1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2220/85
af 22. juli 1985
om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugspro-
dukter
(EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1181/87 af 29. april 1987 L 113 31 30.4.1987
►M2 Kommissionens forordning (EØF) nr. 3745/89 af 13. december 1989 L 364 54 14.12.1989
►M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 3403/93 af 10. december 1993 L 310 4 14.12.1993
►M4 Kommissionens forordning (EF) nr. 1932/1999 af 9. september 1999 L 240 11 10.9.1999
►M5 Kommissionens forordning (EF) nr. 673/2004 af 13. april 2004 L 105 17 14.4.2004
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 288 af 1.12.1995, s. 53 (3403/93)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2220/85
af 22. juli 1985
om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikker-
hedsstillelse for landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-miske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29.
oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn (
1), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1018/84 (2), særlig artikel 7, stk. 5, artikel 8,
stk. 4, artikel 12, stk. 2, artikel 15, stk. 3 og 5, samt artikel 16, stk. 6,
og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om de fælles
markedsordninger for landbrugsprodukter og til andre bestemmelser,der er fastsat i forordningerne om markedsordningerne, og hvisgennemførelse indebærer sikkerhedsstillelse,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 525/77 af 14. marts
1977 om indførelse af en producentstøtteordning for ananaskons-erves (
3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1699/85 (4), særlig
artikel 8,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1079/77 af 17. maj
1977 om en medansvarsafgift og om foranstaltninger til udvidelse af
markederne for mælk og mejeriprodukter (5), senest ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 1302/85 (6), særlig artikel 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2169/81 af 27. juli
1981 om fastsættelse af almindelige regler for støtteordningen vedrø-rende bomuld (
7), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1462/84 (8),
særlig artikel 5, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1431/82 af 18. maj
1982 om fastsættelse af særforanstaltninger for ærter, bønner, heste-bønner og sødlupiner (
9), senest ændret ved forordning (EØF) nr.
1485/85 (10), særlig artikel 3, stk. 5,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1677/85 af 11. juni
1985 om monetære udligningsbeløb i landbrugssektoren (11), særlig
artikel 12, og
ud fra følgende betragtninger:
Talrige bestemmelser i Fællesskabets landbrugsforordninger kræver, at
der stilles sikkerhed for betalingen af et beløb, der er skyldigt, hvis enforpligtelse ikke opfyldes; erfaringerne har imidlertid vist, at dette krav
i praksis fortolkes på vidt forskellig måde; for at undgå ulige konkur-
rencevilkår bør kravet derfor defineres mere udførligt;
især bør sikkerhedens form defineres;
i mange bestemmelser i Fællesskabets landbrugsforordninger er det
fastsat, at den stillede sikkerhed fortabes, hvis en sikret forpligtelse
misligholdes, uden at der sondres mellem misligholdelse af primære,sekundære og underordnede forpligtelser; for at undgå forskelsbehand-ling bør der sondres mellem konsekvenserne af misligholdelse af enprimær forpligtelse og konsekvenserne af misligholdelse af sekundæreller af en underordnet forpligtelse; især bør det, hvor der er mulighed1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1.
(2) EFT nr. L 107 af 19. 4. 1984, s. 1.
(3) EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 46.
(4) EFT nr. L 163 af 22. 6. 1985, s. 12.
(5) EFT nr. L 131 af 26. 5. 1977, s. 6.
(6) EFT nr. L 137 af 27. 5. 1985, s. 9.
(7) EFT nr. L 211 af 31. 7. 1981, s. 2.
(8) EFT nr. L 142 af 29. 5. 1984, s. 1.
(9) EFT nr. L 162 af 12. 6. 1982, s. 28.
(10) EFT nr. L 151 af 10. 6. 1985, s. 7.
(11) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 6.
