1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervs-
kompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed
(89/48/EØF)
(EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentetsog Rådetsdirektiv 2001/19/EF af 14. maj 2001 L 206 1 31.7.2001
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af
eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående
uddannelser af mindst tre års varighed
(89/48/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49, artikel 57, stk. 1, og artikel
66,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til Traktatensartikel 3, litra c), er fjernels e af hindringerne
for den frie bevægelighed for personer og tjenesteydelser et af Fælles-skabets mål; dette indebærer for medlemsstaternes statsborgere, at de
blandt andet har ret til at udøve et erhverv som selvstændig eller
lønmodtager i en anden medlemsstat end den, hvori de har opnået dereserhvervsmæssige kvalifikationer;
de bestemmelser, som indtil dato er blevet vedtaget af Rådet, og i
henhold til hvilke medlemsstaterne til erhvervsmæssige formål gensi-digt anerkender de eksamensbeviser for videregående uddannelser, der
er udstedt på deres område, omfatter kun få erhverv; kravene til det
udannelsesniveau og den uddannelsestid, som var en betingelse foradgang til disse erhverv, var stort set fastlagt på samme måde i allemedlemsstaterne, eller der er blevet foretaget en række mindre harmo-niseringer, som var nødvendige med henblik på indførelsen af dissesektorbestemte ordninger for gensidig anerkendelse af eksamensbe-
viser;
for hurtigt at indfri forventningerne hos de europæiske borgere, som er
i besiddelse af et eksamensbevis for videregående erhvervskompetence-givende uddannelse, der er udstedt i en anden medlemsstat end den,hvori de ønsker at udøve deres erhverv, bør der ligeledes indføres enanden metode for gensidig anerkendelse af disse eksamensbeviser,
som for disse borgere letter adgangen til at udøve enhver form for
erhvervsvirksomhed, som i værtslandet er gjort betinget af, at borgerenhar gennemgået en post-gymnasial uddannelse, forudsat at de er ibesiddelse af et sådant eksamensbevis, som giver adgang til disse akti-viteter, bekræfter en uddannelse af mindst tre års varighed og erudstedt i en anden medlemsstat;
et sådant resultat kan nås, hvis der indføres en generel ordning for
gensidig anerkendelse af erhvervskompetencegivende eksamensbeviser
for videregående uddannelser af mindst tre års varighed;
for så vidt angår erhverv, for hvis udøvelse Fællesskabet ikke har
fastsat et obligatorisk minimumskvalifikationsniveau, har medlemssta-terne fortsat ret til at fastsætte et sådant niveau med henblik på atsikre kvaliteten af denne virksomhed på deres område; en medlemsstat
kan dog ikke uden at tilsidesætte de forpligtelser, der påhviler den i
henhold til Traktatens artikel 5, pålægge en EF-statsborger at erhvervekvalifikationer, som medlemsstaten sædvanligvis indskrænker sig til atfastsætte under henvisning til de eksamensbeviser, der udstedes indenfor rammerne af statens eget nationale uddannelsessystem, når denpågældende allerede helt eller delvis har erhvervet disse kvalifikationer1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 217 af 28. 8. 1985, s. 3, og nr. C 143 af 10. 6. 1986, s. 7.
(2) EFT nr. C 345 af 31. 12. 1985, s. 80, og EFT nr. C 309 af 5. 12. 1988.
(3) EFT nr. C 75 af 3. 4. 1986, s. 5.
▼B
i en anden medlemsstat; de værtslande, i hvilke udøvelsen af et bestemt
erhverv er lovreguleret, skal derfor tage hensyn til de kvalifikationer,der er erhvervet i en anden medlemsstat, og vurdere, om de svarer til
de kvalifikationer, som landet selv kræver;
et samarbejde mellem medlemsstaterne kan lette deres overholdelse af
disse forpligtelser; der bør derfor fastsættes nærmere bestemmelser foret sådant samarbejde;
begrebet »lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed« bør defineres
således, at der tages hensyn til forskellige nationale sociologiskeforhold; begrebet bør omfatte, ikke blot erhvervsmæssige aktiviteter,hvortil adgangen i en medlemsstat er betinget af et eksamensbevis,
men også erhvervsmæssige aktiviteter, hvortil der er fri adgang, når
de udøves under anvendelse af en erhvervstitel, der er forbeholdtpersoner, som opfylder bestemte kvalifikationskrav; erhvervssammen-slutninger og -organisationer, som tildeler deres medlemmer sådannetitler, og som er anerkendt af de offentlige myndigheder, kan ikkeunder påberåbelse af deres privatretlige karakter unddrage sig den ved
dette direktiv fastsatte ordning;
det er ligeledes nødvendigt at fastlægge, hvilke krav med hensyn til
erhvervsmæssig erfaring eller prøvetid værtslandet kan forlange opfyldtaf den pågældende ud over eksamensbevis for videregående uddan-
nelse, når dennes kvalifikationer ikke svarer til dem, der er
foreskrevet i landets nationale bestemmelser;
der kan ligeledes indføres en egnethedsprøve i stedet for prøvetid;
formålet med såvel prøvetid som egnethedsprøve er at forbedre de
bestående forhold med hensyn til medlemsstaternes gensidige anerken-
delse af eksamensbeviser og dermed at lette den frie bevægelighed forpersoner inden for Fællesskabet; sigtet med dem er at vurdere egnet-heden hos en indvandrer, som har fået en erhvervsuddannelse i enanden medlemsstat, til at tilpasse sig sit nye erhvervsmiljø; egnetheds-prøven vil, set fra indvandrerens synspunkt, have den fordel, at den
forkorter tilpasningsperioden; principielt er det indvandreren selv, der
skal vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve; visse erhverv er dogaf en sådan art, at medlemsstaterne må have mulighed for på vissebetingelser at kræve enten en prøvetid eller en egnethedsprøve; i særde-leshed gør forskellene mellem medlemsstaternes retssystemer, også selvom de er af varierende betydning fra en medlemsstat til en anden, det
berettiget med særbestemmelser, da en uddannelse i en juridisk disci-
plin i oprindelseslandet i henhold til et eksamensbevis, certifikat ellerandet kvalifikationsbevis som regel ikke dækker den juridiske viden,som værtslandet kræver inden for det tilsvarende juridiske område;
endvidere har indførelsen af en generel ordning for gensidig anerken-
delse af eksamensbeviser for videregående uddannelser hverken tilformål at ændre de erhvervsmæssige, herunder etiske, bestemmelser,som gælder for enhver, der udøver et erhverv på en medlemsstatsområde, eller at unddrage vandrende arbejdstagere anvendelsen af disse
bestemmelser; ordningen begrænses til fastsættelse af passende foran-
staltninger, hvorved det kan sikres, at den vandrende arbejdstageroverholder de bestemmelser, som gælder for det pågældende erhverv iværtslandet;
Fællesskabet har i henhold til Traktatens artikel 49, artikel 57, stk. 1,
og artikel 66 kompetence til at vedtage de bestemmelser, der er
nødvendige for at indføre og anvende en sådan ordning;
den generelle ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for
videregående uddannelse berører på ingen måde anvendelsen af Trakta-
tensartikel 48, s tk. 4, og artikel 55;
en ordning af denne art, der bidrager til at befæste den europæiske
borgers ret til at udnytte sine erhvervsmæssige kundskaber i en hvilkensom helst medlemsstat, vil befæste og samtidig sikre hans ret til at
erhverve sådanne kundskaber dér, hvor han måtte ønske det;
ordningen skal, når den har været anvendt i en vis periode, underkastes
en nærmere vurdering af den effektivitet, hvormed den fungerer, for atder blandt andet kan tagess tilling til, i hvilket omfang den kanforbedres eller dens anvendelsesområde udvides —1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 3
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
a) eksamensbevis: ethvert eksamensbevis, certifikat eller andet kvali-
fikationsbevis eller samtlige sådanne eksamensbeviser, certifikatereller andre kvalifikationsbeviser under ét
— som er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat,
der er udpeget i overensstemmelse med denne stats love elleradministrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse af mindst tre års
varighed eller af tilsvarende varighed på deltid, ved et univer-sitet eller en anden højere læreanstalt eller ved en andenuddannelsesinstitution med tilsvarende uddannelsesniveau, ogi påkommende tilfælde, at han med positivt resultat har
gennemgået den erhvervsmæssige uddannelse, der kræves ud
over den postgymnasiale uddannelse, og
— hvoraf det fremgår, at indehaveren besidder de erhvervsmæs-
sige kvalifikationer, der er påkrævet for at få adgang til et
lovreguleret erhverv i den pågældende medlemsstat eller til at
udøve det
såfremt den uddannelse, som dette eksamensbevis, certifikat eller
andet kvalifikationsbevis er udstedt for, overvejende har fundetsted i Fællesskabet, eller såfremt indehaveren har en erhvervserfa-ring af tre års varighed attesteret af den medlemsstat, som har
anerkendt et eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikations-
bevisuds tedt i et tredjeland.
