Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BEUROPA-P ARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2000/76/EF
af 4. december 2000
om forbrænding af affald
(EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 145 af 31.5.2001, s. 52 (2000/76/EF)2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 1
EUROPA-P ARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2000/76/EF
af 4. december 2000
om forbrænding af affald
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE
UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (4), på grundlag af Forligs-
udvalgets fælles udkast af 11. oktober 2000, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Som et af sine mål opstiller det femte handlingsprogram på
miljøområdet: Mod en bæredygtig udvikling — Det Europæiske
Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med
miljøet og bæredygtig udvikling, suppleret med afgørelse nr.
2179/98/EF om revision heraf (5), at kritiske belastninger og
niveauer ikke bør overskrides, for så vidt angår en række
forurenende stoffer som nitrogenoxid (NO x), svovldioxid (SO 2),
tungmetaller og dioxiner, mens målet for luftkvalitet er, at hele
befolkningen bør beskyttes effektivt mod anerkendte sundheds-
risici som følge af luftforurening. Et af programmets øvrige mål er
90 %’ s reduktion i dioxinemissionen fra identificerede kilder
inden år 2005 (1985-niveauet) og mindst 70 %’ s reduktion i
emissionen af cadmium (Cd), kviksølv (Hg) og bly (Pb) fra alle
kilder i 1995.
(2) Protokollen om persistente organiske forurenende stoffer, som
Fællesskabet har underskrevet i forbindelse med De Forenede
Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE’s)
konvention om grænseoverskridende luftforurening over store
afstande, fastsætter retligt bindende grænseværdier for dioxin- og
furanemissioner på 0,1 ng/m3Gæ (giftækvivalent) for forbræn-
dingsanlæg, der forbrænder over 3 tons fast husholdningsaffald i
timen, 0,5 ng/m3Gæ for anlæg, der forbrænder over 1 ton
sygehusaffald i timen og 0,2 ng/m3Gæ for anlæg, som forbrænder
over 1 ton farligt affald i timen.
(3) Protokollen om tungmetaller, som Fællesskabet har underskrevet i
forbindelse med UNECE’ s konvention om grænseoverskridende
luftforurening over store afstande, opstiller juridisk bindende
grænseværdier for partikelemission på 10 mg/m3ved forbrænding
af farligt affald og sygehusaffald samt for kviksølvemission på
0,05 mg/m3ved forbrænding af farligt affald og 0,08 mg/m3ved
forbrænding af husholdningsaffald.
(4) Det Internationale Kræftforskningscenter og Verdenssundheds-
organisationen oplyser, at nogle polycykliske aromatiske kul-!B
(1) EFT C 13 af 17.1.1998, s. 6, og
EFT C 372 af 2.12.1998, s. 11.
(2) EFT C 116 af 28.4.1999, s. 40.
(3) EFT C 198 af 14.7.1999, s. 37.
(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.4.1999 (EFT C 219 af 30.7.1999, s. 249),
Rådets fælles holdning af 25.11.1999 (EFT C 25 af 28.1.2000, s. 17) ogEuropa-Parlamentets afgørelse af 15.3.2000 (endnu ikke offentliggjort i E-FT). Europa-Parlamentets afgørelse af 16.11.2000 og Rådets afgørelse af20.11.2000.
(
5) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 1, og
EFT L 275 af 10.10.1998, s. 1.2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 2
brinter (PAH) er kræftfremkaldende. Medlemsstaterne kan derfor
bl.a. fastsætte emissionsgrænseværdier for PAH.
(5) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionali-
tetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, er der behov for at handle på
fællesskabsplan. Forsigtighedsprincippet udgør grundlaget for
yderligere foranstaltninger. Dette direktiv begrænser sig til at
opstille de minimale krav til forbrændingsanlæg og kombinerede
forbrændingsanlæg.
(6) I traktatens artikel 174 hedder det desuden, at Fællesskabets
politik på miljøområdet skal bidrage til beskyttelse af menneskers
sundhed.
(7) Et højt miljø- og sundhedsbeskyttelsesniveau kræver derfor, at der
fastsættes og opretholdes strenge driftsbetingelser, tekniske krav
og emissionsgrænseværdier for affaldsforbrændingsanlæg og
kombinerede affaldsforbrændingsanlæg i Fællesskabet. Disse
grænseværdier skal forebygge eller, for så vidt det er praktisk
gennemførligt, begrænse miljøskaderne og de deraf følgende risici
for menneskers sundhed.
(8) Kommissionens meddelelse om revision af Fællesskabets strategi
for affaldshåndtering giver første prioritet til forebyggelse af
affald efterfulgt af genbrug og nyttiggørelse og endelig sikker
bortskaffelse. Rådet erklærede sig på ny i resolution af 24. februar
1997 om en EF-strategi for affaldshåndtering (1) overbevist om, at
en rationel affaldspolitik bør prioritere forebyggelse af affald
højest set i relation til en mindskelse af affaldsproduktionen og
affaldets skadelige egenskaber.
(9) Rådet understreger i resolutionen af 24. februar 1997 betydningen
af EF-kriterier for anvendelse af affald, behovet for passende
emissionsstandarder for forbrændingsanlæg, behovet for over-
vågningsforanstaltninger i forbindelse med bestående forbræn-
dingsanlæg og behovet for at ændre Fællesskabets lovgivning
vedrørende affaldsforbrænding med energiudnyttelse for at undgå
omfattende affaldsoverførsler til forbrænding eller kombineret
forbrænding i Fællesskabet.
(10) Det er nødvendigt at fastsætte strenge regler for alle affalds-
forbrændingsanlæg og kombinerede affaldsforbrændingsanlæg for
at undgå grænseoverskridende overførsler til anlæg, hvis omkost-
ninger er lavere på grund af mindre strenge miljøstandarder.
(11) Kommissionens meddelelse: Energi for fremtiden: Vedvarende
energikilder — hvidbog vedrørende en strategi- og handlingsplan
på fællesskabsplan — fokuserer især på brugen af biomasse til
energiformål.
(12) Rådets direktiv 96/61/EF (2) opstiller en integreret strategi for
forebyggelse og bekæmpelse af forurening, hvori alle aspekter af
et anlægs miljøpåvirkning betragtes under et; anlæg til for-
brænding af husholdningsaffald med en kapacitet på over 3 tons i
timen og anlæg til bortskaffelse og genanvendelse af farligt affald
med en kapacitet på over 10 tons om dagen er omfattet af nævnte
direktiv.
(13) Overholdelse af de emissionsgrænseværdier, som er fastsat i
nærværende direktiv, bør betragtes som en nødvendig, men ikke
tilstrækkelig forudsætning for opfyldelse af kravene i direktiv
96/61/EF. Opfyldelsen af dette krav kan indebære strengere
emissionsgrænseværdier for de forurenende stoffer, der er
omhandlet i dette direktiv, emissionsgrænseværdier for andre
stoffer og anlæg samt andre hensigtsmæssige betingelser.
(14) Man har i ti år gjort praktiske erfaringer med brug af teknikker,
der kan formindske de forurenende emissioner fra forbrændings-
anlæg.!B
(1) EFT C 76 af 11.3.1997, s. 1.
(2) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 3
(15) Rådets direktiv 89/369/EØF (1) og 89/429/EØF (2) vedrørende
forebyggelse og nedbringelse af luftforurening fra kommunale
forbrændingsanlæg har medvirket til bekæmpelse og formind-
skelse af luftforureningen fra forbrændingsanlæg. Der bør nu
vedtages strengere regler, og disse direktiver bør følgelig ophæves.
(16) Sondringen mellem farligt affald og ufarligt affald er først og
fremmest baseret på affaldets egenskaber forud for forbrændingen
eller den kombinerede forbrænding, men ikke på forskelle i
emissionerne. De samme emissionsgrænseværdier bør gælde for
forbrænding og kombineret forbrænding af farligt og ufarligt
affald, men der bør fastsættes forskellige teknikker til og
betingelser for forbrænding og kombineret forbrænding og
forskellige overvågningsforanstaltninger efter modtagelsen af
affaldet.
(17) Medlemsstaterne bør tage hensyn til Rådets direktiv 1999/30/EF
af 22. april 1999 om grænseværdier for svovldioxid, nitrogendio-
xid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften (3), når de
gennemfører nærværende direktiv.
(18) Ved forbrænding af farligt affald, der indeholder mere end 1 %
halogenerede organiske stoffer, udtrykt som chlor, skal visse
driftsbetingelser overholdes for at ødelægge så mange organiske
forurenende stoffer, såsom dioxiner, som muligt.
(19) Ved forbrænding af affald, der indeholder chlor, opstår der
restprodukter i røggas. Sådanne restprodukter bør behandles på en
sådan måde, at deres mængde og skadelighed begrænses til et
minimum.
(20) Der kan være grund til at fastsætte bestemte undtagelser fra
emissionsgrænseværdierne for nogle forurenende stoffer i en
begrænset periode og på særlige betingelser.
(21) Der bør fastsættes kriterier for visse sorterede brændbare
fraktioner af ufarligt affald, der er uegnet til genvinding, for at
gøre det muligt at tillade, at de periodiske målinger foretages
mindre hyppigt.
(22) En enkelt tekst om forbrænding af affald vil forbedre den juridiske
klarhed og håndhævelsen. Der bør være et enkelt direktiv for
forbrænding og kombineret forbrænding af farligt og ufarligt
affald, der i fuldt omfang tager hensyn til indholdet af og
strukturen i Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om
forbrænding af farligt affald (4). Derfor bør direktiv 94/67/EF
ligeledes ophæves.
