2014R1222 — DA — 09.09.2016 — 001.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014 af 8. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter (EØS-relevant tekst) (EUT L 330 af 15.11.2014, s. 27)

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014

af 8. oktober 2014

om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter

(EØS-relevant tekst)







Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

Ved denne forordning præciseres den metode, som den i artikel 131, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU omhandlede myndighed (i det følgende benævnt »den relevante myndighed«) i en medlemsstat skal anvende til på konsolideret grundlag at identificere en relevant enhed som et globalt systemisk vigtigt institut (G-SII), og metoden til fastlæggelse af underkategorier af G-SII'er og anbringelse af G-SII'er i disse underkategorier på grundlag af deres systemiske vigtighed og, som en del af metoden, tidsfrister og data, der skal anvendes i forbindelse med denne identifikation.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »relevant enhed« : et moderinstitut i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et institut, der ikke er et datterselskab af et moderinstitut i Unionen eller et finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen

2) »indikatorværdi« : for hver indikator omhandlet i artikel 6 og for hver relevant enhed i udsnittet den individuelle værdi af indikatoren og for hvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i et tredjeland, en sammenlignelig individuel værdi, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder

3) »nævner« : for hver indikator den samlede værdi i alt af indikatorværdierne for de relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet

4) »skæringstal« : en talværdi, der bestemmer undergrænsen og grænserne mellem de fem underkategorier, jf. artikel 131, stk. 9, i direktiv 2013/36/EU.

Artikel 3

Fælles parametre for metoden

1. EBA fastlægger et udsnit af institutter eller koncerner, hvis indikatorværdier skal anvendes som referenceværdier, der repræsenterer den globale banksektor, i forbindelse med beregning af talværdierne, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig det udsnit, der af Baselkomitéen for Banktilsyn anvendes til at identificere globale systemisk vigtige kreditinstitutter, og giver senest den 31. juli hvert år de relevante myndigheder meddelelse om de relevante enheder, der indgår i udsnittet.

Udsnittet skal bestå af relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, og omfatte de 75 største heraf, baseret på den samlede eksponering som omhandlet i artikel 6, stk. 1, samt relevante enheder, der er udpeget som G-SII'er, og kreditinstitutter i tredjelande, der er udpeget som globale systemisk vigtige, i det foregående år.

EBA udelukker eller tilføjer relevante enheder eller kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, hvis og i det omfang det er nødvendigt for at sikre et passende referencegrundlag for vurdering af systemisk vigtighed, der afspejler de globale finansmarkeder og den globale økonomi, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, herunder det udsnit, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn.

2. Den relevante myndighed skal indberette indikatorværdierne for hver relevant enhed, for hvilken eksponeringens værdi udgør over 200 mia. EUR, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, til EBA senest den 31. juli hvert år. Den relevante myndighed skal sikre, at indikatorværdierne er identiske med dem, der indgives til Baselkomitéen for Banktilsyn, og med dem, der offentliggøres af den pågældende relevante enhed i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1030/2014 ( 1 ). Den relevante myndighed skal anvende de deri indeholdte skemaer.

3. EBA beregner nævnerne, baseret på indikatorværdierne som indberettet af den relevante myndighed i henhold til stk. 2, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig de nævnere, der er offentliggjort af Baselkomitéen for Banktilsyn for det pågældende år, og meddeler de relevante myndigheder dem. En indikators nævner er den samlede størrelse af indikatorværdierne for alle relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet, således som indberettet for de relevante enheder i henhold til stk. 2 og offentliggjort af de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, pr. 31. juli i det relevante år.

Artikel 4

Identifikationsprocedure

1. Den relevante myndighed beregner talværdierne for de relevante enheder, der indgår i udsnittet meddelt af EBA, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, senest den 15. december hvert år. Hvis den relevante myndighed som led i en forsvarlig tilsynsvurdering udpeger en relevant enhed som et G-SII i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU, giver den relevante myndighed EBA en detaljeret skriftlig redegørelse for grundene til sin vurdering senest den 15. december hvert år.

2. Identifikationen af en relevant enhed som et G-SII og anbringelsen i en underkategori får virkning pr. 1. januar det andet år efter det kalenderår, hvor nævnerne er blevet fastlagt i overensstemmelse med artikel 3.

Artikel 5

Identifikation som G-SII, fastsættelse af talværdierne og anbringelse i underkategorier

1. Indikatorværdierne baseres på indberettede data for den relevante enhed ved udløbet af det foregående regnskabsår på konsolideret grundlag og for kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, på data, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder. De relevante myndigheder kan anvende indikatorværdier for relevante enheder, hvis regnskabsår udløber den 30. juni, på grundlag af deres stilling pr. 31. december.

