1996R1107 — DA — 01.05.2004 — 007.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union

Berigtiget ved:

▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1107/96

af 12. juni 1996

om registrering af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler ( 1 ), særlig artikel 17, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2081/92 har medlemsstaterne inden seks måneder efter datoen for forordningens ikrafttræden underrettet Kommissionen om, hvilke ved lov beskyttede betegnelser eller hævdvundne betegnelser de ønskede at registrere;

undersøgelsen af, om disse betegnelser er i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2081/92, viste, at nogle af dem er i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte forordning og bør registreres og dermed beskyttes på EFplan som geografisk betegnelse eller oprindelsesbetegnelse;

artsbetegnelser registreres ikke;

artikel 7 finder ikke anvendelse på proceduren i artikel 17;

ifølge artikel 14, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2081/92 registreres en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse ikke, såfremt registreringen på baggrund af et mærkes omdømme og anseelse og varigheden af dets anvendelse vil kunne vildlede forbrugeren med hensyn til produktets virkelige oprindelse;

hvis en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, hvis navn allerede er registreret som mærke, er beskyttet på en enkelt producents initiativ efter kriterierne i artikel 1 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2037/93 ( 2 ), kan denne producent ikke forhindre andre producenter i det afgrænsede område, der producerer efter den registrerede varespecifikation, i at anvende den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller den beskyttede geografiske betegnelse;

hvis der er mulighed for, at et mærke og en registreret oprindelsesbetegnelse eller en registreret geografisk betegnelse eksisterer side om side, kan mærkets brug svarende til en af de i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2081/92 omhandlede situationer fortsætte, når mærket opfylder betingelserne i artikel 14, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2081/92;

visse medlemsstater har meddelt, at der ikke var anmodet om beskyttelse for visse dele af betegnelser, og at der bør tages hensyn hertil;

registreringen af beskyttede oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser fritager ikke for forpligtelsen til at overholde gældende bestemmelser om landbrugsprodukter og levnedsmidler;

ved afstemningen afgav den komité, der er fastsat i artikel 15 i forordning (EØF) nr. 2081/92, ikke udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist; efter nævnte artikel forelagde Kommissionen af mangel på udtalelse fra komitéen Rådet et forslag, for at det kunne træffe afgørelse med kvalificeret flertal inden for tre måneder; da Rådet ikke har truffet afgørelse inden for denne frist, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: