1989R3906 — DA — 02.01.2005 — 013.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

▼M1

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 3906/89

af 18. december 1989

om økonomisk bistand til visse lande i Central- og Østeuropa

▼B







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Fællesskabet og det medlemsstater har besluttet at gøre en fælles indsats sammen med visse tredjelande for at iværksætte foranstaltninger, der skal støtte den igangværende økonomiske og sociale reformproces i Ungarn og Polen; Fællesskabet har indgået aftaler om handel og handelsmæssigt og økonomisk samarbejde med Republikken Ungarn og Folkerepublikken Polen; Fællesskabet bør råde over de nødvendige midler til at kunne gennemføre disse foranstaltninger; det bør fastlægges, på hvilke områder der skal iværksættes foranstaltninger; der må foretages en vurdering af omfanget af de finansielle fællesskabsmidler, der er nødvendige for at gennemføre disse foranstaltninger i 1990; disse foranstaltninger kan bidrage til virkeliggørelsen af Fællesskabets mål; Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til sådanne foranstaltninger end artikel 235 — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







▼M1

Artikel 1

Fællesskabet iværksætter en aktion med økonomisk bistand til de lande i Central- og Østeuropa, der er anført i bilaget, i henhold til de kriterier, der fastsættes ved denne forordning.

▼M1 —————

▼B

Artikel 3

1. Bistanden skal først og fremmest støtte reformprocessen ►M1 i de i artikel 1 omhandlede lande ◄ , og især anvendes til finansiering eller deltagelse i finansieringen af projekter, som tager sigte på økonomisk omstrukturering.

Disse samarbejdsprojekter eller -foranstaltninger skal gennemføres inden for områder som landbrug, industri, investeringer, energi, uddannelse, miljøbeskyttelse samt handel og tjenesteydelser; foranstaltningerne skal især tilgodese den private sektor ►M1 i de i artikel 1 omhandlede lande ◄ .

▼M1

Bistanden kan ligeledes anvendes til humanitære bistandsforanstaltninger.

▼B

2. Foranstaltningerne, der skal finansieres på grundlag af denne forordning, udvælges blandt andet under hensyn til modtagerlandenes præferencer og ønsker.

▼M13

3. For så vidt angår ansøgerlande med tiltrædelsespartnerskaber med Den Europæiske Union tager den støtte, der ydes under Phare-programmet, sigte på de vigtigste prioriteter for overtagelsen af gældende fællesskabsret, dvs. styrkelse af ansøgerlandenes administrations- og institutionskapacitet samt investeringer, undtagen den type investeringer, der finansieres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1267/1999 af 21. juni 1999 om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument ( 2 ) og (EF) nr. 1268/1999 af 21. juni 1999 om fællesskabsstøtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrugsudvikling af landdistrikter i ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i førtiltrædelsesperioden ( 3 ), forudsat at betingelserne for finansiering af foranstaltninger i henhold til disse to forordninger er opfyldt. Foranstaltninger på miljø-, transport- og landbrugsområdet samt inden for landdistriktudvikling, der udgør en accessorisk, men uundværlig del af integrerede programmer til omstrukturering af industrien eller regionaludvikling, kan også finansieres via Phare-programmet.

▼M13

4. Støtten kan anvendes til at dække udgifter ved modtagerlandenes deltagelse i henhold til denne forordning i regionalt, grænseoverskridende og eventuelt transnationalt og mellemregionalt samarbejde mellem modtagerlandene indbyrdes og mellem dem og EU-medlemsstaterne.

5. Om fornødent kan støtten også anvendes til at dække udgifter ved et modtagerlands deltagelse i regionale programmer i henhold til andre retsakter.

▼B

Artikel 4

Fællesskabet yder bistanden dels autonomt, dels som samfinansiering med medlemsstater, Den Europæiske Investeringsbank, tredjelande eller multilaterale organer eller med modtagerlandene selv.

Artikel 5

Fællesskabets bistand ydes generelt som gavebistand. Gennem denne kan der skaffes midler til finansiering af samarbejdsprojekter eller -foranstaltninger.

Artikel 6

1. Bistanden kan bruges til at dække importudgifter samt de nødvendige lokale udgifter til gennemførelse af projekter og programmer.

Skatter, told og afgifter samt grundkøbspriser kan ikke omfattes af Fællesskabets finansiering.

2. Der kan afholdes vedligeholdelses- og driftsudgifter i forbindelse med uddannelses- og forskningsprogrammer samt andre projekter, dog således at forstå, at udgifterne i sidstnævnte tilfælde kun kan afholdes i begyndelsesfasen og på den aftagende måde.

3. Ved samfinansiering tages der i hvert enkelt tilfælde hensyn til de fremgangsmåder, der anvendes på området af andre långivere.

▼M12

Artikel 7

1. Deltagelse i udbud og kontrakter er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer fra medlemsstaterne, der er omfattet af traktaternes anvendelsesområde, fra de lande, der er kandidater til at tiltræde Den Europæiske Union, og fra de lande, der modtager bistand i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 af 5. december 2000 om bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien ( 4 ). Den ordregivende myndighed kan i behørigt dokumenterede tilfælde og fra sag til sag tillade, at fysiske og juridiske personer fra tredjelande deltager i udbud og kontrakter.

2. Leverancer skal have oprindelse i de områder i medlemsstaterne, hvor traktaterne finder anvendelse, i de lande, der er kandidater til at tiltræde Den Europæiske Union, og i de lande, der modtager bistand i henhold til forordning (EF) nr. 2666/2000. Den ordregivende myndighed kan i behørigt dokumenterede tilfælde og fra sag til sag fravige dette krav.

▼B

Artikel 8

Kommissionen forvalter bistanden under hensyn til fremgangsmåden i artikel 9. De generelle retningslinjer for bistanden og sektorprogrammerne fastlægges efter samme fremgangsmåde.

▼M13

Kommissionen kan inden for de grænser, der er fastsat i artikel 54 i Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 5 ), beslutte at overlade offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til organer som omhandlet i nævnte forordnings artikel 54, stk. 2. De organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, kan overlades offentligretlige opgaver, hvis de nyder klar international anseelse, opfylder kravene i internationalt anerkendte forvaltnings- og kontrolsystemer og overvåges af en offentlig myndighed.

▼M11

Artikel 9

1. Kommissionen bistås af et udvalg benævnt »udvalget vedrørende bistand til den økonomiske omstrukturering i de i artikel 1 omhandlede lande«. En observatør fra Den Europæiske Investeringsbank deltager i udvalgets arbejde for så vidt angår spørgsmål, der angår banken.

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 6 ).

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til seks uger.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 10

Fra 1990 udarbejder Kommissionen hvert år en rapport om samarbejdsforanstaltningernes gennemførelse. Rapporten forelægges for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.

Artikel 11

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M1









BILAG

▼M13

Bulgarien

Kroatien

Rumænien