2. Den relevante myndighed skal fastsætte talværdien for hver relevant enhed i udsnittet som det simple gennemsnit af kategoritalværdierne, idet kategoritalværdien for den kategori, der måler substituerbarheden, dog højst kan være 500 basispoint. Hver kategoritalværdi beregnes som det simple gennemsnit af de værdier, der fremkommer ved at dividere hver af den pågældende kategoris indikatorværdier med indikatornævneren, således som den er meddelt af EBA. Talværdierne udtrykkes i basispoint og afrundes til det nærmeste hele basispoint.

3. Det laveste skæringstal er 130 basispoint. Underkategoriopdelingen er som følger:

a) underkategori 1 omfatter talværdier fra 130 til 229 basispoint

b) underkategori 2 omfatter talværdier fra 230 til 329 basispoint

c) underkategori 3 omfatter talværdier fra 330 til 429 basispoint

d) underkategori 4 omfatter talværdier fra 430 til 529 basispoint

e) underkategori 5 omfatter talværdier fra 530 til 629 basispoint.

4. Den relevante myndighed identificerer en relevant enhed som et G-SII, hvis enhedens talværdi er lig med eller over det laveste skæringstal. En beslutning om at udpege en relevant enhed som et G-SII som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en væsentlig negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis enheden bliver nødlidende.

5. Den relevante myndighed anbringer et G-SII i en underkategori i overensstemmelse med dets talværdi. En beslutning om at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra a), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en mere negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis G-SII'et bliver nødlidende.

▼M1

6. De i stk. 4 og 5 omhandlede beslutninger kan understøttes af supplerende data, som ikke må være indikatorer for sandsynligheden for, at den relevante enhed bliver nødlidende. Sådanne beslutninger skal omfatte veldokumenteret og verificerbar kvantitativ og kvalitativ information.

Artikel 6

Indikatorer

1. Den kategori, ved hvilken størrelsen på koncernen måles, skal bestå af en indikator for koncernens samlede eksponering.

2. Den kategori, ved hvilken koncernens sammenkobling med det finansielle system måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer:

a) aktiver inden for det finansielle system

b) passiver inden for det finansielle system

c) udstedte værdipapirer.

3. Den kategori, ved hvilken substituerbarheden af de tjenester eller den finansielle infrastruktur, som koncernen stiller til rådighed, måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer:

a) aktiver i depot

b) betalingsaktivitet

c) garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting).

4. Den kategori, ved hvilken koncernens kompleksitet måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer:

a) den nominelle værdi af OTC-derivater

b) aktiver på niveau 3 i dagsværdihierarkiet målt i overensstemmelse med delegeret forordning (EU) nr. 1255/2012 ( 2 )

c) værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg.

5. Den kategori, ved hvilken koncernens grænseoverskridende aktivitet måles, skal bestå af følgende indikatorer:

a) fordringer på tværs af jurisdiktioner

b) passiver på tværs af jurisdiktioner.

6. For data, der indberettes i andre valutaer end euro, skal den relevante myndighed anvende en passende vekselkurs under hensyntagen til den referencekurs, der offentliggøres af Den Europæiske Centralbank pr. 31. december, samt til internationale standarder. For betalingsaktivitetindikatoren, jf. stk. 3, litra b), skal den relevante myndighed anvende gennemsnitskurserne for det pågældende år

▼B

Artikel 7

Overgangsbestemmelser

Uanset artikel 3, stk. 1, første afsnit, fastsætter EBA senest den 14. januar 2015 det udsnit, der skal anvendes til at identificere en relevant enhed som et G-SII for 2014. De relevante myndigheder skal indberette indikatorværdierne vedrørende relevante enheder inden for dette udsnit baseret på data for regnskabsår, der slutter før juli 2014, til EBA senest den 21. januar 2015. På grundlag af disse indikatorværdier beregner EBA nævnerne for 2014 senest den 30. januar 2015. De relevante myndigheder fastsætter på grundlag af disse nævnere talværdier for de relevante enheder for 2014. De identificerer også G-SII'er og anbringer dem i underkategorier. Samtidig indberetter den relevante myndighed de identificerede G-SII'er til Kommissionen, ESRB og EBA og offentliggør deres navne og deres talværdier for 2014 senest den 28. februar 2015.

▼M1 —————

▼B

Artikel 8

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2015.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M1 —————