2001D0914 — DA — 31.12.2009 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (ECB/2001/16) (2001/914/EF) (EFT L 337, 20.12.2001, p.55)

Ændret ved:









▼B

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

af 6. december 2001

om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002

(ECB/2001/16)

(2001/914/EF)







STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR — under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »statutten«), særlig artikel 32, og ud fra følgende betragtninger: (1) De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker (NCB'er) i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til statuttens artikel 32.2 er størrelsen af den enkelte NCB's monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af NCB'erne i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. Fra regnskabsåret 2003 skal NCB'erne øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i statutten reduceres den enkelte NCB's monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende NCB's rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med statuttens artikel 19. (2) I medfør af artikel 32.5 i statutten fordeles summen af NCB'ernes monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital. (3) I henhold til statuttens artikel 32.6 og 32.7 har Styrelsesrådet for ECB hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af statuttens artikel 32. (4) I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen ( 1 ) sætter ECB og NCB'erne (i det følgende benævnt »Eurosystemet«) pengesedler denomineret i euro i omløb fra den 1. januar 2002. Pengesedler i en national valutaenhed bevarer efter artikel 15 i samme forordning deres status som lovlige betalingsmidler i en periode af højst seks måneder efter overgangsperiodens udløb. Året 2002 må således anses som et særligt år, idet pengesedler i en national valutaenhed, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af det samlede beløb af Eurosystemets pengesedler i omløb, og have forskellige mønstre i medlemsstaterne. Dette svarer til situationen i perioden 1999 til 2001, og de monetære indtægter bør derfor for regnskabsåret 2002 beregnes efter en tilsvarende metode, som den der er fastsat i beslutning ECB/2000/19 af 3. november 1998, som ændret ved beslutning af 14. december 2000 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter og ECB's tab i regnskabsårene 1999 til 2001 ( 2 ), med henblik på at sikre, at ændringer i mønstrene for seddelomløbet ikke væsentligt påvirker NCB'ernes relative indkomstpositioner. For året 2002 kan Styrelsesrådet i henhold til artikel 32.3 i statutten beslutte, at de monetære indtægter uanset artikel 32.2 skal beregnes efter en anden metode. (5) Retningslinje ECB/2001/1 af 10. januar 2001 om fastlæggelsen af visse bestemmelser om overgangen til eurosedler og -mønter i 2002 ( 3 ) bestemmer i artikel 9, stk. 1, at eurosedler udsendt på forhånd til kreditinstitutter eller disses udnævnte repræsentanter debiteres deres respektive konti hos NCB'erne til deres pålydende værdi i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: en tredjedel af det forhåndsudsendte beløb på hver af følgende datoer: 2. januar, 23. januar og 30. januar 2002. Beregningen af de monetære indtægter for 2002 skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«. (6) Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2001/15 af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler ( 4 ), hvori fastsættes, at ECB og NCB'erne udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2001/15 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt NCB'erne i forhold til deres indbetalte andele i Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital. I samme afgørelse tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet, og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos NCB'erne, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til NCB'erne i henhold til Styrelsesrådets afgørelse i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder. (7) Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng som hensigtsmæssig. (8) Ved beregningen af NCB'ernes monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt NCB'erne i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af NCB'ernes balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver NCB i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Justeringerne bør tage hensyn til de særlige omstændigheder i året 2002, hvor der vil være forskelle mellem medlemsstaternes scenarier for overgangen til eurosedler og -mønter, og mellem hvor meget kreditinstitutterne vil øge deres normale kontantbeholdninger, og de bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter. (9) Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i NCB'ernes indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter. Styrelsesrådet har derfor besluttet ikke at gøre brug af muligheden indeholdt i statuttens artikel 51 for fravigelse af artikel 32. (10) Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet bør tage hensyn til de særlige forhold vedrørende Storhertugdømmet Luxembourg som følge af dets nyere monetære historie. (11) ECB's Styrelsesråd har vedtaget denne afgørelse i tillid til, at dens økonomiske virkninger og den finansielle ligevægt, der er en konsekvens af disse virkninger, forbliver uændrede i den periode, hvor artikel 4 finder anvendelse, og ECB's Styrelsesråd har derfor som sin faste forpligtelse påtaget sig at sikre bibeholdelse af den ordning, som indføres med denne afgørelse, indtil den 31. december 2007 — ud fra følgende betragtninger: TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:







