1996R2258 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2258/96
af 22. november 1996
om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for udviklingslandene
(EFT L 306 af 28.11.1996, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2258/96
af 22. november 1996
om rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordel for
udviklingslandene
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 130 W,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
ihenhold ti l fremgangsmåden itraktatens arti kel 189 C (2), og
ud fra følgende betragtninger:I Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet af 12.
maj 1993 om et »særprogram til støtte for genopretningen i udviklings-
landene« fremhæves det, at der består et særligt og omfattende behov
for støtte til rehabilitering og genopbygning i de udviklingslande, somer ramt af alvorlige ødelæggelser som følge af perioder med krig, civileuroligheder eller naturkatastrofer;
i Rådets konklusioner af 2. december 1993 fastlægges de væsentligste
mål, betingelser og kriterier for bistand til rehabilitering, idet det
understreges, at det er nødvendigt, at bistanden planlægges og gennem-føres på grundlag af en nøje samordning mellem Kommissionen ogmedlemsstaterne;
det er nødvendigt, at Kommissionen drager omsorg for, at der i
indsatsen vedrørende den humanitære bistand, rehabilitering og udvik-
ling tages hensyn til princippet om sammenhæng og kontinuitet;
Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 16. november 1993 (
3)
understreget udviklingslandenes store behov for rehabiliteringsbistandog finder det hensigtsmæssigt at oprette en særlig finansiel rammemed betydelige bevillinger i De Europæiske Fællesskabers almindelige
budget med henblik på at opfylde disse behov;
Europa-Parlamentet har understreget, at det er nødvendigt at rehabilite-
ringsforanstaltningerne indarbejdes i en udviklingsplan på mellemlangog lang sigt;
Europa-Parlamentet har desuden bemærket, at spørgsmålet om bistan-
dens hurtige levering og dens effektivitet bør prioriteres højt;
budgetmyndigheden har i budgettet oprettet nye poster, der er bestemt
til finansiering af rehabiliteringsprogrammer i det sydlige Afrika (B7-3210) og rehabiliterings- og genopbygningsforanstaltninger til fordelfor udviklingslandene (B7-6410);
der bør fastsættes bestemmelser for forvaltningen heraf —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Fællesskabet iværksætter rehabiliterings- og genopbygningsforan-
staltninger til fordel for de i stk. 2 omhandlede lande, herunderfortrinsvis de mindst udviklede lande, der er ramt af alvorlige ødelæg-gelser som følge af perioder med krig, civile uroligheder eller
naturkatastrofer. Foranstaltningerne, som er af begrænset varighed, og
som skal iværksættes så hurtigt som muligt, uden at det går ud overevalueringernes kvalitet, skal bidrage til at genetablere den økonomiske1996R2258 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 235 af 9. 9. 1995, s. 11.
(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 15. 12. 1995 (EFT nr. C 17 af 22. 1. 1996,
s. 448), Rådets fælles holdning af 29. 1. 1996 (EFT nr. C 87 af 27. 3. 1996,
s. 29) og Europa-Parlamentets afgørelse af 21. 5. 1996 (EFT nr. C 166 af
10. 6. 1996, s. 33).
(3) EFT nr. C 329 af 6. 12. 1993, s. 77.
▼B
proces og den institutionelle kapacitet, som er nødvendige for at genop-
rette den sociale og politiske stabilitet i de berørte lande ogimødekomme behovene hos alle de berørte befolkningsgrupper. Foran-
staltningerne skal gradvis afløse den humanitære indsats og forberede
en genoptagelse af den mellem- og langsigtede udviklingsbistand. Deskal især hjælpe til flygtninges, fordrevnes og hjemsendte soldaterstilbagevenden samt genindpasning af hele befolkningen i det normalecivile liv i deres oprindelseslande og -regioner.
2. Modtagerlandene under denne forordning er landene i Afrika,
Vestindien og Stillehavet, landene i Middelhavsområdet, i Latinamerikaog i Asien samt udviklingslandene i Kaukasus og Centralasien.
Artikel 2
1. Når foranstaltningerne vedtages, skal der så vidt muligt tages
hensyn til, om sikkerhedsniveauet er over et vist minimum, og om der
reelt er igangsat en overgangsproces, der respekterer de demokratiske
værdier og de grundlæggende frihedsrettigheder.
2. De foranstaltninger, der iværksættes i henhold til denne forord-
ning, skal fortrinsvis omfatte følgende områder: genstart af det
permanente produktionssystem, materiel og funktionel rehabilitering af
basisinfrastrukturer, herunder ved minerydning, social reintegration,navnlig af flygtninge, fordrevne og hjemsendte soldater, genetableringaf den institutionelle kapacitet, der er nødvendig for at gennemførerehabiliteringsfasen, især på lokalt plan.
Artikel 3
De samarbejdsaktører, hvortil der kan ydes finansiel bistand i henhold
til denne forordning, er regionale og internationale organisationer, ikke-
statslige organisationer, offentlige administrationer og organer på natio-
nalt, regionalt eller lokalt plan, samt EU-baserede organisationer ogoffentlige og private institutioner og aktører.
Artikel 4
1. De mi dler, der kan tages ianvendelse som led ide iarti kel 1
omhandlede foranstaltninger, omfatter bl.a. undersøgelser, fagligbistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejdersamt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.
2. Fællesskabsfinansieringen kan dække anlægsudgifter, bortset fra
køb af fast ejendom samt driftsudgifter, og kan både afholdes ifremmed valuta og ilokal valuta, alt efter hvad der er nødvendi gt afhensyn til foranstaltningernes gennemførelse.
3. De iarti kel 3 nævnte partnere anmodes for hver samarbejdsforan-
staltning om at yde et finansielt bidrag. Det bidrag, der anmodes om,skal tage hensyn til de pågældende partneres formåen, og vil afhængeaf den enkelte foranstaltnings karakter. I særlige tilfælde, hvor part-
neren enten er en ikke-statslig organisation eller en EU-baseret
organisation, kan bidraget ydes i naturalier.
4. Der vil blive tilstræbt samfinansiering med andre bidragydere,
herunder navnlig med medlemsstaterne.
5. Der vil blive truffet de nødvendige foranstaltninger til sikring af,
at fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til denneforordning, kommer til udtryk.
6. For at opfylde traktatens målsætninger om sammenhæng og
komplementaritet, kan Kommissionen for at sikre optimal effektivitet idisse foranstaltninger som helhed træffe alle fornødne koordinerendeforanstaltninger, bl.a.:
a) indførelse af et system til systematisk udveksling og analyse af
oplysninger om de foranstaltninger, der finansieres eller påtænkesfinansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne
b) koordination på stedet for foranstaltningernes gennemførelse ved
hjælp af regelmæssige møder og udvekslinger af oplysninger1996R2258 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i
modtagerlandet.
7. Kommissionen kan sammen med medlemsstaterne tage de
nødvendige initiativer til at sikre samordningen med de øvrige bidrag-
ydere, herunder navnlig med FN-systemets bidragydere.
Artikel 5
Den finansielle bistand i henhold til denne forordning har form af gave-
bistand.
Artikel 6
1. Kommissionen forbereder, vedtager og forvalter de i denne
forordning omhandlede foranstaltninger efter de gældende budgetproce-
durer og andre gældende procedurer, herunder procedurerne ifinansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers alminde-lige budget.
2. Der skal ved vurderingen af projekter og programmer tages
hensyn til følgende faktorer:
— foranstaltningernes effektivitet og levedygtighed
— kulturelle, sociale, kønsrelaterede og miljømæssige aspekter
— den institutionelle udvikling, der er nødvendig for at kunne opfylde
projektets målsætninger
— erfaringer fra tilsvarende foranstaltninger.
3. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til
denne forordning overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, træffes efterproceduren iarti kel 7.
Kommissionen giver det i artikel 7 nævnte udvalg en kortfattet oriente-
ring om de finansieringsafgørelser, den har til hensigt at træffe
vedrørende projekter og programmer til under 2 mio. ECU. Underret-ningen foretages senest en uge, før afgørelsen træffes.
4. Kommissionen er bemyndiget til, uden først at høre det i artikel 7
nævnte udvalg, at godkende nødvendige ekstrabevillinger til at dækkeforventede eller konstaterede overskridelser i forbindelse med disseforanstaltninger, hvis overskridelsen eller det ekstra behov er mindre
end eller lig med 20 % af den bevilling, der oprindelig blev fastsat i
finansieringsafgørelsen.
Er den i første afsnit omhandlede ekstrabevilling mindre end 4 mio.
ECU, underrettes det i artikel 7 nævnte udvalg om, hvilken afgørelseKommissionen har truffet. Er den pågældende ekstrabevilling størreend 4 mio. ECU, men mindre end 20 %, skal udvalget høres.
5. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af
denne forordning, skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommis-
sionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de
sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i henhold tilgældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningenvedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.
6. Hvis foranstaltningerne fastsættes i finansieringsaftaler mellem
Fællesskabet og værtslandet, skal disse indeholde en bestemmelse om,at skatter, afgifter og andre belastninger ikke skal udredes af Fælles-
skabet.
7. Deltagelsen i udbud og aftaler er åben på lige vilkår for alle
fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerstaten.Den kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande og i behørigtbegrundede særlige tilfælde andre tredjelande.
8. Leverancer skal have oprindelse i medlemsstaterne, modtagers-
taten eller andre udviklingslande. I behørigt begrundede særligetilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.1996R2258 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
▼M1
Artikel 7
1. Kommissionen bistås af det geografisk kompetente udvalg, i det
følgende benævnt »udvalget«.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (1), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en
måned.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 8
Der udveksles én gang om året på et fælles møde med de udvalg, der
er nævnt i artikel 7, stk. 1, synspunkter på grundlag af de af Kommis-sionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer forforanstaltninger, der skal gennemføres i det efterfølgende år.
Artikel 9
Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsårs afslutning Europa-
Parlamentet og Rådet en årsberetning, der indeholder et resumé af de
foranstaltninger, som er finansieret i regnskabsårets løb, og en evalue-
ring af gennemførelsen af denne forordning i regnskabsårets løb.
Resuméet skal bl.a. indeholde oplysninger om de aktører, hvormed der
er indgået gennemførelsesaftaler eller -kontrakter.
Årsberetningen skal desuden indeholde et resumé af eventuelle eksterne
evalueringer vedrørende særlige foranstaltninger.
Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse
medlemsstaterne om, hvilke foranstaltninger og projekter der ergodkendt, med angivelse af deres bevillinger, art, modtagerland og
partnere.
Artikel 10
Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstalt-
ninger, som Fællesskabet finansierer, med henblik på at fastslå, omforanstaltningernes formål er blevet opfyldt, og udstikke retningslinjermed henblik på at forbedre fremtidige foranstaltningers effektivitet.Kommissionen forelægger det i artikel 7 nævnte udvalg et resumé afde gennemførte evalueringer, som udvalget vil kunne gennemgå.
Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for de medlemsstater, der
anmoder herom.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Kommissionen forelægger tre år efter denne forordnings ikrafttræden
Europa-Parlamentet og Rådet en samlet evaluering af de foranstalt-ninger, som Fællesskabet har finansieret under denne forordning,ledsaget af forslag med hensyn til forordningens fremtidige anvendelse
og eventuelle ændringer heraf.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
ihver medlemsstat.1996R2258 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼B