95/21 - - - I
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
RÅDETS DIREKTIV 95/21/EF
af 19. juni 1995
om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under
medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for
forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)
(EFT nr. L 157 af 7. 7. 1995, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
Rådets direktiv 98/25/EF af 27. april 1998 L 133 19 7. 5. 1998
Kommissionens direktiv 98/42/EF af 19. juni 1998 L 184 40 27. 6. 1998
Berigtiget ved:
C1 Berigtigelse, EFT nr. L 291 af 14. 11. 1996, s. 42 (95/21)
95/21 - - - I
IRÅDETS DIREKTIV 95/21/EF
af 19. juni 1995
om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under
medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for
forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro-pæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og So-
ciale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Søulykker og forurening af medlemsstaternes have og kys-
ter giver Fællesskabet anledning til alvorlig bekymring;
Fællesskabet er også interesseret i leve- og arbejdsvilkåre-
ne om bord på skibe;
på samlingen den 25. januar 1993 vedtog Rådet konklusio-
ner, hvori det kraftigt henstillede til Fællesskabet og med-
lemsstaterne at sikre en mere effektiv gennemførelse og
håndhævelse af relevante internationale maritime sikker-
hedsstandarder og miljøkrav og at iværksætte sådanne nye
foranstaltninger straks, når de er blevet vedtaget;
i sin resolution af 8. juni 1993 om en fælles politik for
sikkerhed til søs (4) opfordrede Rådet kraftigt Kommissio-
n e nt i ls n a r e s tm u l i g ta tf o r e l æ g g eR å d e th e n s t i l l i n g e rm e d
henblik på en specifik indsats og formelle forslag vedrøren-
de kriterier for skibsinspektion, herunder en harmonisering
af reglerne om tilbageholdelse samt muligheden for at of-
fentliggøre inspektionsresultaterne og anløbsforbud i Fæl-
lesskabets havne;
sikkerheden, forureningsforebyggelsen og leve- og arbejds-
vilkårene om bord på skibe kan forbedres betydeligt, hvis
forekomsten i fællesskabsfarvande af skibe, der ikke lever
op til standarderne, reduceres kraftigt gennem streng hånd-
hævelse af de internationale konventioner, koder og reso-
lutioner;
(1) EFT nr. C 107 af 15. 4. 1994, s. 14, og EFT nr. C 347 af
8. 12. 1994, s. 15.
(2) EFT nr. C 393 af 31. 12. 1994, s. 50.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 27. oktober 1994 (EFT
nr. C 347 af 8. 12. 1994, s. 15.), Rådets fælles holdning af14. marts 1995 (EFT nr. C 93 af 13. 4. 1995, s. 25) ogEuropa-Parlamentets afgørelse af 18. maj 1995 (endnu ik-ke offentliggjort i Tidende) (SIC! EFT nr. C 151 af19. 6. 1995, s. 227).
(
4) EFT nr. C 271 af 7. 10. 1993, s. 1.
95/21 - - - I
IIkontrollen med, om skibe overholder internationale stan-
darder for sikkerhed, forureningsforebyggelse og leve- og
arbejdsvilkår om bord, bør hovedsagelig påhvile flagstaten;
men stadig flere flagstater gennemfører og håndhæver ikke
de internationale standarder på forsvarlig vis; kontrollen
med, om de internationale standarder for sikkerhed, for-
ureningsforebyggelse og leve- og arbejdsvilkår om bord er
opfyldt, må derfor også varetages af havnestaten;
en harmoniseret fremgangsmåde for medlemsstaternes ef-
fektive håndhævelse af disse internationale standarder over
for skibe, der sejler i farvande under deres jurisdiktion og
anløber deres havne, vil hindre konkurrenceforvridning;
en fællesskabslovramme for harmonisering af inspektions-
procedurer er afgørende for, om det bliver muligt at sikre
en ensartet gennemførelse af princippet om sikkerhed til
søs og forureningsforebyggelse — forhold der er grundlæg-
gende for Fællesskabets transport- og miljøpolitik;
forurening af havene er ifølge sagens natur grænseoverskri-
dende; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet ud-
vikles midlerne til en forebyggende indsats på dette områ-
de for så vidt angår medlemsstaternes havområder bedst
på fællesskabsplan, eftersom medlemsstaterne ikke kan gri-
be hensigtsmæssigt og effektivt ind hver for sig;
lovrammen og de harmoniserede regler og kriterier for
gennemførelse af havnestatskontrol fastlægges bedst ved et
rådsdirektiv;
der bør arbejdes videre på grundlag af erfaringerne på Pa-
ris-memorandummet om havnestatskontrol (MOU), som
blev undertegnet i Paris den 26. januar 1982;
de enkelte medlemsstaters inspektion af et antal fremmede
enkeltskibe svarende til mindst 25% af de skibe, der anlø-
ber deres havne i et givet år, betyder i praksis, at et stort
antal af de skibe, der til hver en tid opererer i Fællesska-
bets område, har været gennem en inspektion;
der bør gøres en ekstra indsats for at udvikle en bedre
targetingordning;
reglerne og procedurerne for havnestatsinspektion, herun-
der kriterier for tilbageholdelse af skibe, skal harmoniseres
for at sikre ensartet effektivitet i alle havne, hvilket også
drastisk vil reducere muligheden for at vælge bestemte an-
løbshavne for at slippe uden om effektiv kontrol;
95/21 - - - I
IIIstatistikker over ulykker, tilbageholdelser og fejl og mang-
ler, som er offentliggjort i Kommissionens meddelelse »En
fælles politik for sikkerhed til søs« og i årsrapporten om
MOU, viser, at visse kategorier skibe bør underkastes udvi-
det syn;
fejl og mangler, som skyldes, at konventionerne ikke over-
holdes, skal afhjælpes; skibe, som har fået påbud om at
afhjælpe fejl og mangler, skal, når fejlene og manglerne
udgør en åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø,
tilbageholdes, indtil disse fejl og mangler er blevet afhjul-
pet;
der bør være ret til at klage over en afgørelse om tilbage-
holdelse truffet af myndighederne for at undgå urimelige
afgørelser, som kan give anledning til unødvendig tilbage-
holdelse og forsinkelse;
det kan forekomme, at inspektionshavnen ikke har de for-
nødne faciliteter, så myndighederne er nødt til at give ski-bet tilladelse til at sejle videre til et egnet reparationsværft,
forudsat at betingelserne for sejladsen opfyldes; skibe, der
ikke følger pålæggene, vil fortsat udgøre en sikkerheds-,
sundheds- eller miljømæssig trussel og vil have forretnings-
mæssige fordele af ikke at blive forbedret i overensstem-
melse med konventionernes bestemmelser, hvorfor de bør
nægtes adgang til alle Fællesskabets havne;
under visse omstændigheder kan det blive nødvendigt, at
et skib, der har fået forbud mod at anløbe Fællesskabets
havne, alligevel får anløbstilladelse; i så fald bør skibet kun
have tilladelse til at anløbe en bestemt havn, på den betin-
gelse at alle forholdsregler træffes, for at skibet kan kom-
me sikkert i havn;
inspektioner bør udføres af skibsinspektører, som er behø-
rigt bemyndigede offentligt ansatte eller andre personer
med dybtgående viden og erfaring, da konventionernes
krav til skibes konstruktion, udstyr og bemanding er over-
ordentlig komplicerede, skibsinspektørernes beslutninger
kan få meget alvorlige følger, og det må sikres, at skibsin-
spektørernes beslutninger træffes på et helt upartisk grund-
lag;
lodser og havnemyndigheder kan give nyttige oplysninger
om fejl og mangler ved skibe og besætninger;
det er nødvendigt, at medlemsstaternes myndigheder og
andre myndigheder eller organisationer samarbejder ind-
byrdes for at sikre en effektiv opfølgning over for skibe
med fejl og mangler, der har fået tilladelse til at sejle vide-
re, og for at udveksle oplysninger om skibe i havn;
95/21 - - - I
IVinformationssystemet SIRENAC E, som er oprettet i med-
før af MOU, indeholder store mængder supplerende oplys-
ninger, som er nødvendige for anvendelsen af dette direk-
tiv;
offentliggørelse af oplysninger om skibe, som ikke overhol-
der de internationale standarder for sikkerhed, sundhed og
beskyttelse af havmiljøet, kan være et effektivt middel til
at afholde speditører fra at benytte disse skibe og en til-
skyndelse til rederne til at bringe forholdene i orden af sig
selv;
alle udgifter i forbindelse med inspektion af skibe, som gør
tilbageholdelse berettiget, bør afholdes af rederen;
i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv bør det ud-
valg, der er nedsat ved artikel 12 i Rådets direktiv
93/75/EØF af 13. september 1993 om mindstekrav til ski-
be, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med
farligt eller forurenende gods (1), benyttes til at bistå Kom-
missionen ved ændringer af medlemsstaternes inspektions-
beføjelser på grundlag af de indhøstede erfaringer og un-
der hensyntagen til udviklingen i forbindelse med MOU
samt ved de tilpasninger af bilagene, som bliver nødvendi-
ge på grund af ændringer i konventioner, protokoller, ko-
der og resolutioner fra relevante internationale organisatio-
ner og i MOU —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
(1) EFT nr. L 247 af 5. 10. 1993, s. 19.
95/21 - - - I
1Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at bidrage til en kraftig
begrænsning af sejladsen i farvande under medlemsstater-
nes jurisdiktion med skibe, der ikke lever op til de interna-
tionale standarder; dette skal ske ved:
— at forbedre overholdelsen af international lovgivning
og af relevant fællesskabslovgivning om sikkerhed til
søs, om beskyttelse af havmiljøet og om leve- og ar-
bejdsvilkår om bord på skibe, uanset hvilket flag de
fører
— at opstille fælles kriterier for havnestatens kontrol med
skibe og at harmonisere fremgangsmåderne ved inspek-
tion og tilbageholdelse under behørig hensyntagen til
de forpligtelser, som medlemsstaternes søfartsmyndig-
heder har påtaget sig inden for rammerne af Paris-me-
morandummet om havnestatskontrol.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv og dets bilag forstås ved:
1) » konventioner «:
— den internationale konvention af 1966 om lastelin-
jer (LL 66)
— den internationale konvention af 1974 om sikker-
hed for menneskeliv på søen (SOLAS 74)
— den internationale konvention af 1973 om forebyg-
gelse af forurening fra skibe med tilhørende proto-
kol af 1978 (MARPOL 73/78)
— den internationale konvention af 1978 om uddan-
nelse af søfarende, om sønæring og om vagthold
(STCW 78)
— konventionen af 1972 om internationale søvejsreg-
ler (COLREG 72)
— den internationale konvention af 1969 om måling
af skibe og konventionen af 1976 om minimums-
normer i handelsskibe (ILO nr. 147)
samt protokoller og ændringer til disse konventioner
og tilhørende koder af bindende karakter, som er gæl-
dende den 1. juli 1998
2) » MOU «: Paris-memorandummet om havnestatskontrol,
undertegnet i Paris den 26. januar 1982, som affattet
den 14. januar 1998
3) » skib«: ethvert søgående fartøj, for hvilket en eller fle-
re af konventionerne gælder, og som fører et andet
flag end havnestatens95/21
98/25
98/25
95/21 - - - I
24) » off-shore anlæg «: en fast eller flydende platform, hvor-
fra der opereres på eller over en medlemsstats konti-
nentalsokkel
5) » skibsinspektør «: en offentligt ansat eller en anden per-
son, der er behørigt bemyndiget af medlemsstatens
myndigheder til at udføre havnestatskontrolinspektion,
og som hører ind under disse myndigheder
6) » inspektion «: et besøg om bord på et skib for at kon-
trollere både gyldigheden af de relevante certifikater
og andre dokumenter og skibets tilstand, udrustning og
besætning samt besætningens leve- og arbejdsvilkår
7) » mere detaljeret inspektion «: en inspektion, hvorunder
skibet, dets udrustning og besætning som helhed, eller
efter omstændighederne dele deraf, i de tilfælde, der
er nævnt i artikel 6, stk. 3, underkastes en grundig in-
spektion, som omfatter skibets konstruktion, udrust-
ning, bemanding, leve- og arbejdsvilkår samt overhol-delse af driftsprocedurer om bord
8) » udvidet inspektion «: en grundig inspektion som om-
handlet i artikel 7
9) » tilbageholdelse «: et officielt forbud mod, at et skib af-
sejler som følge af konstaterede fejl og mangler, som
enkeltvis eller tilsammen gør skibet usødygtigt
10) » afbrydelse af en operation «: et officielt forbud mod, at
et skib fortsætter en operation som følge af konstate-
rede fejl og mangler, som enkeltvis eller tilsammen gør
en fortsættelse af operationen uforsvarlig.
Artikel 3
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv gælder for ethvert skib og dets besæt-
ning:
— der anløber en havn i en medlemsstat eller et off-shore
anlæg, eller
— som ligger for anker ud for en sådan havn eller et så-
dant anlæg.
Intet i denne artikel berører en medlemsstats ret til indgri-
ben i henhold til de relevante internationale konventioner.
2. For skibe med bruttotonnage under 500 anvender
medlemsstaterne de krav i konventionen, som gælder for
disse skibe, og i den udstrækning en konvention ikke gæl-
der for dem, træffer de de foranstaltninger, som måtte væ-
re nødvendige for at sikre, at disse skibe ikke udgør en
åbenbar fare for sikkerhed, sundhed eller miljø. Ved an-
vendelsen af dette stykke lader medlemsstaterne sig lede af
bilag 1 til MOU.95/21
95/21 - - - I
33. Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i
en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib
og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib,
hvis flagstat er part i konventionen.
4. Direktivet gælder ikke for fiskerfartøjer, krigsskibe,
marinehjælpefartøjer, træskibe af primitiv konstruktion,
statsskibe, der anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål,
og fritidsfartøjer, der ikke benyttes erhvervsmæssigt.
Artikel 4
Tilsynsorgan
Medlemsstaterne opretholder passende nationale søfartsad-
ministrationer, i det følgende benævnt»myndigheder«, som
skal varetage tilsynet med skibe, og iværksætter de foran-
staltninger, der er nødvendige for at sikre, at myndigheder-
ne udfører deres opgaver som fastlagt i dette direktiv.
Artikel 5
Forpligtelser til inspektion
1. Hver medlemsstats myndigheder udfører et samlet år-
ligt antal inspektioner, der svarer til mindst 25% af det
antal enkeltskibe, der anløb deres havne i et repræsentativt
kalenderår.
2. Ved udvælgelsen af skibe, der skal inspiceres, givermyndighederne topprioritet til de skibe, der er omhandlet i
bilag I, del I. Ved fastsættelse af prioriteringsrækkefølgen
for de øvrige skibe, der er nævnt i bilag I, skal myndighe-den anvende skibets generelle faktorsituation ifølge bilag I,
del II.
3. Medlemsstaterne undlader at inspicere skibe, der erblevet inspiceret af en anden medlemsstat i de sidste seks
måneder, under forudsætning af:
— at skibet ikke er omfattet af bilag I, og
— at der ikke efter en tidligere inspektion er indberettet
fejl og mangler, og
— at der ikke som følge af begrundet mistanke (»clear
grounds«) bør udføres inspektion.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse på de former for drift-
skontrol, der specielt er omhandlet i konventionerne.95/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
45. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om
at fastlægge prioriteter og fremgangsmåder, der giver be-
dre mulighed for at koncentrere indsatsen på skibe, som
kan have fejl og mangler.
Enhver efterfølgende ændring af denne artikel, bortset fra
de 25% i stk. 1, foretages efter proceduren i artikel 19.
Artikel 6
Procedure for inspektion
1. Myndighederne sørger for, at skibsinspektøren som et
minimum:
a) kontrollerer de certifikater og dokumenter, der er op-
ført i bilag II, i det omfang det er relevant
b) forvisser sig om, at skibets generelle tilstand er tilfreds-
stillende, herunder maskinrum og opholdsrum, inklusi-
ve hygiejneforhold.
2. Skibsinspektøren kan undersøge alle andre certifikater
og dokumenter, der skal medføres om bord ifølge konven-
tionerne, selv om de ikke er opført i bilag II.
3. Når der efter den i stk. 1 og 2 omhandlede inspektion
er begrundet mistanke om, at skibets besætning eller den
tilstand, skibet eller dets udrustning befinder sig i, ikke i
alt væsentligt opfylder de relevante krav i en konvention,skal der udføres en mere detaljeret inspektion, som omfat-
ter yderligere kontrol af overholdelsen af de driftsmæssige
krav om bord.
Der er begrundet mistanke, hvis skibsinspektøren finder
konkrete beviser, som efter hans faglige skøn gør en mere
detaljeret inspektion af skibet, dets udrustning eller dets
besætning berettiget.
Bilag III indeholder eksempler på begrundet mistanke.
4. De relevante procedurer og retningslinjer for kontrol
med skibe, der er anført i bilag IV , skal også overholdes.
Artikel 7
Udvidet inspektion af visse skibe
1. Når der som følge af begrundet mistanke bør udføres
en detaljeret inspektion af et skib i en af kategorierne i
bilag V , skal medlemsstaterne sikre, at der udføres en udvi-
det inspektion.
2. Bilag V , del B, indeholder vejledende retningslinjer
for udvidet inspektion.95/21
95/21 - - - I
53. De i stk. 1, nævnte skibe kan kun underkastes en ud-
videt inspektion af medlemsstaternes myndigheder én gang
i løbet af en periode på tolv måneder. Disse skibe kan
imidlertid underkastes inspektion i henhold til artikel 6,
stk. 1 og 2.
4. Når passagerskibe besejler en havn i en medlemsstat i
fast rutefart, skal denne medlemsstats myndigheder udføre
en udvidet inspektion af hvert enkelt skib. Når et passa-
gerskib besejler havne i flere medlemsstater i en sådan ru-
tefart, skal en af de stater, som skibet anløber, udføre den
udvidede inspektion.
Artikel 8
Inspektionsrapport til skibsføreren
1. Så snart en inspektion, en mere detaljeret inspektion
eller en udvidet inspektion er afsluttet, overdrager skibsin-
spektøren skibsføreren et dokument i den form, der er an-
ført i bilag 3 til MOU; heri anføres inspektionsresultaterne
og inspektørens eventuelle beslutninger samt krav vedrø-
rende forhold, som skibsføreren og rederen skal afhjælpe.
2. I tilfælde af fejl og mangler, der gør det berettiget, at
et skib tilbageholdes, skal oplysningerne til skibsføreren i
henhold til stk. 1 omfatte oplysninger om den senere of-fentliggørelse af tilbageholdelsen i overensstemmelse med
bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 9
U d b e d r i n go gt i l b a g e h o l d e l s e
1. Det skal over for myndighederne godtgøres, at fejl og
mangler, der er blevet bekræftet eller konstateret ved in-
spektion efter artikel 6 og 7, er eller vil blive udbedret i
overensstemmelse med konventionerne.
2. Når fejlene og manglerne udgør en åbenbar fare for
sikkerhed, sundhed eller miljø, sikrer myndighederne i den
havnestat, hvor skibet blev inspiceret, at skibet tilbagehol-
des, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejle-
ne og manglerne blev konstateret, afbrydes. Tilbageholdel-
sen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før
faren er afværget, eller før myndighederne fastslår, at ski-
bet, eventuelt på bestemte betingelser, som anses for nød-
vendige, kan afsejle, eller at operationen kan genoptages,
uden at der er risiko for passagerers eller besætningsmed-
lemmers sikkerhed eller sundhed, uden at der er risiko for
andre skibe, og uden at skibet eller operationen udgør no-
gen uforholdsmæssig trussel om skade på havmiljøet.
3. Når skibsinspektøren på baggrund af sit faglige skøn
afgør, om et skib skal tilbageholdes, skal han anvende kri-
terierne i bilag VI.95/21
95/21 - - - I
64. I særlige tilfælde, hvor det er tydeligt, at et skibs ge-
nerelle tilstand ikke opfylder internationale standarder, kan
myndighederne udsætte inspektionen af skibet, indtil de
ansvarlige parter har taget de nødvendige skridt til at sikre,
at skibet opfylder de relevante konventionskrav.
5. Hvis den i artikel 6 og 7 omhandlede inspektion giver
anledning til tilbageholdelse, skal myndighederne straks
skriftligt underrette administrationen i den stat, hvis flag
skibet har ret til at føre, i det følgende benævnt flagstaten,
eller konsulen eller i hans fravær den nærmeste diplomati-
ske repræsentant for nævnte stat om alle de forhold, der
lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede
skibsinspektører eller de godkendte organisationer, der er
ansvarlige for udstedelsen af det pågældende skibs certifi-
kater, underrettes, når det er relevant.
6. Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke supple-
rende krav i konventionerne om procedurer for underret-ning og indberetning vedrørende havnestatskontrol.
7. Under udøvelsen af havnestatskontrol i henhold til
dette direktiv, sættes alt ind på at undgå, at et skib unød-
vendigt tilbageholdes eller forsinkes. Hvis et skib unødven-
digt tilbageholdes eller forsinkes, har rederen krav på er-
statning for ethvert lidt tab eller skade. I tilfælde af
påstået unødvendig tilbageholdelse eller forsinkelse har ski-
bets reder bevisbyrden.
Artikel 9a
Fremgangsmåde ved manglende ISM-certifikater
1. Viser det sig under en inspektion, at der om bord på
et skib, som i Fællesskabet er omfattet af ISM-koden på
inspektionsdatoen, ikke foreligger en kopi af overensstem-
melsesdokumentet eller certifikat for sikker skibsdrift ud-
stedt i overensstemmelse med den internationale kode for
sikker skibsdrift og forebyggelse af forurening (ISM-ko-
den), sikrer myndighederne, at skibet tilbageholdes.
2. Viser der sig under inspektionen ikke andre væsentli-
ge fejl og mangler end de i stk. 1 omhandlede manglende
dokumenter, der berettiger, at skibet tilbageholdes, kan
myndighederne ophæve tilbageholdelsesordren for at und-
gå ophobning af skibe i en havn. Når en sådan afgørelse
træffes, underretter myndighederne omgående de andre
medlemsstaters myndigheder herom.95/21
98/25
95/21 - - - I
73. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltnin-
ger for at sikre, at ethvert skib, der får tilladelse til at for-
lade en havn i en medlemsstat under de i stk. 2 omhandle-
de omstændigheder, får anløbsforbud i alle Fællesskabets
havne, undtagen i de i artikel 11, stk. 6, omhandlede situa-
t i o n e r ,i n d t i ls k i b e t sr e d e re l l e ro p e r a t ø ro v e rf o rm y n d i g -
hederne i den medlemsstat, hvor tilbageholdelsen fandt
sted, har forelagt fyldestgørende dokumentation for, at ski-
bet råder over gyldige certifikater udstedt i overensstem-
melse med ISM-koden. Når der påvises fejl eller mangler
som omhandlet i artikel 9, stk. 2, og disse ikke kan afhjæl-
pes i tilbageholdelseshavnen, finder de relevante bestem-
melser i artikel 11 tilsvarende anvendelse.
Artikel 10
Ret til klage
1. Et skibs reder eller dennes repræsentant i medlems-
staten har ret til at klage over en afgørelse om tilbagehol-
delse, som myndighederne har truffet. En klage suspende-
rer ikke tilbageholdelsen.
2. Med henblik herpå indfører og opretholder medlems-
staterne passende klageprocedurer i overensstemmelse med
deres nationale lovgivning.
3. Myndighederne skal give den i stk. 1 omhandlede
skibsfører behørig oplysning om retten til at klage.
Artikel 11
Opfølgning af inspektioner og tilbageholdelse
1. Når de i artikel 9, stk. 2, omhandlede fejl og mangler
ikke kan afhjælpes i inspektionshavnen, kan myndigheder-
ne i den pågældende medlemsstat tillade, at skibet sejler
videre til det nærmeste skibsværft, som kan udføre repara-
tionen, efter skibsførerens og de pågældende myndigheders
valg, under forudsætning af, at de betingelser, der er fast-
sat af flagstatens myndigheder og tiltrådt af den pågælden-
de medlemsstat, opfyldes. Betingelserne skal sikre, at ski-
bet kan sejle videre til værftet uden risiko for passagerers
eller besætningsmedlemmers sikkerhed eller sundhed, uden
risiko for andre skibe, og uden at skibet udgør en urimelig
trussel om skade på havmiljøet.
2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 1, underretter myn-
dighederne i den medlemsstat, hvor inspektionshavnen er
beliggende, myndighederne i den medlemsstat, hvor repa-
rationsværftet er beliggende, de parter, der er nævnt i arti-
k e l9 ,s t k .4 ,o ga l l ea n d r er e l e v a n t em y n d i g h e d e r ,o md e
b e t i n g e l s e r ,d e re rf a s t s a tf o rs e j l a d s e n .98/25
95/21
95/21 - - - I
83. Underretningen af de parter, der er nævnt i stk. 2,
skal være i overensstemmelse med bilag 2 til MOU.
De myndigheder i en medlemsstat, der modtager en sådan
underretning, orienterer de underrettende myndigheder
om, hvilke foranstaltninger der er truffet.
4. Medlemsstaterne skal sørge for, at de i stk. 1 om-
handlede skibe:
i) der afsejler uden at opfylde de betingelser, der er fast-
sat af medlemsstatens myndigheder i inspektionshav-
nen, eller
ii) der afsejler og nægter at overholde de gældende kon-
ventionskrav ved ikke at anløbe det udpegede repara-
tionsværft
får anløbsforbud i alle Fællesskabets havne, indtil rederen
over for myndighederne i den medlemsstat, hvor skibets
fejl og mangler blev konstateret, har forelagt fyl-
destgørende dokumentation for, at skibet fuldt ud opfylderalle gældende konventionskrav.
5. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. i), skal myn-
dighederne i den medlemsstat, hvor skibets fejl og mangler
blev konstateret, omgående gøre myndighederne i alle de
andre medlemsstater opmærksom herpå.
I de tilfælde, der er nævnt i stk. 4, nr. ii), skal myndighe-
derne i den medlemsstat, hvor reparationsværftet er belig-
gende, omgående gøre myndighederne i alle de andre
medlemsstater opmærksom herpå.
Inden medlemsstaten udsteder forbuddet, kan den anmode
om konsultationer med administrationen i det berørte skibs
flagstat.
6. Uanset bestemmelserne i stk. 4 kan havnestatens
myndigheder i tilfælde af force majeure eller bydende nød-
vendige sikkerhedshensyn eller for at reducere forurenings-
faren eller gøre den så lille som muligt, eller for at fejl og
mangler kan afhjælpes, give anløbstilladelse til en bestemt
havn, på betingelse af at skibets reder eller skibsføreren
har truffet forsvalige foranstaltninger, som opfylder de
krav, myndighederne i den pågældende medlemsstat har
stillet, således at skibet kan anløbe havnen sikkert.
Artikel 12
Skibsinspektørernes faglige kvalifikationer
1. Inspektionen udføres udelukkende af skibsinspektører,
som opfylder kvalifikationskriterierne i bilag VII.
2. Hvis havnestatens myndigheder ikke har den nødven-
dige fagkundskab, kan disse myndigheders skibsinspektører
bistås af personer med den nødvendige fagkundskab.95/21
95/21 - - - I
93. Skibsinspektører, der udfører havnestatskontrol, og de
personer, der bistår dem, må ikke have nogen forretnings-
mæssig interesse i inspektionshavnen eller i de skibe, der
inspiceres; inspektørerne må heller ikke være ansat af eller
arbejde for ikke-statslige organisationer, der udsteder lov-
pligtige certifikater og klassifikationscertifikater, eller som
udfører de syn, der er nødvendige for at udstede disse
skibscertifikater.
4. Hver skibsinspektør skal medbringe et personligt do-
kument i form af et identitetskort, som er udstedt af myn-
dighederne i overensstemmelse med den nationale lovgiv-
ning, og som bemyndiger ham til at udføre skibsinspektion.
En fælles model for et sådant identitetskort udformes efter
proceduren i artikel 19.
Artikel 13
Indberetninger fra lodser og havnemyndigheder
1. Medlemsstaternes lodser, som bringer skibe til eller
fra kajplads, eller som er forhyret på skibe på vej mod en
havn i en medlemsstat, underretter omgående henholdsvis
havnestatens eller kyststatens myndigheder, hvis de under
udøvelsen af deres normale opgaver bliver opmærksomme
på, at skibet har fejl og mangler, som kan være til fare forsikkerheden under sejladsen, eller som indebærer risiko for
skade på havmiljøet.
2. Hvis havnemyndigheder under udøvelsen af deres nor-
male opgaver bliver opmærksomme på, at et skib i havnen
har fejl og mangler, som kan påvirke skibets sikkerhed, el-
ler som udgør en urimelig trussel om skade på havmiljøet,
underretter de omgående myndighederne i den pågælden-
de havnestat.
Artikel 14
Samarbejde
1. Hver medlemsstat træffer de fornødne foranstaltnin-
ger til at etablere et samarbejde mellem sine myndigheder,
sine havnemyndigheder og andre relevante myndigheder el-
ler kommercielle organisationer, således at dens myndighe-
der kan få alle relevante oplysninger om skibe, der anløber
dens havne.
2. Medlemsstaterne opretholder foranstaltninger til ud-
veksling af oplysninger og samarbejde mellem deres myn-
digheder og alle andre medlemsstaters myndigheder og op-
retholder den etablerede forbindelse mellem deres
myndigheder, Kommissionen og informationssystemet SI-
RENAC E, som er etableret i Saint-Malo, Frankrig.95/21
95/21 - - - I
103. De oplysninger, der skal udveksles i medfør af stk. 2,
er dels dem, der er nærmere fastlagt i bilag 4 til MOU,
dels dem, der er nødvendige for at opfylde dette direktivs
artikel 15.
Artikel 15
Offentliggørelse af tilbageholdelser
Alle myndigheder offentliggør mindst kvartalsvis en liste
over de skibe, der er blevet tilbageholdt i de forløbne tre
måneder, og som allerede var blevet tilbageholdt mere end
én gang i de seneste 24 måneder. Offentliggørelsen omfat-
ter følgende:
—s k i b e t s n a v n
—n a v n e t p å s k i b e t s r e d e r
— IMO-nummer
—f l a g s t a t
— klassifikationsselskabet, hvor det er relevant, og efter
omstændighederne enhver anden part, som har udstedt
certifikater til skibet i overensstemmelse med konven-
tionerne på flagstatens vegne
— årsagen til tilbageholdelsen
— havnen, hvor tilbageholdelsen har fundet sted, og da-
toen herfor.
Artikel 16
Godtgørelse af udgifter
1. Hvis der ved inspektion som omhandlet i artikel 6 og
7 bekræftes eller konstateres fejl og mangler i forhold til
kravene i den relevante konvention, som gør tilbageholdel-
se af skibet berettiget, skal alle udgifter i forbindelse med
inspektionen under en sædvanlig regnskabsperiode afhol-
des af rederen eller dennes repræsentant i havnestaten.
2. Alle udgifter i forbindelse med inspektion, som den
kompetente myndighed i en medlemsstat udfører i medfør
af artikel 11, stk. 4, opkræves hos skibets reder.
3. Tilbageholdelsen kan ikke ophæves, før fuldstændig
betaling er sket, eller der er stillet tilstrækkelig garanti for
godtgørelse af udgifterne.95/21
C1, EFT nr. L 291 af 14. 11. 1996, s. 42
95/21 - - - I
11Artikel 17
Oplysninger om gennemførelsen
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen og MOU-se-
kretariatet følgende oplysninger:
— Antal skibsinspektører, der arbejder på deres vegne
med havnestatsinspektion i overensstemmelse med det-
te direktiv. For myndigheder, hvor skibsinspektørerne
kun er deltidsbeskæftiget med havnestatsinspektion,
omregnes antallet til det tilsvarende antal heltidsbe-
skæftigede.
— Antal enkeltskibe, der anløb deres havne i et repræ-
sentativt kalenderår i den forudgående femårsperiode.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger fremsendes senest
tre måneder efter, at dette direktiv er trådt i kraft, og der-
efter hvert tredje kalenderår inden den 1. oktober.
Artikel 18
Forskriftsudvalg
Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i medfør
af artikel 12 i direktiv 93/75/EØF , efter proceduren i sam-
me artikel.
Artikel 19
Ændringsprocedure
Dette direktiv kan ændres efter proceduren i artikel 18
med henblik på:
a) at tilpasse medlemsstaternes forpligtelser med hensyn
til inspektion og offentliggørelse, som anført i artikel 5,
bortset fra de 25 % i stk. 1, artikel 6, 7 og 15, på
grundlag af erfaringerne fra direktivets anvendelse og
under hensyntagen til, hvordan MOU udvikler sig
b) at tilpasse bilagene for at tage hensyn til ændringer,
der er trådt i kraft, af konventionerne og af protokol-
ler, koder og resolutioner fra relevante internationale
organisationer samt af MOU.
c) at tilpasse datoerne i artikel 2 for at tage hensyn til de
ændringer, der er trådt i kraft, i de internationale kon-
ventioner og MOU, der er nævnt i denne artikel, med
undtagelse af protokoller til sådanne konventioner.95/21
98/25
95/21 - - - I
12Artikel 20
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og ad-
ministrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv
senest den 30. juni 1996. De underretter straks Kommis-
sionen herom.
