
1998/15.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 73
▼M1
Rapporteringsenhederne skalaf statistiske hensyn rapportere data tilderes
respektive NCB'er i overensstemmelse med rammerne i tabel 1 nedenfor,
der indgår i bilag I til ECB's forordning ECB/1998/16. Felter markeret med
»*« i tabel1 anvendes af de rapporterende institutioner tilberegning af deres
reservekravsgrundlag (se boks 11 i kapitel 7 i dette dokument).
Med henblik på korrekt beregning af reservekravsgrundlaget, som en positiv
reservekravskoefficient anvendes på, kræves en detaljeret opdeling af tidsind-
skud med en løbetid på over to år, indlån med opsigelsesvarsel på over to år
samt genkøbsforretninger indgået af kreditinstitutter med »indenlandske«
MFI'er og MFI'er i »andre medlemsstater«, »kreditinstitutter (KI), der er
underlagt reservekrav (RK), ECB og NCB'er«, »statslig forvaltning og
service« og »resten af verden (RV)«.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 74
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 75
▼M1
2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 76
▼M1
Afhængigt af det nationale indsamlingssystem, og hvis det ikke går ud over
den fulde overensstemmelse med de i ECB's forordning ECB/1998/16 anførte
definitioner og klassifikationsprincipper for MFI-balancen, kan kreditinsti-
tutter, der er underlagt reservekrav, alternativt rapportere de data, der er
nødvendige for at beregne reservekravsgrundlaget, dog med undtagelse af
data vedrørende omsættelige instrumenter, i overensstemmelse med neden-
stående tabel, forudsat at ingen af de med fed optrykte positioner berøres.
Det skal bemærkes, at passivkategorien »pengemarkedspapirer« vil blive lagtsammen med passivkategorien »udstedte gældsinstrumenter« i forbindelse
med rapportering tilECB's penge- og bankstatistik. Ændringen sker fra og
med den første rapportering af månedlige data i henhold til ovennævnte nye
forordning for januar 2003. Det indebærer, at de rapporterende institutter fra
og med rapporteringen af månedlige data for ultimo januar 2003 (kvartals-
data for ultimo marts 2003) skal opdele passivkategorien
»pengemarkedspapirer« efter den oprindelige løbetid ifølge de samme prin-
cipper, som gælder for gældsinstrumenter, og henregne den til
passivkategorien »udstedte gældsinstrumenter«.
Bilag II til ECB's forordning ECB/1998/16 indeholder særlige bestemmelser,
overgangsbestemmelser og bestemmelser om fusioner mellem kreditinstitutter
i forbindelse med anvendelsen af reservekravssystemet.
Bilag II til ECB's forordning ECB/1998/16 omfatter en rapporteringsordning
for kreditinstitutter i »halen«. Haleinstitutter skal som minimum hvert kvartal
rapportere de data, der er nødvendige for at beregne reservekravsgrundlaget i
overensstemmelse med tabel 1a nedenfor. Disse institutter sikrer, at rapporte-
ringen i henhold til tabel 1a er fuldt ud i overensstemmelse med de
definitioner og klassifikationer, der finder anvendelse i tabel 1. Data for
haleinstitutternes reservekravsgrundlag for tre reservekravsperioder (på hver
én måned) er baseret på data fra ultimo kvartalet indsamlet af NCB'erne
inden for 28 arbejdsdage efter udgangen af det kvartal, som de vedrører.
Bilaget indeholder også bestemmelser om konsolideret rapportering. Efter
godkendelse fra Den Europæiske Centralbank kan kreditinstitutter, som er
underlagt reservekrav, gennemføre en konsolideret statistisk rapportering for
en gruppe af kreditinstitutter, der er underlagt reservekrav på et enkelt lands
område, forudsat at alle de pågældende institutter har afstået retten til at fore-
tage standardfradrag i reservekravet. Retten tilstandardfradraget bevares,
men kun for gruppen som helhed. Alle de pågældende institutter er medtaget
enkeltvis på ECB's liste over MFI'er.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 77
▼M1
Desuden indeholder det bestemmelser om fusioner mellem kreditinstitutter. I
dette bilag har begreberne »fusion«, »fusionerende institutter« og »overta-
gende institut« den betydning, der er fastlagt i ECB's forordning ECB/1998/
15. For den reservekravsperiode, hvori en fusion får virkning, beregnes de
reservekrav, som det overtagende institut er underlagt, og som skal opfyldes
som fastsat i artikel13 i ECB's forordning ECB/1998/15. For de efterføl -
gende reservekravsperioder beregnes det reservekrav, som det overtagende
institut er underlagt, på basis af et reservekravsgrundlag og om fornødent
yderligere statistisk information, der rapporteres i henhold til særlige regler
(se tabellen i tillægget til bilag II til ECB's forordning ECB/1998/16). I
modsat fald finder de almindelige bestemmelser om rapportering af statistisk
information og beregning af reservekrav anvendelse som fastsat i artikel 3 i
ECB's forordning ECB/1998/15. Endvidere kan den relevante NCB give det
overtagende institut tilladelse til at opfylde sin forpligtelse til at rapportere
statistisk information efter midlertidige procedurer. Denne undtagelse fra de
almindelige rapporteringsprocedurer skal begrænses til den kortest mulige
periode og bør ikke overstige 6 måneder, efter at fusionen har fået virkning.
