Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 411/88
af 12. februar 1988
om den metode og den rentesats, der skal anvendes ved beregningen af finansieringsomkostninger i
forbindelse med interventioner i form af opkøb, oplagring og afsætning
(EFT L 40 af 13.2.1988, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Kommissionens forordning (EØF) nr. 674/88 af 15. marts 1988 L 70 11 16.3.1988
"M2 Kommissionens forordning (EØF) nr. 439/89 af 22. februar 1989 L 51 7 23.2.1989
"M3 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1644/89 af 12. juni 1989 L 162 18 13.6.1989
"M4 Kommissionens forordning (EF) nr. 2623/1999 af 10. december 1999 L 318 14 11.12.19991988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 1
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 411/88
af 12. februar 1988
om den metode og den rentesats, der skal anvendes ved beregningen af
finansieringsomkostninger i forbindelse med interventioner i form af
opkøb, oplagring og afsætning
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske
Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1883/78 af 2. august 1978
om de almindelige regler for finansiering af interventioner gennem DenEuropæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (
1),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2095/87 (2), særlig artikel 5, og
ud fra følgende betragtninger:Bestemmelserne vedrørende beregningen af finansieringsomkostninger i
forbindelse med interventioner i form af opkøb, oplagring og afsætning,som oprindeligt fastsattes i Kommissionens forordning (EØF) nr. 467/77 (
3),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 331/87 (4), er blevet ændret flere
gange siden vedtagelsen; disse bestemmelser er som følge af deres antal,deres komplicerede karakter og deres spredning i forskellige numre af De
Europæiske Fællesskabers Tidende , vanskelige at anvende, og der foreligger
derfor ikke den nødvendige klarhed, som ethvert regelsæt bør have; der bør
under disse omstændigheder foretages en kodificering af disse bestemmelser;
i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1883/78 udarbejdes der
for hver medlemsstat og hvert regnskabsår regnskaber, der viser de nettotab,som de pågældende interventionsorganer har haft;
i disse regnskaber indgår bl.a. finansieringsomkostningerne, som skal
beregnes efter en metode og en rentesats, der fastlægges efter fremgangs-
måden i artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 (
5), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3769/85 (6);
finansieringsomkostningerne bør beregnes efter en metode, som er let
anvendelig og samtidig tager hensyn til lagrenes størrelse og interventions-varernes forskellige præsentationsformer samt til det forhold, at der sker envis værdiforringelse af visse varer, som har ligget på lager fra begyndelsen af
regnskabsåret, og at interventionspriserne for de forskellige varer kan ændre
sig inden for et givet regnskabsår;
rentesatsen skal være repræsentativ for den rente, der anvendes i Fælles-
skabet;
med henblik på at sikre en kontinuerlig gennemførelse af Fællesskabets
budget på hensigtsmæssige vilkår bemyndiges Kommissionen ved forordning(EØF) nr. 1883/78 til for regnskabsårene 1986, 1987 og 1988 at fastsætte en
ensartet rentesats, der er lavere end det repræsentative niveau; for denne
udgiftskategori omfatter regnskabsåret de udgifter, der hidrører fra dematerielle operationer, som gennemføres i perioden 1. oktober i detforegående år til den 30. september; under disse omstændigheder nedsattes
rentesatsen til 7 %;
ifølge artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1883/78 har Kommissionen
mulighed for at fastsætte den ensartede rentesats på et lavere niveau for de
medlemsstater, hvis renteomkostninger er lavere end dem, der fremkommerved anvendelse af rentesatsen for beregning af finansieringsomkostninger;den ensartede rentesats har været fastsat til 7 % siden den 1. december 1985;
sammenlignet med situationen i 1985 er den faktiske rentesats i løbet af 1986
i to medlemsstater faldet, så den ligger under den ensartede rentesats; fordisse to medlemsstater bør der fastsættes en særlig rentesats, som skal
anvendes i disse medlemsstater;!B
(1) EFT nr. L 216 af 5. 8. 1978, s. 1.
(2) EFT nr. L 196 af 17. 7. 1987, s. 3.
(3) EFT nr. L 62 af 8. 3. 1977, s. 9.
(4) EFT nr. L 32 af 3. 2. 1987, s. 10.
