1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/5/EF
af 9. marts 1999
om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse
(EFT L 91 af 7.4.1999, s. 10)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L284 1 31.10.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/5/EF
af 9. marts 1999
om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af
udstyrets overensstemmelse
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B(3), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 8. december 1998, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Radio- og teleterminaludstyrssektoren udgør en vigtig del af tele-
kommunikationsmarkedet, der er en nøglefaktor i Fællesskabetsøkonomi; de direktiver, der gælder for sektoren, tager ikke højde
for de forandringer, der forventes inden for sektoren som følge
af ny teknologi, udviklingen på markedet og lovgivningen påtelenetområdet;
(2)i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportiona-litetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, kan målsætningen omat skabe et åbent, konkurrencebaseret enhedsmarked for telekom-munikationsudstyr ikke i tilstrækkelig grad opfyldes afmedlemsstaterne, og målet kan derfor bedre gennemføres påfællesskabsplan; direktivet går ikke ud over, hvad der er nødven-
digt for at nå det nævnte mål;
(3)medlemsstaterne kan på grundlag af traktatens artikel 36
udelukke visse klasser af udstyr fra dette direktiv;
(4)ved direktiv 98/13/EF(4) blev foranstaltningerne vedrørende tele-
terminaludstyr, satellitjordstationsudstyr og gensidiganerkendelse af udstyrets overensstemmelse konsolideret;
(5)nævnte direktiv dækker ikke en væsentlig procentdel af markedetfor radioudstyr;
(6)varer med dobbelt anvendelse er omfattet af en EF-eksportkon-trolordning, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr.3381/94(
5);
(7)direktivets brede anvendelsesområde kræver nye definitioner af
begreberne radioudstyr og teleterminaludstyr; forskriftsrammer,
der skal fremme enhedsmarkedet for radioudstyr og teleterminal-udstyr, bør tillade, at investering, fabrikation og salg udvikler sigi takt med teknologiudviklingen og udviklingen på markedet;
(8)enhver forskrift vedrørende fremstilling, markedsføring oganvendelse af radio- og teleterminaludstyr skal i betragtning afden stigende betydning af teleterminaludstyr og net, deranvender radiotransmission ud over udstyr, der er tilsluttet viakablet opkobling, dække begge typer udstyr;1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT C 248 af 14.8.1997, s. 4.
(2) EFT C 73 af 9.3.1998, s. 10.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. januar 1998 (EFT C 56 af 23.2.1998, s.
27), Rådets fælles holdning af 8. juni 1998 (EFT C 227 af 20.7.1998, s. 37)og Europa-Parlamentets afgørelse af 6. oktober 1998 (EFT C 328 af
26.10.1998, s. 32). Rådets afgørelse af 25. januar 1999 og Europa-Parlamen-
tets afgørelse af 10. februar 1999.
(
4) EFT L 74 af 12.3.1998, s. 1.
(5) EFT L 367 af 31.12.1994, s. 1.
▼B
(9)ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EFaf 26.
februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om
udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurren-ceforhold(
1) skal de nationale tilsynsmyndigheder sørge for, at
der offentliggøres detaljerede oplysninger om specifikationernefor de tekniske grænseflader til nettet for at sikre konkurrencepå markedet for terminaludstyr;
(10)kravene i Rådets direktiv 73/23/EØFaf 19. februar 1973 omtilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk mate-riel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser(
2),
er tilstrækkelige til at omfatte radio- og teleterminaludstyr, men
uden at der gælder nogen nedre spændingsgrænse;
(11)beskyttelseskravene vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet i
Rådets direktiv 89/336/EØFaf 3. maj 1989 om indbyrdes tilnær-melse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetiskkompatibilitet (
3), er tilstrækkelige til at omfatte radio- og teleter-
minaludstyr;
(12)ifølge EF-lovgivningen er hindringer for frie varebevægelser
inden for Fællesskabet, der skyldes forskelle i medlemsstaterneslovgivning om markedsføring af produkter, kun berettigede,
såfremt særlige nationale krav er nødvendige og står i rimeligt
forhold til målsætningen; derfor skal den indbyrdes tilnærmelseaf medlemsstaternes lovgivning begrænses til de krav, der ernødvendige for at opfylde de væsentlige krav vedrørende radio-og teleterminaludstyr;
(13)de væsentlige krav for en klasse af radio- og teleterminaludstyrbør afhænge af det pågældende udstyrs karakter og behov;kravene skal anvendes med omtanke, så man ikke bremser denteknologiske fornyelse eller hindrer, at den markedsstyredeøkonomis behov opfyldes;
(14)der bør lægges vægt på at sikre, at radio- og teleterminaludstyrikke udgør en unødig sundhedsrisiko;
(15)telekommunikation er af afgørende betydning for handicappedeslivskvalitet og beskæftigelse, og denne gruppe mennesker udgør
en betydelig og voksende del af befolkningen i Europa; radio- og
teleterminaludstyr bør derfor i relevante tilfælde designes på ensådan måde, at handicappede kan bruge det uden eller med sålidt tilpasning som muligt;
(16)faciliteter i forbindelse med radio- og teleterminaludstyr kantilbyde visse funktioner, der er nødvendige for nødtjenester;
(17)nogle faciliteter vil eventuelt skulle indarbejdes i radio- og tele-terminaludstyr for at undgå misbrug af personoplysninger om
brugeren og abonnenten og krænkelse af privatlivets fred og/eller
for at undgå svig;
(18)det kan i visse tilfælde være nødvendigt med samfunktion vianet med andet apparatur som defineret i dette direktiv og forbin-delse med de relevante grænseflader overalt i Fællesskabet;
(19)det bør derfor være muligt at fastlægge og tilføje specifikkevæsentlige krav til beskyttelse af brugernes privatliv, faciliteterfor handicappede brugere, faciliteter til nødtjenester og/eller faci-liteter til at undgå svig;
(20)det anerkendes, at frivillige certificerings- og mærkningsord-ninger, der udvikles af forbrugersammenslutninger, fabrikanter,operatører og andre brancheaktører, på et konkurrenceprægetmarked bidrager til kvaliteten og er nyttige midler til at øgeforbrugernes tillid til produkter og tjenesteydelser på telekommu-1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT L 101 af 1.4.1998, s. 24.
(2) EFT L 77 af 26.3.1973, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/68/
EØF(EF T L 220 af 30.8.1993, s. 1).
(3) EFT L 139 af 23.5.1989, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/
68/EØF.
▼B
nikationsområdet; medlemsstaterne kan støtte sådanne ordninger;
ordningerne bør være forenelige med traktatens konkurrence-regler;
(21)uacceptabel forringelse af tjenesten for andre end brugeren afradio- og teleterminaludstyr bør undgås; fabrikanter af terminal-udstyr bør konstruere dette på en sådan måde, at nettene ikkebeskadiges og forårsager en sådan forringelse, når det brugesunder normale driftsvilkår; netoperatører bør udforme nettenesådan, at fabrikanterne af terminaludstyr ikke tvinges til at træffe
uforholdsmæssige foranstaltninger for at undgå beskadigelse af
nettene; Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekom-munikation (ETSI) bør tage behørigt hensyn hertil, når derudvikles standarder vedrørende adgang til offentlige net;
(22)der bør sikres en effektiv udnyttelse af frekvensbånd for atundgå skadelig interferens; den mest effektive og teknisk avan-
cerede anvendelse af begrænsede ressourcer som f.eks.