Denne undtagelse berører ikke det overtagende instituts forpligtelse til at
opfylde rapporteringskravene i henhold til ECB's forordning ECB/1998/16
og om fornødent instituttets forpligtelse til at påtage sig de fusionerende
institutters rapporteringsforpligtelser. Det overtagende institut er forpligtet
til, så snart fusionsplanen er offentliggjort, og i god tid inden fusionen får
virkning, at underrette den relevante NCB om de procedurer, der er planlagt
med henblik på fastsættelsen af reservekrav.
6.Verifikation og tvungen indsamling
Både ECB og NCB'erne udøver normalt verifikationsretten og retten til at
foranstalte tvungen indsamling af statistisk information, når minimumsstan-
darderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig harmonisering og2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 78
▼M1
revisioner ikke overholdes. Disse minimumsstandarder er beskrevet i bilag IV
tilECB's forordning ECB/1998/16.
7.Ikke-deltagende medlemsstater
Da en forordning udstedt i henhold til artikel 34.1 i statutten ikke medfører
rettigheder eller forpligtelser for medlemsstater med dispensation (artikel
43.1 i statutten) og Danmark (artikel2 i protokolom visse bestemmel ser
vedrørende Danmark) og ikke finder anvendelse på Det Forende Kongerige
(artikel 8 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede
Kongerige Storbritannien og Nordirland), gælder ECB's forordning ECB/
1998/16 kun i de deltagende medlemsstater.
Artikel5 i statutten om ECB's og NCB'ernes kompetence på statistikområdet
og forordning (EF) nr. 2533/98 gælder dog for alle medlemsstater. Det inde-
bærer også, sammen med artikel10 (tidl igere artikel5) i traktaten, en
forpligtelse for de ikke-deltagende medlemsstater til på nationalt plan at
udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, de anser for nødvendige
for at gennemføre indsamlingen af den statistiske information, der er
nødvendig for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige
forberedelser på statistikområdet med henblik på at blive deltagende
medlemsstater. Denne forpligtelse fremgår udtrykkeligt af artikel 4 og punkt
17 i forordning (EF) nr. 2533/98. Af hensyn tilgennemsigtigheden gentages
denne særlige forpligtelse i indledningen til ECB's forordning ECB/1998/16.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 79
▼M1
BILAG 5
Eurosystemets websteder
Centralbank Websted
Den Europæiske Centralbank www.ecb.int
Nationale Bank van België/Banque nationale de
Belgiquewww.nbb.be eller www.bnb.be
Deutsche Bundesbank www.bundesbank.de
Bank of Greece www.bankofgreece.gr
Banco de España www.bde.es
Banque de France www.banque-france.fr
Central Bank of Ireland www.centralbank.ie
Banca d'Italia www.bancaditalia.it
Banque centrale du Luxembourg www.bcl.lu
De Nederlandsche Bank www.dnb.nl
Oesterreichische Nationalbank www.oenb.at
Banco de Portugalwww.bportugal .ptSuomen Pankki - Finlands Bank www.bof.fi2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 80
▼M1
BILAG 6
Procedurer og sanktioner ved modpartens manglende opfyldelse af sine
forpligtelser
1.Gebyrer
Hvis en modpart overtræder reglerne for auktioner (1), bilaterale transakti-
oner (2), anvendelse af underliggende aktiver (3) eller procedurer ultimo
dagen og betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet (4),
pålægger Eurosystemet gebyrer efter følgende retningslinjer:
i) I forbindelse med overtrædelse af reglerne for auktioner, bilaterale trans-
aktioner og anvendelse af underliggende aktiver pålægges et gebyr for
henholdsvis første og anden overtrædelse inden for 12 måneder. Geby-
rerne beregnes som renten på den marginale udlånsfacilitet plus 2,5
procentpoint.
— I forbindelse med overtrædelse af reglerne for auktioner og bilaterale
transaktioner beregnes gebyrerne ud fra værdien af den sikkerhed eller
størrelsen af det kontantbeløb, som modparten ikke kunne levere,multipliceret med koefficienten 7/360.
— I forbindelse med overtrædelse af reglerne for anvendelse af underlig-
gende aktiver beregnes gebyrerne ud fra værdien af de ikke-brugbare
aktiver (eller de aktiver, som modparten ikke må benytte), som
modparten har leveret til en national centralbank eller ECB, eller
som modparten ikke har fjernet inden for 20 arbejdsdage efter den
hændelse, der medførte, at de brugbare aktiver ophørte med at være
brugbare eller ikke længere måtte benyttes af modparten, multipliceret
med koefficienten 1/360.
ii) Første gang reglerne for procedurer ultimo dagen eller for adgang til den
marginale udlånsfacilitet overtrædes, beregnes gebyrerne ved 5 procent-
point. Ved gentagne overtrædelser stiger bødesatsen med yderligere 2,5
procentpoint for hver overtrædelse inden for 12 måneder beregnet ud fra
omfanget af den uretmæssige adgang til den marginale udlånsfacilitet (
5).
2.Andre sanktioner
Ved overtrædelse af reglerne for auktioner, bilaterale transaktioner eller
anvendelse af underliggende aktiver suspenderer Eurosystemet modparter
fra deltagelse efter følgende retningslinjer:
a) Suspension ved overtrædelse af reglerne for auktioner eller
bilaterale transaktioner
Ved tredje overtrædelse af samme type inden for 12 måneder suspenderes
modparten fra deltagelse i en eller flere efterfølgende markedsoperationer af
samme type, der udføres efter samme procedurer og indledes inden for en
bestemt periode. Desuden pålægges et gebyr beregnet efter reglerne i punkt
1. Suspensionen sker i en periode beregnet efter følgende skala:
i) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende kontant-
beløb ved tredje overtrædelse er op til 40 % af den samlede sikkerhed
eller det samlede kontantbeløb, der skal leveres, suspenderes modparten
i en måned.
ii) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende kontant-
beløb ved tredje overtrædelse er mellem 40 og 80 % af den samlede
sikkerhed eller det samlede kontantbeløb, der skal leveres, suspenderes
modparten i to måneder.
iii) Hvis værdien af manglende sikkerhedsstillelse eller manglende kontant-
beløb ved tredje overtrædelse er mellem 80 og 100 % af den samlede2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 81
(1) Dette gælder, hvis en modpart ikke kan overføre tilstrækkelig sikkerhed til afvikling af
det likviditetsbeløb, den er blevet tildelt i en likviditetstilførende operation, eller hvisden ikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb, den er
blevet tildelt i en likviditetsopsugende operation.
(
2) Dette gælder, hvis en modpart ikke kan levere tilstrækkelig sikkerhed, eller hvis den
ikke kan levere et tilstrækkeligt kontantbeløb til afvikling af det beløb, som er aftalt ien bilateral transaktion.
(
3) Dette gælder, hvis en modpart anvender aktiver, der ikke længere er brugbare (eller
som den ikke må benytte) som sikkerhed for et udestående lån.
(4) Dette gælder, hvis en modpart har en negativ saldo ultimo dagen på afviklingskontoen
og ikke opfylder betingelserne for adgang til den marginale udlånsfacilitet.
(5) Gebyrer ved manglende overholdelse af reglerne for anvendelse af aktiver, der kun er
brugbare tilintradag-kreditoperationer, benyttes kun i forbindel se med TARGET. Disse
tilfælde af manglende overholdelse er ikke omfattet af denne retningslinje.
▼M1
sikkerhed eller det samlede kontantbeløb, der skal leveres, suspenderes
modparten i tre måneder.
Med forbehold af litra c) nedenfor finder disse gebyrer og suspensionsforan-
staltninger tilsvarende anvendelse på efterfølgende overtrædelser inden for
samme 12-måneders periode.
b) Suspension efter overtrædelse af reglerne for underliggende
aktiver
Ved tredje overtrædelse inden for 12 måneder suspenderes modparten fra
deltagelse i den efterfølgende markedsoperation. Desuden pålægges et gebyr
beregnet efter reglerne i punkt 1 ovenfor.
Med forbehold af litra c) nedenfor finder disse gebyrer og suspensionsforan-
staltninger tilsvarende anvendelse på efterfølgende overtrædelser inden for
samme 12-måneders periode.
c) Udelukkelse fra deltagelse i alle fremtidige pengepolitiske
operationer inden for et bestemt tidsrum
I særlige tilfælde, hvor det er påkrævet på grund af overtrædelsens karakter,
idet der især tages hensyn til de involverede beløb og overtrædelsernes
hyppighed eller varighed, kan det overvejes - foruden at pålægge et gebyr
beregnet efter reglerne i punkt 1 ovenfor - at suspendere den pågældende
modpart fra deltagelse i alle fremtidige pengepolitiske operationer i et
tidsrum på tre måneder.
d) Institutter i andre medlemsstater
Eurosystemet kan også beslutte, hvorvidt en suspensionsforanstaltning over
for en overtrædende modpart skal udvides til at omfatte filialer af samme
institut i andre medlemsstater.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 82
▼B
BILAG II
SUPPLERENDE FÆLLES MINIMUMSKARAKTERISTIKA
I.Supplerende fælles minimumskarakteristika gældende for alle aftaler
og bestemmelser vedrørende pengepolitiske operationer
1. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at dennes standardvilkår eller
-betingelser er gældende for pengepolitiske operationer.
2. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalsikre, at NCB'erne er i stand tiluden
unødig forsinkelse at implementere alle ændringer af den pengepolitiske
ramme. Der skaltræffes foranstal tninger for, at sådanne ændringer
meddeles modparterne med en klar angivelse af ikrafttrædelsestids-punktet.
3. Det skal fremgå af de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæs-
sige bestemmelser, som anvendes af NCB'en, at alle betalinger med
relation til pengepolitiske operationer (ud over betalinger i udenlandsk
valuta i forbindelse med valutaswap-aftaler) skal udføres i euro.
4. Hvis det er nødvendigt at betragte alle transaktioner under en aftale som
en enkelt kontraktlig aftale og/eller betragte en aftale som en overordnet
aftale for at give mulighed for effektiv netting i forbindelse med afvik-
ling, skal der eksistere en bestemmelse herom.
5. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at der i forholdet mellem NCB'en
og modparterne er opstillet passende og entydige regler vedrørende
anvendelsen af formularer (herunder bekræftelsen af transaktionsvilkår),
datamedia samt kommunikationsmidler og -detaljer.
6. De relevante kontraktmæssige og lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalforeskrive, at der som et minimum er
tale om misligholdelse i tilfælde, som ikke afviger væsentligt fra
følgende:
a) Der træffes af en kompetent retslig eller anden myndighed beslut-
ning om over for modparten at iværksætte en likvidationsprocedure
eller udnævne en kurator eller en tilsvarende person eller iværksætte
en anden tilsvarende procedure.
b) Der træffes af en kompetent retslig eller anden myndighed beslut-
ning om over for modparten at iværksætte en
reorganiseringsforanstaltning eller en anden tilsvarende procedure
med det formål at beskytte eller rette op på modpartens finansielle
situation og undgå, at der træffes en beslutning som den i litra a)
omtalte.
c) En skriftlig erklæring fra modparten om dennes manglende evne til
at betale hele eller en hvilken som helst del af sin gæld eller til at
opfylde sine forpligtelser i forbindelse med pengepolitiske transak-
tioner, en frivillig rammeaftale eller anden ordning indgået af
modparten med dennes kreditorer, eller hvis modparten er, eller
skønnes at være, insolvent eller skønnes at være ude af stand til at
betale sin gæld.
d) Der træffes proceduremæssige foranstaltninger forud for en beslut-
ning i henhold til litra a) eller b).
e) En tilsikring eller anden erklæring, som forud for indgåelsen af en
kontrakt er fremsat af modparten eller ud fra gældende lovbestem-
melser forudsættes at være fremsat af modparten, er ukorrekt eller
usand.
f) Modpartens tilladelse til at udøve aktiviteter i henhold til direktiv
2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve virksomhed som
kreditinstitut (med efterfølgende ændringer) eller i henhold til
direktiv 93/22/EØF om investeringsservice i forbindelse med værdi-
papirer (med efterfølgende ændringer), som de er gennemført i den
pågældende af Eurosystemets medlemsstater, suspenderes eller
tilbagekaldes.
g) Modparten suspenderes eller ekskluderes fra medlemskab af et beta-
lingssystem eller en ordning, hvorigennem betalinger under
pengepolitiske transaktioner foretages, eller suspenderes eller
ekskluderes (undtagen i forbindelse med valutaswap-transaktioner)
fra medlemskab af et værdipapirafviklingssystem, som anvendes til
afvikling af Eurosystemets pengepolitiske transaktioner.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 83
▼B
h) Der træffes foranstaltninger over for modparten som omtalt i artikel
22 i direktiv 2000/12/EF om adgang tilat optage og udøve virk-
somhed som kreditinstitut (med efterfølgende ændringer).
i) Modparten undlader (i forbindelse med tilbageførselsforretninger) at
overholde bestemmelser vedrørende risikokontrolforanstaltninger.
j) Modparten undlader (i forbindelse med genkøbsforretninger) at
betale købsprisen eller genkøbsprisen eller undlader at levere købte
eller genkøbte aktiver; eller modparten undlader (i forbindelse med
lån mod sikkerhedsstillelse) at levere aktiver eller tilbagebetale
tilgodehavendet på de respektive gældende datoer for disse beta-
linger og leveringer.
k) Modparten undlader (i forbindelse med valutaswap-transaktioner og
tidsindskud) at betale eurobeløbet eller undlader (i forbindelse med
valutaswap-transaktioner) at betale beløb i udenlandsk valuta på de
gældende datoer for disse betalinger.
l) I tilfælde af misligholdelse (som ikke afviger væsentligt fra de
tilfælde, som er defineret i dette punkt) for modpartens vedkom-
mende under en aftale, der er indgået med henblik på
forvaltningen af et af Eurosystemets medlemmers valutareserver
eller egenkapital.
m) Modparten undlader at stille relevante oplysninger til rådighed, med
alvorlige konsekvenser for den pågældende NCB til følge.
n) Modparten undlader at opfylde en hvilken som helst anden af sine
forpligtelser under aftaler og bestemmelser vedrørende tilbagefør-
selstransaktioner og valutaswap-transaktioner og undlader (hvis en
udbedring er mulig) at udbedre denne mangel inden for højst 30
dage, hvis der er tale om transaktioner mod sikkerhedsstillelse, og
inden for højst 10 dage, hvis der er tale om valutaswap-transakti-
oner, efter at NCB'en har fremsendt meddelelse om dette krav.
o) I tilfælde af modpartens misligholdelse af en aftale med et andet
medlem af Eurosystemet, som er indgået med det formål at
gennemføre pengepolitiske operationer, og dette andet medlem af
Eurosystemet i denne forbindelse har gjort brug af sin ret til at
afvikle alle transaktioner under en sådan aftale på grund af mislig-
holdelsen.
Litra a) skal føre til automatisk konstatering af misligholdelse; litra b)
og c) kan føre til automatisk konstatering af misligholdelse; litra d) til
o) kan ikke føre til automatisk konstatering af misligholdelse, men skal
bero på et skøn (således at der kun konstateres misligholdelse som følge
af en påkravsmeddelelse). En sådan påkravsmeddelelse kan give en
»henstand« på maksimalt tre bankdage til at rette op på den pågældende
situation. Ved misligholdelser, der beror på et skøn, skal bestemmel-
serne vedrørende anvendelsen af et sådant skøn foreskrive sikkerhed
med hensyn tilvirkningen heraf.
7. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal sikre, at den pågældende NCB i tilfælde
af misligholdelse har ret til at gøre brug af følgende midler: suspension
af modparten fra adgang til markedsoperationer; afvikling af alle igang-
værende forretninger og transaktioner; krav om førindfrielse af endnu
ikke forfaldne eller betingede fordringer. Herudover kan NCB'en være
berettiget til at gøre brug af følgende midler: anvende modpartens
indskud i NCB'en tilat modregne fordringer hos den pågæl dende
modpart; indstille opfyldelsen af forpligtelser over for modparten, indtil
fordringen hos modparten er opfyldt; gøre krav på morarenter eller gøre
krav på erstatning for tab, der er lidt som følge af modpartens mislig-
holdelse. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige
bestemmelser, som anvendes af NCB'en, skal desuden sikre, at den
pågældende NCB i tilfælde af misligholdelse har ret til uden unødig
forsinkelse at realisere alle aktiver, der er stillet som sikkerhed, og har
ret tilat real isere værdien af den ydede kredit, hvis modparten ikke
omgående udligner sin negative saldo.
8. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
der anvendes af NCB'en, skal sikre, at NCB'er kan indhente alle rele-
vante oplysninger fra modparterne i forbindelse med Eurosystemets
pengepolitiske operationer.
9. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
der anvendes af NCB'en, skal kræve, at alle varsler og andre medde-
lelser er i skriftlig og/eller elektronisk form. De relevante
kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes
af NCB'en, skal kræve sikkerhed med hensyn til, hvordan varsler og
andre meddelelser fremsendes, og hvornår de træder i kraft. Det
tidsrum, hvorefter de er trådt i kraft, skal i intet tilfælde være så langt,
at det ændrer den økonomiske virkning af de dispositioner, der er truffet2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 84
▼B
som helhed. Især skal en bekræftelse afleveres og kontrolleres
omgående.
10. I henhold til de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige
bestemmelser, som anvendes af NCB'en, skal modpartens rettigheder
og forpligtelser ikke overdrages, belånes eller på anden måde handles
med af modparten uden NCB'ens forudgående skriftlige samtykke.
11. De relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skalsikre, at kun NCB'en og den anførte
modpart har rettigheder og forpligtelser i forbindelse med gennem-
førelsen af transaktionen (men muliggør forbindelser mellem NCB'erne
(og/eller ECB) i forbindelse med den grænseoverskridende anvendelse
af brugbare aktiver og betragter dem ligeledes som nødvendige for
operationer gennemført med modparter, der handler via en netværksin-
stitution).
12. Det skal i henhold til de relevante kontraktlige aftaler, som anvendes af
NCB'en, fremgå, at gældende lov for de relevante kontraktmæssige eller
lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en, og for
alle transaktioner, der gennemføres under disse aftaler og bestemmelser
(undtagen i tilfælde, hvor den grænseoverskridende anvendelse af brug-
bare aktiver stiller andre krav), skal være loven i den medlemsstat, hvor
NCB'en er beliggende, og tvistbilæggelser skal uden at berøre De Euro-pæiske Fællesskabers Domstols kompetence finde sted ved den
pågældende medlemsstats officielle domstole.
13. Bestemmelser vedrørende indskud skal præcisere, at afviklingen (både
indbetaling og udbetaling) af tidsindskud finder sted på de dage, der er
angivet i ECB's meddelelse af indskudsoperationen.
II.Supplerende fælles minimumskarakteristika for tilbageførselstransakti-
oner
Karakteristika fælles for alle tilbageførselstransaktioner
14. Datoen for transaktionens genkøbsdelfastsættes tildet tidspunkt, hvor
transaktionen indledes.
15. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skaldefinere »bankdag« i forbindel se med en
forpligtelse til at foretage en betaling som en hvilken som helst dag,
hvor alle relevante dele af TARGET er åbne og i stand til at gennem-føre en sådan betaling, og i forbindelse med en forpligtelse til at levere
aktiver som en hvilken som helst dag, hvor de værdipapirafviklingssy-
stemer, hvorigennem leveringen skal foretages, er åbne for forretninger
på det sted, hvor leveringen af de relevante værdipapirer skal gennem-
føres.
16. Mekanismerne for omveksling af ikke-eurobeløb til euro skal specifi-
cere, at den anvendte kurs er ECB's daglige euroreferencekurs for
omveksling af udenlandsk valuta eller, hvis denne ikke er til rådighed,
spotkursen angivet af ECB på bankdagen forud for den dag, hvor
omregningen skal finde sted med henblik på salg af euro mod køb af
den anden valuta.
Specielle karakteristika for genkøbsforretninger
17. Der skalvære et sal g af brugbare aktiver mod eurokontanter med en
samtidig aftale om på et nærmere angivet tidspunkt at sælge tilsvarende
aktiver tilbage mod euro.
18. Forpligtelsen til tilbagesalg af tilsvarende aktiver skal definere den
tilsvarende værdi som aktiver fra den samme udsteder, som indgår i
samme emission (uden hensyn tiludstedel sesdatoen) og er af samme
type, nominelle værdi, beløb og beskrivelse som de aktiver, der
sammenlignes med. Hvis de aktiver, hvormed der sammenlignes, er
omregnet eller redenomineret, eller der gennemføres en option, ændres
definitionen, så den i tilfælde af omregning gælder for de aktiver,
hvortil aktiverne er omregnet, i tilfælde af en option gælder for aktiver
af samme værdi som de betalte aktiver, såfremt sælgeren har betalt
køberen et beløb, der svarer til optionens værdi, og i tilfælde af redeno-
minerede aktiver gælder for aktiver af samme værdi som de aktiver,
hvortil de oprindelige aktiver er blevet redenomineret, om nødvendigt
sammen med et pengebeløb svarende til en eventuel differens i akti-
vernes værdi før og efter deres redenominering.