2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og adminis-
trative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til
dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages
af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne hen-
visning fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til
de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det områ-
de, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 21
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offent-
liggørelsen.
Artikel 22
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.95/21
95/21 - - - I
13BILAG I
SKIBE, DER FØRST OG FREMMEST SKAL SYNES
(jf. artikel 5, stk. 2)
I. Faktorer, der medfører topprioritering
Uafhængig af målfaktorens værdi skal følgende skibe synes med topprioritet:
1. Skibe, om hvilke lodser eller havnemyndigheder har indberettet mangler, som kan
påvirke sikkerheden under sejladsen (jf. direktiv 93/75/EØF og artikel 13 inærværende direktiv).
2. Skibe, der ikke opfylder forpligtelserne i direktiv 93/75/EØF .
3. Skibe, om hvilke en anden medlemsstat har foretaget indberetning eller medde-
lelse.
4. Skibe, om hvilke der er foretaget indberetning eller klage fra skibsføreren, et
besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en berettiget in-teresse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis, i leve- og arbejds-
vilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende
medlemsstat anser rapporten eller klagen for åbenbart ubegrundet; identiteten påden person, der foretager indberetningen eller klagen, må ikke afsløres over for
skibets fører eller reder.
5. Skibe
— der har været indblandet i en kollision, grundstødning eller stranding på vej til
havnen
— der er blevet anklaget for overtrædelse af bestemmelserne om udslip af skade-
lige stoffer eller spildevand
— der har manøvreret på en uregelmæssig eller ikke sikkerhedsmæssig forsvarlig
måde, således at ruteforanstaltninger, der er vedtaget af IMO, eller sikker na-
vigationspraksis og -procedurer ikke er blevet fulgt, eller
— på anden måde har manøvreret på en sådan måde, at der har været fare for
personer, ejendom eller miljøet.
6. Skibe, som af sikkerhedsgrunde er blevet slettet af klassen inden for de sidste seks
måneder.
II. Prioriteringsfaktorer generelt
Følgende skibe skal først og fremmest synes:
Faktorværdi
1. Skibe, der anløber en havn i en medlemsstat for første gang eller
efter et fravær på 12 måneder eller derover. Ved anvendelse afdisse kriterier skal medlemsstaterne også tage hensyn tilinspektioner, der er foretaget af parterne i MOU. Foreligger denødvendige oplysninger i den forbindelse ikke, baserermedlemsstaterne sig på de data, der foreligger i Sirenac, oginspicerer de skibe, der ikke er blevet registreret i Sirenac sidenibrugtagningen af denne database den 1. januar 1993 +2 0
2. Skibe, der ikke er blevet synet af en medlemsstat i de seneste seks
måneder +1 098
/42
95/21 - - - I
14Faktorværdi
3. Skibe, for hvilke de lovpligtige certifikater om skibets
konstruktion og udrustning, udstedt i overensstemmelse medkonventionerne, og hvor klassifikationscertifikaterne er udstedtaf en organisation, der ikke er anerkendt i henhold til Rådetsdirektiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler ogstandarder for organisationer, der udfører inspektion og syn afskibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelsehermed (
1). +5
4. Skibe, hvis flagstat er opført i den rullende treårsoversigt over
gennemsnitlige tilbageholdelser og forsinkelser, somoffentliggøres i årsrapporten for MOU:
—0-3 % over gennemsnittet + 3
—3,1-6 % over gennemsnittet + 4
—over 6 % over gennemsnittet + 5
5. Skibe, der har fået tilladelse til at forlade en havn i en medlemsstat
på visse betingelser:
a) for hver fejl eller mangel, der skal være udbedret før afsejling + 1
b ) f o rh v e rf e j le l l e rm a n g e l ,d e rs k a lu d b e d r e sin æ s t eh a v n +1c) for to fejl eller mangler, der skal udbedres inden 14 dage + 1d ) f o rh v e rt of e j le l l e rm a n g l e r ,h v o r t i la n d r es p e c i f i k k e
betingelser er knyttet +1
e) hvis foranstaltninger er blevet truffet i forbindelse med
skibet, og alle mangler er blevet afhjulpet --- 2
6. Skibe, om hvilke der er blevet noteret mangler under den tidligere
inspektion, alt efter antallet af mangler:
0 --- 1 5
1-50
6-10 + 5
11-20 + 10
over 20 mangler + 15
7. Skibe, som er blevet tilbageholdt i en tidligere havn + 158. Skibe fra en flagstat, som ikke har ratificeret alle relevante
internationale konventioner i henhold til direktivets artikel 2 +1
9. Skibe fra en flagstat, hvis mangelniveau ligger over gennemsnittet + 1
10. Skibe i en klasse, hvis mangelniveau ligger over gennemsnittet + 111. Skibe i en kategori, som skal underkastes udvidet inspektion (i
henhold til artikel 7 i nærværende direktiv) +5
(1) EFT L 139 af 12. 12. 1994, s. 20.98/42
95/21 - - - I
15Faktorværdi
12. Andre skibe:
—m e l l e m1 3o g2 0å r +1
—m e l l e m2 1o g2 4å r +2
—over 25 år + 3
Målfaktoren er den numeriske værdi, det enkelte skib tildeles i henhold til bestemmel-
serne i dette bilag, og som vises på Sirenac-informationssystemet.
De kompetente myndigheder skal ved fastsættelse af ovennævnte skibes prioriter-
ingsrækkefølge tage hensyn til rækkefølgen i henhold til den generelle målfaktor. Størremålfaktor betyder højere prioritering. Målfaktoren er summen af de ovenfor angivne
faktorværdier. Punkt 5, 6 og 7 gælder kun for inspektioner, der er foretaget i de se-
neste 12 måneder. Den generelle målfaktor omfatter mindst summen af punkt 4, 8, 9,10, 11 og 12.98
/42
95/21 - - - I
16BILAG II
LISTE OVER CERTIFIKATER OG DOKUMENTER
(jf. artikel 6, stk. 1)
1. Internationalt målebrev (1969)2. — Sikkerhedscertifikat for passagerskibe
— Konstruktionssikkerhedscertifikat for lastskibe
— Udrustningssikkerhedscertifikat for lastskibe— Radiotelegrafisikkerhedscertifikat for lastskibe
— Radiotelefonisikkerhedscertifikat for lastskibe
— Radiosikkerhedscertifikat for lastskibe— Undtagelsescertifikat
— Sikkerhedscertifikat for lastskibe
3. Internationalt egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk
— Egnethedscertifikat for transport af flydende gasser i bulk
4. Internationalt egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk
— Egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i bulk
5. Internationalt certifikat vedrørende forebyggelse af olieforurening
6. Internationalt forureningsforebyggelsescertifikat for transport af giftige flydende stoffer
ib u l k
7. Internationalt lastelinjecertifikat (1966)
— Internationalt undtagelses-lastelinjecertifikat
8. Oliejournal, del I og II
9. Ladningsjournal
10. Dokument vedrørende skibets minimumsbemanding (Minimum Safe Manning Docu-
ment)
—S ø n æ r i n g s b e v i s e r
11. Lægeattester, jf. ILO-konvention nr. 73 om lægeundersøgelse af søfarende12. Stabilitetsoplysninger
13. Kopi af overensstemmelsesdokument og certifikat for sikker skibsdrift, som er udstedt i
overensstemmelse med den internationale kode for sikker skibsdrift og forebyggelse afforurening (SOLAS, kapitel IX).
14. Certifikater vedrørende skibets skrogstyrke og maskineri udstedt af det pågældende
klassifikationsselskab (forlanges kun, hvis skibet opretholder sin klasse i et klassifika-tionsselskab).
15. Dokument, der attesterer overensstemmelse med de særlige krav til skibe, der transpor-
terer farligt gods.
16. Sikkerhedscertifikat til højhastighedsfartøjer og tilladelse til at drive højhastigheds-
fartøjer
17. Specialliste eller manifest eller detaljeret lastplan for farligt gods18. Skibsjournal over prøver og øvelser samt journal over syn og vedligeholdelse af red-
ningsudstyr og arrangementer
19. Sikkerhedscertifikat for skibe, der er indrettet til særlige formål20. Sikkerhedscertifikat for mobil offshore-boreenhed95
/21
98/42
95/21
98/42
95/21 - - - I
1721. For olietankeres vedkommende, journal over overvågnings- og kontrolsystemet til borts-
kaffelse af olie i forbindelse med sidste ballastsejlads (oliejournal)
22. Mønstringsliste, brandslukningsplan og for passagerskibe en plan for begrænsning af
skader
23. Katastrofeplan i tilfælde af olieforurening om bord
24. Synsrapporter (for bulkskibe og olietankere)
25. Rapporter om tidligere syn i forbindelse med havnestatskontrol.26. For ro-ro passagerskibe: oplysninger om A/A-maximum ratio
27. Dokument, der autoriserer korntransport
28. Lastsikringsmanual.98
/42
95/21 - - - I
18BILAG III
EKSEMPLER PÅ BEGRUNDET MISTANKE, SOM MEDFØRER EN MERE
DETALJERET INSPEKTION
(som nævnt i artikel 6, stk. 3)
1. Skibe i henhold til bilag I, del I og II, stk. II-3, II-4, II-5b, II-5c, II-8 og II-11.
2. Oliejournalen er ikke blevet ført korrekt.
3. Kontrollen af certifikater og andre dokumenter (se artikel 6, stk. 1, litra a), og stk. 2)
viser, at der foreligger unøjagtigheder.
4. Der er tegn på, at medlemmer af mandskabet ikke opfylder kravene i artikel 8 i Rådets
direktiv 94/58/EF af 22. november 1994 om minimumsuddannelsesniveauet for søfa-rende (
2).
5. Det fremgår tydeligt, at last og andre operationer ikke udføres under sikre forhold eller
i henhold til IMO’s retningslinjer, f.eks. at iltindholdet i inertgas-forsyningssystemet tillasttankene er over det foreskrevne maksimumsniveau.
6. Et olietankskibs fører er ikke i stand til at fremvise journalen over overvågnings- og
kontrolsystemet til bortskaffelse af olie i forbindelse med sidste ballastsejlads.
7. Der foreligger ikke en ajourført mønstringsliste, eller mandskabet er ikke klar over
deres pligter i tilfælde af brand, eller hvis skibet beordres rømmet.
8. Der er udsendt forkerte nødsignaler, der ikke er blevet efterfulgt af korrekte annuller-
ingsprocedurer.
9. Der mangler det i konventionerne krævede væsentlige udstyr eller arrangementer.
10. Der forekommer udpræget uhygiejniske forhold om bord.
11. Det fremgår tydeligt af skibsinspektørens generelle indtryk og iagttagelser, at skrog el-
ler skibskonstruktion er behæftet med alvorlige fejl eller mangler, der kan indebære enrisiko for skibets konstruktion, vandtæthed og vejrtæthed.
12. Der foreligger oplysninger om eller bevis for, at skibsføreren eller besætningen ikke er
fortrolige med væsentlige funktioner om bord i forbindelse med skibets sikkerhed ellerforureningsbekæmpelse, eller at sådanne funktioner ikke er blevet varetaget.
(2) EFT L 319 af 12. 12. 1994, s. 28.98/42
95/21 - - - I
19BILAG IV
PROCEDURER FOR KONTROL MED SKIBE
(i henhold til artikel 6, stk. 4)
1. Principles of safe manning (IMO-resolution A.481(XII) med bilag, som indeholder bi-
lag I Contents of Minimum Safe Manning Document og bilag 2 Guidelines for the
Application of Principles of Safe Manning).
2. Bestemmelserne i International Maritime Dangerous Goods Code (den internationale
kode for søtransport af farligt gods).
3. Publikationen fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO): Inspection of Labour
Conditions on Board Ship: Guidelines for procedures.
4. Bilag I til Paris-MOU: procedurer for havnestatskontrol.98/42
95/21 - - - I
20BILAG V
A.SKIBSKATEGORIER DER UNDERKASTES UDVIDET INSPEKTION
(jf. artikel 7, stk. 1)
1. Olietankskibe, der er fem år eller mindre fra at skulle udfases i henhold til MARPOL
73/78, bilag I, regel 13G, dvs.:
— et råolietankskib på 20 000 tons dødvægt og derover eller et produktskib på 30
000 tons dødvægt og derover, der ikke opfylder kravene til en ny olietanker somomhandlet i regel 1 (26) i bilag I til MARPOL 73/78, skal underkastes udvidet
inspektion 20 år efter den leveringsdato, der er anført i formular B-supplementet
til IOPP-certifikatet, eller 25 år efter denne dato, hvis skibets sidetanke eller dob-beltbundede lastrum, som ikke anvendes til transport af olie, opfylder kravene i
regel 13G (4) i det pågældende bilag, medmindre skibet er blevet ombygget for at
opfylde kravene i regel 13F i samme bilag
— et olietankskib som omhandlet ovenfor, der opfylder kravene til et nyt olietankskib
som omhandlet i regel 1 (26) i bilag I til MARPOL 73/78, skal underkastes udvidet
inspektion 25 år efter den leveringsdato, der er anført i formular B-supplementettil IOPP-certifikatet, medmindre det opfylder eller er blevet ombygget til at opfylde
kravene i regel 13F i samme bilag.
2 . M a s s e g o d s s k i b e ,d e re ro v e rt o l vå rg a m l e ;a l d e r e nf a s t l æ g g e sp åg r u n d l a ga fd e nb y g -
gedato, der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.
3. Passagerskibe.
4. Gas- og kemikalietankskibe, der er over ti år gamle; alderen fastlægges på grundlag af
den byggedato, der er anført i skibets sikkerhedscertifikater.
B.IKKE-OBLIGATORISKE RETNINGSLINJER FOR UDVIDET INSPEKTION AF VISSE
SKIBSKATEGORIER
(jf. artikel 7, stk. 2)
Udvidet inspektion kan omfatte nedenstående forhold, i det omfang de er relevante. Skibsin-
spektørerne skal være opmærksomme på, at det kan bringe den sikre udførelse af visse oper-ationer om bord, f.eks. lasteoperationer, i fare, hvis der samtidig kræves udført prøver, som
påvirker operationen.
1. SKIBE GENERELT (alle kategorier i del A):
— Strømafbrydelse og igangsætning af nødgenerator.
— Inspektion af nødbelysningsanlæg.
— Funktionsprøvning af nødbrandpumpe med to brandslanger forbundet til hoved-
brandledningen.
— Funktionsprøvning af lænsepumper.
— Lukning af vandtætte døre.— Affiring af en søværts redningsbåd.
— Prøvning af fjernstyret nødstop for f.eks. kedler, ventilations- og brændstofpumper.
— Prøvning af styremaskine, herunder hjælpeudstyr.— Inspektion af nødstrømkilde til radioanlæg.
— Inspektion og så vidt muligt prøvning af maskinrumsseparator.95
/21
95/21 - - - I
212. OLIETANKSKIBE
For olietankskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte
følgende forhold:
— Fast installeret skumslukningssystem på dækket.— Brandbekæmpelsesudstyr generelt.
— Inspektion af brandspjæld til maskinrum, pumperum og opholdsrum.
— Kontrol af tryk og iltindhold for inertgas.— Kontrol af synsrapporten, jf. IMO-resolution A.744 (18) for at identificere even-
tuelle mistænkelige områder, der kræver inspektion.
3. MASSEGODSSKIBE
For massegodsskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte
følgende forhold:
— Eventuel korrosion i dækmaskineriets fundering.— Eventuel deformation og/eller korrosion i lugedæksler.
— Eventuelle revner eller lokal korrosion i tværskodder.
—A d g a n g t i l l a s t r u m .— Kontrol af synsrapporten, jf. IMO-resolution A.744(18) for at identificere even-
tuelle mistænkelige områder, der kræver inspektion.
4. GAS- OG KEMIKALIETANKSKIBE
For gas- og kemikalietankskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under
punkt 1 omfatte følgende forhold:
— Lasttankkontrol og sikkerhedsanordninger vedrørende temperatur, tryk og ullage.
— Iltanalyse- og eksplosionsmåleapparater, herunder justering heraf. Tilstedeværelse
af kemisk sporingsudstyr (sugepumper) med et relevant antal passende gasprøverøri forhold til den transporterede last.
— Redningsudstyr, der giver hensigtmæssig åndedræts- og øjenbeskyttelse, til alle om-
bordværende (hvis det er påkrævet for de produkter, der er opført i henholdsvisdet internationale egnethedscertifikat eller egnethedscertifikat for transport af far-
lige kemikalier i bulk eller af flydende gasser i bulk).
