Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BKOMMISSIONENS BESLUTNING
af 8. februar 2000
om gennemførelse af Rådets direktiv 89/106/EØF for så vidt angår klassificering af byggevarer efter
ydeevne med hensyn til reaktion ved brand
(meddelt under nummer K(2000) 133)
(EØS-relevant tekst)
(2000/147/EF)
(EFT L 50 af 23.2.2000, s. 14)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 212 af 23.8.2000, s. 11 (2000/147/EF)
"C2 Berigtigelse, EFT L 85 af 24.3.2001, s. 43 (2000/147/EF)2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 1
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 8. februar 2000
om gennemførelse af Rådets direktiv 89/106/EØF for så vidt angår
klassificering af byggevarer efter ydeevne med hensyn til reaktion
ved brand
(meddelt under nummer K(2000) 133)
(EØS-relevant tekst)
(2000/147/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab,
under henvisning til Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative
bestemmelser om byggevarer (1), ændret ved direktiv 93/68/EØF (2),
særlig artikel 3, 6 og 20, og
ud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 89/106/EØF er det fastsat, at der
for at tage hensyn til eventuelle forskelle med hensyn til
beskyttelsesniveauer på nationalt, regionalt eller lokalt plan i
basisdokumenterne for hvert væsentligt kravs vedkommende kan
opstilles klasser for de krav, der skal opfyldes; disse dokumenter
er offentliggjort som »Meddelelse fra Kommissionen om basis-
dokumenterne til direktiv 89/106/EØF om byggevarer« (
3).
(2) Punkt 4.2.1 i basisdokument nr. 2 giver grundlag for forskellige
niveauer for det væsentlige krav som funktion af bygværkets type,
anvendelse og beliggenhed, dets planudformning og muligheden
for at benytte nødfaciliteter.
(3) I punkt 2.2 i basisdokument nr. 2 opregnes en række indbyrdes
forbundne foranstaltninger, som tilsigter overholdelse af det
væsentlige krav »brandsikring«, og som tilsammen bidrager til
at lægge en brandsikringsstrategi, der kan videreudvikles på
forskellig vis i medlemsstaterne.
(4) I punkt 4.2.3.3 i basisdokument nr. 2 identificeres en af de
foranstaltninger, som er fremherskende i medlemsstaterne, og som
består i begrænsning af ildens og røgens udvikling og spredning i
det lokale, hvor branden er opstået, (eller inden for et nærmere
bestemt område) ved at begrænse byggevarers bidrag til en fuldt
udviklet brand.
(5) Afgrænsningen af klasser inden for de væsentlige krav er delvis
afhængig af niveauet af en sådan begrænsning.
(6) Niveauet for en sådan begrænsning kan kun udtrykkes ved hjælp
af forskellige niveauer for byggevarers ydeevne med hensyn til
reaktion ved brand under den faktiske anvendelse.
(7) I punkt 4.3.1.1 i basisdokument nr. 2 er det fastsat, at der til
vurdering af byggevarers ydeevne med hensyn til reaktion ved
brand vil blive udviklet en harmoniseret løsning, som kan
indebære anvendelse af prøvninger i fuld skala, eller i reduceret
skala, som er korreleret med scenarier for virkelige brande.
(8) Den harmoniserede løsning falder inden for et klassificerings-
system, som ikke er omhandlet i basisdokumentet.!B
(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12.
(2) EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1.
(3) EFT C 62 af 28.2.1994, s. 1.2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 2
(9) Det klassificeringssystem, som der er brug for til dette formål,
bygger på en række prøvningsmetoder, som allerede er kendt af
standardiseringsorganerne.
(10) I Kommissionens beslutning 94/611/EF af 9. september 1994 om
gennemførelse af artikel 20 i direktiv 89/106/EØF om byggeva-
rer (1), som beskriver systemet af klasser, er tærskelværdierne for
klasse B, C og D ikke anført, hvilket skyldes at Single Burning
Item-testen ikke var tilstrækkelig veludviklet på daværende
tidspunkt.
(11) De relevante data foreligger nu, og beslutning 94/611/EF bør
derfor erstattes af en ny beslutning, som indeholder tærskelvær-
dierne for disse klasser samt visse tilpasninger til den tekniske
udvikling. Alternative prøvningsmetoder bør fuldt beskrives i en
kommende europæisk standard eller kommissionsbeslutning efter
aftale mellem Kommissionen og medlemsstaterne i samråd med
CEN/Cenelec og EOTA.
