1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1251/1999
af 17. maj 1999
om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 2704/1999 af 14. december 1999 L 327 12 21.12.1999
►M2Rådets forordning (EF) nr. 1672/2000 af 27. juli 2000 L 193 13 29.7.2000
►M3Rådets forordning (EF) nr. 1038/2001 af 22. maj 2001 L 145 16 31.5.2001
Ændret ved:
►A1Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse
og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1251/1999
af 17. maj 1999
om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markaf-
grøder
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (4),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (5), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Sigtet med den fælles landbrugspolitiker at nå de mål, der er
fastsat i traktatens artikel 33, under hensyntagen til markedssi-
tuationen;
(2)for at skabe større ligevægt på markedet blev der indført en nystøtteordning ved Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse
markafgrøder (
6);
(3)efter 1992-reformen af den fælles landbrugspolitiker der indtrådt
en betydelig forbedring med hensyn til markedsligevægten;
(4)jordudtagningen under den støtteordning for producenter af visse
markafgrøder, som blev indført i 1992, har sammen med en
sænkning af interventionsprisen medvirket til at holde produkti-onen under kontrol, samtidig med at en øget konkurrenceevnemed hensyn til priserne har gjort det muligt at anvende betyde-ligt større kornmængder på hjemmemarkedet, navnlig til foder;
(5)støtten ifølge den i 1992 indførte ordning bør videreføres, idetder dog bør tages hensyn til markedsudviklingen og de erfa-ringer, der er opnået i forbindelse med anvendelsen af dennuværende ordning;
(6)medlemsstaterne kan under visse omstændigheder lade græsensi-
lage være omfattet af arealbetalingerne under denne ordning;
(7)ved ændringen af støtteordningen er det nødvendigt at tage
hensyn til Fællesskabets internationale forpligtelser;
(8)den bedste måde at opnå markedsligevægt på er at tilnærme
Fællesskabets kornpriser til verdensmarkedspriserne og at
indføre ikke-afgrødespecifikke arealbetalinger;
(9)arealbetalingerne bør ændres, hvis markedsbetingelserne ikkesvarer til dem, der i øjeblikket forventes;
(10)det støtteberettigede areal bør begrænses til arealer med markaf-grøder og arealer, der tidligere er udtaget af produktionen medoffentlig støtte;
(11)hvis det samlede areal, for hvilket der ansøges om støtte underordningen, overstiger basisarealet, bør der foretages en reduktion1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 4.
(2) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 284 af 14.9.1998, s. 55.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3.
(6) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 12. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1624/98 (EFT L 210 af 28.7.1998, s. 3).
▼B
af det støtteberettigede areal pr. bedrift for at sikre markedslige-
vægten;
(12)medlemsstaterne kan anvende et eller flere nationale basisa-realer; det er hensigtsmæssigt, at de medlemsstater, der vælgerdenne mulighed, kan underopdele det enkelte nationale basis-areal i delbasisarealer; hvis et nationalt basisareal overskrides,
bør medlemsstaten kunne koncentrere de foranstaltninger, der
skal anvendes, helt eller delvis på de delbasisarealer, for hvilkeoverskridelsen er konstateret;
(13)arealbetalingerne bør afspejle de særlige strukturelle karakteri-stika, der påvirker udbyttet; det bør overlades tilmedlemsstaterne at udarbejde en regionaliseringsplan baseret påobjektive kriterier; der bør fastlægges et ensartet gennemsnitligudbytte i regionaliseringsplanerne; i planerne tages der hensyn
til gennemsnitsudbyttet i de enkelte regioner i en given periode
og til eventuelle strukturforskelle mellem de enkelte produkti-onsområder; der bør fastsættes en særlig procedure forbehandlingen af disse planer på fællesskabsplan;
(14)det bør tillades, at der anvendes forskellige udbytter for vandedeog ikke-vandede arealer, under forudsætning af at der fastsætteset særskilt basisareal for vandede afgrøder, uden at det samledebasisareal derved udvides;
(15)majs har et anderledes udbytte, som adskiller det fra andre korn-arter og derfor kan berettige til særbehandling;
(16)med henblikpå beregningen af arealbetalingerne bør et grund-beløb pr. ton multipliceres med det »gennemsnitligekornudbytte«, der er fastslået for den pågældende region; nårder er fastsat forskellige udbytter for majs og for andre kornarter,bør der anvendes særskilte basisarealer for majs;
(17)der bør fastsættes et enkelt grundbeløb for markafgrøder; grund-beløbet pr. ton bør forøges under hensyntagen til den trinvisenedsættelse af interventionsprisen for korn; der bør fastsættes en
særlig støtte for proteinafgrøder for at bevare deres konkurrence-
evne over for korn;
(18)i tilfælde af en endelig nedsættelse af interventionsprisen
forhøjes grundbeløbet, idet der anvendes samme godtgørelsessats
som for produktionsårene 2000/2001 og 2001/2002;
(19)der bør fastsættes en særlig ordning for hård hvede for at sikre,
at produktionen af hård hvede er af en sådan størrelse, at den
kan dække forarbejdningsindustriens behov, uden at dette dogbør medføre overdrevne udgifter for budgettet; dette mål kanopnås ved at indføre en supplerende betaling, der for hver berørtmedlemsstat begrænses til et maksimumsareal for hård hvede; en
overskridelse af dette areal bør medføre en justering af de
indgivne ansøgninger;
(20)desuden foregår produktionen af hård hvede i nogle medlems-
stater ofte i områder uden for de traditionelle
produktionsområder; det er ønskeligt at sikre denne produktionet vist omfang gennem ydelse af en særlig støtte;
(21)for at kunne opnå arealbetalingerne bør producenterne væreforpligtet til at udtage en forud fastlagt andel af deres arealmed markafgrøder; de udtagne arealer bør passes, således atbestemte mindstenormer for miljøbeskyttelse overholdes; deudtagne arealer bør også kunne anvendes til nonfoodproduktion,forudsat at der kan foretages effektiv kontrol;
(22)i den aktuelle markedssituation bør udtagningskravet nedsættestil 10 % for perioden 2000-2006; denne procentsats bør kunnetages op til fornyet overvejelse under hensyntagen til udvik-
lingen i produktionen og på markedet;
(23)der bør ydes en rimelig godtgørelse for udtagningsforpligtelsen;
godtgørelsen bør svare til arealbetalingerne for korn;1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 3
▼B
(24)udtagningsforpligtelsen bør ikke gælde for mindre producenter,
hvis ansøgninger om arealbetalinger ligger under et vist niveau;
dette niveau bør fastsættes;
(25)for frivillig udtagning kan producenterne få udtagningsbetalingfor yderligere udtagne arealer; medlemsstaterne bør fastsætte et
maksimumsareal;
(26)arealbetalingerne bør udbetales en gang om året for et givet
areal; arealer, der ikke blev dyrket umiddelbart inden ikrafttræ-delsen af forordning (EØF) nr. 1765/92, bør ikke være
støtteberettigede; for at tage hensyn til en række særlige situati-
oner, hvor denne bestemmelse er urimeligt restriktiv, bør dertillades visse undtagelser, som forvaltes af medlemsstaterne;
(27)det er nødvendigt at fastlægge visse betingelser for ansøgningom arealbetaling og at præcisere, hvornår udbetalingen til produ-centerne skal finde sted;
(28)tidspunkterne for betalingen bør fastsættes således, at det sikres,
at afsætningen af markafgrøder fordeler sig jævnt over høståret;
(29)udsåningstidspunkterne bør tilpasses naturforholdene i de enkelte
produktionsområder;
(30)det er nødvendigt at fastsætte overgangsregler for afskaffelsen afde agrødespecifikke betalinger for oliefrø fra produktionsåret2002/2003; nogle af de nuværende bestemmelser i denne sektorskal bevares under hensyn til Fællesskabets internationale
forpligtelser;
(31)medlemsstaternes udgifter som følge af forpligtelserne i forbin-
delse med anvendelsen af denne forordning bør finansieres afFællesskabet efter artikel 1 og 2 i Rådets forordning (EF)
nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles
landbrugspolitik(
1);
(32)det er nødvendigt at fastsætte overgangsforanstaltninger og atgive Kommissionen mulighed for i givet fald at indføre yderli-
gere overgangsforanstaltninger;
(33)tilpasningerne af støtteordningen for markafgrøder bør indføres
fra høståret 2000/2001;
(34)som følge af disse tilpasninger af den nuværende støtteordningog tidligere ændringer vil det af hensyn til klarheden værehensigtsmæssigt at lade forordning (EØF) nr. 1765/92 erstatte afen ny forordning —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ved denne forordning indføres en ordning med arealbetalinger til
producenter af markafgrøder.
2. I denne forordning:
— omfatter høståret/produktionsåret perioden 1. juli til 30. juni
— forstås ved »markafgrøder« de i bilag I nævnte produkter.
3. Medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan lade
græsensilage omfatte af arealbetalingen til markafgrøder på de sammebetingelser som dem, der gælder for markafgrøder.
KAPITEL I
Artikel 2
1. Fællesskabets producenter af markafgrøder kan ansøge om areal-
betaling på de i denne forordning fastsatte betingelser.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 4
(1) Se side 103 i denne EFT.
▼B
2. Arealbetalingen fastsættes pr. hektar og differentieres regionalt.
Arealbetalingen ydes for det areal, hvor der dyrkes markafgrøder, ellersom er udtaget i overensstemmelse med artikel 6, og som ikke over-
stiger et regionalt basisareal. Dette fastlægges som det gennemsnitlige
antal hektarer i en region, hvor der dyrkes markafgrøder, eller, efteromstændighederne, som er udtaget af produktionen i overensstemmelsemed en offentligt finansieret ordning i 1989, 1990 og 1991. En regionbetyder i denne forbindelse en medlemsstat eller en region i medlems-
staten, alt efter den pågældende medlemsstats valg.
For Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen,
Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet fastlægges de regionalebasisarealer som det gennemsnitlige antal hektarer i en region, hvorder er dyrket markafgrøder tre år i træk i perioden 1997-2001. Desamlede regionale basisarealer for hver af disse medlemsstater må
ikke overstige de basisarealer, der er omhandlet i bilag VI.
3. Producenter, der ansøger om arealbetaling, er forpligtet til at
udtage en del af arealet på deres bedrift af produktionen, og får engodtgørelse for denne forpligtelse.
4. Hvis det samlede areal, for hvilket der ansøges om betaling under
ordningen for markafgrøder, herunder det under ordningen undtagneareal, overstiger basisarealet, foretages der en forholdsmæssig nedsæt-telse af den enkelte landbrugers støtteberettigede areal for alle de
betalinger, der i den pågældende region i samme produktionsår ydes i
henhold til denne forordning.
Arealer, for hvilke der ikke ansøges om betaling efter nærværende
forordning, men som anvendes som grundlag for en ansøgning omstøtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj1999 om den fælles markedsordning for oksekød (
1), medtages også
ved beregningen af det samlede areal, for hvilket der er ansøgt om
betaling.
5. Hvis en medlemsstat lader græsensilage omfatte af arealbeta-
lingen for markafgrøder, fastlægges der et særskilt basisareal. Hvisbasisarealet for markafgrøder ikke nås i løbet af et produktionsår, kande resterende hektarer for samme produktionsår udloddes til det tilsva-rende basisareal.
6. Hvis en medlemsstat har valgt at fastlægge et eller flere nationale
basisarealer, kan den underopdele hvert af disse i delbasisarealer på
grundlag af objektive kriterier, der skal fastlægges af medlemsstaten.
Med henblik på dette stykke skal basisarealerne »Secano« og
»Regadío« betragtes som nationale basisarealer.
Hvis et nationalt basisareal overskrides, kan den pågældende medlems-
stat efter objektive kriterier helt eller delvis koncentrere deforanstaltninger, der finder anvendelse ifølge stk. 4, på de delbasisa-realer, for hvilke der er konstateret en overskridelse.
Medlemsstater, der har valgt at anvende den mulighed, der er nævnt i
dette stykke, underretter senest den 15. september producenterne og
Kommissionen om deres valg og om de nærmere bestemmelser for
anvendelsen.
Artikel 3
1. I forbindelse med fastsættelsen af de gennemsnitsudbytter, der
skal anvendes til beregning af arealbetalingen, udarbejder hvermedlemsstat en regionaliseringsplan med angivelse af de relevante,objektive kriterier for afgrænsningen af de enkelte produktionsregioner,så der opnås særskilte homogene områder.
Med henblikherpå udarbejder medlemsstaterne regionaliseringspla-
nerne under behørig hensyntagen til eventuelle særlige forhold. De1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 5
(1) Se side 21 i denne EFT.▼A1
▼B
▼B
kan navnlig graduere gennemsnitsudbytterne for at tage hensyn til
eventuelle strukturforskelle mellem produktionsregionerne.
2. Endvidere kan medlemsstaterne i deres regionaliseringsplaner
anvende et udbyttetal for majs, der er forskelligt fra udbyttetallet forandre kornarter.
a) Såfremt udbyttet for majs er højere end udbyttet for andre kornarter,
skal der særskilt for majs fastsættes et basisareal, som omhandlet iartikel 2, stk. 2, der omfatter en eller flere majsproduktionsregionerefter medlemsstatens eget valg.
Medlemsstaterne kan i de pågældende regioner ligeledes fastsætte
særskilte basisarealer for andre markafgrøder end majs. Hvis majs-
basisarealet i dette tilfælde ikke nås i løbet af et høstår, udloddes de
resterende hektarer for samme høstår til det tilsvarende basisarealfor andre markafgrøder end majs.
b) Såfremt udbyttet for majs svarer til eller er lavere end udbyttet for
andre kornarter, kan der ligeledes fastsættes et basisareal særskilt formajs i henhold til litra a). Vælger medlemsstaten at fastsætte et
basisareal for andre markafgrøder end majs, gælder følgende:
— hvis majsbasisarealet ikke nås i løbet af et høstår, kan de rester-
ende hektarer for samme høstår udloddes til de tilsvarende
basisarealer for andre markafgrøder
— hvis basisarealet for andre markafgrøder end majs ikke nås i
løbet af et produktionsår, kan de resterende hektarer for samme
produktionsår udloddes til det pågældende majsbasisareal.
Overskrides disse basisarealer, anvendes artikel 2, stk. 4.
3. Medlemsstaterne kan i deres regionaliseringsplaner fastsætte
forskellige udbytter for vandede og ikke-vandede arealer. I så faldskal medlemsstaten fastsætte et særskilt basisareal for arealer medvandede afgrøder.
Det vandede basisareal skal være lig med det gennemsnitlige areal, der
fra 1989 til 1991 blev vandet med henblik på dyrkning af markaf-grøder, herunder forhøjelser i medfør af artikel 3, stk. 1, fjerde afsnit,sidste punktum, i forordning (EØF) nr. 1765/92. Det vandede basisareali Portugal skal dog gradvis forøges med indtil 60 000 ha for de arealer,
hvor det er fastslået, at investeringen i vanding er begyndt efter den
1. august 1992. Denne forøgelse kan helt eller delvis lægges til detvandede majsareal som omhandlet i stk. 2.
Fastsættelsen af det vandede basisareal må ikke føre til en forøgelse af
det samlede basisareal for den pågældende medlemsstat. Overskridesdet vandede basisareal, finder artikel 2, stk. 4, anvendelse.
Hvis det vandede areal ikke nås i løbet af et givet produktionsår,
fordeles de resterende hektarer for samme produktionsår på de tilsva-rende ikke-vandede basisarealer.
4. Regionaliseringsplanen skal under alle omstændigheder sikre, at
det gennemsnitsudbytte for den pågældende medlemsstat, som er fast-
lagt for perioden i overensstemmelse med de i stk. 5 nævnte kriterier,overholdes.
5. For hver enkelt produktionsregion skal medlemsstaten give
nærmere oplysninger om arealerne med og udbyttet af de markaf-grøder, der er produceret i den pågældende region i femårsperioden1986/1987-1990/1991. Der beregnes et gennemsnitligt kornudbytte forhver enkelt region, idet der ses bort fra året med det største og åretmed det mindste udbytte i den pågældende periode.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 6
▼B
Denne forpligtelse kan dog for så vidt angår:
— portugisiskk orn opfyldes ved at fremlægge data, som er blevet
meddelt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3653/90 af
11. december 1990 om overgangsbestemmelser for den fælles
markedsordning for korn og ris i Portugal (1)
— de fem nye tyske delstater opfyldes ved at anføre det gennemsnit-
lige udbytte, der gælder i de andre tyske delstater
— Italien og Spanien opfyldes ved at fastsætte referenceudbyttet til
henholdsvis 3,9 t/ha og 2,9 t/ha
— Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Malta,
Polen, Slovenien og Slovakiet opfyldes ved at fastsætte referenceu-
dbyttet til de niveauer, der er omhandlet i bilag VI.
Hvis en medlemsstat beslutter at behandle
— majs anderledes end andre kornarter, skal der anføres et gennem-
snitsudbytte for majs og for andre kornarter, idetgennemsnitsudbyttet dog ikke må ændres
— vandede arealer særskilt i forhold til ikke-vandede arealer, skal der
anføres et gennemsnitsudbytte for hver af de to arealkategorier, idetdet samlede gennemsnitsudbytte dog ikke må ændres
6. Medlemsstaterne forelægger deres regionaliseringsplan for
Kommissionen senest den 1. august 1999 sammen med al nødvendigdokumentation. De kan opfylde denne forpligtelse ved at henvise tilden regionaliseringsplan, de har forelagt Kommissionen i henhold tilforordning (EØF) nr. 1765/92.
Kommissionen gennemgår de af medlemsstaterne forelagte regionalise-
ringsplaner og sikrer sig, at hver enkelt plan er baseret på relevante,objektive kriterier og er i overensstemmelse med de foreliggende
oplysninger om tidligere år. Kommissionen kan fremsætte indsigelser
mod planer, der ikke er forenelige med de ovennævnte kriterier,navnlig med medlemsstatens gennemsnitsudbytte. I så fald skal planenjusteres af den pågældende medlemsstat, efter at den har rådført sigmed Kommissionen.
Medlemsstaten kan efter anmodning fra Kommissionen eller på eget
initiativ ændre regionaliseringsplanen efter den i denne artikel beskr-evne procedure.
7. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 1 vælger at fastlægge
produktionsregioner, hvis afgrænsning ikke svarer til afgrænsningen afde regionale basisarealer, forelægger den Kommissionen en oversigt
over alle ansøgninger om betaling og de hertil svarende udbytter.
Fremgår det af disse oplysninger, at det gennemsnitsudbytte, der følgeraf regionaliseringsplanen for 1993, eller at det gennemsnitsudbytte, derfor Østrig, Finland og Sverige følger af planen for 1995, ►
A1eller at
det udbytte, der er fastsat i stk. 5 for Cypern, Den Tjekkiske Republik,Estland, Ungarn, Italien, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet og
Slovenien og Spanien er overskredet ◄i en medlemsstat, nedsættes
alle betalinger i denne medlemsstat for det følgende produktionsår iforhold til den konstaterede overskridelse. Denne bestemmelse finderdog ikke anvendelse, når den mængde udtrykt i tons korn, for hvilkender er indgivet ansøgninger, ikke overstiger den mængde, der frem-
kommer ved at multiplicere medlemsstatens samlede basisareal med
ovennævnte gennemsnitsudbytte.
Medlemsstaterne kan vælge at kontrollere, om der har været en even-
tuel overskridelse af gennemsnitsudbyttet for hvert enkelt basisareal. I
så fald finder bestemmelserne i dette stykke anvendelse på betalingernefor hvert af de berørte basisarealer.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 7
(1) EFT L 362 af 27.12.1990, s. 28. Forordningen er ændret ved Kommission-
ens forordning (EF) nr. 1664/95 (EFT L 158 af 8.7.1995, s. 13).▼A1
▼B
▼B
Artikel 4
1. Med forbehold af artikel 10 foretages beregningen af arealbeta-
lingen ved at multiplicere grundbeløbet pr. ton med det
gennemsnitlige kornudbytte, der er fastsat i regionaliseringsplanen forden pågældende region.
2. Den i stk. 1 nævnte beregning foretages ved anvendelse af det
gennemsnitlige kornudbytte. Hvis majs behandles særskilt, anvendes
»majsudbyttet« dog for majs og udbyttet for »andre kornarter endmajs« for korn, oliefrø, hørfrø og hør og hamp bestemt til fiberproduk-tion.
3. Grundbeløbet fastsættes slåedes:
for proteinafgrøder:
— 72,50 EUR/t fra produktionsåret 2000/2001
for korn, græsensilage og udtagning:
— 58,67 EUR/t for høståret/produktionsåret 2000/2001
— 63,00 EUR/t fra høståret/produktionsåret 2001/2002
►
M2for hørfrø og hør og hamp bestemt til fiberproduktion ◄:
— 88,26 EUR/t for produktionsåret 2000/2001
— 75,63 EUR/t for produktionsåret 2001/2002— 63,00 EUR/t fra produktionsåret 2002/2003
for oliefrø:
— 63,00 EUR/t fra produktionsåret 2002/2003.
Beløbet 63 EUR/t kan forhøjes fra produktionsåret 2002/2003 på
baggrund af den endelige nedsættelse af interventionsprisen for korn,der er fastsat i artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1766/92.
Denne forhøjelse af arealbetalingerne vil stå i samme forhold til inter-
ventionsprisnedsættelsen som den, der gælder for 2000/2001 og 2001/2002.
4. I Finland og i den del af Sverige, der ligger nord for 62. bredde-
grad, og i visse naboområder med lignende klimatiske forhold, der gørlandbrugsaktiviteter særlig vanskelige, ydes der for korn, oliefrø, hørfrøog hør og hamp bestemt til fiberproduktion en supplerende arealbeta-ling på 19 EUR pr. ton multipliceret med det udbytte, der anvendes tilberegning af arealbetalingen.
Artikel 5
Der udbetales et supplement til arealbetalingen på 344,50 EUR/ha for
det areal, hvor der dyrkes hård hvede i de traditionelle produktionsre-gioner, der er nævnt i bilag II, op til de lofter, der er fastsat i bilag III.
Hvis summen af de arealer, for hvilke der ansøges om supplement til
arealbetalingen, i et produktionsår overstiger det loft, der er anførtovenfor, foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det areal pr.producent, som supplementet kan betales for.
Medlemsstaterne kan dog under iagttagelse af de i bilag III fastsatte
lofter pr. medlemsstat fordele de i nævnte bilag anførte arealer mellem
de produktionsområder, der er anført i bilag II, eller om nødvendigtmellem produktionsregionerne som omhandlet i artikel 3, efter produk-tionen af hård hvede i perioden 1993-1997. Hvis i dette tilfældesummen af de arealer, for hvilke der i en region ansøges om supple-
ment til arealbetalingen, i et produktionsår overstiger det tilsvarende
regionale loft, foretages der en forholdsmæssig nedsættelse af det arealpr. producent, som supplementet kan betales for. Denne nedsættelseforetages efter, at der inden for en medlemsstat er sket en omfordelingaf arealer fra regioner, som ikke har nået deres regionale loft, tilregioner, som har overskredet dette loft.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 8
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
I andre regioner end de i bilag II nævnte med en veletableret produk-
tion af hård hvede ydes der en særlig støtte på 138,90 EUR/ha for etareal på højst det antal ha, der er angivet i bilag IV.
Artikel 5a
1. For hør og hamp bestemt til fiberproduktion er arealbetalingen alt
efter det pågældende tilfælde betinget af, at der bliver indgået en af dekontrakter eller givet det tilsagn, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, iforordning (EF) nr. 1673/2000.
For hamp bestemt til fiberproduktion er arealbetalingen ligeledes
betinget af, at der anvendes sorter, hvis indhold af tetrahydrocannabinolikke overstiger 0,2 %.
2. Medlemsstaterne etablerer et system til kontrol med indholdet af
tetrahydrocannabinol på mindst 30 % af de hamparealer beregnet til
fiberproduktion, der ansøges om støtte for. I tilfælde af at en medlems-
stat opretter en ordning med forhåndsgodkendelse til at dyrke dennævnte afgrøde, er tallet dog mindst 20 %.
Artikel 6
1. Udtagningsforpligtelsen for den enkelte producent, der ansøger
om arealbetaling, fastsættes som en andel af det areal med markaf-
grøder, for hvilket vedkommende har indgivet ansøgning, og denne
andel udtages i henhold til denne forordning.
Grundsatsen for den obligatoriske udtagningsforpligtelse fastsættes til
10 % fra produktionsåret 2000/2001 til produktionsåret 2006/2007.
2. Medlemsstaterne anvender miljøforanstaltninger, som svarer til
den særlige situation, der gælder for det udtagne areal.
3. Udtagne arealer kan anvendes til at:
— tilvejebringe materialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter,
som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug, under
forudsætning af, at der anvendes effektive kontrolordninger
— producere foderbælgplanter på bedrifter, der for den samlede
produktion drives efter forpligtelserne i forordning (EØF) nr. 2092/
91.
Medlemsstaterne bemyndiges til at udbetale national støtte på op til
50 % af de udgifter, der er forbundet med overgang til flerårige
afgrøder til biomasseproduktion på udtagne arealer.
Hvis den mængde biprodukter til konsum eller foderbrug, der sandsyn-
ligvis fremkommer ved dyrkning af oliefrø på udtagne arealer efter
første afsnit, på grundlag af de forventede mængder, der er omfattet afkontrakter, der er indgået med producenterne, vil overstige en milliontons om året udtrykt i sojamelækvivalenter, nedsættes den forventedemængde der kan anvendes efter hver kontrakt til konsum eller foder-
brug, for at begrænse denne mængde til en million tons.
4. Hvis der er fastsat forskellige udbytter for vandede og ikke-
vandede arealer, finder betalingen for udtagning af ikke-vandede
arealer anvendelse. For Portugals vedkommende skal der ved beta-
lingen tages hensyn til den støtte, der er ydet i henhold til forordning(EØF) nr. 3653/90.
5. Producenterne kan få udtagningsbetalingen for frivillig udtagning
af arealer, der overstiger deres forpligtelse. Medlemsstaterne skaltillade landmændene at udtage op til mindst 10 % af det areal medmarkafgrøder, for hvilket der indgives ansøgning, og som udtages ihenhold til denne forordning. En medlemsstat kan fastsætte højere1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 9
▼M2
▼B
▼M3
▼B
▼M1
▼B
▼B
procentsatser, der er afpasset efter de særlige forhold og sikrer en
tilstrækkelig udnyttelse af landbrugsarealerne.
6. Betalingen for udtagningen kan ydes over en flerårig periode på
op til fem år.
7. Producenter, der ansøger om betaling for et areal, der ikke er
større end det areal, der på grundlag af de for den pågældende region
fastlagte udbytter er nødvendigt til produktion af 92 tons korn, er ikkeomfattet af udtagningsforpligtelsen. Bestemmelserne i stk. 5 og 6 finderanvendelse på disse producenter.
8. Uanset artikel 7 kan arealer:
— der udtages med henblikpå miljøvenligt landbrug (artik el 22, 23 og
24 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 omstøtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udvik-lings- og Gararantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændringog ophævelse af visse forordninger) (
1), og som hverken anvendes
til landbrugsformål eller med gevinst for øje til et andet formål
end dem, der er tilladt for andre udtagne arealer i henhold til denne
forordning, eller
— der skovrejses med henblik på skovrejsning (artikel 31 i forordning
(EF) nr. 1257/1999)
som følge af en ansøgning, der er indgivet efter den 28. juni 1995,
medregnes ved det jordudtagningskrav, der er omhandlet i stk. 1, optil den grænse pr. bedrift, som den pågældende medlemsstat måttehave fastsat. Der må kun fastsættes en sådan grænse i det omfang, deter nødvendigt for at undgå, at en uforholdsmæssig stor del af det dispo-
nible fællesskabsbudget for den pågældende ordning koncentreres om
et lille antal bedrifter.
For disse arealer ydes den i artikel 4 nævnte arealbetaling ikke, og
støtten i henhold til artikel 24, stk. 1, eller artikel 31, stk. 1, andet
led, i forodning (EF) nr. 1257/1999 begrænses til et beløb, som højst
er lig med arealbetalingerne for udtagning som anført i artikel 4, stk. 3.
Medlemsstaterne kan beslutte ikke at lade ordningen i dette afsnit
gælde for en ny ansøger i en region, hvor der er stadig risiko for en
betydelig overskridelse af det regionale basisareal.
Artikel 7
Ansøgninger om betalinger kan ikke indgives for arealer, der pr. 31.
december 1991 var græsarealer uden for omdriften, anvendtes til flerå-rige afgrøder eller henlå som skovarealer eller arealer med ikke
landbrugsmæssig udnyttelse. Dog kan der for arealer, der har fået
bevilget støtte i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af29. juni 1970 om den fælles markedsordning for hør og hamp (
2), i
mindst et af produktionsårene 1998/99-2000/01 indgives støtteansøg-ninger for arealer bestemt til dyrkning af hør eller hamp beregnet til
fiberproduktion og evt. den tilhørende obligatoriske braklægning.
For Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen og Slovenien kan ansøg-
ninger om betalinger ikke indgives for arealer, der pr. 31. december2000 var græsarealer uden for omdriften, anvendtes til flerårigeafgrøder eller henlå som skovarealer eller arealer med ikke landbrugs-mæssig udnyttelse. For Slovakiet kan ansøgninger om betalinger ikke
indgives for arealer, der pr. 31. december 2001 var græsarealer uden
for omdriften, blev anvendt til flerårige afgrøder eller henlå som skov-arealer eller arealer med ikke landbrugsmæssig udnyttelse. For Estlandkan ansøgninger om betalinger ikke indgives for arealer, der pr.1. oktober 2002 var græsarealer uden for omdriften, anvendtes til flerå-rige afgrøder eller henlå som skovarealer eller arealer med ikke1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 10
(1) Se side 80 i denne EFT.
(2) EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 2702/1999 (EFT L 327 af 14.12.1999, s. 7).▼M2
▼A1
▼A1
landbrugsmæssig udnyttelse. For Den Tjekkiske Republik kan ansøg-
ninger om betalinger ikke indgives for arealer, der pr. 30. november2002 var græsarealer uden for omdriften, blev anvendt til flerårige
afgrøder eller henlå som skovarealer eller arealer med ikke landbrugs-
mæssig udnyttelse. For Cypern kan ansøgninger om betalinger ikkeindgives for arealer, der pr. 1. december 2002 var græsarealer udenfor omdriften, blev anvendt til flerårige afgrøder eller henlå som skov-arealer eller arealer med ikke landbrugsmæssig udnyttelse.
Medlemsstaterne kan på betingelser, der skal fastlægges nærmere,
fravige disse bestemmelser for at tage hensyn til særlige forhold,navnlig hvad angår arealer, der indgår i et omstruktureringsprogram,eller arealer med flerårige markafgrøder, der normalt indgår i omdriftenmed de i bilag I nævnte afgrøder. I så fald træffer medlemsstaternepassende foranstaltninger for at undgå, at sådanne undtagelser medfører
en betydelig forøgelse af det samlede støtteberettigede landbrugsareal.
Foranstaltningerne kan navnlig bestå i, at arealer, der tidligere var støt-teberettigede, i stedet ikke længere anses som støtteberettigede.
Medlemsstaterne kan ligeledes fravige stk. 1 og stk. 2 for at tage
hensyn til særlige situationer i forbindelse med forskellige former foroffentlige foranstaltninger, når en landbruger på grund af sådanne
foranstaltninger begynder at dyrke jorder, der tidligere ikke var støtte-
berettigede, for at fortsætte sin normale landbrugsvirksomhed, og denpågældende foranstaltning bevirker, at jorder, der oprindeligt var støtte-berettigede, ikke længere er det, således at den samlede mængdestøtteberettigede jorder ikke forøges betydeligt.
Medlemsstaterne kan desuden i visse tilfælde, der ikke er omhandlet i
de to foregående stykker, fravige stk. 1 og 2, hvis de i en plan, der skalforelægges Kommissionen, dokumenterer, at det samlede støtteberetti-gede areal forbliver uændret.
Artikel 8
1. Udbetalingerne finder sted i tidsrummet fra 16. november til
31. januar efter høsten. Når artikel 6, stk. 3, anvendes, finder betalin-gerne dog sted mellem den 16. november og den 31. marts.
2. For at kunne opnå arealbetalingen skal producenten senest den
31. maj forud for høsten have sået frøene og senest den 15. maj haveindgivet en ansøgning.
3. Medlemsstaterne tager de fornødne skridt for at minde ansøgerne
om, at miljølovgivningen skal overholdes.
Artikel 9
Gennemførelsesbestemmelserne til dette kapitel vedtages efter proce-
duren i artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni1992 om den fælles markedsordning for korn (
1), især gennemførelses-
bestemmelserne vedrørende:
— fastlæggelse og forvaltning af basisarealer
— udarbejdelse af produktionsregionaliseringsplaner— græsensilage
— ydelse af arealbetalingen
— det minimumsareal, der kan ydes betaling for; i disse bestemmelser
skal der især tages hensyn til kravene vedrørende overvågning og tilden effektivitet, der tilstræbes med den pågældende ordning
— hård hvede; fastlæggelse af betingelserne for at opnå det i artikel 5
omhandlede supplement til arealbetalingen og betingelserne for atopnå den i nævnte artikel omhandlede særlige støtte, og navnlig1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 11
(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Forordningen er senest ændret ved Kommis-
sionens forordning (EF) nr. 923/96 (EFT L 126 af 24.5.1996, s. 37).▼B
▼A1
▼B
▼B
bestemmelserne vedrørende de regioner, der kan komme i betragt-
ning
— hør og hamp bestemt til fiberproduktion, regler for de kontrakter og
de tilsagn, der er omhandlet i artikel 5a, stk. 1
— hamp bestemt til fiberproduktion, særlige kontrolforanstaltninger og
metoder til at bestemme indholdet af tetrahydrocannabinol
— jordudtagning, navnlig for så vidt angår artikel 6, stk. 3; disse betin-
gelser fastlægger, hvilke foderbælgplanter der kan dyrkes påudtagne arealer, og kan, for så vidt angår første afsnit, første led, inævnte stykke, omhandle dyrkning af produkter uden betaling
— betingelserne for at anvende artikel 7; heri fastlægges de vilkår, på
hvilke undtagelser fra artikel 7 kan tillades, samt medlemsstaternespligt til at forelægge de planlagte foranstaltninger for Kommission-
en til godkendelse
— overholdelse af det aftalememorandum mellem Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om olieaf-
grøder inden for rammerne af den almindelige overenskomst omtold og udenrigshandel (GATT), der blev godkendt ved afgørelse93/355/EØF (
1).
Efter samme procedure kan Kommissionen:
— enten gøre betalingerne betinget af, at der anvendes:
i) særlige frø
ii) certificerede frø af hård hvede og hør og hamp bestemt til fiber-
produktion
iii) bestemte sorter oliefrø, hård hvede, hørfrø og frø af hør og
hamp bestemt til fiberproduktion
— eller give medlemsstaterne mulighed for at opstille sådanne betin-
gelser for ydelse af betalinger
— tillade, at de i artikel 8, stk. 2, nævnte datoer kan ændres for visse
zoner, hvor særlige klimaforhold bevirker, at de normale datoer
ikke kan anvendes
— med forbehold af budgetsituationen og som en undtagelse fra
artikel 8, stk. 1, lade medlemsstaterne tillade, at der i bestemte
regioner inden den 16. november foretages udbetaling af indtil50 % af arealbetalingerne og af betalingen for udtagning af arealeti år, hvor exceptionelle klimatiske forhold har medført et så stortfald i udbyttet, at producenterne står over for alvorlige finansielle
vanskeligheder.
KAPITEL II
Artikel 10
1. For produktionsårene 2000/2001 og 2001/2002 beregnes arealbe-
talingen for oliefrø ved at multiplicere følgende beløb med detgennemsnitlige kornudbytte, der er fastlagt i regionaliseringsplanen iden pågældende region:
— 81,74 EUR/t for produktionsåret 2000/2001
— 72,37 EUR/t for produktionsåret 2001/2002.
Medlemsstaterne har dog mulighed for fortsat at fastsætte oliefrøbeta-
lingen på grundlag af tidligere regionale oliefrøudbytter. I så tilfælde
multipliceres udbytte med 1,95.
2. For produktionsårene 2000/2001 og 2001/2002 fastlægges der et
maksimalt garantiareal for den afgrødespecifikke arealbetaling foroliefrø på 5 482000 hektar nedsat med den procentvise obligatoriskeudtagning af arealer for det pågældende produktionsår, eller med 10 %,1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 12
(1) EFT L 147 af 18.6.1993, s. 25.▼M2
▼M3
▼B
▼M2
▼B
▼B
hvis denne procentsats er mindre end 10 %. Hvis det maksimale garan-
tiareal overskrides efter anvendelsen af artikel 2, nedsætterKommissionen de beløb, der er nævnt i stk. 1, i overensstemmelse
med bestemmelserne i stk. 3 og 4.
3. Hvis det areal med oliefrø, der allerede er blevet udpeget som
berettiget til afgrødespecifikarealbetaling for oliefrø i et givet år, over-stiger de maksimale garantiarealer, nedsætter Kommissionengrundbeløbet for dette år med 1 % for hvert procentpoint, hvormeddet maksimale garantiareal overskrides. Der anvendes særlige regler,
hvis det maksimale garantiareal overskrides med mere end en vis
tærskelprocentsats. Op til denne tærskelprocentsats er nedsættelsen afbeløbet den samme i alle medlemsstaterne. Overskrides tærskelprocent-satsen, foretages der passende yderligere nedsættelser i demedlemsstater, som har overskredet det nationale referenceareal somfastsat i bilag V, nedsat med den i stk. 4 omhandlede procentsats. For
Tysklands vedkommende kan den passende yderligere nedsættelse dog
efter anmodning fra de tyske myndigheder gradueres helt eller delvisefter det regionale basisareal; hvis denne mulighed anvendes, under-retter de tyske myndigheder omgående Kommissionen om deelementer, der indgår i beregningen af de pågældende nedsættelser.
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 23 i forordning
(EØF) nr. 1766/92 omfanget og fordelingen af de nedsættelser, der
skal foretages, og sikrer navnlig, at den vejede gennemsnitlige nedsæt-telse for Fællesskabet som helhed er lig med den procentsats, hvormeddet maksimale garantiareal er blevet overskredet.
4. Den i stk. 3 omhandlede tærskelprocentsats bør fastsættes til 0 %.5. Hvis arealbetalingen for oliefrø nedsættes i overensstemmelse
med stk. 3 og 4, nedsætter Kommissionen de tilsvarende grundbeløbfor det følgende produktionsår med samme procentsats, medmindre
det maksimale garantiareal ikke overskrides i dette år, i hvilket tilfælde
Kommissionen kan beslutte, at der ikke skal foretages en sådan nedsæt-telse.
6. Hvis det maksimale garantiareal for Fællesskabet overskrides i
produktionsåret 2000/2001, skal Kommissionen anvende denprocentsats for nedsættelse af de regionale referencebeløb, der
anvendes for produktionsåret 1999/2000, på det relevante grundbeløb
for produktionsåret 2000/2001.
7. Uanset bestemmelserne i denne artikel kan medlemsstater, hvor
der er fare for, at det i bilag V fastsatte referenceareal overskridesvæsentligt i det efterfølgende produktionsår, begrænse det areal, forhvilket den individuelle producent kan modtage den i denne artikelomhandlede arealbetaling for oliefrø. Denne begrænsning beregnes
som en procentdel af det landbrugsareal, der er fastsat i denne forord-
ning, enten for medlemsstaten eller for det regionale basisareal, oganvendt i forhold til producentens godtgørelsesberettigede areal.Begrænsningen kan differentieres afhængigt af de regionale basisa-realer eller delbasisarealer på grundlag af objektive kriterier.Medlemsstaterne skal give meddelelse om en sådan begrænsning senest
den 1. august i det produktionsår, der går forud for det år, for hvilket
der ansøges om arealbetaling, eller en tidligere dato, hvis det drejer sigom en medlemsstat eller regioner i en medlemsstat, hvor såning medhenblikpå det pågældende produk tionsår foretages inden den 1. august.
8. Nedsættelsen som følge af overskridelse af det maksimale garan-
tiareal, anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne
artikel, kan ikke føre til et beløb på under:
— 58,67 EUR/t for produktionsåret 2000/2001
— 63,00 EUR/t for produktionsåret 2001/2002.
9. Producenterne af konfekturesolsikkefrø, der er sået til høst, kan
ikke modtage den støtte, der ydes i henhold til denne artikel.
10. Inden to år fra gennemførelsen af denne artikel forelægger
Kommissionen en rapport for Rådet om udviklingen på markedet foroliefrø. Denne rapport ledsages om nødvendigt af passende forslag,hvis produktionspotentialet forringes alvorligt.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 13
▼B
Artikel 11
Størrelsen af arealbetalingerne og betalingen for jordudtagning samt
den i denne forordning fastsatte arealprocentdel, der skal udtages, kan
efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, ændres på baggrund af
produktions-, produktivitets- og markedsudviklingen.
Artikel 12
Skulle det blive nødvendigt at indføre særlige foranstaltninger for at
lette overgangen fra den gældende ordning til den ved denne forord-ning indførte ordning, vedtages disse efter proceduren i artikel 23 iforordning (EØF) nr. 1766/92.
Artikel 13
De i denne forordning omhandlede foranstaltninger betragtes som inter-
ventioner til stabilisering af landbrugsmarkederne, jf. artikel 1, stk. 2,litra b), i forordning (EØF) nr. 1258/1999.
Artikel 14
Forordning (EØF) nr. 1765/92 og forordning (EF) nr. 1872/94
ophæves.
Artikel 15
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentlig-
gørelsen iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
2. Den anvendes fra produktionsåret 2000/2001 og derefter.3. Forordning (EØF) nr. 1765/92 og forordning (EØF) nr. 1872/94
anvendes fortsat for produktionsårene 1998/1999 og 1999/2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 14
▼B
BILAG I
PRODUKTER
KN-kode Beskrivelse
I. KORN
10011000 Hård hvede
100190 Anden hvede og blandsæd, undtagen
hård hvede
10020000 Rug
100300 Byg
10040000 Havre
1005 Majs
100700 Sorghum
1008 Boghvede, hirse og kanariefrø; andre
kornarter
07099060 Sukkermajs
II. OLIEFRØ
120100 Sojabønner
ex 120500 Rybsfrø og rapsfrø
ex 12060010 Solsikkefrø
III. PROTEINAFGRØDER
071310 Ærter071350 Valksbønner og hestebønner
ex 12092950 Sødlupiner
IV.HØR
ex 120400 Hørfrø
(Linum usitatissimum L.)
ex 53011000 Hør, rå eller rødnet, bestemt til fiber-
produktion
(Linum usitatissimum L.)
V. HAMP
ex 53021000 Hamp, rå eller rødnet, bestemt til
fiberproduktion
(Cannabis sativa L.)1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 15
▼M2
▼B
BILAG II
TRADITIONELLE PRODUKTIONSOMRÅDER FOR HÅRD HVEDE
GRÆKENLAND
Præfekturer
Midtgrækenland
PeloponnesDe Joniske ØerThessaliaMakedonien
De Ægæiske Øer
Thraki
SPANIEN
Provinser
Almería
Badajoz
BurgosCádizCórdobaGranadaHuelvaJaénMálagaNavarraSalamancaSevilla
Toledo
ZamoraZaragoza
ØSTRIG
Pannonien
FRANKRIG
Regioner
Midi-Pyrénées
Provence-Alpes-Côte d'AzurLanguedoc-Roussillon
Departementer (*)
Ardèche
Drôme
ITALIEN
Regioner
Abruzzo
BasilicataCalabria1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 16
(*) Hvert af disse departementer kan knyttes til et af ovennævnte områder.
▼B
Campania
LazioMarcheMolise
Umbria
PugliaSardegna
Sicilia
Toscana
PORTUGALDistrikter
Santarém
Lisboa
SetúbalPortalegreÉvora
Beja
Faro
CYPERN
UNGARN1999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 17
▼A1
▼A1
BILAG III
MAKSIMALT GARANTIAREAL, FOR HVILKET DER KAN YDES
SUPPLEMENT TIL AREALBETALINGEN FOR HÅRD HVEDE
(hektar)
Grækenland 617 000
Spanien 594 000
Frankrig 208 000
Italien 1646 000
Cypern 6 183
Østrig 7 000
Portugal 118 000
Ungarn 2 5001999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 18
▼A1
BILAG IV
MAKSIMALT GARANTIAREAL, FOR HVILKET DER KAN YDES
SÆRSTØTTE FOR HÅRD HVEDE
(hektar)
Tyskland 10000
Spanien 4 000
Frankrig 50000
Italien 4 000
Ungarn 4 305
Slovakiet 4 717
Det Forenede Kongerige 5 0001999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 19
▼B
BILAG V
NATIONALT REFERENCEAREAL
(1000 ha)
LandFor produktionsårene 2000/2001 og 2001/
2002
Belgien 6
Danmark236
Tyskland 929
Grækenland 26
Spanien 1 168
Frankrig 1 730
Irland 5
Italien 542
Luxembourg 2
Nederlandene 7
Østrig 147
Portugal 93
Finland 70
Sverige 137
Det Forenede Kongerige 3851999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 20
▼A1
BILAG VI
NATIONALE BASISAREALER OG REFERENCEUDBYTTE FOR DEN
TJEKKISKE REPUBLIK, ESTLAND, CYPERN, LETLAND, LITAUEN,
UNGARN, MALTA, POLEN, SLOVENIEN OG SLOVAKIET
Basisareal
(hektar)Referenceudbytte
(t/ha)
Den Tjekkiske Republik 2 253598 4,20
Estland 362827 2,40Cypern 79004 2,30Letland 443580 2,50
Litauen 1 146633 2,70
Ungarn 3 487792 4,73Malta 4 565 2,02Polen 9 454671 3,00
Slovenien 125171 5,27
Slovakiet 1 003453 4,061999R1251 — DA — 01.05.2004 — 003.001 — 21