— Kontrol af, om det transporterede produkt er opført i henholdsvis det internation-
ale egnethedscertifikat eller egnethedscertifikat for transport af farlige kemikalier i
bulk eller af flydende gasser i bulk.
— Faste brandslukningsinstallationer på dæk, indeholdende skum, et tørt kemikalies-
tof eller andet som krævet for det transporterede produkt.
5. PASSAGERSKIBE
For passagerskibe kan udvidet inspektion foruden forholdene under punkt 1 omfatte
følgende forhold:
— Prøvning af brandmelde- og brandalarmsystem.
— Prøvning af branddøres evne til at lukke tæt.— Prøvning af højttalersystem.
— Brandøvelse, hvor — som et minimum — alle sæt brandmandsudstyr demonstreres
og en del af restaurationspersonalet deltager.
— Påvisning af, at nøglepersoner i besætningen er bekendt med havarikontrolplanen.95
/21
95/21 - - - I
22Hvis det anses for relevant, kan inspektionen fortsætte, mens skibet er undervejs til
eller fra medlemsstatens havn, med skibsførenes eller rederens samtykke. Inspektørerne
må ikke hindre skibet i at udføre sine opgaver og ej heller fremkalde situationer, der
efter skibsførernes skøn kunne bringe passagerernes, besætningens og skibets sikkerhedif a r e .95
/21
95/21 - - - I
23BILAG VI
KRITERIER FOR TILBAGEHOLDELSE AF ET SIKB
(jf. artikel 9, stk. 3)
IndledningSkibsinspektørens afgørelse af, om mangler, der er konstateret under en inspektion, gør tilba-
geholdelse af det pågældende skib berettiget, baseres på kriterierne i punkt 1 og 2.
Punkt 3 indeholder eksempler på fejl og mangler, der alene kan gøre tilbageholdelse af det
pågældende skib berettiget, jf. artikel 9, stk. 3.
Hvis årsagen til en tilbageholdelse skyldes skader som følge af en ulykke, som skibet harværet ude for undervejs til en havn, udstedes der ingen ordre til tilbageholdelse, forudsat at:
1. der er taget tilbørligt hensyn til de krav om rapportering, der er indeholdt i SOLAS 74
Regulation I/11 (c) vedrørende underretning af flagstatens administration, den udpege-
de inspektør eller den godkendte organisation, der er ansvarlig for udstedelsen af detpågældende certifikat
2. skibsføreren eller rederen inden skibets anløb af havn har meddelt myndighederne de
nærmere omstændigheder omkring ulykken og de opståede skader samt oplysninger omden krævede meddelelse til flagstatsmyndigheden
3. der fra skibets side er truffet passende foranstaltninger til udbedring af skaden, til myn-
dighedens tilfredshed, og
4. myndighederne, efter at de er blevet underrettet om udbedringsarbejdets afslutning, har
sikret sig, at de skader og mangler, der entydigt udgjorde en risiko for sikkerhed, sund-
hed og miljø, er blevet afhjulpet.
1. Fundamentale kriterier
Skibsinspektøren anvender følgende kriterier, når han på grundlag af sit faglige skøn
afgør, om et skib skal tilbageholdes:
Varighed:Skibe, som det ville være uforsvarligt at lade afsejle, skal tilbageholdes efter den første
inspektion uden hensyn til det tidsrum, skibet skal tilbringe i havn.
Kriterier:Et skib skal tilbageholdes, hvis dets fejl og mangler er så alvorlige, at skibsinspektøren
bør aflægge skibet et nyt besøg for at sikre sig, at fejlene og manglerne er blevet udbe-
dret, inden skibet afsejler.
Det er ensbetydende med, at der er tale om så alvorlige fejl og mangler, at det er
nødvendigt, at skibsinspektøren aflægger et nyt besøg om bord. Det gør dog ikke et
sådant besøg obligatorisk i alle tilfælde. Det indebærer, at myndighederne på den eneeller den anden måde, helst ved et nyt besøg, skal kontrollere, at fejlene og manglerne
er blevet udbedret, inden skibet afsejler.
2. Anvendelse af de fundamentale kriterier
Skibsinspektørens afgørelse af, om konstaterede fejl og mangler på et skib er så alvor-
lige, at skibet bør tilbageholdes, træffes på følgende grundlag:
1) Har skibet de relevante og gyldige dokumenter?2) Er skibet bemandet i henhold til dokumentet om skibes mindstebemanding?
Skibsinspektøren skal under inspektionen desuden vurdere, om skibet og/eller besætnin-
gen er i stand til:
3) sikker sejlads under den forestående sejlads
4) sikker håndtering, transport og overvågning af ladningen under den forestående
sejlads
5) sikker drift af maskinrummet under den forestående sejlads95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
246) korrekt fremdrift og styreevne under den forestående sejlads
7) om fornødent at foretage effektiv brandbekæmpelse overalt på skibet under den
forestående sejlads
8) om fornødet at foretage hurtig og sikker evakuering af skibet samt gennemføre
redningsaktioner under den forestående sejlads
9) at forhindre miljøforurening under den forestående sejlads
10) at sikre tilstrækkelig stabilitet under den forestående sejlads11) tilstrækkelig sikring af, at skibet er vejrtæt under den forestående sejlads
12) om fornødent at kommunikere med omverdenen i en katastrofesituation under den
forestående sejlads
13) sikring af forsvarlige og hygiejniske forhold om bord under den forestående sejlads.
Hvis et af disse spørgsmål besvares benægtende, må det under hensyn til alle konstater-
ede fejl og mangler stærkt overvejes at tilbageholde skibet. Flere mindre alvorlige fejlog mangler kan også gøre en tilbageholdelse af skibet berettiget.
3. Som hjælp for skibsinspektøren under anvendelse af disse retningslinjer følger neden-
for, grupperet under de relevante konventioner og/koder, en liste over fejl og mangler,der anses for at være så alvorlige, at de kan gøre en tilbageholdelse af det pågældende
skib berettiget. Listen er ikke udtømmende.
Dog er de mangler på området for STCW 78, der er anført nedenfor under punkt 3.8,
de eneste årsager til en tilbageholdelse i medfør af denne konvention.
3.1. Generelt
Manglende gyldige certifikater som foreskrevet i de relevante konventioner. Skibe, der
fører en ikke-konventionsstats flag, eller som ikke har gennemført en anden relevant
konvention, er imidlertid ikke berettiget til certifikater i henhold til denne konventioneller andre relevante konventioner. Manglende obligatoriske certifikater er derfor ikke i
sig selv en tilbageholdelsesgrund for disse skibe; under anvendelse af klausulen om ikke
gunstigere behandling skal skibet dog opfylde alle væsentlige dele af bestemmelserne,inden det afsejler.
3.2. Områder under SOLAS-konventionen (henvisninger i parentes)
1. Svigt i den korrekte funktion af fremdriftsmaskineriet og andet væsentligt maskine-
ri samt i elektriske anlæg
2. Manglende renholdelse af maskinrummet, for store mængder olieholdige blandin-
ger i rendestenene, isolering af rør, herunder olieforurenede udstødningsrør i ma-skinrummet, ukorrekt funktion af lænsepumpeanordningerne
3. Svigt i den korrekte funktion af nødgeneratorer, -belysning, -batterier og -kontakter
4. Svigt i den korrekte funktion af hoved- og hjælpestyreanlæg5. Manglende, utilstrækkelig mængde af eller alvorlig beskadigelse på personlige red-
ningsmidler, redningsbåde og udsætningsanordninger
6. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller væsentlig beskadigelse af brandmeldean-
læg, brandalarmer, brandslukningsudstyr, fast installeret brandslukningsudstyr, ven-
tilationsspjæld, brandspjæld, hurtiglukkere, således at de ikke kan anvendes til den
tiltænkte brug
7. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funktion af brand-
slukningsudstyr på dækket95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
258. Manglende, ikke forskriftsmæssige eller alvorlig beskadigelse af navigationslys, sig-
nalfigurer eller lydsignalapparater
9. Manglende radioudstyr til udsending af nødsignaler og meddelelser om sikkerhed,
eller svigt i dets korrekte funktion
10. Manglende eller svigt i den korrekte funktion af navigationsudstyr, under hensyn til
SOLAS-reglement V/12(o)
11. Manglende ajourførte søkort, og/eller alle andre relevante nautiske publikationer,
der er nødvendige for den påtænkte sejlads; dog kan elektroniske kort anvendes i
stedet for nævnte kort
12. Mangel på ikke gnistdannende ventilatorer fra lastpumperummene (SOLAS-regle-
ment II-2/59.3.1).
13. Alvorlige operationelle fejl og mangler, som beskrevet i afsnit 5.5 i bilag I til
MOU.
14. Antallet af besætningsmedlemmer, besætningens sammensætning eller certificering
svarer ikke til dokumentet om sikker bemanding.
3.3. Områder under IBC-koden (henvisninger i parentes)
1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller manglende
oplysninger om ladningen (16.2)
2. Manglende eller beskadigede overtrykssikkerhedsanordninger (8.2.3)3. Elektriske anlæg, der aldrig har opfyldt sikkerhedskraverne, eller som ikke svarer
til kodens krav (10.2.3)
4. Mulighed for antændelse i farlige områder som omhandlet under 10.2 (11.3.15)
5. Overtrædelse af særlige krav (15)
6. Overskridelse af den højst tilladte lastmængde pr. tank (16.1)7. Utilstrækkelig varmebeskyttelse af følsomme produkter (16.6).
3.4. Områder under IGC-koden (henvisninger i parentes)
1. Transport af et stof, der ikke er opført i egnethedscertifikatet, eller manglende
oplysninger om lasten (18.1)
2. Manglende lukkeanordninger til opholdsrum eller tjenesterum (3.2.6)
3. Skotter, der ikke er gastætte (3.3.2)4. Defekte luftsluser (3.6)
5. Manglende eller defekte hurtiglukkende ventiler (5.6)
6. Manglende eller defekte sikkerhedsventiler (8.2)7. Elektriske anlæg, der ikke er egensikre (eksplosionssikre), eller som ikke svarer til
kodens krav (10.2.4)
8. Ventilatorer i lastområdet fungerer ikke (12.1)9. Overtryksanordningerne for lasttankene fungerer ikke (13.4.1)
10. Defekt gasdetektionsanlæg og/eller detektionsanlæg for giftige gasser (13.6)
11. Transport af stoffer uden gyldigt inhibitorcertifikat, hvor der skal tilsættes en inhi-
bitor (17/19).95
/21
98/42
95/21
95/21 - - - I
263.5. Områder under konventionen om lastelinjer
1. Væsentlige områder med skader, korrosion eller huller i yderklædningen og tilhø-
rende forstærkning i dæk og skrog, som påvirker sødygtigheden eller skibets styrke
til at modstå lokal belastning, medmindre der er foretaget en tilstrækkelig midlerti-dig reparation for sejlads til en havn med henblik på endelig reparation
2. Konstateret utilistrækkelig stabilitet
3. Mangel på tilstrækkelige og pålidelige oplysninger i godkendt form, der hurtigt og
på en nem måde giver skibsføreren mulighed for at arrangere skibets ladning og
ballast på en sådan måde, at der altid og under varierende forhold under sejladsen
er en tilstrækkelig sikker stabilitetsmargen, og at der ikke forekommer en urimeligpåvirkning på skibets konstruktion
4. Manglende, væsentlig beskadigelse af eller defekte lukkeanordninger, lugelukning-
sanordninger og vandtætte døre
5. Overlastning
6. Manglende eller ulæselige dybgangsmærker.
3.6. Områder under MARPOL-konventionen, bilag I (henvisninger i parentes)
1. Manglende, alvorlig beskadigelse af eller svigt i den korrekte funktion af oliefiltre-
ringsanlæg, olieudtømningsovervågningen og -kontrolsystemet eller 15 ppm alarma-
nordningerne
2. Utilstrækkelig resterende kapacitet i slop- og/eller slamtanken til den påtænkte sej-
lads
3. Oliejournal foreligger ikke (20(5))
4. Installation af uautoriserede by-pass ventiler til lænsning.
3.7. Områder under MARPOL-konventionen, bilag II (henvisninger i parentes)
1. Ingen P& A-manual
2. Ladningen er ikke kategoriseret (3(4))
3. Ingen lastejournal (9(6))4. Transport af olielignende stoffer uden at kravene herfor er opfyldt eller uden rele-
vant ændring af certifikatet (14)
5. Installation af uautoriserende by-pass ventiler til lænsning.
3.8. Områder under STCW-konventionen
1. De søfarende besidder ikke noget sønæringsbevis, har ikke et fyldestgørende sønæ-
ringsbevis, har ikke nogen gyldig dispensation eller kan ikke dokumentere, at derer indgivet ansøgning til flagstatens administration om en påtegning.
2. Manglende overensstemmelse med flagstatsadministrationens krav om sikker be-
manding.
3. Mangelfuld opfyldelse af de krav, som flagstatsadministrationen stiller til bro- og
maskinvagterne.
4. Der på en vagt mangler en kvalificeret person, der kan betjene det udstyr, der er
af væsentlig betydning for sikker navigering, radiokommunikation eller forebyggelse
af havforurening.
5. Der foreligger ikke bevis for faglig kompetence for de opgaver, besætningen pålæg-
ges i forbindelse med skibets sikkerhed og forebyggelse af forurening.
6. Manglende evne til på den første vagt at stille vagthold ved begyndelsen af en
sørejse, og til derefter at fremskaffe vagtafløsere, der er tilstrækkeligt udhvilede og
i øvrigt egnede til at forrette tjeneste.95
/21
98/42
95/21 - - - I
273.9. Områder under ILO-konventionerne
1. Utilstrækkelig proviantering til sejlads til næste havn
2. Mangel på tilstrækkeligt drikkevand til sejlads til næste havn
3. Udpræget uhygiejniske forhold om bord4. Ingen opvarmningsmuligheder i kamre, opholdsrum m.m. på et skib, der sejler i
områder, hvor temperaturerne kan være meget lave
5. Usædvanligt store mængder affald, blokering med udrustning eller last eller på
anden måde uforsvarlige forhold i korridorer/opholdsrum.
3.10. O m r å d e r ,d e rm å s k ei k k eg ø rt i l b a g e h o l d e l s eb e r e t t i g e t ,m e nh v o rf . e k s .l a s t e o p e r a t i o n e rm å
indstilles
Svigt i den korrekte funktion (eller vedligeholdelse) af inertgasanlægget, lasterelateret
udstyr eller maskineri anses for tilstrækkelig grund til at standse lasteoperationer.95
/21
95/21 - - - I
28BILAG VII
SKIBSINSPEKTØRERS MINIMUMSKVALIFIKATIONER
(jf. artikel 12, stk. 1)
1. Skibsinspektører skal af medlemsstatens myndigheder være bemyndiget til at udføre
havnestatskontrol.
2. Skibsinspektører skal
enten— have mindst et års erfaring som flagstatsinspektør, hvor de har været beskæftiget
med syn og certificering i overensstemmelse med de relevante konventioner, og
— v æ r eib e s i d d e l s ea f
a) bevis som skibsfører, der sætter dem i stand til at tage kommandoen over et
skib på 1 600 BT og derover, jf. STCW , Reg. II/2, eller
b) bevis som maskinchef, der sætter dem i stand til at udføre dette arbejde om
bord på et skib, hvis hovedmaskineri har en maskineffekt på 3 000 kW og
derover, jf. STCW , Reg. III/2, eller
c) eksamensbevis som skibsingeniør, maskiningeniør eller ingeniør med speciale
inden for søfartsområdet og have arbejdet som sådan i mindst fem år.
— En skibsinspektør med de uddannelser, der er nævnt under litra a) og b), skal i en
periode på mindst fem år have arbejdet til søs som dæksofficer eller som officer imaskinafsnittet.
eller
— have en relevant universitetseksamen eller tilsvarende uddannelse, og
— være uddannet på og udgået fra en skole for skibsinspektører, og
— have arbejdet mindst to år som flagstatsinspektør, hvor de har været beskæftiget
med syn og certificering i overensstemmelse med konventionerne.
3. Skibsinspektører skal mundtligt og skriftligt kunne kommunikere med søfarere på det
mest talte sprog til søs.
4. Skibsinspektører skal have passende kendskab til bestemmelserne i de internationale
konventioner og de relevante procedurer for havnestatskontrol.
5. Skibsinspektører, der ikke opfylder ovennævnte kriterier, kan også godkendes, hvis de
på datoen for direktivets vedtagelse er ansat hos en medlemsstats myndigheder til at
udføre havnestatskontrol.95
/21