1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 96/23/EF
af 29. april 1996
om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf
i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og
beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF
(EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 L 122 1 16.5.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 96/23/EF
af 29. april 1996
om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse
stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkterheraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og
beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Rådet har ved direktiv 96/22/EF (4) besluttet at opretholde
forbuddet mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og
thyreostatiskvirk ning og at udvide dets anvendelsesområde til
også at omfatte beta-agonister med anaboliserende virkning;
(2)Europa-Parlamentet mindede den 9. marts 1995 navnlig om, atFællesskabet har et tvingende behov for et effektivt og ensartetkontrolsystem, og anmodede medlemsstaterne om at skærpeovervågning og kontrol med anvendelsen af illegale stoffer ikød;
(3)Rådet vedtog ved direktiv 85/358/EØF (5) visse regler vedrø-
rende undersøgelse for og kontrol af stoffer med hormonal ogthyreostatisk virkning; disse regler bør udstrækkes til også at
omfatte andre stoffer, der anvendes i husdyrbrug til stimulering
af dyrenes vækst og produktivitet eller i terapeutisk øjemed, ogsom kan vise sig at være farlige for forbrugerne på grund af rest-koncentrationer;
(4)Rådet vedtog ved direktiv 86/469/EØF (6) visse regler vedrø-
rende overvågning af et antal restkoncentrationer affarmakologiske stoffer eller af stoffer, som forurener det natur-lige miljø, i husdyr og i ferskk ød af disse dyr; denne
overvågning bør udvides til også at omfatte andre dyrearter og
alle animalske produkter, der er beregnet til konsum;
(5)i bilagene til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimal-grænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler ianimalske levnedsmidler (
7) er der fastsat grænseværdier for
visse veterinærlægemidler;
(6)der mangler klarhed i fællesskabsbestemmelserne om kontrol afrestkoncentrationer i kød, og disse bestemmelser fortolkes derfor
forskelligt i medlemsstaterne;
(7)den kontrol, der gennemføres af og i medlemsstaterne, måskærpes;1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 302 af 9. 11. 1993, s. 12, og EFT nr. C 222 af 10. 8. 1994, s. 17.
(2) EFT nr. C 128 af 9. 5. 1994, s. 100.
(3) EFT nr. C 52 af 19. 2. 1994, s. 30.
(4) Se side 3 i denne Tidende.
(5) EFT nr. L 191 af 23. 7. 1985, s. 46. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(6) EFT nr. L 275 af 26. 9. 1986, s. 36. Direktivet er ændret ved tiltrædelses-
akten af 1994.
(7) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 282/96 (EFT nr. L 37 af 15. 2. 1996,
s. 12).
▼B
(8)der må i fremtiden tillægges producenterne og de i opdrætssek-
toren involverede parter større ansvar med hensyn til kvaliteten
og uskadeligheden af det kød, der udbydes til konsum;
(9)de specifikke sanktioner over for opdrættere, der ikke overholderfællesskabsbestemmelserne vedrørende navnlig forbuddet mod atanvende visse stoffer med hormonal eller anaboliskvirk ning iopdræt, vil blive indføjet i de specifikke bestemmelser for deenkelte sektorer;
(10)efter artikel 4 i direktiv 71/118/EØF (1) skal medlemsstaterne
påse, at der foretages en undersøgelse for restkoncentrationer af
stoffer med farmakologisk virkning og af deres omdannelsespro-
dukter samt for andre stoffer, som kan overføres til fjerkrækød,og som eventuelt kan gøre konsum af fersk fjerkrækød sund-hedsfarlig eller -skadelig;
(11)efter direktiv 91/493/EØF (2) skal medlemsstaterne udarbejde en
overvågningsplan med henblikpå k onstatering af forurenendestoffer, som er til stede i vandmiljøet;
(12)efter direktiv 92/46/EØF (3) skal medlemsstaterne senest den 30.
juni 1993 forelægge Kommissionen de nationale foranstalt-
ninger, der skal iværksættes med henblik på undersøgelse af rå
mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter forrestkoncentrationer; de restkoncentrationer, der skal undersøgesfor, er dem, der er nævnt i gruppe A III og B II i bilag I tildirektiv 86/469/EØF;
(13)efter direktiv 89/437/EØF (4) skal medlemsstaterne påse, at der i
ægprodukter foretages en undersøgelse for restkoncentrationer af
stoffer med farmakologisk og hormonal virkning, antibiotika,
pesticider, rengøringsmidler og andre stoffer, som er skadelige,som kan tænkes at ændre ægprodukters organoleptiske egen-skaber, eller som eventuelt vil kunne gøre indtagelse herafsundhedsfarlig eller -skadelig;
(14)efter direktiv 92/45/EØF (5) skal medlemsstaterne supplere deres
planer vedrørende undersøgelser for restkoncentrationer medhenblik på, i det omfang det er nødvendigt, at kontrollere kød
af vildtlevende vildt og ved stikprøver at undersøge, om der er
forurenende stoffer i miljøet; kaniner og opdrættet vildt børogså omfattes af kontrollen;
(15)for at bekæmpe ulovlig anvendelse af vækst- og produktivitets-fremmende stoffer i husdyrbruget i samtlige medlemsstatereffektivt bør der sættes ind på fællesskabsplan;
(16)ordninger, hvor producentsammenslutninger selv fører kontrol,kan være et vigtigt bidrag til bekæmpelsen af ulovlig anvendelseaf vækstfremmende stoffer; det er vigtigt for forbrugerne, at
sådanne selvkontrolordninger giver tilstrækkelige garantier for,
at kødet ikke indeholder sådanne stoffer, og med henblik påbeskyttelse af og støtte til selvkontrolordninger ville det væreønskeligt med en generel europæisk løsningsmodel;
(17)producentsammenslutninger bør derfor støttes i forbindelse medudvikling af ordninger, som på basis af selvkontrol skal sikre,at kødet er frit for ikke-tilladte stoffer og produkter;
(18)det er nødvendigt at præcisere en række bestemmelser i direktiv86/469/EØF og 85/358/EØF samt i beslutning 89/187/EØF (
6)o g1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23. Direktivet er senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(2) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 15. Direktivet er senest ændret ved direktiv
95/71/EF (EFT nr. L 332 af 30. 12. 1995, s. 40).
(3) EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 1. Direktivet er senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(4) EFT nr. L 212 af 22. 7. 1989, s. 87. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(5) EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 35. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(6) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1989, s. 37.
▼B
91/664/EØF(1) med det formål at sikre en effektiv anvendelse af
kontrol og undersøgelse for restkoncentrationer i Fællesskabet,med henblikpå umiddelbar og ensartet gennemførelse af den
fastsatte kontrol bør de eksisterende bestemmelser og de
ændringer, der foretages, samles i én enkelt tekst, og de nævnteretsakter bør derfor ophæves —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde og definitioner
Artikel 1
I dette direktiv fastsættes kontrolforanstaltninger vedrørende de i bilag
I omhandlede stoffer og grupper af restkoncentrationer.
Artikel 2
I dette direktiv anvendes definitionerne i direktiv 96/22/EF. Derudover
forstås ved:
a) »ikke-tilladte stoffer eller produkter«: stoffer eller produkter, hvis
indgift i dyr er forbudt efter fællesskabsbestemmelserne
b) »ulovlig behandling«: anvendelse af ikke-tilladte stoffer eller
produkter eller anvendelse af stoffer eller produkter, der er tilladt
efter fællesskabsbestemmelserne, men som anvendes til andre
formål eller på andre betingelser end dem, der er fastsat i fælles-skabsbestemmelserne eller — i givet fald — i de forskellige landeslovgivninger
c) »restkoncentrationer«: rester af stoffer med farmakologisk virkning
og disses omdannelsesprodukter samt af andre stoffer, der overførestil animalske produkter, og som kan skade menneskers sundhed
d) »kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, som
er kompetent på det veterinære område, eller enhver andenmyndighed, som den centrale myndighed har uddelegeret dennekompetence til
e) »officiel prøve«: en prøve udtaget af den kompetente myndighed
med henblikpå undersøgelse for restk oncentrationer eller de i bilagI omhandlede stoffer, og som indeholder dels en henvisning tildyreart, type, mængde og udtagningsmetode, dels oplysninger omdyrets køn og oprindelse eller det animalske produkts oprindelse
f) »godkendt laboratorium«: et laboratorium, der er godkendt af en
medlemsstats kompetente myndighed til at undersøge en officielprøve for restkoncentrationer
g) »dyr«: de i direktiv 90/425/EØF (
2) omhandlede dyrearter
h) »dyreparti«: en gruppe dyr af samme art og aldersklasse og
opdrættet på samme bedrift og samtidig under ensartede vilkår
i) »beta-agonist«: beta-adrenoceptoragonist.
KAPITEL II
Overvågningsplaner med henblik på undersøgelse for restkoncen-
trationer eller stoffer
Artikel 3
Overvågningen af produktionskæden for dyr og primærprodukter af
animalskoprindelse med henblikpå undersøgelse af levende dyr ogdisses ekskrementer og biologiske væsker samt væv og animalske1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 368 af 31. 12. 1991, s. 17.
(2) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/65/EØF (EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 54).
▼B
produkter, foder og drikkevand for restkoncentrationer og de i bilag I
omhandlede stoffer gennemføres i overensstemmelse med dette kapitel.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne overdrager det til en central tjeneste eller et
centralt offentligt organ at samordne gennemførelsen af de undersø-gelser, der er omhandlet i dette kapitel, og som foretages på deres
område.
2. Den i stk. 1 omhandlede tjeneste eller det i stk. 1 omhandlede
organ skal:
a) udarbejde den plan, der er omhandlet i artikel 5, og som gør det
muligt for de kompetente tjenester at gennemføre de foreskrevneundersøgelser
b) samordne det arbejde, som udføres af de centrale og regionale tjene-
ster, der har til opgave at overvåge de forskelligerestkoncentrationer. Denne samordning omfatter alle de tjenester,der deltager i bekæmpelsen af bedragerisk anvendelse af stoffereller produkter inden for opdræt
c) indsamle alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering af
de anvendte metoder og opnåede resultater ved gennemførelsen af
foranstaltningerne i dette kapitel.
d) senest den 31. marts hvert år indsende de oplysninger og resultater,
der er omtalt under litra c), til Kommissionen, herunder også resul-
taterne af de foretagne undersøgelser.
3. Denne artikel vedrører ikke de mere specifikke regler om tilsyn
med husdyrs ernæring.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen en plan med oplys-
ning om de nationale foranstaltninger, der skal iværksættes for det år,hvor planen gennemføres, senest den 30. juni 1997, og derefter enhver
ajourføring af planer, der tidligere er godkendt i henhold til artikel 8 på
grundlag af det eller de foregående års erfaringer, senest den 31. martsdet år, som ajourføringen angår.
2. Den i stk. 1 omhandlede plan skal
a) omfatte undersøgelse for grupper af restkoncentrationer eller stoffer
på grundlag af typen af dyr, jf. bilag II
b) navnlig indeholde oplysning om foranstaltninger til undersøgelse for
forekomst af:
i) de under litra a) omhandlede stoffer og i disse dyrs drikkevand
samt på alle steder, hvor disse dyr opdrættes eller holdes
ii) restkoncentrationer af ovennævnte stoffer i levende dyr og disses
ekskrementer og biologiske væsker samt væv og animalske
produkter som kød, mælk, æg, honning
c) overholde reglerne for og omfanget af prøveudtagning i bilag III og
IV.
Artikel 6
1. I forbindelse med planen skal omfanget og hyppigheden af de i
bilag IV omhandlede prøver overholdes. På anmodning af en medlems-
stat kan Kommissionen dog efter proceduren i artikel 32 tilpasse de
krav vedrørende minimumskontrol, der er fastsat i dette bilag, forudsatat det klart godtgøres, at en sådan tilpasning øger den generelle effek-tivitet af planen for den pågældende medlemsstat og på ingen mådemindsker dens muligheder for at identificere restkoncentrationer ellertilfælde af ulovlig behandling af de i bilag I anførte stoffer.
2. Undersøgelsen for restkoncentrationsgrupper, jf. bilag II, og fast-
sættelsen af omfanget og hyppigheden af prøverne i forbindelse med dei artikel 3 nævnte dyr og produkter, der endnu ikke er fastsat i bilag IV,foretages efter proceduren i artikel 33, første gang inden for en frist på1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 5
▼B
højst 18 måneder efter vedtagelsen af dette direktiv. Med henblik herpå
tages der hensyn til indvundne erfaringer i forbindelse med de eksister-ende nationale foranstaltninger samt til de oplysninger, der indsendes
til Kommissionen i medfør af de eksisterende fællesskabsbestemmelser,
der tager sigte på at underkaste disse specifikke sektorer undersøgelsefor restkoncentrationer.
Artikel 7
Den indledende plan skal tage hensyn til medlemsstaternes specifikke
forhold og navnlig indeholde:
— oplysninger om lovgivningen for anvendelsen af de i bilag I
omhandlede stoffer, navnlig forbud mod eller tilladelse af disse
stoffer, deres distribution og markedsføring samt reglerne om
indgift, i det omfang, lovgivningen ikke er harmoniseret
— oplysninger om tjenesternes infrastruktur (navnlig angivelse af arten
og størrelsen af de tjenester, der deltager i gennemførelsen afplanerne
— en liste over de godkendte laboratorier med angivelse af deres
prøvebehandlingskapacitet
— medlemsstatens tolerancegrænser for de tilladte stoffer, såfremt der
ikke findes nogen maksimumsgrænser på EF-plan for restkoncentra-
tioner fastlagt i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 og direktiv 86/363/EØF (
1)
— en liste over de stoffer, der søges påvist, med angivelse af analyse-
metoderne og normerne for fortolkning af resultaterne og for de
stoffer, der er omhandlet i bilag I, antallet af prøver ledsaget af enbegrundelse for dette antal
— oplysninger om det antal officielle prøver, der skal udtages i forbin-
delse med antallet af slagtede dyr, for så vidt angår de arter, der har
været omfattet i de foregående år, angivet på grundlag af det
omfang og den hyppighed, der er fastsat i bilag IV
— oplysninger om, hvilke regler der følges ved indsamlingen af de
officielle prøver, navnlig reglerne for de oplysninger, der skal
anføres på de officielle prøver
— oplysninger om, hvilke foranstaltninger de kompetente myndigheder
har truffet med hensyn til dyr eller produkter, hvori der er konsta-teret restkoncentrationer.
Artikel 8
1. Kommissionen gennemgår den indledende plan, der er indsendt i
overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, med henblik på at fastslå, om
den er i overensstemmelse med dette direktiv. Kommissionen kan bede
medlemsstaten om at ændre eller supplere planen, så den bliver i over-ensstemmelse med direktivet.
Kommissionen forelægger den plan, som den har bedømt som værende
i overensstemmelse med dette direktiv, til godkendelse efter procedureni artikel 33.
Efter proceduren i artikel 32 kan Kommissionen efter anmodning fra en
medlemsstat eller på eget initiativ og under hensyn til udviklingen isituationen i en given medlemsstat eller en af dens regioner, til resulta-terne af de nationale undersøgelser og de undersøgelser, der erforetaget i henhold til artikel 16 og 17, beslutte at godkende enændring af eller et supplement til en plan, der er godkendt tidligere i
henhold til stk. 2.
2. Kommissionen fremsender de årlige ændringer i den indledende
plan, som medlemsstaterne har meddelt, især som følge af de resultater,
der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra d), til de øvrige medlemsstater,
efter at den har bedømt dem som værende i overensstemmelse meddette direktiv.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 6
(1) EFT nr. L 221 af 7. 8. 1986, s. 43. Direktivet er senest ændret ved direktiv
95/39/EF (EFT nr. L 197 af 22. 8. 1995, s. 29).
▼B
Medlemsstaterne har ti arbejdsdage fra modtagelsen af disse ændringer
til at fremsætte deres eventuelle bemærkninger over for Kommissionen.
Hvis medlemsstaterne ikke fremsætter bemærkninger, anses ændrin-
gerne af planerne for at være godkendt.
Kommissionen underretter straks medlemsstaterne om denne godken-
delse.
Hvis medlemsstaterne fremsætter bemærkninger, eller hvis Kommis-
sionen bedømmer ajourføringen som ikke værende i overensstemmelse
med dette direktiv eller utilstrækkelig, forelægger Kommissionen den
ajourførte plan for Den Stående Veterinærkomité, som træffer afgørelseefter proceduren i artikel 33.
Stk. 3 og 4 finder anvendelse på de ajourførte planer.3. Medlemsstaterne underretter hvert halve år Kommissionen og de
øvrige medlemsstater i Den Stående Veterinærkomité, om gennem-
førelsen af den plan, der er godkendt i overenssstemmelse med stk. 2eller om situationens udvikling. Om nødvendigt finder bestemmelsernei stk. 4 anvendelse. De giver senest den 31. marts hvert år Kommis-sionen meddelelse om resultaterne af planen for undersøgelse forrestkoncentrationer og stoffer og om resultaterne af de kontrolaktioner,
de har gennemført.
Medlemsstaterne offentliggør resultatet af planernes iværksættelse.Kommissionen underretter medlemsstaterne i Den Stående Veterinær-
komité om situationens udvikling i Fællesskabets forskellige områder.
4. Kommissionen aflægger hvert år eller hver gang, den anser det
for nødvendigt af hensyn til folkesundheden, rapport til medlemssta-
terne i Den Stående Veterinærkomité om resultatet af deundersøgelser, der er omhandlet i stk. 3, og især om
— gennemførelsen af de nationale planer
— situationens udvikling i Fællesskabets forskellige områder.
5. Kommissionen sender hvert år Europa-Parlamentet og Rådet en
meddelelse om resultaterne af de foranstaltninger, der er truffet på regi-onalt og nationalt plan og på fællesskabsplan, under hensyn tilrapporten og medlemsstaternes bemærkninger hertil.
KAPITEL III
Producenternes egenkontrol og medansvar
Artikel 9
A. Medlemsstaterne drager omsorg for
1) at alle bedrifter, som markedsfører husdyr, og enhver fysisk eller
juridiskperson, som handler med disse dyr, forudregistreres hos
den kompetente myndighed og forpligter sig til at overholde de
relevante fællesskabsforskrifter og nationale forskrifter, isærbestemmelserne i artikel 5 og 12 i direktiv 90/425/EØF
2) at ejere af eller ansvarlige for førsteforarbejdningsvirksomheder
for primærprodukter af animalsk oprindelse træffer alle nødven-
dige foranstaltninger — navnlig ved egenkontrol — med henblikpå,
a) uanset om der et tale om direkte leverancer eller leverancer
via en mellemmand, kun at acceptere dyr, for hvilke produ-
center kan garantere, at tilbageholdelsesperioden er blevet
overholdt
b) for så vidt angår husdyr eller produkter, som tilføres virksom-
heden, at sikre sig
i) at restkoncentrationsniveauerne ikke overskrider de
tilladte maksimumsgrænser
ii) at de ikke viser forekomst af forbudte stoffer eller
produkter1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 7
▼B
3) a) at de i nr. 1 og 2 nævnte producenter og ansvarlige kun
markedsfører
i) dyr, som ikke har fået indgivet ikke-tilladte stoffer eller
produkter, eller som ikke har været underkastet en ulovligbehandling
ii) dyr, for hvilke den tilbageholdelsesperiode, der fore-
skrives ved indgift af tilladte produkter eller stoffer, er
blevet overholdt
iii) produkter, der stammer fra de i nr. i) og ii) omhandlede
dyr
b) at forpligtelserne i henhold til litra a), i tilfælde hvor et dyr
leveres til en førsteforarbejdningsvirksomhed af en fysiskeller juridisk person, som ikke er producenten, skal opfyldesaf denne person.
B. Med henblikpå gennemførelsen af litra A drager medlemsstaterne,
med forbehold af, at reglerne i direktiverne om markedsføring af depågældende produkter overholdes, omsorg for
— i deres lovgivning at indføre princippet om, at de forskellige
berørte partnere fører kontrol med kvaliteten i sektoren
— at styrke de egenkontrolforanstaltninger, der skal indføres i vare-
specifikationerne for vare- eller kvalitetsmærker.
De underretter på disses anmodning Kommissionen og de øvrige
medlemsstater om de bestemmelser, der fastsættes i denne forbin-
delse, især de bestemmelser, der er vedtaget med henblikpå
kontrollen i litra A, nr. 3), litra a, nr. i) og ii).
Artikel 10
Medlemsstaterne drager omsorg for, at den kompetence og det ansvar,
der er overdraget de dyrlæger, der fører tilsyn med besætningerne,
udvides til at omfatte kontrol med de opdrætsforhold og behandlinger,
der er omhandlet i dette direktiv.
På denne baggrund anfører dyrlægen i et register, der opbevares på
bedriften, datoen for og arten af de behandlinger, der er foreskreveteller gennemført, identifikation af de behandlede dyr og angivelse af
de tilsvarende tilbageholdelsesperioder.
Opdrætteren anfører i dette register — der kan være det i direktiv 90/
676/EØF (
1) omhandlede — datoen for og arten af de behandlinger, der
er foretaget. Han sørger for, at tilbageholdelsesperioderne overholdes,og opbevarer recepterne som dokumentation i fem år.
Opdrættere og dyrlæger skal på anmodning give den kompetente
myndighed alle oplysninger og navnlig slagteriets embedsdyrlægeoplysninger om en given bedrifts overholdelse af kravene i dettedirektiv.
KAPITEL IV
Officiel kontrol
Artikel 11
1. Med forbehold af den kontrol, der foretages som led i iværksæt-
telsen af den i artikel 5 omhandlede overvågning og den kontrol, der erfastsat i særdirektiver, kan medlemsstaterne foretage officiel kontrolved stikprøver
a) i produktionsleddet for de stoffer, der er omhandlet i bilag I, gruppe
A, samt i håndterings-, oplagrings-, transport-, distributions-, salgs-
og købsleddet
b) i produktionsleddet og distributionsleddet for foder1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 8
(1) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 15.
▼B
c) i hele produktionskæden for dyr og primærprodukter af animalsk
oprindelse, der er omfattet af dette direktiv.
2. Den i stk. 1 omhandlede kontrol gennemføres navnlig for at
påvise besiddelse eller forekomst af forbudte stoffer og produkterbestemt til at indgives husdyr i opfedningsøjemed, eller i ulovligtbehandlingsøjemed.
3. Hvis der er mistanke om bedrageri, og hvis en af kontrollerne i
stk. 1 giver positive resultater, finder artikel 16-19 samt foranstaltnin-gerne i kapitel V anvendelse.
Den fastsatte kontrol på slagteriet eller ved første salg af akvakultur-
produkter og fiskeriprodukter vil kunne begrænses for at tage hensyn
til, at oprindelsesbedriften eller den bedrift, hvor dyret kommer fra, ertilsluttet et epidemiovervågningsnet eller en kvalitetskontrolordningsom omhandlet i artikel 9, afsnit B, første afsnit, første led.
Artikel 12
Den i dette direktiv omhandlede kontrol foretages uanmeldt af
medlemsstatens kompetente myndigheder.
Ejeren, den person, der er beføjet til at råde over dyrene, eller disses
repræsentant skal lette inspektionen inden slagtningen og især bistå
embedsdyrlægen eller dennes medhjælpere med enhver håndtering, der
skønnes hensigtsmæssig.
Artikel 13
Den kompetente myndighed
a) anmoder i tilfælde af mistanke om ulovlig behandling ejeren af eller
den, der har ansvaret for dyrene, eller den dyrlæge, der har ansvaretfor bedriften, om at fremlægge al dokumentation, som begrunderbehandlingen
b) foretager eller lader foretage, hvis denne undersøgelse bekræfter en
ulovlig behandling eller i tilfælde af anvendelse af eller begrundetmistanke om anvendelse af ikke-tilladte stoffer eller produkter
— stikprøvekontrol af dyrene på deres oprindelsesbedrift eller på
den bedrift, hvor de kommer fra, navnlig for at fastslå nævnteanvendelse og især, om der forekommer spor af implantation;
en sådan kontrol kan omfatte en officiel prøveudtagning
— kontrol med henblik på at fastslå, om der forekommer stoffer,
hvis anvendelse er forbudt, eller ikke-tilladte stoffer ellerprodukter på landbrugsbedrifter, hvor der opdrættes, holdes elleropfedes dyr, (herunder bedrifter, som administrativt hørersammen med disse bedrifter) eller på oprindelsesbedriften for
disse dyr eller på bedriften, hvor de kommer fra. Med henblik
herpå et det nødvendigt at udtage officielle prøver af drikkevandog foder
— stikprøvekontrol af foderet på oprindelsesbedriften eller på
bedriften, hvor dyrene kommer fra, samt af dyrenes drikkevand
eller — for akvakulturdyr — af det vand, hvori de opholder sig
— den i artikel 11, stk. 1, litra a), omhandlede kontrol— enhver kontrol, der er nødvendig for at klarlægge ikke-tilladte
stoffers eller produkters eller behandlede dyrs oprindelse
c) iværksætter, i tilfælde af overskridelse af grænseværdierne i fælles-
skabslovgivningen eller, hvis en sådan lovgivning endnu ikkeforeligger, grænseværdierne i national lovgivning, enhver foranstalt-ning og undersøgelse, som den finder relevant på baggrund af detkonstaterede forhold.
Artikel 14
1. Hver medlemsstat udpeger mindst et nationalt referencelaborato-
rium, idet hver restkoncentration eller gruppe af restkoncentrationerkun må tildeles til et enkelt nationalt referencelaboratorium.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 9
▼B
Indtil 31. december 2000 kan medlemsstaterne dog fortsat overdrage
analysen af samme restkoncentration eller samme gruppe af restkon-centrationer til flere nationale laboratorier, som de har udpeget inden
datoen for vedtagelsen af dette direktiv.
Listen over de på denne måde udpegede laboratorier udfærdiges efter
proceduren i artikel 33.
Disse laboratorier har til opgave:
— at samordne virksomheden på de nationale rutinelaboratorier, der
skal foretage analyser for restkoncentrationer, navnlig ved atsamordne normerne og analysemetoderne for hver af de pågældende
restkoncentrationer eller grupper af restkoncentrationer
— at bistå den kompetente myndighed med udarbejdelsen af planen
for overvågning af restkoncentrationer
— regelmæssigt at tilrettelægge komparative tests for hver af de rest-
koncentrationer eller grupper af restkoncentrationer, for hvilke de erblevet udpeget
— at sikre, at de nationale laboratorier overholder de fastsatte grænser— at sikre rundsendelse af de informationer, der leveres af reference-
laboratorierne i Fællesskabet
— at sikre, at deres personale får mulighed for at deltage i efteruddan-
nelseskurser, som organiseres af Kommissionen eller afreferencelaboratorierne i Fællesskabet.
2. Fællesskabets referencelaboratorier er de laboratorier, der er
anført i bilag V, kapitel 1.
Deres beføjelser og betingelserne for deres virksomhed er fastsat i bilag
V, kapitel 2.
Artikel 15
1. De officielle prøveudtagninger skal foretages i overensstemmelse
med bilag III og IV med henblikpå undersøgelse i de godk endte labo-
ratorier.
De nærmere bestemmelser for officielle prøveudtagninger samt de ruti-
nemæssige metoder og referencemetoder til analyse af disse officielleprøver fastlægges efter proceduren i artikel 33.
Ved udstedelse af en markedsføringstilladelse for et veterinærlæge-
middel, der skal indgives en art, hvis kød eller produkt skal anvendestil konsum, fremsender de kompetente myndigheder de rutinemæssigeanalysemetoder, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, nr. 8, i direktiv81/851/EØF (
1) og i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 2377/90 til Fælles-
skabets referencelaboratorier og til de nationale referencelaboratorier til
påvisning af restkoncentrationer.
2. For stoffer i gruppe A skal alle positive resultater, der påvises ved
anvendelse af en rutinemæssige metode i stedet for en referencemetode,bekræftes af referencemetoder, som et godkendt laboratorium har udar-
bejdet i henhold til stk. 1.
For alle stoffer skal disse resultater i tilfælde af indsigelse på grundlag
af en modstridende analyse bekræftes af det nationale referencelabora-torium, der i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, er udpeget fordet pågældende stof eller den pågældende restkoncentration. Udgifterne
i forbindelse med denne bekræftelse afholdes af klageren, hvis resul-
tatet er positivt.
3. Hvis der ved undersøgelse af en officiel prøve påvises en ulovlig
behandling, finder artikel 16-19 samt foranstaltningerne i kapitel Vanvendelse.
Hvis der ved denne undersøgelse påvises restkoncentrationer af tilladte
stoffer eller af urenheder, der overstiger niveauerne i fællesskabslov-1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 10
(1) EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv
93/40/EØF (EFT nr. L 214 af 24. 8. 1993, s. 31).
▼B
givningen eller, hvis en sådan endnu ikke foreligger, niveauerne i den
nationale lovgivning, finder artikel 18 og 19 anvendelse.
Hvis den i dette stykke omhandlede undersøgelse vedrører dyr eller
produkter af animalsk oprindelse fra en anden medlemsstat, anvender
den kompetente myndighed i oprindelsesstaten efter anmodning, som
skal begrundes, fra den kompetente myndighed, der har foretagetundersøgelsen, artikel 16, stk. 2, artikel 17, 18 og 19 samt foranstalt-ningerne i kapitel V på oprindelsesbedriften eller -virksomheden ellerden bedrift eller virksomhed, hvor dyrene kommer fra.
Hvis denne undersøgelse vedrører produkter eller dyr, der er importeret
fra et tredjeland, forelægger den komptente myndighed, der har fore-
taget den pågældende undersøgelse, sagen for Kommissionen, dertræffer de i artikel 30 nævnte foranstaltninger.
Artikel 16
I tilfælde af positive resultater som anført i artikel 15, påser medlems-
staterne, at
1) den kompetente myndighed straks indhenter:
a) alle de oplysninger, der er nødvendige for at identificere dyret og
oprindelsesbedriften eller den bedrift, hvor dyret kommer fra
b) de nødvendige præcisioner vedrørende undersøgelsen og resul-
tatet heraf. Viser resultaterne af kontrollen i en medlemsstat, at
der er behov for at foretage en undersøgelse eller træffe en foran-staltning i en eller flere medlemsstater eller i et eller fleretredjelande, underretter den pågældende medlemsstat de øvrigemedlemsstater og Kommissionen herom. Kommissionensamordner de relevante foranstaltninger, som træffes af de
medlemsstater, hvor det viser sig nødvendigt at gennemføre en
undersøgelse eller træffe en foranstaltning
2) den kompetente myndighed gennemfører:
a) en undersøgelse på oprindelsesbedriften eller på bedriften, hvor
dyret kommer fra for at fastslå årsagen til forekomsten af rest-
koncentrationer
b) i tilfælde af ulovlig behandling, en efterforskning vedrørende
kilden eller kilderne til de pågældende stoffer i fremstillings-,håndterings-, oplagrings-, transport-, indgifts-, distributions- ellersalgsleddet
c) alle andre supplerende undersøgelser, den skønner nødvendige
3) de dyr, der er blevet foretaget prøveudtagninger på, bliver tydeligt
identificeret. De kan i intet tilfælde forlade bedriften, så længe
resultaterne af kontrollen ikke foreligger.
Artikel 17
Konstateres der en ulovlig behandling, skal den kompetente myndighed
sikre sig, at den eller de besætninger, der er under mistanke i forbin-
delse med de i artikel 13, litra b), omhandlede undersøgelser,omgående underkastes officiel kontrol. Den skal desuden påse, at allede pågældende dyr forsynes med et mærke eller en officiel identifika-tion, og at der i første omgang foretages officielle prøveudtagninger pået statistiskrepræsentativt udtagningsgrundlag, som bygger på interna-
tionalt anerkendte videnskabelige oplysninger.
Artikel 18
1. Når der påvises restkoncentrationer af tilladte stoffer eller
produkter i et omfang, der overskrider den maksimale grænse for rest-
koncentrationer, foretager den kompetente myndighed en undersøgelsepå oprindelsesbedriften eller på bedriften, hvor dyrene kommer fra,med henblikpå at fastslå årsagerne til, at denne grænse er blevet over-skredet.
Alt afhængigt af, hvilke resultater denne undersøgelse giver, træffer
den kompetente myndighed alle nødvendige foranstaltninger til at sikre1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 11
▼B
folkesundheden og kan forbyde, at dyrene fjernes fra den bedrift, der er
under mistanke, eller at produkterne fjernes fra den berørte bedrift ellervirksomhed i en bestemt periode.
2. I tilfælde af gentagne overskridelser af de maksimale grænser for
restkoncentrationer ved en opdrætters markedsføring af dyr eller enopdrætters eller en forarbejdningsvirksomheds markedsføring afprodukter, skal de kompetente myndigheder underkaste dyrene eller
produkterne på den bedrift og/eller virksomhed, der er under mistanke,
en øget kontrol i en periode på mindst seks måneder, hvor produkterneeller dyrekroppene tilbageholdes, indtil resultaterne af analysen af deudtagne prøver foreligger.
Ethvert resultat, som viser en overskridelse af den maksimale grænse
for restkoncentrationer, skal medføre, at de pågældende dyrekroppeeller produkter ikke anvendes til menneskeføde.
Artikel 19
1. Omkostningerne ved de undersøgelser og den kontrol, der er
fastsat i artikel 16, skal afholdes af dyrenes ejer eller af den, der haransvaret for dyrene.
Når undersøgelsen viser, at mistanken har været velbegrundet, afholdes
omkostningerne ved analyser, der gennemføres som følge af bestem-
melserne i artikel 17 og 18, af dyrenes ejer eller af den, der haransvaret for dyrene.
2. Uden at dette i øvrigt indskrænker mulighederne for strafferetlige
eller administrative sanktioner, afholdes udgifterne til destruktion af
positivt reagerende dyr eller dyr, der betragtes som sådanne i overens-
stemmelse med artikel 23, af dyrenes ejer uden mulighed for nogenform for erstatning eller kompensation.
Artikel 20
1. Rådets direktiv 89/608/EØF af 21. november 1989 om gensidig
bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og omsamarbejde mellem disse og Kommissionen med henblikpå at sik reden rette anvendelse af de veterinære og zootekniske bestemmelser (
1)
finder anvendelse med hensyn til nærværende direktivs formål.
2. Såfremt en medlemsstat finder, at der i en anden medlemsstat
ikke eller ikke længere foretages den kontrol, der er fastsat i nærvæ-rende direktiv, giver den meddelelse herom til den pågældendemedlemsstats centrale kompetente myndighed. Denne myndighedtræffer efter en undersøgelse i henhold til artikel 16, nr. 2, alle nødven-
dige foranstaltninger og giver hurtigst muligt den første medlemsstats
kompetente centrale myndighed meddelelse om de beslutninger, der ertruffet, og om begrundelsen for disse.
Såfremt førstnævnte medlemsstat har formodning om, at disse foran-
staltninger ikke bliver gennemført eller ikke er tilstrækkelige, skal den
sammen med den påklagede medlemsstat undersøge, hvordan forhol-dene kan afhjælpes, eventuelt ved et besøg på stedet.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om tvister og afgørelser af
disse.
Hvis de medlemsstater, der er parter i tvisten, ikke kan blive enige, kan
en af dem inden for en rimelig frist forelægge sagen for Kommission-en, som anmoder en eller flere sagkyndige om at afgive en udtalelse.
Indtil nævnte udtalelse foreligger, kan bestemmelsesmedlemsstaten
foretage kontrol af produkter fra den eller de virksomheder eller deneller de bedrifter, der er berørt af tvisten, og den kan, såfremt detkonstateres, at kravene ikke er opfyldt, træffe foranstaltninger svarendetil de i artikel 7, stk. 1, litra b), i direktiv 89/662/EØF (
2) omhandlede.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 12
(1) EFT nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34.
(2) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 92/67/EØF (EFT nr. L 268 af 14. 9. 1992, s. 73).
▼B
Under hensyn til de sagkyndiges udtalelse kan der træffes passende
foranstaltninger efter proceduren i artikel 32.
Disse foranstaltninger kan revideres efter samme fremgangsmåde på
grundlag af en ny udtalelse fra de sagkyndige, der afgives inden for
en frist på 15 dage.
Artikel 21
1. Kommissionens veterinærsagkyndige kan i det omfang, det er
nødvendigt for en ensartet anvendelse af dette direktiv, og i samarbejdemed medlemsstaternes kompetente myndigheder foretage kontrol påstedet for at kontrollere, at de kompetente myndigheder anvenderplanerne og systemet til kontrol af planerne ensartet. Den medlemsstat,på hvis område der foretages kontrol, yder de sagkyndige al den
bistand, der er nødvendig, for at de kan gennemføre deres opgave.
Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat om resultatetaf den foretagne kontrol.
Medlemsstaten træffer alle foranstaltninger, der er nødvendige for at
tage hensyn til resultaterne af den foretagne kontrol og underretterKommissionen om disse. Finder Kommissionen foranstaltningerne util-
strækkelige, vedtager den efter at have hørt vedkommende medlemsstat
og efter at have taget stilling til, hvilke foranstaltninger der er nødven-dige for at sikre den offentlige sundhed, de fornødne foranstaltningerefter proceduren i artikel 32.
2. De generelle gennemførelsesbestemmelser til denne artikel,
navnlig med hensyn til hyppigheden af den i stk. 1, første afsnit,omhandlede kontrol og de nærmere bestemmelser for dennes foreta-
gelse (herunder de nærmere bestemmelser for samarbejdet med de
kompetente myndigheder), fastsættes efter proceduren i artikel 33.
KAPITEL V
Foranstaltninger, der skal træffes ved overtrædelse af reglerne
Artikel 22
I tilfælde af påvisning af ikke-tilladte stoffer eller produkter eller af
stoffer, der er omhandlet i bilag I, gruppe A, og gruppe B 1 og 2, hosikke-godkendte personer, placeres disse ikke-tilladte stoffer ellerprodukter under officiel kontrol, indtil de nødvendige forholdsregler er
truffet af de kompetente myndigheder, uden at dette berører eventuelle
sanktioner over for lovovertræderen/lovovertræderne.
Artikel 23
1. I den i artikel 17 omhandlede periode, hvor dyrene er tilbage-
holdt, kan dyrene fra den anfægtede bedrift hverken forladeoprindelsesbedriften eller overdrages til en anden person, medmindredet sker under officiel kontrol. Den kompetente myndighed træffer denødvendige beskyttelsesforanstaltninger alt efter arten af det eller depåviste stoffer.
2. Hvis det efter prøveudtagningen i overenssstemmelse med artikel
17 påvises, at der er foretaget en ulovlig behandling, aflives det eller de
dyr, for hvilke(t) resultatet er positivt, straks på stedet eller føres ihenhold til et officielt dyrlægecertifikat til det udpegede slagteri ellertil en destruktionsanstalt for at blive aflivet der. De således aflivededyr overgives til en forarbejdningsvirksomhed for højrisikostoffer som
defineret i direktiv 90/667/EØF (
1).
Endvidere skal der for bedriftens regning udtages prøver på hele det
parti dyr, der tilhører den kontrollerede bedrift, og som kan være undermistanke.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 13
(1) EFT nr. L 363 af 27. 12. 1990, s. 51. Direktivet er ændret ved tiltrædelses-
akten af 1994.
▼B
3. Hvis halvdelen eller mere end halvdelen af de prøver, der er
udtaget på et repræsentativt udvalg i overensstemmelse med artikel17, er positive, kan opdrætteren dog vælge mellem en kontrol af samt-
lige dyr på bedriften, som kunne være under mistanke, eller aflivning
af de pågældende dyr.
4. I en efterfølgende periode på mindst tolv måneder foretages der
en skærpet kontrol af den eller de bedrifter, der tilhører den sammeejer, med henblikpå at efterspore de pågældende restk oncentrationer.
I tilfælde, hvor en organiseret selvkontrolordning er indført, fratages
landbrugeren retten til at deltage heri i den nævnte periode.
5. De bedrifter eller virksomheder, der forsyner den berørte bedrift,
underkastes under hensyn til den konstaterede lovovertrædelse enekstra kontrol ud over den, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, for at
påvise det pågældende stofs oprindelse. Det samme gælder for alle
bedrifter og virksomheder, hvis forsyninger af dyr og foder stammerfra samme kilde som oprindelsesbedriften eller på bedriften, hvordyrene kommer fra.
Artikel 24
Embedsdyrlægen ved et slagteri skal
1) hvis han har mistanke om eller på grundlag af foreliggende oplys-
ninger kan konstatere, at de pågældende dyr har været underkastetulovlig behandling, eller at man har indgivet dem ikke-tilladtestoffer eller produkter:
a) sørge for, at dyrene slagtes adskilt fra andre partier, der tilføres
slagteriet
b) tilbageholde kroppene og slagteaffaldet samt foretage alle de
prøvetagninger, der måtte være nødvendige for at påvise de
pågældende stoffer
c) i tilfælde af positive resultater sende kødet og slagteaffaldet til en
forarbejdningsvirksomhed for farlige stoffer som omhandlet i
direktiv 90/667/EØF uden nogen form for erstatning ellerkompensation.
Artikel 20-23 finder i så fald anvendelse
2) hvis han har mistanke om eller råder over oplysninger, som gør, at
han kan konkludere, at de pågældende dyr har fået en godkendt
behandling, men at tilbageholdelsesperioderne ikke er blevet over-holdt, udsætte slagtningen af dyrene, indtil der er sikkerhed for, atmængden af restkoncentrationer ikke længere overstiger de tilladteniveauer.
Denne periode kan i intet tilfælde være kortere end den tilbagehol-
delsesperiode, der i artikel 6, stk. 2, litra b), i direktiv 96/22/EØF erfastsat for de pågældende stoffer, eller de tilbageholdelsesperioder,der er fastsat i markedsføringstilladelsen.
I hastetilfælde eller hvis dyrenes velfærd kræver det, eller hvis
slagteriet ikke har infrastrukturer eller udstyr, der gør det muligt atudsætte slagtningen af dyrene, kan disse dog slagtes inden udløbet
af forbuds- eller udsættelsesperioden. Kødet og slagteaffaldet
konsigneres, indtil resultaterne af den officielle kontrol, som slagt-eriets embedsdyrlæge foretager, foreligger. Kun kød ogslagteaffald, hvor mængden af restkoncentrationer ikke overstigerde tilladte niveauer, frigives til konsum
3) forbyde, at kroppe og produkter, hvor restkoncentrationsniveauet
overskrider de niveauer, der er tilladte i henhold til fællesskabsrets-forskrifter eller nationale bestemmelser, anvendes til konsum.
Artikel 25
Såfremt det fastslås, at en fremstillingsvirksomhed opbevarer, anvender
eller fremstiller ikke-tilladte stoffer, suspenderes de officielle tilladelsereller autorisationer, som den pågældende virksomhed har fået, i enperiode, i løbet af hvilken den underkastes skærpet kontrol, uden atdette berører eventuelle strafferetlige sanktioner.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 14
▼B
I gentagelsestilfælde inddrages disse tilladelser eller autorisationer defi-
nitivt.
Artikel 26
Dette direktiv berører ikke de muligheder, som medlemsstaternes
gældende lovgivning åbner for at påklage afgørelser truffet af dekompetente myndigheder i henhold til artikel 23 og 24.
Artikel 27
Uden at dette berører faglige eller strafferetlige sanktioner, træffes der
passende sanktioner på administrativt plan over for enhver, der udle-
verer eller indgiver forbudte stoffer eller produkter eller indgiver
stoffer eller produkter, der er tilladt til andre formål end de i de eksi-sterende bestemmelser fastsatte.
Artikel 28
Enhver form for manglende samarbejde med den kompetente
myndighed eller enhver form for obstruktion fra personalet eller fra
den ansvarlige for et slagteri eller, når det drejer sig om en privat virk-
somhed, fra slagteriejeren samt fra ejeren af eller den for dyreneansvarlige i forbindelse med den inspektion og de prøveudtagninger,der er nødvendige for gennemførelsen af de nationale overvågnings-planer for restkoncentrationer samt i forbindelse med de undersøgelserog den kontrol, der er fastsat i dette direktiv, medfører passende straf-
feretlige og/eller administrative sanktioner fra de kompetente nationale
myndigheders side.
Hvis det bevises, at ejeren af eller den ansvarlige for et slagteri
medvirker til at skjule den ulovlige anvendelse af forbudte stoffer,skal medlemsstaten udelukke den skyldige eller recidivisten fra at
modtage og anmode om fællesskabsstøtte i en tolvmåneders periode.
KAPITEL VI
Indførsler fra tredjelande
Artikel 29
1. Optagelse eller opretholdelse på de lister over tredjelande, der er
omhandlet i fællesskabslovgivningen, og hvorfra medlemsstaterne kan
indføre dyr og produkter af animalsk oprindelse, som er omfattet afdette direktiv, er betinget af, at det pågældende tredjeland forelæggeren plan med oplysninger om de garantier, det stiller med hensyn tilovervågning af de grupper af restkoncentrationer og stoffer, som er
omhandlet i bilag I. Denne plan skal ajourføres på anmodning af
Kommissionen, navnlig når kontrollen i stk. 3 gør det påkrævet.
Bestemmelserne i artikel 8 om frister for forelæggelse og ajourføring af
planerne gælder for de planer, som tredjelandene skal forelægges.
Garantierne skal have mindst samme virkning som den, der følger af
garantierne i nærværende direktiv, og navnlig opfylde kravene i artikel
4 og indeholde de elementer, der er omhandlet i artikel 7 i nærværendedirektiv, samt opfylde kravene i artikel 11, stk. 2, i direktiv 96/22/EF.
Kommissionen godkender den pågældende plan efter proceduren i
artikel 33. Efter samme procedure kan andre garantier end dem, derfølger af anvendelsen af dette direktiv, godkendes.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 15
▼B
2. Opførelsen af et tredjeland på en liste, der har hjemmel i fælles-
skabslovgivningen, eller pre-listing af et tredjeland, kan på anmodningaf en medlemsstat eller af Kommissionen på dennes eget initiativ
suspenderes efter proceduren i artikel 33, såfremt kravene i stk. 1 ikke
overholdes.
3. Kontrollen af, at de krav og garantier, der stilles i de planer, der
er forelagt af de pågældende tredjelande, overholdes, sker i forbindelse
med den kontrol, der er omhandlet i artikel 5 i direktiv 72/462/EØF (
1)
og i direktiv 90/675/EØF (2) og 91/496/EØF (3).
4. Medlemsstaterne underretter hvert år Kommissionen om resulta-
terne af den kontrol med restkoncentrationer, der gennemføres af dyr
og produkter, som indføres fra tredjelande, i overensstemmelse meddirektiv 90/675/EØF og 91/496/EØF.
Artikel 30
1. Hvis den i direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF nævnte kontrol
viser, at der er anvendt ikke-tilladte produkter eller stoffer til behand-lingen af dyrene i et bestemt parti — »parti« som omhandlet i artikel 2,stk. 2, litra e), i direktiv 91/496/EØF — eller at der forekommer
sådanne produkter eller stoffer i hele eller en del af et parti, som
stammer fra samme bedrift, træffer den kompetente myndighedfølgende foranstaltninger med hensyn til de dyr og produkter, derberøres af denne anvendelse:
— den underretter Kommissionen om karakteren af de produkter, der
er anvendt, og om det anfægtede parti; Kommissionen underretter
straks alle grænseovergangssteder
— medlemsstaterne skærper kontrollen med alle partier af dyr og
produkter med samme oprindelse. Navnlig skal de ti på hinandenfølgende partier med samme oprindelse tilbageholdes ved grænse-overgangsstedet — mod betaling af et depositum til dækning af
kontroludgifterne — for at blive underkastet en videnskabelig
kontrol med restkoncentrationerne ved udtagning af en repræsen-tativ prøve af det pågældende parti eller del af parti.
Hvis en ny kontrol viser, at der forekommer ikke-tilladte stoffer
eller produkter eller restkoncentrationer af disse stoffer eller
produkter,
i) skal det anfægtede parti eller anfægtede del af partiet sendes
tilbage til oprindelseslandet for afsenderens eller dennes befuldt-mægtigedes regning, med tydelig angivelse på attesten afbegrundelsen for afvisningen af partiet
ii) på baggrund af den konstaterede overtrædelses karakter og den
med overtrædelsen forbundne risiko, overlades det til afsenderen
at afgøre, om det anfægtede parti eller del af parti skal sendestilbage, destrueres eller anvendes til andre formål, som ergodkendt i henhold til fællesskabslovgivningen, og der ydeshverken erstatning eller kompensation herfor
— Kommissionen underrettes om resultatet af den skærpede kontrol og
gennemfører under hensyntagen til disse oplysninger alle nødven-dige undersøgelser, herunder også i tredjelande, for at fastlæggeårsagerne til og baggrunden for de konstaterede overtrædelser.
2. Hvis den i direktiv 90/675/EØF nævnte kontrol viser, at maksi-
malgrænseværdierne for restkoncentrationer er overskredet, foretagesden i stk. 1, andet led, omhandlede kontrol.
3. Hvis der er tale om tredjelande, der har indgået ligestillingsaftaler
med Fællesskabet, og Kommissionen efter at have foretaget en efter-forskning hos det pågældende tredjelands kompetente myndigheder1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 16
(1) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(2) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv
95/52/EF (EFT nr. L 265 af 8. 11. 1995, s. 16).
(3) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
▼B
når til den konklusion, at disse ikke har opfyldt deres forpligtelser og
de garantier, der er givet i de i artikel 29, stk. 1, omhandlede planer,suspenderer den — efter proceduren i artikel 32 — vedkommende
lands anvendelse af aftalen for de anfægtede dyr og produkters
vedkommende, indtil det pågældende tredjelande har godtgjort, atmanglerne er blevet afhjulpet. Suspensionen bekendtgøres efter sammeprocedure.
Om fornødent aflægger en delegation fra Fællesskabet med deltagelse
af eksperter fra medlemsstaterne og med henblik på retablering afanvendelsen af de pågældende aftaler for de pågældende tredjelandes
regning besøg på stedet for lokalt at kontrollere de foranstaltninger,
som er truffet med henblikherpå.
KAPITEL VII
Almindelige bestemmelser
Artikel 31
Inden den 1. juli 1997 ændrer Rådet, der træffer afgørelse på forslag af
Kommissionen, direktiv 85/73/EØF (1), med henblikpå opk rævning af
en afgift til dækning af den kontrol, der udføres i medfør af nærvæ-
rende direktiv.
Indtil Rådet har truffet en sådan afgørelse, bemyndiges medlemssta-
terne til at opkræve en national afgift for at dække de faktiskeomkostninger til denne kontrol.
Artikel 32
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer
formanden straks sagen for Den Stående Veterinærkomité, der ernedsat ved afgørelse 68/361/EØF (
2) enten på eget initiativ eller efter
anmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger et udkast til de foran-
staltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse om disseforanstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyn til, hvor meget de forelagte spørgsmål haster. Udtalelsen
vedtages med et flertal på 62 stemmer.
3. a) Kommissionen vedtager foranstaltningerne og bringer dem straks
i anvendelse, når de er i overensstemmelse med komitéens udta-lelse.
b) Er foranstaltningerne ikke i overensstemmelse med komitéens
udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger
Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der
skal træffes. Rådet vedtager foranstaltningerne med kvalificeretflertal.
Har Rådet ikke inden 15 dage efter sagens forelæggelse vedtaget foran-
staltninger, vedtager Kommissionen selv de foreslåede foranstaltningerog bringer dem straks i anvendelse, medmindre Rådet med simpeltflertal har forkastet dem.
Artikel 33
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden
og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002 (
3).
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (4).1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 17
(1) EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. Direktivet er senest ændret ved direktiv
95/24/EF (EFT nr. L 243 af 11. 10. 1995, s. 14).
(2) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
(3) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
(4) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼M1
▼M1
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
Artikel 34
Bilag I, III, IV og V kan ændres eller suppleres af Rådet, som træffer
afgørelse med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen, jf. dog
artikel 6, stk. 2.
Især kan nævnte bilag ændres senest tre år fra datoen for dette direktivs
vedtagelse med henblikpå en risik ovurdering i forbindelse medfølgende aspekter:
— restkoncentrationernes toksikologiske potentiale i animalske føde-
varer
— den potentielle forekomst af restkoncentrationer i animalske føde-
varer.
Artikel 35
Rådet kan med kvalificeret flertal og på forslag af Kommissionen
træffe overgangsforanstaltninger, der er nødvendige for at iværksætteordningen i dette direktiv.
Artikel 36
1. Direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF samt beslutning 89/187/EØF
og 91/664/EØF ophæves pr. 1. juli 1997.
2. Desuden ophæves pr. nævnte dato:
a) artikel 4, stk. 3, i direktiv 71/118/EØF
b) artikel 5, stk. 3 og 4, i direktiv 89/437/EØF
c) sidste afsnit i kapitel V, afsnit II, punkt 3.B, i bilaget til direktiv 91/
493/EØF
d) artikel 11, stk. 1, i direktiv 92/45/EØF
e) artikel 15, stk. 1, i direktiv 92/46/EØF.
3. Henvisninger til de ophævede direktiver og beslutninger anses
som henvisninger til nærværende direktiv og læses i overensstemmelsemed sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 37
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli1997.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en
sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de væsent-
ligste bestemmelser i deres nationale ret, som de vedtager på detområde, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 38
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 39
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 18
▼B
▼B
BILAG I
GRUPPE A — Stoffer med anabolisk virkning og forbudte stoffer
1) Stilbener, stilbenderivater, salte og estere af disse
2) Antithyreoid3) Steroider4) Resorcylic Acid Lactones (herunder Zeranol)
5) Beta-agonister
6) Stoffer, som er anført i bilag IV i Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26.
juni 1990.
GRUPPE B — Veterinære lægemidler (
1)og forurenende stoffer
1) Antibakterielle stoffer, herunder sulfonamider, quinoloner
2) Andre veterinærlægemidler
a) anthelmintika
b) coccidiosemidler, herunder nitroimidazol
c) carbamat og pyrethroider
d) beroligende midler
e) non-steroide anti-inflammatoriske midler
f) andre stoffer med farmakologisk virkning.
3) Andre stoffer og forurenende stoffer i miljøet
a) organiske klorforbindelser, herunder PCB
b) organiske fosforforbindelser
c) kemiske grundstoffer
d) mykotoksiner
e) farvestoffer
f) andre.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 19
(1) Herunder ikke-registrerede stoffer, som kan anvendes i veterinært øjemed.
▼B
BILAG II
RESTKONCENTRATIONSGRUPPER, DER SKAL UNDERSØGES FOR DE FORSKELLIGE
TYPER DYR, FODER, DRIKKEVAND OG PRODUKTER FRA DYR
Type dyr,
foder eller
produkter
StofgruppeDyr af
kvæg-,
fåre-, gede-
, svine- og
hesteraceFjerkræAkvakul-
turdyrMælkÆgKaninkød,
kød af
opdrættet
vildt
Vildtle-
vende
vildt (*)Honning
A 1 XXX X
2XX X
3XXX X
4XX X5XX X6XXXXXX
B 1 XXXXXX X
2 aXXXX X
bXX XX
cXX X X
dX
e X XXX
f
3 aXXXXXX X
bX X X
cXXXX X X
dXXXX
eX
f
(*) Vildtlevende vildt er kun berørt af kemiske grundstoffer.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 20
▼B
BILAG III
STRATEGI FOR PRØVEUDTAGNINGEN
1. Formålet med overvågningsplanen for restkoncentrationer er at undersøge og
afdække årsagerne til, at der kan være restkoncentrationer i levnedsmidler af
animalskoprindelse på bedrifterne, på slagterierne, i mejeriindustrien, på
fiskeforarbejdningsvirksomheder og centre for afhentning og pakning af æg.
De officielle prøver udtages i overensstemmelse med det relevante kapitel i
bilag IV.
Uanset hvor den officielle prøveudtagning finder sted, skal den være uforud-
sigelig og uanmeldt og udføres på tidspunkter, der ikke er fastsat på forhånd
og på forskellige ugedage. Medlemsstaterne skal træffe alle nødvendige
forholdsregler for til stadighed at sikre, at kontrollens overraskelsesmoment
opretholdes.
2. Med hensyn til de stoffer, der er omhandlet i gruppe A, skal overvågningen
sigte på undersøgelse af ulovlig anvendelse af forbudte stoffer og overdreven
anvendelse af tilladte stoffer. Prøveudtagningen skal ske i overensstemmelse
med bestemmelserne i det relevante kapitel i bilag IV.
Prøveudtagningen skal være målrettet og tage hensyn til følgende minimums-
kriterier: køn, alder, art, opfedningssystemer, alle oplysninger, som
medlemsstaten er i besiddelse af, og alle beviser på fejlagtig anvendelse eller
misbrug af stoffer i denne gruppe.
Kommissionen træffer afgørelse om de nærmere kriterier for målretningen
som omhandlet i artikel 15, stk. 1.
3. Med hensyn til de stoffer, der er omhandlet i gruppe B, skal overvågningen
især sigte på kontrol af, at restkoncentrationer af veterinære lægemidler
ligger inden for de maksimumsgrænser for restkoncentrationer, der er fastsat
i bilag I og III i forordning (EØF) nr. 2377/90, at pesticidresterne ligger
inden for de maksimumsgrænser, der er fastsat i bilag III til direktiv 86/363/
EØF, samt kontrol af koncentrationen af forurenende stoffer i miljøet.
Hvis medlemsstaterne ikke kan begrunde stikprøveudtagningen ved fremlæg-
gelsen af deres nationale overvågningsplan for restkoncentrationer for
Kommissionen, skal alle prøveudtagninger målrettes efter de kriterier, der
fastsættes ved Kommissionens afgørelse, som omhandlet i artikel 15, stk. 1.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 21
▼B
BILAG IV
OMFANG OG HYPPIGHED AF PRØVEUDTAGNINGEN
Formålet med dette bilag er at fastsætte mindsteantallet af dyr, der skal tages
prøver af.
Hver prøveudtagning kan analyseres for at afsløre tilstedeværelse af et eller flere
stoffer.
KAPITEL 1
Kvæg, svin, får, geder, heste
1.Kvæg
Der skal hvert år kontrolleres mindst 0,4 % af det kvæg, der er slagtet det
foregående år, for alle typer af restkoncentrationer eller stoffer. Fordelingen
er således:
Gruppe A: 0,25 % fordelt således:
— halvdelen af prøverne udtages på bedriften af levende dyr
(som udtalelse kan 25 % af de prøver, der undersøges for stoffer i gruppe
A 5, udtages af hensigtsmæssige materialer (foder, drikkevand, osv.))
— halvdelen af prøverne udtages på slagteriet.
Hver undergruppe i gruppe A skal undersøges hvert år i mindst 5 % af det
samlede antal prøver, der skal udtages i gruppe A.
Resten fordeles på grundlag af de hidtidige erfaringer og de oplysninger, som
medlemsstaten har til rådighed.
Gruppe B: 0,15 %
30 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 130 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 210 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 3.Resten fordeles efter forholdene i medlemsstaten.
2.Svin
Der skal hvert år kontrolleres mindst 0,05 % af de svin, der er slagtet det
foregående år, for alle typer af restkoncentrationer eller stoffer. Fordelingen
er således:
Gruppe A: 0,02 %
I de medlemsstater, hvor prøveudtagningen sker på slagteriet, skal der
gennemføres yderligere analyser af drikkevand, foder, ekskrementer eller
andre relevante parametre på bedriften.
I så fald skal minimumsantallet af svinehold, der undersøges hvert år, udgøre
mindst et hold pr. 100000 slagtede svin det foregående år.
Hver undergrupper i gruppe A skal undersøges hvert år i mindst 5 % af det
samlede antal prøver, der skal udtages i gruppe A.
Resten fordeles på grundlag af de hidtidige erfaringer og de oplysninger, som
medlemsstaten har til rådighed.
Gruppe B: 0,03 %
Der anvendes samme fordeling i undergrupperne som for kvæg. Resten
fordeles efter forholdene i medlemsstaten.
3.Får og geder
Mindst 0,05 % af de får og geder over tre måneder gamle, der er slagtet det
foregående år, skal kontrolleres for alle typer restkoncentrationer eller stoffer.
Fordelingen er således:
Gruppe A: 0,01 %
Hver undergruppe i gruppe A skal hvert år undersøges i mindst 5 % af det
samlede antal prøver, der skal udtages i gruppe A.
Resten fordeles på grundlag af de hidtidige erfaringer og de oplysninger, som
medlemsstaten har til rådighed.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 22
▼B
Gruppe B: 0,04 %
Der anvendes den samme fordeling i undergrupperne som for kvæg. Resten
fordeles efter forholdene i medlemsstaten.
4.Heste
Antallet af prøver fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af de problemer,
der er konstateret.
KAPITEL 2
Slagtekyllinger, udsætterhøns, kalkuner og andet fjerkræ
En prøve omfatter et eller flere dyr afhængigt af analysemetoderne.For hver af de berørte kategorier (slagtekyllinger, udsætterhøns, kalkuner og
andet fjerkræ) skal der tages mindst 1 prøve for hver 200 tons produceret
fjerkræ (dødvægt) om året, om mindst 100 prøver for hver gruppe af stoffer,
hvis den årlige produktion af den pågældende fjerkrætype er større end 5 000
tons.
Følgende inddeling skal overholdes:
Gruppe A: 50 % af alle prøver
En femtedel af prøverne skal udtages på bedriften.Hver undergruppe i gruppe A skal hvert år undersøges i mindst 5 % af alle de
prøver, der skal indsamles i gruppe A.
Resten fordeles på grundlag af de hidtidige erfaringer og de oplysninger, som
medlemsstaten har til rådighed.
Gruppe B: 50 % af samtlige prøver
30 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 130 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 210 % af prøverne undersøges for stofferne i gruppe B 3.
Resten fordeles efter forholdene i medlemsstaten.
KAPITEL 3
Akvakulturprodukter
1.Opdrættede fisk
En prøve omfatter en eller flere fiskafhængig af den pågældende fisk s stør-
relse og analysemetoden.
Medlemsstaterne skal mindst udtage prøver med en hyppighed, som angivet
nedenfor, afhængigt af den årlige produktion af opdrættet fisk (i tons).
Der skal hvert år tages mindst 1 prøve for hver 100 tons af den årlige
produktion.
De stoffer, der søges efter, og de prøver, der udvælges til analyse, skal
udtages i overensstemmelse med anvendelsen af disse stoffer.
Følgende inddeling skal overholdes:
Gruppe A: En tredjedel af samtlige prøver skal tages på opdrætsstedet
på fiskpå alle udvik lingsstadier (
1), herunder fisk, som er
klar til at blive markedsført til konsum.
Gruppe B: For så vidt angår to tredjedele af samtlige prøver skal
prøverne:
a) helst tages på opdrætsstedet af fisk, som er klar til at
blive markedsført til konsum
b) tages på forarbejdningsvirksomheden eller i engrosleddet
af friske fisk, for at det, hvis resultatet er positivt, er
muligt at spore det sted, hvor fiskene er opdrættet
(»tracing back«).
(1) For opdræt i havet, hvor udtagningsvilkårene kan være særlig vanskelige, kan
udtagningen af prøver rettes mod foderet i stedet for mod fiskene.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 23
▼B
Under alle omstændigheder skal de prøver, der tages på opdrætsstedet, tages
på mindst 10 % af de registrerede produktionssteder.
2.Andre akvakulturprodukter
Hvis medlemsstaterne har grund til at tro, at veterinærmidler eller kemiske
produkter er blevet anvendt i andre akvakulturprodukter, eller hvis der er
mistanke om miljøforurening, skal disse arter omfattes af prøveudtagnings-
planen i et omfang, der står i forhold til størrelsen af produktionen af dem,
ud over de prøver der tages for opdrættede fisk.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 24
▼B
BILAG V
Kapitel 1
Følgende laboratorier udpeges som referencelaboratorier for undersøgelse for
restkoncentrationer af visse stoffer:
a) For de restkoncentrationer, der er omhandlet i bilag I, gruppe A 1, 2, 3, 4 og
gruppe B 2 d) og 3 d):
Rijksinstituut voor de Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM)
A. van Leeuwenhoeklaan 9NL-3720 BA Bilthoven
b) For de restkoncentrationer, der er omhandlet i bilag I, gruppe B 1 og 3 e), og
restkoncentrationer af carbadox og olaquindox:
Laboratories des Médicaments vétérinaires (CNEVA-LMV)
La Haute Marche, JaveneF-35135 Fougeres
c) For de restkoncentrationer, der er omhandlet i bilag I, gruppe A 5 og gruppe
B 2 a), b), e):
Bundesinstitut für Gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin
(BGW)
Diedersdorfer Weg 1D-12277 Berlin
d) For de restkoncentrationer, der er omhandlet i bilag I, gruppe B 2 c) og
gruppe B 3 a), b), c):
Instituto Superiore di Sanità
Viale Regina Elena 299
I-00161 Rom
De stoffer, der er opført i gruppe A 6 og gruppe B 2 f) og gruppe B 3 f), vare-
tages afhængigt af deres farmakologiske virkning af de udpegede
referencelaboratorier i Fællesskabet.
Kapitel 2
Fællesskabets referencelaboratoriers beføjelser og betingelser for deres virk-
somhed i forbindelse med undersøgelse af levende dyr, deres ekskrementer,
biologiske væsker og væv, animalsk levnedsmidler, foder og drikkevand for
restkoncentrationer fastsættes således:
1. Fællesskabets referencelaboratorier har til opgave:
a) at fremme og koordinere forskning i forbindelse med nye analysemetoder
og at informere de nationale referencelaboratorier om udviklingen inden
for analysemetoder og -materialer
b) at hjælp de nationale referencelaboratorier for restkoncentrationer med at
iværksætte et hensigtsmæssigt system, der sikrer kvalitet, og som bygger
på principperne for god laboratoriepraksis (GLP) og EN-kriterierne
(45000)
c) at godkende anerkendte metoder som referencemetoder, som skal inte-
greres i en metodesamling
d) at videregive de anerkendte rutinemæssige analysemetoder til de nationale
referencelaboratorier under fastsættelsen af maksimumsgrænserne for rest-
koncentrationer
e) at forsyne de nationale referencelaboratorier med oplysninger om analyse-
metoderne og de sammenlignende test, der skal gennemføres, og meddele
dem resultaterne af sidstnævnte
f) at yde de nationale laboratorier, der anmoder herom, teknisk rådgivning
vedrørende analyse af stoffer, for hvilke de er udpeget som Fællesskabets
referencelaboratorium
g) at organisere sammenlignende test til gavn for de nationale referencelabo-
ratorier med en hyppighed, der skal fastsættes i samråd med
Kommissionen. Med henblik på disse test skal Fællesskabets referencela-
boratorier uddele blindprøver og prøver, som indeholder kendte
analysekvanta, til analyse
h) at identificere og kvantificere restkoncentrationerne, såfremt et analysere-
sultat giver anledning til tvist mellem medlemsstater1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 25
▼B
i) at tilrettelægge uddannelses- og videreuddannelseskurser for eksperter fra
nationale laboratorier
j) at yde teknisk og videnskabelig bistand til Kommissionens tjenestegrene,
herunder Fællesskabets referencekontor
k) at udarbejde en årlig rapport om aktiviteterne og fremsende denne til
Kommissionen
l) at samarbejde, for så vidt angår analysemetoder og -materialer, med de
nationale referencelaboratorier, som udpeges af tredjelande inden for
rammerne af de planer, der skal forelægges i henhold til artikel 11 i dette
direktiv.
2. For at kunne udføre det i afsnit 1 omhandlede arbejde skal Fællesskabets
referencelaboratorier opfylde følgende minimumskrav:
a) være udpeget som nationalt referencelaboratorium i en medlemsstat
b) råde over et kvalificeret personale, der har tilstrækkeligt kendskab til den
teknik, som finder anvendelse ved analyse af de restkoncentrationer, for
hvilke de er udpeget som Fællesskabets referencelaboratorier
c) råde over det udstyr og de stoffer, som er påkrævet for udførelsen af de
analyser, der er dem pålagt
d) råde over en passende administrativ infrastruktur
e) råde over tilstrækkelig datamatkapacitet til gennemførelse af statistiske
opgaver i forbindelse med bearbejdelsen af resultaterne og hurtigt kunne
fremsende sådanne data og andre oplysninger til de nationale referencela-
boratorier og Kommissionen
f) sikre, at deres personale overholder kravet om fortrolig behandling af
visse emner, resultater og meddelelser
g) have tilstrækkeligt kendskab til internationale normer og international
praksis
h) råde over en ajourført liste over de referencematerialer, som institutet for
referencematerialer og mål er i besiddelse af, og en ajourført liste over
fabrikanter og forhandlere af disse materialer.1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 26
▼B
BILAG VI
Sammenligningstabel
Nærværende direktiv Direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF
Artikel 1 —
Artikel 2 Artikel 2 86/469/EØF
Artikel 3 Artikel 1 86/469/EØF
Artikel 2 85/358/EØF
Artikel 4 Artikel 3 86/469/EØF
Artikel 5 Artikel 4, stk. 1, første og andet led 86/469/EØF
Artikel 6 —
Artikel 7 Artikel 4, stk. 1, undtagen første og andet led 86/469/EØF
Artikel 8 Artikel 4, stk. 2-5 86/469/EØF
Artikel 12 86/469/EØF
Artikel 9 85/358/EØF
Artikel 9 —
Artikel 10 —
Artikel 11 Artikel 1 85/358/EØF
Artikel 12 —
Artikel 13 Artikel 3 85/358/EØF
Artikel 10 86/469/EØF
Artikel 14, stk. 1 Artikel 8, stk. 1, litra b) 86/469/EØF
Artikel 14, stk. 2 Artikel 8, stk. 2 86/469/EØF
Beslutning 91/664/EØF
Beslutning 89/187/EØF
Artikel 15, stk. 1 Artikel 8, stk. 3 86/469/EØF
Artikel 5, stk. 2 85/358/EØF
Artikel 15, stk. 2 Artikel 8, stk. 3 86/469/EØF
Artikel 5, stk. 3 85/358/EØF
Artikel 15, stk. 3 Artikel 9 86/469/EØF
Artikel 16 Artikel 9, stk. 1 og 2 86/469/EØF
Artikel 6, stk. 1 og 2 85/358/EØF
Artikel 17 Artikel 9, stk. 3, litra a) 86/469/EØF
Artikel 6, stk. 3, litra a) 85/358/EØF
Artikel 18 Artikel 9, stk. 3, litra c) og d) 86/469/EØF
Artikel 19 —
Artikel 20, stk. 1 —
Artikel 20, stk. 2 Artikel 11 86/469/EØF
Artikel 21 Artikel 5 86/469/EØF
Artikel 22 Artikel 7 85/358/EØF
Artikel 23 Artikel 9, stk. 3, litra b), c), d) og artikel 9, stk.
4o g586/469/EØF
Artikel 6, stk. 3, litra b), c), d) og artikel 6, stk.
485/358/EØF
Artikel 24 Artikel 4 85/358/EØF
Artikel 25 —
Artikel 26 —
Artikel 27 —
Artikel 28 —1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 27
▼B
Nærværende direktiv Direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF
Artikel 29 Artikel 7 86/469/EØF
Artikel 13 85/358/EØF
Artikel 30 —
Artikel 31 Artikel 12 85/358/EØF
Artikel 32 Artikel 14 86/469/EØF
Artikel 11 85/358/EØF
Artikel 33 Artikel 15 86/469/EØF
Artikel 10 85/358/EØF
Artikel 34 Artikel 13 86/469/EØF
Artikel 35 —
Artikel 36 —
Artikel 37 —
Artikel 38 —
Artikel 39 —
Bilag I Bilag I 86/469/EØF
Bilag II —
Bilag III —
Bilag IV Bilag II 86/469/EØFBilag V, kapitel 1 Beslutning 91/664/EØF
Bilag V, kapitel 2 Beslutning 89/187/EØF
Bilag VI —1996L0023 — DA — 05.06.2003 — 001.001 — 28