1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om rudeviskere og rudevaskere til biler
(78/318/EØF)
(EFT L 81 af 28.3.1978, s. 49)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 194 af 19.7.1978, s. 30 (78/318/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
rudeviskere og rudevaskere til biler
(78/318/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg(2),
og
udfra følgend e betragtninger:De tekniske forskrifter, som biler skal opfylde i henhold til de enkelte
staters lovgivning, vedrører bl.a. bilers rudeviskere og rudevaskere;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstats; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater, enten ved siden af eller i stedetfor deres nuværende forskrifter, gennemfører ensartede bestemmelsernavnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelse i henhold tilRådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse afmedlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer
og påhængskøretøjer dertil(
3), som ændret af direktiv 78/315/EØF(4),
kan anvendes på alle biltyper;
de tekniske forskrifter bør affattes således, at de får samme målsætning
som det arbejde, der foretages på dette område i FN's økonomiskekommission for Europa;
disse forskrifter gælder for køretøjer af kategori M
1i den internationale
klassificering af motordrevne køretøjer, som er omhandlet i bilag I tildirektiv 70/156/EØF;
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende biler
medfører anerkendelse medlemsstaterne imellem af den kontrol, derudøves af hver af dem, på grundlag af de fælles forskrifter;
rudevaskere er allerede i handelen både separat og monteret i biler;
disses frie bevægelighed kan lettes når de kan kontrolleres før demonteres i biler ved at indføre en EØF-typegodkendelse for disseanordninger, der betragtes som en teknisk enhed i henhold til artikel 9a idirektiv 70/156/EØF —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved bil forstås i dette direktiv alle motorkøretøjer af klasse M1som
defineret i bilag I til direktiv 70/156/EØF, der er bestemt til færdsel på
vej, og som har mindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalha-stighedover 25 km/t.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 2
(1) EFT nr. C 118 af 16. 5. 1977, s. 33.
(2) EFT nr. C 114 af 11. 5. 1977, s. 8.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse af en bil af grunde, som vedrører rudeviskere og
rudevaskere eller EØF-typegodkendelse af en rudevasker:
— såfremt bilen opfylder forskrifterne med hensyn til rudeviskere og
rudevaskere i bilag I, II, III, IV og V;
— såfremt rudevaskeren betragtes som en teknisk enhed i henhold til
artikel 9a i direktiv 70/156/EØF, og opfylder de relevante forskrifteri bilag I;
— såfremt bilen er udstyret med en rudevasker, som er typegodkendt
som en teknisk enhedi henholdtil artikel 9a i d irektiv 70/156/EØF,og er monteret i overensstemmelse medforskrifterne i bilag I, punkt
6.2.5.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagning eller brug af biler af grunde, der vedrører:
— rudeviskerne og rudevaskeren, hvis disse opfylder forskrifterne i
bilag I, II, III, IV og V;
— rudevaskeren, hvis denne er typegodkendt som en teknisk enhed i
henholdtil artikel 9a i d irektiv 70/156/EØF, og er monteret ioverensstemmelse medforskrifterne i bilag I, punkt 6.2.5.
2. Medlemsstaterne kan ikke forbyde markedsføring af rudevaskere,
der betragtes som en teknisk enhed i henhold til artikel 9a i direktiv 70/
156/EØF, hvis de er i overensstemmelse med en type, der ertypegodkendt i henhold til artikel 2, andet led.
Artikel 4
Den medlemsstat, som har meddelt EØF-typegodkendelsen, træffer de
nødvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhverændring af de dele eller kendetegn, der er omhandlet i bilag I, punkt 2.2.De kompetente myndigheder i denne stat afgør, om den ændrede biltypeskal underkastes nye afprøvninger, og om der skal udarbejdes en ny
afprøvningsrapport. Såfremt afprøvningerne viser, at dette direktivs
forskrifter ikke er opfyldt, godkendes ændringen ikke.