(23) I henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli
1975 om affald (5) træffer medlemsstaterne de nødvendige
foranstaltninger for at sikre, at affaldet nyttiggøres eller bort-
skaffes uden fare for menneskers sundhed og uden skade for
miljøet. Med henblik herpå er det i artikel 9 og 10 i samme
direktiv fastsat, at ethvert anlæg og enhver virksomhed, der
behandler affald, skal have en tilladelse fra myndighederne, hvori
det blandt andet anføres, hvilke forholdsregler der skal træffes.
(24) Kravene om genanvendelse af den varme, der opstår ved
forbrænding eller kombineret forbrænding, og om minimering
og recirkulering af restprodukter fra driften af forbrændingsanlæg
eller kombinerede forbrændingsanlæg vil bidrage til at nå
målsætningerne i artikel 3 om affaldshierarkiet i direktiv
75/442/EØF.!B
(1) EFT L 163 af 14.6.1989, s. 32. Direktivet er senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(2) EFT L 203 af 15.7.1989, s. 50. Direktivet er senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(3) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.
(4) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34.
(5) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. Senest ændret ved Kommissionens beslutning
350/96/EF (EFT L 135 af 6.6.1996, s. 32).2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 4
(25) Forbrændingsanlæg og anlæg til kombineret forbrænding, som
udelukkende behandler animalsk affald, omfattet af direktiv
90/667/EØF (1), er ikke omfattet af nærværende direktivs anven-
delsesområde. Kommissionen har til hensigt at fremsætte forslag
om ændring af kravene i direktiv 90/667/EØF med henblik på at
fastsætte høje miljønormer for forbrænding og kombineret
forbrænding af animalsk affald.
(26) Godkendelsen af et forbrændingsanlæg eller et kombineret
forbrændingsanlæg skal opfylde alle gældende krav i direktiv
91/271/EØF (2), 96/61/EF , 96/62/EF (3), 76/464/EØF (4), og
1999/31/EF (5).
(27) Kombineret forbrænding af affald i anlæg, der ikke er direkte
beregnet til affaldsforbrænding, bør ikke kunne forårsage højere
emissioner af forurenende stoffer i den del af røggasmængden, der
stammer fra sådan kombineret forbrænding, end dem, der er tilladt
for egentlige forbrændingsanlæg, og der bør derfor gælde
passende begrænsninger herfor.
(28) Der er brug for måleteknikker af høj standard for at overvåge
emissionerne og sikre, at emissionsgrænseværdierne for de
forurenende stoffer overholdes.
(29) Indførelsen af emissionsgrænseværdier for spildevandsudledning
fra rensning af røggas fra forbrændingsanlæg og kombinerede
forbrændingsanlæg vil begrænse overførslen af forurenende
stoffer fra luften til vandet.
(30) Der bør indføres bestemmelser, der dækker tilfælde af overskri-
delse af emissionsgrænseværdierne samt teknisk uundgåelige
standsninger, forstyrrelser eller svigt i renseanordningerne eller
måleanordningerne.
(31) For at sikre gennemsigtighed i godkendelsesprocessen i hele
Fællesskabet bør offentligheden have adgang til oplysninger,
således at den kan deltage i de afgørelser, der skal træffes efter
ansøgninger om nye godkendelser og deres efterfølgende ajour-
føringer. Offentligheden bør ligeledes have adgang til rapporter
om, hvorledes de anlæg, der forbrænder mere end tre ton i timen,
fungerer og overvåges, således at de bliver informeret om deres
mulige virkninger for miljøet og menneskers sundhed.
(32) Kommissionen bør forelægge en rapport for både Europa-Parla-
mentet og Rådet, der er baseret på erfaringerne med anvendelsen
af dette direktiv, ny viden, den teknologiske udvikling, de
fremskridt, der er gjort med hensyn til teknikker til emissions-
kontrol, erfaringerne med affaldshåndtering og drift af anlæg samt
fremtidige miljøkrav, med henblik på i givet fald at fremsætte
forslag om tilpasning af de relevante bestemmelser i dette direktiv.
(33) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv
bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse
1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere
vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (6).!B
(1) Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990 om sundhedsmæssige
bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affaldog for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr,herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF (EFT L 363 af 27/1-2/1990, s. 51). Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
(
2) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand
(EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40). Senest ændret ved direktiv 98/15/EF (EFT L67 af 7.3.1998, s. 29).
(
3) Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af
luftkvalitet (EFT L 296 af 21/11/1996, s. 55).
(4) Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget
af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (EFT L 129 af18.5.1976, s. 23). Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
(
5) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26.4.1999 om deponering af affald (EFT L 182
af 16.7.1999, s. 1).
(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 5
(34) Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i
tilfælde af overtrædelser af nærværende direktiv og sikre, at de
anvendes. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold
til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål
Formålet med dette direktiv er at forebygge eller, for så vidt det er
praktisk gennemførligt, at begrænse miljøskader, navnlig forurening
forårsaget af emissioner til luft, jord og overflade- og grundvand og de
deraf følgende sundhedsrisici, i forbindelse med forbrænding og
medforbrænding af affald.
Dette formål skal opfyldes ved hjælp af strenge driftsbetingelser og
tekniske krav, ved at fastlægge emissionsgrænseværdier for affalds-
forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg i Fællesskabet,
og også ved at opfylde kravene i direktiv 75/442/EØF.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv omfatter affaldsforbrændingsanlæg og kombinerede
forbrændingsanlæg.
2. Følgende anlæg er dog ikke omfattet af direktivet:
a) Anlæg, der kun behandler følgende affaldstyper:
i) vegetabilsk affald fra landbrug og skovbrugii) vegetabilsk affald fra levnedsmiddelindustrien, hvis forbræn-
dingsvarmen genanvendes
iii) fiberholdigt vegetabilsk affald fra fremstilling af jomfrupulp
og fremstilling af papir fra pulp, hvis det medforbrændes på
produktionsstedet, og forbrændingsvarmen genanvendes
iv) træaffald undtagen træaffald, der kan indeholde halogenerede
organiske forbindelser eller tungmetaller som følge af
behandling med træbeskyttelsesmidler eller overfladebehand-
ling, herunder navnlig sådant træaffald fra bygge- og
nedrivningsaffald
v) korkaffald
vi) radioaktivt affald
vii) dyrekroppe som omfattet af direktiv 90/667/EØF, uden at det
berører fremtidige ændringer af direktivet
viii) affald, der stammer fra prospektering og udnyttelse af olie- og
gasressourcer på offshore anlæg, og som forbrændes der.
b) Forsøgsanlæg, der anvendes til forskning, udvikling og testning for at
forbedre forbrændingsprocessen, og som behandler under 50 tons
affald om året.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »Affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defineret i
artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 6
2) »Farligt affald«: enhver form for fast eller flydende affald som
defineret i artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12.
december 1991 om farligt affald (1).
For følgende former for farligt affald finder de særlige krav om
farligt affald i dette direktiv ikke anvendelse:
a) Brændbart flydende affald, herunder olieaffald som defineret i
artikel 1 i Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om
bortskaffelse af olieaffald (2), såfremt det opfylder følgende
kriterier:
i) masseindholdet af polychlorerede aromatiske carbonhydri-
der, f.eks. polychlorerede biphenyler (PCB) eller pentach-
lorphenol (PCP), må ikke overstige de koncentrationer, der
er fastsat i den relevante fællesskabslovgivning
ii) affaldet er ikke farligt på grund af andre bestanddele, som er
opført i bilag II til direktiv 91/689/EØF, i mængder eller
koncentrationer, der er uforenelige med opfyldelsen af
målene i artikel 4 i direktiv 75/442/EØF, og
iii) den nedre brændværdi er mindst 30 MJ/kg.
b) Alt brændbart flydende affald, som ikke kan forårsage andre
emissioner i røggassen fra forbrændingen end emissioner fra
gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 93/12/EØF (3)
eller en større koncentration af emissioner end dem, der hidrører
fra forbrænding af således defineret gasolie.
3) »Blandet husholdningsaffald«: husholdningsaffald samt handels-,
industri- og institutionsaffald, som på grund af sin natur og
sammensætning svarer til husholdningsaffald, bortset fra separat
ved kilden indsamlede fraktioner, der er nævnt i bilaget til beslutning
94/3/EF (4) under pos. 20 01, og andet affald, der er nævnt under pos.
20 02 i samme bilag.
4) »Forbrændingsanlæg«: enhver stationær eller mobil teknisk enhed
samt udstyr, der udelukkende anvendes til varmebehandling af affald
med eller uden genanvendelse af forbrændingsvarmen. Dette
omfatter forbrænding af affald ved oxidering samt andre varmebe-
handlingsprocesser såsom pyrolyse, forgasning eller nedsmeltning,
når produkterne af denne behandling derefter forbrændes.
Denne definition omfatter hele forbrændingsanlægget med dertil
hørende område, herunder samtlige forbrændingslinjer, aflæsnings-
og oplagringsanlæg samt forbehandlingsanlæg på stedet, affalds-,
brændsels- og lufttilførselssystemer, kedel, anlæg til behandling af
røggas, anlæg på stedet til behandling eller oplagring af rest-
produkter og spildevand, skorsten, udstyr og systemer til kontrol med
forbrændingen og overvågning og registrering af forbrændings-
forholdene.
5) »Kombineret forbrændingsanlæg«: ethvert stationært eller mobilt
anlæg, hvis hovedformål er at producere energi eller fremstille
materielle produkter, og
— som benytter affald som normalt brændsel eller tilskuds-
brændsel, eller
— hvor affald behandles termisk med henblik på bortskaffelse.!B
(1) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. Ændret ved direktiv 94/31/EF (EFT L 168 af
2.7.1994, s. 28).
(2) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
(3) Rådets direktiv 93/12/EØF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse fly-
dende brændselsstoffer (EFT L 74 af 27.3.1993, s. 81). Senest ændret veddirektiv 99/32/EF (EFT L 121 af 11.5.1999, s. 13).
(
4) Kommissionens beslutning 94/3/EF af 20. december 1993 om udarbejdelse af
en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442-/EØF om affald (EFT L 5 af 7.1.1994, s. 15)2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 7
Hvis medforbrændingen finder sted på en sådan måde, at anlæggets
hovedformål ikke er at producere energi eller fremstille materielle
produkter, men snarere termisk behandling af affald, betragtes
anlægget som et forbrændingsanlæg som defineret i nr. 4.
Denne definition omfatter hele anlægget med dertil hørende område,
herunder samtlige kombinerede forbrændingslinjer, aflæsnings- og
oplagringsanlæg samt forbehandlingsanlæg på stedet, affalds-,
brændsels- og lufttilførselssystemer, kedel, anlæg til behandling af
røggas, anlæg på stedet til behandling eller oplagring af rest-
produkter og spildevand, skorsten, udstyr og systemer til kontrol med
forbrændingen og overvågning og registrering af forbrændings-
forholdene.
6) »Bestående forbrændingsanlæg eller bestående kombineret forbræn-
dingsanlæg«: et forbrændingsanlæg eller kombineret forbrændings-
anlæg,
a) der er i drift og har en godkendelse i overensstemmelse med
gældende fællesskabslovgivning inden den 28. december 2002,
eller
b) som er godkendt eller registreret til forbrænding eller medfor-
brænding og har en godkendelse, der er udstedt inden den 28.
december 2002 i overensstemmelse med gældende fællesskabs-
lovgivning, forudsat at anlægget sættes i drift senest den 28.
december 2003, eller
c) som efter den kompetente myndigheds opfattelse har indsendt en
komplet godkendelsesansøgning inden den 28. december 2002,
forudsat at anlægget sættes i drift senest den 28. december 2004.
7) »Nominel kapacitet«: den samlede forbrændingskapacitet i de ovne,
som forbrændingsanlægget består af, således som den er specificeret
af konstruktøren og bekræftet af driftslederen under hensyn til
navnlig affaldets brændværdi, udtrykt ved den mængde affald, der
forbrændes i timen.
8) »Emission«: direkte eller indirekte udledning til luft, vand eller jord
af stoffer, vibrationer, varme eller støj fra punktkilder eller diffuse
kilder inden for anlægget.
9) »Emissionsgrænseværdier«: den emissionsmasse, udtrykt ved be-
stemte parametre, ved en bestemt koncentration og/eller ved et
bestemt niveau, der ikke må overskrides i løbet af et eller flere givne
tidsrum.
10) »Dioxiner og furaner«: alle de polychlorerede dibenzo-p-dioxiner og
dibenzofuraner, der er opført i bilag I.
11) »Driftsleder«: den fysiske eller juridiske person, der driver eller
kontrollerer anlægget, eller som efter national lovgivning har fået
overdraget den økonomiske beslutningsmyndighed med hensyn til
anlæggets tekniske drift.
12) »Godkendelse«: en skriftlig afgørelse (eller flere skriftlige afgørel-
ser) udstedt af den kompetente myndighed, som giver tilladelse til
drift af et anlæg på bestemte vilkår, der skal sikre, at anlægget
opfylder alle dette direktivs krav. En godkendelse kan omfatte et
eller flere anlæg eller dele af anlæg beliggende på samme område og
drevet af samme driftsleder.
13) »Restprodukter«: enhver form for flydende eller fast materiale
(herunder bundaske og slagge, flyveaske og kedelstøv, faste
reaktionsprodukter fra gasrensning, spildevandsslam fra spildevands-
rensning, brugte katalysatorer og brugt aktivt kul), der i artikel 1,
litra a), i direktiv 75/442/EØF defineres som affald, og som opstår
ved forbrændingsprocessen eller medforbrændingsprocessen, røg-
gas- eller spildevandsrensningen eller andre processer, der foregår
inden for forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbræn-
dingsanlæg.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 8
Artikel 4
Ansøgning og godkendelse
1. Med forbehold af artikel 11 i direktiv 75/442/EØF eller artikel 3 i
direktiv 91/689/EØF må intet forbrændingsanlæg eller kombineret
forbrændingsanlæg benyttes uden driftsgodkendelse.
2. Med forbehold af direktiv 96/61/EF skal en ansøgning om godken-
delse af et forbrændingsanlæg eller et kombineret forbrændingsanlæg til
den kompetente myndighed indeholde en beskrivelse af de foran-
staltninger, der skal sikre, at
a) anlægget udformes, udstyres og drives således, at nærværende
direktivs krav opfyldes, idet der tages hensyn til de kategorier af
affald, der skal forbrændes
b) den varme, der genereres ved forbrændingen og medforbrændingen,
udnyttes, for så vidt det er praktisk gennemførligt, f.eks. gennem
varme-kraft-kobling, produktion af procesdamp eller fjernvarme
c) restprodukter reduceres mest muligt i mængde og skadelighed og
genvindes, hvor det er relevant
d) uundgåelige restprodukter, som ikke kan begrænses eller genvindes,
bortskaffes i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats
og Fællesskabets lovgivning.
3. Godkendelse gives kun, hvis ansøgningen viser, at de foreslåede
måleteknikker for emissioner til luften er i overensstemmelse med bilag
III og med hensyn til vand med bilag III, stk. 1 og 2.
4. De kompetente myndigheders godkendelse af et forbrændingsanlæg
eller kombineret forbrændingsanlæg skal, ud over at opfylde gældende
krav i direktiv 91/271/EØF , 96/61/EF , 96/62/EF , 76/464/EØF og
1999/31/EF,
a) udtrykkeligt opstille en liste over de affaldskategorier, som må
behandles. Listen skal om muligt mindst omfatte affaldskategorierne
i Det Europæiske Affaldskatalog (EAK) og indeholde oplysninger
om mængden af affald, hvor det er hensigtsmæssigt
b) omfatte forbrændingsanlæggets eller det kombinerede forbrændings-
anlægs samlede affaldskapacitet
c) angive de prøvetagnings- og målemetoder, der skal benyttes for at
opfylde kravet om periodiske målinger af de enkelte luft- og
vandforurenende stoffer.
5. I den godkendelse, som den kompetente myndighed giver et
forbrændingsanlæg eller kombineret forbrændingsanlæg, der anvender
farligt affald, skal det foruden de i stk. 4 nævnte forhold:
a) anføres, hvilke mængder af de forskellige kategorier af farligt affald
der kan behandles
b) oplyses, hvad der er mindste og største massestrøm for det farlige
affald, dets laveste og højeste brændværdi og dets største indhold af
forurenende stoffer, f.eks. PCB, PCP , chlor, fluor, svovl og
tungmetaller.
6. Med forbehold af traktatens bestemmelser, kan medlemsstaterne til
brug for en godkendelse udarbejde en liste over de affaldskategorier, som
kan medforbrændes i bestemte kategorier af kombinerede forbrændings-
anlæg.
7. Med forbehold af direktiv 96/61/EF tager den kompetente myndig-
hed regelmæssigt godkendelsesbetingelserne op til overvejelse og
ajourfører dem om nødvendigt.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 9
8. Hvis driftslederen på et forbrændingsanlæg eller et kombineret
forbrændingsanlæg til ufarligt affald planlægger en driftsændring, der vil
medføre forbrænding eller medforbrænding af farligt affald, betragtes
dette som en væsentlig ændring efter artikel 2, stk. 10, litra b), i direktiv
96/61/EF, og i så fald finder artikel 12, stk. 2, i nævnte direktiv
anvendelse.
9. Overholder et forbrændingsanlæg eller et kombineret forbrændings-
anlæg ikke betingelserne i godkendelsen, især emissionsgrænseværdier-
ne for luft og vand, træffer de kompetente myndigheder de fornødne
foranstaltninger for at sikre, at betingelserne overholdes.
Artikel 5
Levering og modtagelse af affald
1. Forbrændingsanlæggets eller det kombinerede forbrændingsanlægs
driftsleder tager alle de nødvendige forholdsregler i forbindelse med
levering og modtagelse af affald for at forebygge skadelige eller, så vidt
det er praktisk gennemførligt, begrænse miljøskader, navnlig forurening
af luft, jord, overfladevand og grundvand samt lugt og støj, og direkte
fare for menneskers sundhed. Disse foranstaltninger skal mindst opfylde
kravene i stk. 3 og 4.
2. Driftslederen bestemmer massen af hver affaldskategori, om muligt i
overensstemmelse med EAK, inden affaldet modtages i forbrændings-
anlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg.
3. Inden det farlige affald modtages i forbrændingsanlægget eller i det
kombinerede forbrændingsanlæg, skal der forelægges driftslederen
oplysninger om affaldet bl.a. med henblik på kontrol af overens-
stemmelsen med godkendelseskravene i artikel 4, stk. 5. Disse oplys-
ninger skal omfatte:
a) alle de administrative oplysninger om affaldets oprindelse, der findes
i de dokumenter, der er nævnt i stk. 4, litra a)
b) affaldets fysiske og så vidt muligt dets kemiske sammensætning
samt alle andre nødvendige oplysninger til at vurdere, om det er
egnet til den påtænkte forbrændingsproces
c) affaldets farlige egenskaber, hvilke stoffer det ikke må blandes med,
samt forholdsregler ved håndtering af affaldet.
4. Inden det farlige affald modtages i forbrændingsanlægget eller i det
kombinerede forbrændingsanlæg, skal driftslederen mindst gennemføre
følgende modtagelsesprocedure:
a) kontrol af de nødvendige dokumenter efter direktiv 91/689/EØF,
samt i givet fald, efter Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1.
februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald
inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (1)o ge f t e r
bestemmelser om transport af farligt gods
b) udtagning af repræsentative prøver, medmindre det er uhensigts-
mæssigt, f.eks. ved klinisk risikoaffald, så vidt muligt inden
aflæsning, for gennem kontrol at bekræfte overensstemmelsen med
de i henhold til stk. 3 forelagte oplysninger, og for at give de
kompetente myndigheder mulighed for at få kendskab til arten af det
behandlede affald. Disse prøver skal opbevares i mindst en måned
efter forbrændingen.
5. De kompetente myndigheder kan indrømme undtagelser fra stk. 2, 3
og 4 for industrianlæg eller foretagender, der foretager forbrænding eller
kombineret forbrænding af deres eget affald på stedet for produktionen
af affaldet, såfremt kravene i dette direktiv er opfyldt.!B
(1) EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 2408/98 (EFT L 298 af 7.11.1998, s. 19).2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 10
Artikel 6
Driftsbetingelser
1. Forbrændingsanlæg skal drives således, at der opnås et udbrændings-
niveau, hvor det samlede organiske kulstofindhold (TOC) i slaggen og
bundasken er under 3 % eller glødetabet er under 5 % af materialets
tørvægt. Om nødvendigt forbehandles affaldet på passende vis.
Forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres, opføres og drives således, at
forbrændingsgasserne efter den sidste indblæsning af forbrændingsluft
opvarmes på kontrolleret og ensartet vis, selv under de mest ugunstige
forhold, til en temperatur, der i 2 sekunder er på 850 °C, målt nær den
indre væg eller et andet repræsentativt punkt i forbrændingskammeret,
som godkendt af den kompetente myndighed. Ved forbrænding af farligt
affald, som indeholder mere end 1 % halogenerede organiske stoffer,
udtrykt som chlor, skal temperaturen nå op på mindst 1 100 °C i mindst
2 sekunder.
Hver linje i forbrændingsanlægget skal være forsynet med mindst en
støttebrænder. Denne brænder skal gå i gang automatisk, når for-
brændingsgassernes temperatur efter den sidste indblæsning af for-
brændingsluft falder til under hhv. 850 °C eller 1 100 °C. Den skal også
benyttes i antændings- og udbrændingsfasen for at sikre, at temperaturen
på henholdsvis 850 °C eller 1 100 °C fastholdes på ethvert tidspunkt
under disse faser, og så længe der stadig er uforbrændt affald i
forbrændingskammeret.
Under antændings- og udbrændingsfasen, eller når forbrændingsgas-
sernes temperatur falder til under henholdsvis 850 °C eller 1 100 °C, må
støttebrænderen ikke få tilført brændstof, som kan medføre større
emissioner end dem, der skyldes fyring med gasolie svarende til
definitionen i artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 75/716/EØF, eller med
flydende gas eller naturgas.
2. Kombinerede forbrændingsanlæg skal udformes, udstyres, opføres
og drives således, at forbrændingsgasserne fra affaldsforbrændingen
opvarmes på kontrolleret og ensartet vis, selv under de mest ugunstige
forhold, til en temperatur på 850 °C i 2 sekunder. Hvis der
medforbrændes farligt affald med et indhold på mere end 1 %
halogenerede organiske stoffer udtrykt som chlor, skal temperaturen nå
op på mindst 1 100 °C.
3. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg skal være
forsynet med et automatisk system, som forhindrer affaldsindfyringen.
a) ved antændingen, indtil temperaturen på henholdsvis 850 °C eller
1 100 °C eller den i stk. 4 anførte temperatur er opnået
b) når temperaturen på henholdsvis 850 °C eller 1 100 °C eller den i
stk. 4 anførte temperatur ikke opretholdes
c) når de kontinuerlige målinger, som kræves ifølge nærværende
direktiv, viser, at en emissionsgrænseværdi overskrides som følge af
forstyrrelser eller svigt i rensningsanlægget.
4. Den kompetente myndighed kan tillade vilkår, der afviger fra
betingelserne i stk. 1, og for så vidt angår temperatur, fra stk. 3, og som
er fastsat i godkendelsen for bestemte affaldskategorier eller bestemte
termiske processer, forudsat at kravene i dette direktiv er opfyldt.
Medlemsstaterne kan fastsætte regler for disse tilladelser. Ændringer af
driftsbetingelserne må ikke skabe flere restprodukter eller restprodukter
med et større indhold af organiske forurenende stoffer end de
restprodukter, der kunne forventes under betingelserne i stk. 1.
Betingelser, der afviger fra betingelserne i stk. 2, og for så vidt angår
temperatur fra stk. 3, og som er fastsat i godkendelsen for bestemte
affaldskategorier eller bestemte termiske processer, kan tillades af den
kompetente myndighed, forudsat at kravene i dette direktiv er opfyldt.
Medlemsstaterne kan fastsætte regler for disse tilladelser. Tilladelsen
skal være betinget af, at i hvert fald emissionsgrænseværdierne i bilag V
for samlet organisk kulstof og CO overholdes.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 11
Hvis der er tale om medforbrænding af eget affald på det sted, hvor det
produceres, i eksisterende barkkedler inden for papirmasse- og papir-
industrien, er en sådan tilladelse betinget af, at i det mindste
bestemmelserne for emissionsgrænseværdier for samlet organisk kulstof
i bilag V overholdes.
Alle driftsbestemmelser, der fastsættes i henhold til første og andet
afsnit, og resultaterne af kontrolforanstaltningerne meddeles Kommis-
sionen af medlemsstaten sammen med de oplysninger, der skal gives
ifølge rapporteringsbestemmelserne.
5. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg skal udfor-
mes, udstyres, opføres og drives således, at de ikke giver anledning til
luftemissioner, som kan medføre betydelig luftforurening i lav højde;
navnlig skal udledning af røggasser foregå kontrolleret og i over-
ensstemmelse med Fællesskabets relevante standarder for luftkvalitet
gennem en skorsten, hvis højde beregnes således, at sundhed og miljø
sikres.
6. Al den varme, der genereres ved forbrændingen eller medfor-
brændingen, skal udnyttes, for så vidt det er praktisk gennemførligt.
7. Klinisk risikoaffald bør placeres direkte i ovnen, uden at det først
blandes med andet affald og uden direkte håndtering.
8. Ledelsen af forbrændingsanlæg eller kombinerede forbrændings-
anlæg varetages af en fysisk person, der har kompetence til at lede
anlægget.
Artikel 7
Grænseværdier for emissioner til luften
1. Forbrændingsanlæg udformes, udstyres, opføres og drives således, at
grænseværdierne i bilag V for emissioner i røggassen ikke overskrides.
2. Kombinerede forbrændingsanlæg udformes, udstyres, opføres og
drives således, at grænseværdierne i overensstemmelse med eller fastsat i
bilag II for emissioner i røggassen ikke overskrides.
Hvis over 40 % af varmeafgivelsen i et kombineret forbrændingsanlæg
stammer fra farligt affald, finder emissionsgrænseværdierne i bilag V
anvendelse.
3. Resultaterne af de målinger, som udføres for at kontrollere, at
emissionsgrænseværdierne overholdes, skal standardiseres i overens-
stemmelse med bestemmelserne i artikel 11.
4. Hvis der foretages kombineret forbrænding af ubehandlet blandet
husholdningsaffald, fastsættes grænseværdierne i henhold til bilag V , og
bilag II finder ikke anvendelse.
5. Medlemsstaterne kan fastsætte emissionsgrænseværdier for polycy-
kliske aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer, jf. dog
traktatens bestemmelser.
Artikel 8
Spildevandsudledning fra røggasrensning
1. Udledning af spildevand fra røggasrensning fra forbrændingsanlæg
eller kombinerede forbrændingsanlæg kræver godkendelse fra de
kompetente myndigheder.
2. Udledning i vandmiljøet af spildevand fra røggasrensning skal
begrænses i videst muligt omfang og i det mindste i overensstemmelse
med emissionsgrænseværdierne i bilag IV .
3. Spildevand fra røggasrensning kan efter en særlig bestemmelse
herom i godkendelsen udledes i vandmiljøet efter særskilt rensning,
forudsat:
a) at emissionsgrænseværdierne i Fællesskabets bestemmelser og de
nationale og lokale bestemmelser overholdes, og!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 12
b) at massekoncentrationerne af de forurenende stoffer, som er angivet i
bilag IV , ikke overskrider de deri fastsatte emissionsgrænseværdier.
4. Emissionsgrænseværdierne gælder fra det punkt, hvor spildevand fra
røggasrensning, der indeholder de forurenende stoffer, som er opført i
bilag IV , udledes fra forbrændingsanlægget eller det kombinerede
forbrændingsanlæg.
Hvis spildevand fra røggasrensning renses i anlægget sammen med
spildevand fra andre kilder på samme anlæg, foretager driftslederen de
målinger, som er angivet i artikel 11:
a) af spildevandet fra røggasrensningsprocessen, før det ledes ind i det
fælles spildevandsrensningsanlæg
b) af det andet spildevand, før det ledes ind i det fælles spildevands-
rensningsanlæg
c) ved punktet for den endelige spildevandsudledning fra forbrændings-
anlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg efter rensningen.
Driftslederen foretager passende massebalanceberegninger for at be-
stemme de emissionsniveauer i den endelige spildevandsudledning, der
kan tilskrives spildevand fra røggasrensning, for at kontrollere, at
emissionsgrænseværdierne i bilag IV for spildevand fra røggasrensning
overholdes.
Der må under ingen omstændigheder finde fortynding sted med henblik
på opfyldelse af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i bilag IV .
5. Når spildevand fra røggasrensning, der indeholder de forurenende
stoffer, som er opført i bilag IV , behandles uden for forbrændings-
anlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg på et rensnings-
anlæg, der kun har til opgave at behandle denne form for spildevand,
finder emissionsgrænseværdierne i bilag IV anvendelse fra det punkt,
hvor spildevandet udledes fra rensningsanlægget. Hvis dette rensnings-
anlæg uden for anlægget ikke kun skal behandle spildevand fra
forbrænding, foretager driftslederen passende massebalanceberegninger,
som fastsat i stk. 4, litra a), b) og c) for at bestemme de emissions-
niveauer i den endelige spildevandsudledning, der kan tilskrives
spildevand fra røggasrensning, for at kontrollere at emissionsgrænse-
værdierne i bilag IV for spildevand fra røggasrensning overholdes.
Der må under ingen omstændigheder ske en fortynding af spildevandet
med henblik på opfyldelse af emissionsgrænseværdierne i bilag IV .
6. Godkendelsen skal:a) opstille emissionsgrænseværdier for de forurenende stoffer i bilag IV
i overensstemmelse med stk. 2 og for at opfylde kravene i stk. 3, litra
a)
b) opstille driftsmæssige kontrolparametre for spildevand i hvert fald
for pH, temperatur og gennemstrømning.
7. Forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg, herunder
tilhørende oplagringsplads til affald, skal udformes og drives således, at
ikke-godkendte og utilsigtede udslip af forurenende stoffer til jord,
overfladevand og grundvand undgås i overensstemmelse med bestem-
melserne i den relevante EF-lovgivning. Der skal desuden være kapacitet
til oplagring af forurenet regnvandsafstrømning fra forbrændingsanlæg-
gets eller det kombinerede forbrændingsanlægs område og af forurenet
vand, der skyldes spild eller brandslukning.
Denne opbevaringskapacitet skal være tilstrækkelig til, at vandet om
nødvendigt kan kontrolleres og renses inden udledning.
8. Med forbehold af traktatens bestemmelser kan medlemsstaterne
fastsætte emissionsgrænseværdier for polycykliske aromatiske kulbrinter
eller andre forurenende stoffer.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 13
Artikel 9
Restprodukter
Restprodukter fra forbrændingsanlæggets eller det kombinerede for-
brændingsanlægs drift skal begrænses til det mindst mulige for så vidt
angår omfang og skadelighed. Restprodukterne genvindes, hvor det er
hensigtsmæssigt, på selve anlægget eller udenfor i overensstemmelse
med den relevante EF-lovgivning.
Transport og midlertidig oplagring af tørre restprodukter i form af støv,
f.eks. kedelstøv og tørre restprodukter fra røggasrensning, skal finde sted
på en sådan måde, at de ikke spredes i miljøet, f.eks. i lukkede beholdere.
Inden det afgøres, hvordan restprodukterne fra forbrændingsanlæg eller
kombinerede forbrændingsanlæg skal bortskaffes eller genvindes, skal
der foretages passende tests for at bestemme de forskellige rest-
produkters fysiske og kemiske egenskaber og forureningspotentiale.
Analysen skal vedrøre det samlede indhold af opløselige stoffer og
indholdet af opløselige tungmetaller.
Artikel 10
Kontrol og overvågning
1. Der installeres måleudstyr og benyttes teknikker, med henblik på
overvågning af de parametre, betingelser og massekoncentrationer, der er
relevante i forbindelse med forbrændings- og medforbrændingspro-
cessen.
2. Målekravene fastsættes i den kompetente myndigheds godkendelse
eller de dertil knyttede vilkår.
3. Det kontrolleres, at det automatiske udstyr, som overvåger emis-
sioner til luft og vand, er korrekt installeret og fungerer, og at det
efterkontrolleres hvert år. Kalibrering foretages ved hjælp af parallel-
målinger med benyttelse af referencemetoderne mindst hvert tredje år.
4. Prøveudtagnings- og målepunkters placering fastsættes af den
kompetente myndighed.
5. Periodiske målinger af emissionerne til luft og vand skal foretages i
overensstemmelse med bilag III, punkt 1 og 2.
Artikel 11
Målekrav
1. Medlemsstaterne sikrer i form af udtrykkelige angivelser i godken-
delsens vilkår eller ved generelle bindende regler, at stk. 2-12 og 17 for
så vidt angår luft og stk. 9 og 14-17 for så vidt angår vand overholdes.
2. Følgende målinger af luftforurenende stoffer udføres i overens-
stemmelse med bilag III på forbrændingsanlægget eller det kombinerede
forbrændingsanlæg:
a) kontinuerlige målinger af følgende stoffer: NO x, hvis der er fastsat
emissionsgrænseværdier, CO, totalstøv, TOC, HCl, HF , SO 2
b) kontinuerlige målinger af følgende driftsparametre: temperatur nær
den indre væg eller et andet repræsentativt punkt i forbrændings-
kammeret som tilladt af den kompetente myndighed, iltkoncen-
tration, tryk, røggassens temperatur og vanddampindhold
c) mindst to målinger om året af tungmetaller, dioxiner og furaner; dog
foretages mindst én måling hver tredje måned i de første tolv
måneder, anlægget er i drift. Medlemsstaterne kan fastsætte
måleperioder, hvor de har fastsat emissionsgrænseværdier for
polycykliske aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer.
3. Røggassernes opholdstid, minimumstemperatur og iltindhold kon-
trolleres mindst én gang, når forbrændingsanlægget eller det kombine-
rede forbrændingsanlæg tages i brug og under de værst tænkelige
driftsbetingelser.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 14
4. Kontinuerlige målinger af HF kan undlades, hvis behandlingen af
HCl omfatter behandlingstrin, som sikrer, at emissionsgrænseværdien for
HCl ikke overskrides. I så fald foretages der periodiske målinger af
HF-emissionerne som fastsat i stk. 2, litra c).
5. Kontinuerlige målinger af vanddampindholdet er ikke nødvendige,
hvis røggasprøven tørres, inden emissionerne analyseres.
6. I stedet for kontinuerlige målinger af HCl, HF og SO 2kan de
kompetente myndigheder i godkendelsen give tilladelse til periodiske
målinger som fastsat i stk. 2, litra c), på forbrændingsanlæg og
kombinerede forbrændingsanlæg, hvis driftslederen kan godtgøre, at
emissionerne af disse stoffer under ingen omstændigheder kommer over
de fastsatte emissionsgrænseværdier.
7. Den kompetente myndighed kan i godkendelsen tillade en
nedsættelse af hyppigheden af de periodiske målinger for tungmetaller
fra to gange om året til én gang hvert andet år og for dioxiner og furaner
fra to gange om året til én gang hvert år, hvis emissionerne fra
medforbrænding eller forbrænding ligger under 50 % af emissions-
grænseværdierne i henholdsvis bilag II eller V , og hvis der efter
proceduren i artikel 17 er opstillet kriterier for de krav, der skal opfyldes.
Disse kriterier skal mindst baseres på bestemmelserne, i andet afsnit, litra
a) og d).
Indtil den 1. januar 2005 kan nedsættelsen af hyppigheden tillades, selv
om sådanne kriterier ikke foreligger, såfremt
a) det affald, der skal medforbrændes eller forbrændes, kun består af
bestemte sorterede brændbare fraktioner af ufarligt affald, der ikke
egner sig til genvinding og har bestemte karakteristika, og som
specificeres yderligere på grundlag af den vurdering, der henvises til
i litra d)
b) nationale kvalitetskriterier, som er indberettet til Kommissionen,
forefindes for dette affald
c) medforbrænding og forbrænding af dette affald er i overensstem-
melse med de relevante affaldshåndteringsplaner, der er nævnt i
artikel 7 i direktiv 75/442/EØF
d) driftslederen kan godtgøre over for de kompetente myndigheder, at
emissionerne under alle omstændigheder ligger betydeligt under
emissionsgrænseværdierne i bilag II eller V for tungmetaller,
dioxiner og furaner; denne vurdering baseres på oplysninger om
kvaliteten af det pågældende affald og målinger af emissionerne af
disse forurenende stoffer
e) kvalitetskriterierne og den nye periode for de periodiske målinger er
specificeret i godkendelsen, og
f) alle beslutninger om hyppigheden af de målinger, der er nævnt i
dette stykke, suppleret med oplysninger om mængden og kvaliteten
af det pågældende affald, årligt indberettes til Kommissionen.
8. Resultaterne af de målinger, der foretages for at kontrollere, at
emissionsgrænseværdierne overholdes, omregnes til følgende reference-
værdier og for ilt i overensstemmelse med formlen i bilag VI:
a) temperatur 273 K, tryk 101,3p-1kPa, 11 % ilt, tør gas, i røggas fra
forbrændingsanlæg
b) temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 3 % ilt, tør gas, i røggas fra
forbrænding af olieaffald som defineret i direktiv 75/439/EØF
c) hvis der foretages forbrænding eller medforbrænding af affald i en
atmosfære tilsat ilt, kan måleresultaterne omregnes til et standardilt-
indhold, der fastsættes af de kompetente myndigheder, og som
afspejler de særlige omstændigheder ved det pågældende tilfælde
d) ved medforbrænding skal måleresultaterne omregnes til et samlet
standardiltindhold, der beregnes som anført i bilag II.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 15
Hvis emissionen af forurenende stoffer mindskes ved røggasbehandling i
et forbrændingsanlæg eller kombineret forbrændingsanlæg, der behand-
ler farligt affald, foretages den i første afsnit omhandlede omregning med
hensyn til iltindhold kun, hvis det iltindhold, som måles i den samme
periode som for det pågældende forurenende stof, overstiger det
relevante standardiltindhold.
9. Alle måleresultater skal registreres, bearbejdes og forelægges på en
hensigtsmæssig måde, så de kompetente myndigheder, efter procedurer,
som de selv fastsætter, kan kontrollere, at de godkendte driftsbetingelser
og emissionsgrænseværdierne i nærværende direktiv overholdes.
10. Emissionsgrænseværdierne for luft betragtes som overholdt, hvis:
a) — ingen af dagmiddelværdierne overskrider emissionsgrænsevær-
dierne i bilag V , punkt a), eller bilag II,
— 97 % af dagmiddelværdierne i løbet af året ikke overskrider
emissionsgrænseværdien i bilag V , punkt e), første led
b) enten ingen af halvtimesgennemsnitsværdierne overstiger emissions-
grænseværdierne i kolonne A i bilag V , punkt b), eller, hvor det er
relevant, 97 % af halvtimesgennemsnitsværdierne i løbet af året ikke
overstiger emissionsgrænseværdierne i kolonne B i bilag V , punkt b)
c) ingen af middelværdierne for tungmetaller, dioxiner og furaner i
prøvetagningsperioden overskrider emissionsgrænseværdierne i bil-
ag V , punkt c) og d) eller bilag II
d) bestemmelserne i bilag V , punkt e), andet led, eller bilag II er opfyldt.
11. Halvtimesmiddelværdierne og timinuttersmiddelværdierne bestem-
mes inden for den faktiske driftstid (der ikke omfatter antændings- og
udbrændingsfasen, hvis der ikke forbrændes affald) ud fra de målte
værdier, efter at den i bilag III, punkt 3, fastsatte værdi af konfidens-
intervallet er fratrukket. Dagmiddelværdierne bestemmes ud fra disse
validerede middelværdier.
For at få en gyldig dagmiddelværdi må kun fem halvtimesmiddelværdier
om dagen forkastes på grund af fejlfunktioner eller vedligeholdelse af det
kontinuerlige målesystem. Kun 10 dagmiddelværdier må forkastes om
året på grund af fejlfunktioner eller vedligeholdelse af det kontinuerlige
målesystem.
12. Middelværdierne i prøvetagningsperioden og middelværdierne i
tilfælde af periodiske målinger af HF , HCl og SO 2bestemmes under
iagttagelse af kravene i artikel 10, stk. 2 og 4, samt i bilag III.
13. Så snart brugbar måleteknik forefindes i Fællesskabet, fastsætter
Kommissionen efter proceduren i artikel 17, fra hvilket tidspunkt der
skal foretages kontinuerlige målinger af grænseværdierne for emission af
tungmetaller, dioxiner og furaner til luft i overensstemmelse med bilag
III.
14. Følgende målinger foretages ved spildevandsudledningspunktet:
a) kontinuerlige målinger af parametrene i artikel 8, stk. 6, litra b)
b) daglige målinger i stikprøveform af den samlede mængde sus-
penderede stoffer; medlemsstaterne kan alternativt tillade målinger
af en i forhold til gennemstrømningen repræsentativ døgnprøve
c) mindst månedlige målinger af en i forhold til gennemstrømningen
repræsentativ døgnprøve af udledningen af de forurenende stoffer,
der er nævnt i artikel 8, stk. 3, og som står opført under nummer 2-10
i bilag IV
d) målinger mindst hvert halve år af dioxiner og furaner; der skal dog
foretages en måling hver tredje måned i de første 12 måneder,
anlægget er i drift. Medlemsstaterne kan fastsætte måleperioder,
hvor de har fastsat emissionsgrænseværdier for polycykliske
aromatiske kulbrinter eller andre forurenende stoffer.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 16
15. Overvågning af massen af forurenende stoffer i det rensede
spildevand sker i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning og
fastsættes i godkendelsen sammen med målingernes hyppighed.
16. Emissionsgrænseværdierne for vand anses for overholdt, hvis:a) for den samlede mængde af suspenderede stoffer (forurenende stof
nr. 1) 95 % og 100 % af de målte værdier ikke overskrider de
respektive emissionsgrænseværdier i bilag IV
b) for tungmetaller (forurenende stof nr. 2-10) højst én måling om året
overskrider emissionsgrænseværdierne i bilag IV; eller, hvis
medlemsstaterne forlanger mere end 20 prøver om året, højst 5 %
af disse overskrider emissionsgrænseværdierne i bilag IV
c) for dioxiner og furaner (forurenende stof nr. 11), de halvårige
målinger ikke overskrider emissionsgrænseværdien i bilag IV .
17. Hvis målingerne viser, at emissionsgrænseværdierne i nærværende
direktiv er overskredet, underrettes de kompetente myndigheder straks
herom.
Artikel 12
Adgang til oplysninger og offentlig deltagelse
1. Med forbehold af Rådets direktiv 90/313/EØF (
1) og direktiv
96/61/EF skal nye ansøgninger om godkendelse af forbrændingsanlæg
og kombinerede forbrændingsanlæg offentliggøres på ét eller flere
offentligt tilgængelige steder, f.eks. rådhuse, i et passende tidsrum,
således at offentligheden kan fremsætte bemærkninger til dem, før den
kompetente myndighed træffer afgørelse. Denne afgørelse skal offent-
liggøres og skal mindst indeholde kopi af godkendelsen og alle senere
ændringer.
2. Driftslederen på forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændings-
anlæg med en nominel kapacitet på to tons eller mere i timen, skal uanset
artikel 15, stk. 2, i direktiv 96/61/EF fremsende en årlig rapport om
driften og overvågningen af anlægget til den kompetente myndighed;
rapporten skal offentliggøres. Den skal som minimum indeholde en
redegørelse for processens afvikling og emissioner til luft og vand
sammenholdt med de i nærværende direktiv fastsatte emissionsnormer.
Den kompetente myndighed udarbejder og offentliggør en liste over
forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg med en nominel
kapacitet på mindre end to tons i timen.
Artikel 13
Unormale driftsforhold
1. Den kompetente myndighed fastsætter i godkendelsen den længste
tilladte periode, hvor koncentrationen af de regulerede stoffer i
udledningen til luft og i renset spildevand må overskride de fastsatte
emissionsgrænseværdier på grund af teknisk uundgåelige standsninger,
forstyrrelser eller svigt i rensningsanlæg eller måleanordninger.
2. Driftslederen skal i tilfælde af nedbrud, så snart det er praktisk
muligt, indskrænke eller standse driften, indtil normal drift kan
genoptages.
3. Med forbehold af artikel 6, stk. 3, litra c), må forbrændingsanlægget
eller det kombinerede forbrændingsanlæg eller forbrændingslinjen under
ingen omstændigheder forbrænde affald i et uafbrudt tidsrum på over 4
timer, hvis emissionsgrænseværdierne overskrides; endvidere må drift
under sådanne betingelser samlet ikke nå op på 60 timer i løbet af et år.
Grænsen på 60 timer gælder for de linjer i hele anlægget, der er knyttet
til et og samme røggasrensningsanlæg.!B
(1) Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplys-
ninger (EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56). Ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 17
4. Indholdet af totalstøv i et forbrændingsanlægs emissioner til luften
må under ingen omstændigheder overskride 150 mg/m3udtrykt som
halvtimesgennemsnit; desuden må grænseværdierne for emission af CO
og TOC til luften ikke overskrides. Alle de øvrige betingelser i artikel 6
skal overholdes.
Artikel 14
Genbehandlingsklausul
Med forbehold af direktiv 96/61/EF, forelægger Kommissionen inden
den 31. december 2008 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der er
baseret på erfaringerne med anvendelsen af dette direktiv, navnlig for nye
anlæg, og de fremskridt, der er gjort med hensyn til teknikker til
emissionskontrol og erfaringerne med affaldshåndtering. Endvidere skal
rapporten være baseret på udviklingen af den eksisterende teknologi,
erfaring med drift af anlæggene og miljøkrav. Rapporten skal indeholde
et særligt afsnit om anvendelsen af bilag II.1.1, og navnlig om det er
økonomisk og teknisk gennemførligt at kræve, at eksisterende cement-
ovne som omhandlet i fodnoten til bilag II.1.1, overholder de
emissionsgrænseværdier for NO x, der i bilaget er fastsat for nye
cementovne. Rapporten ledsages i fornødent omfang af forslag til
revision af de relevante bestemmelser i dette direktiv. Kommissionen
fremsætter dog, hvis det er hensigtsmæssigt, forslag om ændring af bilag
II.3 før forelæggelsen af rapporten, såfremt store affaldsmængder ledes
til andre typer af kombinerede forbrændingsanlæg end de i bilag II.1. og
II.2 omhandlede.
