1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 20. juni 1990
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende ikke-automatiske vægte
(90/384/EØF)
(EFT L 189 af 20.7.1990, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 258 af 22.9.1990, s. 35 (90/384/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 20. juni 1990
om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende ikke-
automatiske vægte
(90/384/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),
og
ud fra følgende betragtninger:Det påhviler medlemsstaterne at beskytte offentligheden mod ukorrekte
resultater af vejeoperationer med ikke-automatiske vægte, når dissebruges inden for bestemte anvendelsesområder;
medlemsstaterne har ufravigelige bestemmelser vedrørende navnlig de
nødvendige præstationskrav til ikke-automatiske vægte i form afspecifikke metrologiske og tekniske krav, tillige med inspektions-procedurer før og efter ibrugtagningen; sådanne bestemmelser medførerikke nødvendigvis forskellige beskyttelsesniveauer i de forskelligemedlemsstater, men de indbyrdes forskelle medfører hindringer for
samhandelen i Fællesskabet;
de nationale beskyttelsesbestemmelser bør harmoniseres for at sikre den
frie bevægelighed for ikke-automatiske vægte, uden at medlemsstaternesnuværende, velbegrundede beskyttelsesniveau forringes;
uanset den regel om fri bevægelighed for varer, der er en af
Fællesskabets grundregler, bør hindringer for den frie bevægelighed,
som skyldes forskelle mellem nationale forskrifter om markedsføring,
ifølge gældende fællesskabsret accepteres i det omfang, de ernødvendige for at sikre, at de pågældende varer opfylder væsentligekrav; harmoniseringen af lovgivningen bør derfor i det foreliggendetilfælde begrænses til de forskrifter, som er nødvendige for at sikre, atikke-automatiske vægte opfylder de væsentlige metrologiske og præsta-
tionsmæssige krav; da disse krav er væsentlige, bør de erstatte de
nationale forskrifter på området;
dette direktiv bør derfor kun indeholde de væsentlige og ufravigelige
krav; for at lette beviset for overholdelsen af disse væsentlige krav er detnødvendigt at have harmoniserede standarder på europæisk plan, navnligfor så vidt angår metrologiske, konstruktions- og fremstillingsmæssige
karakteristika, således at vægte, som opfylder disse harmoniserede
standarder, må anses for at være i overensstemmelse med de væsentligekrav; sådanne harmoniserede europæiske standarder udarbejdes afprivate organer og bør bevare deres ikke-bindende status; i dette øjemedanerkendes Den Europæiske Standardiserings Organisation (CEN) ogDen Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering
(CENELEC) som organer med kompetence til at varetage harmonise-
rede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer forsamarbejdet mellem Kommissionen og de to organer, som blevundertegnet den 13. november 1984; i dette direktiv forstås ved enharmoniseret standard en teknisk specifikation (Europæisk Standard
eller Harmoniseringsdokument), som er vedtaget af et af de to organer
eller af dem begge efter henstilling fra Kommissionen i overens-stemmelse med Rådets direktiv83/189/EØF af 28. marts 1983 om en1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 2
(1) EFT nr. C 55 af 4. 3. 1989, s. 6, og EFT nr. C 297 af 25. 11. 1989, s. 13.
(2) EFT nr. C 158 af 26. 6. 1989, s. 221, og EFT nr. L 149 af 18. 6. 1990.
(3) EFT nr. C 194 af 31. 7. 1989, s. 1.
▼B
informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og
forskrifter(1), ændret ved direktiv 88/182/EØF(2), og de allerede nævnte
generelle retningslinjer;
det er nødvendigt at kontrollere overensstemmelsen med de relevante
metrologiske og tekniske kravfor at beskytte brugere og trejdemænd
effektivt; de nuværende kontrolprocedurer er ikke de samme i de
forskellige medlemsstater; for at undgå gentagen kontrol, der samtidig ertil hinder for disse vægtes frie bevægelighed, bør medlemsstaterneanerkende hinandens kontrol; for at lette denne gensidige anerkendelseaf kontrollen bør der bl.a. fastsættes harmoniserede fællesskabsproce-durer ogforetages en harmonisering af dekriterier, sombenyttes, når der
skal bemyndiges organer, som er ansvarlige for udførelsen af de enkelte
opgaver i forbindelse med disse kontrolprocedurer;
det er derfor afgørende at påse, at de bemyndigede organer sikrer et højt
kvalitetsniveau i hele Fællesskabet;
EF-overensstemmelsesmærket og mærkaten med bogstavet M på en
ikke-automatisk vægt udgør en formodning om, at denne opfylder
bestemmelserne i dette direktiv, og gør det derfor unødvendigt at
gentage allerede udførte overensstemmelsesvurderinger;
der bør træffes foranstaltninger, der skal bidrage til gradvis at
gennemføre det indre marked i en periode, der udløber den 31.december 1992; det indre marked omfatter et område uden indregrænser, hvori den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelserog kapital er sikret —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde, markedsføring, fri bevægelighed
Artikel 1
1. En vægt defineres som et måleinstrument til bestemmelse af et
legemes masse ved anvendelse af tyngdekraftens påvirkning af dettelegeme. En vægt kan endvidere anvendes til at bestemme andremasserelaterede størrelser, mængder, parametre eller karakteristika.
En ikke-automatisk vægt defineres som en vægt, der kræver en operatørs
medvirken under vejningen.
Dette direktivgælder alle ikke-automatiske v ægte, i det følgende
benævnt »vægte«.
2. I dette direktivskelnes der mellem følgende to anv endelses-
områder for vægte:
a) 1) bestemmelse af massen ved kommercielle transaktioner
2) bestemmelse af massen ved beregning af afgift, told, skat, bonus,
bøde, vederlag, godtgørelse eller betaling af lignende art
3) bestemmelse af massen med henblik på anvendelse af en lov eller
en administrativbestemmelse; retslig ekspertise
4) bestemmelse af massen i medicinsk praksis ved vejning af
patienter i forbindelse med helbredsovervågning, diagnose ogmedicinsk behandling
5) bestemmelse af massen ved fremstilling af receptpligtige
lægemidler i apoteker og bestemmelse af massen ved analyser
foretaget i medicinske og farmaceutiske laboratorier
6) fastsættelse af prisen ud fra massen ved direkte salg til
offentligheden og fremstilling af færdigpakninger
b) Alle andre end de i stk. 2, litra a), omhandlede formål.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 3
(1) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.
