1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1257/96
af 20. juni 1996
om humanitær bistand
(EFT L 163 af 2.7.1996, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1257/96
af 20. juni 1996
om humanitær bistand
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 130 W,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
ihenhold ti l fremgangsmåden itraktatens arti kel 189 C (2), og
ud fra følgende betragtninger:Befolkninger, der er i nød, der er ofre for naturkatastrofer, begiven-
heder som krige og konflikter eller andre tilsvarende ekstraordinære
situationer, har ret til at modtage international humanitær bistand, hvis
det viser sig, at deres egne myndigheder ikke kan yde dem effektivhjælp;
civile foranstaltninger til beskyttelse af ofrene for konflikter eller andre
tilsvarende ekstraordinære situationer henhører under folkerettenshumanitære del og bør derfor indgå i den humanitære indsats;
den humanitære bistand omfatter ikke alene gennemførelse af øjeblik-
kelige hjælpeaktioner for at redde og beskytte menneskeliv ikatastrofesituationer eller umiddelbart derefter, men også iværksættelseaf foranstaltninger, som kan lette eller muliggøre uhindret adgang tilofrene og uhindret transport af bistanden;
den humanitære bistand kan være en nødvendig forudsætning for
udviklings- eller genopbygningsforanstaltninger og bør derfor dækkehele den periode, hvor krisesituationen eller dens følger gør siggældende; den kan i denne sammenhæng omfatte genopretningsinitia-tiver på kort sigt med det formål at lette bistandens fremkomst til
bestemmelsesstedet, forhindre en forværring af krisens virkninger og
begynde at bistå de ramte befolkninger med på ny at opnå en minimalselvforsyningsgrad;
der bør navnlig gøres en indsats for at forebygge katastrofer, så man
har et beredskab over for de risici, der er forbundet dermed; der børmed henblik herpå indføres et egnet varslings- og interventionssystem;
der bør derfor sikres øget effektivitet og sammenhæng i Fællesskabets,
de nationale og de internationale beredskabs- og interventionsordningermed henblik på at imødekomme de behov, som opstår på grund afnaturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer eller på grund aftilsvarende ekstraordinære situationer;
den humanitære bistand, som alene har til formål at forebygge og
lindre menneskelig lidelese, må ikke indebære forskelsbehandling afofrene på grund af race, etnisk oprindelse, religion, køn, alder, nationa-litet eller politisk overbevisning og må ikke baseres på eller betinges afpolitiske overvejelser;
beslutningerne om humanitær bistand skal træffes på et upartisk
grundlag, udelukkende under hensyn til ofrenes behov og interesser;
iværksættelsen af en snæver koordination mellem medlemsstaterne og
Kommissionen både med hensyn til beslutningstagningen og arbejdetpå stedet danner grundlaget for en effektiv humanitær indsats fraFællesskabets side;1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 180 af 14. 7. 1995, s. 6.
(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 30. november 1995 (EFT nr. C 339 af 18.
12. 1995, s. 60), Rådets fælles holdning af 29. januar 1996 (EFT nr. C 87 af
25. 3. 1996, s. 46) og Europa-Parlamentets afgørelse af 21. maj 1996 (EFT
nr. C 166 af 10. 6. 1996).
▼B
som led i sit bidrag til en effektiv humanitær bistand på internationalt
plan skal Fællesskabet bestræbe sig på at samarbejde og koordinere sinindsats med tredjelande;
desuden bør der i samme øjemed fastsættes kriterier for samarbejdet
med de ikke-statslige organisationer og de internationale institutioner
og organisationer, der er specialisieret i at yde humanitær bistand;
det bør sikres, at de ikke-statslige organisationers og de øvrige humani-
tære institutioners uafhængighed og upartiskhed opretholdes,respekteres og fremmes i forbindelse med ydelsen af den humanitærebistand;
der bør tilskyndes til samarbejde på det humanitære område mellem
ikke-statslige organisationer i medlemsstaterne og i andre industrilande
og tilsvarende organisationer i de berørte tredjelande;
som følge af den humanitære bistands særlige karakter bør der fast-
sættes effektive, fleksible, gennemsigtige og, når det er nødvendigt,hurtige procedurer for beslutningstagningen vedrørende finansiering afhumanitære foranstaltninger og projekter;
der bør fastsættes bestemmelser om gennemførelsen og forvaltningen af
Fællesskabets humanitære bistand, som finansieres over De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget, idet de nødhjælpsforanstaltninger,
der er fastsat ifjerde AVS-EF-konventi on, undertegnet den 15.december 1989 iLomé og ændret ved aftalen om ændri ng af nævntekonvention, undertegnet den 4. november 1995 på Mauritius, fortsatfølger de inævnte konventi on fastsatte procedurer og bestemmelser —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Mål og generelle retningslinjer for den humanitære bistand
Artikel 1
Fællesskabets humanitære bistand omfatter ikke-diskriminerende
bistands-, nødhjælps- og beskyttelsesforanstaltninger til fordel for
befolkningerne i tredjelande, navnlig de mest udsatte befolkninger og
først og fremmest befolkningerne i udviklingslandene, der er ofre fornaturkatastrofer eller menneskeskabte begivenheder, såsom krige ogkonflikter, eller ekstraordinære situationer og omstændigheder, der kansammenlignes med natur- eller menneskeskabte katastrofer, i dettidsrum det er nødvendigt for at imødekomme de humanitære behov,
som disse situationer har skabt.
Bistanden omfatter også beredskabsforanstaltninger og foranstaltninger
til forebyggelse af katastrofer eller tilsvarende ekstraordinære situati-oner.
Artikel 2
De i artikel 1 omhandlede humanitære bistandsforanstaltninger har først
og fremmest til formål:
a) at beskytte og bevare liv i katastrofesituationer og i tiden umiddel-
bart derefter samt iforbi ndelse med naturkatastrofer, der harmedført tab af menneskeliv, fysiske og psykosociale problemer ogomfattende materielle ødelæggelser
b) at yde fornøden bistand og nødhjælp til befolkninger, som er ramt af
længerevarende kriser som følge navnlig af konflikter eller krige,der har haft de samme virkninger som situationerne i litra a), bl.a.hvis det viser sig, at disse befolkninger ikke kan få tilstrækkelig
hjælp fra deres egne myndigheder, eller hvis der ikke er nogen
myndigheder overhovedet
c) at bidrage til finansiering af transport af bistanden og dennes adgang
til modtagerne med alle de logistiske midler, der er til rådighed, ogved beskyttelse af ejendom, der anvendes til humanitære formål, og1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
af det humanitære personale, bortset fra foranstaltninger af forsvars-
mæssig karakter
d) at planlægge genopretnings- og genopbygningsarbejder på kort sigt,
især med hensyn til infrastruktur og materiel i nært samarbejde med
de lokale strukturer, for at gøre det lettere at få bistanden frem,forhindre en forværring af krisens virkninger og begynde at biståde ramte befolkninger med på ny at opnå en minimal selvforsy-ningsgrad under hensyntagen til udviklingsmålene på lang sigt, nårdet er muligt
e) at afbøde virkningerne af befolkningsflytninger (flytninge, internt
fordrevne og repatrierede) efter natur- eller menneskeskabte kata-
strofer og at gennemføre repatrieringsaktioner og yde bistand tilgenbosættelse ihjemlandet, når beti ngelserne derfor ihenhold ti lde gældende internationale konventioner er til stede
f) at indføre et beredskab over for risici for naturkatastrofer eller
tilsvarende ekstraordinære situationer og at anvende et egnet hurtig-
tvirkende varslings- og interventionssystem
g) at støtte civile beskyttelsesforanstaltninger til fordel for ofrene for
konflikter eller tilsvarende ekstraordinære situationer i overensstem-melse med de gældende internationale konventioner.
Artikel 3
Den bistand fra Fællesskabet, der er omhandlet i artikel 1, 2 og 4, kan
anvendes til finansiering af køb og levering af nødvendige varer ogmateriel til gennemførelse af de humanitære foranstaltninger, herunder
opførelse af boliger eller opholdssteder for de berørte befolkninger,
udgifter til eksternt, udsendt eller lokalt personale, som deltager i disseforanstaltninger, oplagring, transport, uanset om den er internationaleller national, logistisk støtte og uddeling af nødforsyninger samt alleandre initiativer, der har til formål at fremme eller muliggøre uhindret
adgang til bistandsmodtagerne.
Den kan også anvendes til finansiering af andre udgifter med direkte
tilknytning til gennemførelsen af de humanitære foranstaltninger.
Artikel 4
Den bistand fra Fællesskabet, der er omhandlet i artikel 1 og 2, kan
desuden anvendes til finansiering af:
— forberedende feasibility-undersøgelser vedrørende de humanitære
foranstaltninger, samt vurdering af humanitære projekter og planer
— foranstaltninger til opfølgning af humanitære projekter og planer
— i begrænset og, når det drejer sig om flerårig finansiering, gradvis
aftagende omfang uddannelsesaktioner og undersøgelser vedrørendeden humanitære indsats
— udgifter til foranstaltninger, der kan synliggøre bistandens fælles-
skabskarakter
— bevidstgørelses- og oplysningsvirksomhed med henblik på at øge
kendskabet til den humanitære problematik, især hos den europæ-iske offentlighed og offentligheden i tredjelande, hvor Fællesskabet
finansierer betydelige humanitære foranstaltninger
— foranstaltninger til udbygning af Fællesskabets koordination med
medlemsstaterne, donorlande uden for Fællesskabet, internationalehumanitære organisationer og institutioner og ikke-statslige organi-
sationer samt organisationer, der repræsenterer sidstnævnte
— faglige bistandsaktioner, der er nødvendige for iværksættelsen af
humanitære projekter, herunder udveksling af teknisk viden og erfa-ringer mellem europæiske humanitære organisationer oginstitutioner indbyrdes eller mellem disse og tilsvarende organer i
tredjelande
— humanitære aktioner til minerydning, herunder en bevidstgørelses-
indsats over for den lokale befolkning for så vidt angårpersonelminer.1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 5
Fællesskabsfinansieringen i henhold til denne forordning har form af
gavebistand.
De transaktioner, der er omhandlet i denne forordning, er fritaget for
skatter, afgifter og told.
KAPITEL II
Gennemførelsesbestemmelser vedrørende den humanitære bistand
Artikel 6
De humanitære bistandsaktioner, der finansieres af Fællesskabet, kan
iværksættes på begæring af internationale eller ikke-statslige instituti-oner og organisationer, en medlemsstat eller et modtagertredjeland
eller på Kommissionens initiativ.
Artikel 7
1. De ikke-statslige organisationer, der kan nyde godt af en fælles-
skabsfinansiering til iværksættelse af foranstaltninger i henhold tildenne forordning, skal opfylde følgende betingelser:
a) de skal være selvstændige nonprofit-organisationer i en medlemsstat
i Fællesskabet i henhold til lovgivningen i den pågældende stat
b) de skal have hovedsæde ien medlemsstat iFællesskabet eller ide
tredjelande, der modtager fællesskabsbistanden, idet hovedsædetskal være det faktiske beslutningscentrum vedrørende de foranstalt-ninger, der finansieres i henhold til denne forordning. Hovedsædetkan undtagelsesvis ligge i et tredjeland, som er donor.
2. Ved fastlæggelsen af, om en ikke-statslig organisation skal have
adgang til fællesskabsfinansiering, tages der hensyn til følgende
elementer:
a) dens kompetence med hensyn til administrativ og finansiel forvalt-
ning
b) dens tekniske og logistiske kapacitet set i relation til den påtænkte
foranstaltning
c) dens erfaring med humanitær bistand
d) resultaterne af de foranstaltninger, der tidligere er iværksat af den
pågældende organisation, bl.a. med fællesskabsfinansiering
e) dens beredvillighed til om fornødent at deltage i det koordinations-
system, der oprettes i forbindelse med en humanitær aktion
f) dens evne og beredvillighed til at samarbejde med de humanitære
organisationer og græsrodsbevægelser i de berørte tredjelande
g) dens upartiskhed ved gennemførelsen af den humanitære bistand
h) dens eventuelle tidligere erfaring i det tredjeland, der er genstand
for den pågældende humanitære aktion.
Artikel 8
Fællesskabet kan desuden finansiere humanitære foranstaltninger, som
iværksættes af institutioner og internationale organisationer.
Artikel 9
Fællesskabet kan ligeledes, når det viser sig nødvendigt, finansiere
humanitære foranstaltninger, som iværksættes af Kommissionen eller
specialiserede institutioner i medlemsstaterne.
Artikel 10
1. For at sikre og styrke effektiviteten og sammenhængen i Fælles-
skabets og medlemsstaternes ordninger for humanitær bistand kanKommissionen tage alle nødvendige initiativer for at fremme en snæverkoordination mellem dens egne og medlemsstaternes aktiviteter både1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
på beslutningsplan og på stedet. Med henblik herpå opretholder
medlemsstaterne og Kommissionen et gensidigt informationssystem.
2. Kommissionen sørger for, at de humanitære foranstaltninger, der
finansieres af Fællesskabet, koordineres og er sammenhængende medforanstaltninger, der gennemføres af internationale organisationer og
organer, især dem, der indgår i FN-systemet.
3. Kommissionen bestræber sig på at udbygge samarbejdet mellem
Fællesskabet og donorlande uden for Fællesskabet på det humanitære
bistandsområde.
Artikel 11
1. Kommissionen fastsætter betingelserne for fordeling, tilvejebrin-
gelse og gennemførelse af den bistand, der er omhandlet i denneforordning.
2. Bistanden ydes kun, hvis modtagerne overholder disse betin-
gelser.
Artikel 12
Alle finansieringskontrakter, som indgås i henhold til denne forordning,
skal bl.a. indeholde en bestemmelse om, at Kommissionen og Revisi-onsretten kan foretage kontrol på stedet og ide humani tære partneres
hovedsæde efter de sædvanlige regler, som Kommissionen fastsætter
inden for rammerne af de gældende bestemmelser, navnlig bestemmel-serne i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabersalmindelige budget.
KAPITEL III
Procedurer for gennemførelse af humanitære foranstaltninger
Artikel 13
Kommissionen træffer afgørelse om nødhjælpsforanstaltninger, der
beløber sig til højst 10 mio. ECU.
Nødhjælpsforanstaltninger kan iværksættes, når de:
— opfylder et øjeblikkeligt og uforudseligt humanitært behov, opstået
på grund af akutte natur- eller menneskeskabte katastrofer, somf.eks. oversvømmelser, jordskælv og væbnede konflikter ellerlignende situationer
— tidsmæssigt er begrænsede til afhjælpning af den pågældende ufor-
udselige nødsituation; der afsættes midler til opfyldelse af de iførste led nævnte humanitære behov i et tidsrum på ikke over seksmåneder, der er fastsat i finansieringsbeslutningen.
For så vidt angår aktioner, som opfylder disse betingelser og overstiger
2 mio. ECU, skal Kommissionen:
— træffe beslutning
— underrette medlemsstaterne skriftligt derom inden for en frist på 48
timer
— redegøre for sin beslutning på det næste møde i udvalget, idet især
anvendelsen af nødhjælpsproceduren skal begrundes.
Kommissionen træffer afgørelse om forlængelse af foranstaltninger, der
er iværksat efter nødhjælpsproceduren, efter fremgangsmåden i artikel17, stk. 3, og inden for grænsen i artikel 15, stk. 2, andet led.