Artikel 15
Rapportaflæggelse
Rapporterne om dette direktivs gennemførelse udarbejdes efter pro-
ceduren i artikel 5 i Rådets direktiv 91/692/EØF. Den første rapport skal
mindst omfatte den første fulde treårsperiode efter den 28. december
2002 og være i overensstemmelse med de perioder, der er nævnt i artikel
17 i direktiv 94/67/EF og i artikel 16, stk. 3, i direktiv 96/61/EF. Med
henblik herpå udarbejder Kommissionen rettidigt det relevante spørge-
skema.
Artikel 16
Direktivets fremtidige tilpasning
Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 17, stk. 2, de
ændringer, der er nødvendige for at tilpasse artikel 10, 11 og 12 samt
bilag I og III til den tekniske udvikling eller til ny viden om
emissionsbegrænsningers sundhedsfremmende virkninger.
Artikel 17
Forskriftsudvalg
1. Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes forskriftsproceduren i
artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 18
Ophævelse
Følgende ophæves fra den 28. december 2005
a) artikel 8, stk. 1, i direktiv 75/439/EØF samt bilaget hertilb) direktiv 89/369/EØF!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 18
c) direktiv 89/429/EØF
d) direktiv 94/67/EF.
Artikel 19
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter sanktioner, for overtrædelser af de nationale
bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af nærværende direktiv.
Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen
og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler disse
bestemmelser til Kommissionen senest den 28. december 2002, og
meddeler eventuelle senere ændringer uden ophold.
Artikel 20
Overgangsbestemmelser
1. Uden at dette i øvrigt berører de særlige overgangsbestemmelser i
bilagene finder dette direktivs bestemmelser anvendelse på bestående
anlæg fra den 28. december 2005.
2. For nye anlæg, dvs. anlæg, der ikke er omfattet af definitionen af
»bestående forbrændingsanlæg eller bestående kombineret forbræn-
dingsanlæg« i artikel 3, nr. 6), i dette direktiv eller af stk. 3 i nærværende
artikel, finder dette direktiv anvendelse fra den 28. december 2002, i
stedet for direktiverne i artikel 18.
3. Stationære eller mobile anlæg, der har til formål at producere energi
eller fremstille materielle produkter, og som er i drift og har en
godkendelse i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning,
hvor det er krævet, og som påbegynder medforbrænding senest den 28.
december 2004, betragtes som bestående kombinerede forbrændings-
anlæg.
Artikel 21
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 28. december
2002. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen
indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen
ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen
fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale bestemmel-
ser, de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 22
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 23
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 19
BILAG I
Ækvivalensfaktorer for dibenzo-p-dioxiner og dibenzofuraner
Til bestemmelse af den samlede koncentration (TE) af dioxiner og furaner multipliceres massekoncentrationerne af
følgende dibenzo-p-dioxiner og dibenzofuraner med følgende ækvivalensfaktorer, før de sammenlægges:
Toksicitetsækvivalensfaktor
2,3,7,8 — Tetrachlordibenzodioxin (TCDD) 1
1,2,3,7,8 — Pentachlordibenzodioxin (PeCDD) 0,5
1,2,3,4,7,8 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,1
1,2,3,6,7,8 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Hexachlordibenzodioxin (HxCDD) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptachlordibenzodioxin (HpCDD) 0,01
— Octachlordibenzodioxin (OCDD) 0,001
2,3,7,8 — Tetrachlordibenzofuran (TCDF) 0,1
2,3,4,7,8 — Pentachlordibenzofuran (PeCDF) 0,5
1,2,3,7,8 — Pentachlordibenzofuran (PeCDF) 0,05
1,2,3,4,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,6,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
2,3,4,6,7,8 — Hexachlordibenzofuran (HxCDF) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptachlordibenzofuran (HpCDF) 0,01
1,2,3,4,7,8,9 — Heptachlordibenzofuran (HpCDF) 0,01
— Octachlordibenzofuran (OCDF) 0,001!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 20
BILAG II
BESTEMMELSE AF GRÆNSEVÆRDIERNE FOR LUFTEMISSIONER
FOR MEDFORBRÆNDING AF AFFALD
Følgende formel (blandingsregel) skal anvendes, når der ikke er anført en specifik
samlet emissionsgrænseværdi »C« i en tabel i dette bilag.
Grænseværdien for hvert enkelt af de relevante forurenende stoffer og for
carbonmonoxid i røggassen fra medforbrænding af affald beregnes således:
Vaffald: røggasmængde fra affaldsforbrændingen udelukkende bestemt på
grundlag af det affald, som i godkendelsen er angivet med denlaveste brændværdi, og med dette direktivs betingelser som
referenceværdi.
Hvis varmeafgivelsen fra forbrændingen af farligt affald ikke
overstiger 10 % af den samlede varmeafgivelse i anlægget, skalV
affaldberegnes på grundlag af en (teoretisk ) affaldsmængde, som,
når den forbrændes, vil svare til 10 % af varmeafgivelsen, idet den
samlede varmeudledning er fast.
Caffald: emissionsgrænseværdier for forbrændingsanlæg i bilag V for de
relevante forurenende stoffer og kulilte.
Vproc: røggasmængde fra forbrændingsprocessen, herunder forbrændingen
af det tilladte brændsel, der normalt anvendes i anlægget (ikkeaffald), bestemt på grundlag af det iltindhold, som emissionerneforudsætter efter Fællesskabets eller det pågældende lands lovgiv-
ning. Findes der ingen bestemmelser for denne art anlæg, skal
grundlaget være det faktiske iltindhold i røggassen uden fortyndingved tilførsel af luft, der er unødvendig for processen. Andrebetingelser som forudsætning er fastsat i dette direktiv.
C
proc: de emissionsgrænseværdier, som i dette bilags tabeller er fastsat for
bestemte industrisektorer, eller, hvis en sådan tabel eller sådannegrænseværdier ikke findes, emissionsgrænseværdierne for de rele-vante forurenende stoffer og carbonmonoxidindholdet i røggassen fra
anlæg, der overholder nationale love og administrative forskrifter for
sådanne anlæg ved forbrænding af normalt, godkendt brændsel (ikkeaffald). Hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, anvendes deemissionsgrænseværdier, der er fastsat i godkendelsen. Indeholder
tilladelsen ikke sådanne værdier, anvendes de faktiske massekoncen-
trationer.
C: de samlede emissionsgrænseværdier og det samlede iltindhold, som i
dette bilags tabeller er fastsat for bestemte industrisektorer og
bestemte forurenende stoffer, eller, hvis en sådan tabel eller sådanne
grænseværdier ikke findes, de samlede emissionsgrænseværdier forCO og de relevante forurenende stoffer, som kan træde i stedet foremissionsgrænseværdierne i dette direktivs særlige bilag. Det
samlede iltindhold, der kan erstatte det iltindhold, der gælder som
referenceværdi, beregnes på grundlag af det ovennævnte indholdunder hensyntagen til delmængderne.
Medlemsstaterne kan fastlægge regler for de afvigelser, der er omhandlet i dette
bilag.
II.1. Særlige bestemmelser for cementovne, der medforbrænder affald
Dagmiddelværdier (for kontinuerlige målinger). Prøveudtagningsperioder og
andre målekrav som i artikel 7. Alle værdier i mg/m
3(dioxiner og furaner
ng/m3). Der er kun behov for halvtimesmiddelværdier med henblik på beregning
af dagmiddelværdier.
For resultaterne af målinger, som foretages for at kontrollere, om emissions-
grænseværdierne overholdes, gælder følgende referenceværdier: Temperatur 273K, tryk 101.3 kPa, 10 % ilt, tør gas.!
B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 21
II.1.1. C — samlede emissionsgrænseværdier
Forurenede stof C
Totalstøv 30
HCI 10HF 1NO
xfor bestående anlæg 800
NO xfor nye anlæg 500 (1)
Cd + Tl 0,05Hg 0,05Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5Dioxiner og furaner 0,1
(1) Ved anvendelsen af emissionsgrænseværdierne for NO xanses cementovne, som er i drift
og har en godkendelse i overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning, og sompåbegynder kombineret forbrænding af affald efter den i artikel 20, stk. 3 anførte dato,ikke for nye anlæg.
Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade undtagelser for
NO xfor eksisterende vådprocescementovne eller cementovne, som brænder under
tre tons affald pr. time, hvis der i godkendelsen fastsættes en samlet emissions-
grænseværdi for NO xpå højst 1 200 mg/m3.
Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for
støv for cementovne, som brænder under tre tons affald pr. time, hvis der igodkendelsen fastsættes en samlet emissionsgrænseværdi på højst 50 mg/m
3.
II.1.2. C — Samlede emissionsgrænseværdier for SO 2og TOC:
Forurenende stof C
SO2 50
TOC 10
Afvigelser kan tillades af den kompetente myndighed, når TOC og SO 2ikke
stammer fra affaldsforbrændingen.
II.1.3. Emissionsgrænseværdi for CO:
Emissionsgrænseværdien for CO kan fastsættes af den kompetente myndighed.