radiofrekvensspekteret bør fremmes;
(23)harmoniserede grænseflader mellem terminaludstyr og telenetbidrager til at fremme konkurrencebaserede markeder for bådeterminaludstyr og nettjenester;
(24)operatører af offentlige telenet bør imidlertid have mulighed for
at fastlægge de tekniske karakteristika for deres grænseflader
under hensyn til traktatens konkurrenceregler; de bør derforoffentliggøre nøjagtige og tilstrækkelige tekniske specifikationerfor sådanne grænseflader, så fabrikanterne får mulighed for atkonstruere teleterminaludstyr, der opfylder kravene i dettedirektiv;
(25)traktatens konkurrenceregler og Kommissionens direktiv 88/301/EØFaf 16. maj 1988 om konkurrence på teleterminalmarke-derne(
1) har imidlertid fastlagt princippet om lige, gennemsigtig
og ikke-diskriminerende behandling af alle tekniske specifikati-oner med regulerende virkning; det er derfor Fællesskabets ogmedlemsstaternes opgave i samråd med de økonomiske aktører
at sikre, at de forskriftsrammer, der skabes med dette direktiv,
er rimelige;
(26)det påhviler de europæiske standardiseringsorganisationer ognavnlig ETSI at sørge for, at harmoniserede standarder rettidigtaktualiseres og er affattet på en sådan måde, at de kan fortolkesutvetydigt; vedligeholdelse, fortolkning og gennemførelse af
harmoniserede standarder udgør meget specialiserede områder
af voksende teknisk kompleksitet; disse opgaver kræver aktivekspertdeltagelse fra de økonomiske aktører; under visseomstændigheder kan det være nødvendigt at foretage en hurti-gere fortolkning eller hurtigere justeringer af harmoniserede
standarder, end det er muligt at gøre gennem de normale proce-
durer i de europæiske standardiseringsorganisationer, som erunderlagt bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådetsdirektiv 98/34/EFaf 22. juni 1998, om en informationsproceduremed hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifterfor informationssamfundets tjenester(
2);
(27)det er i offentlighedens interesse at have harmoniserede stan-darder på europæisk plan i forbindelse med konstruktion ogfabrikation af radio- og teleterminaludstyr; overholdelse afsådanne harmoniserede standarder indebærer en formodning om,at de væsentlige krav er opfyldt; der kan anvendes andre mådertil at godtgøre, at de væsentlige krav er opfyldt;
(28)ved tildeling af identifikation for udstyrsklassen bør man udnytteden ekspertviden, der findes i CEPT/ERC og de relevante euro-pæiske standardiseringsorganer på radiokommunikationsområdet;1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT L 131 af 27.5.1988, s. 73. Direktivet er ændret ved direktiv 94/46/EF
(EFT L 268 af 19.10.1994, s. 15).
(2) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37. Direktivet er ændret ved direktiv 98/48/EF
(EFT L 217 af 5.8.1998, s. 18).
▼B
der bør så vidt muligt tilskyndes til andre former for samarbejde
med disse organer;
(29)for at Kommissionen kan føre effektivt tilsyn med markedet, erdet nødvendigt, at medlemsstaterne stiller de relevante oplys-ninger til rådighed om grænsefladetyper, utilstrækkelige ellerukorrekt anvendte harmoniserede standarder, bemyndigede
organer og tilsynsmyndigheder;
(30)bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder bør udveksle oplys-
ninger om radio- og teleterminaludstyr med henblik på effektivt
tilsyn med markedet; et sådant samarbejde bør i videst mulig
udstrækning foregå på grundlag af elektroniske medier; dettesamarbejde bør bl.a. gøre det muligt for de nationale myndig-heder at holde sig underrettet om radioudstyr, der markedsførespå deres område, og som anvender frekvensbånd, der ikke er
harmoniseret på fællesskabsplan;
(31)fabrikanter bør over for medlemsstaterne anmelde, at de ønsker
at markedsføre radioudstyr, der anvender frekvensbånd, hvis
anvendelse ikke er harmoniseret i hele Fællesskabet; medlems-
staterne skal derfor indføre procedurer for sådanne anmeldelser;sådanne procedurer skal være rimeligt afpasset og ikke være enyderligere overensstemmelsesvurderingsprocedure i forhold tilbilag IV eller V; det er ønskeligt, at disse anmeldelsesprocedurerharmoniseres og helst gennemføres ved elektroniske midler og
étstedsbestillingsordninger;
(32)der bør være fri bevægelighed for radio- og teleterminaludstyr,
der opfylder de relevante væsentlige krav; sådant udstyr bør
kunne tages i brug i overensstemmelse med sit formål; ibrugtag-
ning kan være betinget af, at der er givet tilladelse til at brugefrekvensbåndet og til at stille den pågældende tjeneste tilrådighed;
(33)i forbindelse med messer, udstillinger osv. skal det være muligtat udstille radio- og teleterminaludstyr, der ikke opfylder kravenei dette direktiv; det bør imidlertid gøres klart for interesseredeparter, at det pågældende udstyr ikke opfylder kravene og ikkekan købes i denne tilstand; medlemsstaterne kan begrænse ibrug-
tagningen, herunder tændingen, af sådant udstillet radioudstyr af
grunde, der vedrører den effektive og hensigtsmæssige brug afradiospektret, undgåelse af skadelig interferens og hensynet tilfolkesundheden;
(34)radiofrekvenser allokeres nationalt og henhører, i det omfang deikke er harmoniseret, fortsat under medlemsstaternes enekompe-tence; det er nødvendigt at indsætte en beskyttelsesklausul, dergiver medlemsstaterne mulighed for i overensstemmelse med
traktatens artikel 36 at forbyde eller begrænse anvendelsen af
radioudstyr eller kræve det trukket tilbage fra deres marked,hvis det har forårsaget eller med rimelighed kan forventes atforårsage skadelig interferens; interferens med nationalt alloke-rede radiofrekvenser er tilstrækkelig begrundelse for, atmedlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger;
(35)fabrikanter er i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 85/374/EØF(
1) ansvarlige for skade, der forårsages af en defekt ved
deres apparatur; uden at fabrikantens ansvar derved berøres, er
enhver person, der indfører apparatur i Fællesskabet med henblik
på videresalg som led i sin erhvervsvirksomhed, ansvarlig ihenhold til samme direktiv; fabrikanten, dennes befuldmægti-gede eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen afapparaturet i Fællesskabet, er ansvarlige i henhold til retsreglerneom ansvar i og uden for kontraktforhold i medlemsstaterne;
(36)de relevante foranstaltninger, som medlemsstaterne ellerKommissionen skal træffe, når apparatur, der er erklæret for atvære i overensstemmelse med dette direktiv, forårsager betydelig1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) EFT L 210 af 7.8.1985, s. 29.
▼B
skade på et net eller skadelig radiointerferens, fastlægges i over-
ensstemmelse med de generelle principper ifællesskabslovgivningen, herunder navnlig principperne om
objektivitet, proportionalitet og ikke-forskelsbehandling;
(37)Rådet vedtog den 22. juli 1993 afgørelse 93/465/EØFom modu-
lerne for de forskellige faser i procedurerne foroverensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anven-delse af CE-overensstemmelsesmærkningen med henblik på
anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering(
1); de proce-
durer for overensstemmelsesvurdering, der skal finde anvendelse,bør fortrinsvis vælges blandt de eksisterende moduler, der erfastlagt ved nævnte afgørelse;
(38)medlemsstaterne kan anmode om, at bemyndigede organer, som
de udpeger, og deres tilsynsmyndigheder akkrediteres i henhold
til gældende europæiske standarder;
(39)det skal være muligt at godtgøre, at radio- og teleterminaludstyropfylder kravene i direktiv 73/23/EØFog 89/336/EØF , ved atanvende de procedurer, der er beskrevet i disse direktiver, nårapparatur er omfattet af deres anvendelsesområde; proceduren i
artikel 10, stk. 1, i direktiv 89/336/EØFkan derfor anvendes,
når anvendelsen af harmoniserede standarder indebærer enformodning om, at beskyttelseskravene er opfyldt; proceduren iartikel 10, stk. 2, kan anvendes, når fabrikanten ikke har anvendtharmoniserede standarder, eller når der ikke findes sådanne stan-
darder;
(40)virksomheder i Fællesskabet bør have effektiv og tilsvarende
adgang til tredjelandsmarkeder og bør i tredjelande behandlespå samme måde, som Fællesskabet behandler virksomheder, derejes helt af eller kontrolleres af en majoritet af eller faktisk
kontrolleres af statsborgere i de pågældende tredjelande;
(41)der bør nedsættes et udvalg, som omfatter de parter, der er
direkte involveret i gennemførelsen af reguleringen af radio- ogterminaludstyr, herunder særlig de nationale organer, der erudpeget til at vurdere overensstemmelsen, og de nationaleorganer, der har ansvaret for tilsyn med markedet; dette udvalg
skal bistå Kommissionen med at opnå en harmoniseret gennem-
førelse af forskrifterne, der står i rimeligt forhold tilmålsætningen, og som tilgodeser markedets og den almindeligebefolknings behov; repræsentanter for teleselskaberne, brugerne,forbrugerne, fabrikanterne og tjenesteleverandørerne bør høres,
hvor det er relevant;
(42)Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20.
december 1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesfor-anstaltningerne til retsakter vedtaget efter fremgangsmåden itraktatens artikel 189 B(
2);
(43)Kommissionen følger gennemførelsen og den praktiske anven-delse af dette og andre relevante direktiver og sørger forkoordineringen af anvendelsen af alle relevante direktiver for atundgå forstyrrelser i telekommunikationsudstyr, som indvirkerpå menneskers sundhed, eller som forvolder materiel skade;
(44)det vurderes efter en vis tid, hvordan direktivet fungerer på
baggrund af udviklingen inden for telesektoren og den erfaring,
der opnås i forbindelse med anvendelsen af de væsentlige kravog procedurerne for overensstemmelsesvurdering i henhold tildette direktiv;
(45)når der foretages ændringer i forskriftsrammerne, er det nødven-
digt at sikre en gnidningsløs overgang fra de tidligere rammer
for at undgå, at markedet bringes ud af balance, og for at undgåretsusikkerhed;1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EFT L 220 af 30.8.1993, s. 23.
(2) EFT C 102 af 4.4.1996, s. 1.
▼B
(46)nærværende direktiv erstatter direktiv 98/13/EF, der derfor bør
ophæves; direktiv 73/23/EØFog direktiv 89/336/EØFfinder
ikke længere anvendelse på apparatur, som ligger inden fornærværende direktivs anvendelsesområde, bortset fra beskyt-telses- og sikkerhedskravene og visse procedurer foroverensstemmelsesvurdering —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENERELLE ASPEKTER
Artikel 1
Anvendelsesområde og sigte
1. I dette direktiv fastlægges forskriftsrammerne for markedsføring,
fri bevægelighed og ibrugtagning i Fællesskabet af radioudstyr og tele-
terminaludstyr.
2. Hvis apparatur defineret i artikel 2, litra a), som en integrerende
del eller ekstraudstyr omfatter:
a) en medicinsk anordning som omhandlet i artikel 1 i Rådets direktiv
93/42/EØFaf 14. juni 1993 om medicinske anordninger(1), eller
b) en aktiv, implantabel medicinsk anordning som omhandlet i artikel
1 i Rådets direktiv 90/385/EØFaf 20. juni 1990 om indbyrdestilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantablemedicinske anordninger(
2)
er apparaturet omfattet af nærværende direktiv, uden at dette berører
anvendelsen af direktiv 93/42/EØFog 90/385/EØFpå henholdsvis de
medicinske anordninger og de aktive, implantable medicinske anord-
ninger.
3. Hvis apparaturet er en komponent eller en separat teknisk enhed i
et motordrevet køretøj som omhandlet i Rådets direktiv 72/245/EØF(3)
om radiostøjdæmpning af motordrevne køretøjer (elektromagnetiskkompatibilitet) eller en komponent eller en separat teknisk enhed i etmotordrevet køretøj som omhandlet i artikel 1 i Rådets direktiv 92/61/
EØFaf 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede
motordrevne køretøjer(
4), er apparaturet omfattet af nærværende
direktiv, uden at dette berører anvendelsen af henholdsvis direktiv 72/245/EØFog 92/61/EØF .
4. Dette direktiv finder ikke anvendelse på udstyr, der er nævnt i
bilag I.
5. Dette direktiv finder ikke anvendelse på apparatur, der udeluk-
kende anvendes i forbindelse med aktiviteter vedrørende den
offentlige sikkerhed, forsvar, statens sikkerhed (herunder statens økono-miske stabilitet, når aktiviteterne vedrører spørgsmål i forbindelse medstatens sikkerhed), eller med statens aktiviteter på det strafferetligeområde.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »apparatur«: udstyr, som enten er radioudstyr eller teleterminalud-
styr eller begge dele1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1.
(2) EFT L 189 af 20.7.1990, s. 17. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/
68/EF(EF T L 220 af 30.8.1993, s. 1).
(3) EFT L 152 af 6.7.1972, s. 15. Direktivet er senest ændret ved Kommission-
ens direktiv 95/54/EF(EF T L 266 af 8.11.1995, s. 1).
(4) EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af
1994.
▼B
b) »teleterminaludstyr«: et produkt, der muliggør kommunikation, eller
en relevant komponent heri, der er beregnet til på en hvilken somhelst måde at blive direkte eller indirekte tilsluttet netterminerings-
punkter på offentlige telenet (dvs. telenet, som helt eller delvis
anvendes til at stille offentligt tilgængelige teletjenester til rådighed)
c) »radioudstyr«: et produkt eller en relevant komponent heri til
kommunikation ved hjælp af udsendelse og/eller modtagelse afradiobølger inden for frekvensbånd, der er allokeret til jord- ellerrumbaseret radiokommunikation
d) »radiobølger«: elektromagnetiske bølger med frekvenser fra 9 kHz
op til 3000 GHz, som udbredes i rummet uden kunstig retningssty-
ring
e) »grænseflade«:
i) et nettermineringspunkt, der er et fysisk tilslutningspunkt, hvor
en bruger får adgang til det offentlige telenet, og/eller
ii) en luftgrænseflade, der specificerer radiovejen mellem radioud-
styr
samt disses tekniske specifikationer
f) »udstyrsklasse«: en klasse, der angiver bestemte typer apparatur,
som ifølge dette direktiv anses for at være af samme art, og som
specificerer de grænseflader, som apparaturet er konstrueret til.
Apparatur kan indgå i mere end én udstyrsklasse
g) »dokumentation vedrørende den tekniske konstruktion«: dokumenta-
tion, som beskriver apparaturet, og som indeholder oplysninger omog forklaringer på, hvorledes de relevante væsentlige krav er blevetopfyldt
h) »harmoniseret standard«: en teknisk specifikation, som er vedtaget
af et anerkendt standardiseringsorgan efter mandat fra Kommission-
en i overensstemmelse med procedurerne i direktiv 98/34/EFmed
det formål at fastlægge krav på europæisk plan, idet overholdelseheraf ikke er obligatorisk
i) »skadelig interferens«: interferens, der udgør en fare for radionavi-
gationstjenesters eller andre sikkerhedstjenesters aktiviteter, ellersom på anden måde i alvorlig grad forringer, hindrer eller gentagne
gange afbryder radiokommunikationstjenester, der fungerer i over-
ensstemmelse med Fællesskabets eller medlemsstaternes gældendebestemmelser.
Artikel 3
Væsentlige krav
1. Følgende væsentlige krav finder anvendelse på alt apparatur:
a) beskyttelse af brugerens og enhver anden persons sundhed og
sikkerhed, herunder de i direktiv 73/23/EØFindeholdte mål med
hensyn til sikkerhedskrav, idet der dog ikke gælder nogen nedre
grænse for spænding
b) de i direktiv 89/336/EØFindeholdte beskyttelseskrav med hensyn til
elektromagnetisk kompatibilitet.
2. Radioudstyr skal desuden konstrueres således, at det effektivt
udnytter det frekvensbånd, der er allokeret til jord-/rumbaseret radio-kommunikation og satellitressourcer, således at skadelig interferensundgås.
3. I overensstemmelse med proceduren i artikel 15 kan Kommission-
en træffe afgørelse om, at apparatur inden for visse udstyrsklasser elleraf særlige typer konstrueres på en sådan måde:
a) at det via net fungerer korrekt sammen med andet apparatur, og at
det overalt i Fællesskabet kan forbindes med de relevante grænse-flader, og/eller
b) at det ikke skader nettet eller dets funktion eller misbruger netres-
sourcer på en sådan måde, at det medfører en uacceptabelforringelse af tjenesten, og/eller1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
c) at det er i stand til at sikre, at personoplysninger om brugeren og
abonnenten og disses privatliv beskyttes, og/eller
d) at det er kompatibelt med visse faciliteter, som sikrer mod svig, og/
eller
e) at det er kompatibelt med visse faciliteter, som sikrer adgang til
nødtjenester, og/eller
f) at det er kompatibelt med visse faciliteter, som letter apparaturets
anvendelse for handicappede brugere.
Artikel 4
Meddelelse og offentliggørelse af grænsefladespecifikationer
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke grænse-
flader de har reguleret, såfremt de ikke er blevet meddelt i henhold tildirektiv 98/34/EF. Kommissionen fastlægger, efter høring af udvalget ioverensstemmelse med proceduren i artikel 15, ækvivalensen mellemmeddelte grænseflader og angiver en identifikation for udstyrsklassen,
idet der offentliggøres en nærmere beskrivelse heraf i De Europæiske
Fællesskabers Tidende.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke typer
grænseflader der udbydes i de enkelte medlemsstater af operatører afoffentlige telenet. Medlemsstaterne sikrer, at disse operatører jævnligtoffentliggør ajourførte præcise og fyldestgørende tekniske specifikati-
oner for sådanne grænseflader, inden de tjenester, der ydes via disse
grænseflader, stilles til rådighed for offentligheden. Specifikationernebør være tilstrækkeligt detaljerede til, at der kan konstrueres teletermi-naludstyr, der er i stand til at udnytte de tjenester, der udbydes via dentilsvarende grænseflade. Specifikationerne skal bl.a. omfatte alle deoplysninger, der er nødvendige, for at fabrikanterne efter eget valg
kan gennemføre de relevante afprøvninger med henblik på de væsent-
lige krav, der gælder for teleterminaludstyr. Medlemsstaterne sikrer, atoperatørerne straks stiller disse specifikationer til rådighed.
Artikel 5
Harmoniserede standarder
1. Når apparaturet opfylder de relevante harmoniserede standarder
eller dele heraf, hvis referencenumre er offentliggjort i De Europæiske
Fællesskabers Tidende, går medlemsstaterne ud fra, at apparaturet
opfylder de væsentlige krav, der er anført i artikel 3, og som er dækketaf disse harmoniserede standarder eller dele heraf.
2. Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at overensstem-
melse med en harmoniseret standard ikke sikrer overensstemmelse medde væsentlige krav i artikel 3, den skal dække, indbringer Kommission-
en eller den berørte medlemsstat sagen for udvalget.
3. I tilfælde, hvor de harmoniserede standarder udviser mangler i
forhold til de væsentlige krav, kan Kommissionen efter høring afudvalget og i overensstemmelse med proceduren i artikel 14 i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende offentliggøre retningslinjer for
fortolkningen af de harmoniserede standarder eller de betingelser, hvor-
under overholdelse af de pågældende standarder indebærer en
formodning om overensstemmelse. Efter høring af udvalget og i over-ensstemmelse med proceduren i artikel 14 kan Kommissionen trækkeharmoniserede standarder tilbage ved offentliggørelse af en meddelelseiDe Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 6
Markedsføring
1. Medlemsstaterne sikrer, at apparatur kan markedsføres, hvis og
kun hvis det opfylder de relevante væsentlige krav i artikel 3, og deøvrige relevante bestemmelser i dette direktiv, når det er installeretkorrekt og vedligeholdes og anvendes efter hensigten. Det må ikkeunderkastes yderligere national regulering for så vidt angår markedsfø-ringen.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
2. I forbindelse med afgørelser om anvendelse af de væsentlige krav
i artikel 3, stk. 3, træffer Kommissionen afgørelse om datoen foranvendelsen af kravene. Når det fastsættes, at en udstyrsklasse skal
opfylde bestemte væsentlige krav i henhold til artikel 3, stk. 3, kan
apparatur under den pågældende udstyrsklasse, der første gang ermarkedsført inden datoen for gennemførelsen af Kommissionens afgø-relse, fortsat markedsføres i en rimelig periode. Såvelanvendelsesdatoen som periodens længde fastlægges af Kommissionen
efter proceduren i artikel 14.
3. Medlemsstaterne sikrer, at fabrikanten eller den person, der er
ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, oplyser brugeren om,hvilken brug apparaturet er bestemt til, og forelægger en erklæringom, at det er i overensstemmelse med de væsentlige krav. I forbindelsemed radioudstyr skal sådanne oplysninger være tilstrækkelige til påpakningen og i brugsanvisningen for apparatet at identificere den
medlemsstat eller det geografiske område inden for en medlemsstat,
hvor det pågældende udstyr er bestemt til at bruges, og de skal vedmærkningen på apparatet, jf. bilag VII, stk. 5, gøre brugerenopmærksom på de eventuelle begrænsninger eller krav om godkendelsei forbindelse med anvendelsen af radioudstyret i visse medlemsstater. Iforbindelse med teleterminaludstyr skal sådanne oplysninger være
tilstrækkelige til at identificere de grænseflader på det offentlige
telenet, hvor udstyret skal kunne tilkobles. For alt apparatur gælderdet, at disse oplysninger skal anbringes på en fremtrædende plads.
4. Når der er tale om radioudstyr, der benytter frekvensbånd, hvis
brug ikke er harmoniseret i hele Fællesskabet, skal fabrikanten ellerdennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet, eller den person, derer ansvarlig for markedsføringen af udstyret, underrette den nationale
myndighed, der i den pågældende medlemsstat er ansvarlig for
frekvensbåndforvaltning, om, at udstyret påtænkes markedsført pådenne medlemsstats nationale marked.
Underretningen skal ske mindst fire uger, inden markedsføringen
indledes, og skal omfatte oplysninger om udstyrets radiotekniske speci-fikationer (herunder navnlig frekvensbånd, kanalseparation,modulationstype og RF-styrke) og identifikationsnummeret for det
underrettede organ, der er omhandlet i bilag IV eller V.
Artikel 7
Ibrugtagning og tilslutningsret
1. Medlemsstaterne tillader, at apparatur tages i brug i overensstem-
melse med det formål, hvortil det er konstrueret, når det er i
overensstemmelse med de relevante væsentlige krav i artikel 3 og
andre relevante bestemmelser i direktivet.
2. Uanset stk. 1 og med forbehold af tilladelsesvilkårene for ydelse
af den pågældende tjeneste i overensstemmelse med EF-lovgivningenkan medlemsstaterne kun begrænse ibrugtagning af radioudstyr medbegrundelse i en effektiv og korrekt brug af frekvensbåndet, hindringaf skadelig interferens eller hensynet til den offentlige sundhed.
3. Medlemsstaterne sikrer med forbehold af stk. 4, at netoperatø-
rerne af offentlige telenet ikke afviser at tilkoble teleterminaludstyr til
passende grænseflader med en teknisk begrundelse, når udstyretopfylder kravene i artikel 3.
4. Når en medlemsstat finder, at apparatur, der er erklæret for at
være i overensstemmelse med dette direktiv, forårsager betydelig skadepå et net eller skadelig radiointerferens eller beskadiger nettet eller detsfunktion, kan operatøren få tilladelse til at afvise at tilkoble eller til at
frakoble eller til at trække tjenester tilbage fra sådant apparatur.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de enkelte tilladelser,og denne indkalder til et møde i udvalget, som udtaler sig om sagen.Når udvalget er blevet hørt, kan Kommissionen indlede proceduren iartikel 5, stk. 2 og 3. Kommissionen og medlemsstaterne kan ogsåtræffe andre passende foranstaltninger.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 10
▼B
5. I nødstilfælde kan en operatør frakoble apparatur, såfremt beskyt-
telsen af nettet kræver, at udstyret frakobles øjeblikkeligt, og såfremtbrugeren straks og uden udgift for vedkommende kan tilbydes en alter-
nativ løsning. Operatøren skal i så fald straks underrette den nationale
myndighed, som er ansvarlig for gennemførelsen af stk. 4, og artikel 9.
Artikel 8
Fri bevægelighed for apparatur
1. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre
markedsføring eller ibrugtagning på deres område af apparatur, som erforsynet med den i bilag VII omhandlede CE-mærkning, der angiver, atapparaturet opfylder alle kravene i dette direktiv, herunder de i kapitel
II omhandlede procedurer for overensstemmelsesvurdering. Denne
bestemmelse berører ikke artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 2, eller artikel9, stk. 5.
2. Medlemsstaterne må ikke hindre, at der på messer og udstillinger
eller ved demonstrationer mv. præsenteres apparatur, som ikke er i
overensstemmelse med dette direktiv, såfremt det ved synlig skiltningklart er anført, at det pågældende apparatur hverken kan markedsføreseller tages i brug, før en sådan overensstemmelse foreligger.
3. Hvis apparaturet er omfattet af andre fællesskabsdirektiver, som
omhandler andre aspekter, og som også indeholder bestemmelser omanbringelse af CE-mærkningen, angiver denne mærkning, at appara-turet ligeledes opfylder bestemmelserne i disse andre direktiver. Hviset eller flere af de pågældende direktiver i en overgangsperiode tilladerfabrikanten at vælge, hvilken ordning der skal anvendes, angiver CE-
mærkningen dog kun, at apparaturet opfylder bestemmelserne i de
direktiver, som fabrikanten har anvendt. I så fald skal der på de doku-menter eller i de brugsanvisninger eller instruktioner, der er vedlagtapparaturet i overensstemmelse med de pågældende direktiver,henvises til de relevante direktiver som offentliggjort i De Europæiske
Fællesskabers Tidende.
Artikel 9
Beskyttelsesforanstaltninger
1. Hvis en medlemsstat konstaterer, at apparatur, som ligger inden
for dette direktivs anvendelsesområde, ikke opfylder direktivets krav,træffer den alle nødvendige foranstaltninger på sit område til at trækkeapparaturet tilbage fra markedet eller hindre brugen heraf, forbyde detsmarkedsføring eller ibrugtagning eller indskrænke dets frie bevæge-lighed.
2. Den berørte medlemsstat underretter straks Kommissionen om
sådanne foranstaltninger og anfører grundene til beslutningen, herunderom den manglende overensstemmelse skyldes:
a) ukorrekt anvendelse af de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmonise-
rede standarder
b) mangler ved selve de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmoniserede
standarder
c) manglende opfyldelse af de i artikel 3 omhandlede krav, når appara-
turet ikke er i overensstemmelse med de harmoniserede standarder iartikel 5, stk. 1.
3. Hvis den i stk. 1 nævnte beslutning begrundes med, at de i artikel
5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder ikke finder korrekt
anvendelse, eller begrundes med manglende opfyldelse af kravene iartikel 3, når apparaturet ikke er i overensstemmelse med de i artikel5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder, hører Kommissionende berørte parter snarest muligt. Kommissionen underretter straksmedlemsstaterne om resultaterne af sine undersøgelser og meddeler
senest to måneder efter, at den er blevet underrettet om de pågældende
foranstaltninger, om den finder foranstaltningerne berettiget.
4. Hvis den i stk. 1 nævnte beslutning begrundes med, at der er
mangler ved de harmoniserede standarder i artikel 5, stk. 1, forelægger1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
Kommissionen sagen for udvalget inden to måneder. Udvalget afgiver
udtalelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 14. Efter dennehøring underretter Kommissionen medlemsstaterne om resultaterne af
sine undersøgelser og meddeler, om den finder medlemsstatens foran-
staltning berettiget. Hvis den finder foranstaltningen berettiget,indleder den straks proceduren i artikel 5, stk. 2.
5. a) Uanset artikel 6 kan en medlemsstat under iagttagelse af trakta-
tens bestemmelser, særlig artikel 30 og 36, vedtagehensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på
i) forbud mod eller begrænsning af markedsføring og/eller
ii) krav om tilbagetrækning fra markedet
af radioudstyr, herunder typer af radioudstyr, der har forårsaget,
eller som med rimelighed kan forventes at forårsage skadeliginterferens, herunder interferens med eksisterende eller planlagtetjenester på nationalt allokerede frekvensbånd.
b) Hvis en medlemsstat træffer foranstaltninger i overensstemmelse
med litra a), underretter den straks Kommissionen om disseforanstaltninger og begrunder nærmere, hvorfor den har vedtaget
dem.
6. Når en medlemsstat underretter Kommissionen om en foranstalt-
ning truffet i henhold til stk. 1 eller 5, underretter Kommissionen straksde øvrige medlemsstater og hører udvalget om spørgsmålet.
Såfremt Kommissionen efter denne høring finder,
— at foranstaltningen er berettiget, underretter den straks den
medlemsstat, som tog initiativet, og de øvrige medlemsstater
— at foranstaltningen er uberettiget, underretter den straks medlems-
staten og opfordrer den til at trække foranstaltningen tilbage.
7. Kommissionen registrerer de sager, som medlemsstaterne giver
underretning om; sagerne stilles til rådighed for medlemsstaterne, hvisde anmoder om det.
KAPITEL II
OVERENSSTEMMELSESVURDERING
Artikel 10
Procedurer for overensstemmelsesvurdering
1. Procedurerne for overensstemmelsesvurdering i denne artikel skal
bruges til at påvise, at apparaturet opfylder alle de relevante væsentligekrav, der er fastlagt i artikel 3.
2. Efter fabrikantens valg kan apparaturets overensstemmelse med
de væsentlige krav i artikel 3, stk. 1, litra a) og b), påvises ved at brugeprocedurerne i henholdsvis direktiv 73/23/EØFog direktiv 89/336/EØFsom et alternativ til procedurerne i det følgende, når apparaturet er
omfattet af disse direktivers anvendelsesområde.
3. Fabrikanten kan selv vælge, hvilken af procedurerne i bilag II, IV
eller V, der skal anvendes i forbindelse med teleterminaludstyr, somikke gør brug af frekvensbånd, som er allokeret til jord-/rumbaseret
radiokommunikation og modtagerdele i radioudstyr.
4. Har en fabrikant anvendt de harmoniserede standarder, der er
nævnt i artikel 5, stk. 1, kan han selv vælge, hvilken af procedurerne i
bilag III, IV eller V, der skal anvendes i forbindelse med radioudstyr,
som ikke er omfattet af stk. 3.
5. Har en fabrikant ikke eller kun delvist anvendt de harmoniserede
standarder, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, kan han selv vælge, hvilken
af procedurerne i bilag IV eller V der skal anvendes i forbindelse med
radioudstyr, som ikke er omfattet af stk. 3 i nærværende artikel.
6. Dokumenter og korrespondance vedrørende de procedurer for
overensstemmelsesvurdering, der henvises til i stk. 2-5, skal udfærdiges1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 12
▼B
på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor proceduren gennemføres,
eller på et sprog, som det berørte bemyndigede organ kan acceptere.
Artikel 11
Bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke organer
de har udpeget til at udføre de opgaver, der henvises til i artikel 10.
Ved udpegelsen af bemyndigede organer anvender medlemsstaterne
kriterierne i bilag VI.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke myndig-
heder på deres område der udfører tilsynsopgaver i forbindelse medgennemførelsen af dette direktiv.
3. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeen liste over de bemyndigede organer, herunder deres identifi-
kationsnumre og de opgaver, de er udpeget til at udføre. Kommissionenoffentliggør også en liste over tilsynsmyndighederne i De Europæiske
Fællesskabers Tidende. Medlemsstaterne fremsender alle de oplys-
ninger til Kommissionen, der er nødvendige for, at listerne kan
ajourføres.
KAPITEL III
CE-OVERENSSTEMMELSESMÆRKNING OG PÅSKRIFTER
Artikel 12
CE-mærkning
1. Apparatur, der opfylder alle relevante væsentlige krav, skal være
forsynet med CE-overensstemmelsesmærkningen, som beskrevet i bilag
VII. Mærkningen anbringes under ansvar af fabrikanten, dennes befuld-
mægtigede inden for EFeller den person, der er ansvarlig formarkedsføringen af apparaturet.
Anvendes procedurerne i bilag III, IV eller V, suppleres mærkningen
med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, jf. artikel 11,stk. 1. Radioudstyr forsynes endvidere med en identifikation forudstyrsklassen, hvis der er fastlagt en sådan. Det er tilladt at anbringeandre mærker på udstyret, forudsat at det ikke gør CE-mærkningen
mindre synlig eller læsbar.
2. Apparaturet må ikke, uanset om det opfylder de relevante væsent-
lige krav eller ej, forsynes med mærker, som kan vildlede tredjemand
med hensyn til betydningen eller udformningen af den CE-mærkning,der er beskrevet i bilag VII.
3. Den kompetente medlemsstat træffer passende foranstaltninger
over for enhver, der har anbragt mærkning, som ikke er i overensstem-melse med stk. 1 og 2. Hvis det ikke er muligt at fastslå, hvem der haranbragt mærkningen, træffes der passende foranstaltninger over forden, der er i besiddelse af apparaturet, når den manglende overensstem-
melse opdages.
4. Apparaturet skal af fabrikanten identificeres ved hjælp af type-,
parti- og/eller serienumre og navnet på fabrikanten eller den person,
der ansvarlig for dets markedsføring.
KAPITEL IV
UDVALG
Artikel 13
Udvalgets sammensætning
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Overensstemmelsesvurde-
ring og Markedstilsyn på Teleområdet (TCAM), i det følgendebenævnt »udvalget«.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 13
▼M1
▼M1
2. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 14
Procedure med rådgivende udvalg
1. Udvalget høres om spørgsmål, der er omfattet af artikel 5, artikel
6, stk. 2, artikel 7, stk. 4, artikel 9, stk. 4, samt bilag VII, punkt 5.
2. Kommissionen hører periodisk udvalget om tilsynsopgaverne i
forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv og udstikker omnødvendigt retningslinjer på området.
3. Artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF(
1), jf. dennes artikel 8,
finder anvendelse.
4. Kommissionen hører periodisk repræsentanter for telenetudby-
derne, forbrugerne og fabrikanterne. Den underretter med jævnemellemrum udvalget om resultatet af disse høringer.
Artikel 15
Forskriftsprocedure
1. Proceduren i stk. 2 finder anvendelse i de spørgsmål, der er
omhandlet i artikel 3, stk. 3, og artikel 4, stk. 1.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF(
1), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EFfastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
KAPITEL V
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEM-
MELSER
Artikel 16
Tredjelande
1. Medlemsstaterne kan underrette Kommissionen om generelle
faktiske eller juridiske vanskeligheder, som EF-virksomheder måttehave haft med hensyn til markedsføring i tredjelande, og som de er
blevet gjort opmærksom på.
2. Når Kommissionen underrettes om sådanne vanskeligheder, kan
den om nødvendigt forelægge Rådet forslag til et passende mandat tilforhandling om sammenlignelige rettigheder for EF-virksomheder idisse tredjelande. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
3. Foranstaltninger, der træffes i medfør af stk. 2, berører ikke de
forpligtelser, som Fællesskabet og medlemsstaterne har i henhold tilrelevante internationale aftaler.
Artikel 17
Undersøgelse og rapporter
Kommissionen undersøger og udarbejder en rapport om direktivets
anvendelse og fremsender denne til Europa-Parlamentet og Rådet,
første gang senest den 2. oktober 2000 og derefter hvert tredje år.
Rapporten skal omfatte de fremskridt, der er gjort med hensyn til udar-bejdelsen af de relevante standarder, samt ethvert problem, som eropstået under gennemførelsen. Rapporten skal også redegøre for udval-gets virksomhed og vurdere de fremskridt, som er gjort hen imod et1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 14
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EFaf 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼B
▼B
åbent marked for apparatur på fællesskabsplan, samt undersøge, hvor-
ledes forskriftsrammerne for markedsføring og ibrugtagning afapparatur kan udvikles med henblik på
a) at sikre, at der opnås et sammenhængende system på fællesskabs-
plan for alt apparatur
b) at tage hensyn til konvergensen mellem tele-, AV- og IT-sektorerne
c) at muliggøre harmonisering af lovgivningsmæssige foranstaltninger
på internationalt plan.
Det skal navnlig undersøges, om der fortsat er behov for væsentlige
krav for alle de kategorier af apparatur, der er omfattet af direktivet,
og om procedurerne i bilag IV, tredje afsnit, er forholdsmæssigt afpas-
sede til målsætningen om at sikre, at de væsentlige krav til apparaturomfattet af dette bilag opfyldes. Der kan om fornødent i rapportenforeslås yderligere foranstaltninger med henblik på fuldstændig opfyl-delse af direktivets mål.
Artikel 18
Overgangsbestemmelser
1. Standarderne i henhold til direktiv 73/23/EØFeller direktiv 89/
336/EØF, hvortil der er offentliggjort henvisninger i De Europæiske
Fællesskabers Tidende, kan bruges som grundlag for en formodning
om overensstemmelse med de væsentlige krav, der er omhandlet iartikel 3, stk. 1, litra a) og b). De fælles tekniske forskrifter i henholdtil direktiv 98/13/EF, hvortil der er offentliggjort henvisninger i De
Europæiske Fællesskabers Tidende, kan bruges som grundlag for en
formodning om overensstemmelse med de andre relevante væsentligekrav, der er omhandlet i artikel 3. Kommissionen offentliggør en listeover henvisninger til disse standarder i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeumiddelbart efter dette direktivs ikrafttræden.
2. Medlemsstaterne må ikke hindre markedsføring eller ibrugtagning
af apparatur, som er i overensstemmelse med direktiv 98/13/EFellermed gældende regler på deres område, og som er blevet markedsførtførste gang inden dette direktivs ikrafttræden eller senest to år efterdette direktivs ikrafttræden.
3. Bortset fra de væsentlige krav, der fremgår af artikel 3, stk. 1,
litra c), kan medlemsstaterne anmode om, at de for en periode på optil 30 måneder fra datoen i artikel 19, stk. 1, første punktum, og underiagttagelse af traktatens bestemmelser fortsat kan kræve, at teletermi-naludstyr ikke må forårsage en uacceptabel forringelse af en
taletelefonitjeneste, der stilles til rådighed som led i forsyningspligten
som defineret i direktiv 98/10/EF.
Den pågældende medlemsstat informerer Kommissionen om begrun-
delsen for anmodningen om at opretholde et sådant krav, den dato,
hvor kravet ikke længere er nødvendigt for den pågældende tjeneste,
samt de foranstaltninger der vil blive truffet for at overholde dennefrist. Kommissionen tager ved behandlingen af anmodningen hensyntil særlige forhold i medlemsstaten og til nødvendigheden af at sikreensartede lovgivningsmæssige rammer på fællesskabsplan og meddeler
medlemsstaten, om de særlige forhold i denne medlemsstat efter
Kommissionens opfattelse begrunder en sådan opretholdelse, samt igivet fald den dato, hvortil opretholdelsen er begrundet.
Artikel 19
Gennemførelsesbestemmelser
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og
administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senestden 2. april 2000. De underretter straks Kommissionen herom. Deanvender disse love og bestemmelser fra 3. april 2000.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 15
▼B
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste nati-
onale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet afdette direktiv.
Artikel 20
Ophævelse
1. Direktiv 98/13/EFophæves fra den 8. april 2000.2. Dette direktiv er ikke et særdirektiv i henhold til artikel 2, stk. 2, i
direktiv 89/336/EØF. Bestemmelserne i direktiv 89/336/EØF finder
ikke anvendelse på apparatur, der hører ind under nærværende direktivsanvendelsesområde, bortset fra beskyttelseskravene i artikel 4 og bilagIII og proceduren for overensstemmelsesvurdering i artikel 10, stk. 1og 2, og bilag I, i direktiv 89/336/EØFfra den 8. april 2000.
3. Direktiv 73/23/EØFfinder ikke anvendelse på apparatur, der
hører ind under nærværende direktivs anvendelsesområde, bortset fra
målsætningerne med hensyn til sikkerhedskrav i artikel 2 og bilag I
og proceduren for overensstemmelsesvurdering i bilag III, litra B, ogbilag IV, i direktiv 73/23/EØFfra den 8. april 2000.
Artikel 21
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 22
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 16
▼B
BILAG I
UDSTYR, DER IKKE ER OMFATTET AF DETTE DIREKTIV, JF.
ARTIKEL 1, STK. 4
1. Radioudstyr, der anvendes af radioamatører i henhold til artikel 1, definition
nr. 53, i Den Internationale Telekommunikationsunions radioreglement,
medmindre udstyret handles frit.
Samlesæt til radioamatører samt kommercielt udstyr, der er ændret af og
beregnet til radioamatører, betragtes ikke som udstyr, der handles frit.
2. Udstyr i henhold til Rådets direktiv 96/98/EFaf 20. december 1996 om
udstyr på skibe(1).
3. Kabler og ledninger.4. Modtageradioudstyr, der er beregnet til udelukkende at skulle anvendes til
modtagelse af lyd- og tv-udsendelser.
5. Produkter, udstyr og komponenter i henhold til artikel 2 i Rådets forordning
(EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav
og administrative procedurer inden for civil luftfart(
2).
6. Udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken i henhold til artikel 1 i
Rådets direktiv 93/65/EØFaf 19. juli 1993 om definition og anvendelse af
kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til
regulering af lufttrafikken(3).1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 17
(1) EFT L 46 af 17.2.1997, s. 25.
(2) EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning
nr. (EF) 2176/96 (EFT L 291 af 14.11.1996, s. 15).
(3) EFT L 187 af 29.7.1993, s. 52. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv
97/15/EF(EF T L 95 af 10.4.1997, s. 16).
▼B
BILAG II
PROCEDURE FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING, JF.
ARTIKEL 10, STK. 3
Modul A (intern fabrikationskontrol)
1. Dette bilag beskriver en procedure, hvorved fabrikanten eller dennes befuld-
mægtigede inden for Fællesskabet, som varetager de forpligtelser, der er
fastlagt i punkt 2, sikrer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder
de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes befuld-
mægtigede inden for EFanbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produkt
og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.
2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt
4, og fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet skal
kunne stille den til rådighed for de relevante nationale myndigheder i enhver
medlemsstat med henblik på inspektion i mindst ti år efter det tidspunkt, hvor
produktionen af produktet er ophørt.
3. Er hverken fabrikanten eller dennes befuldmægtigede etableret inden for
Fællesskabet, har den person, som er ansvarlig for produktets markedsføring
i Fællesskabet, pligt til at kunne fremlægge den tekniske dokumentation.
4. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om produkterne
opfylder de væsentlige krav. Dokumentationen skal omfatte konstruktion og
fremstilling af produktet samt produktets funktion, herunder navnlig:
— en generel beskrivelse af produktet
— konstruktions- og produktionstegninger samt lister over komponenter,
delmontager, kredsløb osv.
— de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for forståelse af oven-
nævnte tegninger og lister samt produktets funktion
— en liste over, hvilke af de standarder, der henvises til i artikel 5, der er
anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser og forklaringer af de
løsninger, der er brugt for at opfylde de væsentlige krav i direktivet,
hvis sådanne standarder ikke er anvendt eller ikke findes
— resultater af konstruktionsberegninger, kontrolundersøgelser mv.— prøvningsrapporter.
5. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede opbevarer en kopi af overensstem-
melseserklæringen sammen med den tekniske dokumentation.
6. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at fremstillingspro-
cessen sikrer, at det fremstillede produkt er i overensstemmelse med den
tekniske dokumentation, som er nævnt i punkt 2, og med de krav i direktivet,
der vedrører det pågældende produkt.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 18
▼B
BILAG III
PROCEDURE FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING, JF.
ARTIKEL 10, STK. 4
(Intern fabrikationskontrol samt særlige apparaturprøvninger) (1)
Dette bilag består af bilag II samt følgende yderligere krav:
Fabrikanten skal sikre, at der for hver type apparatur gennemføres alle væsent-
lige radioprøvningssæt. Et bemyndiget organ, som fabrikanten selv vælger,
fastlægger, hvilke prøvningssæt der betragtes som væsentlige, medmindre det i
de harmoniserede standarder er fastlagt, hvilke prøvningssæt der skal gennem-
føres. Det bemyndigede organ tager behørigt hensyn til tidligere afgørelser,
som bemyndigede organer har truffet i fællesskab.
Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF eller den person, der er
ansvarlig for markedsføringen af apparatet, erklærer, at disse prøvninger er
blevet gennemført, og at apparaturet opfylder de væsentlige krav, og anbringer
under fremstillingsprocessen det bemyndigede organs identifikationsnummer på
apparaturet.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 19
(1) Bilag baseret på modul A med de for sektoren specifikke supplerende krav.
▼B
BILAG IV
PROCEDURE FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING, JF.
ARTIKEL 10, STK. 5
(Dokumentation vedrørende den tekniske konstruktion)
Dette bilag består af bilag III samt følgende yderligere krav:
Den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 4 i bilag II, og den over-
ensstemmelseserklæring i forbindelse med særlige radioprøvningssæt, der er
omhandlet i bilag III, udgør dokumentationen vedrørende den tekniske konstruk-
tion.
Fabrikanten, dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet, eller den person,
der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, forelægger dokumentationen
for en eller flere bemyndigede organer; hvert enkelt af de bemyndigede organer
underrettes om andre, som har modtaget dokumentationen.
Det bemyndigede organ gennemgår dokumentationen, og hvis det vurderes, at
den ikke på tilfredsstillende vis godtgør, at dette direktivs krav er opfyldt, kan
det bemyndigede organ sende en udtalelse til fabrikanten, dennes repræsentant
eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, og under-
rette de øvrige bemyndigede organer, der har modtaget dokumentationen,
herom. En sådan udtalelse skal afgives inden fire uger efter det bemyndigede
organs modtagelse af dokumentationen. Apparaturet kan markedsføres, når udta-
lelsen er modtaget eller efter udløbet af de 4 uger, jf. dog artikel 6, stk. 4, og
artikel 9, stk. 5.
Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet eller den
person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, opbevarer dokumen-
tationen i en periode, der udløber mindst ti år efter det tidspunkt, hvor
produktionen af apparaturet er ophørt, således at den er til rådighed for de rele-
vante nationale myndigheder i enhver medlemsstat med henblik på inspektion.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 20
▼B
BILAG V
PROCEDURE FOR OVERENSSTEMMELSESVURDERING, JF.
ARTIKEL 10
Fuld kvalitetssikring
1. Fuld kvalitetssikring er den procedure, hvorved en fabrikant, der opfylder
bestemmelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende
produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten
anbringer de mærker, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, på hvert enkelt
produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.
2. Fabrikanten anvender et godkendt kvalitetssystem for konstruktion, frem-
stilling, endelig produktionskontrol og prøvning som beskrevet i punkt 3
og er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol.
3.Kvalitetssystem
3.1. Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet til et
bemyndiget organ.
Ansøgningen skal indeholde:
— alle relevante oplysninger om de planlagte produkter
— dokumentation vedrørende kvalitetssystemet.
3.2. Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne opfylder de krav i direktivet,
der gælder for dem. Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanter
har taget hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde
i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, og instruktioner. Denne doku-
mentation vedrørende kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetspolitik og -
procedurer, såsom kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og registre
fortolkes ens.
Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:
— kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og
beføjelser med hensyn til konstruktions- og produktionskvalitet
— de tekniske specifikationer, herunder de harmoniserede standarder og
tekniske forskrifter samt relevante prøvningsspecifikationer, der vil
blive anvendt, samt hvis de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder
ikke anvendes fuldt ud, hvordan det sikres, at de væsentligste krav i
direktivet, der gælder for produkterne, vil blive opfyldt
— de teknikker til konstruktionskontrol og -verifikation samt de processer
og systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt ved konstrukti-
onen af produkterne, for så vidt angår den pågældende produktkategori
— de tilsvarende teknikker for fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitets-
sikring samt de fremgangsmåder og systematiske foranstaltninger, der
vil blive anvendt
— de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter
produktionen, og den hyppighed, hvormed dette sker, samt resultaterne
af de prøvninger, der er udført før produktionen, når det er relevant
— hvordan det sikres, at prøvnings- og undersøgelsesfaciliteterne er i over-
ensstemmelse med de relevante krav for gennemførelse af den
nødvendige prøvning
— kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og kali-
breringsdata, rapporter om personalets kvalifikationer mv.
— hvordan det verificeres, at den krævede konstruktions- og produktkva-
litet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt.
3.3. Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det
opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse krav er opfyldt,
hvis kvalitetssystemerne anvender den relevante harmoniserede standard.
Det bemyndigede organ vurderer navnlig, om kvalitetskontrolsystemet
sikrer produkternes overensstemmelse med direktivets krav på baggrund af
den relevante dokumentation, der leveres i henhold til punkt 3.1 og 3.2,
herunder, når det er relevant, prøvningsresultater leveret af fabrikanten.
Vurderingsholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at
vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal
omfatte et besøg på fabrikantens anlæg.
Afgørelsen skal meddeles til fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resul-
taterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 21
▼B
3.4. Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvali-
tetssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det,
således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt.
Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede underretter det bemyndigede
organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af
dette.
Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, om det
ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 omhandlede krav,
eller om en fornyet vurdering er nødvendig.
Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal
indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgø-
relse.
4.EF-kontrol på det bemyndigede organs ansvar
4.1. Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder
sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetssystem.
4.2. Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at kontrollere
konstruktions-, produktions-, kontrol- og prøvnings- samt oplagringsfacili-
teterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder
— dokumentation vedrørende kvalitetssystemet
— kvalitetsregistreringer i henhold til konstruktionsdelen i kvalitetssy-
stemet, såsom resultater af analyser, beregninger, prøvninger mv.
— kvalitetsregistreringer i henhold til produktionsdelen i kvalitetssystemet,
såsom kontrolrapporter samt prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter
om personalets kvalifikationer mv.
4.3. Det bemyndigede organ skal gennemføre kontrolbesøg med rimelige
mellemrum for at sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitets-
systemet, og udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten.
4.4. Det bemyndigede organ kan desuden aflægge uanmeldte besøg hos fabri-
kanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt
foretage eller få foretaget prøvninger for at kontrollere, om kvalitetssy-
stemet fungerer tilfredsstillende. Det udsteder en besøgsrapport og i givet
fald en prøvningsrapport til fabrikanten.
5. Fabrikanten skal i et tidsrum på mindst ti år fra datoen for ophøret af frem-
stillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder:
— den i punkt 3.1, andet led, omhandlede dokumentation
— de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer— de i sidste afsnit i punkt 3.4 og i punkt 4.3 og 4.4 omhandlede afgø-
relser og rapporter fra det bemyndigede organ.
6. Hvert af de bemyndigede organer stiller relevante oplysninger om udstedte
eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer, herunder henvisninger
til de(t) pågældende produkt(er), til rådighed for de øvrige bemyndigede
organer.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 22
▼B
BILAG VI
MINIMUMSKRITERIER, SOM MEDLEMSSTATERNE SKAL LÆGGE
TIL GRUND VED UDPEGELSE AF BEMYNDIGEDE ORGANER I
HENHOLD TIL ARTIKEL 11, STK. 1
1. Det bemyndigede organ, dets leder og det personale, som skal udføre de
opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, må
hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør eller være beskæftiget med
montage af radio- eller teleterminaludstyr eller være netoperatør eller tjene-steudbyder eller nogen af disse personers befuldmægtigede. De skal være
uafhængige og må hverken deltage direkte i konstruktion, fabrikation, salg
eller vedligeholdelse af radio- eller teleterminaludstyr eller repræsentere de
parter, der er beskæftiget med disse aktiviteter. Dette udelukker ikke, at der
kan udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og det bemyndigede
organ.
2. Det bemyndigede organ og dets personale skal udføre de opgaver, som det
bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, med faglig integritet og
teknisk kompetence på højeste plan og må ikke kunne påvirkes af nogen
form for pression og incitamenter, navnlig af finansiel art, som kan få indfly-
delse på deres bedømmelse eller kontrolresultater, især fra personer eller
grupper af personer, der har interesse i disse resultater.
3. Det bemyndigede organ skal råde over det personale og besidde de faciliteter,
som er nødvendige for, at det på fyldestgørende måde kan udføre det
tekniske og administrative arbejde i forbindelse med de opgaver, det er
udpeget til at udføre.
4. Det personale, som skal udføre kontrol, skal have:
— en god teknisk og faglig uddannelse
— tilstrækkeligt kendskab til de krav, der stilles til de prøvninger eller
kontrolbesøg, der udføres, og en tilstrækkelig praktisk erfaring med
sådanne prøvninger og kontrolbesøg
— den nødvendige færdighed i at udarbejde attester, journaler og rapporter,
som gengiver kontrolresultaterne.
5. Det skal sikres, at kontrolpersonalet er uafhængigt. Aflønningen af den
enkelte ansatte må hverken være afhængig af antallet af prøvninger eller
kontrolbesøg eller af disse prøvningers eller kontrolbesøgs resultater.
6. Det bemyndigede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det
privatretlige ansvar dækkes af staten i henhold til nationale retsregler, eller
medmindre medlemsstaten selv er direkte ansvarlig.
7. Det bemyndigede organs personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad
det får kendskab til under udøvelsen af sin virksomhed (undtagen over for
de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor det
udøver sin virksomhed) i henhold til dette direktiv eller enhver national rets-
forskrift udstedt til gennemførelse heraf.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 23
▼B
BILAG VII
MÆRKNING TIL ANBRINGELSE PÅ UDSTYR, JF. ARTIKEL 12, STK.
1
1. CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne CE i følgende
udformning:
Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelses-
forhold, som vist ovenfor, overholdes.
2. CE-mærkningens højde skal være mindst 5 mm, medmindre dette ikke er
muligt på grund af apparaturets karakter.
3. CE-mærkningen skal anbringes på produktet eller på dettes dataskilt. CE-
mærkningen skal desuden anbringes på emballagen, hvis der er en sådan, og
på de ledsagende dokumenter.
4. CE-mærkningen skal anbringes synligt samt være let læselig og uudslettelig.5. Udformningen af identifikationen af udstyrsklassen fastlægges af Kommis-
sionen efter proceduren i artikel 14.
Den skal, når det er relevant, omfatte et element, der oplyser brugeren om, at
apparaturet benytter radiofrekvensbånd, hvis anvendelse ikke er blevet
harmoniseret i hele Fællesskabet.
Den skal have samme højde som bogstaverne »CE«.1999L0005 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 24