(5) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(6) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 17.1988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 2
i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1883/78 er det for de produkter, der som
følge af oplagringen undergår en værdiforringelse, fastsat, at den finansiellevirkning af denne forringelse bogføres, når produktet overgår til intervention;dette medfører en ændring af beregningsgrundlaget for de finansierings-
omkostninger, som indgår i de udgifter, der skal tages hensyn til ved
bestemmelsen af interventionsorganernes nettotab; ved beregningen afproduktets gennemsnitlige værdi pr. ton, skal der således tages hensyn tilden tilsvarende værdiforringelse;
i bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger kan det være
fastsat, at det af interventionsorganet opkøbte produkt først betales efter en
vis frist; beregningsmetoden for renteomkostninger bør derfor tilpasses, såder tages hensyn til betalingsfristen, når en sådan er fastsat i bestemmelserne;
når betalingen af det af interventionsorganet opkøbte finder sted efter en vis
frist, reduceres de mængder, der lægges til grund ved beregningen af
renteomkostningerne; det har vist sig, at denne reduktion på grund af
forlængelse af betalingsfristerne og som følge af store opkøb inden for vissesektorer hen mod regnskabsårets slutning kan føre til et negativt resultat; der
bør ved beregningsmetoden tages hensyn til denne virkning;
i bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger og i Fællesskabets
licitationsbestemmelser vedrørende salg af offentligt oplagrede landbrugs-produkter kan det være fastsat, at der i forbindelse med salg af sådanneprodukter gives køberen en vis frist til afhentning af produktet, efter at han har
foretaget betaling; beregningsmetoden for renteomkostninger bør derfor
tilpasses, så der tages hensyn til en sådan afhentningsfrist;
som følge af de usædvanligt store interventionslagre af visse landbrugs-
produkter har Kommissionen i visse tilfælde fastsat en frist, inden for hvilkenbetaling kan foretages efter køberens afhentning af produktet; metoden til
beregning af renteomkostninger i forbindelse med sådanne salg bør derfor
tilpasses, så der tages hensyn til en sådan betalingsfrist;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med
udtalelse fra Fondskomitéen —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De renteudgifter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), i Rådets
forordning (EØF) nr. 3247/81 (
1) beregnes ved at multiplicere den i artikel 3
og artikel 4, stk. 2, fastsatte sats med den gennemsnitlige værdi pr. ton af detprodukt, med hensyn til hvilket der er foretaget intervention, og ved atmultiplicere det således opnåede beløb med det gennemsnitlige lager i
regnskabsåret.
2. Produktets gennemsnitlige værdi pr. ton beregnes ved, at værdien af de
produkter, der ligger på lager den første dag i regnskabsåret, sammenlagt medværdien af de produkter, der er opkøbt i løbet af regnskabsåret, divideres med
mængden i ton af de produkter, der ligger på lager den første dag i
regnskabsåret, sammenlagt med mængden i ton af de produkter, der er opkøbti løbet af regnskabsåret.
3. Regnskabsårets gennemsnitlige lagerbeholdning beregnes ved, at lagrene
ved begyndelsen af hver måned sammenlægges med lagrene ved slutningen af
hver måned; summen heraf divideres derpå med et tal svarende til to gange
antallet af måneder i regnskabsåret.
Artikel 2
1. Er der for et produkt i henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1883/78
fastsat en nedskrivningskoefficient, beregnes værdien af de produkter, der er
opkøbt i løbet af regnskabsåret, ved at multiplicere opkøbsprisen med den
pågældende koefficient.
Når det drejer sig om et produkt, for hvilket der fastsættes en nedskrivning
efter artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1883/78, foretages beregningen afden gennemsnitlige lagerbeholdning, inden den enkelte nedskrivning, som
påvirker den gennemsnitlige værdi, får virkning.!B
(1) EFT nr. L 327 af 14. 11. 1981, s. 1.1988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 3
2. Såfremt det i bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger er
fastsat, at det af interventionsorganet opkøbte produkt først kan betales efterudløbet af en minimumsfrist på én måned efter overtagelsesdatoen, nedsættesden gennemsnitlige lagerbeholdning, der beregnes i overensstemmelse med
artikel 1, stk. 3, med den mængde, som fremkommer ved følgende beregning:
Q/C2N
12
Q = den i løbet af regnskabsåret opkøbte mængde
N = antal måneder i minimumsfristen for betaling.
Ved denne beregning anvendes den i bestemmelserne anførte minimumsfrist
som betalingsfrist. En måned anses for at bestå af 30 dage. Enhver del af enmåned på mere end 15 dage betragtes som en hel måned. Enhver del på 15
dage eller mindre tages ikke i betragtning ved denne beregning.
Såfremt der ved beregningen af det gennemsnitlige lager ved regnskabsårets
slutning efter den i første afsnit omhandlede nedsættelse fremkommer etnegativt resultat, indgår den negative saldo i det gennemsnitlige lager, der
beregnes for det følgende regnskabsår.
3. Såfremt der i bestemmelserne vedrørende de fælles markedsordninger
eller i licitationsbekendtgørelserne vedrørende interventionsorganernes salgaf produktet er fastsat en frist for køberens afhentning af produktet efter
betalingen, og denne frist er på over 30 dage, nedsættes de efter de foregående
stykker beregnede finansieringsomkostninger med et beløb, der fremkommerved følgende beregning:
V/C2J/C2i
365
V = beløb betalt af køberen
J = antal dage mellem betalingens modtagelse og produktets afhentning,
fratrukket 30 dage
i = den i artikel 3 anførte rentesats.
4. For interventionsorganernes salg af landbrugsprodukter efter særlige
EF-forordninger forhøjes de efter de ovenstående stykker beregnede
finansieringsomkostninger med det beløb, der fremkommer ved følgendeberegning, såfremt den reelle betalingsfrist efter afhentning af produkterneoverstiger 30 dage:
M/C2D/C2i
365
M = beløb, som køber skal betale
D = antal dage mellem afhentning af produktet og modtagelse af betaling,
minus 30 dage
i = den i artikel 3 anførte rentesats.
Artikel 3
Den i artikel 5 i forordning (EØF) nr. 1883/78 omhandlede rentesats svarer til
EURIBOR-satsen for tremånederslån og tolvmånederslån med en vægtning af
disse på henholdsvis en tredjedel og to tredjedele.
Rentesatsen fastsættes inden begyndelsen af hvert regnskabsår for EUGFL,
Garantisektionen, på grundlag af de rentesatser, som konstateres i en periode
på seks måneder inden fastsættelsen.
Artikel 4
1. Hvis satsen for en medlemsstats renteudgifter i mindst seks måneder er
lavere end den ensartede rentesats, der er fastsat for Fællesskabet, fastsættesder en særlig rentesats for den pågældende medlemsstat.!B
!M3
!M4
!M3
!B1988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 4
!M3
1a. Satsen for en medlemsstats renteudgifter meddeles Kommissionen senest
20 dage inden regnskabsårets udgang. Den vedrører de seks måneder, der går
forud for denne meddelelse.
Ved undladelse heraf fastsættes satsen for renteudgifterne på grundlag af de
referencerentesatser, der er anført i bilaget.
2. For perioden 1. januar til 30. september 1989 fastsættes den særlige
rentesats til:
— 6 % for Tyskland
— 6,5 % for Nederlandene og for Luxembourg.
Artikel 5
Forordning (EØF) nr. 467/77 ophæves.
Artikel 4(SIC! Artikel 6)
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!M2
!B1988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 5
BILAG
Referencerentesats som omhandlet i artikel 4, stk. 1a (1)
1. Danmark
København Interbank borrowing offered rate for tremånederslån (CIBOR)
2. Grækenland
Athen Interbank borrowing offered rate for tremånederslån (ATHIBOR)
3. Sverige
Stockholm Interbank borrowing offered rate for tremånederslån (STIBOR)
4. Det Forenede Kongerige
London Interbank borrowing offered rate for tremånederslån (LIBOR)
5. De øvrige medlemsstater
Euro Interbank borrowing offered rate for tremånedeslån (EURIBOR)
NB: Disse satser forhøjes med 1 procentpoint, hvilket svarer til rentemarginalen.!M4
(1) Det drejer sig om nettorentesatser, dvs. efter fradrag af eventuel skat (afgifter,
kildeskat osv.).1988R0411 — DA — 01.10.1999 — 002.001 — 6