02020XC0320(03) — DA — 29.06.2020 — 003.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud

2020/C 91 I/01

1. COVID-19-UDBRUDDET, DETS VIRKNINGER FOR ØKONOMIEN OG BEHOVET FOR MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

1.1. Covid-19-udbruddet og dets virkninger for økonomien

1. Covid-19-udbruddet er en alvorlig folkesundhedskrise for borgere og samfund i EU, hvor smitten nu har spredt sig til alle medlemsstaterne. Det er også et betydeligt chok for EU’s økonomi og verdensøkonomien, og det er derfor afgørende, at medlemsstaterne og EU-institutionerne gør en koordineret økonomisk indsats for at afbøde de negative konsekvenser for EU’s økonomi.

2. Chokket påvirker økonomien på forskellige måder. Der er et udbudschok som følge af afbrydelsen af forsyningskæder, et efterspørgselschok som følge af en lavere efterspørgsel hos forbrugerne og de negative konsekvenser af usikkerheden for investeringsplanerne samt konsekvenserne af virksomhedernes likviditetsproblemer.

3. De forskellige inddæmningstiltag, som medlemsstaterne har iværksat, herunder foranstaltninger til social distancering, rejserestriktioner, karantæne og nedlukning, skal sikre, at chokket bliver så kortvarigt og begrænset som muligt. Disse foranstaltninger har en umiddelbar indvirkning på både efterspørgsel og udbud og rammer virksomheder og arbejdstagere, navnlig inden for sundheds-, turisme-, kultur-, detailhandel- og transportsektorerne. Ud over de umiddelbare virkninger for mobilitet og handel påvirker covid-19-udbruddet også i stigende grad alle former for virksomheder i alle sektorer - små og mellemstore virksomheder (SMV’er) såvel som store virksomheder. Virkningerne mærkes også på de globale finansielle markeder, hvor der navnlig er bekymring over likviditetsforholdene. De er ikke begrænset til en bestemt medlemsstat, og de vil have en forstyrrende indvirkning på økonomien i EU som helhed.

4. Under de ekstraordinære omstændigheder, som covid-19-udbruddet har skabt, kan alle former for virksomheder blive ramt af en alvorlig mangel på likviditet. Både solvente og mindre solvente virksomheder kan stå over for en pludselig knaphed eller endda total mangel på likviditet. SMV’er er særligt udsatte. Situationen kan derfor have alvorlige økonomiske følger for mange sunde virksomheder og deres medarbejdere på kort og mellemlang sigt, men har også længerevarende virkninger, idet virksomhedernes overlevelse er på spil.

5. Banker og andre finansielle formidlere har en vigtig rolle at spille i indsatsen for at afbøde de økonomiske virkninger af covid-19-udbruddet ved at opretholde kreditstrømmen til økonomien. Hvis kreditstrømmen er stærkt begrænset, vil den økonomiske aktivitet falde kraftigt, efterhånden som virksomhederne får svært ved at betale deres leverandører og ansatte. På denne baggrund bør medlemsstaterne kunne træffe foranstaltninger til at tilskynde kreditinstitutter og andre finansielle formidlere til fortsat at spille deres rolle ved at fortsat at støtte den økonomiske aktivitet i EU.

6. Støtte, som medlemsstaterne yder i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF og i overensstemmelse med denne meddelelse, og som kanaliseres gennem banker som finansielle formidlere, vil direkte gavne disse virksomheder. En sådan støtte har ikke til formål at bevare eller genoprette bankernes levedygtighed, likviditet eller solvens. Ligeledes har støtte ydet af medlemsstaterne til banker i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF som kompensation for direkte skader som følge af covid-19-udbruddet ( 1 ) ikke til formål at bevare eller genoprette et pengeinstituts eller en filials levedygtighed, likviditet eller solvens. Derfor vil en sådan støtte ikke blive betragtet som ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige, hverken i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU (BRRD) ( 2 ) eller i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 (SRM-forordningen) ( 3 ), og den vil heller ikke blive vurderet i henhold til de statsstøtteregler ( 4 ), der gælder for banksektoren ( 5 ).

▼M2

7. Hvis banker som følge af covid-19-udbruddet skulle få behov for ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige (jf. artikel 2, stk. 1, nr. 28), i BRRD og artikel 3, stk. 1, nr. 29), i SRMR) i form af likviditet, rekapitalisering eller foranstaltninger vedrørende værdiforringede aktiver, skal det vurderes, om foranstaltningerne opfylder betingelserne i artikel 32, stk. 4, litra d), nr. i), ii) eller iii), i BRRD og artikel 18, stk. 4, litra d), nr. i), ii) eller iii), i SRMR. Hvis sidstnævnte betingelser er opfyldt, vil den bank, der modtager en sådan ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige, ikke blive betragtet som nødlidende eller forventeligt nødlidende. I det omfang sådanne foranstaltninger skal afhjælpe problemer, der er knyttet til covid-19-udbruddet, vil de blive anset for at falde ind under punkt 45 i bankmeddelelsen fra 2013 ( 6 ), som indeholder en undtagelse fra kravet om, at aktionærer og efterstillede kreditorer skal være med til at dele byrden.

▼B

8. Ikke alene kan virksomhederne stå over for utilstrækkelig likviditet, de kan også lide betydelige tab på grund af covid-19-udbruddet. Covid-19-udbruddets ekstraordinære karakter betyder, at sådanne tab ikke kunne have været forudset, at de er af en væsentlig størrelsesorden, og at virksomhederne derfor udsættes for markedsvilkår, der afviger stærkt fra det normale. Selv sunde virksomheder, der er velforberedte på de risici, der er forbundet med normal drift, kan under disse ekstraordinære omstændigheder få problemer i en sådan grad, at deres levedygtighed undermineres.

▼M2

9. Covid-19-udbruddet skaber risiko for en alvorlig økonomisk nedgang, der påvirker hele EU's økonomi og rammer virksomheder, arbejdspladser og husstande. Det er nødvendigt at yde målrettet offentlig støtte for at sikre, at der fortsat er tilstrækkelig likviditet til rådighed på markederne, for at imødegå de tab, der påføres sunde virksomheder, og for at bevare kontinuiteten i den økonomiske aktivitet under og efter covid-19-udbruddet. Med henblik på at beskytte passagerer- og forbrugerrettighederne og sikre lige behandling af passagerer og rejsende kan medlemsstaterne desuden beslutte at yde støtte til virksomheder inden for rejse- og turismebranchen for at sikre, at refusionskrav i forbindelse med covid-19-udbruddet dækkes. I betragtning af EU-budgettets begrænsede størrelse vil indsatsen hovedsagelig komme fra medlemsstaternes nationale budgetter. EU's statsstøtteregler gør det muligt for medlemsstaterne at gribe hurtigt og effektivt ind for at støtte borgere og virksomheder, navnlig SMV'er, med økonomiske problemer som følge af udbruddet af covid-19.

▼B

1.2. Nødvendigheden af en tæt europæisk koordinering af nationale støtteforanstaltninger

10. EU’s statsstøttekontrol skal anvendes målrettet og i et omfang, der står i et passende forhold til målet, for at sikre, at de nationale støtteforanstaltninger effektivt hjælper de berørte virksomheder under covid-19-udbruddet, men også at de giver dem mulighed for at komme ovenpå igen efter den nuværende situation. Vi må heller ikke glemme, hvor vigtigt det er at nå EU’s mål om den grønne og den digitale omstilling. EU’s statsstøttekontrol skal ligeledes sikre, at EU’s indre marked ikke splittes op, og at de lige konkurrencevilkår forbliver intakte. Et intakt indre marked vil føre til en hurtigere genopretning. Dermed undgås også skadelige statsstøttekapløb, hvor finansielt stærkere medlemsstater overgår deres nabolande, til skade for samhørigheden i Unionen.

1.3. Behovet for passende statsstøtteforanstaltninger

11. For at støtte medlemsstaternes samlede indsats for at tackle virkningerne af covid-19-udbruddet for deres økonomi redegør Kommissionen i denne meddelelse for de muligheder, som medlemsstaterne har i henhold til EU’s regler for at sikre likviditet og adgang til finansiering for virksomheder, navnlig SMV’er, som oplever en pludselig knaphed i denne periode, så virksomhederne kan komme på fode igen efter den nuværende situation.

12. I sin meddelelse af 13. marts 2020 ( 7 ) om en koordineret økonomisk reaktion på covid-19-udbruddet redegjorde Kommissionen for de forskellige mulige foranstaltninger, der ikke er omfattet af EU’s statsstøttekontrol, og som medlemsstaterne kan iværksætte, uden at Kommissionen inddrages. Det drejer sig blandt andet om foranstaltninger, der gælder for alle virksomheder, f.eks. løntilskud og suspension af betalinger af skatter og afgifter samt socialsikringsbidrag, og finansiel støtte direkte til forbrugerne til dækning af udgifter til annullerede tjenester eller billetter, som ikke refunderes af de pågældende erhvervsdrivende.

▼M2

13. Medlemsstaterne kan også tilrettelægge støtteforanstaltninger i overensstemmelse med gruppefritagelsesforordningerne ( 8 ), uden at Kommissionen inddrages.

▼B

14. På grundlag af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF og som nærmere beskrevet i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder kan medlemsstaterne desuden anmelde støtteordninger til Kommissionen med henblik på at opfylde akutte likviditetsbehov og støtte virksomheder, der står over for økonomiske vanskeligheder, også som følge af eller forværret af covid-19-udbruddet ( 9 ).

15. Endvidere kan medlemsstaterne i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF også yde kompensation til virksomheder i sektorer, der er særlig hårdt ramt af udbruddet (f.eks. transport, turisme, kultur og hotel- og restaurationssektoren samt detailhandelen), og/eller arrangører af annullerede begivenheder for tab som følge og direkte forårsaget af udbruddet. Medlemsstaterne kan anmelde sådanne kompensationsforanstaltninger, og Kommissionen vil vurdere dem umiddelbart i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF ( 10 ). Princippet om engangsstøtte ( 11 ) i rammebestemmelserne om redning og omstrukturering omfatter ikke støtte, som Kommissionen erklærer forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF, eftersom sidstnævnte form for støtte ikke er »redningsstøtte, omstruktureringsstøtte eller midlertidig omstruktureringsstøtte« som omhandlet i punkt 71 i de nævnte rammebestemmelser. Medlemsstaterne kan derfor i henhold til artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF yde kompensation for tab, der er direkte forårsaget af covid-19-udbruddet, til virksomheder, der har modtaget støtte i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering.

▼M3

15a. Ikke desto mindre skal støtte ydet på grundlag af artikel 107, stk. 2, litra b), i TEUF kompensere for tab, der er direkte forårsaget af covid-19-udbruddet såsom tab direkte forårsaget af karantæneforanstaltninger, der forhindrer støttemodtageren i at udøve sin økonomiske aktivitet. Til gengæld skal andre former for støtte, der mere generelt skal afhjælpe det økonomiske tilbageslag som følge af covid-19-udbruddet, vurderes på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF og derfor i princippet på grundlag af de midlertidige rammebestemmelser.

▼B

16. For at supplere ovennævnte muligheder fremlægger Kommissionen i denne meddelelse yderligere midlertidige statsstøtteforanstaltninger, som den anser for at være forenelige med artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF, og som kan godkendes meget hurtigt efter den pågældende medlemsstats anmeldelse. Endvidere er det stadig muligt at anmelde alternative fremgangsmåder — både støtteordninger og individuelle foranstaltninger. Formålet med denne meddelelse er at fastlægge en ramme, der gør det muligt for medlemsstaterne at tackle de problemer, som virksomhederne i øjeblikket oplever, samtidig med at det indre markeds integritet bevares, og der sikres lige konkurrencevilkår.

▼M1

16bis Kommissionen finder desuden, at det ud over de støtteforanstaltninger, der er tilladt efter artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF og de eksisterende muligheder i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF også er vigtigt at fremme forskning og udvikling med relevans for covid-19, at støtte prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer, som bidrager til udviklingen af covid-19-relevante produkter, samt at støtte fremstilling af de produkter, der er behov for med henblik på at bekæmpe udbruddet. I denne meddelelse fastlægges derfor betingelserne for, hvornår Kommissionen vil betragte sådanne foranstaltninger som forenelige med det indre marked efter artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Kommissionen har ved afvejningen i forhold til sådanne foranstaltningers potentielle negative virkninger på det indre marked taget nøje hensyn til det fælles mål, der forfølges med foranstaltningerne, og deres positive virkninger med hensyn til at imødegå den sundhedsmæssige krisesituation, der følger af covid-19-udbruddet.

▼M3

16b. Støtte ydet i henhold til denne meddelelse på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b) eller c), i TEUF må ikke være betinget af, at støttemodtageren flytter en produktionsaktivitet eller en anden aktivitet fra et andet land i EØS til området for den medlemsstat, der yder støtten. En sådan betingelse forekommer skadelig for det indre marked. Dette gælder uanset omfanget af arbejdspladser, der rent faktisk er gået tabt i støttemodtagerens oprindelige virksomhed i EØS.

▼B

2. ANVENDELSEN AF ARTIKEL 107, STK. 3, LITRA B), I TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS FUNKTIONSMÅDE

17. I henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF kan Kommissionen erklære støtte forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at »afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi«. I den forbindelse har Unionens retsinstanser afgjort, at forstyrrelsen skal påvirke hele eller en vigtig del af den pågældende medlemsstats økonomi og ikke blot en af dens regioner eller en del af dens territorium. Dette er endvidere i overensstemmelse med behovet for at foretage en streng fortolkning af enhver undtagelsesbestemmelse såsom artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF ( 12 ). Denne fortolkning er konsekvent blevet fulgt af Kommissionen i dennes beslutningspraksis ( 13 ).

18. I betragtning af, at udbruddet af COVID-19 påvirker alle medlemsstater, og at de inddæmningstiltag, som medlemsstaterne har iværksat, påvirker virksomhederne, mener Kommissionen, at statsstøtte er berettiget og i en begrænset periode kan erklæres forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF med henblik på at afhjælpe den likviditetsmangel, som virksomhederne står over for, og på at sikre, at de forstyrrelser, der skyldes udbruddet af COVID-19, ikke underminerer deres levedygtighed, navnlig for SMV’er.

19. Kommissionen redegør i denne meddelelse for de betingelser for forenelighed, som den i princippet vil anvende på den støtte, som medlemsstaterne yder i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF. Medlemsstaterne skal derfor bevise, at de statsstøtteforanstaltninger, de anmelder til Kommissionen i henhold til denne meddelelse, er nødvendige med henblik på at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den berørte medlemsstats økonomi og står i rimeligt forhold dertil, og at alle betingelserne i denne meddelelse er opfyldt.

▼M2

20. Midlertidige støtteforanstaltninger, der er omfattet af denne meddelelse, kan kumuleres med hinanden i overensstemmelse med bestemmelserne i de specifikke afsnit i meddelelsen. Midlertidige støtteforanstaltninger, der er omfattet af denne meddelelse, kan kumuleres med støtte i henhold til de minimis-forordningerne ( 14 ) eller med støtte i henhold til gruppefritagelsesforordningerne ( 15 ), forudsat at bestemmelserne og kumulationsreglerne i disse forordninger overholdes.

▼M2

20a. Støtte til kreditinstitutter og finansielle institutioner skal ikke vurderes inden for rammerne af den støtte, der ydes i henhold til denne meddelelse, bortset fra: i) indirekte fordele til kreditinstitutter og finansielle institutioner, som kanaliserer støtte i form af lån eller garantier, jf. afsnit 3.1-3.3, i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3.4, og ii) støtte i henhold til afsnit 3.10, forudsat at ordningen ikke udelukkende er rettet mod ansatte i den finansielle sektor.

▼B

3. MIDLERTIDIGE STATSSTØTTEFORANSTALTNINGER

▼M2

3.1. Begrænsede støttebeløb

▼B

21. Ud over de eksisterende muligheder baseret på artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan midlertidige begrænsede støttebeløb til virksomheder, der oplever en pludselig knaphed eller endog mangel på likviditet, være en passende, nødvendig og målrettet løsning under de nuværende omstændigheder.

▼M1

22. Kommissionen vil anse en sådan statsstøtte for forenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF, forudsat at alle følgende betingelser er opfyldt (de særlige bestemmelser for den primære landbrugssektor og fiskeri- og akvakultursektorerne er anført i punkt 23):

a. Den samlede støtte overstiger ikke 800 000 EUR pr. virksomhed. Støtten kan ydes i form af direkte tilskud, skatte- eller betalingsfordele eller andre former såsom tilbagebetalingspligtige forskud, garantier, lån og egenkapital, forudsat at den samlede pålydende værdi af disse foranstaltninger forbliver under det samlede loft på 800 000 EUR pr. virksomhed; der er tale om bruttobeløb, dvs. før fradrag af skatter og afgifter o. lign.

▼B

b. Støtten ydes på grundlag af en støtteordning med et anslået budget.

▼M1

c. Støtten må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 16 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konknursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 17 ) eller omstruktureringsstøtte ( 18 ).

▼B

d. støtten ydes senest den 31. december 2020 ( 19 )

e. støtte, der ydes til virksomheder, som beskæftiger sig med forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter ( 20 ), er betinget af, at den ikke helt eller delvist kommer primærproducenter til gode, og den fastsættes ikke på grundlag af prisen på eller mængden af sådanne produkter, der købes fra primærproducenter eller udbydes på markedet af de pågældende virksomheder

▼M1

23. Uanset punkt 22, litra a), gælder foruden betingelserne i punkt 22, litra b)-e), følgende særlige betingelser for støtte, der ydes til virksomheder i landbrugs-, fiskeri- og akvakultursektorerne:

a. Den samlede støtte overstiger ikke 120 000 EUR pr. virksomhed inden for fiskeri- og akvakultursektoren ( 21 ) eller 100 000 EUR pr. virksomhed, der beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter ( 22 ); støtten kan ydes i form af direkte tilskud, skatte- eller betalingsfordele eller andre former, såsom tilbagebetalingspligtige forskud, garantier, lån og egenkapital, forudsat at den samlede pålydende værdi af disse foranstaltninger ikke overstiger det samlede loft på 120 000 EUR eller 100 000 EUR pr. virksomhed; der er tale om bruttobeløb, dvs. før fradrag af skatter og afgifter o. lign.

b. Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med primærproduktion af landbrugsprodukter, må ikke fastsættes på grundlag af prisen eller mængden af markedsførte produkter.

c. Støtte til virksomheder, der er aktive inden for fiskeri- og akvakultursektoren, vedrører ikke nogen af de støtteformer, der er omhandlet i artikel 1, litra a)-k), i Kommissionens forordning (EU) nr. 717/2014 ( 23 ).

▼M2

23a. Hvis en virksomhed er aktiv inden for flere sektorer, for hvilke der i henhold til punkt 22, litra a), og punkt 23, litra a), gælder forskellige maksimumsbeløb, sikrer den berørte medlemsstat ved hjælp af egnede midler såsom adskillelse af regnskaber, at det relevante loft overholdes for hver af disse aktiviteter, og at det samlede maksimumsbeløb på 800 000 EUR ikke overskrides pr. virksomhed. Hvis en virksomhed er aktiv inden for de sektorer, der er omfattet af punkt 23, litra a), bør det samlede maksimumsbeløb på 120 000 EUR ikke overskrides pr. virksomhed.

▼B

3.2. Støtte i form af lånegarantier

24. For at sikre adgang til likviditet for virksomheder, der oplever en pludselig knaphed, kan offentlige lånegarantier i en begrænset periode og for begrænsede lånebeløb være en passende, nødvendig og målrettet løsning under de nuværende omstændigheder.

▼M2

24a. Støtte ydet i henhold til afsnit 3.2 må ikke kumuleres med støtte ydet til den samme underliggende lånehovedstol i henhold til afsnit 3.3 og omvendt. Støtte ydet i henhold til afsnit 3.2 og afsnit 3.3 må kumuleres for forskellige lån, forudsat at det samlede lånebeløb pr. støttemodtager ikke overstiger lofterne i punkt 25, litra d), eller punkt 27, litra d). En støttemodtager kan modtage støtte samtidigt fra flere foranstaltninger i henhold til afsnit 3.2, forudsat at det samlede lånebeløb pr. støttemodtager ikke overstiger lofterne i punkt 25, litra d) og e).

▼M1

25. Kommissionen vil anse en sådan statsstøtte, der ydes i form af nye offentlige garantier på individuelle lån som reaktion på covid-19-udbruddet, for at være forenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF, forudsat at:

a. Garantipræmien fastsættes for det enkelte individuelle lån på et mindsteniveau, der stiger progressivt med løbetiden på det garanterede lån, jf. tabellen:



Type støttemodtager I det første år I det andet og tredje år I det fjerde t.o.m. sjette år SMV'er 25 basispoint 50 basispoint 100 basispoint Store virksomheder 50 basispoint 100 basispoint 200 basispoint

b. Alternativt kan medlemsstaterne anmelde ordninger med udgangspunkt i ovenstående tabel, men hvor garantiernes varighed, præmier og dækning kan tilpasses for hvert individuelt låns hovedstol, således at en lavere garantidækning kunne modsvare en længere varighed eller give mulighed for lavere præmier; der kan anvendes en fast præmie i hele garantiens varighed, hvis denne er højere end minimumspræmien for det første år som fastsat i tabellen ovenfor for hver type støttemodtager, som tilpasset efter garantiens varighed og dækning, jf. dette stykke.

c. Garantien ydes senest den 31. december 2020.

d. For lån med en løbetid ud over den 31. december 2020 må det samlede lånebeløb for den enkelte støttemodtager ikke overstige: i. det dobbelte af støttemodtagerens årlige lønsum (inkl. socialsikringsbidrag samt omkostninger til personale, der arbejder i virksomheden, men formelt aflønnes af underkontrahenter) for 2019 eller for det senest tilgængelige år. For virksomheder oprettet fra og med 1. januar 2019 må det maksimale lånebeløb ikke overstige den forventede årlige lønsum i de første to driftsår, eller ii. 25 % af støttemodtagerens samlede omsætning i 2019, eller ▼M2 iii. med behørig begrundelse, som medlemsstaten forelægger Kommissionen (f.eks. i forbindelse med særlige kendetegn ved visse typer virksomheder), kan lånebeløbet forhøjes for at dække likviditetsbehov i de kommende 18 måneder for SMV'er ( 24 ) og de kommende 12 måneder for store virksomheder, regnet fra ydelsestidspunktet. Modtageren bør selv dokumentere sine likviditetsbehov ( 25 ).

e. For lån med en løbetid indtil den 31. december 2020 kan lånets hovedstol overstige det i punkt 25, litra d), fastsatte niveau, forudsat at medlemsstaten giver Kommissionen en passende begrundelse herfor, og at støttens proportionalitet fortsat sikres og dokumenteres af medlemsstaten over for Kommissionen.

▼M1

f. Garantiens varighed begrænses til højst seks år, medmindre den tilpasses i overensstemmelse med punkt 25, litra b), og den offentlige garanti overstiger ikke: i. 90 % af hovedstolen, hvis tabene bæres proportionalt og på de samme betingelser af kreditinstituttet og staten, eller ii. 35 % af hovedstolen, hvis tabene først tilskrives staten og først derefter kreditinstitutterne (dvs. en "first loss"-garanti), og iii. i begge ovennævnte tilfælde, når lånets størrelse efterhånden formindskes, f.eks. fordi lånet begynder at blive tilbagebetalt, skal det garanterede beløb nedsættes proportionalt.

g. Garantien skal dække investeringslån og/eller lån til driftskapital.

h. Garantien må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 26 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 27 ) eller omstruktureringsstøtte ( 28 ).

▼B

3.3. Støtte i form af rentetilskud

▼M2

26. For at sikre adgang til likviditet for virksomheder, der oplever en pludselig knaphed, kan rentetilskud i en begrænset periode og for begrænsede lånebeløb være en passende, nødvendig og målrettet løsning under de nuværende omstændigheder. Derudover kan ansvarlig lånekapital, som er efterstillet almindelige privilegerede kreditorer i tilfælde af insolvens, under de nuværende omstændigheder også være en passende, nødvendig og målrettet løsning. Ansvarlig lånekapital er et mindre konkurrencefordrejende middel end egenkapital eller hybrid kapital, da det ikke automatisk kan konverteres til egenkapital, når virksomheden er en going concern. Derfor skal støtte i form af ansvarlig lånekapital ( 29 ) opfylde de betingelser i afsnit 3.3, der vedrører gældsinstrumenter. Da en sådan støtte imidlertid øger en virksomheds mulighed for at stifte seniorgæld ligesom ved kapitalstøtte, skal der derudover anvendes et kreditrisikotillæg og gælde en yderligere begrænsning af beløbets størrelse i forhold til seniorgælden (en tredjedel for store virksomheder og halvdelen af beløbet for SMV'er, jf. punkt 27, litra d), nr. i) eller ii)). Al ansvarlig lånekapital, der overstiger disse lofter, bør for at sikre ligebehandling undersøges på grundlag af betingelserne for covid-19-rekapitaliseringer som fastsat i afsnit 3.11.

▼M2

26a. Støtte ydet i henhold til afsnit 3.3 må ikke kumuleres med støtte ydet til den samme underliggende lånehovedstol i henhold til afsnit 3.2 og omvendt. Støtte ydet i henhold til afsnit 3.2 og afsnit 3.3 må kumuleres for forskellige lån, forudsat at det samlede lånebeløb pr. støttemodtager ikke overstiger tærsklerne i punkt 25, litra d), eller punkt 27, litra d). En støttemodtager kan modtage støtte samtidigt fra flere foranstaltninger i henhold til afsnit 3.3, forudsat at det samlede lånebeløb pr. støttemodtager ikke overstiger lofterne i punkt 27, litra d) og e).

▼M1

27. Kommissionen vil anse statsstøtte i form af tilskud til offentlige lån som reaktion på covid-19-udbruddet for at være forenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a. ▼M3 Lånene kan ydes til en nedsat rente, der mindst er lig med den basisrente (1-årig IBOR eller tilsvarende som offentliggjort af Kommissionen ( 30 )), der gjaldt enten den 1. januar 2020 eller på anmeldelsestidspunktet, plus kreditrisikomargenerne som anført i nedenstående tabel: ▼M1



Type støttemodtager Kreditrisikomargen for 1. år Kreditrisikomargen for 2.-3. år Kreditrisikomargen for 4.-6. år SMV'er 25 basispoint (1) 50 basispoint (2) 100 basispoint Store virksomheder 50 basispoint 100 basispoint 200 basispoint (1) Den samlede minimumrentesats (basisrente plus kreditrisikomargener) bør være mindst 10 basispoint om året. (2) Den samlede minimumrentesats (basisrente plus kreditrisikomargener) bør være mindst 10 basispoint om året.

b. Alternativt kan medlemsstaterne anmelde ordninger med udgangspunkt i ovenstående tabel, men hvor lånets løbetid og kreditrisikomargenen kan tilpasses, således at der kan anvendes en fast kreditrisikomargen for hele lånets løbetid, hvis den er højere end minimumskreditrisikomargenen for det 1. år for hver type støttemodtager, som tilpasset efter lånets løbetid, jf. dette stykke ( 31 ).

c. Låneaftalerne undertegnes senest den 31. december 2020 og er begrænset til højst seks år, medmindre de tilpasses, jf. punkt 27, litra b).

d. For lån med en løbetid ud over den 31. december 2020 må det samlede lånebeløb for den enkelte støttemodtager ikke overstige: i. det dobbelte af støttemodtagerens årlige lønsum (inkl. socialsikringsbidrag samt omkostninger til personale, der arbejder i virksomheden, men formelt aflønnes af underkontrahenter) for 2019 eller for det senest tilgængelige år. For virksomheder oprettet fra og med 1. januar 2019 må det maksimale lånebeløb ikke overstige den forventede årlige lønsum i de første to driftsår, eller ii. 25 % af støttemodtagerens samlede omsætning i 2019, eller ▼M2 iii. med behørig begrundelse, som medlemsstaten forelægger Kommissionen (f.eks. i forbindelse med særlige kendetegn ved visse typer virksomheder), kan lånebeløbet forhøjes for at dække likviditetsbehov i de kommende 18 måneder for SMV'er ( 32 ) og de kommende 12 måneder for store virksomheder, regnet fra ydelsestidspunktet. Modtageren bør selv dokumentere sine likviditetsbehov ( 33 ).

e. For lån med en løbetid indtil den 31. december 2020 kan lånets hovedstol overstige det i punkt 27, litra d), fastsatte niveau, forudsat at medlemsstaten giver Kommissionen en passende begrundelse herfor, og at støttens proportionalitet fortsat sikres og dokumenteres af medlemsstaten over for Kommissionen.

▼M1

f. Lånet skal dække investerings- og/eller driftskapitalbehov.

g. Lånet må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 34 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 35 ) eller omstruktureringsstøtte ( 36 ).

▼M2

27a. Gældsinstrumenter, som er efterstillet almindelige privilegerede kreditorer i tilfælde af insolvens, kan ydes til nedsatte renter, der som minimum svarer til basisrenten og kreditrisikomargenerne i tabellen i punkt 27, litra a), plus 200 basispoint for store virksomheder og 150 basispoint for SMV'er. Den alternative mulighed i punkt 27, litra b), gælder også for sådanne gældsinstrumenter. Punkt 27, litra c), punkt 27, litra f), og punkt 27, litra g), skal ligeledes overholdes. Hvis den ansvarlige lånekapital overstiger begge følgende lofter ( 37 ), fastslås instrumentets forenelighed med det indre marked i henhold til afsnit 3.11:

i) to tredjedele af støttemodtagerens årlige lønsum for store virksomheder og af støttemodtagerens årlige lønsum for SMV'er, jf. punkt 27, litra d), nr. i), og

ii) 8,4 % af støttemodtagerens samlede omsætning i 2019 for store virksomheder og 12,5 % af støttemodtagerens samlede omsætning i 2019 for SMV'er.

▼B

3.4. Støtte i form af garantier og lån ydet via kreditinstitutter eller andre finansielle institutioner

▼M2

28. Der må ydes støtte i form af garantier og lån i henhold til afsnit 3.1, afsnit 3.2 og afsnit 3.3 i denne meddelelse til virksomheder, som står over for en pludselig likviditetsmangel, direkte eller gennem kreditinstitutter og andre finansielle institutioner såsom finansielle formidlere. I sidstnævnte tilfælde skal nedenstående betingelser overholdes.

▼B

29. Selv om en sådan støtte er direkte rettet mod virksomheder, der står over for en pludselig likviditetsmangel, og ikke kreditinstitutter eller andre finansielle institutioner, kan den også udgøre en indirekte fordel for sidstnævnte. En sådan indirekte støtte har dog ikke til formål at bevare eller genskabe bankers levedygtighed, likviditet eller solvens. Som følge heraf mener Kommissionen, at en sådan støtte ikke bør betragtes som en ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige i henhold til artikel 2, stk. 1, nr. 28), i BRRD og artikel 3, stk. 1, nr. 29), i forordningen om den fælles afviklingsmekanisme, og den bør ikke vurderes efter de statsstøtteregler, der gælder for banksektoren ( 38 ).

30. Under alle omstændigheder er det hensigtsmæssigt at indføre visse garantier i forbindelse med eventuel indirekte støtte til kreditinstitutter eller andre finansielle institutioner for at begrænse uberettigede konkurrencefordrejninger.

▼M2

31. Kreditinstitutterne eller andre finansielle institutioner bør i videst muligt omfang videregive fordelene ved den offentlige garanti eller subsidierede rentesatser på lån til de endelige støttemodtagere. Den finansielle formidler skal kunne dokumentere, at den anvender en mekanisme, som sikrer, at fordelene i størst muligt omfang videregives til de endelige støttemodtagere i form af større finansieringsvolumener, mere risikofyldte porteføljer, lavere krav til sikkerhedsstillelse, lavere garantipræmier eller lavere rentesatser sammenlignet med en situation uden offentlige garantier eller lån.

▼M1

3.5. Kortfristet eksportkreditforsikring

32. I Kommissionens meddelelse om kortfristet eksportkreditforsikring ("STEC") bestemmes det, at markedsmæssige risici ikke må dækkes af eksportkreditforsikringer med støtte fra medlemsstaterne. Som følge af det nuværende covid-19-udbrud konstaterede Kommissionen også efter at have gennemført den offentlige høring om tilgængeligheden af kortfristet eksportkreditforsikring for eksport til alle nuværende lande med markedsmæssige risici, at der er mangel på privat forsikringskapacitet med hensyn til kortfristet eksportkredit generelt, og at der midlertidigt ikke er adgang til forsikringsdækning for markedsmæssige risici.

33. I den forbindelse mener Kommissionen, at alle kommercielle og politiske risici, der er forbundet med eksport til de lande, der er opført i bilaget til STEC, er midlertidigt ekstraordinære indtil den 31. december 2020 ( 39 ).

▼M1

3.6. Støtte til covid-19-relevant forskning og udvikling

34. Ud over de eksisterende muligheder, som er baseret på artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, er det vigtigt at lette covid-19-relevant forskning og udvikling (F&U) for at imødegå den nuværende sundhedsmæssige krisesituation.

35. Kommissionen vil anse støtte til F&U-projekter, der indebærer covid-19-relevant samt anden relevant antiviral F&U ( 40 ), for forenelig med det indre marked, herunder projekter, der har modtaget et særligt covid-19 "Seal of Excellence"-kvalitetsmærke inden for rammerne af SMV-instrumentet under Horisont 2020, forudsat at alle følgende betingelser er opfyldt:

a. Støtten ydes i form af direkte tilskud, tilbagebetalingspligtige forskud eller skattefordele senest den 31. december 2020.

b. For F&U-projekter, der er indledt fra og med den 1. februar 2020, eller for projekter, der har modtaget et særligt covid-19 "Seal of Excellence"-kvalitetsmærke, anses støtte for at have en tilskyndelsesvirkning; for projekter, der blev indledt før den 1. februar 2020, anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis støtten er nødvendig for at fremskynde eller udvide projektet. I sådanne tilfælde er kun ekstraomkostningerne i forbindelse med fremskyndelsen eller udvidelsen støtteberettigede.

c. Støtteberettigede omkostninger kan være alle de omkostninger, der er nødvendige for F&U-projektet over dets varighed, herunder bl.a. personaleomkostninger, omkostninger til digitalt udstyr og computerudstyr, diagnosticeringsværktøjer, dataindsamlings- og databehandlingsudstyr, F&U-tjenester samt prækliniske og kliniske forsøg (forsøgsfase I-IV), omkostninger til opnåelse, validering og beskyttelse af patenter og andre immaterielle aktiver samt til opnåelse af de overensstemmelsesvurderinger og/eller tilladelser, der er nødvendige for markedsføring af nyheder og forbedringer inden for vacciner og lægemidler, medicinsk apparatur, sygehusudstyr og medicinsk udstyr, desinfektionsmidler og personlige værnemidler; fase IV-forsøg er støtteberettigede, så længe de giver mulighed for yderligere videnskabelige eller teknologiske fremskridt.

d. Støtteintensiteten for hver støttemodtager kan dække 100 % af de støtteberettigede omkostninger til grundforskning og må ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger til industriel forskning og eksperimentel udvikling ( 41 ).

e. Støtteintensiteten for industriel forskning og eksperimentel udvikling kan forhøjes med 15 procentpoint, hvis mere end én medlemsstat støtter forskningsprojektet, eller det gennemføres i et grænseoverskridende samarbejde med forskningsinstitutioner eller andre virksomheder.

f. Støtte under denne foranstaltning må kombineres med støtte fra andre kilder til de samme støtteberettigede omkostninger, forudsat at den kombinerede støtte ikke overstiger de lofter, der er fastsat i litra d) og e) ovenfor.

g. Støttemodtageren forpligter sig til at udstede ikkeeksklusive licenser på ikkediskriminerende markedsvilkår til tredjeparter i EØS.

h. Støtten må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 42 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 43 ) eller omstruktureringsstøtte ( 44 ).

▼M1

3.7. Investeringsstøtte til prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer

36. Ud over de eksisterende muligheder, som er baseret på artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, er det vigtigt at støtte prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer, som bidrager til udviklingen af covid-19-relevante produkter.

37. Kommissionen vil derfor anse investeringsstøtte til opførelse eller opgradering af de prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer, der er nødvendige for dels at udvikle og afprøve de covid-19-relevante produkter, der er beskrevet i afsnit 3.8, dels at opskalere disse frem til den første industrielle anvendelse forud for massefremstillingen, som forenelig med det indre marked, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a. Støtten ydes til opførelse eller opgradering af de prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer, der er nødvendige for dels at udvikle og afprøve covid-19-relevante lægemidler (herunder vacciner) og behandlinger samt de mellemprodukter, aktive lægemiddelstoffer og hjælpestoffer, der indgår heri; medicinsk apparatur, sygehusudstyr og medicinsk udstyr (herunder respiratorer, beskyttelsesdragter og værnemidler samt diagnosticeringsværktøjer) og nødvendige råvarer, desinfektionsmidler og de mellemprodukter og kemiske råmaterialer, der skal til for at fremstille disse, såvel som dataindsamlings-/databehandlingsværktøjer, dels at opskalere disse frem til den første industrielle anvendelse forud for massefremstillingen.

b. Støtten ydes i form af direkte tilskud, skattefordele eller tilbagebetalingspligtige forskud senest den 31. december 2020.

c. For projekter, der er indledt fra og med den 1. februar 2020, anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning; for projekter, der blev indledt før den 1. februar 2020, anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis støtten er nødvendig for at fremskynde eller udvide projektet. I sådanne tilfælde er kun ekstraomkostningerne i forbindelse med fremskyndelsen eller udvidelsen støtteberettigede.

d. Investeringsprojektet skal være afsluttet inden for seks måneder efter datoen for støttetildelingen. Et investeringsprojekt anses for afsluttet, når det af de nationale myndigheder godkendes som afsluttet. Hvis fristen på seks måneder ikke overholdes, skal der for hver måneds forsinkelse tilbagebetales 25 % af den støtte, der blev ydet i form af direkte tilskud eller skattefordele, medmindre forsinkelsen skyldes forhold, der ligger uden for støttemodtagerens kontrol. Hvis fristen overholdes, omdannes støtte i form af tilbagebetalingspligtige forskud til tilskud; hvis fristen ikke overholdes, skal det tilbagebetalingspligtige forskud tilbagebetales i lige store årlige rater inden for fem år efter datoen for støttetildelingen.

e. Støtteberettigede omkostninger er de investeringsomkostninger, der er nødvendige for at etablere de prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturer, der er nødvendige for at udvikle de produkter, der er opført i litra a) ovenfor. Støtteintensiteten må ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger.

f. Den maksimalt tilladte støtteintensitet for direkte tilskud eller skattefordele må forhøjes med yderligere 15 procentpoint, enten hvis investeringen er afsluttet inden for to måneder efter datoen for støttetildelingen eller datoen for anvendelsen af skattefordelen, eller hvis støtten kommer fra mere end én medlemsstat. Hvis støtten ydes i form af et tilbagebetalingspligtigt tilskud, og investeringen afsluttes inden for to måneder, eller hvis støtten kommer fra mere end én medlemsstat, må der ydes yderligere 15 procentpoint.

g. Støtte under denne foranstaltning må ikke kombineres med anden investeringsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger.

h. Der må stilles garantier til dækning af tab som supplement til direkte tilskud, skattefordele eller tilbagebetalingspligtige forskud, eller de kan stilles som en selvstændig støtteforanstaltning. Garantier til dækning af tab stilles inden for en måned efter, at en virksomhed har ansøgt herom; størrelsen af det tab, der skal kompenseres for, fastsættes fem år efter investeringens afslutning. Kompensationens størrelse beregnes som forskellen mellem på den ene side summen af investeringsomkostningerne, en rimelig fortjeneste på 10 % p.a. af investeringsomkostningerne over fem år og driftsomkostningerne, og på den anden side summen af det direkte tilskud, der er modtaget, indtægterne over den femårige periode og projektets slutværdi.

i. Den pris, der kræves for de ydelser, en prøvnings- og opskaleringsinfrastruktur leverer, skal svare til markedsprisen.