▼B
herfor, fastsættes, at kun en del af sikkerheden fortabes, når den
primære forpligtelse rent faktisk er opfyldt, men den frist, der er satfor opfyldelse, er overskredet en smule, eller når en underordnet
forpligtelse ikke er opfyldt;
der bør ikke sondres mellem konsekvenserne af manglende overhol-
delse af en forpligtelse ud fra, om der er modtaget forskud ellerforudbetaling eller ej; derfor er sikkerhedsstillelse for forskud og forud-betaling dækket af særskilte regler;
udgifterne til sikkerhedsstillelse såvel for den, der stiller sikkerheden,
som for den ansvarlige myndighed kan være uforholdsmæssigt storesammenlignet med det beløb, sikkerheden stilles for, hvis dette beløbligger under en vis grænse; de ansvarlige myndigheder må derfor haveret til at afstå fra at kræve sikkerhed for betalingen af et beløb, derligger under denne grænse; endvidere bør en ansvarlig myndighed
have bemyndigelse til at afstå at kræve sikkerhedsstillelse såfremt den,
der skal stille sikkerhed for betalingen af et beløb, har en status, somoverflødiggør dette;
en ansvarlig myndighed bør have ret til at afslå at godkende en tilbudt
sikkerhed, såfremt den ikke finder den tilfredsstillende;
der bør fastsættes en frist for fremlæggelse af den dokumentation, der
er nødvendig for, at et sikret beløb kan frigives, i de tilfælde, hvor ensådan frist ikke er fastsat andetsteds;
i forbindelse med den repræsentative kurs, der skal anvendes ved
omregning af et sikret beløb udtrykt i ECU til national valuta, bør detforhold, der ligger til grund for fordringens stiftelse, jf. artikel 5 i
Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsen-
hedens værdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i denfælles landbrugspolitik (
1);
fremgangsmåden, der skal følges, når en sikkerhed er erklæret fortabt,
bør fastsættes;
Kommissionen bør have mulighed for at følge iværksættelsen af
forskrifterne vedrørende sikkerhedsstillelse;
ved denne forordning fastsættes de regler, der generelt skal anvendes i
alle sektorer og for alle produkter, medmindre der i fællesskabsbestem-melser, som er specifikke for sektoren, er fastsat andre regler; despecifikke regler, der er fastsat for de enkelte sektorer, vil fortsat være
gældende, indtil de ophæves eller ændres;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra alle de relevante forvaltningskomiteer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT 1
Forordningens anvendelsesområde
Artikel 1
I denne forordning fastlægges bestemmelserne for de sikkerhedsstil-
lelser, som er foreskrevet i nedenstående forordninger eller igennemførelsesforordninger hertil, medmindre der er fastsat andre
bestemmelser i de pågældende forordninger:
a) forordninger om fælles markedsordninger for visse landbrugspro-
dukter:
— Rådets forordning nr. 136/66/EØF (fedtstoffer) *1
— Rådets forordning (EØF) nr. 2358/71 (frø) *21985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 3
(1) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 1.
*1 EFT 172 af 30.9.1966, s. 3025/66.
*2 EFT L 246 af 5.11.1971, s. 1.▼M5
▼M5
— Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 (svinekød) *3
— Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 (æg) *4— Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 (fjerkrækød) *5— Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn) *6— Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 (råtobak) *7
— Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 (ris) *8
— Rådets forordning (EF) nr. 603/95 (tørret foder) *9— Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 (frugt og grøntsager) *10— Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 (forarbejdede frugter og
grøntsager) *11
— Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 (oksekød) *12— Rådets forordning (EØF) nr. 1255/1999 (mælk og mejeripro-
dukter) *13
— Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (vin) *14— Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (fiskeri- og akvakulturpro-
dukter) *15
— Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 (hør og hamp) *16— Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (sukker) *17— Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 (fåre- og gedekød) *18— Rådets forordning (EF) nr. 670/2003 (landbrugsethanol) *19
b) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (ordninger for direkte
støtte) *20
c) Rådets forordning (EF) nr. 1051/2001 (støtteordning for
bomuld) *21
d) Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 (støtteordning for producenter
af visse markafgrøder) *22
e) Rådets forordning (EF) nr. 2202/96 (støtteordning for producenter af
visse citrusfrugter) *23
f) Rådets forordning (EF) nr. 3448/93 (ordning for handelen med visse
varer fremstillet af landbrugsprodukter) *24.
Artikel 2
Denne forordning gælder ikke for garantistillelser til sikring af betaling
af import- og eksportlicenser som anført i Rådets forordning (EØF) nr.2913/92 (
1).1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 4
*3 EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1.
*4 EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49.
*5 EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77.
*6 EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.
*7 EFT L 215 af 30.7.1992, s. 70.
*8 EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18.
*9 EFT L 63 af 21.3.1995, s. 1.
*10 EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.
*11 EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.
*12 EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.
*13 EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48.
*14 EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1.
*15 EFT L 17 af 21.1.2000, s. 22.
*16 EFT L 193 af 29.7.2000, s. 16.
*17 EFT L 178 af 30.6.2001, s. 1.
*18 EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.
*19 EFT L 97 af 15.4.2003, s. 6.
*20 EFT L 270 af 21.10.2003, s. 1.*21 EFT L 148 af 1.6.2001, s. 3.
*22 EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1.
*23 EFT L 297 af 21.11.1996, s. 49.
*24 EFT L 318 af 20.12.1993, s. 18.
(
1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.▼M4
▼B
Artikel 3
I denne forordning forstås ved:
a) »sikkerhed«: garanti for betaling eller fortabelse af et bestemt beløb
til en ansvarlig myndighed, såfremt en bestemt forpligtelse ikkeopfyldes;
denne forordning finder anvendelse i alle tilfælde, hvor der i de i
artikel 1 omhandlede forordninger er foreskrevet en sikkerhedsstil-lelse, der falder ind under denne definition, uanset om udtrykket
»sikkerhed« er anvendt;
b) »maksimumsgaranti«: en sikkerhed, der stilles over for den ansvar-
lige myndighed som garanti for opfyldelse af flere forpligtelser;
c) »forpligtelse«: et ved forordning fastlagt krav om eller en række af
krav, at foretage eller undlade at foretage en handling;
d) »ansvarlig myndighed«: enten den myndighed, som har beføjelse til
at godkende sikkerheden, eller den myndighed, som er beføjet til at
træffe afgørelse om, hvorvidt sikkerheden i henhold til den pågæl-dende forordning frigives eller fortabes.
AFSNIT II
Krav om sikkerhedsstillelse
Artikel 4
Sikkerhed skal stilles af den eller for den, der er ansvarlig for betaling
af et beløb, der er skyldigt, hvis en forpligtelse ikke opfyldes.
Artikel 5
1. Den ansvarlige myndighed kan afstå fra at kræve sikkerhedsstil-
lelse, når det sikrede beløb er på under ►M4 500 EUR ◄.
2. Anvendes stk. 1, forpligter den pågældende sig skriftligt til at
betale et beløb på størrelse med det, han ville være blevet afkrævet,
hvis han havde stillet sikkerhed, og denne senere var blevet erklæret
for helt eller delvis fortabt.
Artikel 6
Den ansvarlige myndighed kan afstå fra at kræve sikkerhedsstillelse,
hvis den, som er ansvarlig for forpligtelsens opfyldelse, er
a) et offentligt organ, der er ansvarligt for udførelsen af en offentlig
myndigheds opgaver,
b) et privat organ, når det under en offentlig myndigheds tilsyn vare-
tager sådanne opgaver.
AFSNIT III
Sikkerhedsstillelsernes form
Artikel 8
1. Sikkerhed kan stilles i form af
a) kontant indbetaling som omhandlet i artikel 13 og 14, og/eller
b) en kautionserklæring fra en kautionist som omhandlet i artikel 16,
stk. 1.
2. Den ansvarlige myndighed kan tillade sikkerhedsstillelse i form af
a) pant i fast ejendom, og/eller1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 5
▼M4
▼B
▼M3
▼B
▼B
b) deponerede kontanter i et pengeinstitut, og/eller
c) anerkendte fordringer på et offentligt organ eller på offentlige
midler, der er forfaldne til betaling, og som ikke kan fortrænges af
andre krav, og/eller
d) obligationer, der er omsættelige i den pågældende medlemsstat, og
som er udstedt eller garanteret af denne stat, og/eller
e) børsnoterede realkreditobligationer, der udbydes på det frie marked,
og som repræsenterer en sikkerhed svarende til statsobligationers.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere betingelser for sikker-
hedsstillelse i en form som anført i stk. 2.
Artikel 9
Den ansvarlige myndighed afslår eller kræver udskiftning af en tilbudt
sikkerhed, hvis den mener, at denne er uhensigtsmæssig eller ikke itilstrækkelig grad eller i et tilstrækkelig tidsrum frembyder denkrævede sikkerhed.
Artikel 10
1. a) Pant i fast ejendom som omhandlet i artikel 8, stk. 2, litra a),
eller obligationer som omhandlet i artikel 8, stk. 2, litra d) og e)til sikkerhed for et beløb skal på det tidspunkt, hvor sikkerhedenstilles, have en salgsværdi på mindst 115 % af det krævedesikkerhedsbeløb.
b) Salgsværdien af obligationer fastsættes efter den sidst forelig-
gende notering.
c) Den ansvarlige myndighed accepterer kun sikkerhedsstillelse i
den form som anført i artikel 8, stk. 2, litra a), d) eller e), hvisden, der stiller sikkerheden, skriftligt forpligter sig til enten atstille yderligere sikkerhed eller udskifte den først stillede
sikkerhed, såfremt det pågældende aktivs salgsværdi i et tidsrum
på tre måneder er under 105 % af det krævede sikkerhedsbeløb.Denne skriftlige forpligtelse er ikke nødvendig, hvis nævnteforpligtelser allerede er foreskrevet. Den ansvarlige myndighedvurderer med regelmæssige mellemrum sådanne sikkerhedsstillel-sers værdi.
2. a) Vurderingen af de i artikel 8, stk. 2, litra a), d) og e) nævnte
sikkerheders salgsværdi foretages i givet fald af den ansvarlige
myndighed, idet eventuelle forventede salgsomkostninger tages i
betragtning.
b) Såfremt den ansvarlige myndighed forlanger det, skal den, der
stiller sikkerheden, fremlægge bevis for sikkerhedens salgsværdi.
Artikel 11
1. En sikkerhed kan udskiftes med en anden sikkerhed.
Dog er udskiftningen betinget af den ansvarlige myndigheds godken-
delse i tilfælde hvor:
a) en fortabt sikkerhed endnu ikke er indkasseret, eller
b) en sikkerhed er udskiftet med en anden sikkerhed i en form som
omhandlet i artikel 8, stk. 2,
2. En maksimumsgaranti kan udskiftes med en anden maksimums-
garanti, hvis den nye maksimumsgaranti dækker den del af den
oprindelige maksimumsgaranti, der på udskiftningstidspunktet skullesikre opfyldelsen af en eller flere endnu ikke afviklede forpligtelser.
Artikel 12
1. Sikkerheden stilles i valutaen i den medlemsstat, hvor den pågæl-
dende ansvarlige myndighed er hjemmehørende.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 6
▼M3
▼M3
2. Hvis den samlede sikkerhed udtrykt i den pågældende medlems-
stats valuta er steget på grund af en ændring aflandbrugsomregningskursen for sikkerheden, der træder i kraft på
datoen for den udløsende begivenhed, accepteres sikkerheden på
grundlag af den landbrugsomregningskurs, der var gældende dagenforud for ændringen, hvis forskellen beløber sig til mindre end►
M4 60 EUR ◄ udtrykt i national valuta under anvendelse af den
nye landbrugsomregningskurs.
3. Et bud, for indgivelse der stilles en sikkerhed, i hvilken der
mangler ►M4 60 EUR ◄ eller mere på grund af en ændring som
omhandlet i stk. 2, accepteres som gyldigt for den mængde, som denpågældende sikkerhed faktisk dækker, medmindre den bydende, inden
buddene gennemgås med henblik på afgørelsen om licitationens
resultat, skriftligt forpligter sig til at stille den manglende sikkerhedog faktisk stiller en sådan supplerende sikkerhed senest fem arbejds-dage efter udløbet af fristen for indgivelse af bud, undtagen hvis derforeligger force majeure.
En sådan nedsættelse af den af buddet omfattende mængde betragtes
ikke som manglende overholdelse af en eventuel bestemmelse om enminimumsmængde i den pågældende forordning.
4. Artikel 5, stk. 1 og 2, kan også anvendes i forbindelse med en
supplerende sikkerhed, der er affødt af en ændring som omhandlet i
stk. 2 i nærværende artikel.
Artikel 13
Foretages der kontant indbetaling ved overførsel, betragtes sikkerheden
først som stillet, når den ansvarlige myndighed har sikkerhed for at
kunne disponere over beløbet.
Artikel 14
1. En check, hvis indløsning garanteres af et pengeinstitut, der er
godkendt af den ansvarlige myndighed i medlemsstaten, betragtes som
kontant indbetaling. Den ansvarlige myndighed behøver ikke at indløse
en sådan check, førend garantiperioden er ved at udløbe.
2. Andre checks, end de i stk. 1 omhandlede, betragtes kun som
sikkerhed, når den ansvarlige myndighed har sikkerhed for at kunnedisponere over beløbet.
3. Gebyrer og andet, der beregnes af pengeinstitutter, betales af den,
der stiller sikkerheden.
Artikel 15
Sikkerhed i form af kontant indbetaling er ikke rentebærende for den,
der har stillet den.
Artikel 16
1. Kautionisten skal have sin bopæl eller været etableret inden for
Fællesskabet og være godkendt af den ansvarlige myndighed i denmedlemsstat, hvor sikkerheden stilles, jf. dog traktatens bestemmelserom fri udveksling af tjenesteydelser. Kautionisten forpligtes ved enskriftlig kautionserklæring.
2. En skriftlig kautionserklæring skal mindst indeholde
a) angivelse af den forpligtelse eller, såfremt der er tale om en maksi-
mumsgaranti om den type eller de typer forpligtelser, hvisopfyldelse den skal sikre,
b) angivelse af det maksimale beløb, som kautionisten er villig til at
indestå for,
c) erklæring om, at kautionisten hæfter solidarisk med den, der er
ansvarlig for forpligtelsens opfyldelse, og forpligter sig til inden1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 7
▼M4
▼B
▼B
tredive dage efter påkrav fra den ansvarlige myndighed at betale
ethvert beløb inden for garantiens grænser, som forfalder til betalingved sikkerhedens fortabelse.
3. Den ansvarlige myndighed kan acceptere en skriftlig telekommu-
nikationsmeddelelse fra kautionisten som skriftlig sikkerhedsstillelse. Iet sådant tilfælde træffer den ansvarlige myndighed passende foranstalt-ninger for at sikre sig den pågældende meddelelses ægthed.
4. Er der allerede givet en skriftlig maksimumsgaranti, træffer den
ansvarlige myndighed afgørelse om, efter hvilken procedure hele elleren del af maksimumsgarantien skal afsættes til en bestemt forpligtelse.
Artikel 17
Så snart en del af en maksimumsgaranti afsættes til en bestemt forplig-
telse, ajourføres restbeløbet.
AFSNIT IV
Forskud og forudbetaling
Artikel 18
Bestemmelserne i dette afsnit
— finder anvendelse i alle de tilfælde, hvor en specifik forordning
fastsætter, at et beløb kan forudbetales, inden forpligtelsen er
opfyldt,
— finder anvendelse på forudbetalinger, der ydes i henhold til Rådets
forordning (EØF) nr. 565/80 (1).
Artikel 19
1. Sikkerhedsstillelsen frigives,
a) når den endelige ret til det udbetalte beløb er godtgjort, eller
b) når det udbetalte beløb plus eventuelle tillæg som fastsat i den
specifikke forordning er blevet tilbagebetalt.
2. Såfremt der ikke inden for den fastsatte frist fremlægges doku-
mentation for, at der er opnået endelig ret til det udbetalte beløb,iværksætter den ansvarlige myndighed straks den i artikel 29 omhand-lede fremgangsmåde.
Fristen kan udskydes i tilfælde af force majeure.
Dog kan dokumentation i de tilfælde, hvor det er fastsat i fællesskabs-
bestemmelserne, fortsat fremlægges efter nævnte frists udløb moddelvis tilbagebetaling af sikkerhedsstillelsen.
3. Hvis tilbagebetalingen ifølge force majeure-bestemmelserne i
Fællesskabets retsforskrifter kan begrænses til forskuddet alene, finder
følgende bestemmelser desuden anvendelse:
a) de begivenheder, der påberåbes som force majeure, skal meddeles
den ansvarlige myndighed senest 30 dage efter den dag, på hvilkenden pågældende fik kendskab til, at der forelå omstændigheder, der
kunne tolkes som et muligt tilfælde af force majeure, og
b) den pågældende skal tilbagebetale forskuddet eller den relevante del
deraf senest 30 dage regnet fra datoen for de ansvarlige myndigheds
anmodning om tilbagebetaling.
Hvis de under litra a) og b) nævnte bestemmelser ikke findes at være
overholdt, er betingelserne for tilbagebetaling de samme. som hvis derikke havde foreligget force majeure.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 8
(1) EFT nr. L 62 af 7. 3. 1980, s. 5.▼M1
▼B
▼B
AFSNIT V
Frigivelse og fortabelse af anden sikkerhedsstillelse, end omhandlet
i afsnit IV
Artikel 20
1. En forpligtelse kan omfatte primære, sekundære eller underord-
nede krav.
2. Ved »primært krav« forstås et krav af grundlæggende betydning
for formålet med den forordning, hvori kravet er fastlagt, om at fore-
tage eller undlade at foretage en handling.
3. Ved »sekundært krav« forstås et krav om overholdelse af fristen
for opfyldelse af et primært krav.
4. Ved »underordnet krav« forstås ethvert andet krav, der måtte
være fastlagt ved en forordning.
5. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse når det eller
de primære krav ikke er fastsat i Fællesskabets retsforskrifter.
6. I dette afsnit forstås ved »den pågældende del af det sikrede
beløb« den del af det sikrede beløb, der svarer til den mængde, for
hvilken et krav ikke er opfyldt.
Artikel 21
En sikkerhedsstillelse frigives, når der som fastsat i den specifikke
forordning er fremlagt dokumentation for, at alle primære, sekundære
og underordnede krav er opfyldt.
Artikel 22
1. Sikkerheden fortabes fuldt ud for den mængde, for hvilken et
primært krav ikke er blevet opfyldt, medmindre force majeure har
umuliggjort denne opfyldelse.
2. Et primært krav betragtes som uopfyldt, hvis beviset for kravets
opfyldelse ikke er forelagt ved udløbet af fristen derfor, medmindreforce majeure har forhindret forelæggelse af dette bevis inden for denfastsatte frist. Den i artikel 29 omhandlede fremgangsmåde til inddri-
velse af det fortabte beløb iværksættes straks.
3. Hvis der inden atten måneder efter den i stk. 2 omhandlede frists
udløb fremlægges bevis for, at det eller de primære krav er blevet
opfyldt, tilbagebetales 85 % af det fortabte beløb. Hvis der inden atten
måneder efter den i stk. 2 omhandlede frists udløb fremlægges bevisfor, at det eller de primære krav er blevet opfyldt, og hvis det hertilknyttede sekundære krav ikke er blevet opfyldt, er det tilbagebetaltebeløb lig med det beløb, som frigives efter artikel 23, stk. 2, nedsat
med 15 % af den pågældende del af det sikrede beløb.
4. Tilbagebetaling af det fortabte beløb finder ikke sted, hvor beviset
for opfyldelsen af det eller de primære krav fremlægges senere end de istk. 3 omhandlede atten måneder, ►
M1 medmindre force majeure har
forhindret forelæggelse af dette bevis inden for den fastsatte frist. ◄.
Artikel 23
1. Hvis der inden for den frist, der er fastsat i den specifikke forord-
ning fremlægges dokumentation for, at det eller de primære krav eropfyldt, medens derimod et sekundært krav er uopfyldt, frigives endel af sikkerhedsstillelsen, og resten af det sikrede beløb fortabes. Deni artikel 29 omhandlede fremgangsmåde til inddrivelse af det fortabtebeløb iværksættes.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 9
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
2. Den del af sikkerhedsstillelsen, der frigives, er lig med den
sikkerhedsstillelse, der dækker den pågældende del af det sikrede beløbmed fradrag af
a) 15 %, og
b) — 10 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for hver dag,
hvormed
— en maksimumsfrist på 40 dage eller derunder er overskredet
— en minimumsfrist på 40 dage eller derunder ikke er overholdt
— 5 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for hver dag,
hvormed
— en maksimumsfrist på mellem 41 og 80 dage er overskredet
— en minimumsfrist på mellem 41 og 80 dage ikke er overholdt
— 2 % af restbeløbet efter fradrag af de 15 % for hver dag,
hvormed
— en maksimumsfrist på 81 dage eller derover er overskredet
— en minimumsfrist på 81 dage eller derover ikke er overholdt.
3. Bestemmelserne i denne artikel gælder ikke for frister for ansøg-
ninger om eller anvendelse af import- og eksportlicenser samtforudfastsættelsesattester herunder, ejheller for frister for fastsættelse
af import- og eksportafgifter og eksportrestitutioner ved licitation.
Artikel 24
1. Manglende opfyldelse af et eller flere underordnede krav
medfører fortabelse af 15 % af den pågældende del af det sikredebeløb, medmindre force majeure har umuliggjort denne opfyldelse.
2. Fremgangsmåden i artikel 29 for at inddrive det samlede beløb
bringes straks i anvendelse.
3. Denne artikel gælder imidlertid ikke hvis artikel 22, stk. 3,
bringes i anvendelse.
Artikel 25
Fremlægges der bevis for, at alle primære krav er opfyldt, medens
såvel et sekundært som et underordnet krav er uopfyldt, finder artikel
23 og 24 anvendelse, og det samlede beløb, der fortabes, er lig med
det beløb, der fortabes i henhold til artikel 23, forhøjet med 15 % afden pågældende del af det sikrede beløb.
Artikel 26
Det samlede beløb må dog ikke overstige 100 % af den sikkerhedsstil-
lelse, der dækker den pågældende del af det sikrede beløb.
AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser
Artikel 27
1. Efter anmodning sker der delvis frigivelse af det sikrede beløb,
hvis der fremlægges bevis med hensyn til en delmængde af en vare,
forudsat at denne delmængde ikke er mindre end en eventuel mini-
mumsmængde, der er angivet i den forordning, der foreskriversikkerhedsstillelsen.
Såfremt der i den regel, der foreskriver sikkerhedsstillelsen, ikke er
angivet nogen minimumsmængde, kan den ansvarlige myndighed selv1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 10
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
begrænse antallet af delvise frigivelser af et sikret beløb og fastsætte et
minimumsbeløb for sådanne frigivelser.
2. Inden den ansvarlige myndighed foretager fuldstændig eller delvis
frigivelse af et sikret beløb, kan den forlange, at der først indsendes enskriftlig anmodning herom.
3. I tilfælde, hvor der er tale om sikkerhedsstillelse som omhandlet i
artikel 10, stk. 1, på over 100 % af det beløb, der kræves sikret,
frigives den del af sikkerheden, som overstiger 100 %, når der sker
endelig frigivelse eller fortabelse af resten af det sikrede beløb.
Artikel 28
1. Er der ikke fastsat nogen frist for forelæggelse af det bevis, der er
nødvendigt for det sikrede beløbs frigivelse, er denne frist på
a) 12 måneder fra sidste frist for opfyldelse af det eller de primære
krav,
b) 12 måneder fra det eller de primære kravs opfyldelse, hvis der ikke
er fastsat nogen tidsfrist herfor.
2. Den i stk. 1 fastsatte frist, må under ingen omstændigheder over-
stige tre år fra det tidspunkt, sikkerheden blev fastsat til en bestemt
forpligtelse, medmindre der foreligger force majeure.
Artikel 29
(SIC! 1.) Når den ansvarlige myndighed har kendskab til, hvad der
fører til hel eller delvis fortabelse af sikkerheden anmoder den ansvar-lige myndighed straks den, der er ansvarlig for forpligtelsensopfyldelse, om at indbetale det fortabte beløb, idet der indrømmes en
betalingsfrist på 30 dage fra datoen for påkravet.
Finder betaling ikke sted inden for denne frist,
a) inddrager den ansvarlige myndighed straks sikkerhedsstillelsen i den
i artikel 8, stk. 1, litra a), omhandlede form
b) forelægger den ansvarlige myndighed straks den i artikel 8, stk. 1,
litra b), omhandlede kautionist krav om betaling, idet derindrømmes en betalingsfrist på indtil 30 dage fra datoen for modta-gelsen af påkravet,
c) tager den ansvarlige myndighed straks skridt til at:
i) realisere de i artikel 8, stk. 2, litra a), c) d) og e), omhandlede
former for sikkerhedsstillelse i det omfang, det er nødvendigt
for at dække det skyldige beløb
ii) skaffe sig rådighed over midler deponeret i et pengeinstitut.
Den ansvarlige myndighed kan straks inddrage en sikkerhedsstillelse i
den i artikel 8, stk. 1, litra a), omhandlede form uden først at anmodeden, der er ansvarlig for forpligtelsens opfyldelse, om at betale.
2. Den ansvarlige myndighed kan afstå fra at inddrage et beløb på
under►
M4 60 EUR ◄, hvis der i de nationale love eller administra-
tive bestemmelser er fastsat tilsvarende regler for lignende tilfælde.
3. Hvis der træffes afgørelse om inddragelse af en sikkerhed, men
inddragelsen efterfølgende i henhold til national ret udsættes i afvent-
ning af udfaldet af en indgiven klage, skal den pågældende uanset stk.
1. betale rente af det faktisk fortabte beløb i en periode, der begynder30 dage fra datoen for modtagelsen af påkravet, jf. stk. 1, første afsnit,og slutter dagen inden betalingen af det faktisk fortabte beløb.
Når den pågældende som følge af udfaldet af klagen anmodes om
inden for 30 dage at betale det fortabte beløb, kan medlemsstaten vedberegning af renter gå ud fra, at betalingen foretages den tyvende dagefter datoen for denne anmodning.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 11
▼M1
▼M3
▼M4
▼M3
Rentesatsen beregnes i henhold til national ret, men må dog i intet
tilfælde være lavere end den rentesats, der anvendes ved inddrivelseaf nationale beløb.
De udbetalende organer trækker de betalte renter fra de udgifter, der
skal afholdes af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Land-
bruget (EUGFL), i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning
(EØF) nr. 352/78 (
1).
Medlemsstaterne kan med regelmæssige mellemrum kræve, at der
stilles yderligere sikkerhed vedrørende det pågældende rentebeløb.
Hvis en sikkerhed er blevet inddraget, og beløbet allerede er krediteret
EUGFL, og det inddragne beløb som følge af en indgiven klage helt
eller delvist skal tilbagebetales med rente i henhold til den efter dennationale ret gældende rentesats, bæres tilbagebetalingsbeløbet afEUGFL, medmindre medlemsstaternes myndigheder eller organer kangøres ansvarlige for tilbagebetalingen af sikkerhedsstillelsen som følge
af forsømmelse eller en alvorlig fejl.
Artikel 30
Kommissionen kan efter fremgangsmåden i artikel 38 i forordning nr.
136/66/EØF og i de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger omfælles markedsordninger indrømme undtagelser fra ovenståendebestemmelser.
AFSNIT VII
Oplysninger
Artikel 31
1. Medlemsstaterne udarbejder for hvert regnskabsår en oversigt,
som holdes til rådighed for Kommissionen, og som indeholder oplys-
ninger om det samlede antal fortabte sikkerhedsstillelser med
angivelse af det samlede beløb, uanset hvilket stadium sagerne er påefter proceduren i artikel 29, og opdelt efter, om de er godskrevetmedlemsstaternes budget eller EF-budgettet.
2. De i stk. 1 anførte oplysninger udarbejdes for alle sikkerhedsstil-
lelser på over 1 000 EUR og derover og for alle de EF-bestemmelser, ihenhold til hvilke der skal stilles sikkerhed.
3. Oplysningerne omfatter både de beløb, der er betalt direkte af den
pågældende, og de beløb, der er indkommet ved inddragelsen af sikker-hedsstillelsen.
Artikel 32
Medlemsstaterne holder følgende oplysninger til rådighed for Kommis-
sionen:
a) hvilke institutter der godkendes som kautionister og kravene til
disse
b) hvilke former for sikkerhedsstillelse der accepteres i henhold til
artikel 8, stk. 2, samt betingelserne i forbindelse hermed.
Artikel 33
Denne forordning træder i kraft den 1. marts 1986.
Den anvendes fra denne dato for de foreskrevne sikkerhedsstillelser og
for ligeledes de maksimumsgarantier der gælder fra denne dato for atsikre, at en eller flere særlige forpligtelser overholdes.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 12
(1) EFT nr. L 50 af 22. 2. 1978, s. 1.▼B
▼M4
▼B
▼B
Efter anmodning af den, der stiller sikkerheden, anvendes forordningen
for sikkerhedsstillelser, der er oprettet før denne dato, men endnu ikkefrigivet og endnu ikke fortabt.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1985R2220 — DA — 04.05.2004 — 003.001 — 13