(2) EFT nr. L 81 af 26. 3. 1988, s. 75.
▼B
Artikel 2
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at der kun markedsføres vægte, som opfylder de forskrifter i dette
direktiv, der gælder for dem.
2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at der til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål kunanvendes vægte, som opfylder de forskrifter i dette direktiv, som gælderfor dem.
Artikel 3
De vægte, der anvendes til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede
formål, skal opfylde de i bilag I anførte væsentlige krav.
Er vægten udstyret eller forbundet med anordninger, som ikke anvendes
til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål, er de pågældendeanordninger undtaget fra de væsentlige krav.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne må ikke hindre markedsføring af ikke-auto-
matiske vægte, som opfylder forskrifterne herfor i dette direktiv.
2. Medlemsstaterne må ikke hindre ibrugtagning til de i artikel 1, stk.
2, litra a), omhandlede formål af vægte, som opfylder forskrifterne
herfor i dette direktiv.
Artikel 5
1. Vægte, som er i overensstemmelse med de relevante nationale
standarder til gennemførelse af de harmoniserede standarder, somopfylder de i artikel 3 omhandlede væsentlige krav, anses afmedlemsstaterne for at være i overensstemmelse med de i artikel 3omhandlede væsentlige krav.
2. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers
Tidende referencerne for de i stk. 1 omhandlede harmoniserede
standarder.
Medlemsstaterne offentliggør referencerne for de i stk. 1 omhandlede
nationale standarder.
Artikel 6
Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 5, stk. 1,
omhandlede harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder de i artikel
3 omhandlede væsentlige krav, indbringer Kommissionen eller den
pågældende medlemsstat sagen for det stående udvalg, der er nedsat veddirektiv 83/189/EØF, i det følgende benævnt »udvalget«, og angivergrunden herfor. Udvalget afgiver straks udtalelse.
I lyset af udvalgets udtalelse underretter Kommissionen medlemssta-
terne om, hvorvidt det er nødvendigt at tilbagekalde disse standarder fra
de i artikel 5, stk. 2, omhandlede publikationer.
Artikel 7
1. Finder en medlemsstat, at vægte forsynet med det i bilag II, nr. 2, 3
og 4, omhandlede EF-overensstemmelsesmærke ikke opfylder kravene idette direktiv, selv om de er rigtigt installeret og anvendes til de formål,de er bestemt til, træffer den de nødvendige foranstaltninger til at trækkedisse vægte tilbage fra markedet eller forbyde eller begrænseibrugtagning og/eller markedsføring af dem.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående Kommissionen om
enhver foranstaltning af denne art og oplyser grundene til sin beslutningog navnlig, hvorvidt den manglende overensstemmelse skyldes
a) at vægtene, når de ikke er i overensstemmelse med de i artikel 5, stk.
1, omhandlede standarder, heller ikke opfylder de i artikel 3omhandlede væsentlige krav1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 4
▼B
b) ukorrekt anvendelse af de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder
c) mangler ved de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder.
2. Kommissionen indleder konsultationer med de berørte parter
snarest muligt.
Efter konsultationerne underretter Kommissionen omgående den
medlemsstat, som iværksatte aktionen, om resulatet af konsultationerne.Finder Kommissionen, at foranstaltningerne er berettigede, underretterden tillige omgående de øvrige medlemsstater.
Såfremt beslutningen skyldes formodede mangler ved standarderne,
forelægger Kommissionen efter at have rådført sig med de berørte partersagen for udvalget inden to måneder, såfremt den medlemsstat, som hartruffet foranstaltningerne, har til hensigt at fastholde dem, og indlederherefter den i artikel 6 omhandlede procedure.
3. Hvis en vægt, som ikke opfylder bestemmelserne, er forsynet med
EF-overensstemmelsesmærke, træffer den kompetente medlemsstatpassende foranstaltninger mod dem, der har anbragt mærket, ogunderretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
4. Kommissionen sikrer, at medlemsstaterne holdes underrettet om
udviklingen i og resultatet af denne procedure.
KAPITEL II
Overensstemmelsesvurdering
Artikel 8
1. Ved attesteringen af, at vægte er i overensstemmelse med de i
bilag I definerede væsentlige krav, kan der efter ansøgerens eget valg
anvendes en af følgende procedurer:
a) den i bilag II, nr. 1, omhandlede EF-typeafprøvning, der enten
efterfølges af den i bilag II, nr. 2, omhandlede EF-erklæring omtypeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet) eller af den ibilag II, nr. 3, omhandelde EF-verifikation.
Dog er EF-typeafprøvningen ikke obligatorisk for vægte, som ikke
anvender nogen elektrisk anordning, og i hvilke lastemålingsan-
ordningen ikke anvender nogen fjeder til afbalancering af lasten
b) den i bilag II, nr. 4, omhandlede stykvise EF-verifikation.
2. Dokumenter og korrespondance vedrørende de i stk. 1 omhandlede
procedurer skal udfærdiges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvorde nævnte procedurer vil blive gennemført, eller på et sprog, somaccepteres af det kompetente organ.
3. Når vægtene er omfattet af andre fællesskabsdirektiver, der
vedrører andre aspekter, angives det i disse tilfælde på det i artikel 10omhandlede EF-mærke, at vægtene ligeledes opfylder kravene i disseandre direktiver.
Artikel 9
1. Enhver medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og
Kommissionen om de inspektionsorganer, den har bemyndiget til atudføre opgaver under de i artikel 8 omhandlede procedurer, despecifikke opgaver, hvert organ har fået tildelt, samt identifikations-koderne for de bemyndigede organer.
Kommissionen offentliggør listen over de bemyndigede organer sammen
med de opgaver, de har fået tildelt, i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeog sikrer, at listen holdes ajour.
2. Medlemsstaterne anvender de i bilag V anførte minimumskriterier
for bemyndigelse af inspektionsorganerne. Organer, som opfylder
kriterier, der er fastsat i relevante harmoniserede standarder, antages atopfylde de i bilag V omhandlede kriterier.
3. En medlemsstat, som har bemyndiget et inspektionsorgan,
annullerer denne bemyndigelse, såfremt organet ikke længere opfylder1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 5
▼B
de i stk. 2 omhandlede bemyndigelseskriterier. Den underretter
omgående de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom ogtilbagekalder meddelelsen.
KAPITEL III
EF-overensstemmelsesmærke og påskrifter
Artikel 10
1. Når det er konstateret, at en vægt er i overensstemmelse med EF-
forskrifterne, skal EF-overensstemmelsesmærket og de supplerende data
som beskrevet i bilag IV, nr. 1, anbringes på vægten i en klart synlig, letlæselig og uudslettelig form.
2. På alle andre vægte skal de i bilag IV, nr. 2, omhandlede påskrifter
anbringes i en klart synlig, let læselig og uudslettelig form.
3. Anbringelse på vægtene af mærker, som vil kunne forveksles med
EF-overensstemmelsesmærket, er forbudt.
Artikel 11
Konstateres det, at anbringelsen af EF-overensstemmelsesmærket på
vægte er uberettiget, fordi
— de ikke er i overensstemmelse med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede
relevante standarder, når fabrikanten har valgt at fremstille vægte,der er i overensstemmelse med disse standarder
— de ikke er i overensstemmelse med en godkendt type— de er i overensstemmelse med en godkendt type, men ikke opfylder
de væsentlige krav, som gælder for denne
— fabrikanten ikke har opfyldt sine forpligtelser i medfør af EF-
typeoverensstemmelseserklæringen (garanti for produktionskvalitet)
skal det bemyndigede inspektionsorgan i givet fald tilbagekalde EF-
typegodkendelsen og/eller godkendelsen af kvalitetsstyringssystemet.Tilbagekaldelsen af EF-typegodkendelsen medfører forbud mod ansøg-ning om EF-verifikation og mod udstedelse af EF-erklæring omtypeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet).
Artikel 12
Når en vægt, der anvendes til et af de i artikel 1, stk. 2, litra a),
omhandlede formål, er udstyret eller forbundet med anordninger, som
ikke har været underkastet en overensstemmelsesvurdering som
omhandlet i artikel 8, skal hver af disse anordninger være forsynetmed et symbol, der angiver, hvad anordningen må bruges til, jf. bilag IV,nr. 3. Dette symbol skal være anbragt på anordningerne i en klart synlig,let læselig og uudslettelig form.
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 13
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på,
at vægte, der bærer EF-mærket til dokumentation af, at de er i
overensstemmelse med forskrifterne i dette direktiv, vedbliver at være i
overensstemmelse med disse forskrifter.
Artikel 14
Enhver afgørelse truffet i medfør af dette direktiv, som resulterer i
begrænsninger af ibrugtagningen af en vægt, skal indeholde de nøjagtigebegrundelser, den er baseret på. En sådan afgørelse skal straks meddelesden berørte part, som samtidig skal underrettes om de retsmidler, derstår til hans rådighed i medfør af gældende lovi den pågældendemedlemsstat, og om tidsfristerne for anvendelsen af sådanne midler.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 6
▼B
Artikel 15
1. Medlemstaterne vedtager og offentliggør inden den 1. juli 1992 de
love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 1. januar
1993.
3. Medlemsstaterne kan dog uanset stk. 2, i en periode på ti år fra
datoen for deres anvendelse af de i stk. 1 nævnte bestemmelser, tillademarkedsføring og/eller ibrugtagning af vægte, som er i overens-stemmelse med de bestemmelser, der var gældende inden denne dato.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette
direktiv.
5. Direktiv73/360/EØF ophæv es pr. 1. januar 1993 undtagen for så
vidt angår anvendelsen af stk. 3.
Artikel 16
Dette direktiver rettet til medlemsstaterne.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 7
▼B
BILAG I
De væsentlige krav, som skal opfyldes af de i artikel 1, stk. 2, litra a),
omhandlede vægte, fremgår af det følgende. Den anvendte terminologi er den,
som anvendes af Den Internationale Organisation for Retslig Metrologi.
Indledende bemærkning
Dersom vægten er udstyret eller forbundet med flere visnings- eller trykke-
indretninger, som anvendes til de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede formål,skal de indretninger, som blot viser vejeresultaterne, men ikke har nogen
betydning for, om vægten fungerer korrekt, ikke overholde de væsentlige krav,
hvis vejeresultaterne trykkes eller registreres på en korrekt måde og uden at
kunne slettes af en anden del af vægten, som opfylder de væsentlige krav, og idet
de skal være tilgængelige for de to parter, der er berørt af vejningen. På vægte,
der anvendes ved direkte salg til offentligheden, skal visnings- og udskrivnings-
indretningerne for sælger og kunde dog opfylde de væsentlige krav.
METROLOGISKE KRAV
1.Måleenheder for masse
De anvendte måleenheder for masse skal være lovlige i medfør af direktiv
80/181/EØF(
1), senest ændret ved direktiv 85/1/EØF(2).
Under denne betingelse er følgende måleenheder tilladt:
— SI-enheder: kilogram, mikrogram, milligram, gram, ton
— britiske enheder: pound, ounce (avoirdupois), troy ounce— andre enheder: metrisk karat ved vejning af ædelstene.
For vægte, som anvender de ovenfor omhandlede britiske måleenheder for
masse, skal de i det følgende specificerede relevante væsentlige krav
omregnes til nævnte britiske enheder ved anvendelse af simpel interpola-
tion.
2.Nøjagtighedsklasser
2.1. Der er defineret følgende nøjagtighedsklasser:
I. Speciel
II. Fin
III. Middel
IIII. Grov
Specifikationerne for disse klasser er vist i tabel 1
TABEL 1
Nøjagtighedsklasser
Klasse Verifikationsdelingsværdi (e)Minimums-
last
(Min)Antal verifikationsdelings-
værdier
n¼Max
e
minimums-
værdiminimums-
værdimaksi-
mumsværdi
I 0,001 g ≤e 100 e 50000 —
II 0,001 g ≤e≤0,05 g 20 e 100 100000
0,1 g≤e 50 e 5000 100000
III 0,1 g ≤e≤2 g 20 e 100 10000
5g≤e 20 e 500 10000
►C1IIII◄ 5g≤e 10 e 100 1 0001990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 8
(1) EFT nr. L 39 af 15. 2. 1980, s. 40.
(2) EFT nr. L 2 af 3. 1. 1985, s. 11.▼C1
▼B
▼B
Minimumslasten nedsættes til 5e for vægte af klasse II og III, der anvendes
til at fastsætte transporttariffer.
2.2. Delingsværdier
2.2.1. Den faktiske delingsværdi (d) og verifikationsdelingsværdien (e) skal være
af formen
1×1 0k,2×1 0keller 5 × 10kmasseenheder
hvor k er et helt tal eller nul.
2.2.2. For alle vægte bortset fra vægte med ekstra visningsindretninger er
d=e .
2.2.3. For vægte med ekstra visningsindretninger gælder følgende:
e=1×1 0kg
d<e≤10 d
bortset fra vægte af klasse I med d < 10−4g, hvor e = 10−3g.
3.Klassifikation
3.1. Vægte med kun ét vejeområde
Vægte udstyret med en ekstra visningsindretning skal tilhøre klasse I eller
klasse II. For disse vægte fås minimumslastens nedre grænser fra tabel I
ved i kolonne 3at erstatte verifikationsdelingsværdien (e) med den faktiske
delingsværdi (d).
Hvisd <10−4g,kan maksimumslasten i klasse Ivære mindre end 50000e.
3.2. Vægte med flere vejeområder
Flere vejeområder er tilladt, forudsat at de er klart angivet på vægten.
Hvert enkelt vejeområde klassificeres i henhold til nr. 3.1. Hvis
vejeområderne falder inden for forskellige nøjagtighedsklasser, skal
vægten opfylde de strengeste krav, som finder anvendelse for de
nøjagtighedsklasser, hvori vejeområderne falder.
3.3. Fler-intervalvægte
3.3.1. Vægte med ét vejeområde kan have adskillige vejeintervaller (fler-
intervalvægte).
Fler-intervalgvægte skal ikke være udstyret med en ekstra visnings-
indretning.
3.3.2.►C1Hvert af vejeintervallerne i på fler-intervalvægte er defineret
ved◄
— dets verifikationsdelingsværdi eimed e(i + 1)>ei
— dets maksimumsnettolast Maximed Maxr= Max
— dets minimumsnettolast Minimed Mini= Max(i − 1)
og Min1= Min
hvor:
i = 1, 2, … r
i = vejeintervalnummeret
r = det totale antal vejeintervaller.
Ved alle belastninger regnes med nettolasten uanset værdien af en
eventuelt anvendt tara.
3.3.3. Vejeintervallerne klassificeres i henhold til tabel 2. Alle vejeintervaller
skal falde inden for samme nøjagtighedsklasse, og denne klasse er vægtens
nøjagtighedsklasse.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 9
▼C1
▼B
▼B
TABEL 2
Fler-intervalvægte
i = 1, 2, … r
i = vejeintervalnummeret
r = det totale antal vejeintervaller
Klasse Verifikationsdelingsværdi (e)Minimumslast
(Min)Antal verifikationsdelingsvær-
dier
minimums-
værdiminimums-
værdi (1)
n¼Maxi
eiþ1ðÞmaksimums-
værdi
n¼Maxi
ei
I 0,001 g ≤ei100 e150000 —
II 0,001 g ≤ei-≤0,05 g20 e15 000 100000
0,1 g≤ei50 e15 000 100000
III 0,1 g ≤ei20 e1500 10000
►C1IIII◄ 5g≤ei10 e150 1 000
(1) For i = r gælder den tilsvarende kolonne i tabel 1 med e erstattet af er.
4.Nøjagtighed
4.1. Ved anvendelsen af de i artikel 8 omhandlede procedurer må visnings-
fejlen ikke overstige den maksimalt tilladelige visningsfejl som vist i tabel
3. I tilfælde af digital-visning skal visningsfejlen korrigeres for
afrundingsfejlen.
De maksimalt tilladelige fejl gælder nettoværdi og taraværdi for alle
mulige belastninger, bortset fra forhåndsindstillede taraværdier.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 10
TABEL 3
Maksimalt tilladte fejl
LastMaksimalt tilladte
fejlKlasse I Klasse II Klasse III ►C1Klasse IIII ◄
0≤m≤50000 e 0 ≤m≤5 000 e 0 ≤m≤500 e 0 ≤m≤50 e ± 0,5 e
50000 e < m ≤200000 e 5000 e < m ≤20000 e 500 e < m ≤2 000 e 50 e < m ≤200 e ± 1,0 e
200 000 e < m 20000 e < m ≤100000 e 2 000 e < m ≤10000 e 200 e < m ≤1000 e ± 1,5 e▼B1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 11
▼B
4.2. De maksimalt tilladte fejl under brug er to gange de maksimalt tilladte fejl
som fastlagt i nr. 4.1.
5. En vægts vejeresultater skal være repeterbare og skal kunne reproduceres
uanset arten af visningsindretning eller vejemetode.
Vejeresultaterne skal være tilstrækkeligt ufølsomme for ændringer af
lastens placering på vejeladet.
6. Vægten skal være følsom over for meget små lastændringer.
7.Influensparametre og tid
7.1.►C1Vægte af klasserne II, III og IIII, som ◄kan forventes anvendt i
skrå stilling, skal være tilstrækkeligt ufølsomme for den grad af
skråstilling, som kan forekomme under normal brug.
7.2. Vægtene skal opfylde de metrologiske kravinden for det af fabrikanten
specificerede temperaturområde. Værdien af dette område skal mindst
være:
5º C for en vægt af klasse I
15º C for en vægt af klasse II
30º C for en vægt af ►C1klasse III eller IIII. ◄
Er der ikke fra fabrikantens side angivet nogen specifikation, gælder
temperaturområdet − 10º C til + 40º C.
7.3. Vægte tilsluttet el-nettet skal opfylde de metrologiske kravunder
forsyningsbetingelser, som ligger inden for grænserne af normale
netspændingsvariationer.
Batteridrevne vægte skal vise, når spændingen falder under den
nødvendige minimumsværdi, og skal under disse omstændigheder enten
fortsat fungere korrekt eller automatisk sættes ud af drift.
7.4. Elektroniske vægte, bortset fra vægte af klasse I og klasse II, for hvilke e
er mindre end 1 g, skal opfylde de metrologiske kravunder betingelser
med høj relativ fugtighed ved den øverste grænse af deres temperatu-
rområde.