(12) De foranstaltninger, der fastsættes i denne beslutning, er i
overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Byggeudvalg —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Når den endelige anvendelse af en byggevare er således, at den kan
bidrage til udvikling og spredning af ild og røg i eller uden for det lokale
(eller område), hvor branden er opstået, klassificeres byggevaren på basis
af ydeevne med hensyn til reaktion ved brand under hensyntagen til
klassificeringssystemet i tabel 1 og 2 i bilaget.
2. Byggevarerne behandles på grundlag af deres endelige anvendelse.Hvis den klassificering, der fremkommer på grundlag af de standardi-
serede prøvninger og kriterier i bilagets tabel 1 og 2, ikke er
hensigtsmæssig, kan der som led i en fastlagt klassificeringsprocedure
benyttes et eller flere referencescenarier. Denne harmoniserede klas-
sificeringsprocedure skal være fuldt beskrevet i en kommende procedure
for alternative prøvningsmetoder.
Artikel 2
Beslutning 94/611/EF ophæves.
Henvisninger til den ophævede beslutning anses som henvisninger til
nærværende beslutning.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.!B
(1) EFT L 241 af 16.9.1994, s. 25.2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 3
BILAG
Symboler (1)
∆T temperaturstigning
∆m massetab
tf varighed af flammeforbrænding
PCS øvre brændværdiFIGRA brandvæksthastighedTHR
600s total varmefrigivelse
LFS sideværts flammespredningSMOGRA røgudviklingshastighedTSP
600s total røgudvikling
Fs flammespredning
Definitioner
»Materiale«: Et enkelt basisstof eller en ensartet blanding af stoffer, f.eks. metal,
sten, træ, beton, mineraluld med ensartet fordelt bindemiddel, polymerer.
»Homogen byggevare«: En byggevare, der består af et enkelt materiale med
ensartet densitet og sammensætning gennem hele byggevaren.
»Ikke-homogen byggevare«: En byggevare, der ikke opfylder kravene til
homogene byggevarer. Det er en byggevare, der består af en eller flerekomponenter, substantielle og/eller ikke-substantielle.
»Substantiel komponent«: Et materiale, der udgør en væsentlig del af en
ikke-homogen byggevare. Et lag med en masse pr. arealenhed 51,0 kg/m
2eller
en tykkelse 51,0 mm regnes for en substantiel komponent.
»Ikke-substantiel komponent«: Et materiale, der ikke udgør en væsentlig del af en
ikke-homogen byggevare. Et lag med en masse pr. arealenhed 51,0 kg/m2og en
tykkelse 51,0 mm regnes for en ikke-substantiel komponent.
To eller flere ikke-substantielle lag, der grænser op til hinanden (der ligger altså
ikke nogen substantielle komponenter mellem lagene) regnes for én ikke-sub-stantiel komponent og skal derfor opfylde de krav, der gælder for et lag, som er en
ikke-substantiel komponent.
Der sondres mellem indre og ydre ikke-substantielle komponenter på følgende
måde:
»Indre ikke-substantiel komponent«: En ikke-substantiel komponent, der på
begge sider er dækket af mindst én substantiel komponent.
»Ydre ikke-substantiel komponent«: En ikke-substantiel komponent, der ikke på
den ene side er dækket af en substantiel komponent.!
B
(1) Disse karakteristika defineres med henblik på den relevante prøvningsmetode.!C1
!B2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 4
Tabel 1
KLASSER FOR BYGGEV ARERS YDEEVNE MED HENSYN TIL REAKTION VED BRAND, UNDTAGEN
GUL VBELÆGNINGER (*)
Klasse Prøvningsmetode(r) Klassificeringskriterier Tillægsklassificering
A1 EN ISO 1182 (1);
og∆T430 °C; og
∆m450 %; og
tf= 0 (dvs. ingen vedvarende flamme-
forbrænding)—
EN ISO 1716 PCS 42,0 MJ.kg-1(1); og
PCS42,0 MJ.kg-1(2)((2a));o g
PCS41,4 MJ.m-2(3); og
PCS42,0 MJ.kg-1(4)—
A2 EN ISO 1182 (1);
eller∆T450 °C; og
∆m450 %; og
tf420s—
EN ISO 1716;
ogPCS43,0 MJ.kg-1(1); og
PCS44,0 MJ.m-2(2); og
PCS44,0 MJ.m-2(3); og
PCS43,0 MJ.kg-1(4)—
EN 13823 (SBI) FIGRA 4120 W .s-1;o g
LFS5prøveemnets kant; og
THR 600s47,5 MJRøgudvikling (5); og Flammende
dråber/partikler (6)
B EN 13823 (SBI);
ogFIGRA 4120 W .s-1;o g
LFS5prøveemnets kant; og
THR 600s47,5 MJRøgudvikling (5); og Flammende
dråber/partikler (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 30sFs4150 mm på højst 60s
C EN 13823 (SBI);
ogFIGRA 4250 W .s-1;o g
LFS5prøveemnets kant; og
THR 600s415 MJRøgudvikling (5); og Flammende
dråber/partikler (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 30sFs4150 mm på højst 60s
D EN 13823 (SBI);
ogFIGRA 4750 W .s-1; Røgudvikling (5); og Flammende
dråber/partikler (6)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 30sFs4150 mm på højst 60s
E EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 15sFs4150 mm på højst 20s Flammende dråber/partikler (7)
F Ingen ydeevne fastlagt
(*) Det overvejes stadig, hvordan visse byggevaregrupper skal behandles, f.eks. lineære byggevarer (rør, kanaler, kabler osv). Det kan
derfor blive nødvendigt at ændre beslutningen.
(1) For homogene byggevarer og substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(2) For alle ydre ikke-substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(2a) Eventuelt enhver ekstern, ikke-substantiel komponent med en øvre brændværdi (PCS) 42,0 MJ.m-2, forudsat at byggevaren
opfylder følgende kriterier fra EN 13823 (SBI): FIGRA 420 W .s-1; og LFS 5prøveemnets kant og THR 600s44,0 MJ og s1 og d0.
(4) For alle indre ikke-substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(5) For byggevaren som helhed.
(6) s1 = SMOGRA 430m2.s-2og TSP 600s450m2; s2 = SMOGRA 4180m2.s-2og TSP 600s4200m2; s3 = ikke s1 eller s2.
(7) d0 = Ingen flammende dråber/partikler i EN 13823 (SBI) inden 600s; d1 = Ingen flammende dråber/partikler i mere end 10s i EN
13823 (SBI) inden for 600s; d2 = ikke d0 eller d1; antændelse af papiret i EN ISO 11925-2 fører til klassificering i d2.
(8) Bestået = papiret antændes ikke (ingen klassificering); ikke bestået = papiret antændes (klassificering i d2).
(9) Ved flammeangreb på overfladen og, hvis det er relevant for byggevarens endelige anvendelse, flammeangreb på kanten.!B2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 5
Tabel 2
KLASSER FOR GUL VBELÆGNINGERS YDEEVNE MED HENSYN TIL REAKTION VED BRAND
Klasse Prøvningsmetode(r) Klassificeringskriterier Tillægsklassificering
A1FL EN ISO 1182 (1);
og∆T430 °C; og
∆m450 %; og
tf= 0 (dvs. ingen vedvarende flamme-
forbrænding)—
EN ISO 1716 PCS 42,0 MJ.kg-1(1); og
PCS42,0 MJ.kg-1(2); og
PCS41,4 MJ.m-2(3); og
PCS42,0 MJ.kg-1(4)—
A2FL EN ISO 1182 (1);
eller∆T450 °C; og
∆m450 %; og
tf420s—
EN ISO 1716;
ogPCS43,0 MJ.kg-1(1); og
PCS44,0 MJ.m-2(2); og
PCS44,0 MJ.m-2(3); og
PCS43,0 MJ.kg-1(4)—
EN ISO 9239-1 (5): Kritisk flux (6)58,0 kW .m-2 Røgudvikling (7)
BFL EN ISO 9239-1 (5):
ogKritisk flux (6)58,0 kW .m-2Røgudvikling (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 15sFs4150 mm på højst 20s
CFL EN ISO 9239-1 (5):
ogKritisk flux (6)54,5 kW .m-2Røgudvikling (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 15sFs4150 mm på højst 20s
DFL EN ISO 9239-1 (5):
ogKritisk flux (6)53,0 kW .m-2Røgudvikling (7)
EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 15sFs4150 mm på højst 20s
EFL EN ISO 11925-2 (8):
Eksponeringstid = 15sFs4150 mm på højst 20s
FFL Ingen ydeevne fastlagt
(1) For homogene byggevarer og substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(2) For alle ydre ikke-substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(3) For alle indre ikke-substantielle komponenter i ikke-homogene byggevarer.
(4) For byggevaren som helhed.
(5) Prøvningens varighed = 30 minutter.
(6) Kritisk flux defineres som den laveste af følgende to værdier: den strålingsflux, ved hvilken flammen slukkes, eller strålingsfluxen
efter en prøvningstid på 30 minutter (dvs. den flux, der svarer til flammespredningens største udbredelse).
(7) s1 = røg 4750 %.min; s2 = ikke s1.
(8) Ved flammeangreb på overfladen og, hvis det er relevant for byggevarens endelige anvendelse, flammeangreb på kanten.!B2000D0147 — DA — 23.02.2000 — 000.002 — 6