Artikel 5
Ændringer, som er nødvendige for tilpasning af forskrifterne i bilag I, II,
III, IV, V, VI og VII til den tekniske udvikling, vedtages ioverensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Denne fremgangsmåde finder dog ikke anvendelse på de ændringer,
hvormed der indføres forskrifter vedrørende andre rudeviskere og
rudevaskere end forrudeviskere og -vaskere.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne iværksætter de nødvendige bestemmelser for at
efterkomme dette direktiv inden 18 måneder efter dets meddelelse ogunderretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne drager omsorg for at meddele Kommissionen
teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de vedtager på detområde, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 3
▼B
BILAGSFORTEGNELSE
Bilag I: Anvendelsesområde, definitioner, begæring om EØF-standardtype-
godkendelse eller EØF-typegodkendelse, EØF-standardtypegodken-
delse eller EØF-typegodkendelse, forskrifter, fremgangsmåde ved
afprøvningerne (*)
Bilag II: Fremgangsmåde til bestemmelse af H-punktet og ryglænets faktiske
hældningsvinkel samt til kontrol af R- og H-punkternes indbyrdes
position og af forholdet mellem ryglænets konstruktivt bestemte og
faktiske hældningsvinkel (*)
Bilag III: Fremgangsmåde til bestemmelse af det størrelsesmæssige forhold
mellem bilens primære referencepunkter og det tredimensionelle
referencesystem (*)
Bilag IV: Fremgangsmåde til bestemmelse af synsfeltet gennem forruden i
biler af klasse M1i forholdtil V-punkterne (*)
Bilag V: Blanding til afprøvning af forrudevisker og forrudevasker (*)
Bilag VI: Bilag til EØF-standardtypegodkendelses-skema for en biltype med
hensyn til forrudeviskere og forrudevaskere
Bilag VII: EØF-typegodkendelses-skema for en anordning, der betragtes som
en teknisk enhed
(*) De tekniske forskrifter i dette bilag svarer til tilsvarende krav i udkastet til regulativ fra
FN-organet Den økonomiske kommission for Europa på dette område; man har derforoverholdt nævnte regulativs underinddeling i punkter. Hvis et punkt i regulativet ikke harnoget tilsvarende punkt i bilagene til direktivet, angives dets nummer pro memoria i
parentes.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 4
▼B
BILAG I
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, BEGÆRING OM EØF-
STANDARDTYPEGODKENDELSE ELLER EØF-TYPEGODKENDELSE,
EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE ELLER EØF-TYPEGODKEN-
DELSE, FORSKRIFTER, FREMGANGSMÅDER VED AFPRØVNINGER
1. ANVENDELSESOMRÅDE
1.1. Dette direktiv finder anvendelse på førerens synsfelt over 180º i
fremadrettet retning i M1-biler.
1.1.1. Det tilsigter, at sikre tilfredsstillende udsyn under ugunstige vejrfor-
hold, ved at fastlægge kravene til forrudevisker og forrudevasker i M1-
biler.
1.1.2. Direktivets bestemmelser er således udformet, at de gælder for M1-
biler med førerens plads i venstre side. I M1-biler medførerens plad s i
højre side kan de bringes i anvendelse med de nødvendige ændringer
af de foreskrevne kriterier.
2. DEFINITIONER
(2.1.)
2.2. Biltype med hensyn til rudevisker og rudevasker
Ved »biltype med hensyn til rudevisker og rudevasker« forstås biler,
der ikke afviger indbyrdes hvad angår følgende væsentlige dele:
2.2.1. den udvendige og indvendige form og indretning i området angivet i
pkt. 1, som har indflydelse på udsynet;
2.2.2. forrudens form, kendetegn, dimensioner ag fastgørelse;
2.2.3. rudeviskerens og rudevaskerens kendetegn.
2.3. Det tredimensionale referencesystem
Ved »det tredimensionale referencesystem« forstås et referencesystem
bestående af et lodret længdeplan x-z, et vandret plan x-y og et lodret,
tværgående plan x-z (se bilag III, fig 2), som anvendes ved
bestemmelse af de relative afstande mellem den foreskrevne placering
af punkterne i planerne og deres faktiske placering i bilen. Måden,
hvorpå bilen anbringes i forholdtil d e tre planer, er vist i bilag III; alle
koordinater, som er fastlagt med nulpunkt henført til jorden, skal
beregnes for en bil i køreklar standsom d efineret i bilag I, pkt. 2.6, i
direktiv 70/156/EØF med en passager på forsædet; denne passager
skal have en masse på 75 kg ± 1 %.
2.3.1. Biler med ophængning, der gør det muligt at indstille frihøjden,
afprøves under de af fabrikanten angivne normale brugsforhold.
2.4. Primære referencepunkter
Ved»primære referencepunkter« forstås huller, overflad er, mærker og
identifikationsplader på bilens karosseri. Fabrikanten skal anføre arten
af de anvendte referencepunkter, placeringen af hvert punkt (ved x-, y-
og z-koordinator i det tredimensionale referencesystem) og deres
afstande fra et tænkt plan svarende til jorden. Mærkerne kan være
sådanne, som benyttes ved samling af karroseriet.
2.5. Ryglænets hældningsvinkel
(se bilag II)
2.6. Ryglænets faktiske hældningsvinkel
(se bilag II)
2.7. Ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel
(se bilag II)1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 5
▼B
2.8. V-punkterne
Ved»V-punkterne« forstås punkter, hvis placering i kabinen er
bestemt ved lodrette længdeplaner, der indeholder forsædets yderstil-
linger, og ved forholdet til R-punkterne og sædets yderstillinger, og
vedforhold et til R-punkterne og ryglænets konstruktivt bestemte
hældningsvinkel; disse punkter anvendes ved kontrol af overens-
stemmelse medkravene til synsfelt (se bilag IV).
2.9. R-punktet eller sædets referencepunkt
(se bilag II
2.10. H-punktet
(se bilag II)
2.11. Forrudens referencepunkter
Ved »forrudens referencepunkter« forstås punkter på forrudens
udvendige overflade, hvor denne skæres af linjer, som udgår fra V-
punkterne.
2.12. Gennemsigtigt område
Ved »gennemsigtigt område« forstås det område i forruden, hvis
gennemsigtighed ikke er under 70 % målt vinkelret på overfladen.
2.13. Førersædets vandrette indstillingsområde
Ved »førersædets vandrette indstillingsområde« forstås det område,
der omfatter de normale førerpositioner, som fabrikanten har indrettet
til at indstille sædet på parallelt med x-aksen (se punkt 2.3.).
2.14. Sædets udvidede indstillingsområde
Ved »sædets udvidede indstillingsområde« forstås det område, hvori
sædet af fabrikanten er fremstillet til at kunne indstilles i x-aksens
retning (se punkt 2.3.), udover den normale kørestilling som
omhandlet i punkt 2.13., og som anvendes, når sædet omdannes tilsoveplads, eller for at lette indstigning i bilen.
2.15. Rudevisker
Ved »rudevisker« forstås en anordning, der består af udstyr til
aftørring af forrudens udvendige overflade tillige med udstyr og
betjeningsorganer til at starte og stoppe viskeren.
2.16. Viskerfelt
Ved »viskerfelt« forstås det område på en våd forrudes udvendige
overflade, der bestryges af rudeviskeren.
2.17. Rudevasker
Ved »rudevasker« forstås en anordning der består af en beholder, der
indeholder en væske, og som tilfører denne til forrudens udvendige
overflade tillige med betjeningsorganer til at starte og stoppe
vaskeren;
2.18. Rudevaskerens betjeningsorganer
Ved»rud evaskerens betjeningsorganer« forstås organer eller tilbehør
til start eller stop af rudevaskeren. Start og stop kan være sammen-
kædet med betjeningen af rudeviskeren eller være helt uafhængig af
denne;
2.19. Rudevaskerpumpe
Ved »rudevaskerpumpe« forstås en anordning, der overfører væsken
fra beholderen til forruden;
2.20. Dyse
Ved »dyse« forstås en anordning, som er indstillelig med henblik på at
sprøjte væsken modforrud en;1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 6
▼B
2.21. Rudevaskerens funktion
Ved »rudevaskerens funktion« forstås dennes egnethed til at tilføre
væske til det tilsigtede område af forruden, uden at vaskerens slanger
springer læk eller frakobles, når denne anvendes normalt.
3. BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en biltype med
hensyn til rudeviskere og rudevaskere.
3.1.1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en biltype med hensyn
til forrudevisker og forrudevasker indgives af bilfabrikanten eller af
dennes befuldmægtigede.
3.1.2. Begæringen skal ledsages af de nedenfor nævnte dokumenter i tre
eksemplarer medfølgend e oplysninger:
3.1.2.1. en beskrivelse af bilen medhenvisning til d e i punkt 2.2. anførte
kendetegn tillige med en måltegning og enten et fotografi eller en
sprængskitse af kabinen. Tal og/eller symboler til identifikationen af
bilen skal være anført;
3.1.2.2. tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om de primære referencepunkter
til hurtig identifikation og kontrol af placeringen af hvert af dem i
forholdtil d e øvrige og i forholdtil R-punktet;
3.1.2.3. en teknisk beskrivelse af rudeviskerne og rudevaskerne ledsaget af
tilstrækkeligt detaljerede oplysninger.
3.1.2.4. der indleveres en bil, der er repræsentativt forbiltypen, til den tekniske
tjeneste, som foretager godkendelsesafprøvningen.
3.2. Begæring om EØF-typegodkendelse af rudevaskere, der betragtes
som en teknisk enhed.
3.2.1. Begæring om EØF-typegodkendelse for en type rudevaskere, der
betragtes som en teknisk enhedi henholdtil artikel 9a i d irektiv 70/
156/EØF, indgives af bilfabrikanten eller af fabrikanten af rudeva-
skeren eller en af disses befuldmægtigede.
3.2.2. For hver type rudevaskere vedlægges ansøgningen:
3.2.2.1. dokumentation i tre eksemplarer med en teknisk beskrivelse af
anordningen;
3.2.2.2. 1 prøve af typen. Den kompetente myndighed kan i påkomne tilfælde
kræve yderligere 1 prøve. Disse prøver bør være forsynet med
ansøgerens fabrikationsmærke eller handelsbetegnelse samt typeangi-
velse, og mærker og angivelser skal være let læselige og må ikke
kunne udslettes.
4. EØF-TYPEGODKENDELSE
(4.1.)(4.2.)
4.3. Et skema i overensstemmelse medmod ellen:
4.3.1. som er vist i bilag VI for den i pkt. 3.1. omhandlede begæring, eller
4.3.2. i bilag VII for den i pkt. 3.2. omhandlede begæring, vedlægges EØF-
typegodkendelsen.
(4.4.)(4.5.)
(4.6.)
(4.7.)
(4.8.)
5. FORSKRIFTER
5.1. Forrudevisker
5.1.1. Enhver bil skal være forsynet med mindst en automatisk rudevisker
dvs. en rudevisker, som kan fungere, når bilens motor er i gang, uden
førerens medvirken udover den, der er nødvendig for at starte eller
stoppe rudeviskeren.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 7
▼B
5.1.2. Rudeviskeren skal dække et område på mindst 80 % af synsfeltet »B«
som defineret i pkt. 2.3. i bilag IV.
5.1.2.1. Herudover skal viskerfeltet dække mindst 98 % af synsfeltet »A« som
defineret i pkt. 2.2. i bilag IV.
5.1.3. Rudeviskeren skal kunne virke ved mindst to hastigheder.5.1.3.1. Den ene skal være mindst 45 cykler pr. minut (viskerbladets
bevægelse frem og tilbage til udgangsstillingen).
5.1.3.2. Den anden skal være mindst 10 og højst 55 cykler pr. minut.5.1.3.3. Forskellen mellem den højeste og mindst en af de lavere hastigheder
skal være mindst 15 cykler pr. minut.
5.1.4. Viskerhastighederne foreskrevet i pkt. 5.1.3. skal opnås som beskrevet
i pkt. 6.1.1. til 6.1.6., 6.1.8. og 6.1.9.
5.1.5. For at opfylde kravene i pkt. 5.1.3. kan periodisk virkende rudeviskere
anvendes, forudsat en af hastighederne opfylder kravene i pkt. 5.1.3.1.,
og at en af de andre hastigheder, når den primære hastighed er afbrudt,
ikke er mindre end 10 cykler pr. minut.
5.1.6. Når rudeviskeren standses ved hjælp af dens betjeningsorgan skal
viskerbladene automatisk vende tilbage til deres udgangsstilling.
5.1.7. Anordningen skal kunne tåle blokering i 15 sekunder. Fremgangsmåde
og forskrifter for afprøvningen er beskrevet i pkt. 6.1.7.
5.1.8. Viskerfeltet skal opfylde mindstekravene i pkt. 5.1.2., når viskerne
afprøves meden hastighedi overensstemmelse medpkt. 5.1.3.2. og i
overensstemmelse medkravene i pkt. 6.1.10.
5.1.9. Den aerodynamiske virkning i forbindelse med forudens størrelse og
form samt viskerens effektivitet bestemmes efter følgende forskrifter:
5.1.9.1. Når viskeren udsættes for en relativ vindhastighed på 80 % af bilens
maksimalhastighed, dog ikke over 160 km/t, skal den når den virker
ved højeste hastighed, fortsat dække et felt, der opfylder kravene i pkt.
5.1.2.1., medsamme effektivitet.
5.1.10. Viskerarmen skal være monteret på en sådan måde, at denne kan
fjernes fra forruden, således at denne kan rengøres manuelt.
5.1.11. Viskeren skal være i standtil at fungere i to minutter på en tør forrud e
med udvendig temperatur på −18º ± 3º C i overensstemmelse med pkt.
6.1.11.
5.2. Forrudevasker
5.2.1. Enhver bil skal være udstyret med en forrudevasker, som skal være i
stand til at modstå påvirkninger, der opstår, når dyserne er tilstoppede,
og anordningen er sat i gang i overensstemmelse med frem-
gangsmåden foreskrevet i pkt. 6.2.1. og 6.2.2.
5.2.2. Rudevaskerens og rudeviskerens funktion må ikke blive forstyrret af
de temperaturpåvirkninger, som er beskrevet i pkt. 6.2.3. og 6.2.4.
5.2.3. Rudevaskeren skal kunne afgive tilstrækkelig væske til at rense 60 %
af arealet defineret i punkt 2.2. i bilag IV i overensstemmelse med
punkt 6.2.5. i dette bilag.
5.2.4. Væskebeholderens rumfang må ikke være mindre end en liter.
6. FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNINGERNE
6.1. Forrudevisker
6.1.1. Medmindre andet er forskrevet, gennemføres afprøvningerne, som er
beskrevet nedenfor, under følgende vilkår:
6.1.2. den omgivende temperatur må ikke være under 10º C og ikke over 40º
C;
6.1.3. forruden skal til stadighed være våd;6.1.4. dersom viskeren er elektrisk drevet, skal
6.1.4.1. akkumulatoren være fuldt opladet,
6.1.4.2. motoren rotere med 30 % af det omdrejningstal, ved hvilket den
udvikler maksimal effekt,
6.1.4.3. nærlyset være tændt,1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 8
▼B
6.1.4.4. eventuel opvarmnings- og/eller ventilationsanlæg være i gang med
maksimalt effektforbrug,
6.1.4.5. eventuelle afrimnings- og afdugningsanordninger være i gang med
maksimalt effektforbrug.
6.1.5. Viskere, som drives ved trykluft eller vakuum, skal kunne virke med
de foreskrevne hastigheder ved ethvert motoromdrejningstal og enhver
motorbelastning.
6.1.6. Rudeviskerens hastighed skal opfylde kravene i punkt 5.1.3. efter at
have været i gang i 20 minutter på en vådoverflad e.
6.1.7. Kravene i punkt 5.1.7. er opfyldt, når viskerarmene fastholdes i lodret
stilling i 15 sekunder med betjeningsorganet indstillet på den
maksimale hastighed.
6.1.8. Forrudens udvendige overflade skal være fuldstændigt affedtet med
methylalkohol eller et tilsvarende affedtningsmiddel. Efter tørring
påføres en ammoniakopløsning på mindst 3 % og ikke over 10 %.
Overfladen tørres igen og gnides derpå efter med en tør bomuldsklud.
6.1.9. Forrudens udvendige overflade påføres et ensartet lag af afprøvnings-
blandingen (se bilag V), som skal tørre ind.
6.1.10. For at udmåle viskerfeltet beskrevet i punkt 5.1.2. og 5.1.2.1.
behandles forrudens udvendige overflade som anført i punkt 6.1.8.
og 6.1.9. eller på anden tilsvarende måde.
6.1.10.1. Der udføres en aftegning af viskerfeltet, som sammenlignes med en
aftegning af det i punkt 5.1.2. og 5.1.2.1. omhandlede synsfelt til
kontrol af, at kravene er opfyldt.
6.1.11. Forskrifterne i punkt 5.1.11. er opfyldt, når køretøjet i mindst 4 timer
har været anbragt i en omgivende temperatur på −18º C ± 3º C.
Betjeningsorganerne indstilles til viskernesmaksimale hastighed under
de i punkt 6.1.4. omhandlede vilkår. Der fastsættes intet krav med
hensyn til viskerfelt.
6.2. Forrudevasker
Afprøvningsforskrifter
6.2.1. Prøvning nr. 1
6.2.1.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en
omgivende temperatur på 20º C ± 2º C i mindst 4 timer. Alle dyser
skal være tilproppet, betjeningsorganet betjenes seks gange på et
minut, og hver arbejdsgang skal vare mindst 3 sekunder. Hvis
anordningen drives af førerens muskelkraft, skal den tilførte kraft være
som anført i følgende tabel:
Pumpetype Tilført kraft
Hånd11 — 13,5 d aN
Fod40 — 44,5 d aN
6.2.1.2. For elektriske pumper skal prøvningsspændingen være mindst lig den
nominelle spænding, men må ikke overstige denne med mere end 2 V.
6.2.1.3. Vaskerens funktion skal, når prøvningen er afsluttet, opfylde de i
punkt 2.21. fastsatte krav.
6.2.2. Prøvning nr. 2
Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en
omgivende temperatur på −18º C ± 3º C i mindst 4 timer.
Betjeningsorganet betjenes 6 gange på et minut, og hver arbejdsgang
skal vare mindst 3 sekunder, og der tilføres kraft som beskrevet i
punkt 6.2.1. Anordningen anbringes derefter i en omgivende
temperatur på 20º C ± 2º C, indtil isen er fuldstændig smeltet.
Vaskerens funktion kontrolleres derefter ved at følge forskrifterne i
punkt 6.2.1.
6.2.3. Prøvning nr. 3 (lavtemperaturprøvning)
6.2.3.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en
omgivende temperatur på −18º C ± 3º C i mindst 4 timer, idet det1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 9
▼B
sikres, at alt vaskerens vand er frosset. Anordningen anbringes derefter
i en omgivende temperatur på 20º C ± 2º C, indtil isen er fuldstændig
smeltet. Denne nedfrysnings/optøningsproces gentages seks gange.
Herefter kontrolleres vaskerens funktion vedat følge forskrifterne i
punkt 6.2.1.
6.2.3.2. Rudevaskeren fyldes til dyserne med en frostsikker væske bestående
af en 50 % opløsning af methanol eller isopropylalkohol i vand, hvis
hårdhed ikke overstiger 205 g/1000 kg.
6.2.3.2.1. Anordningen anbringes i en omgivende temperatur på −18º C ± 3º C i
mindst 4 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at følge
forskrifterne i punkt 6.2.1.
6.2.4. Prøvning nr. 4 (højtemperaturprøvning)
6.2.4.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne og anbringes i en
omgivende temperatur på 80º C ± 3º C i mindst 8 timer, og derefter
i en omgivende temperatur på 20º C ± 2º C. Når temperaturen er
stabil, kontrolleres viskerens funktion vedat følge forskrifterne i punkt
6.2.1.
6.2.4.2. Dersom dele af rudevaskeren er anbragt i motorrummet, fyldes den
med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 80º
C ± 3º C i mindst 8 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at
følge forskrifterne i punkt 6.2.1.
6.2.4.3. Hvis ingen del af rudevaskeren er anbragt i motorrummet, fyldes den
med vand til dyserne og anbringes i en omgivende temperatur på 60º
C ± 3º C i mindst 8 timer. Anordningens funktion kontrolleres ved at
følge forskrifterne i punkt 6.2.1.
6.2.5. Prøvning nr. 5 (effektivitetsprøvning af vaskeren foreskrevet i punkt
5.2.3.)
6.2.5.1. Rudevaskeren fyldes med vand til dyserne. Med standset bil og uden
større vindpåvirkning rettes vaskerens dyse eller dyser mod det
tilsigtede område på forrudens udvendige overflade. Hvis anordningen
drives af førerens muskelkraft, må den anvendte kraft ikke overstige
den i punkt 6.2.1.1. omhandlede. Hvis anordningen drives af en
elektrisk pumpe, anvendes forskrifterne i punkt 6.1.4. ved denne
prøvning.
6.2.5.2. Forrudens udvendige overflade skal være behandlet som foreskrevet i
punkt 6.1.8. og 6.1.9.
6.2.5.3. Herefter sættes rudevaskeren i gang som angivet af fabrikanten,
således at viskeren udfører 10 automatiske cykler med højeste
hastighed, og størrelsen af det rensede synsfelt udmåles, som
beskrevet i punkt 2.2. i bilag IV.
6.3. Hele afprøvningen af en rudevasker, som angivet i pkt. 6.2.1. til 6.2.4.,
udføres enten på en og samme rudevasker monteret i en bil, som er
repræsentativ for den type, der skal godkendes, eller på en og sammetilsvarende rudevasker, som ikke er monteret i en bil, for hvilken der
er indgivet begæring om EØF-typegodkendelse som en teknisk enhed.
(7.)
(8.)
(9.)(10.)
(11.)
(12.)1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 10
▼B
BILAG II
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OG
RYGLÆNETS FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL SAMT TIL KONTROL
AF R- OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG AF
FORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVT BESTEMTE
OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL
Bilag III til Rådets direktiv 77/649/EØF af 27. september 1977 om indbyrdes
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende førerens synsfelt imotordrevne køretøjer(
1) finder anvendelse.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 11
(1) EFT nr. L 267 af 19. 10. 1977, s. 1.
▼B
BILAG III
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF DET STØRRELSESMÆS-
SIGEFORHOLD MELLEM BILENSPRIMÆREREFERENCEPUNKTER
OG DET TREDIMENSIONALE REFERENCESYSTEM
1. FORHOLDET MELLEM REFERENCESYSTEMET OG BILENS
PRIMÆRE REFERENCEPUNKTER
Når data for indvendige og udvendige mål på en bil, der er fremstillet til
godkendelse i overensstemmelse med dette direktiv skal kontrolleres, er det,
for at de særlige punkter, der fremgår af fabrikantens tegninger, kan findes på
den til godkendelse indleverede bil, som er bygget efter disse tegninger,
nødvendigt nøjagtigt at fastsætte forholdet mellem koordinaterne i det
tredimensionale referencesystem givet i punkt 2.3 i bilag I, og som er blevet
fastlagt i den indledende konstruktionsfase, og positionen for de i punkt 2.4 i
bilag I givne primære referencepunkter.
2. FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF FORHOLDET MELLEM
REFERENCESYSTEMET OG REFERENCEPUNKTERNE
Til brug vedbestemmelse af d ette forholdafmærkes et referenceplan på
jorden med x- og y-akser, der er forsynet med målangivelser. I figur 3 i
tillægget til dette bilag er vist den metode, der skal benyttes til dette formål.
Referenceplanet udgør en fast, jævn og vandret flade, hvorpå bilen står, og
hvor der solidt er fastgjort to måleskalaer, der er inddelt i millimeter, og som
har en længde på mindst 8 meter forx-aksens vedkommende og 4 meter for y-
aksens. De skal være vinkelret på hinanden som vist i figur 3 i tillægget til
dette bilag. Aksernes skæringspunkt er »nulpunktet ved jord«.
3. KONTROL AF NØJAGTIGHED
For at tage hensyn til ujævnheder i referenceplanet eller afprøvningsfladen, er
det nødvendigt at måle afvigelserne i forhold til nulpunktet ved jord, hver
250 mm langs x- og y-måleskalaerne og at registrere måleresultaterne, således
at de nødvendige korrektioner kan foretages under kontrollen af bilen.
4. NØJAGTIG OPSTILLING TIL AFPRØVNING
For at tage mindre afvigelser i ophængingshøjde osv. i betragtning er det
nødvendigt, at have et middel til før målingerne foretages, at bringe
referencepunkterne på plads svarende til de koordinater,der blev fastlagt
under konstruktionsfasen. Yderligere må der kunne foretages mindre
forskydninger af bilen i side- og/eller længderetning, således at den kan
blive placeret korrekt i forholdtil referenceplanerne.
5. RESULTATER
Når bilen er anbragt korrekt i forhold til referencesystemet og i den under
konstruktionsfasen bestemte position, er det let at bestemme placeringen af de
punkter, der er nødvendige for undersøgelsen af udsynet fremefter.
Ved denne undersøgelse kan der benyttes teodolitter, lyskilder, afskærm-
ningsanordninger eller enhver anden anordning, der kan påvises at give
tilsvarende resultater.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 12
▼B
Figur 1
Bestemmelse af V-punkterne for en ryglænsvinkel på 25º
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 13
▼B
Figur 2
Tredimensionalt referencesystem
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 14
▼B
Figur 3
Vandret måleplan
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 15
▼B
BILAG IV
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF SYNSFELTET GENNEM
FORRUDEN I BILER AF KLASSE M1I FORHOLD TIL V-PUNKTERNE
1. V-PUNKTERNES POSITION
1.1. Tabel I og II angiver V-punkternes position i forholdtil R-punktet, såd an
som den fremgår af deres x-, y- og z-koordinater i det tredimensionale
referencesystem.
1.2. Tabel I angiver de grundlæggende koordinater for en konstruktivt bestemt
hældningsvinkel for ryglænet på 25º. Koordinaternes positivretning er
angivet i figur 1 i bilag III.
TABEL I
V-Punkt x y z
V168 mm — 5 mm 665 mm
V268 mm — 5 mm 589 mm
1.3.Korrektion af ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel,
såfremt den afviger fra 25º.
1.3.1. Tabel II angiver de yderligere korrektioner, der skal foretages af x- og z-
koordinaterne for hvert V-punkt, når den konstruktivt bestemte hæld-
ningsvinkel ikke er 25º. Koordinaternes positivretning er vist i bilag III,
figur 1.
TABEL II
Ryglænets
hældnings-
vinkel
(grader)Vandrette
koordinater
∆xLodrette koor-
dinater
∆zRyglænets
hældnings-
vinkel
(grader)Vandrette
koordinater
∆xLodrette koor-
dinater
∆z
5 — 186 mm 28 mm 23 — 18 mm 5 mm
6 — 177 mm 27 mm 24 — 9 mm 3 mm7 — 167 mm 27 mm 25 0 mm 0 mm8 — 157 mm 27 mm 26 9 mm — 3 mm
9 — 147 mm 26 mm 27 17 mm — 5 mm
10 — 137 mm 25 mm 28 26 mm — 8 mm11 — 128 mm 24 mm 29 34 mm — 11 mm12 — 118 mm 23 mm 30 43 mm — 14 mm13 — 109 mm 22 mm 31 51 mm — 18 mm
1 4 —9 9m m 2 1m m 3 2 5 9m m —2 1m m
1 5 —9 0m m 2 0m m 3 3 6 7m m —2 4m m1 6 —8 1m m 1 8m m 3 4 7 6m m —2 8m m1 7 —7 2m m 1 7m m 3 5 8 4m m —3 2m m
1 8 —6 2m m 1 5m m 3 6 9 2m m —3 5m m
1 9 —5 3m m 1 3m m 3 7 1 0 0m m —3 9m m2 0 —4 4m m 1 1m m 3 8 1 0 8m m —4 3m m1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 16
▼B
Ryglænets
hældnings-
vinkel
(grader)Vandrette
koordinater
∆xLodrette koor-
dinater
∆zRyglænets
hældnings-
vinkel
(grader)Vandrette
koordinater
∆xLodrette koor-
dinater
∆z
21 — 35 mm 9 mm 39 115 mm — 48 mm
22 — 26 mm 7 mm 40 123 mm — 52 mm
2. SYNSFELT
2.1. To synsfelter bestemmes udfra V-punkterne.
2.2. Synsfelt »A« er det område, der er begrænset af følgende fire planer, som
udgår fra V-punkterne i fremadrettet retning og skærer forrudens
udvendige overflade (se figur 1 i tillægget):
— et lodret plan gennem V1og V2afvigende 13º til venstre for X-aksen,
— et plan parallelt medY-aksen gennem V1og stigende 3º fra X-aksen,
— et plan parallelt medY-aksen gennem V2og faldende 1º fra X-aksen,
— et lodret plan gennem V1og V2afvigende 20º til højre for X-aksen.
2.3. Synsfeltet »B« er det areal på forrudens udvendige overflade, der ligger
mere end 25mm fra det gennemsigtige areals udvendige kanter, og som er
begrænset af følgende fire planer, hvor disse skærer den udvendige
overflade (se figur 2 i tillægget);
— et plan gennem V1parallelt medY-aksen og stigend e 7º fra X-aksen,
— et plan gennem V2parallelt med Y-aksen og faldende 5º fra X-aksen,
— et lodret plan gående gennem V1og V2i en vinkel medX-aksen på 17º,
— et plan symmetrisk med det foregående om bilens længdesymmetriplan.1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 17
Figur 1
Synsfelt A
►(1)C1▼B1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 18
▼B
Figur 2
Synsfelt B
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 19
▼B
BILAG V
BLANDING TIL AFPRØVNING AF RUDEVISKER OG RUDEVASKER
Den blanding, der er henvist til i punkt 6.1.9 i bilag I, består af 92,5 masseprocent
vand (med hårhed mindre end 205 g/1000 kg konstateret efter fordampning), 5
masseprocent mættet saltopløsning i vand(natriumklorid ) og 2,5 masseprocent
støv, sammensat som angivet i tabel I og II nedenfor.
TABEL I
Analyse af prøvningsstøv
Bestanddel Vægtprocent
SiO26 7—6 9
Fe2O33—5
Al2O31 5—1 7
CaO 2 — 4MgO 0,5 — 1,5
Alkalier 3 — 5
Askestoffer 2 — 3
TABEL II
Mængdemæssig fordeling af kornstørrelser
Kornstørrelse
(i µm)Fordeling af kornstørrelserne (i %)
0—5 1 2±2
5 — 10 12 ± 3
1 0—2 0 1 4±3
2 0—4 0 2 3±3
4 0—8 0 3 0±380 — 200 9 ± 31978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 20
▼B
BILAG VI
MODEL
(Største format: A 4 (210 × 297 mm))
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 21
▼B
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 22
▼B
BILAG VII
MODEL
(Største format: A 4 (210 × 297 mm))
1978L0318 — DA — 30.12.1977 — 000.001 — 23