▼M2

j. Det skal være muligt for flere brugere at få adgang til prøvnings- og opskaleringsinfrastrukturen, og adgangen skal gives på gennemsigtige og ikkediskriminerende vilkår. Virksomheder, som har finansieret mindst 10 % af investeringsomkostningerne, kan indrømmes præferentiel adgang på mere favorable vilkår.

▼M1

k. Støtten må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 45 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 46 ) eller omstruktureringsstøtte ( 47 ).

▼M1

3.8. Investeringsstøtte til fremstilling af covid-19-relevante produkter

38. Ud over de eksisterende muligheder, som er baseret på artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, er det vigtigt at lette fremstillingen af covid-19-relevante produkter. Disse omfatter: relevante lægemidler (herunder vacciner) og behandlinger samt de mellemprodukter, aktive lægemiddelstoffer og hjælpestoffer, der indgår heri; medicinsk apparatur, sygehusudstyr og medicinsk udstyr (herunder respiratorer, beskyttelsesdragter og værnemidler samt diagnosticeringsværktøjer) og nødvendige råvarer; desinfektionsmidler og de mellemprodukter og kemiske råmaterialer, der skal til for at fremstille disse; dataindsamlings-/databehandlingsværktøjer.

39. Kommissionen vil anse investeringsstøtte til fremstilling af covid-19-relevante produkter for forenelig med det indre marked, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a. Investeringsstøtten ydes til fremstilling af covid-19-relevante produkter såsom lægemidler (bl.a. vacciner) og behandlinger samt de mellemprodukter, aktive lægemiddelstoffer og hjælpestoffer, der indgår heri; medicinsk apparatur, sygehusudstyr og medicinsk udstyr (herunder respiratorer, beskyttelsesdragter og værnemidler samt diagnosticeringsværktøjer) og nødvendige råvarer; desinfektionsmidler og de mellemprodukter og kemiske råmaterialer, der skal til for at fremstille disse; dataindsamlings-/databehandlingsværktøjer.

b. Støtten ydes i form af direkte tilskud, skattefordele eller tilbagebetalingspligtige forskud senest den 31. december 2020.

c. For projekter, der er indledt fra og med den 1. februar 2020, anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning; for projekter, der blev indledt før den 1. februar 2020, anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis støtten er nødvendig for at fremskynde eller udvide projektet. I sådanne tilfælde er kun ekstraomkostningerne i forbindelse med fremskyndelsen eller udvidelsen støtteberettigede.

d. Investeringsprojektet skal være afsluttet inden for seks måneder efter datoen for støttetildelingen. Et investeringsprojekt anses for afsluttet, når det af de nationale myndigheder godkendes som afsluttet. Hvis fristen på seks måneder ikke overholdes, skal der for hver måneds forsinkelse tilbagebetales 25 % af den støtte, der blev ydet i form af direkte tilskud eller skattefordele, medmindre forsinkelsen skyldes forhold, der ligger uden for støttemodtagerens kontrol. Hvis fristen overholdes, omdannes støtte i form af tilbagebetalingspligtige forskud til tilskud; hvis fristen ikke overholdes, skal det tilbagebetalingspligtige forskud tilbagebetales i lige store årlige rater inden for fem år efter datoen for støttetildelingen.

e. De støtteberettigede omkostninger vedrører alle de investeringsomkostninger, der er nødvendige for fremstillingen af de produkter, der er opført i litra a), og alle omkostningerne i forbindelse med prøvekørsel af de nye produktionsanlæg. Støtteintensiteten må ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger.

f. Den maksimalt tilladte støtteintensitet for direkte tilskud eller skattefordele må forhøjes med yderligere 15 procentpoint, enten hvis investeringen er afsluttet inden for to måneder efter datoen for støttetildelingen eller datoen for anvendelsen af skattefordelen, eller hvis støtten kommer fra mere end én medlemsstat. Hvis støtten ydes i form af et tilbagebetalingspligtigt tilskud, og investeringen afsluttes inden for to måneder, eller hvis støtten kommer fra mere end én medlemsstat, må der ydes yderligere 15 procentpoint.

g. Støtte under denne foranstaltning må ikke kombineres med anden investeringsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger.

h. Der må stilles garantier til dækning af tab som supplement til direkte tilskud, skattefordele eller tilbagebetalingspligtige forskud, eller de kan stilles som en selvstændig støtteforanstaltning. Garantier til dækning af tab stilles inden for en måned efter, at en virksomhed har ansøgt herom; størrelsen af det tab, der skal kompenseres for, fastsættes fem år efter investeringens afslutning. Kompensationens størrelse beregnes som forskellen mellem på den ene side summen af investeringsomkostningerne, en rimelig fortjeneste på 10 % p.a. af investeringsomkostningerne over fem år og driftsomkostningerne, og på den anden side summen af det direkte tilskud, der er modtaget, indtægterne over den femårige periode og projektets slutværdi.

i. Støtten må ikke ydes til en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 48 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 49 ) eller omstruktureringsstøtte ( 50 ).

▼M1

3.9. Støtte i form af udsættelse af indbetaling af skat og/eller socialsikringsbidrag

40. Udsættelse af skatteindbetalinger og/eller betaling af socialsikringsbidrag kan være værdifulde værktøjer til at mindske likviditetsproblemer i virksomhederne (inklusive selvstændige erhvervsdrivende) og beskytte beskæftigelsen. Når sådanne udskydelser finder generel anvendelse og ikke begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner, er de ikke omfattet af artikel 107, stk. 1, i TEUF. Hvis de eksempelvis er begrænset til visse brancher, regioner eller virksomhedstyper, udgør de støtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF ( 51 ).

41. Kommissionen vil på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF anse støtteordninger, der består i en midlertidig udsættelse af skatteindbetalinger og betaling af socialsikringsbidrag, og som gælder for virksomheder (inklusive selvstændige erhvervsdrivende), der i særlig grad er påvirket af covid-19-udbruddet, f.eks. i specifikke brancher eller regioner eller af en bestemt størrelse, for forenelige med det indre marked. Dette gælder også foranstaltninger vedrørende skattemæssige forpligtelser og socialsikringsforpligtelser, som har til formål at mindske de likviditetsproblemer, som modtagerne står over for, og som omfatter, men ikke er begrænset til udsættelse af ratebetaling af skyldige beløb, lettere adgang til betalingsplaner for skattegæld og fastsættelse af rentefrie perioder, suspension af inddrivelse af skattegæld og fremskyndet skatterefusion. Støtten skal ydes inden den 31. december 2020, og slutdatoen for udsættelsen af betalinger må senest være den 31. december 2022.

3.10. Støtte i form af tilskud til løn til arbejdstagere for at undgå afskedigelser under covid-19-udbruddet

▼M3

42. For at beskytte beskæftigelsen kan medlemsstaterne overveje at yde tilskud til virksomhedernes lønomkostninger, hvis disse som følge af covid-19-udbruddet ellers ville afskedige personale, eller til selvstændige erhvervsdrivendes lønækvivalente indkomst, hvis disse som følge af vedtagelsen af nationale foranstaltninger som reaktion på covid-19-udbruddet har været nødt til at afbryde eller nedsætte deres forretningsaktivitet. Hvis sådanne støtteordninger gælder for hele økonomien, er de ikke omfattet af EU's statsstøttekontrol, eftersom de ikke er selektive. Til gengæld skal disse ordninger anses for at give virksomheder en selektiv fordel, hvis de er begrænset til visse brancher, regioner eller virksomhedstyper.

▼M1

43. Hvis disse foranstaltninger udgør støtte, vil Kommissionen anse dem som forenelige med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra b), i TEUF, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

▼M3

a. Formålet med støtten er at undgå afskedigelser under covid-19-udbruddet (samt at sikre, at selvstændige erhvervsdrivende kan videreføre deres forretningsaktivitet).

▼M1

b. Støtten ydes i form af ordninger til virksomheder i specifikke brancher, regioner eller af en bestemt størrelse, som i særlig grad er påvirket af covid-19-udbruddet.

▼M3

c. Løntilskuddet ydes i en periode på højst 12 måneder efter ansøgningen om støtte i forbindelse med ansatte, som ellers ville være blevet afskediget som følge af afbrudt eller nedsat forretningsaktivitet på grund af covid-19-udbruddet (eller for selvstændige erhvervsdrivende, hvis forretningsaktivitet er blevet negativt påvirket af covid-19-udbruddet), og på betingelse af, at det personale, der er omfattet af løntilskuddet, fortsat beskæftiges i hele den periode, hvor støtten ydes (eller på betingelse af, at den selvstændige erhvervsdrivendes pågældende forretningsaktivitet videreføres i hele den periode, hvor støtten ydes).

d. Det månedlige løntilskud må ikke overstige 80 % af den månedlige bruttoløn (inklusive arbejdsgiverens socialsikringsbidrag) for det personale, der er omfattet af ordningen (eller 80 % af den selvstændige erhvervsdrivendens gennemsnitlige månedlige lønækvivalente indkomst). Medlemsstaterne kan også, navnlig til fordel for lavere lønkategorier, anmelde alternative metoder til beregning af støtteintensiteten, f.eks. på grundlag af den nationale gennemsnitsløn eller mindsteløn, forudsat at støtten fortsat er proportional.

▼M1

e. Løntilskud kan kombineres med andre almindeligt tilgængelige eller selektive foranstaltninger til støtte for beskæftigelsen, forudsat at den kombinerede støtte ikke fører til overkompensation for lønomkostningerne til det berørte personale. Løntilskud kan desuden kombineres med udsættelse af skattebetaling eller betaling af socialsikringsbidrag.

▼M2

43a. Hvis en sådan ordning også omfatter ansatte i kreditinstitutter eller finansielle institutioner, har enhver støtte til disse institutter og institutioner ikke til formål at opretholde eller genoprette deres levedygtighed, likviditet eller solvens, eftersom en sådan støtte overvejende har en social målsætning ( 52 ). Kommissionen mener derfor, at en sådan støtte ikke bør betragtes som en ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 28), i BRRD og artikel 3, stk. 1, nr. 29), i SRM-forordningen, og ikke bør vurderes efter de statsstøtteregler, der gælder for banksektoren ( 53 ).

3.11. Rekapitaliseringsforanstaltninger

44. Disse midlertidige rammebestemmelser fastsætter betingelserne i henhold til EU's statsstøtteregler, hvorunder medlemsstaterne kan yde offentlig støtte i form af egenkapitalinstrumenter og/eller hybride kapitalinstrumenter til virksomheder, der står over for økonomiske vanskeligheder som følge af covid-19-udbruddet ( 54 ). De skal sikre, at forstyrrelsen af økonomien ikke fører til, at virksomheder, som var levedygtige før covid-19-udbruddet, unødigt må trække sig ud af markedet. En rekapitalisering må derfor ikke overstige det minimum, der er nødvendigt for at sikre støttemodtagerens levedygtighed, og den bør alene have til formål at genoprette støttemodtagerens kapitalstruktur, således som den så ud før covid-19-udbruddet. Store virksomheder skal indberette, hvordan den modtagne støtte understøtter deres aktiviteter i overensstemmelse med EU's målsætninger og nationale forpligtelser inden for rammerne af den grønne og den digitale omstilling, herunder EU's 2050-mål om klimaneutralitet.

45. Kommissionen understreger samtidig, at national offentlig støtte i form af egenkapitalinstrumenter og/eller hybride kapitalinstrumenter, som led i ordninger eller i enkeltstående tilfælde, alene bør påtænkes, hvis der ikke kan findes nogen anden hensigtsmæssig løsning. Anvendelsen af sådanne instrumenter bør desuden være underlagt strenge betingelser, da de fordrejer konkurrencen mellem virksomhederne betydeligt. En sådan indgriben skal derfor være ledsaget af klare betingelser med hensyn til statens indtræden i og udtræden af de berørte virksomheder samt dens afkast ved deltagelse såvel som bestemmelser vedrørende ledelsen og passende foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger. I lyset heraf bemærker Kommissionen, at medlemsstaterne ved at udforme de nationale støtteforanstaltninger således, at de opfylder EU's politiske målsætninger om en grøn og en digital omstilling af økonomien, vil muliggøre en mere bæredygtig vækst på lang sigt og understøtte omstillingen til det aftalte EU-mål om klimaneutralitet i 2050.

3.11.1. Anvendelsesområde

46. Følgende betingelser finder anvendelse på de af medlemsstaternes rekapitaliseringsordninger og individuelle rekapitaliseringsforanstaltninger til fordel for ikkefinansielle virksomheder (tilsammen benævnt »covid-19-rekapitaliseringer«) i henhold til denne meddelelse, som ikke er omfattet af denne meddelelses afsnit 3.1. De gælder for covid-19-rekapitaliseringer af store virksomheder og SMV'er ( 55 ).

47. Følgende betingelser finder desuden anvendelse på efterstillede gældsinstrumenter, der overstiger begge de lofter, der er omhandlet i punkt 27a, nr. i) og ii), i denne meddelelses afsnit 3.3.

48. Der må ikke foretages covid-19-rekapitaliseringer efter den 30. juni 2021.

3.11.2. Støtteberettigelses- og adgangsbetingelser

49. En covid-19-rekapitalisering skal opfylde følgende betingelser:

a) uden statens indgriben vil den støttemodtagende virksomhed ophøre, eller den vil have alvorlige vanskeligheder ved at opretholde sin aktivitet. Sådanne vanskeligheder kan påvises ved en forringelse af navnlig støttemodtagerens gæld-egenkapital-forhold eller tilsvarende indikatorer

b) indgrebet er for det fælles bedste. Det kan f.eks. være for at undgå social nød og markedssvigt som følge af et betydeligt fald i beskæftigelsen, en innovativ virksomheds udtræden af markedet, en systemisk vigtig virksomheds udtræden af markedet, risikoen for en afbrydelse i en vigtig tjeneste eller andre af den berørte medlemsstat behørigt begrundede situationer

c) støttemodtageren er ikke i stand til at finde finansiering på markedet til overkommelige vilkår, og de eksisterende horisontale foranstaltninger i den berørte medlemsstat til at dække likviditetsbehov er ikke tilstrækkelige til at sikre dens levedygtighed, og

d) støttemodtageren er ikke en virksomhed, som allerede var kriseramt (jf. gruppefritagelsesforordningen ( 56 )) den 31. december 2019. ▼M3 Som en undtagelse til ovenstående kan der ydes støtte til mikrovirksomheder eller små virksomheder (som defineret i bilag I til den generelle gruppefritagelsesforordning), der allerede var kriseramte pr. 31. december 2019, forudsat at de ikke er underlagt konkursbehandling efter de nationale regler, og at de ikke har modtage redningsstøtte ( 57 ) eller omstruktureringsstøtte ( 58 ). ▼M2

50. Medlemsstaterne foretager udelukkende covid-19-rekapitaliseringer under en støtteordning, der er godkendt af Kommissionen, hvis de har modtaget en skriftlig anmodning om sådan støtte fra en potentielt støttemodtagende virksomhed. Hvad angår individuelt anmeldelsespligtig støtte skal medlemsstaterne forelægge dokumentation for en sådan skriftlig anmodning som en del af anmeldelsen af den individuelle støtteforanstaltning til Kommissionen.

51. Betingelserne i dette afsnit samt i afsnit 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 og 3.11.7 finder anvendelse på både covid-19-rekapitaliseringsordninger og individuelle covid-19-støtteforanstaltninger. Ved godkendelsen af en ordning vil Kommissionen kræve, at der indgives en særskilt anmeldelse af individuel støtte, der overskrider tærsklen på 250 mio. EUR. I forbindelse med sådanne anmeldelser vil Kommissionen undersøge, i hvilket omfang den eksisterende finansiering på markedet eller de horisontale foranstaltninger til at dække likviditetsbehov ikke i tilstrækkelig grad kan sikre støttemodtagerens levedygtighed; om de valgte rekapitaliseringsinstrumenter og de dertil knyttede betingelser er egnede til at imødegå støttemodtagerens alvorlige vanskeligheder; om støtten er proportional; og om betingelserne i dette afsnit og i afsnit 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 og 3.11.7 er opfyldt.

3.11.3. Typer af rekapitaliseringsforanstaltninger

52. Medlemsstaterne kan foretage covid-19-rekapiteliseringer ved hjælp af to særskilte rekapitaliseringsinstrumenter:

a) egenkapitalinstrumenter, navnlig udstedelse af nye ordinære aktier eller præferenceaktier, og/eller

b) instrumenter med en egenkapitalkomponent (»hybride kapitalinstrumenter«) ( 59 ), navnlig udbytterettigheder, passive kapitalindskud og konvertible sikrede eller usikrede obligationer.

53. Statens indgreb kan tage form af enhver variant af ovennævnte instrumenter eller en kombination af egenkapitalinstrumenter og hybride kapitalinstrumenter. Medlemsstaterne kan også garantere ovennævnte instrumenter i forbindelse med en markedsemission på den betingelse, at enhver deraf følgende statslig indgriben i støttemodtageren opfylder betingelserne i denne meddelelses afsnit 3.11. Medlemsstaten skal sikre, at de valgte rekapitaliseringsinstrumenter og de dertil knyttede betingelser er egnede til at imødegå støttemodtagerens rekapitaliseringsbehov, og at de samtidig fordrejer konkurrencen mindst muligt.

3.11.4. Rekapitaliseringens størrelse

54. For at sikre støttens proportionalitet må covid-19-rekapitaliseringen ikke overstige det minimum, der er nødvendigt for at sikre støttemodtagerens levedygtighed, og den bør alene have til formål at genoprette støttemodtagerens kapitalstruktur, sådan som den så ud før covid-19-udbruddet, dvs. situationen pr. 31. december 2019. Ved vurderingen af støttens proportionalitet skal al støtte, der er modtaget eller planlagt i forbindelse med covid-19-udbruddet, tages med i betragtning.

3.11.5. Statens afkast og udtræden

Generelle principper

55. Staten skal modtage et passende afkast for investeringen. Jo nærmere afkastet er på markedsrenten, desto mindre er potentialet for konkurrencefordrejninger som følge af statens indgreb.

56. Covid-19-rekapitaliseringen bør tilbagekøbes, så snart økonomien stabiliseres. Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at give støttemodtageren tilstrækkelig tid til at tilbagekøbe rekapitaliseringen. Medlemsstaten skal indføre en mekanisme, som gradvist tilskynder tilbagekøb.

57. Afkastet af covid-19-rekapitaliseringen bør øges gradvist, så det nærmer sig markedsafkastet, for at tilskynde støttemodtageren og de øvrige aktionærer til at tilbagekøbe statens rekapitalisering og for at minimere risikoen for konkurrencefordrejninger.

58. Det følger heraf, at covid-19-rekapitaliseringer skal indeholde passende incitamenter til, at virksomhederne tilbagekøber rekapitaliseringen og søger at skaffe alternativ kapital, når markedsforholdene tillader det, ved at der kræves et tilstrækkeligt højt afkast af rekapitaliseringen.

59. Som et alternativ til nedenstående prisfastsættelsesmetoder kan medlemsstaterne anmelde ordninger eller individuelle foranstaltninger, hvor prisfastsættelsesmetoden er tilpasset efter kapitalinstrumentets egenskaber og prioritetsorden, forudsat at de samlet set dels har samme tilskyndelsesvirkning med hensyn til statens udtræden, dels har en tilsvarende virkning på statens afkast.

Afkast af egenkapitalinstrumenter

60. En kapitaltilførsel fra staten eller et tilsvarende indgreb skal tage udgangspunkt i en pris, som ikke overstiger støttemodtagerens gennemsnitlige aktiekurs i løbet af de 15 dage, der går forud for anmodningen om kapitaltilførslen. Hvis støttemodtageren ikke er børsnoteret, bør markedsværdien anslås af en uafhængig ekspert eller ved hjælp af andre passende midler.

61. En rekapitaliseringsforanstaltning skal omfatte en »step up«-mekanisme, der trinvist øger statens afkast, for at give støttemodtageren et incitament til at tilbagekøbe statens kapitaltilførsler. Denne afkastforøgelse kan tage form af yderligere aktier ( 60 ) til staten eller andre mekanismer og bør for hvert trin svare til en stigning på mindst 10 % i statens afkast (af den kapitalinteresse, der hidrører fra den ikketilbagebetalte del af statens covid-19-egenkapitaltilførsel):

a) »Step up«-mekanismen aktiveres fire år efter covid-19-egenkapitaltilførslen, hvis staten ikke har solgt mindst 40 % af egenkapitalinteressen hidrørende fra covid-19-egenkapitaltilførslen.

b) »Step up«-mekanismen aktiveres atter seks år efter covid-19-egenkapitaltilførslen, hvis staten ikke har solgt hele egenkapitalinteressen hidrørende fra covid-19-egenkapitaltilførslen ( 61 ).

Hvis støttemodtageren ikke er børsnoteret, kan medlemsstaterne beslutte at gennemføre hvert af de to trin et år senere, dvs. henholdsvis fem år og syv år efter covid-19-egenkapitaltilførslen.

62. Kommissionen kan acceptere alternative mekanismer, forudsat at de samlet set dels har samme incitamentvirkning med hensyn til at sikre statens udtræden, dels har en tilsvarende virkning på statens afkast.

63. Støttemodtageren bør til enhver tid have mulighed for at tilbagekøbe den egenkapitalandel, som staten har erhvervet. For at sikre, at staten modtager et passende afkast for investeringen, bør tilbagekøbsprisen være det højeste beløb af i) statens nominelle investering forhøjet med en årlig rente, som er [200] basispoint højere end angivelserne i tabellen nedenfor ( 62 ), eller ii) markedsprisen på tilbagekøbstidspunktet.

▼M3

64. Alternativt kan staten til enhver tid sælge sin egenkapitalandel til markedspris til andre købere end støttemodtageren. Et sådant salg kræver i princippet en åben og ikkediskriminerende høring af mulige købere eller et salg på børsen. Staten kan give eksisterende aktionærer, dvs. aktionærer før covid-19-rekapitaliseringen, fortrinsret til at købe til den pris, der følger af den offentlige høring. Hvis staten sælger sin egenkapitalandel til en pris, der er lavere end den minimumspris, der er fastsat i punkt 63, finder bestemmelserne vedrørende ledelsen i afsnit 3.11.6 fortsat anvendelse i mindst fire år efter, at covid-19-egenkapitaltilførslen blev ydet.

▼M2

Afkast af hybride kapitalinstrumenter

65. Det samlede afkast af hybride kapitalinstrumenter skal i tilstrækkelig grad tage højde for følgende elementer:

a) det valgte instruments egenskaber, herunder dets rang, risikoen og alle betalingsvilkår

b) indbyggede udtrædelsesincitamenter (for eksempel »step up«-klausuler eller klausuler om tilbagekøb) og

c) en passende benchmarkrente.

66. Minimumsafkastet af hybride kapitalinstrumenter skal, indtil de konverteres til egenkapitallignende instrumenter, mindst svare til basissatsen (1-årig IBOR eller tilsvarende som offentliggjort af Kommissionen ( 63 )) plus præmien, jf. nedenfor.

Afkast af hybride kapitalinstrumenter: 1-årig IBOR+







Type støttemodtager 1. år 2. og 3. år 4. og 5. år 6. og 7. år 8. år og senere SMV'er 225 basispoint 325 basispoint 450 basispoint 600 basispoint 800 basispoint Store virksomheder 250 basispoint 350 basispoint 500 basispoint 700 basispoint 950 basispoint

67. Konverteringen af hybride kapitalinstrumenter til egenkapital skal gennemføres til 5 % eller mere under den teoretiske værdi efter udnyttelsen af tegningsret (TERP) på konverteringstidspunktet.

68. Efter konverteringen til egenkapital skal der tilknyttes en »step up«-mekanisme, der øger statens afkast, for at give støttemodtagerne et incitament til at tilbagekøbe statens kapitaltilførsler. Hvis staten stadig ejer den egenkapital, der er resultatet af covid-19-foranstaltningen, to år efter konverteringen til egenkapital, skal den modtage en yderligere ejerandel af støttemodtageren ud over den resterende kapitalinteresse, der hidrører fra dens konvertering af de hybride kapitalinstrumenter, der indgik i covid-19-rekapitaliseringen. Denne yderligere ejerandel skal være på mindst 10 % af den resterende kapitalinteresse, der hidrører fra statens konvertering af de hybride kapitalinstrumenter, der indgik i covid-19-rekapitaliseringen. Kommissionen kan acceptere alternative »step up«-mekanismer, forudsat at de har den samme incitamentvirkning og en tilsvarende virkning på statens afkast.

69. Medlemsstaterne kan vælge en prisformel, som indeholder supplerende »step up«- eller tilbagebetalingsklausuler. Disse elementer bør udformes på en sådan måde, at de fremmer en tidlig afslutning af statens rekapitaliseringsstøtte til modtageren. Kommissionen kan også acceptere alternative prisfastsættelsesmetoder, forudsat at de resulterer i afkast, der mindst svarer til dem, der fremkommer ved brug af ovennævnte metode.

70. Da arten af hybride instrumenter varierer betydeligt, udsteder Kommissionen ikke retningslinjer for alle typer af instrumenter. Hybride instrumenter skal under alle omstændigheder følge ovennævnte principper og have et afkast, der afspejler den risiko, der er forbundet med de pågældende instrumenter.

3.11.6. Ledelse og forhindring af urimelige konkurrencefordrejninger

71. For at forhindre urimelige konkurrencefordrejninger må støttemodtagerne ikke gennemføre aggressive forretningsmæssige udvidelser, som finansieres af statsstøtte, eller påtage sig uforholdsmæssigt store risici. Som hovedregel gælder det, at jo mindre en medlemsstats egenkapitalandel og jo højere afkastet, i desto mindre grad er der behov for sikkerhedsforanstaltninger.

72. Hvis modtageren af en covid-19-rekapitalisering på over 250 mio. EUR er en virksomhed med en stærk markedsposition på mindst et af de relevante markeder, hvor den opererer, skal medlemsstaterne foreslå yderligere foranstaltninger for at bevare den effektive konkurrence på de pågældende markeder. Medlemsstaterne kan i den forbindelse navnlig give strukturelle eller adfærdsmæssige tilsagn, jf. Kommissionens meddelelse om løsningsforslag, der kan accepteres i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 og Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004.

73. Modtagere af en covid-19-rekapitalisering må ikke reklamere med den til kommercielle formål.

74. Så længe mindst 75 % af covid-19-rekapitalisering ikke er blevet tilbagekøbt, skal andre modtagere end SMV'er forhindres i at erhverve en andel på mere end 10 % i konkurrenter eller andre erhvervsdrivende i samme branche, herunder i forudgående og efterfølgende led.

75. Under særlige omstændigheder og uden at det berører kontrollen med fusioner kan sådanne støttemodtagere dog erhverve en andel på mere end 10 % i erhvervsdrivende i forudgående og efterfølgende led inden for deres aktivitetsområde, hvis erhvervelsen er nødvendig for at opretholde støttemodtagerens levedygtighed. Kommissionen kan tillade erhvervelsen, hvis den er nødvendig for at bevare støttemodtagerens levedygtighed. Erhvervelsen må ikke gennemføres, før Kommissionen har truffet afgørelse om dette spørgsmål.

76. Statsstøtte må ikke anvendes til at krydssubsidiere økonomiske aktiviteter i integrerede virksomheder, der var i økonomiske vanskeligheder allerede den 31. december 2019. Der skal gennemføres en tydelig regnskabsmæssig adskillelse i integrerede virksomheder for at sikre, at rekapitaliseringsforanstaltningen ikke kommer disse aktiviteter til gode.

77. Så længe covid-19-rekapitaliseringerne ikke er tilbagekøbt fuldt ud, kan støttemodtagere ikke foretage betaling af udbytte eller ikkeobligatoriske kuponbetalinger til eller tilbagekøbe aktier fra andre end staten.

▼M3

78. Så længe mindst 75 % af covid-19-rekapitaliseringerne ikke er tilbagekøbt, må aflønningen af de enkelte medlemmer af støttemodtagerens ledelse ikke overstige den faste del af disses vederlag pr. 31. december 2019. For personer, der bliver medlemmer af ledelsen under eller efter rekapitaliseringen, er den gældende grænse det faste vederlag for et medlem af ledelsen på samme ansvarsniveau pr. 31. december 2019. Der må under ingen omstændigheder udbetales bonusser og andre variable eller tilsvarende lønelementer.

▼M3

78a. Hvis staten er en eksisterende aktionær, dvs. den var aktionær før covid-19-egenkapitaltilførslen, og:

a) staten tilfører ny kapital på samme vilkår som private investorer og i forhold til dens eksisterende aktiepost (eller derunder), og

b) den private deltagelse er betydelig (i princippet mindst 30 % af den tilførte kapital), og

c) statens nye kapitaltilførsel udgør statsstøtte på grund af særlige forhold, eksempelvis fordi virksomheden er omfattet af en anden foranstaltning,

er det ikke nødvendigt at pålægge særlige betingelser vedrørende statens udtræden, og følgende gælder:

i) punkt 61 og 62 finder ikke anvendelse for en sådan covid-19-egenkapitaltilførsel

ii) uanset punkt 74, 75 og 78 er erhvervelsesforbuddet og loftet for ledelsens aflønning begrænset til tre år

iii) uanset punkt 77 hæves forbuddet mod at betale udbytte for indehavere af de nye aktier. For eksisterende aktier hæves forbuddet mod at betale udbytte, forudsat at indehaverne af de eksisterende aktier samlet set reduceres til at tegne sig for under 10 % af virksomheden. Hvis indehaverne af eksisterende aktier ikke samlet set reduceres til at tegne sig for under 10 % af virksomheden, gælder forbuddet mod at betale udbytte for eksisterende aktionærer i tre år. Under alle omstændigheder skal der betales aflønning til hybride kapitalinstrumenter og ansvarlig lånekapital i forbindelse med covid-19, som staten besidder, før der betales udbytte til aktionærerne i et givet år

iv) betingelserne i afsnit 3.11.7 finder ikke anvendelse, bortset fra indberetningsforpligtelserne i punkt 83, som finder anvendelse i tre år, og

v) alle de øvrige betingelser i afsnit 3.11 finder tilsvarende anvendelse.

78b. Hvis staten tilfører kapital til en virksomhed, som den ikke er eksisterende aktionær i (dvs. før covid-19-egenkapitaltilførslen), og

a) den tilfører ny kapital på samme vilkår som private investorer, og

b) den private deltagelse er betydelig (i princippet mindst 30 % af den tilførte kapital), og

c) statens kapitaltilførsel udgør statsstøtte på grund af særlige forhold, eksempelvis fordi virksomheden er omfattet af en anden foranstaltning,

gælder følgende:

i) uanset punkt 77 hæves forbuddet mod at betale udbytte for alle indehavere af nye aktier. For eksisterende aktier hæves forbuddet mod at betale udbytte, forudsat at indehaverne af de eksisterende aktier samlet set reduceres til at tegne sig for under 10 % af virksomheden. Under alle omstændigheder skal statens aflønning for hybride kapitalinstrumenter og ansvarlig lånekapital i forbindelse med covid-19 ske, før der betales udbytte til aktionærerne i et givet år, og

ii) alle de øvrige betingelser i afsnit 3.11 finder tilsvarende anvendelse.

▼M2

3.11.7. Statens exitstrategi vedrørende kapitalinteressen hidrørende fra rekapitaliseringen og indberetningsforpligtelser

79. Andre støttemodtagere end SMV'er, der har modtaget en covid-19-kapitaltilførsel, som på tilførselstidspunktet udgjorde mere end 25 % af egenkapitalen, skal fremlægge en troværdig exitstrategi vedrørende medlemsstatens kapitalinteresse, medmindre statens kapitaltilførsel nedbringes til under 25 % af egenkapitalen inden for 12 måneder fra datoen for tildeling af støtten ( 64 ).

80. Exitstrategien skal indeholde:

a) støttemodtagerens plan for videreførelsen af aktiviteterne og anvendelsen af de midler, som staten har investeret, herunder en betalingsplan for afkastet og tilbagekøbet af statens investering (samlet »tilbagebetalingsplanen«) og

b) de foranstaltninger, som støttemodtageren og staten vil træffe for at overholde tilbagebetalingsplanen.

81. Exitstrategien bør udarbejdes og forelægges medlemsstaten senest 12 måneder efter tildelingen af støtten og skal godkendes af medlemsstaten.

82. Ud over forpligtelsen i punkt 79-81 skal støttemodtagerne indberette til medlemsstaten om fremskridtet med hensyn til gennemførelsen af tilbagebetalingsplanen og om overholdelsen af betingelserne i afsnit 3.11.6 senest 12 måneder efter planens fremlæggelse og derefter regelmæssigt hver 12. måned.

83. Så længe covid-19-rekapitaliseringerne ikke er tilbagekøbt fuldt ud, skal andre modtagere af en covid-19-rekapitalisering end SMV'er offentliggøre oplysninger om anvendelsen af den modtagne støtte senest 12 måneder fra datoen for tildeling af støtten og derefter regelmæssigt hver 12. måned. I den forbindelse skal der navnlig redegøres for, hvordan anvendelsen af støtten understøtter aktiviteter i overensstemmelse med EU's målsætninger og nationale forpligtelser inden for rammerne af den grønne og den digitale omstilling, herunder EU's 2050-mål om klimaneutralitet.

84. Medlemsstaten skal årligt indberette til Kommissionen om gennemførelsen af tilbagebetalingsplanen og overholdelsen af betingelserne i afsnit 3.11.6. Hvis modtageren har modtaget en covid-19-rekapitalisering på over 250 mio. EUR, skal indberetningen medtage oplysninger om overholdelse af betingelserne i punkt 54.

85. Hvis statens kapitaltilførsel ikke er nedbragt til under 15 % af støttemodtagerens egenkapital seks år efter covid-19-rekapitaliseringen, skal der for Kommissionen til godkendelse forelægges en omstruktureringsplan, jf. rammebestemmelserne om redning og omstrukturering. Kommissionen vil vurdere, om de foranstaltninger, der er planlagt i omstruktureringsplanen, både kan sikre støttemodtagerens levedygtighed, også med henblik på EU's målsætninger og medlemsstaternes forpligtelser inden for rammerne af den grønne og den digitale omstilling, og statens udtræden uden at påvirke samhandelen på en måde og i et omfang, der strider mod den fælles interesse. Hvis støttemodtageren ikke er børsnoteret eller er en SMV, kan medlemsstaterne beslutte kun at forelægge en omstruktureringsplan, hvis statens kapitaltilførsel ikke er nedbragt til under 15 % af egenkapitalen syv år efter covid-19-rekapitaliseringen.

▼B

4. OVERVÅGNING OG RAPPORTERING

▼M3

86. Undtagen for støtte ydet i henhold til afsnit 3.9, 3.10 og 3.11 skal medlemsstaterne på det centrale statsstøttewebsted eller via Kommissionens IT-værktøj ( 65 ) offentliggøre relevante oplysninger om enhver individuel støtte over100 000 EUR ( 66 ), der tildeles i henhold til denne meddelelse, eller over 10 000 EUR ( 67 ), der ydes til landbrugs- og fiskerisektoren, inden for 12 måneder at regne fra tildelingstidspunktet. Medlemsstaterne skal på det centrale statsstøttewebsted eller via Kommissionens IT-værktøj offentliggøre relevante oplysninger ( 68 ) om enhver individuel rekapitalisering, der er ydet i henhold til afsnit 3.11, inden for 3 måneder at regne fra rekapitaliseringen. Den nominelle værdi af rekapitaliseringen pr. støttemodtager medtages.

▼B

►M2 87. ◄ Medlemsstaterne skal indsende årlige rapporter til Kommissionen ( 69 ).

►M2 88. ◄ Inden den 31. december 2020 skal medlemsstaterne til Kommissionen fremsende en liste over de foranstaltninger, der er truffet på grundlag af ordninger, der er godkendt på grundlag af denne meddelelse.

►M2 89. ◄ Medlemsstaterne skal sørge for, at der opbevares detaljeret dokumentation om ydelsen af støtte efter denne meddelelse. Denne dokumentation, som skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at alle betingelserne er overholdt, skal opbevares i 10 år efter ydelsen af støtten og fremsendes til Kommissionen på dennes anmodning.

►M2 90. ◄ Kommissionen kan anmode om yderligere oplysninger om den støtte, der er ydet, for at kontrollere, om betingelserne i Kommissionens godkendelsesafgørelse er overholdt.

5. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

▼M2

91. Kommissionen anvender denne meddelelse fra den 19. marts 2020 under hensyntagen til den økonomiske virkning af COVID-19-udbruddet, der har krævet øjeblikkelig handling. Denne meddelelse er begrundet i de nuværende ekstraordinære omstændigheder og vil ikke blive anvendt efter den 31. december 2020, undtagen for afsnit 3.11, der anvendes indtil den 1. juli 2021. Kommissionen vil inden den 31. december 2020 dato kunne revidere denne meddelelse, hvis væsentlige konkurrencepolitiske eller økonomiske hensyn tilsiger det. Hvis det skønnes nyttigt, vil Kommissionen eventuelt også redegøre nærmere for sin tilgang til bestemte spørgsmål.

▼B

►M2 92. ◄ Kommissionen anvender bestemmelserne i denne meddelelse på alle relevante anmeldte foranstaltninger fra den 19. marts 2020, også selv om foranstaltningerne blev anmeldt før denne dato.

►M2 93. ◄ I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte ( 70 ) anvender Kommissionen over for ikke-anmeldt statsstøtte:

a. denne meddelelse, såfremt støtten blev ydet efter den 1. februar 2020

b. de regler, der var gældende på tidspunktet for støttens ydelse, i alle andre tilfælde.

►M2 94. ◄ Kommissionen sørger i nært samarbejde med de berørte medlemsstater for, at afgørelserne angående de foranstaltninger, denne meddelelse omhandler, træffes hurtigt, efter at den har modtaget en præcis og fuldstændig anmeldelse. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om deres intentioner og planer om at indføre sådanne foranstaltninger så tidligt og så udførligt som muligt. Kommissionen vil yde vejledning og bistand til medlemsstaterne i denne proces.