Artikel 14
Det pålægges Kommissionen at undersøge, vedtage, forvalte, overvåge
og evaluere de idenne forordni ng omhandlede foranstaltni nger iover-ensstemmelse med budgetprocedurerne og andre gældende procedurer,bl.a. procedurerne i finansforordningen vedrørende De EuropæiskeFællesskabers almindelige budget.1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 15
1. Kommissionen følger fremgangsmåden i artikel 17, stk. 2, når
den:
— træffer afgørelse om Fællesskabets finansiering af de beskyttelses-
foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2, litra c), som led igennemførelsen af de humanitære foranstaltninger
— vedtager gennemførelsesforordningerne til denne forordning
— træffer afgørelse om Kommissionens direkte intervention eller
finansiering af medlemsstaternes specialiserede organisationers
interventioner.
2. Kommissionen følger fremgangsmåden i artikel 17, stk. 3, når
den:
— godkender samlede planer, der skal danne en sammenhængende
ramme for foranstaltninger i et land eller en bestemt egn, hvor den
humanitære krise vil være langvarig, navnlig på grund af densomfang og kompleksitet, og godkender den finansielle bevillings-ramme for disse planer. I den forbindelse drøfter Kommissionenog medlemsstaterne hvilke forhold, der skal prioriteres ved gennem-førelsen af de samlede planer
— træffer afgørelse om projekter, til et beløb på over 2 mio. ECU, jf.
bestemmelserne iarti kel 13.
Artikel 16
1. En gang om året har det iarti kel 17 omhandlede udvalg med
udgangspunkt i et oplæg fra Kommissionens repræsentant en drøftelse
om de generelle retningslinjer for den humanitære indsats det følgende
år og om den generelle problematik med koordinationen af Fællesska-bets og medlemsstaternes humanitære bistand samt eventuelle generelleeller specifikke spørgsmål vedrørende Fællesskabets bistand på detteområde.
2. Kommissionen forelægger også det i artikel 17 omhandlede
udvalg oplysninger om udviklingen af instrumenterne til forvaltning afden humanitære bistand, herunder rammekontrakten for partnerskab.
3. Det i artikel 17 omhandlede udvalg underrettes ligeledes om
Kommissionens hensigter med hensyn til evalueringen af den humani-tære indsats og eventuelt om dens arbejdsplan.
Artikel 17
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en
måned.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en
måned.
Artikel 18
1. Kommissionen foretager med jævne mellemrum evalueringer af
de humanitære bistandsforanstaltninger, som finansieres af Fælles-skabet, for at konstatere, om målene for disse foranstaltninger er nået,1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23)▼M1
▼B
▼B
og for at fastsætte retningslinjer med henblik på at forbedre effektivi-
teten af de fremtidige foranstaltninger. Kommissionen forelæggerudvalget et resumé af de gennemførte evalueringer, som også omtaler
de benyttede eksperters status, og som udvalget efter omstændighe-
derne kan gennemgå. Evalueringsrapporterne stilles til rådighed for demedlemsstater, der anmoder derom.
2. På anmodning af medlemsstaterne og med disses deltagelse kan
Kommissionen ligeledes foretage evalueringer af resultaterne af Fælles-skabets humanitære foranstaltninger og projekter.
Artikel 19
Efter hvert regnskabsårs afslutning forelægger Kommissionen Europa-
Parlamentet og Rådet en årsberetning, der indeholder et resumé af de
foranstaltninger, som er finansieret i løbet af regnskabsåret.
Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om de aktører, sammen med
hvilke de humanitære foranstaltninger er blevet gennemført.
Beretningen indeholder desuden et resumé af eventuelle eksterne
evalueringer vedrørende særlige foranstaltninger.
Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse
medlemsstaterne om, hvilke foranstaltninger og projekter der ergodkendt, med angivelse af beløb, art, modtagerland og partnere, jf.
dog artikel 13.
Artikel 20
Kommissionen forelægger tre år efter denne forordnings ikrafttræden
Europa-Parlamentet og Rådet en samlet evaluering af de foranstalt-
ninger, Fællesskabet har finansieret under denne forordning, ledsagetaf forslag angående denne forordnings fremtid, og om nødvendigtforslag til ændring af den.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
ihver medlemsstat.1996R1257 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8