2006R1881 — DA — 23.07.2008 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (EØS-relevant tekst) (EFT L 364, 20.12.2006, p.5)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1881/2006

af 19. december 2006

om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer

(EØS-relevant tekst)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler ( 1 ), særlig artikel 2, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 af 8. marts 2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler ( 2 ) er blevet ændret på væsentlige punkter mange gange. Det er nødvendigt at ændre grænseværdierne for visse forurenende stoffer endnu en gang for at tage hensyn til nye oplysninger og den seneste udvikling i Codex Alimentarius. Samtidig bør teksten tydeliggøres, hvor der er behov for det. Forordning (EF) nr. 466/2001 bør derfor erstattes. (2) For at beskytte folkesundheden er det afgørende nødvendigt, at forekomsten af forurenende stoffer holdes på et niveau, der er toksikologisk acceptabelt. (3) På baggrund af de indbyrdes forskelle mellem medlemsstaternes lovgivninger og den dermed forbundne risiko for konkurrenceforvridning må der nødvendigvis træffes EF-foranstaltninger vedrørende visse forurenende stoffer for at sikre markedets enhed, samtidig med at proportionalitetsprincippet respekteres. (4) Der bør fastsættes lave grænseværdier, som med rimelighed kan forventes overholdt under iagttagelse af god landbrugs-, fiskeri- og fremstillingspraksis, under hensyntagen til den risiko, der er forbundet med forbruget af de pågældende fødevarer. For forurenende stoffer, der betragtes som genotoksiske carcinogener, og i tilfælde, hvor den nuværende eksponering af befolkningen eller af sårbare befolkningsgrupper ligger tæt på eller overstiger det tolerable indtag, bør grænseværdierne sættes så lavt, som det med rimelighed er muligt (ALARA). Med denne fremgangsmåde sikres det, at fødevarevirksomhedslederne træffer foranstaltninger til at forebygge og begrænse forurening så meget som muligt med henblik på beskyttelse af folkesundheden. For at beskytte sundheden hos spædbørn og småbørn, der er en sårbar gruppe, bør der desuden fastsættes de laveste grænseværdier, der kan overholdes ved hjælp af en omhyggelig udvælgelse af de råvarer, der anvendes til fremstilling af fødevarer til spædbørn og småbørn. Denne omhyggelige udvælgelse af råvarer bør også finde sted i forbindelse med fremstilling af visse særlige fødevarer såsom klid til direkte konsum. (5) For at grænseværdierne skal kunne anvendes på tørrede, fortyndede, forarbejdede og sammensatte fødevarer, for hvilke der ikke er fastsat specifikke EF-grænseværdier, bør fødevarevirksomhedslederne fremlægge nærmere oplysninger om koncentrerings- og fortyndingsfaktorer samt de relevante forsøgsdata, der er lagt til grund for den foreslåede faktor. (6) Med henblik på at sikre en effektiv beskyttelse af folkesundheden bør produkter med et indhold af forurenende stoffer, der overstiger de fastsatte grænseværdier, hverken markedsføres som sådanne, blandet med andre fødevarer eller som ingredienser i andre fødevarer. (7) Det er et anerkendt faktum, at sortering eller andre former for fysisk behandling kan reducere aflatoxinindholdet i sendinger af jordnødder, nødder, tørret frugt og majs. For at mindske indvirkningen på handelen mest muligt bør der tillades et større aflatoxinindhold i disse produkter, når de ikke er bestemt til direkte konsum eller til anvendelse som ingrediens i fødevarer. Grænseværdierne for aflatoxiner bør i disse tilfælde fastsættes under hensyntagen til, hvor effektivt ovennævnte behandlinger reducerer aflatoxinindholdet i jordnødder, nødder, tørret frugt og majs til under de grænseværdier, der er fastsat for sådanne produkter til direkte konsum eller til anvendelse som ingrediens i fødevarer. (8) For at sikre en effektiv håndhævelse af grænseværdierne for visse forurenende stoffer i bestemte fødevarer bør der fastsættes passende mærkningsbestemmelser for disse. (9) Klimaforholdene i visse medlemsstater gør det vanskeligt at sikre, at grænseværdierne ikke overskrides i frisk salat og frisk spinat. De pågældende medlemsstater bør i en overgangsperiode fortsat kunne tillade markedsføring af frisk salat og frisk spinat, der produceres og skal forbruges på deres område og har et nitratindhold, der overstiger de fastsatte grænseværdier. Salat- og spinatproducenterne i de medlemsstater, der har givet sådanne tilladelser, bør gradvis ændre deres dyrkningsmetoder og følge god landbrugspraksis i overensstemmelse med de nationale retningslinjer. (10) Visse fiskearter fra Østersøområdet kan indeholde større mængder dioxiner og dioxinlignende PCB'er. En stor del af de pågældende østersøfisk overholder ikke grænseværdierne og ville derfor ikke kunne indgå i kosten. Der er noget, der tyder på, at det kan influere negativt på sundhedssituationen i Østersøområdet at fjerne fisk fra kosten. (11) Sverige og Finland opererer med en ordning, der kan sikre, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af fisk fra Østersøområdet med henblik på at undgå potentielle sundhedsrisici. Der bør af samme grund dispenseres for Finland og Sverige, så de midlertidigt kan markedsføre visse fiskearter, der stammer fra Østersøområdet, er bestemt til konsum på disse landes område og har et indhold af dioxiner og dioxinlignende PCB'er, der ligger over de i denne forordning fastsatte grænseværdier. De fornødne foranstaltninger skal træffes for at sikre, at fisk og fiskevarer, der ikke overholder grænseværdierne, ikke markedsføres i andre medlemsstater. Finland og Sverige meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres overvågning af indholdet af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fisk fra Østersøområdet og om, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner og dioxinlignende PCB'er hidrørende fra fisk fra Østersøområdet. (12) For at sikre en ensartet håndhævelse af grænseværdierne bør de kompetente myndigheder i hele Fællesskabet anvende de samme kriterier for prøveudtagning og analysemetoders ydeevne. Det er også vigtigt, at analyseresultaterne rapporteres og fortolkes på ensartet vis. De i denne forordning fastsatte foranstaltninger vedrørende prøveudtagning og analyser sikrer ensartede regler for rapportering og fortolkning. (13) Medlemsstaterne og de berørte parter bør for visse forurenende stoffers vedkommende overvåge og rapportere om niveauerne samt om, hvordan det går med at gennemføre forebyggende foranstaltninger, så Kommissionen kan vurdere behovet for at ændre allerede iværksatte foranstaltninger eller vedtage supplerende foranstaltninger. (14) Grænseværdier, der er vedtaget på fællesskabsplan, kan tages op til revision i takt med den videnskabelige og tekniske udvikling samt forbedret landbrugs-, fiskeri- og fremstillingspraksis. (15) Klid og kim kan markedsføres til direkte konsum, og der bør derfor fastsættes en grænseværdi for deoxynivalenol og zearalenon i disse produkter. (16) Codex Alimentarius opstillede for nylig en grænseværdi for indholdet af bly i fisk, som Fællesskabet tilsluttede sig. De nuværende regler for bly i fisk bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. (17) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer ( 3 ) defineres det, hvad animalske fødevarer er, og visse af oplysningerne vedrørende animalske fødevarer bør derfor tilpasses i overensstemmelse med terminologien i nævnte forordning. (18) Det er nødvendigt at fastsætte, at grænseværdierne for forurenende stoffer ikke finder anvendelse på fødevarer, der lovligt er markedsført i Fællesskabet inden den dato, hvorfra de pågældende grænseværdier har fundet anvendelse. (19) Hvad angår nitrat er grøntsager den største kilde til menneskers indtag af nitrat. I udtalelse af 22. september 1995 ( 4 ) erklærede Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, at det samlede indtag af nitrat normalt ligger et godt stykke under det acceptable daglige indtag (ADI) på 3,65 mg/kg legemsvægt (lgv). Komitéen anbefalede dog fortsatte bestræbelser på at begrænse eksponeringen for nitrat via fødevarer og via vandet. (20) Da klimaforholdene i høj grad influerer på nitratindholdet i visse grøntsager såsom salat og spinat, bør der fastsættes forskellige grænseværdier for nitrat, så der tages hensyn til, hvilken årstid der er tale om. (21) Med hensyn til aflatoxiner udtalte Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler den 23. september 1994, at aflatoxiner er genotoksiske carcinogener ( 5 ). På baggrund af denne udtalelse bør såvel det samlede aflatoxinindhold i fødevarer (summen af aflatoxin B1, B2, G1 og G2) som indholdet af aflatoxin B1 isoleret set reduceres — aflatoxin B1 er nemlig langt den mest toksiske forbindelse. Muligheden af at nedsætte den nuværende grænseværdi for aflatoxin M1 i fødevarer til spædbørn og småbørn bør overvejes i lyset af udviklingen inden for analyseprocedurer. (22) Med hensyn til ochratoksin A (OTA) vedtog Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler en udtalelse den 17. september 1998 ( 6 ). Der er blevet gennemført en vurdering af Fællesskabets befolknings indtag af OTA via kosten ( 7 ) inden for rammerne af Rådets direktiv 93/5/EØF af 25. februar 1993 om bistand til Kommissionen og samarbejde fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler ( 8 ) (SCOOP). Den 4. april 2006 vedtog Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) efter anmodning fra Kommissionen en opdateret videnskabelig udtalelse om ochratoksin A i fødevarer ( 9 ) i overensstemmelse med de seneste videnskabelige oplysninger og fastsatte det tolerable ugentlige indtag (TWI) til 120 ng/kg lgv. (23) Der bør på grundlag af disse udtalelser fastsættes grænseværdier for korn, kornprodukter, tørrede druer, ristet kaffe, vin, druesaft og fødevarer til spædbørn og småbørn, som alle i væsentlig grad bidrager til befolkningens eksponering for OTA generelt set eller til eksponeringen af sårbare grupper af forbrugere såsom børn. (24) Det hensigtsmæssige i at fastsætte en grænseværdi for OTA i fødevarer såsom anden tørret frugt end tørrede druer, kakao og kakaoprodukter, krydderier, kødprodukter, grøn kaffe, øl og lakrids samt i en ændring af de nuværende grænseværdier, navnlig for OTA i tørrede druer og druesaft, vil blive vurderet i lyset af den videnskabelige udtalelse, EFSA afgav for nylig. (25) Hvad angår patulin godkendte Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler på sit møde den 8. marts 2000 det provisoriske maksimale tolerable daglige indtag (PMTDI) på 0,4 μg/kg lgv for patulin ( 10 ). (26) I 2001 vurderedes inden for rammerne af direktiv 93/5/EØF som en SCOOP-opgave Fællesskabets befolknings indtag af patulin via kosten ( 11 ). (27) På grundlag af den vurdering bør der under hensyntagen til PMTDI fastsættes grænseværdier for patulin i visse fødevarer for at beskytte forbrugerne mod uacceptabel forurening. Disse grænseværdier bør tages op til revision og om nødvendigt nedsættes under hensyntagen til den videnskabelige og teknologiske udvikling samt gennemførelsen af Kommissionens henstilling 2003/598/EF af 11. august 2003 om forebyggelse og reduktion af patulinforureningen i æblesaft og æblesaftingredienser i andre drikkevarer ( 12 ). (28) Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler har vedtaget en række udtalelser om fusariumtoksiner, nemlig om deoxynivalenol i december 1999 ( 13 ), hvor der fastlagdes et tolerabelt dagligt indtag (TDI) på 1 μg/kg lgv, zearalenon i juni 2000 ( 14 ), hvor der fastlagdes en provisorisk TDI på 0,2 μg/kg lgv, fumonisiner i oktober 2000 ( 15 ) (opdateret i april 2003) ( 16 ), hvor der fastlagdes en TDI på 2 μg/kg lgv, nivalenol i oktober 2000 ( 17 ), hvor der fastlagdes en provisorisk TDI på 0,7 μg/kg lgv, T-2-toksin og HT-2-toksin i maj 2001 ( 18 ), hvor der fastlagdes en kombineret provisorisk TDI på 0,06 μg/kg lgv, og trichothecener som gruppe i februar 2002 ( 19 ). (29) Inden for rammerne af direktiv 93/5/EØF gennemførte og afsluttede man i september 2003 en SCOOP-opgave med indsamling af data om forekomsten af fusariumtoksiner i fødevarer og vurdering af Fællesskabets befolknings indtag af disse toksiner via kosten ( 20 ). (30) Der bør på grundlag af de videnskabelige udtalelser og vurderingen af det daglige indtag fastsættes grænseværdier for deoxynivalenol, zearalenon og fumonisiner. For så vidt angår fumonisiner tyder kontrolresultaterne for de seneste års høst på, at majs og majsprodukter kan være stærkt forurenede med fumonisiner, og der bør træffes foranstaltninger til at forhindre, at sådanne uacceptabelt forurenede majs og majsprodukter indgår i fødevarekæden. (31) Skøn over indtaget indikerer, at forekomsten af T-2-toksin og HT-2-toksin kan være problematisk for folkesundheden. Udvikling af en pålidelig og følsom metode, indsamling af flere data om forekomst og yderligere undersøgelser/forskning i faktorer, der har betydning for forekomsten af T-2-toksin og HT-2-toksin i korn og kornprodukter, navnlig havre og havreprodukter, er derfor nødvendig og bør prioriteres højt. (32) Som følge af samtidig forekomst er det ikke nødvendigt at overveje særlige foranstaltninger for 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol og fumonisin B3, da foranstaltninger med hensyn til navnlig deoxynivalenol og fumonisin B1 og B2 også ville kunne beskytte befolkningen mod en uacceptabel eksponering for 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol og fumonisin B3. Det samme gælder nivalenol, for hvilket der i et vist omfang kan observeres samtidig forekomst med deoxynivalenol. Befolkningens eksponering for nivalenol vurderes desuden at ligge væsentligt under den provisoriske TDI (t-TDI). De begrænsede foreliggende oplysninger tyder på, at de øvrige trichothecener, der blev vurderet i ovennævnte SCOOP-opgave, såsom 3-acetyldeoxynivalenol, 15-acetyldeoxynivalenol, fusarenon-X, T2-triol, diacetoxyscirpenol, neosolaniol, monoacetoxyscirpenol og verrucol, ikke forekommer i vid udstrækning og generelt kun er fundet i små mængder. (33) Klimaforhold under væksten, navnlig under blomstringen, har stor indflydelse på indholdet af fusariumtoksiner. God landbrugspraksis, hvor risikofaktorerne reduceres til et minimum, kan imidlertid i et vist omfang forhindre forureningen med fusariumsvampe. Kommissionens henstilling 2006/583/EF af 17. august 2006 om forebyggelse og reduktion af fusariumtoksiner i korn og kornprodukter ( 21 ) indeholder overordnede principper for forebyggelse og reduktion af forurening med fusariumtoksiner (zearalenon, fumonisiner og trichothecener) i korn, som anbefales gennemført ved udformning af nationale retningslinjer baseret på disse principper. (34) Der bør fastsættes grænseværdier for fusariumtoksiner for uforarbejdet korn, der markedsføres til første forarbejdning. Rensnings-, sorterings- og tørringsprocedurer betragtes ikke som første forarbejdningsled, for så vidt der ikke sker en fysisk påvirkning af selve kernen. Afskalning betragtes som en første forarbejdning. (35) Eftersom den mængde fusariumtoksiner, der fjernes ved rensning og forarbejdning af uforarbejdet korn, kan variere, bør der fastsættes grænseværdier for kornprodukter, der markedsføres som færdigvarer til den endelige forbruger, og for visse vigtige fødevareingredienser, der er fremstillet på basis af korn, for at sikre lovgivning, der kan håndhæves til gavn for beskyttelsen af folkesundheden. (36) For så vidt angår majs kendes endnu ikke nøjagtigt alle de faktorer, der medvirker til dannelsen af fusariumtoksiner, herunder især zearalenon og fumonisin B1 og B2. Derfor får fødevarevirksomhedslederne i kornkæden en frist, der giver dem mulighed for at undersøge kilderne til dannelse af disse mykotoksiner og fastsætte de forvaltningsforanstaltninger, der skal træffes for at forhindre deres forekomst mest muligt. Der foreslås grænseværdier, som er baseret på de tilgængelige data om forekomst, og som skal gælde fra 2007, hvis der ikke inden dette tidspunkt er fastsat særlige grænseværdier på basis af nye oplysninger om forekomst og dannelse. (37) På grund af de lave niveauer for forurening med fusariumtoksiner, der er konstateret i ris, foreslås der ikke grænseværdier for ris eller risprodukter. (38) Senest den 1. juli 2008 bør grænseværdierne for deoxynivalenol, zearalenon og fumonisin B1 og B2 tages op til revision, og det hensigtsmæssige i at fastsætte en grænseværdi for T-2-toksin og HT-2-toksin i korn og kornprodukter overvejes under hensyntagen til den aktuelle videnskabelige og teknologiske viden om disse toksiner i fødevarer. (39) Med hensyn til bly vedtog Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler den 19. juni 1992 en udtalelse ( 22 ), hvori den godkendte det provisoriske tolerable ugentlige indtag (PTWI) på 25 μg/kg lgv, som WHO foreslog i 1986. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler konkluderede i sin udtalelse, at gennemsnitsindholdet i fødevarer ikke umiddelbart giver anledning til bekymring. (40) Inden for rammerne af direktiv 93/5/EØF vurderede man i 2004 som SCOOP-opgave 3.2.11 Fællesskabets befolknings indtagelse af arsen, cadmium, bly og kviksølv via kosten ( 23 ). På baggrund af denne vurdering samt udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler bør der træffes foranstaltninger til at reducere forekomsten af bly i fødevarer så meget som muligt. (41) Hvad angår cadmium godkendte Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i udtalelse af 2. juni 1995 ( 24 ) en PTWI på 7 μg/kg lgv og anbefalede en intensiveret indsats for at reducere tilførslen af cadmium via kosten, idet fødevarer er hovedkilden til menneskers indtag af cadmium. Der blev foretaget en vurdering af eksponeringen via kosten i SCOOP-opgave 3.2.11. På baggrund af denne vurdering samt udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler bør der træffes foranstaltninger til at reducere forekomsten af cadmium i fødevarer så meget som muligt. (42) Med hensyn til kviksølv vedtog EFSA den 24. februar 2004 en udtalelse om kviksølv og methylkviksølv i fødevarer ( 25 ) og godkendte det provisoriske tolerable ugentlige indtag på 1,6 μg/kg lgv. Methylkviksølv er den mest problematiske kemiske form og kan udgøre over 90 % af det samlede kviksølvindhold i fisk og fiskevarer. EFSA konkluderede på baggrund af resultaterne af SCOOP-opgave 3.2.11, at kviksølvniveauerne i andre fødevarer end fisk og fiskevarer var mindre problematiske. Disse andre kategorier af fødevarer indeholder normalt andre former for kviksølv end methylkviksølv og anses derfor for at være forbundet med en mindre risiko. (43) Ud over fastsættelse af grænseværdier er også målrettet forbrugervejledning et velegnet middel til at beskytte sårbare befolkningsgrupper mod risikoen ved methylkviksølv. Med dette for øje har Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse offentliggjort en informationsbrochure om methylkviksølv i fisk og fiskevarer på sin hjemmeside ( 26 ). Flere af medlemsstaterne har også offentliggjort informationsmateriale om dette emne med udgangspunkt i de nationale forhold. (44) Hvad angår uorganisk tin konkluderede Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i udtalelse af 12. december 2001 ( 27 ), at et indhold af uorganisk tin på 150 mg/kg i drikkevarer på dåse og 250 mg/kg i anden fødevarekonserves kan forårsage maveirritation hos nogle personer. (45) For at beskytte folkesundheden mod denne sundhedsrisiko er det nødvendigt at fastsætte grænseværdier for uorganisk tin i fødevarekonserves og drikkevarer på dåse. Indtil der foreligger data om spædbørns og småbørns følsomhed over for uorganisk tin i fødevarer, er det nødvendigt som en sikkerhedsforanstaltning at beskytte denne sårbare befolkningsgruppes sundhed og fastsætte lavere grænseværdier. (46) Med hensyn til 3-monochlorpropan-1,2-diol (3-MCPD) vedtog Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler den 30. maj 2001 en videnskabelig udtalelse om 3-MCPD i fødevarer ( 28 ), som var en opdatering af udtalelsen af 16. december 1994 ( 29 ) baseret på nye videnskabelige oplysninger, og fastlagde et tolerabelt dagligt indtag (TDI) på 2 μg/kg lgv for 3-MCPD. (47) Inden for rammerne af direktiv 93/5/EØF gennemførte og afsluttede man i juni 2004 en SCOOP-opgave med indsamling og sammenholdelse af data om indholdet af 3-MCPD og beslægtede stoffer i fødevarer ( 30 ). Det er primært gennem sojasauce og produkter fremstillet på basis af sojasauce, at 3-MCPD indtages. I visse lande har også visse andre fødevarer, der indtages i store mængder, som f.eks. brød og nudler, vist sig at være væsentlige kilder til indtaget, hvilket snarere skyldes det høje forbrug end høje 3-MCPD-niveauer i disse fødevarer. (48) På denne baggrund bør der fastsættes grænseværdier for 3-MCPD i hydrolyseret vegetabilsk protein (HVP) og sojasauce under hensyntagen til den risiko, der er forbundet med indtagelse af disse fødevarer. Medlemsstaterne opfordres til at undersøge andre fødevarer for forekomst af 3-MCPD, så det kan vurderes, om der er behov for at fastsætte grænseværdier for flere fødevarer. (49) Hvad angår dioxiner og PCB'er vedtog Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler den 30. maj 2001 en udtalelse om dioxiner and dioxinlignende PCB'er i fødevarer ( 31 ), som var en opdatering af udtalelsen af 22. november 2000 ( 32 ), idet komitéen fastsatte det tolerable ugentlige indtag (TWI) til 14 pg WHO(Verdenssundhedsorganisationen)-TEQ(toksicitetsækvivalent)/kg lgv for dioxiner og dioxinlignende PCB'er. (50) Dioxiner efter betydningen i denne forordning omfatter en gruppe bestående af 75 polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) (kongenere) og 135 polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) (kongenere); heraf er de 17 toksiske. Polychlorerede biphenyler (PCB'er) er en gruppe af 209 forskellige kongenere, der kan inddeles i to grupper ud fra deres toksikologiske egenskaber: 12 kongenere har toksikologiske egenskaber, der svarer til dioxiner, og de kaldes derfor ofte dioxinlignende PCB'er. De øvrige PCB'er har ikke dioxinlignende toksicitet, men har en anden toksikologisk profil. (51) Kongenere af dioxiner eller dioxinlignende PCB'er har hver deres toksicitetsniveau. For at kunne opsummere disse forskellige kongeneres toksicitet er begrebet toksicitetsækvivalensfaktor (TEF) blevet indført for at lette risikovurderingen og den forskriftsmæssige kontrol. Det betyder, at analyseresultaterne for hver enkelt af dioxin-kongenerne og de toksiske dioxinlignende PCB-kongenere udtrykkes ved én mængdeenhed, nemlig TCDD toksicitetsækvivalent (TEQ). (52) Skøn over eksponeringen, hvori der tages hensyn til SCOOP-opgaven med vurdering af Fællesskabets befolknings indtag af dioxiner og beslægtede PCB'er via kosten, som blev afsluttet i juni 2000 ( 33 ), tyder på, at en betragtelig del af Fællesskabets befolkning har et indtag via kosten, der overstiger TWI. (53) Fra et toksikologisk synspunkt burde en grænseværdi, uanset niveauet, gælde for både dioxiner og dioxinlignende PCB'er, men der blev i 2001 kun fastsat EF-grænseværdier for dioxiner og ikke for dioxinlignende PCB'er som følge af de meget begrænsede data, der på det tidspunkt forelå om dioxinlignende PCB'ers prævalens. Der er imidlertid siden 2001 fremkommet flere data om forekomsten af dioxinlignende PCB'er, og der er af samme grund i 2006 fastsat grænseværdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er, da dette er mest hensigtsmæssigt set fra et toksikologisk synspunkt. For at sikre en gnidningsløs overgang bør de eksisterende værdier for dioxiner fortsat gælde i en overgangsperiode samtidig med værdierne for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er. De pågældende fødevarer skal i overgangsperioden overholde såvel grænseværdierne for dioxiner som grænseværdierne for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er. Senest den 31. december 2008 tages der stilling til, om der skal dispenseres med hensyn til de grænseværdier, der gælder specifikt for dioxiner. (54) For at fremme en proaktiv indsats for at reducere forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fødevarer og foder blev der fastsat indgrebsværdier ved Kommissionens henstilling 2006/88/EF af 6. februar 2006 om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB'er i foderstoffer og fødevarer ( 34 ). Sådanne indgrebsværdier er et redskab, som de kompetente myndigheder og virksomhedslederne kan anvende til at fremhæve de tilfælde, hvor det er relevant at identificere en forureningskilde, og til at træffe foranstaltninger, der reducerer eller fjerner den. Da dioxiner og dioxinlignende PCB'er har forskellige kilder, fastsættes der separate indgrebsværdier for dioxiner på den ene side og for dioxinlignende PCB'er på den anden side. Denne proaktive indsats for at reducere forekomsten af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i foder og fødevarer og dermed de gældende grænseværdier bør tages op til revision inden for et nærmere fastsat tidsrum med det formål at fastsætte lavere værdier. Grænseværdierne for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er tages således op til revision senest den 31. december 2008 med henblik på en markant nedsættelse af dem. (55) Det er nødvendigt, at virksomhedslederne udbygger deres kapacitet med henblik på at fjerne dioxiner, furaner og dioxinlignende PCB'er fra marinolie. Den markant lavere grænseværdi, der skal tages stilling til senest den 31. december 2008, skal være baseret på de tekniske muligheder i forbindelse med den mest effektive rensningsmetode. (56) Hvad angår fastsættelse af grænseværdier for andre fødevarer senest den 31. december 2008 skal der lægges særlig vægt på behovet for at fastsætte særlige lavere grænseværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn på grundlag af de overvågningsdata, der indsamles via programmerne i 2005, 2006 og 2007 for overvågning af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fødevarer til spædbørn og småbørn. (57) Med hensyn til polycykliske aromatiske hydrocarboner (PAH) konkluderede Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i udtalelse af 4. december 2002 ( 35 ), at en række polycykliske aromatiske hydrocarboner er genotoksiske carcinogener. Det Fælles FAO-WHO-ekspertudvalg for Tilsætningsstoffer i Levnedsmidler (JECFA) gennemførte i 2005 en risikovurdering af PAH og beregnede eksponeringsmargenerne (MOE) for PAH som grundlag for vejledning om forbindelser, der er både genotoksiske og kræftfremkaldende ( 36 ). (58) Ifølge Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler kan benzo(a)pyren anvendes som markør for forekomsten og virkningen af kræftfremkaldende PAH, herunder benz(a)anthracen, benzo(b)fluoranthen, benzo(j)fluoranthen, benzo(k)fluoranthen, benzo(g,h,i)perylen, chrysen, cyclopenta(c,d)pyren, dibenz(a,h)anthracen, dibenzo(a,e)pyren, dibenzo(a,h)pyren, dibenzo(a,i)pyren, dibenzo(a,l)pyren, indeno(1,2,3-cd)pyren og 5-methylchrysen i fødevarer. Der vil være behov for yderligere undersøgelser af det relative indhold af disse PAH i fødevarer med henblik på en fremtidig revurdering af benzo(a)pyrens fortsatte egnethed som markør. I overensstemmelse med JECFA's anbefaling bør benzo(c)fluoren desuden analyseres. (59) Fødevarer kan blive forurenet med PAH under røgnings-, opvarmnings- og tørringsprocesser, hvor forbrændingsprodukter kan komme i direkte kontakt med fødevarerne. Derudover kan miljøforurening være skyld i forurening med PAH, navnlig i fisk og fiskevarer. (60) I 2004 blev der inden for rammerne af Rådets direktiv 93/5/EØF, som en særskilt SCOOP-opgave, indsamlet data om forekomsten af PAH i fødevarer ( 37 ). Man fandt høje niveauer i tørrede frugter, olie af olivenpresserester, røgede fisk, vindruekerneolie, røgede kødprodukter, ferske bløddyr, krydderier/saucer og krydret tilbehør. (61) For at beskytte folkesundheden er det nødvendigt med grænseværdier for benzo(a)pyren i bestemte fødevarer, der indeholder fedtstoffer og olier, og i fødevarer, der kan blive stærkt forurenede under røgnings- og tørringsprocesser. Det er også nødvendigt med grænseværdier for fødevarer, der kan blive stærkt forurenede på grund af miljøforurening, herunder især fisk og fiskevarer, f.eks. som følge af olieudslip fra skibe. (62) I nogle fødevarer som f.eks. tørrede frugter og kosttilskud har man fundet benzo(a)pyren, men de foreliggende data viser ikke klart, hvilke niveauer der med rimelighed kan forventes overholdt. Der skal foretages yderligere undersøgelser for at klarlægge, hvilke niveauer der med rimelighed kan forventes overholdt i disse fødevarer. I mellemtiden bør der anvendes grænseværdier for benzo(a)pyren i relevante ingredienser som f.eks. olier og fedtstoffer, der indgår i kosttilskud. (63) Grænseværdierne for PAH og behovet for at fastsætte en grænseværdi for PAH i kakaosmør bør revurderes senest den 1. april 2007 under hensyntagen til den aktuelle videnskabelige og teknologiske viden om forekomsten af benzo(a)pyren og andre kræftfremkaldende PAH i fødevarer. (64) Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Almindelige bestemmelser

1. De i bilaget angivne fødevarer må ikke markedsføres, hvis de indeholder et i bilaget angivet forurenende stof i en koncentration, der overstiger den i bilaget fastsatte grænseværdi.

2. De i bilaget fastsatte grænseværdier gælder for den spiselige del af fødevaren, medmindre andet er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Tørrede, fortyndede, forarbejdede og sammensatte fødevarer

1. Ved anvendelsen af de i bilaget fastsatte grænseværdier på fødevarer, der er tørrede, fortyndede, forarbejdede eller sammensat af mere end én ingrediens, tages der hensyn til følgende:

a) ændringer i koncentrationen af det forurenende stof forårsaget af tørring eller fortynding

b) ændringer i koncentrationen af det forurenende stof forårsaget af forarbejdning

c) de forholdsvise mængder af produktets ingredienser

d) bestemmelsesgrænse ved analyse.

2. Når den kompetente myndighed foretager offentlig kontrol, fremlægger fødevarevirksomhedslederen nærmere oplysninger om og begrunder koncentrerings- eller fortyndingsfaktorerne for de pågældende tørrings-, fortyndings-, forarbejdnings- og/eller blandingsprocesser eller for de pågældende tørrede, fortyndede, forarbejdede og/eller sammensatte fødevarer.

Fremlægger fødevarevirksomhedslederen ikke de relevante oplysninger om koncentrerings- eller fortyndingsfaktoren, eller vurderer den kompetente myndighed på baggrund af virksomhedslederens begrundelse, at den pågældende faktor er uhensigtsmæssig, fastlægger den kompetente myndighed selv denne faktor på grundlag af de tilgængelige oplysninger og med henblik på at sikre det højest mulige sundhedsbeskyttelsesniveau.

3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse, hvis der ikke er fastsat særlige EF-grænseværdier for de pågældende tørrede, fortyndede, forarbejdede eller sammensatte fødevarer.

4. I det omfang fællesskabslovgivningen ikke indeholder specifikke grænseværdier for fødevarer til spædbørn og småbørn, kan medlemsstaterne fastsætte strengere grænseværdier.

Artikel 3

Forbud mod anvendelse, blanding og detoksificering

1. Fødevarer, der ikke overholder de i bilaget fastsatte grænseværdier, må ikke anvendes som fødevareingredienser.

2. Fødevarer, der overholder de i bilaget fastsatte grænseværdier, må ikke blandes med fødevarer, der overskrider disse grænseværdier.

3. Fødevarer, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling med det formål at reducere indholdet af forurenende stoffer, må ikke blandes med fødevarer, der er bestemt til direkte konsum eller til anvendelse som fødevareingrediens.

4. Fødevarer, der indeholder forurenende stoffer, som er opført i bilagets del 2 (mykotoksiner), må ikke bevidst detoksificeres ved kemiske behandlinger.

Artikel 4

Særlige bestemmelser for jordnødder, nødder, tørret frugt og majs

Det er tilladt at markedsføre jordnødder, nødder, tørret frugt og majs, der ikke overholder de relevante grænseværdier for aflatoxiner som fastsat i bilagets punkt 2.1.3, 2.1.5 og 2.1.6, såfremt de pågældende fødevarer

a) ikke er bestemt til direkte konsum eller anvendelse som ingrediens i fødevarer

b) overholder de relevante grænseværdier som fastsat i bilagets punkt 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4 og 2.1.7

c) undergår en behandling i form af sortering eller anden fysisk behandling, og grænseværdierne i bilagets punkt 2.1.3, 2.1.5 og 2.1.6 efter denne behandling ikke er overskredet, og denne behandling ikke resulterer i andre skadelige restkoncentrationer

d) er mærket således, at anvendelsesformålet klart fremgår, og bærer angivelsen »produktet skal undergå sortering eller anden fysisk behandling for at reducere aflatoxinindholdet, inden det anvendes til konsum eller som ingrediens i fødevarer«. Denne angivelse skal være påført mærkesedlen på hver enkelt sæk, pakning osv. eller være indeholdt i det originale ledsagedokument. Sendingens/partiets identifikationskode skal være påført hver enkelt sæk, pakning osv. i sendingen samt det originale ledsagedokument på en sådan måde, at den ikke kan slettes.

Artikel 5

Særlige bestemmelser for jordnødder og produkter heraf samt korn

En præcis angivelse af den påtænkte anvendelse skal være påført mærkesedlen på hver enkelt sæk, pakning osv. eller det originale ledsagedokument. Det skal være muligt umiddelbart at sætte ledsagedokumentet i forbindelse med sendingen, idet dokumentet skal være forsynet med sendingens identifikationskode, som er påført hver enkelt sæk, pakning osv. i sendingen. De forretningsaktiviteter, der i ledsagedokumentet er angivet for modtageren af sendingen, skal være forenelige med den påtænkte anvendelse.

Er det ikke klart angivet, at den påtænkte anvendelse ikke er konsum, er alle de jordnødder og produkter heraf og alt det korn, der markedsføres, omfattet af de i bilagets punkt 2.1.3 og 2.1.6 fastsatte grænseværdier.

Artikel 6

Særlige bestemmelser for salat

Væksthussalat, der ikke er mærket som sådan, er omfattet af de i bilaget fastsatte grænseværdier for frilandssalat.

Artikel 7

Midlertidige undtagelser

1. Uanset artikel 1 kan Belgien, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige indtil den 31. december 2008 tillade markedsføring af frisk spinat, der produceres og skal forbruges på deres område og har et større nitratindhold end de i bilagets punkt 1.1 fastsatte grænseværdier.

2. Uanset artikel 1 kan Irland og Det Forenede Kongerige indtil den 31. december 2008 tillade markedsføring af frisk salat, uanset høsttidspunktet, der produceres og skal forbruges på deres område og har et større nitratindhold end de i bilagets punkt 1.3 fastsatte grænseværdier.

3. Uanset artikel 1 kan Frankrig indtil den 31. december 2008 tillade markedsføring af frisk salat høstet fra 1. oktober til 31. marts, der produceres og skal forbruges på Frankrigs område og har et større nitratindhold end de i bilagets punkt 1.3 fastsatte grænseværdier.

4. Uanset artikel 1 kan Finland og Sverige indtil den 31. december 2011 tillade markedsføring på deres hjemmemarked af laks (Salmo salar), sild (Clupea harengus), flodlampret (Lampetra fluviatilis), havørred (Salmo trutta), rødding (Salvelinus spp.) og heltrogn (løjrom) (Coregonus albula) fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område og har et dioxinindhold og/eller et indhold af summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er, der er større end det, der er angivet i bilagets punkt 5.3, forudsat at der er etableret en ordning, der sikrer, at forbrugerne er fuldt orienteret om kostanbefalingerne vedrørende begrænsning af identificerede udsatte befolkningsgruppers indtagelse af de pågældende fiskearter fra Østersøområdet med henblik på at undgå eventuelle sundhedsrisici. Finland og Sverige underretter hvert år senest den 31. marts Kommissionen om resultaterne af deres overvågning det foregående år af indholdet af dioxiner og dioxinlignende PCB'er i fisk fra Østersøområdet og meddeler, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner og dioxinlignende PCB'er hidrørende fra fisk fra Østersøområdet.

Finland og Sverige træffer fortsat de fornødne foranstaltninger for at sikre, at fisk og fiskevarer, der ikke er i overensstemmelse med bilagets punkt 5.3, ikke markedsføres i andre medlemsstater.

Artikel 8

Prøveudtagning og analyser

Prøveudtagning og analyser til offentlig kontrol med overholdelsen af de i bilaget fastsatte grænseværdier gennemføres i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1882/2006 ( 38 ), (EF) nr. 401/2006 ( 39 ), (EF) nr. 1883/2006 ( 40 ) samt Kommissionens direktiv 2001/22/EF ( 41 ), 2004/16/EF ( 42 ) og 2005/10/EF ( 43 ).

Artikel 9

Overvågning og rapportering

1. Medlemsstaterne overvåger indholdet af nitrat i grøntsager med et potentielt betydeligt indhold af dette stof, navnlig grønne bladgrøntsager, og meddeler Kommissionen resultaterne senest den 30. juni hvert år. Kommissionen stiller disse resultater til rådighed for medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne og de berørte parter meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres undersøgelser, herunder data om forekomst og oplysninger om, hvor langt de er nået med at indføre forebyggende foranstaltninger til at undgå forurening med ochratoksin A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisin B1 og B2, T-2-toksin og HT-2-toksin. Kommissionen stiller disse resultater til rådighed for medlemsstaterne.

▼M3

3. Medlemsstaterne bør meddele Kommissionen resultaterne for aflatoxiner, dioxiner, dioxinlignende PCB'er og ikke-dioxinlignende PCB'er, jf. Kommissionens beslutning 2006/504/EF ( 44 ) og Kommissionens henstilling 2006/794/EF ( 45 ). Medlemsstaterne bør meddele EFSA resultaterne for acrylamid og furan, jf. Kommissionens henstilling 2007/196/EF ( 46 ) og Kommissionens henstilling 2007/331/EF ( 47 ).

▼B

Artikel 10

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 466/2001 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 11

Overgangsforanstaltninger

Denne forordning finder ikke anvendelse på produkter, der lovligt er markedsført inden de i litra a)-d) angivne datoer i overensstemmelse med de på de respektive datoer gældende bestemmelser:

a) 1. juli 2006 for så vidt angår de i bilagets punkt 2.4.1, 2.4.2, 2.4.4, 2.4.5, 2.4.6, 2.4.7, 2.5.1, 2.5.3, 2.5.5 og 2.5.7 fastsatte grænseværdier for deoxynivalenol og zearalenon

▼M1

b) 1. oktober 2007 for så vidt angår de i bilagets punkt 2.4.3, 2.4.8, 2.4.9, 2.5.2, 2.5.4, 2.5.6, 2.5.8, 2.5.9 og 2.5.10 fastsatte grænseværdier for deoxynivalenol og zearalenon

▼B

c) 1. oktober 2007 for så vidt angår de i bilagets punkt 2.6 fastsatte grænseværdier for fumonisin B1 og B2

d) 4. november 2006 for så vidt angår de i bilagets del 5 fastsatte grænseværdier for summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er.

Fødevarevirksomhedslederen skal kunne dokumentere, hvornår produkterne blev markedsført.

Artikel 12

Ikrafttrædelse og anvendelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. marts 2007.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG

Grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (47)







Del 1: Nitrat Fødevare (1) Grænseværdi (mg NO3/kg) 1.1. Frisk spinat (Spinacia oleracea) (2) Høstet fra 1. oktober til 31. marts 3 000 Høstet fra 1. april til 30. september 2 500 1.2. Konserveret, dybfrossen eller frossen spinat 2 000 1.3. Frisk salat (Lactuca sativa L.) (væksthus- og frilandssalat), undtagen salat opført i punkt 1.4 Høstet fra 1. oktober til 31. marts: væksthussalat 4 500 frilandssalat 4 000 Høstet fra 1. april til 30. september: væksthussalat 3 500 frilandssalat 2 500 1.4. Salat af Iceberg-typen Væksthussalat 2 500 Frilandssalat 2 000 1.5. Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (3) (4) 200







Del 2: Mykotoksiner Fødevare (1) Grænseværdi (μg/kg) 2.1. Aflatoxiner B1 Summen af B1, B2, G1 og G2 M1 2.1.1. Jordnødder, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingrediens i fødevarer 8,0 (5) 15,0 (5) — 2.1.2. Jordnødder, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingrediens i fødevarer 5,0 (5) 10,0 (5) — 2.1.3. Jordnødder og nødder og produkter forarbejdet deraf bestemt til direkte konsum eller til anvendelse som ingrediens i fødevarer 2,0 (5) 4,0 (5) — 2.1.4. Tørret frugt, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingrediens i fødevarer 5,0 10,0 — 2.1.5. Tørret frugt og produkter forarbejdet deraf bestemt til direkte konsum eller til anvendelse som ingrediens i fødevarer 2,0 4,0 — 2.1.6. Alt korn og alle produkter fremstillet på basis af korn, herunder forarbejdede kornprodukter, undtagen de i punkt 2.1.7, 2.1.10 og 2.1.12 angivne fødevarer 2,0 4,0 — 2.1.7. Majs, der skal undergå sortering eller anden fysisk behandling inden konsum eller anvendelse som ingrediens i fødevarer 5,0 10,0 — 2.1.8. Rå mælk (6), varmebehandlet mælk og mælk til fremstilling af mælkebaserede produkter — — 0,050 2.1.9. Følgende krydderier: Capsicum spp. (tørrede frugter deraf, hele eller formalede, herunder chili, chilipulver, cayenne og paprika) Piper spp. (frugter deraf, herunder hvid og sort peber) Myristica fragrans (muskatnød) Zingiber officinale (ingefær) Curcuma longa (gurkemeje) 5,0 10,0 — 2.1.10. Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (3) (7) 0,10 — — 2.1.11. Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn, herunder modermælkserstatninger udelukkende baseret på mælk og tilskudsblandinger udelukkende baseret på mælk (4) ►M3 (8) ◄ — — 0,025 2.1.12. Diætpræparater til særlige medicinske formål (9) (10), der er specifikt bestemt til spædbørn 0,10 — 0,025 2.2. Ochratoksin A 2.2.1. Uforarbejdet korn 5,0 2.2.2. Alle produkter fremstillet på basis af uforarbejdet korn, herunder forarbejdede kornprodukter og korn bestemt til direkte konsum, undtagen de i punkt 2.2.9 og 2.2.10 angivne fødevarer 3,0 2.2.3. Tørrede druer (korender, rosiner og sultanas) 10,0 2.2.4. Ristede kaffebønner og malet, ristet kaffe, undtagen pulverkaffe 5,0 2.2.5. Pulverkaffe (instantkaffe) 10,0 2.2.6. Vin (herunder mousserende vin, men undtagen hedvin og vin med et alkoholindhold på mindst 15 % vol.) og frugtvin (11) 2,0 (12) 2.2.7. Aromatiseret vin, aromatiserede vinbaserede drikkevarer og aromatiserede cocktails af vinprodukter (13) 2,0 (12) 2.2.8. Druesaft, koncentreret druesaft i rekonstitueret form, druenektar, druemost og koncentreret druemost i rekonstitueret form bestemt til direkte konsum (14) 2,0 (12) 2.2.9. Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (3) (7) 0,50 2.2.10. Diætpræparater til særlige medicinske formål (9) (10), der er specifikt bestemt til spædbørn 0,50 2.2.11. Grøn kaffe, anden tørret frugt end tørrede druer, øl, kakao og kakaoprodukter, hedvin, kødprodukter, krydderier og lakrids — 2.3. Patulin 2.3.1. Frugtsaft, koncentreret frugtsaft i rekonstitueret form og frugtnektar (14) 50 2.3.2. Spiritus (15), cider og andre gærede drikkevarer, der er fremstillet af æbler, eller som indeholder æblesaft 50 2.3.3. Æbleprodukter indeholdende frugtkød, herunder æblekompot og æblepuré, bestemt til direkte konsum, undtagen de i punkt 2.3.4 og 2.3.5 angivne fødevarer 25 2.3.4. Æblesaft og æbleprodukter indeholdende frugtkød, herunder æblekompot og æblepuré, der er bestemt til spædbørn og småbørn (16), og som er mærket og sælges som sådanne (4) 10,0 2.3.5. Babymad, undtagen forarbejdede fødevarer baseret på cerealier til spædbørn og småbørn (3) (4) 10,0 ▼M1 2.4 Deoxynivalenol (17) 2.4.1 Uforarbejdet korn (18) (19), undtagen durumhvede, havre og majs 1 250 2.4.2 Uforarbejdet durumhvede og havre (18) (19) 1 750 2.4.3 Uforarbejdet majs (18), undtagen uforarbejdet majs, der er bestemt til forarbejdning ved vådformaling (37) 1 750 (20) 2.4.4 Korn bestemt til direkte konsum, mel af korn, klid og kim, der markedsføres som færdigvare til direkte konsum, undtagen de i 2.4.7, 2.4.8 og 2.4.9 angivne fødevarer 750 2.4.5 Pasta (tørret) (22) 750 2.4.6 Brød (herunder småbagværk), kager, kiks, snacks baseret på cerealier og morgenmadscerealier 500 2.4.7 Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (3) (7) 200 2.4.8 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron henhørende under KN-kode 1103 13 eller 1103 20 40 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 750 (20) 2.4.9 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron henhørende under KN-kode 1102 20 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 1 250 (20) 2.5 Zearalenon (17) 2.5.1 Uforarbejdet korn (18) (19), undtagen majs 100 2.5.2 Uforarbejdet majs (18), undtagen uforarbejdet majs, der er bestemt til forarbejdning ved vådformaling (37) 350 (20) 2.5.3 Korn bestemt til direkte konsum, mel af korn, klid og kim, der markedsføres som færdigvare til direkte konsum, undtagen de i 2.5.6, 2.5.7, 2.5.8, 2.5.9 og 2.5.10 angivne fødevarer 75 2.5.4 Raffineret majsolie 400 (20) 2.5.5 Brød (herunder småbagværk), kager, kiks, snacks baseret på cerealier og morgenmadscerealier, undtagen majssnacks og morgenmadscerealier baseret på majs 50 2.5.6 Majs bestemt til direkte konsum Snacks baseret på majs og morgenmadscerealier baseret på majs 100 (20) 2.5.7 Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier (undtagen forarbejdede fødevarer baseret på majs) og babymad til spædbørn og småbørn (3) (7) 20 2.5.8 Forarbejdede fødevarer baseret på majs til spædbørn og småbørn (3) (7) 20 (20) 2.5.9 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron henhørende under KN-kode 1103 13 eller 1103 20 40 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 200 (20) 2.5.10 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron henhørende under KN-kode 1102 20 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 300 (20) 2.6 Fumonisiner Summen af B1 og B2 2.6.1 Uforarbejdet majs (18), undtagen uforarbejdet majs, der er bestemt til forarbejdning ved vådformaling (37) 4 000 (23) 2.6.2 Majs bestemt til direkte konsum, fødevarer baseret på majs til direkte konsum, undtagen de i 2.6.3 og 2.6.4 angivne fødevarer 1 000 (23) 2.6.3 Morgenmadscerealier baseret på majs og snacks baseret på majs 800 (23) 2.6.4 Forarbejdede fødevarer baseret på majs og babymad til spædbørn og småbørn (3) (7) 200 (23) 2.6.5 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron henhørende under KN-kode 1103 13 eller 1103 20 40 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på > 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 1 400 (23) 2.6.6 Formalingsfraktioner af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron henhørende under KN-kode 1102 20 og andre mølleriprodukter af majs med partikelstørrelse på ≤ 500 mikron, der ikke anvendes til direkte konsum, og som henhører under KN-kode 1904 10 10 2 000 (23) ▼B 2.7. T-2-toksin og HT-2-toksin (17) Summen af T-2-toksin og HT-2-toksin 2.7.1. Uforarbejdet korn (18) og kornprodukter







Del 3: Metaller Fødevare (1) Grænseværdi (mg/kg vådvægt) 3.1. Bly 3.1.1. Rå mælk (6), varmebehandlet mælk og mælk til fremstilling af mælkebaserede produkter 0,020 3.1.2. Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn (4) ►M3 (8) ◄ 0,020 3.1.3. Kød (undtagen spiselige slagtebiprodukter) af kvæg, får, svin og fjerkræ (6) 0,10 3.1.4. Spiselige slagtebiprodukter af kvæg, får, svin og fjerkræ (6) 0,50 3.1.5. Fiskekød (muskelkød) (24) (25) 0,30 3.1.6. Krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) (26) 0,50 3.1.7. Toskallede bløddyr (26) 1,5 3.1.8. Blæksprutter (uden organer) (26) 1,0 3.1.9. Korn, bælgplanter og bælgfrugter 0,20 3.1.10. Grøntsager, undtagen kål, bladgrøntsager, friske urter og svampe (27). For kartofler gælder grænseværdien for skrællede kartofler 0,10 ▼M3 3.1.11 Kål, bladgrøntsager og følgende svampe (27): Agaricus bisporus (havechampignon), Pleurotus ostreatus (østershat), Lentinula edodes (Shitake) 0,30 ▼B 3.1.12. Frugter, undtagen bær og småfrugter (27) 0,10 3.1.13. Bær og småfrugter (27) 0,20 3.1.14. Fedtstoffer og olier, herunder mælkefedt 0,10 3.1.15. Frugtsaft, koncentreret frugtsaft i rekonstitueret form og frugtnektar (14) 0,050 3.1.16. Vin (herunder mousserende vin, men undtagen hedvin), æblecider, pærecider og frugtvin (11) 0,20 (28) 3.1.17. Aromatiseret vin, aromatiserede vinbaserede drikkevarer og aromatiserede cocktails af vinprodukter (13) 0,20 (28) ▼M3 3.2 Cadmium 3.2.1 Kød (undtagen spiselige slagtebiprodukter) af kvæg, får, svin og fjerkræ (6) 0,050 3.2.2 Hestekød, undtagen spiselige slagtebiprodukter (6) 0,20 3.2.3 Lever af kvæg, får, svin, fjerkræ og hest (6) 0,50 3.2.4 Nyre af kvæg, får, svin, fjerkræ og hest (6) 1,0 3.2.5 Fiskekød (muskelkød) (24) (25), undtagen fra de i punkt 3.2.6, 3.2.7 og 3.2.8 angivne fiskearter 0,050 3.2.6 Muskelkød af følgende fisk (24) (25): rygstribet pelamide (Sarda sarda) tobåndet havrude (Diplodus vulgaris) ål (Anguilla anguilla) tyklæbet multe (Chelon labrosus) hestemakrel (Trachurus spp.) luvar (Luvarus imperialis) makrel (Scomber spp.) sardin (Sardina pilchardus) sardinlignende arter (Sardinops spp.) tun (Thunnus spp., Euthynnus spp., Katsuwonus pelamis) Senegal-tunge (Dicologoglossa cuneata) 0,10 3.2.7 Muskelkød af følgende fisk (24) (25): fregatmakrel (Auxis spp.) 0,20 3.2.8 Muskelkød af følgende fisk (24) (25): ansjos (Engraulis spp.) sværdfisk (Xiphias gladius) 0,30 3.2.9 Krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) (26) 0,50 3.2.10 Toskallede bløddyr (26) 1,0 3.2.11 Blæksprutter (uden organer) (26) 1,0 3.2.12 Korn, undtagen klid, kim, hvede og ris 0,10 3.2.13 Klid, kim, hvede og ris 0,20 3.2.14 Sojabønner 0,20 3.2.15 Grøntsager og frugter, undtagen bladgrøntsager, friske urter, svampe, stængelgrøntsager, rodgrøntsager og kartofler (27) 0,050 3.2.16 Stængelgrøntsager, rodgrøntsager og kartofler, undtagen knoldselleri (27). For kartofler gælder grænseværdien for skrællede kartofler. 0,10 3.2.17 Bladgrøntsager, friske urter, knoldselleri og følgende svampe (27): Agaricus bisporus (havechampignon), Pleurotus ostreatus (østershat), Lentinula edodes (Shitake) 0,20 3.2.18 Svampe, undtagen de i punkt 3.2.17 anførte svampe (27) 1,0 ▼B 3.3. Kviksølv 3.3.1. Fiskevarer (26) og fiskekød (muskelkød) (24) (25), undtagen fra de i punkt 3.3.2 angivne fiskearter. Grænseværdien gælder for krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) 0,50 ▼M3 3.3.2 Muskelkød af følgende fisk (24) (25): havtaske (Lophius spp.) havkat (Anarhichas lupus) rygstribet pelamide (Sarda sarda) ål (Anguilla spp.) savbug (Hoplostethus spp.) skolæst (Coryphaenoides rupestris) helleflynder (Hippoglossus hippoglossus) sydafrikansk kingklip (Genypterus capensis) marlin (Makaira spp.) glashvarre (Lepidorhombus spp.) mulle (Mullus spp.) rosa kingklip (Genypterus blacodes) gedde (Esox lucius) ustribet pelamide (Orcynopsis unicolor) glyse (Trisopterus minutus) portugisisk pighaj (Centroscymnes coelolepis) rokke (Raja spp.) rødfisk (Sebastes marinus, S. mentella, S. viviparus) sejlfisk (Istiophorus platypterus) strømpebåndsfisk, sort sabelfisk (Lepidopus caudatus, Aphanopus carbo) blankesten (Pagellus spp.) haj (alle arter) escolar, oliefisk, smørmakrel, slangemakrel (Lepidocybium flavobrunneum, Ruvettus pretiosus, Gempylus serpens) stør (Acipenser spp.) sværdfisk (Xiphias gladius) tun (Thunnus spp., Euthynnus spp., Katsuwonus pelamis) 1,0 ▼M3 3.3.3 Kosttilskud (39) 0,10 ▼B 3.4. Tin (uorganisk) 3.4.1. Fødevarekonserves, undtagen drikkevarer 200 3.4.2. Drikkevarer på dåse, herunder frugtsaft og grøntsagssaft 100 3.4.3. Babymad og forarbejdede fødevarer baseret på cerealier på dåse til spædbørn og småbørn, undtagen tørrede produkter og produkter i pulverform (3) (29) 50 3.4.4. Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger på dåse til spædbørn og småbørn (herunder modermælkserstatninger udelukkende baseret på mælk og tilskudsblandinger udelukkende baseret på mælk), undtagen tørrede produkter og produkter i pulverform ►M3 (8) ◄ (29) 50 3.4.5. Diætpræparater på dåse til særlige medicinske formål (9) (29), der er specifikt bestemt til spædbørn, undtagen tørrede produkter og produkter i pulverform 50







Del 4: 3-monochlorpropan-1,2-diol (3-MCPD) Fødevare (1) Grænseværdi (μg/kg) 4.1. Hydrolyseret vegetabilsk protein (30) 20 4.2. Sojasauce (30) 20







Del 5: Dioxiner og PCB'er (31) Fødevare Grænseværdi Summen af dioxiner (WHO-PCDD/F-TEQ) (32) Summen af dioxiner og dioxinlignende PCB'er (WHO-PCDD/F-PCB-TEQ) (32) 5.1. Kød og kødprodukter (undtagen spiselige slagtebiprodukter) af følgende dyr (6): — kvæg og får 3,0 pg/g fedt (33) 4,5 pg/g fedt (33) — fjerkræ 2,0 pg/g fedt (33) 4,0 pg/g fedt (33) — svin 1,0 pg/g fedt (33) 1,5 pg/g fedt (33) 5.2. Lever af de i punkt 5.1 (6) angivne landdyr og produkter heraf 6,0 pg/g fedt (33) 12,0 pg/g fedt (33) 5.3. Fiskekød (muskelkød), fiskevarer og produkter heraf, undtagen ål (25) ►M2 (34) ◄ . Grænseværdien gælder for krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) 4,0 pg/g vådvægt 8,0 pg/g vådvægt 5.4. Muskelkød af ål (Anguilla anguilla) og produkter heraf 4,0 pg/g vådvægt 12,0 pg/g vådvægt 5.5. Rå mælk (6) og mejeriprodukter (6), herunder smørfedt 3,0 pg/g fedt (33) 6,0 pg/g fedt (33) 5.6. Hønseæg og ægprodukter (6) 3,0 pg/g fedt (33) 6,0 pg/g fedt (33) 5.7. Fedt af følgende dyr: — kvæg og får 3,0 pg/g fedt 4,5 pg/g fedt — fjerkræ 2,0 pg/g fedt 4,0 pg/g fedt — svin 1,0 pg/g fedt 1,5 pg/g fedt 5.8. Blandet animalsk fedt 2,0 pg/g fedt 3,0 pg/g fedt 5.9. Vegetabilske olier og fedtstoffer 0,75 pg/g fedt 1,5 pg/g fedt 5.10. Marinolie (olie af hele fisk, fiskelevertran og olier af andre havorganismer bestemt til konsum) 2,0 pg/g fedt 10,0 pg/g fedt ▼M2 5.11 Fiskelever og produkter heraf, undtagen de i punkt 5.10 angivne marinolier — 25,0 pg/g vådvægt (32) ►M2 (38) ◄ ▼B







Del 6: Polycykliske aromatiske hydrocarboner Fødevare Grænseværdi (μg/kg vådvægt) 6.1. Benzo(a)pyren (35) 6.1.1. Olier og fedtstoffer (undtagen kakaosmør), der er bestemt til direkte konsum eller til anvendelse som ingrediens i fødevarer 2,0 6.1.2. Røget kød og røgede kødprodukter 5,0 6.1.3. Røget fiskekød (muskelkød) og røgede fiskevarer (25) (36), undtagen toskallede bløddyr. Grænseværdien gælder for røgede krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) 5,0 6.1.4. Ikke-røget fiskekød (muskelkød) (24) (25) 2,0 6.1.5. Ikke-røgede krebsdyr og blæksprutter (26). Grænseværdien gælder for krebsdyr, undtagen brunt krabbekød og undtagen kød fra hoved og thorax af hummer og lignende store krebsdyr (Nephropidae og Palinuridae) 5,0 6.1.6. Toskallede bløddyr (26) 10,0 6.1.7. Forarbejdede fødevarer baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (3) (29) 1,0 6.1.8. Modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn, herunder modermælkserstatninger udelukkende baseret på mælk og tilskudsblandinger udelukkende baseret på mælk ►M3 (8) ◄ (29) 1,0 6.1.9. Diætpræparater til særlige medicinske formål (9) (29), der er specifikt bestemt til spædbørn 1,0