Med et eksamensbevis som defineret i første afsnit sidestilles
ethvert eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis
eller samtlige sådanne eksamensbeviser, certifikater eller andrekvalifikationsbeviser under ét, som er udstedt af en kompetentmyndighed i en medlemsstat, såfremt der er tale om beviser foren uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet og i denne
medlemsstat anerkendes af en kompetent myndighed som værende
på tilsvarende niveau, og såfremt der i den pågældende medlems-stat til disse beviser er knyttet de samme rettigheder vedrørendeadgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv;
b) værtsland: den medlemsstat, hvori en EF-statsborger ansøger om
tilladelse til at udøve et lovreguleret erhverv, og som ikke er denstat, i hvilken den pågældende erhvervede sit eksamensbevis ellerførst udøvede det pågældende erhverv;
c) lovreguleret erhverv: den eller de samlede lovregulerede erhvervs-
mæssige former for virksomhed, der udgør dette erhverv i enmedlemsstat;
d) lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed: erhvervsmæssig virk-
somhed, når der enten direkte eller indirekte ifølge love elleradministrative bestemmelser kræves et eksamensbevis for i enmedlemsstat at optage eller udøve denne virksomhed eller en
form heraf. Som en form for udøvelse af lovreguleret erhvervs-
mæssig virksomhed betragtes blandt andet:
— udøvelse af en aktivitet under anvendelse af en faglig titel,
såfremt anvendelse af den pågældende titel er forbeholdt
personer, der er i besiddelse af det i henhold til love elleradministrative bestemmelser krævede eksamensbevis
— udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed inden for sundheds-
sektoren, i det omfang vederlag og/eller refusion for dennevirksomhed i henhold til medlemsstatens sociale sikringsord-ning er betinget af, at den pågældende er i besiddelse af et
eksamensbevis.
Når første afsnit ikke finder anvendelse, sidestilles med en lovre-
guleret erhvervsmæssig virksomhed en erhvervsmæssig1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
virksomhed udøvet af medlemmerne af en sammenslutning eller
en organisation, som især har til formål at fremme og opretholdeet højt niveau inden for den pågældende erhvervsgren, og som
med henblik på virkeliggørelsen af denne målsætning fra en
medlemsstat har modtaget en anerkendelse i en særlig form og:
— udsteder et eksamensbevis til sine medlemmer
— sikrer, at de overholder de faglige regler, som den har fastsat,
og
— giver dem ret til at anvende en titel eller en forkortelse eller at
opnå en stilling svarende til dette eksamensbevis.
En ikke udtømmende liste over sammenslutninger eller organisati-
oner, der på tidspunktet for vedtagelsen af dette direktiv opfylder
de i andet afsnit anførte betingelser, er indeholdt i bilaget. Når enmedlemsstat indrømmer en sammenslutning eller en organisationden i andet afsnit omhandlede anerkendelse, giver den meddelelseherom til Kommissionen, som offentliggør denne oplysning i De
Europæiske Fællesskabers Tidende ;
d a) lovreguleret uddannelse: enhver uddannelse:
— der er direkte rettet mod udøvelse af et nærmere bestemt
erhverv, og
— som består af en postgymnasial uddannelse af mindst tre års
varighed eller en tilsvarende varighed på deltidsbasis ved et
universitet eller en højere læreanstalt eller ved en anden uddan-nelsesinstitution med tilsvarende uddannelsesniveau samt igivet fald den erhvervsuddannelse, praktiske uddannelse ellererhvervspraktik, der kræves ud over den postgymnasialeuddannelse; struktur og niveau i forbindelse med erhvervs−
uddannelsen, den praktiske uddannelse eller erhvervsprak-
tikken fastlægges ved den pågældende medlemsstats love elleradministrative bestemmelser eller omfattes af en kontrol ellergodkendelse foretaget af den myndighed, der er udpeget medhenblik herpå;
e) erhvervserfaring: faktisk og lovmæssig udøvelse af et bestemt
erhverv i en medlemsstat;
f) prøvetid: udøvelse af et lovreguleret erhverv, der finder sted i
værtslandet på en kvalificeret fagmands ansvar og eventuelt er
ledsaget af en supplerende uddannelse. Prøvetiden afsluttes meden bedømmelse. Bestemmelserne for prøvetid og bedømmelseheraf samt den indvandrende praktikants status fastsættes af denkompetente myndighed i værtslandet;
g) egnethedsprøve: en kontrol udelukkende af ansøgerens faglige
kundskaber, som foretages af værtslandets kompetente myndig-heder, og hvisformål er at vurdere ans øgerensegnethed til atudøve et lovreguleret erhverv i dette land.
Med henblik på denne kontrol opstiller de kompetente myndig-
heder en liste over de fag, der på grundlag af en sammenligningmellem den uddannelse, der kræves i den pågældende medlems-stat, og den uddannelse, som ansøgeren har fået, ikke er omfattetaf eksamensbeviset eller det eller de kvalifikationsbeviser, somansøgeren fremlægger.
Ved egnethedsprøven skal der tages hensyn til det forhold, at
ansøgeren i oprindelseslandet eller det land, han kommer fra, eren kvalificeret fagmand. Prøven skal vedrøre fag, som vælgesblandt dem, der er opført på listen, og hvortil kendskab er en
væsentlig forudsætning for, at ansøgeren kan udøve det pågæl-
dende erhverv i værtslandet. Prøven kan ligeledes omfattekendskabet til den faglige etik, der gælder for de pågældendeformer for virksomhed i dette land. De nærmere betingelser foregnethedsprøven fastsættes af værtslandets kompetente myndig-heder under overholdelse af reglerne i fællesskabsretten.1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
Den status, der i værtslandet tilkommer den ansøger, der ønsker at
forberede sig til egnethedsprøven i det pågældende land, fastsættesaf de kompetente myndigheder i dette land.
Artikel 2
Dette direktiv gælder for enhver EF-statsborger, der ønsker at udøve et
lovreguleret erhverv som selvstændig eller lønmodtager i et værtsland.
Dette direktiv gælder ikke for de erhverv, der er omfattet af et særligt
direktiv, hvorved der mellem medlemsstaterne indføres en gensidig
anerkendelse af eksamensbeviser.
Artikel 3
Når der i værtslandet kræves et eksamensbevis for at optage eller
udøve et bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighedikke under henvisning til manglende kvalifikationer nægte en EF-stats-borger adgang til at optage eller udøve et sådant erhverv på sammevilkår som dem, der gælder for landets egne statsborgere,
a) såfremt ansøgeren er i besiddelse af det eksamensbevis, som i en
anden medlemsstat er foreskrevet som betingelse for adgang til dér
at optage eller udøve det samme erhverv, og som er opnået i enmedlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhverv i mindst to år i løbet af de forudgående ti år i en anden
medlemsstat, hvor dette erhverv ikke er lovreguleret i henhold til
artikel 1, litra c), og artikel 1, litra d), første afsnit, og den pågæl-dende er i besiddelse af et eller flere kvalifikationsbeviser:
— som er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat, der
er udpeget i overensstemmelse med medlemsstatens love eller
administrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse af mindst tre års
varighed eller af tilsvarende varighed på deltid, ved et universiteteller en anden højere læreanstalt eller ved en anden uddannelses-institution med samme uddannelsesniveau i en medlemsstat, og,i givet fald, at han med positivt resultat har gennemgået den
erhvervsmæssige uddannelse, der kræves ud over den post-
gymnasiale uddannelse, og
— som har forberedt ham til at udøve det pågældende erhverv.
De i første afsnit omhandlede to års erhvervserfaring kan dog ikke
kræves, når det eller de kvalifikationsbeviser, ansøgeren er inde-haver af, og som omhandles i nærværende litra, er udstedt for en
lovreguleret uddannelse.
Med det i første afsnit omhandlede kvalifikationsbevis sidestilles
ethvert kvalifikationsbevis eller samtlige sådanne kvalifikationsbeviserunder ét, som er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat,
såfremt der er tale om beviser for en uddannelse, der har fundet sted i
Fællesskabet og af denne medlemsstat anerkendes som værende påtilsvarende niveau, på betingelse af at denne anerkendelse er blevetmeddelt de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Artikel 4
1. Artikel 3 er ikke til hinder for, at værtslandet ligeledes af ansø-
geren kræver:
a) at han beviser, at han har erhvervserfaring, når varigheden af den
uddannelse, som han i henhold til artikel 3, litra a) og b), dokumen-terer at have gennemgået, er mindst et år kortere end den1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 6
▼M1
▼B
▼B
uddannelsestid, der kræves i værtslandet. Kravene til længden af
erhvervserfaringen må i så fald ikke overstige:
— det dobbelte af den manglende uddannelsestid, når denne
vedrører en postgymnasial uddannelse og/eller en praktisk
uddannelse, der gennemføres under tilsyn af en praktiklærer ogafsluttes med en eksamen
— den manglende udannelsestid, når denne vedrører erhvervs-
praktik, der gennemføresmed s tøtte fra en kvalificeret fagmand.
For så vidt angår eksamensbeviser i henhold til artikel 1, litra a),
sidste afsnit, fastsættes varigheden af den uddannelse, der aner-
kendes som værende på samme niveau, på grundlag af denuddannelse, der er defineret i artikel 1, litra a), første afsnit.
Ved anvendelsen af dette litra skal der tages hensyn til den i artikel
3, litra b), omhandlede erhvervserfaring.
Længden af den krævede erhvervserfaring må under ingen omstæn-
digheder overstige fire år;
b) at han gennemgår en prøvetid, der dog ikke må overstige tre år,
eller består en egnethedsprøve:
— når den uddannelse, han i henhold til artikel 3, litra a) og b), har
fået, omfatter fag eller discipliner, der er væsentligt forskelligefra dem, der er omfattet af det eksamensbevis, som er fore-skrevet i værtslandet, eller
— når det lovregulerede erhverv — i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, litra a) — i værtslandet omfatter en eller flere formerfor lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikke fore-kommer i det lovregulerede erhverv i oprindelseslandet eller detland, som ansøgeren kommer fra, og denne forskel er karakteri-
seret ved en særlig uddannelse, som kræves i værtslandet, og
som omfatter fag, der er væsensforskellige fra de fag, der eromfattet af det af ansøgeren fremlagte eksamensbevis, eller
— når det lovregulerede erhverv — i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, litra b) — i værtslandet omfatter en eller flere former
for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikke fore-
kommer i det erhverv, som ansøgeren har udøvet i sitoprindelsesland eller sit seneste opholdsland, og denne forskeler karakteriseret ved en særlig uddannelse, der kræves i vært-slandet, og som omfatter fag, der er væsensforskellige fra de
fag, der er omfattet af det eller de af ansøgeren fremlagte kvali-
fikationsbeviser.
Kræver værtslandet, at ansøgeren gennemgår en prøvetid eller består
en egnethedsprøve, skal det først undersøge, om de kundskaber,ansøgeren har erhvervet i løbet af sin erhvervserfaring, er af ensådan karakter, at de helt eller delvis dækker den væsentlige forskel,der er henvist til i det foregående afsnit.
Gør værtslandet brug af denne mulighed, skal det give ansøgeren ret til
at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve. For erhverv, for hvisudøvelse det er nødvendigt at have nøje kendskab til national ret, og iforbindelse med hvilke rådgivning og/eller bistand med hensyn til nati-onal ret indgår som et væsentligt og fast element, kan værtslandet som
en fravigelse af dette princip foreskrive en prøvetid eller en egnetheds-
prøve. Har værtslandet for andre erhvervs vedkommende til hensigt atindføre fravigelser fra ansøgerens ret til selv at vælge, finder frem-gangsmåden i artikel 10 anvendelse.
2. Værtslandet kan dog ikke anvende bestemmelserne i stk. 1, litra
a) og b), kumulativt.
Artikel 5
Med forbehold af artikel 3 og 4 har ethvert værtsland mulighed for at
tillade, at ansøgeren med henblik på at forbedre sine muligheder for attilpasse sig erhvervsmiljøet i det pågældende land dér kan fuldføre,1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
som en sidestillet uddannelse, den del af erhvervsuddannelsen, der
består i erhvervspraktik og gennemføres med støtte fra en kvalificeretfagmand, og som han ikke havde fuldført i oprindelseslandet eller det
seneste opholdsland.
