1984D0563 — DA — 12.06.1987 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

om støtten i henhold til siciliansk lov af 5. august 1982, nr. 105, om ændringer i det regionale budget og i budgettet for Siciliens statsskovskontor for regnskabsåret 1982

Ændret ved:

▼B

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. maj 1984

om støtten i henhold til siciliansk lov af 5. august 1982, nr. 105, om ændringer i det regionale budget og i budgettet for Siciliens statsskovskontor for regnskabsåret 1982

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(84/563/EØF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til Rådets forordninger om fælles markesordninger for landbrugsprodukter, særlig Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn ( 1 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1018/84 ( 2 ), efter i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 2, første afsnit, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger ( 3 ), og

ud fra følgende betragtninger:

I

Ved skrivelse af 7. september 1982 gav den italienske regering Kommissionen meddelelse om siciliansk regionallov nr. 105 af 5. august 1982 om ændringer i det regionale budget og i budgettet for Siciliens statsskovskontor for regnskabsåret 1982.

De italienske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger i skrivelse af 20. juni 1983 og i telex af 25. juli 1983 og 22. oktober 1983.

I artikel 39 i nævnte lov gives der bemyndigelse til udgifter på 3 798,9 mio lire for 1982 med henblik på genfinansiering af foranstaltninger omhandlet i artikel 36 i regionallov af 12. august 1980, nr. 83, om ydelse af et ekstra tilskud til kooperativer, konsortier og sammenslutninger af producenter til dækning af de stigende investeringsomkostninger som følge af byggeriets fordyrelse.

I lovens artikel 42 gives der bemyndigelse til udgifter på 2 000 mio lire for 1982 med henblik på genfinansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 1 og 3 i regionallov nr. 23 af 28. juli 1978 og artikel 2 i regionallov nr. 197 af 13. august 1979 om tilskud på 60 til 70 % til producentforeninger, kooperativer og konsortier til modernisering af opbevarings- og forarbejdningsanlæg for landbrugsvarer og zootekniske produkter, samt om forskud på 30 % af disse tilskud.

I lovens artikel 51 gives der bemyndigelse til udgifter på 1 650 mio lire for 1982 med henblik på genfinansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 22 i regionallov nr. 85 af 12. august 1980 om tilskud på 12 % af købsprisen for hvert hkg siciliansk hvede, der opkøbes af møllerierne.

Disse støtteforanstaltninger henhører under traktatens artikel 92 til 94 i henhold til særlige bestemmelser i EF-forordningerne om fælles markedsordninger.

II

Efter en første gennemgang af siciliansk regionallov nr. 105 af 5. august 1982 har Kommissionen konstateret, at støtten i henhold til artikel 39 og 42, som skal fremme opførelsen og moderniseringen af anlæg til behandling, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, ikke er begrænset i forhold til de støttesatser, som Kommissionen generelt tillader.

Det i henhold til artikel 51 ydede tilskud på 12 % af købsprisen for hård hvede, der opkøbes af møllerierne, er en driftsstøtte, som ikke medfører nogen varig forbedring af den pågældende sektors strukturer; støtten er derfor uforenelig med Fællesskabets bestemmelser.

På baggrund af ovenstående indledte Kommissionen ved skrivelse af 25. marts 1983 proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til nævnte foranstaltninger og opfordrede den italienske regering til at fremsætte bemærkninger.

Kommissionen opfordrede også de øvrige og andre interesserede parter end medlemsstaterne til at fremsætte bemærkninger.

III

De italienske myndigheder har i deres svar på åbningsskrivelsen ikke givet formelle garantier for, at de af Kommissionen ønskede støttesatsgrænser med hensyn til investeringsstøtten i henhold til lovens artikel 39 og 42 vil blive overholdt. De italienske myndigheder har heller ikke meddelt oplysninger, som vil kunne ændre Kommissionens holdning med hensyn til støtten i henhold til artikel 51.

Med hensyn til støtten i henhold til lovens artikel 39 og 42 har Kommissionen ved sin tidligere stillingtagen klart skelnet mellem på den ene side projekter, der indgår i nationale eller regionale programmer godkendt af Kommissionen i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 355/77 ( 4 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3164/82 ( 5 ), og som gennemføres i ugunstigt stillede områder som omhandlet i Rådets direktiv 75/268/EØF ( 6 ), senest ændret ved direktiv 82/786/EØF ( 7 ), for hvilke projekter der kan ydes en støtte på indtil 75 % af investeringsværdien, og på den anden side projekter, der gennemføres uden for disse områder eller ikke indgår i sådanne programmer, og som kun bør modtage tilskud på indtil 50 % af investeringsværdien; trods disse meget høje støttesatser skal modtageren af støtte til finansiering af projektet dog fortsat selv yde en tilstrækkelig andel; en finansiel deltagelse på 25 eller 50 % bør således udgøre en bundgrænse, under hvilken der består risiko for, at der udvikles aktiviteter, som i et omfang, der er i modstrid med de fælles interesser, vil kunne fordreje samhandelsvilkårene, fordi der oprettes tabsgivende virksomheder, der ikke vil kunne bestå i længere tid uden senere støtte, og som desuden producerer produkter, som ikke kan afsættes uden tilskud fra Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget.

Det i henhold til lovens artikel 51 ydede tilskud til hård hvede, som opkøbes af møllerierne, er en driftsstøtte, der er uden gunstig og varig indvirkning på strukturerne. Foranstaltningen favoriserer kunstigt de sicilianske producenter i forhold til producenterne i de andre italienske regioner og de øvrige medlemsstater, og foranstaltningen vil derfor kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

Det fremgår af ovenstående, at den af de italienske myndigheder besluttede støtte vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller risikere at fordreje samhandelen som omhandlet i traktatens artikel 92, stk. l.

Ifølge traktatens artikel 92, stk. 1, er støtte, der svarer til de kriterier, der er fastsat deri, principielt uforenelig med fællesmarkedet.

Det i traktatens artikel 92, stk. 1, fastsatte forbud kan ikke hæves i henhold til samme artikels stk. 2, da de i denne bestemmelse fastsatte undtagelser klart ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.

I samme artikels stk. 3, der omhandler undtagelserne fra denne uforenelighed, fastsættes, at støtten skal være i Fællesskabets interesse og ikke til fordel for en bestemt sektor i en medlemsstat; disse undtagelsesbestemmelser skal fortolkes snævert ved undersøgelsen af enhver regional eller sektorbestemt støtteordning og i forbindelse med enkelttilfælde af anvendelse af generelle støtteordninger; undtagelse kan kun indrømmes, såfremt Kommissionen kan fastslå, at støtten er nødvendig for at nå et af de mål, der er omhandlet i nævnte bestemmelser.

Indrømmes der sådanne undtagelser for støtte, uden at en sådan modydelse kan fastslås, er det ensbetydende med at give samtykke til begrænsning i samhandelen mellem medlemsstaterne og til fordrejning af konkurrencen til skade for Fællesskabet og derigennem at indrømme visse medlemsstater udberettigede fordele.

I det foreliggende tilfælde har det med hensyn til investeringsstøtten, for så vidt denne overstiger den ovenfor fastsatte grænse, samt støtten til mølleriernes opkøb af hård hvede, ikke kunnet fastslås, at en sådan modydelse foreligger; de italienske myndigheder har ikke kunnet begrunde og Kommissionen har ikke kunnet fastslå, at den pågældende støtte opfylder betingelserne for anvendelse af en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3.

Der er ikke tale om foranstaltninger, der er egnede til at fremme den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse, og heller ikke foranstaltninger, der er egnede til at fremme virkeliggørelsen af et projekt af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den pågældende medlemsstats økonomi; traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og b), kan derfor ikke anvendes.

Hvis virksomheder oprettes med for stor støtte, er der risiko for at skabe enheder, der ikke kan overleve uden yderligere støtte, og som samtidigt fremstiller overskudsprodukter, hvis afsætningsomkostninger vil kunne blive en byrde for Den europæiske udviklingsog garantifond for Landbruget. Støtte vil derfor kunne ændre samhandelsvilkårene i et omfang, der er i modstrid med de fælles interesser.

Tilskuddet til opkøb af hård hvede udgør en driftsstøtte uden varig virkning på modtagervirksomhedernes økonomiske situation. Kommissionen har generelt altid modsat sig sådanne former for støtte, idet de sædvanligvis ikke i sig selv opfylder betingelserne for at falde ind under undtagelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), som følge af, at de ikke er til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner som omhandlet i denne bestemmelse.

Under hensyn til den tilsvarende økonomiske situation, der for tiden gør sig gældende for virksomheder i alle medlemsstater, og som er praeget af stagnation eller faldende indkomster samtidigt med kraftigt stigende produktionsomkostninger, samt under hensyn til den kraftige eller endog voldsomme konkurrence mellem medlemsstaterne for de fleste landbrugsprodukter, vil disse støtteforanstaltninger kunne fordreje samhandelsvilkårene i et omfang, der er i modstrid med de fælles interesser.

Der foreligger derfor ingen oplysninger, som kan berettige Kommissionen til at fritage de pågældende foranstaltninger fra støttens uforenelighed ved at lade dem omfatte af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).

Det fremgår af ovenstående, at den pågældende støtte ikke opfylder betingelserne for at falde ind under en af undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3.

Denne beslutning berører ikke de konsekvenser, som Kommissionen i tilfælde af udbetaling af ovennævnte støtte i givet fald vil drage med hensyn til EUGFL's finansiering af den fælles landbrugspolitik —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: