ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1998D0161 — DA — 01.01.2004 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS BESLUTNING

af 16. februar 1998

om bemyndigelse af Kongeriget Nederlandene til at indføre en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og artikel 28a, stk. 1, i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter

(98/161/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ( 1 ), særlig artikel 27,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse;

ved skrivelse modtaget i Kommissionen den 9. juni 1997 har Kongeriget Nederlandene anmodet om tilladelse til at indføre en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og artikel 28a, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF;

i overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, i direktiv 77/388/EØF er de øvrige medlemsstater den 10. september 1997 blevet underrettet om Kongeriget Nederlandenes anmodning;

foranstaltningen omfatter dels en momsfritagelse for levering og erhvervelse inden for Fællesskabet af genvundne materialer og affald, undtagen nonferrometaller, foretaget af afgiftspligtige, hvis omsætning er på mindre end 2,5 mio. NLG, og dels en momsfritagelse for levering og erhvervelse inden for Fællesskabet af nonferrometaller;

afgiftspligtige, hvis virksomhed er omfattet af de momsfritagelser, denne ordning indebærer, kan på de betingelser, der er fastsat af Kongeriget Nederlandene, opnå tilladelse til at undlade at lade sådanne transaktioner være omfattet af ordningen;

ordningen udgør på én og samme tid en forenkling og en foranstaltning til bekæmpelse af svig, idet den giver mulighed for at fritage en kategori af afgiftspligtige, der kræver en uforholdsmæssig stor kontrol- og afgiftsopkrævningsindsats i forhold til indtægterne;

ordningen opfylder derved betingelserne i artikel 27 i direktiv 77/388/EØF;

Kommissionen vedtog den 10. juli 1996 et arbejdsprogram med en tidsplan, ifølge hvilket der progressivt og etapevis foreslås indført et fælles momssystem for det indre marked;

tilladelsen gives indtil den 31. december 1999, idet det så på dét tidspunkt kan vurderes, hvorledes fritagelsen harmonerer med den praksis, der gælder efter det nye fælles momssystem;

denne fravigelse vil ikke få nogen indvirkning på De Europæiske Fællesskabers egne momsindtægter —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
1998D0020 — DA — 01.01.2004 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS BESLUTNING

af 19. december 1997

om bemyndigelse af Kongeriget Nederlandene til at anvende en foranstaltning, som fraviger artikel 21 i sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter

(98/20/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ( 1 ), særlig artikel 27,

under henvisning til den tidligere beslutning 92/545/EØF ( 2 ),

under henvisning til Kommissionens rapport om anvendelsen af beslutning 92/545/EØF,

under henvisning til Kommissionens forslag, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i nævnte direktiv, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse;

ved skrivelse, modtaget i Kommissionen den 15. november 1996, anmodede Kongeriget Nederlandene om bemyndigelse til at forlænge anvendelsen af den fravigelsesforanstaltning, som Nederlandene tidligere fik bemyndigelse til at anvende i en afgrænset periode, jf. beslutning 92/545/EØF;

de øvrige medlemsstater blev den 21. april 1997 underrettet om Kongeriget Nederlandenes anmodning;

fravigelsen tager sigte på at pålægge konfektionsfabrikken den merværdiafgift, der i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a), i direktiv 77/388/EØF normalt ville påhvile underentreprenøren;

Kommissionens rapport om anvendelsen af fravigelsen viser, at de særlige foranstaltninger opfylder betingelserne for anvendelse af direktivets artikel 27;

den 10. juli 1996 vedtog Kommissionen et arbejdsprogram, der indeholder en tidsplan for fremsættelse af forslag, som indebærer en udvikling i etaper hen imod et fælles momssystem for det indre marked;

da den sidste pakke forslag vil blive fremsat i midten af 1999, gives bemyndigelsen indtil den 31. december 1999, hvorved der bliver lejlighed til at vurdere fravigelsens forenelighed med den samlede fremgangsmåde i det nye fælles momssystem;

denne fravigelse vil ikke få negative virkninger for De Europæiske Fællesskabers egne momsindtægter —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
2.

Det er nødvendigt at udfylde en blanket E 121 og en blanket E 127 særskilt for hver enkelt pensions- eller rentemodtager og for hvert enkelt familiemedlem til en pensions- eller rentemodtager.
AFSSA — Fougères (Laboratoire d'études et de recherches sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants)La Haute Marche35133 Javené

AFSSA — Maisons-Alfort (Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et les procédés agro-alimentaires)23, avenue du Général-de-Gaulle94706 Maisons-Alfort Cedex

Ινστιτούτο Υγιεινής Τροφίμων ΑθηνώνInstitute of Food Hygiene of AthensNeapoleos 25,153 10 Aghia Paraskevi, AthensΝεαπόλεως 2515310 Αγ. Παρασκευή, Αθήνα

Ινστιτούτο Βιοχημείας, Τοξικολογίας και Διατροφής των ΖώωνInstitute of Biochemistry, Toxicology and FeedNeapoleos 25153 10 Aghia Paraskevi, AthensΝεαπόλεως 2515310 Αγ. Παρασκευή, Αθήνα

Malta

Laboratorju Veterinarju Nazzjonali Dipartiment ta’ l-Ikel Alimentari u DjanjostikaTaqsima ta’ l-Ikel u Attivita’ VeterinarjaMinisteru għall-Affarijiet Rurali u l-AmbjentNational Veterinary Laboratory Department of Food Health and DiagnosticsFood and Veterinary Regulation DivisionMinistry for Rural Affairs and the EnvironmentAlbertownMarsa
1998D0161 — DA — 01.01.2006 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS BESLUTNING

af 16. februar 1998

om bemyndigelse af Kongeriget Nederlandene til at indføre en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og artikel 28a, stk. 1, i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter

(98/161/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ( 1 ), særlig artikel 27,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i direktivet, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse;

ved skrivelse modtaget i Kommissionen den 9. juni 1997 har Kongeriget Nederlandene anmodet om tilladelse til at indføre en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og artikel 28a, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF;

i overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, i direktiv 77/388/EØF er de øvrige medlemsstater den 10. september 1997 blevet underrettet om Kongeriget Nederlandenes anmodning;

foranstaltningen omfatter dels en momsfritagelse for levering og erhvervelse inden for Fællesskabet af genvundne materialer og affald, undtagen nonferrometaller, foretaget af afgiftspligtige, hvis omsætning er på mindre end 2,5 mio. NLG, og dels en momsfritagelse for levering og erhvervelse inden for Fællesskabet af nonferrometaller;

afgiftspligtige, hvis virksomhed er omfattet af de momsfritagelser, denne ordning indebærer, kan på de betingelser, der er fastsat af Kongeriget Nederlandene, opnå tilladelse til at undlade at lade sådanne transaktioner være omfattet af ordningen;

ordningen udgør på én og samme tid en forenkling og en foranstaltning til bekæmpelse af svig, idet den giver mulighed for at fritage en kategori af afgiftspligtige, der kræver en uforholdsmæssig stor kontrol- og afgiftsopkrævningsindsats i forhold til indtægterne;

ordningen opfylder derved betingelserne i artikel 27 i direktiv 77/388/EØF;

Kommissionen vedtog den 10. juli 1996 et arbejdsprogram med en tidsplan, ifølge hvilket der progressivt og etapevis foreslås indført et fælles momssystem for det indre marked;

tilladelsen gives indtil den 31. december 1999, idet det så på dét tidspunkt kan vurderes, hvorledes fritagelsen harmonerer med den praksis, der gælder efter det nye fælles momssystem;

denne fravigelse vil ikke få nogen indvirkning på De Europæiske Fællesskabers egne momsindtægter —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
1998R1434 — DA — 01.01.2006 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

No

Berigtiget ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1434/98

af 29. juni 1998

om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Rådets forordning (EØF) nr. 2115/77 af 27. september 1977 om forbud mod direkte fiskeri og landing af sild bestemt til industrien, bortset fra fødevareindustrien ( 3 ), bygger på en situation med overudnyttelse, som ikke længere findes i mange geografiske områder;

sildebestandene i Østersøen, Bælterne og Øresund er for øjeblikket ikke truede; mere økonomisk anvendelse af disse bestande gør det muligt at befiske dem til andet end fødevareindustrien; der er ikke behov for restriktioner med hensyn til det industrielle formål, med henblik på hvilket landinger fra disse bestande finder sted;

industrifiskeri efter sild i Østersøen kan give anledning til betydelige bifangster af unge torsk; dette fiskeri bør derfor ikke tillades i områder med mange unge torsk;

sildebestandens tilstand i Nordsøen, Skagerrak og Kattegat giver anledning til alvorlig bekymring;

for andre sildebestande i det nordøstlige Atlanterhav giver det nuværende fiskerimønster, dvs. fiskeri til fødevareindustrien, anledning til en tilstrækkelig høj udnyttelsesgrad; ændringer i fiskerimønsteret for disse bestande er derfor ikke ønskelige;

niveauet for bifangster af sild bør begrænses ved industrifiskeri efter andre arter; bifangster, der tages på grundlag af sådanne begrænsninger, kan anvendes til industrien;

ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ( 4 ) kan der fra den 1. juli 1998 foretages satellitovervågning af fartøjer, der driver industrifiskeri;

i Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund ( 5 ) fastsættes betingelser for sildefiskeri i disse farvande;

i Rådets forordning (EF) nr. 894/97 af 29. april 1997 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne ( 6 ) fastsættes betingelser for opbevaring om bord og landing af sild fanget i region 1 og 2 med redskaber, der almindeligvis anvendes til fiskeri til industrien, bortset fra fødevareindustrien —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
1998R1279 — DA — 01.08.2005 — 009.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

▼M6

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1279/98

af 19. juni 1998

om gennemførelsesbestemmelser for de toldkontingenter for oksekød, som ved Rådets afgørelse 2003/286/EF og 2003/18/EF er fastsat for Bulgarien og Rumænien

▼B

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3066/95 af 22. december 1995 om indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for visse landbrugsprodukter og om autonom og midlertidig tilpasning af visse landbrugsindrømmelser, der er fastsat i Europaaftalerne, for at tage hensyn til den landbrugsaftale, der blev indgået under Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger ( 1 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1595/97 ( 2 ), særlig artikel 8, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved forordning (EF) nr. 3066/95 blev der fastsat toldkontingenter for oksekød til nedsat toldsats; der bør vedtages flerårige gennemførelsesbestemmelser; de årlige bestemmelser, der tidligere blev anvendt for de samme kontingenter, bør følges;

for at sikre, at de fastsatte mængder indføres korrekt, bør udstedelsen af licenserne fordeles over forskellige perioder;

ordningen bør forvaltes ved hjælp af importlicenser; der bør i dette øjemed blandt andet gives regler for indgivelse af ansøgninger samt for de oplysninger, som skal være anført på ansøgningerne og i licenserne, idet der herved eventuelt sker afvigelse af en række bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter ( 3 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/98 ( 4 ), og Kommissionens forordning (EF) nr. 1445/95 af 26. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2377/80 ( 5 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 759/98 ( 6 ); derudover bør det fastsættes, at licenser og attester udstedes efter en betænkningstid og eventuelt ved anvendelse af en standardprocentsats for nedsættelse;

den risiko for spekulation, der består i denne ordning for oksekød, gør det nødvendigt at fastlægge nøjagtige betingelser for de erhvervsdrivendes adgang til ordningen;

de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Oksekød —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
1998D0500 — DA — 01.01.2007 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 20. maj 1998

om oprettelse af sektordialogudvalg til fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan

(meddelt under nummer K(1998) 2334)

(EØS-relevant tekst)

(98/500/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og

ud fra følgende betragtninger:

Ved traktatens artikel 118 B er det fastsat, at Kommissionen bestræber sig på at udvikle dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, idet denne dialog, hvis parterne finder det ønskeligt, kan føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser;

i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder fastsættes det i nr. 12, at arbejdsgiverne eller arbejdsgiverorganisationerne på den ene side og arbejdstagerorganisationerne på den anden side har ret til under de vilkår, der gælder efter national lovgivning og praksis, at forhandle og indgå kollektive overenskomster. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, der skal udvikles, kan, hvis parterne finder det ønskeligt, føre til, at der knyttes aftalemæssige forbindelser, navnlig på tværfagligt plan og sektorplan;

Kommissionen har som svar på meddelelsen af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan ( 1 ) fået kraftig støtte fra alle involverede parter til sit forslag om at styrke den sektorielle sociale dialog;

Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 18. juli 1997 ( 2 ) som svar på Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog krævet, at den sektorielle sociale dialog tillægges særlig betydning, da virkningerne af henholdsvis regulering og deregulering på beskæftigelsen i de enkelte erhvervssektorer bedst kan vurderes inden for rammerne af den sektorielle dialog;

Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i sin udtalelse af 29. januar 1997 ( 3 ) som svar på Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog erklæret, at den sektorielle dialog skal være effektiv, omkostningseffektiv og målrettet;

forholdene i de forskellige medlemsstater viser klart, at arbejdsmarkedets parter må deltage aktivt i drøftelser vedrørende en forbedring af leve- og arbejdsvilkårene i deres sektor; et sektordialogudvalg, der er knyttet til Kommissionen, er det bedst egnede middel til at sikre denne deltagelse, idet der på fællesskabsplan skabes et repræsentativt forum for de pågældende socioøkonomiske kræfter;

Kommissionen bør søge at sikre, at medlemskabet af og aktiviteterne i sektordialogudvalgene bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd;

de eksisterende paritetiske udvalg bør afløses af sektordialogudvalg; afgørelserne om nedsættelse af førstnævnte udvalg bør derfor ophæves —

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
(3)

ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen ( 4 ) erstattes enhver henvisning til ecuen i retlige instrumenter med en henvisning til euroen i forholdet 1:1; traktatens artikel 109 L, stk. 4, andet punktum, fastsætter, at vedtagelsen af omregningskurserne ikke i sig selv ændrer ecuens værdi udadtil; dette sikres ved som omregningskurser at vedtage vekselkurserne i forhold til ecuen for valutaerne i de medlemsstater, der indfører euroen, som disse beregnes af Kommissionen den 31. december 1998 efter den etablerede procedure for beregning af de daglige officielle vekselkurser for ecuen;
1998E0409 — DA — 28.01.2008 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B FÆLLES HOLDNING af 29. juni 1998 fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende Sierra Leone (98/409/FUSP) (EFT L 187, 1.7.1998, p.1)

Ændret ved:









▼B

FÆLLES HOLDNING

af 29. juni 1998

fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende Sierra Leone

(98/409/FUSP)







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til Den Europæiske Union, særlig artikel J.2, og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Den 5. juni 1998 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution 1171 (1998), hvori det udtrykte tilfredshed med Sierra Leones regerings bestræbelser på at genindføre fredelige og sikre forhold i landet, genetablere effektive administrative forhold og den demokratiske proces samt fremme national forsoning; FN's Sikkerhedsråd beklagede i ovennævnte resolution den fortsatte modstand mod Sierra Leones lovmæssige regering og understregede betydningen af, at alle oprørere straks indstiller grusomhederne, ophører med deres modstand og nedlægger våbnene; forbuddene i FN's Sikkerhedsråds tidligere resolution 1132 (1997) er ophævet; resolution 1171 (1998) skal iværksættes i hele Den Europæiske Union — FASTLAGT FØLGENDE FÆLLES HOLDNING:







Artikel 1

Der indføres forbud mod salg og levering af våben og alt dertil knyttet materiel af alle typer, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil, til Sierra Leone, i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolution 1171 (1998) ( 1 ), jf. dog undtagelserne i artikel 2 og 3.

Artikel 2

Restriktionerne i artikel 1 gælder ikke for Sierra Leones regering, på betingelse af at disse leverancer undersøges af FN og FN's medlemsstater i henhold til punkt 2 og 4 i FN's Sikkerhedsråds resolution 1171 (1998).

Artikel 3

Restriktionerne i artikel 1 gælder ikke salg og levering af våben og dertil knyttet materiel til anvendelse i Sierra Leone alene af den militære observationsgruppe under Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOMOG) eller De Forenede Nationer.

Artikel 4

Medlemsstaterne hindrer i henhold til deres nationale lovgivning indrejse i deres område eller transit gennem deres område for alle ledende medlemmer af den tidligere militærjunta og af Den Revolutionære Enhedsfront (RUF).

De personer, der er berørt af denne foranstaltning, identificeres i henhold til punkt 5 i FN's Sikkerhedsråds resolution 1171 (1998). Der kan gøres undtagelser i henhold til punkt 5 i resolutionen ( 2 ).

▼M1

Den i stk. 1 nævnte foranstaltning gælder ikke for rejser, der foretages af vidner, som skal give møde for Den Særlige Domstol for Sierra Leone.

▼B

Intet i første afsnit forpligter en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse i sit område.

Artikel 5

Fælles holdning 97/826/FUSP ( 3 ) ophæves.

Artikel 6

Denne fælles holdning har virkning fra den 5. juni 1998.

Artikel 7

Den fælles holdning offentliggøres i Tidende.