1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om bygge-
varer
(89/106/EØF)
(EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993 L 220 1 30.8.1993
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administra-
tive bestemmelser om byggevarer
(89/106/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Det påhviler medlemsstaterne at sikre sig, at bygge- og anlægsarbejder
på deres område konstrueres og udføres på en sådan måde, at de ikkebringer mennesker, husdyr og ejendom i fare og samtidig overholderandre væsentlige krav i almenvellets interesse;
i medlemsstaterne stilles der i lovbestemmelser krav i forbindelse med
byggeri, som ikke alene vedrører sikkerhed, men ogsåsundhed, hold-barhed, energibesparelser, miljøbeskyttelse, økonomiske aspekter ogandre aspekter, der er af betydning for almenvellet;
disse krav, som ofte er nedfældet i nationale love og administrative
bestemmelser, har direkte indflydelse påarten af de byggevarer, deranvendes, og er afspejlet i nationale standarder, tekniske godkendelserog andre tekniske specifikationer og bestemmelser, som ved deresforskelligartethed udgør en hindring for samhandelen inden for Fælles-skabet;
i hvidbogen om gennemførelse af det indre marked, som blev godkendt
af Det Europæiske Råd i juni 1985, anføres det i punkt 71, at vissesektorer inden for den generelle politik, navnlig bygge- og anlægssek-toren, skal have særlig vægt; de tekniske handelshindringer inden forbygge- og anlægssektoren skal, hvis de ikke kan fjernes gennemgensidig anerkendelse af ækvivalens mellem medlemsstater, fjernes ioverensstemmelse med den i Rådets resolution af 7. maj 1985 (
4)fast-
satte nye metode, som indebærer en definition af væsentlige krav medhensyn til sikkerhed og andre aspekter, som er vigtigte for almenvellet,uden at det gældende og berettigede beskyttelsesniveau i medlemssta-terne derved forringes;
de væsentlige krav udgør både de generelle og de specifikke kriterier,
som bygværker skal opfylde, og ved disse krav forstås, at de nævntebygværker med en vis grad af sikkerhed skal opfylde et eller flere elleralle disse krav, når og hvis de omfattes af reglerne;
som grundlag for harmoniserede standarder eller andre tekniske specifi-
kationer påeuropæisk plan og til udarbejdelse eller udstedelse af euro-pæisk teknisk godkendelse udfærdiges der basisdokumenter medhenblik påat give de væsentlige krav konkret form påteknisk niveau;
disse væsentlige krav danner udgangspunkt for udarbejdelse af harmoni-
serede standarder for byggevarer påeuropæisk plan; for at det fællesindre marked kan blive til såstor nytte som muligt, for at give flestmulige producenter adgang til dette marked, for at sikre, at markedetbliver sågennemsigtigt som muligt, og for at tilvejebringe forudsætnin-gerne for et harmoniseret samlet regelsæt inden for byggeriet bør der i
(1) EFT nr. C 93 af 6. 4. 1987, s. 1.
(2) EFT nr. C 305 af 16. 11. 1987, s. 74, og EFT nr. C 326 af 19. 12. 1988.
(3) EFT nr. C 95 af 11. 4. 1988, s. 29.
(4) EFT nr. C 136 af 4. 6. 1985, s. 1.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 3
▼B
såvidt omfang og såhurtigt som muligt indføres harmoniserede stan-
darder; disse standarder er nu udarbejdet af private organer udenmandat; derfor anerkendes Den Europæiske Standardiseringsorganisa-tion (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardise-ring (CENELEC) som kompetente organer til vedtagelse af harmonise-rede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer forsamarbejdet mellem Kommissionen og disse to organer, der blev under-tegnet den 13. november 1984; i dette direktiv forstås ved en harmoni-seret standard en teknisk specifikation (europæisk standard eller harmo-niseret dokument), som et af eller begge disse organer har vedtaget eftermandat fra Kommissionen i overensstemmelse med Rådets direktiv83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure medhensyn til tekniske standarder og forskrifter (
1);
byggevarers særlige beskaffenhed kræver en præcis udformning af disse
harmoniserede standarder; det er derfor nødvendigt at udarbejde basis-dokumenter med henblik påat etablere en forbindelse mellem mandaterfor standarder og væsentlige krav; i harmoniserede standarder, der såvidt muligt udformes som ydeevneniveau for varen, tages der hensyn tildisse basisdokumenter, der skal udarbejdes i samarbejde med medlems-staterne;
det ydeevneniveau og de krav, som varer fremover skal opfylde i
medlemsstaterne, skal opstilles i klasser i basisdokumenterne og i deharmoniserede tekniske specifikationer, således at der tages hensyn tilde forskellige væsentlige krav for visse bygværker og til de forskelligeforhold i medlemsstaterne;
harmoniserede standarder bør omfatte klassifikationer, som tillader
fortsat markedsføring af varer, der opfylder de væsentlige krav, og somfremstilles og anvendes lovligt i overensstemmelse med tekniske traditi-oner, der bygger påvejrforhold og andre lokale forhold;
en vare anses for at være egnet, hvis den opfylder kravene i en harmoni-
seret standard, en europæisk teknisk godkendelse eller en ikke-harmoni-seret teknisk specifikation, der er anerkendt påfællesskabsniveau; hvisen vare er af ringe betydning med hensyn til de væsentlige krav, og hvisden afviger fra eksisterende tekniske specifikationer, kan et anerkendtorgan attestere dens egnethed;
varer, der på denne måde har opnået godkendelse som egnede, kan
kendes påEF-mærket; de skal frit kunne omsættes og frit kunneanvendes til det tilsigtede formål overalt i Fællesskabet;
hvor det drejer sig om varer, for hvilke der ikke kan fastsættes europæ-
iske standarder, eller for hvilke sådanne ikke kan forventes udarbejdetinden for et rimeligt tidsrum, eller varer, der afviger væsentligt fra enstandard, kan egnetheden attesteres ved en europæisk teknisk godken-delse pågrundlag af fælles retningslinjer; de fælles retningslinjer forudstedelse af europæiske tekniske godkendelser vedtagelse pågrundlagaf basisdokumenterne;
i tilfælde, hvor der ikke findes harmoniserede standarder eller europæ-
iske tekniske godkendelser, kan nationale eller andre ikke-harmonise-rede tekniske specifikationer anerkendes som grundlag for en formo-dning for, at de væsentlige krav er opfyldt;
det er nødvendigt at sikre, at varerne er i overensstemmelse med de
harmoniserede standarder og ikke-harmoniserede tekniske specifikati-oner, der er anerkendt påeuropæisk plan, ved hjælp af fabrikantensproduktionskontrol, tilsyn, afprøvning, bedømmelse og attestering, somskal udføres af en uafhængig og kvalificeret tredjemand eller af fabri-kanten selv;
der fastsættes midlertidigt en særprocedure for de varer, for hvilke der
endnu ikke findes standarder eller tekniske godkendelser, der er aner-kendt påeuropæisk plan; disse procedurer skal gøre det lettere atanerkende resultaterne af afprøvninger, der er foretaget i en anden
(1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 4
▼B
medlemsstat i overensstemmelse med de tekniske krav, der gælder ibestemmelsesmedlemsstaten;
der bør oprettes et stående byggeudvalg bestående af eksperter udpeget
af medlemsstaterne med den opgave at biståKommissionen ispørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med dette direktivs praktiskegennemførelse og anvendelse;
medlemsstaternes ansvar for sikkerhedsmæssige, sundhedsmæssige og
andre forhold, som er omfattet af de væsentlige krav påderes områ de,bør anerkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der fastsættes passendebeskyttelsesforanstaltninger —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde — Definitioner — Krav — Tekniske Specifika-
tioner — Frie Varebevægelser
Artikel 1
1. Dette direktiv gælder for byggevarer, for såvidt de væsentlige
krav til bygværker efter artikel 3, stk. 1, vedrører dem.
2. I dette direktiv forstås ved »byggevarer« alle varer, som frem-
stilles med henblik påat indgåvarigt i bygværker, herunder bygningerog anlægsarbejder
»Byggevarer« benævnes i det følgende »varer«; bygværker, herunder
bygninger og anlægsarbejder, benævnes i det følgende »bygværker«.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at de i artikel 1 omhandlede varer, der er bestemt til brug ibygværker, kun kan markedsføres, hvis de er egnede til den anvendelse,de er bestemt til, dvs. at de har sådanne egenskaber, at de bygværker,hvori de skal indgå, monteres, anvendes eller installeres, såfremt dissebygværker er korrekt udformet og opført, kan opfylde de væsentligekrav, der omhandles i artikel 3, hvis og når sådanne bygværker eromfattet af forskrifter, der indeholder sådanne krav.
▼
M1
2. a) Når byggevarer omfattes af andre direktiver, som vedrører andre
aspekter, og som foreskriver anbringelse af den i artikel 4, stk. 2,omhandlede CE-mærkning, angiver denne mærkning, at varerneogsåformodes at opfylde bestemmelserne i de på gældende direk-tiver.
b) Hvis fabrikanten i henhold til et eller flere af disse direktiver kan
vælge, hvilken ordning han vil anvende i en overgangsperiode,viser »CE-mærkningen« imidlertid kun, at byggevarerne opfylderde direktiver, som fabrikanten anvender. I såfald skal referen-cerne vedrørende de anvendte direktiver, som offentliggjort i De
Europæiske Fællesskabers Tidende , anføres påde dokumenter,
vejledninger eller instruktioner, som kræves i henhold til nævntedirektiver, og som ledsager varerne.
▼
B
3. Hvis et senere direktiv i hovedsagen vedrører andre aspekter ogkun i begrænset omfang de væsentlige krav i nærværende direktiv, skaldette senere direktiv indeholde bestemmelser, der sikrer, at det ogsåomfatter kravene i nærværende direktiv.
4. Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for under
overholdelse af traktaten at stille de krav, som de finder nødvendige forat sikre beskyttelsen af arbejdstagere ved anvendelsen af varerne, for såvidt dette ikke indebærer ændringer af varerne i forhold til specifikatio-nerne i dette direktiv.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 3
1. De væsentlige krav til bygværker, som kan have indflydelse påen
vares tekniske egenskaber, fremgår af målsætningerne i bilag I. Et ellerflere af eller alle disse krav kan finde anvendelse; de skal opfyldes iløbet af en økonomisk rimelig levetid.
2. For at tage hensyn til eventuelle forskelle med hensyn til geogra-
fisk beliggenhed, klima og levevis samt eventuelle forskelle med hensyntil beskyttelsesniveauer pånationalt, regionalt eller lokalt plan kan der ide i stk. 3 omhandlede dokumenter og i de i artikel 4 omhandledetekniske specifikationer for hvert væsentligt kravs vedkommendeopstilles klasser for de krav, der skal opfyldes.
3. De væsentlige krav vil blive præciseret i dokumenter (basisdoku-
menter), med hvilke der skabes de nødvendige forbindelser mellem devæsentlige krav i stk. I og standardiseringsmandaterne, mandaternevedrørende retningslinjer for den europæiske tekniske godkendelse elleranerkendelse af andre tekniske specifikationer i henhold til artikel 4 og5.
Artikel 4
1. Standarder og tekniske godkendelser benævnes i dette direktiv
»tekniske specifikationer«.
I dette direktiv er harmoniserede standarder de tekniske specifikationer,
der er vedtaget af CEN eller CENELEC eller af begge efter mandat fraKommissionen i henhold til direktiv 83/189/EØF, pågrundlag af enudtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 19, og i overensstem-melse med de generelle bestemmelser for samarbejdet mellemKommissionen og disse to organer, der blev undertegnet den 13.november 1984.
▼
M1
2. Medlemsstaterne går ud fra, at byggevarer er egnet til deresformål, hvis de er af en sådan beskaffenhed, at bygværker, som deindgår i, og som er konstrueret og opført korrekt, opfylder de i artikel 3nævnte væsentlige krav, og når disse varer er forsynet med »CE-mærk-ning«, som viser, at de opfylder alle bestemmelser i dette direktiv,herunder ogsåde i kapitel V omhandlede procedurer for overensstem-melsesvurdering og proceduren i kapitel III. »CE-mærkningen« atte-sterer:
▼
B
a) at de er i overensstemmelse med de relevante nationale standarder,
hvortil de harmoniserede standarder er blevet omsat, og hvorom derer offentliggjort meddelelse i DeEuropæiskeFællesskabersTidende .
Medlemsstaterne offentliggør referencerne for disse nationale stan-darder
b) at de er i overensstemmelse med en europæisk teknisk godkendelse,
som er udstedt efter fremgangsmåden i kapitel III, eller
c) at de er i overensstemmelse med de i stk. 3 omhandlede nationale
tekniske specifikationer, hvis der ikke findes harmoniserede specifi-kationer; der udfærdiges en liste over disse nationale specifikationerefter fremgangsmåden i artikel 5, stk. 2.
3. Medlemsstaterne kan meddele Kommissionen teksterne til de af
deres nationale tekniske specifikationer, som de anser for at være ioverensstemmelse med de væsentlige krav i artikel 3. Kommissionenfremsender straks disse nationale tekniske specifikationer til de øvrigemedlemsstater. Kommissionen meddeler efter fremgangsmåden i artikel5, stk. 2, medlemsstaterne de nationale tekniske specifikationer, somkan formodes at være i overensstemmelse med de væsentlige krav iartikel 3.
Denne procedure iværksættes og varetages af Kommissionen i samråd
med det udvalg, der er omhandlet i artikel 19.
Medlemsstaterne offentliggør referencerne til disse tekniske specifikati-
oner. Kommissionen offentliggør dem desuden i DeEuropæiskeFælles-
skabers Tidende .
1989L0106 —DA—02.08.1993 —001.001 —6
▼B
4. Hvis en fabrikant eller dennes i Fællesskabet etablerede befuld-mægtigede ikke eller kun delvis har anvendt de eksisterende tekniskespecifikationer, der er nævnt i stk. 2, og som nødvendiggør, at varen ioverensstemmelse med kriterierne i artikel 13, stk. 4, skal indgives medhenblik påudstedelse af en overensstemmelseserklæring som defineret ibilag III, nr. 2, ii), variant 2 og 3, skal de tilsvarende afgørelser ihenhold til artikel 13, stk. 4, og bilag III finde anvendelse, og der skaltræffes afgørelse om en sådan vares egnethed til brug, jf. artikel 2, stk.1, i overensstemmelse med fremgangsmåden i bilag III, nr. 2, ii), variant2.
5. Kommissionen udarbejder, forvalter og reviderer med regelmæs-
sige mellemrum og i samråd med det udvalg, der er omhandlet i artikel19, en liste over varer, der spiller en begrænset rolle med hensyn tilsundhed og sikkerhed, og herpåopførte varer kan markedsføres underforudsætning af, at fabrikanten har udstedt en erklæring om deres over-ensstemmelse med anerkendt teknologisk praksis.
▼
M1
6. »CE-mærkningen« betyder, at en vare opfylder kravene i stk. 2 og4. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant haransvaret for, at »CE-mærkningen« anbringes påselve varen, påen påvaren fastgjort etiket, påvarens emballage eller påde ledsagendehandelsdokumenter.
▼
B
Bilag III indeholder en model for ►M1CE-mærkning ◄og betingel-
serne for brugen heraf.
Varer, der er nævnt i stk. 5, måikke forsynes med
►M1CE-mærkning ◄.
Artikel 5
1. Mener en medlemsstat eller Kommissionen, at de harmoniserede
standarder eller europæiske tekniske godkendelser, der er omhandlet iartikel 4, stk. 2, litra a) og b), eller de mandater, der er omhandlet ikapitel II, ikke opfylder bestemmelserne i artikel 2 og 3, underretter denpågældende medlemsstat eller Kommissionen det udvalg, der eromhandlet i artikel 19, med angivelse af årsagerne hertil. Udvalgetafgiver hasteudtalelse.
Påbaggrund af udtalelsen fra udvalget og efter høring af det udvalg, der
er nedsat i henhold til direktiv 83/189/EØF, hvis der er tale om harmo-niserede standarder, giver Kommissionen medlemsstaterne meddelelseom, hvorvidt de pågældende standarder eller godkendelser bør udgå afde publikationer, der er nævnt i artikel 7, stk. 3.
2. Såsnart Kommissionen har modtaget den meddelelse, der er
nævnt i artikel 4, stk. 3, hører den udvalget. Påbaggrund af udtalelsenfra udvalget underretter Kommissionen medlemsstaterne om, hvorvidtden pågældende tekniske specifikation er omfattet af formodningen omoverensstemmelse, og offentliggør i såfald en reference hertil i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Hvis Kommissionen eller en medlemsstat er af den opfattelse, at en
teknisk specifikation ikke længere opfylder de betingelser, der ernødvendige for at være omfattet af formodningen om overensstemmelsemed bestemmelserne i artikel 2 og 3, hører Kommissionen det udvalg,der er omhandlet i artikel 19. Påbaggrund af udtalelsen fra udvalgetunderretter Kommissionen medlemsstaterne om, hvorvidt den pågæl-dende nationale tekniske specifikation fortsat skal være omfattet afformodningen om overensstemmelse og, hvis det ikke er tilfældet, omhvorvidt den reference hertil, der er nævnt i artikel 4, stk. 3, skalbortfalde.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne kan ikke modsætte sig, at varer, som opfylder
dette direktivs bestemmelser, omsættes, markedsføres eller tages i brugpåderes områ de.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 7
▼B
Medlemsstaterne sørger for, at brug af sådanne varer til det formål, de
er bestemt til, ikke hindres af regler eller betingelser, som pålægges afoffentlige organer eller af private organer, der optræder som offentligtforetagende eller offentligt organ pågrund af en monopolstilling.
2. Medlemsstaterne kan dog tillade, at varer, der ikke er omfattet af
artikel 4, stk. 2, markedsføres påderes områ de, hvis de opfylder natio-nale bestemmelser, der er i overensstemmelse med traktaten, indtil de ikapitel II og III omhandlede europæiske tekniske specifikationer fast-sætter andet. Kommissionen og det udvalg, der er omhandlet i artikel19, vil regelmæssigt følge udviklingen inden for de europæiske tekniskespecifikationer og tage dem op til revision.
3. Hvis der i de relevante europæiske tekniske specifikationer eller
pågrundlag af basisdokumenterne, jf. artikel 3, stk. 3, skelnes mellemforskellige klasser med hvert sit ydeevneniveau, kan medlemsstaternekun fastsætte de ydeevneniveauer, som ogsåskal overholdes påderesområde, hvis disse krav ligger inden for fællesskabsklasserne, og kununder anvendelse af alle, nogle eller én klasse.
KAPITEL II
Harmoniserede standarder
Artikel 7
1. For at sikre kvaliteten af de harmoniserede standarder for varer
skal de europæiske standardiseringsorganer udarbejde standarderne pågrundlag af mandater, som Kommissionen efter fremgangsmåden idirektiv 83/189/EØF udsteder til dem efter høring af det udvalg, der eromhandlet i artikel 19, i overensstemmelse med de generelle bestem-melser for samarbejdet mellem Kommissionen og disse organer, derblev undertegnet den 13. november 1984.
2. De pådenne må de udarbejdede standarder skal såvidt muligt
affattes som ydeevnekrav til varerne under hensyn til basisdokumen-terne
3. Når de europæiske standardiseringsorganer har udstedt standar-
derne, offentliggør Kommissionen disse standarder i De Europæiske
Fællesskabers Tidende , C-udgaven, med angivelse af referencerne.
KAPITEL III
Europæisk teknisk godkendelse
Artikel 8
1. Den europæiske tekniske godkendelse er en positiv teknisk vurde-
ring af en vares egnethed til et bestemt formål i henseende til opfyldelseaf de væsentlige krav, der gælder for de bygværker, hvori varen skalanvendes.
2. Europæisk teknisk godkendelse kan gives til
a) varer, for hvilke der hverken foreligger en harmoniseret standard
eller en anerkendt national standard eller et mandat til en harmoni-seret standard, og for hvilke Kommissionen efter høring af detudvalg, der er omhandlet i artikel 19, mener, at der ikke eller endnuikke kan udarbejdes en standard og
b) varer, som afviger betydeligt fra harmoniserede eller anerkendte
nationale standarder.
Selv i tilfælde, hvor der er udstedt et mandat til en harmoniseret
standard, udelukker bestemmelserne i litra a) ikke, at der kan giveseuropæisk teknisk godkendelse, hvorom der allerede er ansøgt forprodukter, for hvilke der findes retningslinjer for godkendelsen. Dettegælder, indtil den harmoniserede standard træder i kraft i medlemssta-terne.
3. I særlige tilfælde kan Kommissionen som en undtagelse fra stk. 2,
litra a), efter høring af det udvalg, der er omhandlet i artikel 19, tillade,at der for varer, for hvilke der foreligger et mandat til en harmoniseret
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 8
▼B
standard, eller for hvilke Kommissionen har fastslået, at en harmoni-seret standard kan udarbejdes, udstedes en europæisk teknisk godken-delse. Tilladelsen kan kun gælde i et bestemt tidsrum.
4. Den europæiske tekniske godkendelse udstedes normalt for fem
år. Dette tidsrum kan forlænges.
Artikel 9
1. Den europæiske tekniske godkendelse for en vare udarbejdes på
grundlag af undersøgelser, afprøvninger og en bedømmelse, der erbaseret påde i artikel 3, stk. 3, omhandlede basisdokumenter og påde iartikel 11 omhandlede retningslinjer for varen eller den varetype, dentilhører.
2. Foreligger de i artikel 11 omhandlede retningslinjer ikke eller
endnu ikke, kan der med henvisning til de relevante væsentlige krav ogbasisdokumenterne udstedes en europæisk teknisk godkendelse, hvisgodkendelsesorganerne i de i bilag II omhandlede organisationer underet har bedømt varen positivt. Hvis godkendelsesorganerne ikke er enige,forelægges sagen for det udvalg, der er omhandlet i artikel 19.
3. Den europæiske tekniske godkendelse for en vare udstedes i en
medlemsstat efter fremgangsmåden i bilag II på anmodning af fabri-kanten eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigede
Artikel 10
1. Hver medlemsstat meddeler de øvrige medlemsstater og
Kommissionen navn og adresse påde organer, som den autoriserer til atudstede europæiske tekniske godkendelser.
2. Godkendelsesorganerne skal opfylde kravene i dette direktiv og
skal navnlig kunne
— vurdere nye varers egnethed pågrundlag af videnskabelig og prak-
tisk viden,
— træffe afgørelse uden at tage hensyn til berørte fabrikanters eller
disses befuldmægtigedes interesser og
— sammenfatte alle berørte parters bidrag i en afvejet vurderirng.
3. Fortegnelsen over de organer, der har tilladelse til at udstede
europæiske tekniske godkendelser, samt enhver ændring af dennefortegnelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende ,C -
udgaven.
Artikel 11
1. Kommissionen giver efter høring af det udvalg, der er omhandlet i
artikel 19, organisationen for de af medlemsstaterne udpegede godken-delsesorganer mandat til at udarbejde retningslinjer for den europæisketekniske godkendelse for en vare eller en varetype.
2. Retningslinjerne for den europæiske tekniske godkendelse for en
vare eller en varetype skal navnlig indeholde følgende:
a) en liste over de basisdokumenter, der skal tages hensyn til, jf artikel
3, stk. 3,
b) de konkrete krav til varen i overensstemmelse med de væsentlige
krav i artikel 3, stk. 1,
c) afprøvningsmetoderne,
d) metoden til vurdering og bedømmelse af resultaterne af afprøv-
ningen,
e) kontrol- og overensstemmelsesprocedurerne, der skal være i overens-
stemmelse med artikel 13, 14 og 15,
f) gyldighedsperioden for den europæiske tekniske godkendelse.
3. Medlemsstaterne offentliggør retningslinjerne for den europæiske
tekniske godkendelse påderes officielle sprog efter høring af detudvalg, der er omhandlet i artikel 19.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 9
▼B
KAPITEL IV
Basisdokumenter
Artikel 12
1. Kommissionen giver efter høring af det udvalg, der er omhandlet i
artikel 19, de faglige udvalg, hvori medlemsstaterne er repræsenteret,mandat til at udarbejde de i artikel 3, stk. 3, omhandlede basisdoku-menter.
2. Basisdokumenterne
a) præciserer de i artikel 3 og bilag I fastsatte væsentlige krav, idet de
harmoniserer terminologien og de tekniske grundlag og anførerklasser og niveauer for hvert enkelt krav, når dette er nødvendigt, ognår den videnskabelige og tekniske viden gør det muligt,
b) anviser fremgangsmåder for påvisning af den indbyrdes sammen-
hæng mellem disse klasser eller niveauer af krav og de i artikel 4omhandlede tekniske specifikationer: f.eks. beregnings- og påvis-ningsmetoder, tekniske konstruktionsregler mm.
c) tages i betragtning ved udarbejdelsen af harmoniserede standarder og
retningslinjer for den europæiske tekniske godkendelse samt forgodkendelsen af nationale tekniske specifikationer ifølge artikel 4,stk. 3.
3. Kommissionen offentliggør basisdokumenterne i De Europæiske
Fællesskabes Tidende , C-udgaven, efter høring af det udvalg, der er
omhandlet i artikel 19.
KAPITEL V
Attestering af overensstemmelse
Artikel 13
1. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægti-
gede er ansvarlig for attesteringen af, at varer er i overensstemmelsemed kravene i en teknisk specifikation, jf. artikel 4.
2. De varer, som er underlagt attestering af overensstemmelsen,
formodes at være i overensstemmelse med tekniske specifikationer somomhandlet i artikel 4. Overensstemmelsen fastslås ved afprøvning ellerandre beviser pågrundlag af de tekniske specifikationer, jf. bilag III.
3. Attesteringen af en vares overensstemmelse forudsætter,
a) at fabrikanten har en produktionskontrolordning i fabrikken, hvorved
det sikres, at varerne er i overensstemmelse med de relevantetekniske specifikationer eller
b) at der for særlige varer, der er angivet i de relevante tekniske
specifikationer som supplement til produktionskontrolordningen ifabrikken, inddrages et hertil autoriseret certificeringsorgan i bedøm-melsen og overvågningen af produktionskontrollen og af selve varen.
4. Valget af procedure som omhandlet i stk. 3 for en given vare eller
varetype fastlægges af Kommissionen efter høring af det udvalg, der eromhandlet i artikel 19, afhængigt af
a) varens betydning i forhold til de væsentlige krav, navnlig i forbin-
delse med sundhed og sikkerhed,
b) varens beskaffenhed,
c) hvorledes ændringer i varens egenskaber indvirker pådens funktion,
d) hvor hyppigt der opstår fejl ved fremstillingen af vareni overensstemmelse med de nærmere enkeltheder, der er anført i bilag
III.
I alle tilfælde skal den valgte procedure være den billigste procedure,
der er forenelig med sikkerhedshensyn.
1989L0106 —DA—02.08.1993 —001.001 —10
▼B
Den således fastlagte procedure skal anføres i mandaterne og i dentekniske specifikation eller ved offentliggørelsen af denne specifikation.
5. Ved fremstilling af en vare i et enkelt eksemplar (og ikke i serier)
er det tilstrækkeligt med en erklæring om overensstemmelse, jf. bilagIII, nr. 2, under nr. ii), variant 3, medmindre andet bestemmes i dentekniske specifikation for såvidt angå r varer, der har særlig storindvirkning påsundhed og sikkerhed.
Artikel 14
1. Under hensyn til bilag III fører de angivne procedurer
a) for såvidt angå r artikel 13, stk. 3, litra a), til, at fabrikanten eller
dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigede udsteder enerklæring om varens overensstemmelse eller
b) for såvidt angå r artikel 13, stk. 3, litra b), til, at et autoriseret
certificeringsorgan udsteder en typeattest for en for produktionskon-trol- og overvågningsordning eller for selve varen.
Enkelthederne i procedurerne for attestering af overensstemmelsen er
anført i bilag III.
2. Fabrikantens overensstemmelseserklæring eller typeattesten beret-
tiger fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægti-gede til at anbringe den rette ►
M1CE-mærkning ◄påselve varen,
påen etikette, som er fastgjort til varen, påemballagen eller pådeledsagende handelsdokumenter. En model af►
M1CE-mærkningen ◄og anvendelsesforskrifterne for hver
procedure for attestering af overensstemmelsen findes i bilag III.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne sørger for, at ►M1CE-mærkning ◄anvendes
korrekt.
▼M1
2. Med forbehold af artikel 21:
a) er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant,
hvis en medlemsstat konstaterer, at »CE-mærkningen« er blevetanbragt uberettiget, forpligtet til at sørge for, at varen igen bringes tilat opfylde bestemmelserne om »CE-mærkning«, og at overtrædelsenbringes til ophør påde betingelser, som medlemsstaten har fastsat;
b) skal medlemsstaten, såfremt varen fortsat ikke opfylder kravene,
træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbydemarkedsføring af den pågældende vare eller sikre, at den trækkestilbage fra markedet efter fremgangsmåden i artikel 21.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
forbyde, at der påvarerne eller deres emballage anbringes mærkning,der kan vildlede tredjemand med hensyn til »CE-mærkningens« betyd-ning og grafiske udformning. Enhver anden mærkning kan anbringes påselve byggevarerne, påen påvarerne fastgjort etiket, påemballageneller påde ledsagende handelsdokumenter, forudsat at dette ikke gør»CE-mærkningen« mindre synlig eller letlæselig.
▼
B
KAPITEL VI
Særprocedurer
Artikel 16
1. Når der for en given vare ikke foreligger tekniske specifikationer i
artikel 4, anser bestemmelsesmedlemsstaten efter anmodning i hvertenkelt tilfælde varen for at være i overensstemmelse med gældendenationale bestemmelser, når den har opnået et tilfredsstillende resultatved afprøvninger og kontroller, der er udført af et autoriseret organ ioprindelsesmedlemsstaten efter metoder, som er gældende i bestemmel-sesmedlemsstaten eller af denne anerkendes som ækvivalent.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 11
▼B
2. Oprindelsesmedlemsstaten meddeler bestemmelsesmedlemsstaten,
efter hvis bestemmelser afprøvning og kontrol skal udføres, hvilketorgan den agter at autorisere hertil. Bestemmelsesmedlemsstaten ogoprindelsesmedlemsstaten stiller alle fornødne oplysninger til rådighedfor hinanden. Efter at de har udvekslet oplysninger, godkender oprindel-sesmedlemsstaten det udpegede organ. Har en medlemsstat betænkelig-heder, skal den begrunde disse og underrette Kommissionen
3. Medlemsstaterne sørger for, at de udpegede organer yder hinanden
al nødvendig bistand.
4. Konstaterer en medlemsstat, at et autoriseret organ ikke gennem-
fører afprøvninger og kontroller korrekt efter dens nationale bestem-melser, meddeler den dette til den medlemsstat, hvor organet er autori-seret. Medlemsstaten underretter inden for en passende frist den medde-lende medlemsstat om de foranstaltninger, der er blevet truffet. Hvisden meddelende medlemsstat ikke anser de trufne foranstaltninger fortilstrækkelige, kan den forbyde markedsføringen og ibrugtagningen afden pågældende vare eller stille særlige betingelser herfor. Den under-retter den anden medlemsstat og Kommissionen herom.
Artikel 17
Bestemmelsesmedlemsstaterne tillægger rapporter og typeattester, der
udstedes i oprindelsesmedlemsstaten efter proceduren i artikel 16,samme værdi som tilsvarende nationale dokumenter.
KAPITEL VII
Autoriserede organer
Artikel 18
▼M1
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrigemedlemsstater om, hvilke certificeringsorganer, tilsynsorganer ogprøvelaboratorier, de har udpeget til at udføre de opgaver, som skaludføres med henblik påtekniske godkendelser, udstedelse af typeatte-ster, kontroller og afprøvninger i henhold til dette direktiv, samt omdisse organers navn og adresse og om hvilket identifikationsnummer,Kommissionen har tildelt dem.
Kommissionen offentliggør en liste over disse organer og laboratorier
samt deres identifikationsnummer og de opgaver og produkter, forhvilke de er udpeget, i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Kommissionen sørger for, at listen ajourføres.
▼
B
2. Certificeringsorganerne, tilsynsorganerne og prøvelaboratorierneskal opfylde de i bilag IV fastsatte kriterier
3. Medlemsstaterne skal give oplysning om, hvilke varer der falder
ind under de i stk. 1 omhandlede organers og laboratoriers kompetence,og hvilke opgaver der påhviler dem.
KAPITEL VIII
Det Stående Byggeudvalg
Artikel 19
1. Der nedsættes et »stående byggeudvalg«.2. Udvalget er sammensat af repræsentanter, der udpeges af
medlemsstaterne. Det har en repræsentant for Kommissionen somformand. Hver medlemsstat udpeger to repræsentanter. Repræsentan-terne kan ledsages af sagkyndige.
1989L0106 —DA— 02.08.1993 — 001.001 — 12
▼B
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 20
1. Det udvalg, der er omhandlet i artikel 19, kan påformandens eller
en medlemsstats anmodning undersøge ethvert spørgsmål i forbindelsemed gennemførelsen og den praktiske anvendelse af dette direktiv.
2. Bestemmelser vedrørende
a) fastlæggelse af klasser af krav, for såvidt de ikke er medtaget i
basisdokumenterne, og fastlæggelse af proceduren for attestering afoverensstemmelse i mandater vedrørende standarder i henhold tilartikel 7, stk. l, og retningslinjer for godkendelse i overensstemmelsemed artikel 11, stk. 1,
b) meddelelse af mandater vedrørende udarbejdelse af basisdokumenter
i henhold til artikel 12, stk. 1, og stillingtagen til basisdokumenter ihenhold til artikel 12, stk. 3,
c) godkendelse af nationale tekniske specifikationer, i henhold til
artikel 4, stk. 3
vedtages efter proceduren i stk. 3 og 4.
3. Kommissionen repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om detteudkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn-tagen til det pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler sigmed det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, forvedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Under afstemningen i udvalget tildeles de stemmer, derafgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som erfastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
4. Kommissionen vedtager de pågældende foranstaltninger, hvis de
er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er omhandlet iartikel 19.
Er foranstaltningerne ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse,
eller hvis der ikke er afgivet udtalelse, forelægger Kommissionen straksRådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træfferafgørelse med kvalificeret flertal.
Har Rådet ikke senest tre måneder efter forslagets forelæggelse truffet
afgørelse, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.
KAPITEL IX
Beskyttelsesklausul
Artikel 21
1. Konstaterer en medlemsstat, at en vare, der er erklæret i overens-
stemmelse med dette direktiv, ikke opfylder artikel 2 og 3, træffer denalle fornødne foranstaltninger til at trække varerne tilbage fra markedet,forbyde deres markedsføring eller begrænse den fri omsætning heraf.
Medlemsstaten underretter omgående Kommissionen om denne foran-
staltning og anfører begrundelsen for sin afgørelse, herunder især, omden manglende overensstemmelse skyldes:
a) manglende overholdelse af artikel 2 og 3, såfremt varen ikke
opfylder de i artikel 4 omhandlede tekniske specifikationer,
b) ukorrekt anvendelse af de i artikel 4 omhandlede tekniske specifika-
tioner,
c) en mangel i selve de i artikel 4 omhandlede tekniske specifikationer.
2. Kommissionen hører de pågældende parter snarest muligt. Konsta-
terer den efter denne høring, at foranstaltningen er berettiget, underretterden omgående den initiativtagende medlemsstat samt de øvrigemedlemsstater.
3. Er den i stk. 1 nævnte afgørelse begrundet i en mangel i standar-
derne eller i de tekniske specifikationer, og agter den medlemsstat, derhar truffet de pågældende foranstaltninger, at opretholde dem, hører
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 13
▼B
Kommissionen de berørte parter og underretter derefter inden to
måneder det udvalg, der er omhandlet i artikel 19, samt, såfremt detdrejer sig om mangler i en harmoniseret standard, det udvalg, der ernedsat i henhold til direktiv 83/189/EØF, og iværksætter proceduren iartikel 5, stk. 2.
4. Den berørte medlemsstat træffer passende foranstaltninger mod
den, der har afgivet overensstemmelseserklæringen, og underretterKommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
5. Kommissionen sørger for, at medlemsstaterne holdes underrettet
om procedurens forløb og resultater.
KAPITEL X
Afsluttende bestemmelser
Artikel 22
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden for en fristpå30 må neder fra dets meddelelse (
1). De underretter straks
Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder pådet områ de, der er omfattet af dettedirektiv.
Artikel 23
Senest den 31. december 1993 foretager Kommissionen efter høring af
det udvalg, der er omhandlet i artikel 19, en vurdering af, hvordan de idette direktiv fastsatte procedurer fungerer, og fremlægger om nødven-digt forslag til passende ændringer.
Artikel 24
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
(1) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 27. december 1988.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 14
▼B
BILAG I
VÆSENTLIGE KRAV
Med byggevarerne skal der kunne opføres bygværker, der (både i deres helhed
og i dele heraf) er egnede til brug ud fra et økonomisk synspunkt, og som idenne forbindelse opfylder nedennævnte væsentlige krav, når sådanne bygværkerer omfattet af forskrifter, der indeholder sådanne krav. Disse krav skal medforbehold af normal vedligeholdelse være opfyldt gennem en økonomisk rimeliglevetid. Ved opstillingen af kravene er der generelt taget hensyn til normalepåvirkninger.
1.Mekanisk modstandsdygtighed og stabilitet
Bygværket skal være konstrueret og opført på en sådan måde, at de påvirk-
ninger, det vil kunne komme ud for under opførelse og brug, ikke fremkaldernogen af følgende skader:
a) sammenstyrtning af hele bygværket eller dele heraf,
b) større deformationer i uacceptabelt omfang,
c) beskadigelse af andre af bygværkets dele eller af installationer eller fast
udstyr som følge af en større deformation af de bærende dele,
d) beskadigelse ved ydre påvirkning, som ikke står i et rimeligt forhold til
den oprindelige årsag.
2.Brandsikring
Bygværket skal være konstrueret og opført på en sådan måde, at følgende
krav kan opfyldes i tilfælde af brand:
— man skal kunne regne med bygværkets bæreevne i et bestemt tidsrum,— udvikling og spredning af ild og røg inde i selve bygningen skal være
begrænset,
— ilden måkun i begrænset omfang kunne brede sig til nabobygninger,— de personer, der befinder sig i bygningen, skal kunne forlade denne eller
evakueres påanden må de,
— redningsmandskabets sikkerhed skal være taget i betragtning.
3.Hygiejne, sundhed og miljø
Bygværket skal være konstrueret og opført på en sådan måde, at det ikke
udgør nogen risiko af hygiejne- eller sundhedsmæssig art for beboere ellernaboer pågrund af bl. a. følgende:
— afgivelse af giftige gasser,— tilstedeværelse af farlige partikler eller gas i luften,— farlig stråling,— forurening eller forgiftning af vand eller jord,— mangelfuld udledning af spildevand, røg og fast eller fydende affald,— fugtdannelse i dele af bygværket eller påoverflader inden i dette.
4.Sikkerhed ved anvendelsen
Bygværket skal være konstrueret og opført på en sådan måde, at anvendelsen
heraf ikke indebærer en uacceptabel risiko for drifts- eller arbejdsulykkersåsom glidning, fald, sammenstød, forbrændinger, elektriske stød og forvol-delse af eksplosionskader.
5.Beskyttelse mod støjgener
Bygværket skal være konstrueret og opført på en sådan måde, at den støj, der
opfattes af personer i bygningen eller i nærheden, holdes nede pået så dantniveau, at det ikke frembyder nogen sundhedsfare, og at de pågældendepersoner kan sove, hvile og arbejde under tilfredsstillende forhold.
6.Energiebesparelser og varmeisolering
Bygværket og dets varme-, køle- og ventilationsanlæg skal være konstrueret
og udført på en sådan måde, at energiforbruget ved anvendelse heraf ermoderat under hensyn til stedets klimatiske forhold og til beboerne.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 15
▼B
BILAG II
EUROPÆISK TEKNISK GODKENDELSE
1. En fabrikant eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigede kan kun
indgive ansøgning om godkendelse til et enkelt organ, der er autoriseret medhenblik herpå.
2. De af medlemsstaterne udpegede godkendelsesorganer slutter sig sammen i en
organisation. Denne organisation er forpligtet til påsit ansvarsområ de atarbejde snævert sammen med Kommissionen, der hører det udvalg, der eromhandlet i artikel 19, i vigtige spørgsmål. Såfremt en medlemsstat harudpeget mere end et godkendelsesorgan, påhviler det medlemsstaten atsamordne disse organer; medlemsstaten skal ogsåudpege det organ, der skalvære talsmand i organisationen.
3. De fælles procedureregler for ansøgning om samt behandling og tildeling af
godkendelser udarbejdes af den organisation, hvori de udpegede godkendel-sesorganer er sammensluttet. De fælles procedureregler vedtages afKommissionen pågrundlag af en udtalelse fra udvalget i overensstemmelsemed artikel 20.
4. Godkendelsesorganerne yder inden for rammerne af den organisation, i
hvilken de er sammensluttet, hinanden den nødvendige gensidige støtte. Koor-dineringen i konkrete spørgsmål om tekniske godkendelser påhviler ogsådenne organisation. Med henblik herpånedsætter organisationen efter behovundergrupper.
5. De europæiske tekniske godkendelser offentliggøres af godkendelsesorga-
nerne, som underretter alle andre autoriserede organer herom. Påanmodningaf et autoriseret godkendelsesorgan tilsendes dette til underretning et fuld-stændigt dokumentationsmateriale vedrørende en tildelt godkendelse.
6. Omkostningerne i forbindelse med proceduren for europæisk teknisk godken-
delse afholdes af ansøgeren i overensstemmelse med nationale bestemmelser.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 16
▼B
BILAG III
ATTESTERING AF OVERENSSTEMMELSER MED TEKNISKE SPECI-
FIKATIONER
1. OVERENSSTEMMELSESKONTROLLENS ELEMENTER
Ved fastsættelsen af proceduren for attestering af en vares overensstem-
melse med de tekniske specifikationer i artikel 13 skal nedenståendeelementer i overensstemmelseskontrollen anvendes. Det afhænger afkravene til de forskellige varer eller varegrupper i henhold til de i artikel 13,stk. 3 og 4, omhandlede kriterier, hvilke elementer der skal indgåi enordning og i hvilken kombination.
a) Førstegangsafprøvning af varen foretaget af fabrikanten eller af et autori-
seret organ,
b) afprøvninger af prøver udtaget i fabrikken efter en fastlagt afprøvnings-
plan, foretaget af fabrikanten eller af et autoriseret organ,
c) afprøvning af stikprøver udtaget i fabrikken, pådet å bne marked eller på
byggepladsen, foretaget af fabrikanten eller af et autoriseret organ,
d) afprøvning af prøver fra et parti, som er parat til levering eller allerede
leveret, foretaget af fabrikanten eller af et autoriseret organ,
e) fabrikkens egen produktionskontrol,
f) førstegangskontrol af fabrikken og af dennes egen produktionskontrol,
foretaget af et autoriseret organ,
g) løbende tilsyn, bedømmelse og vurdering af fabrikkens egen produkti-
onskontrol foretaget af et autoriseret organ
Ved fabrikkens egen produktionskontrol forstås i direktivet en intern
løbende produktionskontrol, der udføres af fabrikanten. Alle de nærmerebetingelser, krav og bestemmelser, som fabrikanten har fastlagt, skal doku-menteres systematisk i form af en skriftlig redegørelse for metoder ogprocedurer. Denne dokumentation for produktionskontrolordningen skalsikre, at kvalitetssikringen opfattes ens, og gøre det muligt at kontrollere,om de krævede varespecifikationer nås, og om produktionskontrolordningengennemføres efter hensigten.
2. ORDNINGER FOR ATTESTERING AF OVERENSSTEMMELSE
Følgende ordninger for attestering af overensstemmelse skal fortrinsvis
anvendes.
i) Et autoriseret certificeringsorgans attestering af varens overensstem-
melse pågrundlag af
a)(påhviler fabrikanten)
1. fabrikkens egen produktionskontrol,2. fabrikantens supplerende afprøvning af prøver udtaget på
fabrikken efter en fastlagt afprøvningsplan
b)(påhviler det autoriserede organ)
3. førstegangsafprøvning af varen,4. forudgående kontrol af fabrikken og af dennes egen produktions-
kontrol,
5. løbende overvågning, bedømmelse og godkendelse af fabrikkens
egen produktionskontrol,
6. eventuel afprøvning af stikprøver udtaget påfabrikken, markedet
eller byggepladsen.
ii) Fabrikantens overensstemmelseserklæring for varen pågrundlag af:
Variant l
a)(påhviler fabrikanten)
1. førstegangsafprøvning af varen,2. fabrikkens egen produktionskontrol,3. eventuel afprøvning af prøver udtaget påfabrikken efter en fast-
lagt afprøvningsplan
b)(påhviler det autoriserede organ)
4. godkendelsesattest for fabrikkens egen produktionskontrol på
grundlag af
— forudgående kontrol af fabrikken og af dennes egen produkti-
onskontrol,
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 17
▼B
— eventuel løbende overvågning, bedømmelse og godkendelse
af fabrikkens egen produktionskontrol.
Variant 2
1. førstegangsafprøvning af varen foretaget af et autoriseret laborato-
rium,
2. fabrikkens egen produktionskontrol.
Variant 3
1. førstegangsafprøvning foretaget af fabrikanten,2. fabrikkens egen produktionskontrol.
3. ORGANER, DER ER INDDRAGET I OVERENSSTEMMELSESATTE-
STERINGEN
Der skelnes funktionelt mellem følgende organer, der er inddraget i atteste-
ringen af overensstemmelse:
i) certificeringsorganet: et upartisk organ, statsligt eller ikke-statsligt, der
besidder den nødvendige kompetence og det nødvendige ansvar til atgennemføre attesteringen af overensstemmelse i henhold til de fastlagteprocedure- og forvaltningsregler,
ii) kontrolorganet: et upartisk organ, der råder over den organisation, det
personale, den kompetence og den integritet, der skal til for efterspecifikke kriterier at udføre sådanne opgaver som vurdering, anbefa-ling vedrørende accept af fabrikantens kvalitetskontroloperationer ogkontrol heraf, udvælgelse og vurdering af produkter in situ, påfabrikken eller andre steder efter specifikke kriterier,
iii) prøvelaboratoriet: et laboratorium, der måler, undersøger, afprøver, kali-
brerer eller påanden må de bestemmer materialernes eller produkternespræstationsevne.
I de tilfælde, der er nævnt i punkt 2, i) og ii) (variant 1), kan de tre
funktioner i nr. 3, under nummer i) til iii), udøves af et enkelt kontrolorganeller af forskellige organer, i hvilket tilfælde det kontrolorgan eller prøvela-boratorium, der forestår overensstemmelsesattesteringen, udfører sine funk-tioner påcertificeringsorganets vegne.
For såvidt angå r de kriterier, der vedrører certificerings- og kontrolorga-
nernes samt prøvelaboratoriernes kompetence, objektivitet og integritet,henvises til bilag IV.
4.►
M1CE-MÆRKNING, ◄EF-TYPEATTEST OG EF-OVERENS-
STEMMELSESERKLÆRINGER
▼M1
4.1. »CE-overensstemmelsesmærkning«
— »CE-overensstemmelsesmærkning« består af bogstaverne »CE« i
følgende udformning:
— Hvis »CE-mærkningen« formindskes eller forstørres, skal modellens
størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.
— De forskellige dele, der indgår i »CE-mærkningen«, skal så vidt muligt
være af samme højde, og denne skal mindst være 5 mm.
— »CE-mærkningen« efterfølges af identifikationsnummeret for det organ,
der deltager i produktionskontrolfasen.
Supplerende påskrifter
— »CE-mærkningen« ledsages af fabrikantens navn eller identifikations-
mærke, de to sidste cifre i årstallet for det år, hvor »CE-mærkningen« erblevet anbragt, og i givet fald nummeret påEF-overensstemmelsescerti-fikatet og eventuelt af angivelser, der gør det muligt at identificerevarens karakteristika i forhold til de tekniske specifikationer.
1989L0106 —DA—02.08.1993 —001.001 —18
▼B
4.2. EF-typeattest
EF-typeattesten skal navnlig indeholde
— certificeringsorganets navn og adresse,— fabrikantens eller dennes i Fællesskabet etablerede befuldmægtigedes
navn og adresse,
— beskrivelse af varen (type, identifikation, anvendelse mm.),— bestemmelser, som varen opfylder,— særlige betingelser for varens anvendelse,— attestens nummer,— eventuelle betingelser for attestens gyldighed og løbetid,— navn og stilling for den person, der er bemyndiget til at underskrive
attesten.
4.3. EF-overensstemmelseserklæring
EF-overensstemmelseserklæringen skal navnlig indeholde
— navn og adresse påfabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede
befuldmægtigede,
— beskrivelse af varen (type, identifikation, anvendelse mm.),— bestemmelser, som varen opfylder,— særlige betingelser for varens anvendelse,— eventuelle autoriserede organers navn og adresse,— navn og stilling for den person, der er bemyndiget til at underskrive
erklæringen påfabrikantens eller dennes befuldmægtigedes vegne.
4.4. Typeattesten og overensstemmelseserklæringen skal foreligge pådet (de)
officielle sprog i den medlemsstat, hvori varen skal anvendes.
1989L0106 — DA — 02.08.1993 — 001.001 — 19
▼B
BILAG IV
AUTORISERING AF PRØVELABORATORIER SAMT KONTROL- OG
CERTIFICERINGSORGANER
De prøvelaboratorier samt kontrol- og certificeringsorganer, som medlemssta-
terne udpeger, skal opfylde følgende mindstekrav:
1. De skal råde over det nødvendige personale og apparatur2. Personalet skal have teknisk kompetence og faglig integritet3. Lederne og teknikerne skal med hensyn til de i dette direktiv omhandlede
afprøvninger, rapporter, attester og overvågningsforanstaltninger være upar-tiske i forhold til alle kredse, grupper og personer, der direkte eller indirektehar interesser påbyggevareområ det.
4. Personalet har tavshedspligt.5. Der skal tegnes en ansvarsforsikring, medmindre erstatningsansvar dækkes af
det offentlige i henhold til national ret.
Medlemsstaternes kompetente myndigheder skal jævnligt kontrollere, at kravene
i punkt 1 og 2 er opfyldt.