19. De tilfælde af misligholdelse, som giver NCB'en ret til at afvikle alle
igangværende transaktioner, skal ikke afvige væsentligt fra bestemmel-
serne indeholdt i punkt 6.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 85
▼B
20. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser vedrørende
netting, som har tilformålat opnå økonomiske virkninger svarende til
nedenstående.
a) I tilfælde af misligholdelse skal genkøbsdatoen for hver enkelt trans-
aktion anses for at indtræffe øjeblikkeligt derefter, og i henhold til
følgende bestemmelser skal alle tilsvarende aktiver leveres øjeblik-
keligt (og således at opfyldelsen af parternes respektive
forpligtelser med hensyn til levering af aktiver og betaling af
genkøbsprisen for alle genkøbte aktiver finder sted udelukkende i
overensstemmelse med bestemmelsen i nedenstående litra b)); i
modsat fald vil genkøbsforretningen blive ophævet.
b) i) Markedsværdien af de misligholdte genkøbte aktiver og alle
tilsvarende aktiver, som skal overføres, samt den genkøbspris,
som skal betales af de enkelte parter, fastsættes af NCB'en for
alle transaktioner på genkøbsdatoen.
ii) På grundlag af de beløb, som herved fastsættes, foretages af
NCB'en (på genkøbsdatoen) en beregning af, hvad den enkelte
part skylder den anden, og de beløb, som den ene part skylder,
modregnes de beløb, som den anden har til gode, og kun netto-
saldoen betales af den part, hvis fordring herved er vurderet til
det laveste beløb. Denne nettosaldo forfalder og skal betales den
næstfølgende dag, hvoralle relevante dele af TARGET er åbne
og i stand til at gennemføre en betaling. I forbindelse med denne
beregning omregnes alle beløb, som ikke er i euro, til euro på
den relevante dato og til kursen beregnet i henhold til punkt 16.
c) »Markedsværdien af de misligholdte aktiver« betyder med hensyn til
alle former for aktiver på en hvilken som helst dato:
i) markedsværdien af de pågældende aktiver vurderet på tids-
punktet for misligholdelsen beregnet på grundlag af den mest
repræsentative pris på bankdagen forud for værdiansættelsesda-
toen, eller
ii) såfremt der ikke eksisterer en repræsentativ pris for et bestemt
aktiv på bankdagen forud for værdiansættelsesdatoen, anvendes
den seneste handelspris. Hvis der ikke forefindes en handelspris,
vilNCB'en fastsætte en pris under hensyntagen tilden senest
anførte pris for dette aktiv på referencemarkedet, eller
iii) hvad angår aktiver, for hvilke der ikke eksisterer en markeds-
værdi, anvendes en hvilken som helst anden rimeligværdiansættelsesmetode, eller
iv) hvis NCB'en har solgt aktiverne eller tilsvarende aktiver til
markedspris inden værdiansættelsestidspunktet for mislighol-
delsen, anvendes nettoindtægterne ved salget, efter at alle
rimelige omkostninger, gebyrer og udgifter i forbindelse med et
sådant salg er fratrukket; NCB'en foretager denne beregning og
fastsætter beløbene.
21. Hvis de relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestem-
melser, som anvendes af NCB'en, omfatter bestemmelser om
substitution af sikkerhed, skal disse sikre overholdelsen af de påkræ-
vede risikokontrolforanstaltninger.
22. Hvis de relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestem-
melser, som anvendes af NCB'en, indeholder bestemmelser ommarginbeløb, som skal betales (eller returneres) i kontanter, skal der
træffes foranstaltninger for at sikre, at enhver yderligere forpligtelse til
at returnere (eller tilvejebringe) marginbeløb først opfyldes ved brug af
kontanter op til det samme beløb (sammen med eventuelle tilskrevne
renter).
Specielle karakteristika for aftaler og bestemmelser vedrørende lån mod
sikkerhedsstillelse
23. De aktiver, som stilles til rådighed i forbindelse med lån mod sikker-
hedsstillelse (f.eks. et pant), skal være juridisk realiserbare, uden at der
eksisterer tidligere fordringer på de pågældende aktiver. Det skal ikke
være muligt for tredjemand (herunder den afviklende myndighed i
konkurstilfælde) at intervenere og få opfyldt et krav på de pantsatte
aktiver (såfremt der ikke er tale om svig) eller opnå rettigheder knyttet
tildisse.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 86
▼B
24. NCB'en skal have en retsstilling, der berettiger den til at realisere den
økonomiske værdi af aktiver, som er pantsat i forbindelse med en
operation, der har til formål at tilvejebringe likviditet, under forud
angivne omstændigheder, som ikke afviger væsentligt fra omstændighe-
derne beskrevet i punkt 6, og disse skalogså afspejl e de
omstændigheder, under hvilke NCB'en kan betragte modparten som
værende i misligholdelse i forbindelse med genkøbsforretninger.
25. Aftaler og bestemmelser vedrørende lån mod sikkerhedsstillelse skal
give mulighed for, at operationer, som er indledt som intradag-operati-
oner, kan udvides tildag tildag-operationer.
III.Supplerende fælles minimumskarakteristika for aftaler og bestem-
melser vedrørende valutaswap
26. Hver enkelt transaktion skal udgøre et samtidigt spotsalg og terminssalg
og -køb af euro mod en enkelt udenlandsk valuta.
27. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde en bestemmelse vedrørende
valg af tidspunkt og teknik i forbindelse med betalingsoverførsler.
Datoen for terminssalget/-købet skal fastsættes til det tidspunkt, hvor
transaktionen indledes.
28. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal definere udenlandsk valuta, spotkurs,
terminskurs, overførselsdato og tilbageførselsdato i overensstemmelse
med følgende:
a) »udenlandsk valuta«: enhver lovlig valuta, undtagen euro
b) »spotkurs«: i forbindelse med en specifik transaktion den kurs
(beregnet i henhol d tilpunkt 16), som anvendes tilat omregne euro-
beløbet til det beløb i den for den pågældende transaktion relevante
udenlandske valuta, som den ene part er forpligtet til på overførsels-
datoen at overføre til den anden mod betaling af eurobeløbet; denne
kurs anføres i bekræftelsen
c) »terminskurs«: den kurs, der beregnes i henhold til punkt 16 og
anvendes til at omregne eurobeløbet til det beløb i den udenlandske
valuta, som den ene part er forpligtet til på tilbageførselsdatoen at
overføre til den anden mod betaling af eurobeløbet; denne kurs skal
anføres i bekræftelsen og defineres i de relevante kontraktsmæssige
eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af NCB'en
d) »tilbageførselsbeløbet i udenlandsk valuta«: det beløb i udenlandsk
valuta, som kræves for at købe eurobeløbet på tilbageførselsdatoen
e) »overførselsdatoen«: i forbindelse med alle transaktioner den dato
(og eventuelt tidspunktet på denne dato), hvor overførslen af eurobe-
løbet fra den ene part til den anden skal finde sted, og som for at
undgå tvivlskalvære den dato (og eventuel t tidspunktet på denne
dato), hvor parterne har vedtaget, at afviklingen af en overførsel af
eurobeløbet skal finde sted
f) »tilbageførselsdato«: i forbindelse med alle transaktioner den dato
(og eventuelt tidspunktet på denne dato), hvor den ene part skal
tilbageføre eurobeløbet til den anden.
29. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser om, at visse
situationer (jf. punkt 30) skal føre til closing-out af alle igangværende
transaktioner, og skal angive, på hvilken måde en sådan closing-out
(herunder netting i forbindelse med afvikling) i givet fald vil finde sted.
30. De tilfælde af misligholdelse, som giver NCB'en ret til at afvikle alle
igangværende transaktioner, skal ikke afvige væsentligt fra bestemmel-
serne indeholdt i punkt 6.
31. De relevante kontraktsmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser,
som anvendes af NCB'en, skal indeholde bestemmelser vedrørende
netting, som har tilformålat opnå økonomiske virkninger svarende til
nedenstående.
a) I tilfælde af misligholdelse skal hver enkelt transaktion betragtes
som værende afviklet, og erstatningsværdien af eurobeløbet og tilba-
geførselsbeløbet i udenlandsk valuta skal fastsættes af NCB'en på
det grundlag, at disse erstatningsværdier er de beløb, som ville
være nødvendige, for at NCB'en kan opretholde den økonomiske
tilsvarende værdi til de betalinger, som ellers havde været påkrævet.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 87
▼B
b) På grundlag af de beløb, som herved fastsættes, foretages af NCB'en
(på tilbageførselsdatoen) en beregning af, hvad den enkelte part
skylder den anden, og de beløb, som den ene part skal betale, skal
i henhol d tilpunkt 16 omregnes tileuro, hvor dette er nødvendigt,
og modregnes de beløb, som den anden har til gode, og kun netto-
saldoen betales af den part, hvis fordring herved er vurderet til det
laveste beløb, og denne nettosaldo forfalder og skal betales den
næstfølgende dag, hvor alle relevante dele af TARGET er åbne og
er i stand tilat gennemføre en sådan betal ing.2000X0776 — DA — 07.07.2002 — 001.001 — 88