Artikel 1

Definitioner

I denne afgørelse forstås ved:

a) »deltagende medlemsstater«: de medlemsstater, som har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab

b) »NCB'er«: de nationale centralbanker i de deltagende medlemsstater

c) »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i hver NCB's balance, som nærmere specificeret i bilag I

d) »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på NCB'ernes balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II

e) »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en NCB og ECB og mellem to NCB'er, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2001/15 af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler

▼M1

f) »kapitalindskudsnøgle«: NCB'ernes andele (udtrykt i procent) af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på NCB'erne at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår

▼M4

g) »kreditinstitut«: enten: a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 eller artikel 4, stk.1, litra a, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut ( 5 ), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed

▼B

h) »HB«: den harmoniserede balance i overensstemmelse med formatet i bilag IX til retningslinje ECB/2000/18 om den retlige ramme for bogføring og rapportering i Det Europæiske System af Centralbanker, som ændret den 15. december 1999 og den 14. december 2000 ( 6 )

i) »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer ( 7 ). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer.

▼M2

j) »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen

k) »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter

l) »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter

m) »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for ESCB, som normalt finder sted kl. 14.15 centraleuropæisk tid.

▼M3

n) »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4

o) »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler

p) »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier: den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget

q) »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.

▼B

Artikel 2

Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet

Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt, og optages i ECB's og NCB’ernes regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.

Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB’s og NCB’ernes regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.

◄

2. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.

3. Den i foregående stykke nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET.

4. Uanset foregående stykke, afvikles for regnskabsåret 2002 den i stk. 2 nævnte forrentning ultimo året.

Artikel 3

Metode til beregning af de monetære indtægter

1. For 2002 fastsættes størrelsen af den enkelte NCB's monetæreindtægter efter følgende formel:

,

hvor:

MI er størrelsen af den enkelte NCB's monetære indtægter, som skal sammenlægges LB er den enkelte NCB's passivgrundlag RR er referencerenten.

▼M4

2. Fra 2003 fastsættes størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld anses for ikke at skabe indtægt og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.

▼M3

3. Hvis en NCB’s aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.

▼M2

Artikel 4

Justeringer af Eurosystem-interne saldi

1. Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver NCB's Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:

C = (K – A) × S

hvor

C er udligningsbeløbet

K er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte NCB ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden.

A er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver NCB for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden,

S er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen efter indførelse af euro:



Regnskabsår Koefficient År for overgang til eurosedler og -mønter 1 År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år 0,8606735 År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år 0,7013472 År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år 0,5334835 År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år 0,3598237 År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år 0,1817225

2. Summen af alle NCB’ers udligningsbeløb skal være nul.

3. Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB’s kapitalindskudsnøgle ændres.

4. Udligningsbeløbet for en ny NCB i Eurosystemet fordeles til de hidtidige NCB’er i Eurosystemet, når denne NCB’s medlemsstat deltager, i forhold til de de hidtidige NCB'ers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/-), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de hidtidige NCB'er i Eurosystemet.

5. Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver NCB, med valørdato på datoen for indførelsen af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne som modsvarer udligningsbeløbene forrentes ikke.

6. Såfremt det beløb i eurosedler, som Banque centrale du Luxembourg sætter i omløb i 2002, er større end gennemsnittet af dens pengesedler i omløb i perioden fra 1. juli 1999 til 30. juni 2001, og forskellen udgør 25 % eller mere, skal »A« i formlen i stk. 1 for Banque centrale du Luxembourgs vedkommende sættes til beløbet af pengesedler sat i omløb af Banque centrale du Luxembourg i år 2002, dog maksimalt 2,2 mia. EUR. Ved anvendelse af denne undtagelse, foretages ved udgangen af 2002 en tilpasning med tilbagevirkende kraft af alle udligningsbeløb beregnet på grundlag af artikel 4, stk. 1, med henblik på at sikre overholdelse af stk. 2. Sådanne tilpasninger med tilbagevirkende kraft foretages proportionalt i forhold til kapitalindskudsnøglen.

7. I særlige eventualsituationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte NCB's Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.

8. Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.

▼B

Artikel 5

Beregning og fordeling af de monetære indtægter

1. Beregningen af den enkelte NCB's monetære indtægter foretages af ECB på dagsbasis. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som NCB'erne har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal NCB'erne om størrelsen af de akkumulerede beløb.

2. Den enkelte NCB's monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med ECB's Styrelsesråds beslutninger truffet i medfør af statuttens artikel 32.4, andet led.

3. Fordelingen af summen af den enkelte NCB's monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.

▼M3

Artikel 5a

Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler

1. Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængig af, hvad der forekommer først.

2. Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.

3. Inddragne eurosedler afskrives som følger:

a) På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB’s og centralbankernes balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen og forskellene afvikles blandt ECB og centralbankerne indbyrdes.

b) Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balanceposten »seddelomløbet« over centralbankernes resultatopgørelser.

c) Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.

4. Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.

5. Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.

▼B

Artikel 6

Afsluttende bestemmelser

1. Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2002.

2. Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

▼M4









BILAG I

PASSIVGRUNDLAGETS SAMMENSÆTNING

A. Passivgrundlaget omfatter udelukkende: 1. Seddelomløb I dette bilag: i året for indførelse af eurosedler og -mønter for hver ny national centralbank i Eurosystemet »seddelomløb«: a) omfatter pengesedler udstedt af den nationale centralbank og denomineret i dens nationale valutaenhed, og b) fratrukket værdien af ikke-forrentede lån i forbindelse med frontloadede eurosedler, som endnu ikke er debiteret (indgår i aktivpost 6 i HBS). Efter året for indførelse af eurosedler og -mønter skal »pengesedler i omløb« for alle nationale centralbanker forstås som sedler denomineret i euro, undtaget alle andre pengesedler. Såfremt datoen for indførelse af eurosedler og -mønter falder på en dag, hvor TARGET2 er lukket, udgør det passiv for en ny centralbank i Eurosystemet, der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i medfør af retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet ( 8 ), som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter, en del af passivgrundlaget (indeholdt i korrespondentkonti under passivpost 10.4 i HBS), indtil passivet indgår i Eurosystem-interne passiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner. 2. Forpligtelser i euro over for kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer, herunder: a) anfordringskonti, herunder mindstereserver i henhold til statuttens artikel 19.1 (passivpost 2.1 i HBS) b) indlån inden for rammerne af Eurosystemets indlånsfacilitet (passivpost 2.2 i HBS) c) tidsindskud (passivpost 2.3 i HBS) d) forpligtelser som følge af finjusterende tilbageførselstransaktioner (passivpost 2.4 i HBS) e) indlån i forbindelse med marginbetalinger (passivpost 2.5 i HBS) 3. Indlånsforpligtelser over for misligholdende Eurosystem modparter, som er blevet genklassificeret fra passivpost 2.1 i HBS. 4. De nationale centralbankers Eurosystem-interne forpligtelser i forbindelse med egenveksler udstedt til ECB til støtte for udstedte ECB-gældsbeviser i henhold til kapitel 3.3 i bilag I til ECB's retningslinje ECB/2000/7 (passivpost 10.2 i HBS). 5. Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet, herunder forpligtelser som følge af anvendelse af artikel 4 (del af passivpost 10.3 i HBS). 6. Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 10.4 i HBS).

B. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks passivgrundlag beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i retningslinje ECB/2006/16 af 10. november 2006 om den retlige ramme for bogføring og rapportering i det Europæiske System af Centralbanker ( 9 ).









BILAG II

AKTIVER, SOM KAN ØREMÆRKES

A. Aktiver, der kan øremærkes omfatter udelukkende: 1. Udlån i euro til kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer denomineret i euro (aktivpost 5 i HBS). 2. Værdipapirer der besiddes til pengepolitiske formål (aktivpost 7.1 i HBS). 3. Eurosystem-interne tilgodehavender, svarende til overførsel af valutareserver til ECB bortset fra guld i henhold til artikel 30 i statutten (del af aktivpost 9.2 i HBS). 4. Eurosystem-interne nettotilgodehavender vedrørende euroseddelomløbet, herunder tilgodehavender som følge af anvendelse af artikel 4 (del af aktivpost 9.4 i HBS). 5. Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 9.5 i HBS). 6. Guld, herunder tilgodehavender vedrørende guld overført til ECB, i en størrelsesorden, der giver hver national centralbank mulighed for at øremærke en del af sit guld, svarende til anvendelsen af dens andel i den indskudte kapitalfordelingsnøgle i forhold til den samlede mængde guld, der er øremærket af alle nationale centralbanker. (aktivpost 1 del af aktivpost 9.2 i HBS). I denne afgørelse og tidligst indtil opgørelsen af den monetære indkomst for regnskabsåret 2007 værdisattes guld på basis af guldprisen i euro per fine ounce den 31. december 2002. 7. Tilgodehavender der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i henhold til retningslinje ECB/2006/9, og som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter (indeholdt i aktivpost 4.1 i HBS indtil datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og derefter indeholdt i korrespondentkonti i aktivpost 9.5 i HBS), dog kun indtil disse tilgodehavender indgår i Eurosystem-interne tilgodehavender hidrørende fra TARGET2-transaktioner. 8. Tilgodehavender, der opstår på grund af misligholdelse fra Eurosystemets modparter i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, og/eller finansielle aktiver og tilgodehavender (i forhold til tredjeparter) tilegnet og/eller erhvervet i forbindelse med realisation af sikkerheder, der er stillet af misligholdende modparter i Eurosystemets i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, nyklassificeret fra aktivpost 5 i HBS (del af aktivpost 11.6 i HBS).

B. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks aktiver, som kan øremærkes, beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i ECB's retningslinje ECB/2006/16.

▼M2









BILAG III

A. Første eventualjustering:

Hvis det gennemsnitlige samlede beløb af pengesedler i omløb i året for indførelse af eurosedler og -mønter er mindre end det gennemsnitlige samlede eurobeløb af pengesedler i omløb i referenceperioden (inkl. pengesedler denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som har indført eurosedler og -mønter, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden), reduceres koefficient »S«, som anvendes for året for indførelse af eurosedler og -mønter i overensstemmelse med artikel 4, stk.1, med tilbagevirkende kraft i samme forhold, som faldet i den gennemsnitlige sum af pengesedler i omløb.

Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den deraf følgende reduktion i NCB’ens udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til alle NCB’ers udligningsbeløb for 2. - 5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk.1.

B. Anden eventualjustering

Såfremt de NCB’er, hvor udligningsbeløbet i medfør af artikel 4, stk. 1 er positivt, betaler nettorenter på Eurosystem-interne saldi for pengesedler i omløb, som sammenlagt med posten »nettoresultat af sammenlægning af monetære indtægter« i deres resultatopgørelse ultimo året giver en nettoudgift, reduceres koefficienten »S«, som efter artikel 4, stk. 1, gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, i nødvendigt omfang for at undgå dette.

Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den modsvarende nedsættelse af NCB’ens udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til alle NCB’ers udligningsbeløb for 2. - 5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1.