Artikel 6
1. Den kompetente myndighed i et værtsland, der gør adgang til et
lovreguleret erhverv betinget af, at ansøgeren fremlægger attest for
hæderlighed, vandelsattest eller bevis for, at han ikke er under konkurs,
og som kan suspendere eller inddrage retten til udøvelse af et sådanterhverv i tilfælde af grov forsømmelse eller skødesløshed i udøvelsenaf den pågældende virksomhed eller overtrædelse af straffeloven, skalsom tilstrækkeligt bevis for statsborgere fra andre medlemsstater, derønsker at udøve dette erhverv på dens område, godkende de doku-
menter, der er udstedt af de kompetente myndigheder i den
medlemsstat, der er oprindelsesland eller seneste opholdsland, oghvoraf det fremgår, at disse krav er opfyldt.
Hvis de dokumenter, der er omhandlet i første afsnit, ikke udstedes af
de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er oprindelsesland
eller seneste opholdsland, erstattes de af en under ed afgivet erklæring
eller — i de medlemsstater, hvor sådan edsaflæggelse ikke anvendes —af en højtidelig erklæring afgivet af den pågældende for en kompetentretslig eller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar elleret statsanerkendt fagligt organ, som udsteder en attestation med bekræf-
telse af denne ed eller højtidelige erklæring.
2. Kræver den kompetente myndighed i værtslandet af statsborgerne
i dette land dokumentation for fysisk og psykisk sundhed som betin-gelse for adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv, skal densom tilstrækkeligt bevis herfor godkende fremlæggelse af det doku-
ment, der kræves i den medlemsstat, der er oprindelsesland eller
seneste opholdsland.
Såfremt den medlemsstat, der er oprindelsesland eller seneste opholds-
land, i forbindelse med adgang til eller udøvelse at det pågældendeerhverv ikke kræver dokumentation af denne art, godkender vært-
slandet, at statsborgere fra den medlemsstat, der er oprindelsesland
eller seneste opholdsland, fremlægger en af en kompetent myndighed idenne stat udstedt attestation, der svarer til attestationerne i vært-slandet.
3. Den kompetente myndighed i værtslandet kan kræve, at de doku-
menter og attester, der er omhandlet i stk. 1 og 2, ved fremlæggelsen
højst er tre måneder gamle.
4. Hvis den kompetente myndighed i værtslandet som betingelse for
adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv kræver af landetsstatsborgere, at de aflægger en ed eller afgiver en højtidelig erklæring,
og kan denne ed eller denne erklæring på grund af sin udforming ikke
bruges af statsborgere fra de andre medlemsstater, skal den drageomsorg for, at en passende og dækkende udformning kan forelæggesfor de pågældende.
5. Hvis der i værtsmedlemsstaten i forbindelse med adgang til eller
udøvelse af et lovreguleret erhverv skal føres bevis for den finansielleformåen, betragter denne stat certifikater udstedt af banker i oprind-
elsesmedlemsstaten eller i den pågældendes seneste opholdsmedlems-
stat som ligestillede med certifikater, der udstedes på dens eget område.
6. Hvis en værtsmedlemsstats kompetente myndighed for sine egne
statsborgeres vedkommende gør adgang til eller udøvelse af et lovregu-leret erhverv betinget af, at der føresbevisfor, at de er fors ikret mod
de økonomiske følger af deres erhvervsansvar, anerkender denne
medlemsstat certifikater udstedt af forsikringsselskaber i de øvrigemedlemsstater som ligestillede med certifikater, der udstedes på denseget område. I certifikaterne skal det angives, at assurandøren har efter-kommet de love og bestemmelser, som er gældende iværtsmedlemsstaten, for så vidt angår forsikringsbetingelser og1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 8
▼M1
▼M1
dækningsgrad. Certifikaterne må ved fremlæggelsen ikke være mere
end tre måneder gamle.
Artikel 7
1. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at de EF-
statsborgere, som opfylder betingelserne for dér i landet at få adgang
til og udøve et lovreguleret erhverv, har ret til at benytte den fagligetitel i værtslandet, der svarer til det pågældende erhverv.
2. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at de EF-
statsborgere, som opfylder betingelserne for dér i landet at få adgang
til og udøve et lovreguleret erhverv, har ret til at benytte hjemlandets
eller det seneste opholdslands retmæssige titel og eventuelt en forkor-telse heraf på det pågældende lands sprog. Værtslandet kan foreskrive,at denne titel skal efterfølges af navn og beliggenhed for den institutioneller den eksamenskommission, der har tildelt den.
3. Hvis et erhverv i værtslandet er reguleret af en sammenslutning
eller organisation som omhandlet i artikel 1, litra d), kan medlemssta-ternes statsborgere kun anvende den faglige titel eller den forkortelse,som denne sammenslutning eller organisation giver ret til, såfremt dekan fremlægge bevis på medlemskab af nævnte sammenslutning eller
organisation.
Gør sammenslutningen eller organisationen opnåelse af medlemskab
betinget af visse kvalifikationer, kan denne betingelse, for så vidtangår statsborgere fra andre medlemsstater, der er i besiddelse af eteksamensbevis i henhold til artikel 1, litra a), eller et kvalifikations-
bevisi henhold til artikel 3, litra b), kun gøresgældende på de vilkår,
der er fastsat i dette direktiv, særlig artikel 3 og 4.
Artikel 8
1. Værtslandet accepterer som bevis for, at de i artikel 3 og 4
nævnte betingelser er opfyldt, de attester og dokumenter, som
medlemsstaternes kompetente myndigheder har udstedt, og somvedkommende skal fremlægge til støtte for sin ansøgning om tilladelsetil at udøve det pågældende erhverv.
2. Behandlingen af en ansøgning om tilladelse til at udøve et lovre-
guleret erhverv skal afsluttes så hurtigt som muligt, og resultatet skal
meddeles ved en begrundet beslutning truffet af værtslandets kompe-tente myndighed senest fire måneder efter, at samtlige aktervedrørende den pågældende er fremlagt. Beslutningen eller manglendebeslutning kan appelleres i henhold til nationale retsregler.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udpeger inden for den frist, der er fastsat i
artikel 12, de kompetente myndigheder, der er bemyndiget til atmodtage ansøgningerne og træffe de beslutninger, der er omhandlet idette direktiv.
De giver de øvrige medlemsstater og Kommissionen underretning
herom.
2. Hver medlemsstat udpeger en person, der skal varetage koordine-
ringen af de i stk. 1 omhandlede myndigheders virksomhed, og giver
de øvrige medlemsstater og Kommissionen underretning herom. Koor-
dinatoren har til opgave at drage omsorg for en ensartet gennemførelseaf dette direktiv på alle de berørte erhverv. Der nedsættes ved Kommis-sionen en koordinationsgruppe bestående af de af de enkeltemedlemsstater udpegede koordinatorer eller deres stedfortræder ogmed Kommissionens repræsentant som formand.
Denne gruppe har til opgave:
— at lette iværksættelsen af dette direktiv blandt andet ved at vedtage
og offentliggøre udtalelser om de spørgsmål, Kommissionen fore-lægger den1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 9
▼B
▼M1
▼B
— at indsamle alle relevante oplysninger om direktivets gennemførelse
i medlemsstaterne.
Kommissionen kan høre gruppen om eventuelle ændringer i den
indførte ordning.
3. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på at tilve-
jebringe den nødvendige oplysning om gensidig anerkendelse af
eksamensbeviser inden for rammerne af dette direktiv. De kan i denneopgave bistås af Informationscentrene vedrørende Akademisk Anerken-delse af Eksamensbeviser og Studieperioder, som er etableret imedlemsstaterne som led i gennemførelsen af resolutionen vedtaget af
Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, den 9. februar
1976(
1), og i givet fald af de relevante faglige sammenslutninger eller
organisationer. Kommissionen tager de initiativer, der er nødvendigefor at sikre udbygning og koordinering af fremsendelsen af de nødven-dige oplysninger.
Artikel 10
1. Har en medlemsstat i medfør af artikel 4, stk. 1, litra b), andet
afsnit, tredje punktum, til hensigt, i forbindelse med et erhverv ihenhold til dette direktiv, at fratage ansøgere retten til at vælge mellem
prøvetid og egnethedsprøve, skal den straks fremsende et udkast til den
pågældende forskrift til Kommissionen. Samtidig skal den meddeleKommissionen grundene til, at det er nødvendigt at vedtage en sådanforskrift.
Kommissionen underretter straks de øvrige medlemsstater om udkastet;
den kan desuden høre den i artikel 9, stk. 2, omhandlede koordinations-
gruppe om dette udkast.
2. Med forbehold af Kommissionens og de øvrige medlemsstaters
mulighed for at indgive bemærkninger til udkastet kan medlemsstatenkun vedtage forskriften, hvis Kommissionen ikke inden for en frist påtre måneder har rejst indsigelse mod den ved en beslutning.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen skal
medlemsstaterne straks fremsende den endelige ordlyd af en forskrift,der følger af anvendelsen af denne artikel.
Artikel 11
Efter udløbet af den i artikel 12, fastsatte frist, skal medlemsstaterne
hvert andet år til Kommissionen fremsende en rapport om gennem-
førelsen af den indførte ordning.
Denne rapport skal ud over almindelige bemærkninger også indeholde
en statistisk oversigt over de afgørelser, der er truffet, samt en beskri-velse af de vigtigste problemer, som gennemførelsen af direktivet harmedført.
Artikel 12
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efter-
komme dette direktiv inden for en frist på to år fra detsmeddelelse(
2). De underretter straks Kommissionen herom.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste natio-
nale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af
dette direktiv.
Artikel 13
Senest fem år efter den dato, der er fastsat i artikel 12, aflægger
Kommissionen for Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om,hvorledes den generelle ordning for gensidig anerkendelse af eksa-1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 10
(1) EFT nr. C 38 af 19. 2. 1976, s. 1.
(2) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 4. januar 1989.
▼B
mensbeviser for videregående uddannelse med dertil knyttet erhvervs-
kompetence af mindst tre års varighed har fungeret.
Kommissionen skal, når den har foretaget alle de nødvendige konsulta-
tioner, ved denne lejlighed fremlægge sine konklusioner vedrørende
ændringer, der eventuelt kan foretagesi den indførte ordning. Samtidigforelægger Kommissionen i givet fald forslag til forbedring af debestående retsforskrifter med det formål at lette den frie bevægelighed,etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser for depersoner, som er omfattet af dette direktiv.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 11
▼B
BILAG
Liste over faglige sammenslutninger eller organisationer, som opfylder
betingelserne i artikel 1, litra d), andet afsnit
IRLAND (1)
1. The Institute of Chartered Accountants in Ireland(2)
2. The Institute of Certified Public Accountants in Ireland (2)
3. The Association of Certified Accountants (2)
4. Institution of Engineers of Ireland5. Irish Planning Institute
DET FORENEDE KONGERIGE
1. Institute of Chartered Accountants in England and Wales
2. Institute of Chartered Accountants of Scotland3. Institute of Chartered Accountants in Ireland4. Chartered Association of Certified Accountants5. Chartered Institute of Loss Adjusters6. Chartered Institute of Management Accountants
7. Institute of Chartered Secretaries and Administrators
8. Chartered Insurance Institute9. Institute of Actuaries
10. Faculty of Actuaries11. Chartered Institute of Bankers12. Institute of Bankers in Scotland13. Royal Institution of Chartered Surveyors
14. Royal Town Planning Institute
15. Chartered Society of Physiotherapy16. Royal Society of Chemistry17. British Psychological Society18. Library Association19. Institute of Chartered Foresters
20. Chartered Institute of Building
21. Engineering Council22. Institute of Energy23. Institution of Structural Engineers24. Institution of Civil Engineers25. Institution of Mining Engineers26. Institution of Mining and Metallurgy
27. Institution of Electrical Engineers1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 12
(1) Irske statsborgere er også medlemmer af følgende sammenslutninger eller organisati-
oner i Det Forenede Kongerige:
Institute of Chartered Accountants in England and WalesInstitute of Chartered Accountants of ScotlandInstitute of ActuariesFaculty of Actuaries
The Chartered Institute of Management Accountants
Institute of Chartered Secretaries and AdministratorsRoyal Town Planning InstituteRoyal Institution of Chartered SurveyorsChartered Institute of Building.
(
2) Kun i forbindelse med regnskabsrevision.
▼B
28. Institution of Gas Engineers
29. Institution of Mechanical Engineers
30. Institution of Chemical Engineers31. Institution of Production Engineers
32. Institution of Marine Engineers
33. Royal Institution of Naval Architects34. Royal Aeronautical Society
35. Institute of Metals
36. Chartered Institution of Building Services Engineers37. Institute of Measurement and Control
38. British Computer Society1989L0048 — DA — 31.07.2001 — 001.001 — 13