7.5. En langvarig belastning af en vægt af ►C1klasse II, III eller IIII skal ◄
have ubetydelig indflydelse på visningen i belastet tilstand eller på
nulvisningen umiddelbart efter fjernelse af lasten.
7.6. Under andre betingelser skal vægtene enten fortsat fungere korrekt eller
automatisk sættes ud af drift.
KONSTRUKTION OG FREMSTILLING
8.Generelle krav
8.1. Vægtenes konstruktion og fremstilling skal være af en sådan art, at
vægtene vil bevare deres metrologiske kvaliteter, når de anvendes og
installeres korrekt, og når de anvendes i det miljø, de er bestemt for.
Massens værdi skal angives.
8.2. Når elektroniske vægte udsættes for forstyrrelser, må de ikke vise
betydende fejl, eller betydende fejl skal automatisk detekteres og påvises.
Når elektroniske vægte automatisk detekterer en betydende fejl, skal en
synlig eller hørbar alarm udløses og vedvare, indtil brugeren griber ind,
eller fejlen forsvinder.
8.3. Kravene under 8.1 og 8.2 skal til stadighed være opfyldt inden for et
tidsrum, som er normalt i betragtning af vægtenes tilsigtede anvendelse.
Digitale elektroniske anordninger skal altid kontrollere måleprocessen,
visningsanordningen samt enhver datalagring og -overførsel.
Er en betydende pålidelighedsfejl konstateret automatisk, skal en synlig
eller hørbar alarm udløses og vedvare, indtil brugeren griber ind, eller
fejlen forsvinder.
8.4. Er et ydre udstyr tilsluttet en elektronisk vægt via en passende grænseflade,
må vægtens metrologiske egenskaber ikke påvirkes heraf.
8.5. Vægtene må ikke have egenskaber, som eventuelt vil kunne lette svigagtig
anvendelse, og mulighederne for utilsigtet misbrug skal være minimale.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 12
▼B
Bestanddele, som ikke må demonteres eller justeres af brugeren, skal
sikres mod noget sådant.
8.6. Vægte skal være udformet på en sådan måde, at den i dette direktiv
fastsatte kontrol hurtigt lader sig udføre.
9.Angivelse af vejeresultater og andre vægtværdier
Angivelsen af vejeresultater og andre vægtværdier skal være nøjagtig,
entydig og ikke-misvisende, og visningsindretningen skal gøre det let at
aflæse visningen under normale anvendelsesbetingelser.
Navne og symboler for de under punkt 1 i dette bilag omhandlede
måleenheder skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i
►C1direktiv80/181/EØF(1), tilføjet ◄symbolet for metrisk karat,
dvs. symbolet »ct«.
Visning skal være umulig over maksimumsbelastningen (Max), forøget
med 9 e.
En ekstra visningsindretning er kun tilladt efter decimalkommaet. En
udvidet visningsindretning må kun anvendes midlertidigt, og udskrift skal
ikke kunne finde sted under anvendelsen heraf.
Sekundære visninger er tilladt, såfremt de identificeres på en sådan måde,
at de ikke kan forveksles med primære visninger.
10.Udskrivning af vejeresultater og andre vægtværdier
Trykte resultater skal være korrekte, passende identificeret og utvetydige.
Skriften skal være klar, læselig, uudslettelig og varig.
11.Retstillingsmekanisme
Hvor det er hensigtsmæssigt, skal vægte være forsynet med en retstil-
lingsmekanisme og en libelle, som er tilstrækkelig følsom til at muliggøre
en korrekt installation.
12.Nulstilling
Vægte kan være udstyret med nulstillingsindretninger. Brugen af disse
indretninger skal resultere i en nøjagtig nulstilling og må ikke give
anledning til ukorrekte måleresultater.
13.Tara-indretninger og forhåndsindstillede tara-indretninger
Vægte kan have en eller flere tara-indretninger og en forhåndsindstillet
tara-indretning. Betjeningen af tara-indretningerne skal resultere i en
nøjagtig indstilling af viseren på nul og skal sikre korrekt nettovejning.
Betjeningen af den forhåndsindstillede tara-indretning skal sikre korrekt
bestemmelse af den beregnede nettoværdi.
14.Vægte til direkte salg til offentligheden med en maksimumsbelastning
på ikke over 100 kg: yderligere krav
Vægte til direkte salg til offentligheden skal klart vise kunden alle
væsentlige oplysninger om vejningen og i tilfælde af vægte med
prisangivelse tillige om prisberegningen af det produkt, som købes.
Hvis salgsprisen angives, skal den være nøjagtig.
Vægte med prisudregning skal vise de væsentlige angivelser længe nok til
at sætte kunden i stand til at læse dem ordentligt.
Vægte med prisudregning må kun udføre andre funktioner end vejning og
prisudregning af den enkelte artikel, såfremt alle visninger i forbindelse
med alle transaktioner udskrives klart, utvetydigt og hensigtsmæssigt
opstillet på en bon eller etiket til kunden.
Vægtene må ikke have egenskaber, som direkte eller indirekte kan føre til
visninger, hvis tolkning ikke er let eller ligetil.
Vægtene skal sikre kunderne mod ukorrekte salgstransaktioner, som
skyldes, at vægtene ikke fungerer korrekt.
Ekstra visningsindretninger og udvidede visningsindretninger er ikke
tilladt.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 13
(1) EFT nr. L 39 af 15. 2. 1980, s. 40.
▼B
Supplerende indretninger er kun tilladt, såfremt de ikke muliggør svigagtig
anvendelse.
Vægte, der ligner de vægte, som normalt anvendes ved direkte salg til
offentligheden, men som ikke opfylder kravene i dette nr., skal på en
uudslettelig måde nær ved visningen være mærket »Må ikke anvendes ved
direkte salg til offentligheden«.
15.Vægte med prisetiketter
Vægte med prisetiketter skal opfylde kravene til prisvisende vægte til
direkte salg til offentligheden i den udstrækning, disse kravfinder
anvendelse på den pågældende vægt. Udskrivning af en prisetiket skal
være umulig ved en belastning, som ligger under minimumsbelastningen.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 14
▼B
BILAG II
1.EF-typeafprøvning
1.1. EF-typeafprøvning er den procedure, hvorved et udpeget organ sikrer og
attesterer, at en vægt, som er repræsentativ for den planlagte produktion,
opfylder de bestemmelser i dette direktiv, som vedrører den.
1.2. Ansøgningen om typeafprøvning skal indsendes af fabrikanten eller hans
befuldmægtigede inden for Fællesskabet til et enkelt bemyndiget organ.
Ansøgningen skal indeholde
— navn og adresse på ansøgeren, og såfremt ansøgningen indsendes af
den befuldmægtigede, tillige dennes navn og adresse
— en skriftlig erklæring om, at ansøgningen ikke er indsendt til noget
andet bemyndiget organ
— den tekniske dokumentation som beskrevet i bilag III.
Ansøgeren skal stille en vægt, som er repræsentativ for den planlagte
produktion og i det følgende benævnt »type«, til rådighed for organet.
1.3. Det bemyndigede organ skal1.3.1. gennemgå konstruktionsdokumentationen og sikre, at typen er fremstillet i
overensstemmelse med konstruktionsdokumentationen
1.3.2. gennemføre eller have gennemført passende undersøgelser og/eller
prøvninger for at kontrollere, om de af fabrikanten anvendte løsninger
opfylder de væsentlige krav, hvor de i artikel 5 omhandlede standarder
ikke er anvendt
1.3.3. gennemføre eller have gennemført passende undersøgelser og/eller
prøvninger for — hvor fabrikanten har valgt at anvende de relevante
standarder — at kontrollere, hvorvidt disse er anvendt effektivt, og derved
sikre overensstemmelse med de væsentlige krav
1.3.4. med ansøgeren aftale det sted, hvor undersøgelser og/eller prøvninger skal
finde sted.
1.4. Hvor typen opfylder bestemmelserne i dette direktiv, udsteder det
bemyndigede organ en EF-typegodkendelsesattest. Attesten skal indeholde
konklusionerne af undersøgelsen, eventuelle betingelser for attestens
gyldighed samt de nødvendige data for identifikation af den godkendte
vægt og i givet fald en beskrivelse af dennes funktion. Relevante tekniske
tegninger og skemaer vedlægges EF-typegodkendelsesattesten som bilag.
Attesten skal have en gyldighedsperiode på ti år fra udstedelsesdatoen og
kan fornyes for yderligere perioder på ti år ad gangen.
Ved væsentlige ændringer af vægtens konstruktion, f.eks. som følge af
anvendelse af ny teknik, kan attestens gyldighedsperiode begrænses til to
år og forlænges med tre år.
1.5. Hvert bemyndiget organ sender regelmæssigt samtlige medlemsstater en
lister over:
— indløbne ansøgninger om EF-typeafprøvning
— udstedelse af EF-typegodkendelsesattester
— afslag på ansøgninger om EF-typegodkendelsesattester
— tilføjelser ogændringer vedrørende de allerede udleverede dokumenter.
Desuden underretter hvert organ øjeblikkelig samtlige medlemsstater, hvis
en EF-typegodkendelsesattest tilbagekaldes.
Hver medlemsstat stiller disse oplysninger til rådighed for de organer, den
har bemyndiget.
1.6. De øvrige bemyndigede organer kan få udleveret en kopi af attesterne og
bilagene hertil.
1.7. Ansøgeren skal holde det bemyndigede organ, som udstedte EF-
typegodkendelsesattesten, underrettet om enhver ændring af den godkendte
type.
Ændringer af den godkendte type skal godkendes af det bemyndigede
organ, som har udstedt EF-typegodkendelsesattesten, når sådanne
ændringer påvirker overensstemmelsen med de væsentlige krav i dette
direktiv eller de foreskrevne anvendelsesbetingelser. Denne tillægsgod-
kendelse gives i form af en tilføjelse til den originale EF-
typegodkendelsesattest.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 15
▼B
2.EF-erklæring om produktionsoverensstemmelse (garanti for produk-
tionskvalitet)
2.1. EF-erklæringen om produktionsoverensstemmelse (garanti for produkti-
onskvalitet) er den procedure, hvorved en fabrikant, som opfylder
forpligtelserne i medfør af afsnit 2.2, erklærer, at de pågældende vægte
er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typegodkendelses-
attesten og opfylder de kravi dette direktiv , som gælder for dem.
Fabrikanten skal anbringe EF-mærket samt de i bilag IV anførte påskrifter
på hver enkelt vægt.
EF-mærket skal ledsages af identifikationssymbolet for det bemyndigede
organ, som er ansvarlig for den i nr. 2.4 omhandlede EF-overvågning.
2.2. Fabrikanten skal have indført et tilfredsstillende kvalitetsstyringssystem
som specificeret i nr. 2.3 og skal underkastes EF-overvågning som
specificeret i nr. 2.4.
2.3. Kvalitetsstyringssystem
2.3.1. Fabrikanten skal indsende en ansøgning om godkendelse af sit kvalitets-
styringssystem til et bemyndiget organ.
Ansøgningen skal indeholde:
— et tilsagn om at opfylde de forpligtelser, som følger af det godkendte
kvalitetsstyringssystem
— et tilsagn om at vedligeholde det godkendte kvalitetsstyringssystem for
at sikre dettes fortsatte egnethed og effektivitet.
Fabrikanten stiller alle relevante oplysninger, navnlig dokumentation for
kvalitetsstyringssystemet og for vægtens konstruktion, til rådighed for det
bemyndigede organ.
2.3.2. Kvalitetsstyringssystemet skal sikre vægtenes overensstemmelse med den
type, der er beskrevet i EF-typegodkendelsesattesten, og med de krav i
dette direktiv, som gælder for dem.
Alle de af fabrikanten indførte elementer, kravog bestemmelser skal
dokumenteres på en systematisk og logisk opstillet måde i form af
skriftlige regler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation for
kvalitetsstyringssystemet skal sikre en almindelig forståelse af kvalitets-
styringsprogrammer, -planer, brugsanvisninger og rapporter.
Den skal navnlig indeholde en dækkende beskrivelse af:
— kvalitetsmålsætningerne og organisationsstrukturen samt ansvars-
områder og bemyndigelser i forbindelse med produktionskvalitet
— fremstillingsprocessen og kvalitetskontrollen samt de kvalitetssikring-
steknikker og systematiske indgreb, som vil blive anvendt
— de undersøgelser og prøvninger, der vil blive gennemført før, under og
efter fremstillingen, samt den hyppighed, hvormed disse vil blive
gennemført
— midlerne til at overvåge en effektiv anvendelse af kvalitetsstyrings-
systemet og opnåelsen af den ønskede produktionskvalitet.
2.3.3. Det bemyndigede organ skal gennemgå og evaluere kvalitetsstyrings-
systemet for at fastslå, hvorvidt det opfylder de i afsnit 2.3.2 omhandlede
krav. Det skal gå ud fra, at disse krav overholdes af kvalitetsstyrings-
systemer, som anvender den tilsvarende harmoniserede standard.
Organet skal meddele fabrikanten sin afgørelse og underrette de øvrige
bemyndigede organer herom. Meddelelsen til fabrikanten skal indeholde
konklusionerne af undersøgelsen og en begrundelse for afgørelsen, hvis
ansøgningen afslås.
2.3.4. Fabrikanten eller hans befuldmægtigede skal holde det bemyndigede
organ, som har godkendt kvalitetsstyringssystemet, underrettet om alle
ajourføringer af kvalitetsstyringssystemet i forbindelse med ændringer som
følge af f.eks. nye teknologier og kvalitetsbegreber.
2.3.5. Et bemyndiget organ, som tilbagekalder godkendelsen af et kvalitetssty-
ringssystem, skal underrette de øvrige organer herom.
2.4. EF-overvågning
2.4.1. Formålet med EF-overvågning er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder
de forpligtelser, som følger af det godkendte kvalitetsstyringssystem.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 16
▼B
2.4.2. Fabrikanten giver det bemyndigede organ adgang til at inspicere fabrika-
tions-, inspektions-, prøvnings- og oplagringsfaciliteter og skal stille al
nødvendig information til rådighed, navnlig
— dokumentationen for kvalitetsstyringssystemet
— teknisk dokumentation— kvalitetsstyringsdokumenter, såsom inspektionsrapporter og prøvnings-
og kalibreringsdata, kvalifikationsrapporter for det berørte personale
osv.
Det bemyndigede organ foretager regelmæssige kontrolbesøg for at sikre
sig, at fabrikanten vedligeholder oganvender kvalitetsstyringssystemet; det
fremsender en rapport om kontrolbesøget til fabrikanten.
Det bemyndigede organ kan endvidere aflægge uanmeldte besøg hos
fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ udføre alle
eller kun enkelte punkter i kontrolprogrammet. Det fremsender en rapport
om besøget og eventuelt en rapport om resultaterne af kontrollen til
fabrikanten.
2.4.3. Det bemyndigede organ skal sikre, at fabrikanten vedligeholder og
anvender det godkendte kvalitetsstyringssystem.
3.EF-verifikation
3.1. EF-verifikationen er den procedure, hvorved et bemyndiget organ
kontrollerer og attesterer, at vægte i givet fald er i overensstemmelse
med den type, der er beskrevet i EF-typegodkendelsesattesten, og opfylder
de kravi dette direktiv , der gælder for dem. Det bemyndigede organ
anbringer EF-mærket på hver enkelt vægt.
3.2. Enhver vægt skal undersøges, og der foretages passende prøvninger som
beskrevet i de i artikel 5 omhandlede relevante standarder, eller tilsvarende
prøvninger udføres for at sikre deres overensstemmelse med de væsentlige
kravi dette direktiv .
3.3. Det i nr. 3.1 omhandlede EF-mærke skal ledsages af det bemyndigede
organs identifikationssymbol.
3.4. For vægte, der ikke er underkastet EF-typegodkendelse, skal den i bilag III
nævnte konstruktionsdokumentation stilles til rådighed for det bemyndi-
gede organ, hvis dette anmoder herom.
4.EF-enhedsverifikation
4.1. EF-enhedsverifikation er den procedure, hvorved et bemyndiget organ
kontrollerer og attesterer, at en vægt, der generelt er konstrueret til et
særligt formål, opfylder de kravi dette direktiv , der gælder for den. Det
bemyndigede organ anbringer EF-mærket på vægten.
4.2. Vægten skal undersøges, og der foretages passende prøvninger som
beskrevet i de i artikel 5 omhandlede relevante standarder eller tilsvarende
prøvninger til sikring af, at de er i overensstemmelse med de relevante
kravi dette direktiv .
4.3. Det i nr. 4.1 omhandlede EF-mærke skal ledsages af det bemyndigede
organs identifikationssymbol.
4.4. Konstruktionsdokumentationen for vægten som specificeret i bilag III skal
stilles til rådighed for det bemyndigede organ.
5.Fælles bestemmelser
5.1. EF-erklæringen om typeoverensstemmelse (garanti for produktionskva-
litet), EF-verifikationen og EF-enhedsverifikationen kan udføres på
fabrikantens værksteder eller et hvilket som helst andet sted, såfremt
transport til anvendelsesstedet ikke kræver, at vægten skilles ad, hvis
ibrugtagningen på anvendelsesstedet ikke kræver samling af vægten eller
andet teknisk installationsarbejde, som kan forventes at påvirke vægtens
funktion, og såfremt der tages hensyn til tyngdekraftværdien på ibrugtag-
ningsstedet, eller såfremt vægtens funktion er ufølsom over for
tyngdekraftvariationer. I alle andre tilfælde skal de udføres på anvendel-
sesstedet for vægten.
5.2. Såfremt vægtens funktion er følsom for tyngdekraftvariationer, kan de i
afsnit 5.1 omhandlede procedurer gennemføres i to stadier, hvor det andet
stadium skal omfatte alle undersøgelser og afprøvninger, hvis resultat
påvirkes af tyngdekraften, og det første stadium omfatte alle andre
undersøgelser og prøvninger. Det andet stadium skal udføres på vægtens
anvendelsessted. I tilfælde af, at en medlemsstat har indført tyngdekraft-1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 17
▼B
zoner på sit område, kan udtrykket »på vægtens anvendelsessted« læses
som »tyngdekraftzonen for vægtens anvendelse«.
5.3.1. Hvor en fabrikant har valgt at gennemføre en af de i afsnit 5.1 omhandlede
procedurer i to stadier, og hvor disse to stadier vil blive udført af
forskellige parter, skal en vægt, som har gennemgået første stadium af den
pågældende procedure, være forsynet med identifikationssymbolet for det
bemyndigede organ, som var involveret i dette stadium.
5.3.2. Den part, som har udført første stadium af proceduren, skal for hver vægt
udstede en attest indeholdende de nødvendige data til identifikation af
vægten, og som specificerer de gennemførte undersøgelser og prøvninger.
Den part, som udfører andet stadium af proceduren, skal udføre de
undersøgelser og prøvninger, som endnu ikke er udført.
5.3.3. En fabrikant, som i første stadium har valgt EF-erklæringen om
typeoverensstemmelse (garanti for produktionskvalitet) i første stadium,
kan enten anvende samme procedure i andet stadium eller beslutte at
fortsætte i andet stadium med EF-verifikation.
5.3.4. EF-mærket skal anbringes på vægten efter afslutning af andet stadium
sammen med identifikationssymbolet for det bemyndigede organ, som er
involveret i andet stadium.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 18
▼B
BILAG III
TEKNISK KONSTRUKTIONSDOKUMENTATION
Den tekniske dokumentation bør gøre det muligt at forstå, hvorledes produktet er
konstrueret, fremstillet og fungerer, og at vurdere, om det er i overensstemmelse
med kravene i direktivet.
Dokumentationen skal i den udstrækning, det er relevant for vurderingen,
indeholde følgende oplysninger:
— en generel beskrivelse af vægttypen
— konstruktionsprincipper, produktionstegninger samt lister over komponenter,
moduler, kredsløb, osv.
— beskrivelser og forklaringer, som er nødvendige for at forstå det ovenfor
nævnte, herunder hvorledes vægten fungerer
— en liste over de i artikel 5 omhandlede standarder, som helt eller delvis er
anvendt, og beskrivelse af de løsninger, der er valgt for at opfylde de
væsentlige krav, når de i artikel 5 omhandlede standarder ikke er anvendt
— resultater af konstruktionsberegninger, undersøgelser osv.
— prøvningsrapporter
— EF-typegodkendelsesattester og tilsvarende prøvningsresultater for vægte, der
indeholder elementer, som svarer til konstruktionselementerne.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 19
▼B
BILAG IV
1.Vægte, der er underkastet EF-proceduren for overensstemmelsesvurde-
ring
1.1. Disse vægte skal være forsynet med
a) — EF-godkendelsesmærket, der består af symbolet CE, jf. bilag VI,
efterfulgt af de sidste to cifre for det år, der går forud for det år, hvor
mærket blevanbragt
— identifikationssymbolerne for det eller de bemyndigede organer, som
har foretaget EF-overvågningen eller EF-verifikationen.
Ovennævnte mærke og påskrifter skal være fastgjort på vægten, tydeligt
anbragt i en samlet gruppe
b) en grøn kvadratisk mærkat med en side på mindst 12,5 mm, forsynet med
bogstavet M i sort bogtryk
c) følgende påskrifter
— eventuelt EF-typegodkendelsesnummer
— fabrikantens mærke eller navn— nøjagtighedsklasse, anbragt i en oval eller mellem to vandrette linjer
forbundet med to halvcirkler
— maksimumslast i form af Max …— minimumslast i form af Min …— verifikationsdelingsværdi i form af e = …
samt, i givet fald
— serienummer
— for vægte bestående af separate, men sammenhørende enheder:
identifikationsmærker på hver enhed
— delingsværdi, hvis den er forskellig fra e, i form af d = …— maksimal additivtara i form af T = + …— maksimal subtraktivtara, hv is den er forskellig fra Max, ►
C1i form
af T = − ◄…
— tara-interval, hvis den er forskellig fra d, i form af dT=…
— overlastevne, hvis den er forskellig fra Max, i form af Lim …— de særlige temperaturgrænser i form af … º C/…º C— forholdet mellem vægtladet og vejeladet.
1.2. Vægtene skal være indrettet på passende måde med henblik på fastgørelse af
EF-typegodkendelsesmærke og/eller påskrifter. Disse skal være af en sådan
art, at det er umuligt at fjerne mærket og påskrifterne uden at beskadige dem,
og således at mærket og påskrifterne er synlige, når vægten er i brug.
1.3. Hvor der anvendes et mærkeskilt, skal det være muligt at forsegle skiltet,
medmindre det ikke kan fjernes uden at ødelægges. Hvis mærkeskiltet kan
forsegles, skal det være muligt at anvende et kontrolmærke i forbindelse
hermed.
1.4. Påskrifterne Max, Min, e og d skal også anbringes nær det sted, hvor
vejeresultatet vises, såfremt de ikke allerede er anbragt der.
1.5. Hver visningsenhed, som er tilsluttet eller kan tilsluttes et eller flere vejelad,
skal være forsynet med de relevante påskrifter i forbindelse med de
pågældende vejelad.
2.Andre vægte
Andre vægte skal være forsynet med:
— fabrikantens mærke eller navn
— maksimumslast i form af Max …
Disse vægte må ikke være forsynet med den i nr. 1.1.b) nævnte mærkat.
3.Symbol til angivelse af brugen, jf. artikel 12
Dette symbol består af det store bogstavM i sort bogtryk på en rød
kvadratisk baggrund med en side på mindst 25 mm, herover et diagonalt
kryds.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 20
▼B
BILAG V
Følgende minimumskriterier skal anvendes af medlemsstaterne, når de bemyn-
diger organer til gennemførelse af opgaver i medfør af de i artikel 8 omhandlede
procedurer.
1. Organerne skal være i besiddelse af det nødvendige personale, de nødvendige
midler og det nødvendige udstyr.
2. Personalet skal være i besiddelse af teknisk kompetence og professionel
integritet.
3. Organerne skal virke uafhængigt af alle kredse, grupper eller personer, som
har en direkte eller indirekte interesse i ikke-automatiske vægte i forbindelse
med gennemførelsen af afprøvninger, udarbejdelsen af rapporter, udstedelse
af attester og overvågning som krævet i dette direktiv.
4. Personalet skal have tavshedspligt.
5.. Organerne skal tegne en ansvarsforsikring, såfremt deres ansvar ikke dækkes
af staten.
Medlemsstaterne kontrollerer regelmæssigt, at betingelserne under 1 og 2 er
opfyldt.1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 21
▼B
BILAG VI
1990L0384 — DA — 27.06.1990 — 000.001 — 22