II.2. Særlige bestemmelser for fyringsanlæg, som medforbrænder affald
II.2.1. Døgnmiddelværdier
Med forbehold af direktiv 88/609/EØF, og hvis der i henhold til fremtidig
fællesskabslovgivning fastsættes strengere emissionsgrænseværdier for storefyringsanlæg, træder for de pågældende anlæg og forurenende stoffer den nye
fællesskabslovgivning i stedet for emissionsgrænseværdierne i følgende tabeller
(C
proc). I så tilfælde tilpasses følgende tabeller snarest de strengere emissions-
grænseværdier efter proceduren i artikel 17.
Halvtimesmiddelværdier er kun nødvendige med henblik på beregning af
døgnmiddelværdierne.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 22
Cproc:
Cprocfor fast brændsel udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 %):
Forurenende stoffer 550 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth 4300 MWth
SO2
i almindelighed
850850-200
(lineært fald fra 100
til 300 MWth) 200
indenlandsk brændsel eller afsvovlningsgrad
590 %eller afsvovlningsgrad
592 %eller afsvovlningsgrad
595 %
NO x 400 300 200
støv 50 50 30 30
Indtil den 1. januar 1997 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning gælder
emissionsgrænseværdien for NO xikke for anlæg, som kun medforbrænder farligt
affald.
Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade afvigelser for
NO xog SO 2for eksisterende medforbrændingsanlæg på 100-300 MWth, som
benytter fluidiseringsteknik og brænder fast brændsel, hvis der i tilladelsen
fastsættes en Cproc-værdi på højst 350 mg/Nm3for NO xog højst 850-400 mg/Nm3
(lineært fald fra 100 til 300 MWth) for SO 2.
Cprocfor biomasse udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 %):
»Biomasse« betyder produkter bestående af enheder eller dele af plantemateriale
fra landbrug eller skovbrug, der kan anvendes til udnyttelse af energiindholdet,
samt det affald, der er anført i artikel 2, stk. 2, litra a), nr. i)-v)
Forurenende stoffer 550 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth 4300 MWth
SO2 200 200 200
NO x 350 300 300
støv 50 50 30 30
Indtil den 1. januar 2008 kan de kompetente myndigheder tillade afvigelser for
NO xfor eksisterende kombinerede forbrændingsanlæg på 100-300 MWth, som
benytter fluid-bed-teknologi og brænder biomasse, hvis der i tilladelsen fastsættesen C
proc-værdi på højst 350 mg/Nm3.
Cprocproc for flydende brændsel udtrykt i mg/Nm3(O2indhold 3 %):
Forurenende stoffer 550 MWth 50-100 MWth 100-300 MWth 4300 MWth
SO2 850 850-200
(lineært fald fra 100
til 300 MWth)200
NO x 400 300 200
støv 50 50 30 30!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 23
II.2.2. C — samlede emissionsgrænseværdier
C udtrykt i mg/Nm3(O2-indhold 6 %). Alle middelværdier i en prøvetagnings-
periode på mindst 30 minutter og højst otte timer:
Forurenende stof C
Cd + Tl 0,05
Hg 0,05Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5
C udtrykt i ng/Nm
3(O2-indhold 6 %). Alle middelværdier i en prøvetagnings-
periode på mindst seks timer og højst otte timer:
Forurenende stof C
Dioxiner og furaner 0,1
II.3. Særlige bestemmelser for industrisektorer, der ikke er omfattet af II.1
eller II.2 og medforbrænder affald
II.3.1. C — samlede emissionsgrænseværdier:
C udtrykt i ng/Nm3. Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst seks
timer og højst otte timer:
Forurenende stof C
Dioxiner og furaner 0,1
C udtrykt i mg/Nm3. Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst 30
minutter og højst otte timer:
Forurenende stof C
Cd + Tl 0,05
Hg 0,05!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 24
BILAG III
Måleteknikker
1. Målinger til bestemmelse af koncentrationer af luft- og vandforurenende
stoffer skal udføres repræsentativt.
2. Prøveudtagning og analyse af samtlige forurenende stoffer, herunder
dioxiner og furaner, og referencemålinger til kalibrering af automatiserede
målesystemer skal udføres efter CEN-standarder. Hvis der ikke foreliggerCEN-standarder, finder ISO-standarder, nationale eller internationalestandarder, som sikrer, at der fremskaffes oplysninger af tilsvarende
videnskabelig kvalitet, anvendelse.
3. For så vidt angår det daglige grænseværdiniveau må værdierne af
95 %-konfidensintervallerne for et enkelt måleresultat ikke overskridefølgende procent af emissionsgrænseværdierne:
Carbonmonoxid: 10 %
Svovldioxid: 20 %Nitrogendioxid: 20 %Totalstøv: 30 %Total organisk kulstof: 30 %Hydrogenchlorid: 40 %Hydrogenfluorid: 40 %!
B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 25
BILAG IV
Emissionsgrænseværdier for udledning af spildevand fra røggasrensning
Forurenende stofferEmissionsgrænseværdier udtrykt i massekon-
centrationer for ufiltrerede prøver
1. Samlet mængde suspenderet fast stof som defineret i direktiv
91/271/EØF95 %
30 mg =l100 %
45 mg =l
2. Kviksølv og kviksølvforbindelser udtrykt som kviksølv (Hg) 0,03 mg/l
3. Cadmium og cadmiumforbindelser udtrykt som cadmium (Cd) 0,05 mg/l4. Thallium og thalliumforbindelser udtrykt som thallium (TI) 0,05 mg/l
5. Arsenik og arsenikforbindelser udtrykt som arsenik (As) 0,15 mg/l
6. Bly og blyforbindelser udtrykt som bly (Pb) 0,2 mg/l7. Chrom og chromforbindelser udtrykt som chrom (Cr) 0,5 mg/l8. Kobber og kobberforbindelser udtrykt som kobber (Cu) 0,5 mg/l9. Nikkel og nikkelforbindelser udtrykt som nikkel (Ni) 0,5 mg/l10. Zink og zinkforbindelser udtrykt som zink (Zn) 1,5 mg/l11. Dioxiner og furaner defineret som summen af de enkelte dioxiner og
furaner vurderet i overensstemmelse med bilag I"
C10,3 ng/l 3
Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade undtagelser for den samlede mængde suspenderet fast
stof for eksisterende forbrændingsanlæg, hvis det i godkendelsen fastsættes, at 80 % af de målte værdier ikke må være påover 30 mg/l og ingen af værdierne på over 45 mg/l.!
B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 26
BILAG V
GRÆNSEVÆRDIER FOR LUFTEMISSIONER
a) Døgnmiddelværdier
Totalstøv 10 mg/m3
Gasformige og dampformige organiske stoffer,
udtrykt som total organisk kulstof10 mg/m3
Hydrogenchlorid (HCl) 10 mg/m3
Svovldioxid (HF) 1 mg/m3
Svovldioxid (SO 2) 50 mg/m3
Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogendioxid (NO 2)
udtrykt som nitrogendioxid for bestående forbræn-
dingsanlæg med en nominel kapacitet på over 6 tonsi timen eller nye forbrændingsanlæg200 mg/m
3(*)
Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogendioxid (NO 2)
udtrykt som nitrogendioxid for bestående forbræn-
dingsanlæg med en nominel kapacitet på over 6 tons
i timen eller derunder400 mg/m3(*)
(*) Indtil den 1. januar 2007 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning
gælder emissionsgrænseværdien for NOx ikke for anlæg, der kun forbrænderfarligt affald.
Den kompetente myndighed kan tillade undtagelser for NO xfor
eksisterende forbrændingsanlæg
— med en nominel kapacitet på 46 tons pr. time, hvis det i
godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være påover 500/m
3, indtil den 1. januar 2008
— med en nominel kapacitet på 46 tons pr. time, men 416 tons pr.
time, hvis det i godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikkemå være på over 400 mg/m
3, indtil den 1. januar 2010
— med en nominel kapacitet på 416 tons pr. time, men 525 tons pr.
time, og som ikke udleder vand, hvis det i godkendelsen fastsættes, at
dagmiddelværdierne ikke må være på over 400 mg/m3, indtil den 1.
januar 2008.
Indtil den 1. januar 2008 kan den kompetente myndighed tillade
undtagelser for støv for eksisterende forbrændingsanlæg, hvis det i
godkendelsen fastsættes, at dagmiddelværdierne ikke må være på over
20 mg/m3.
b) Halvtimesmiddelværdier
(100 %) A (97 %) B
Totalstøv 30 mg/m310 mg/m3
Gasformige og dampformige organi-
ske stoffer udtrykt som total kulstof20 mg/m310 mg/m3
Hydrogenchlorid (HCl) 60 mg/m3 10 mg/m3
Hydrogenfluorid (HF) 4 mg/m32 mg/m3
Svovldioxid (SO 2) 200 mg/m350 mg/m3!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 27
(100 %) A (97 %) B
Nitrogenmonoxid (NO) og nitrogen-
dioxid (NO 2) udtrykt som nitrogen-
dioxid for bestående forbrændings-anlæg med en nominel kapacitet påover 6 tons pr. time eller nye for-
brændingsanlæg400 mg/m
3(*) 200 mg/m3(*)
(*) Indtil den 1. januar 2007 og med forbehold af den relevante EF-lovgivning
gælder emissionsgrænseværdien for NO xikke for anlæg, der kun forbrænder
farligt affald.
Indtil den 1. januar 2010 kan den kompetente myndighed tillade
undtagelser for NO xfor eksisterende forbrændingsanlæg med en nominel
kapacitet på 6-16 tons pr. time, hvis halvtimesmiddelværdien ikke er påover 600 mg/m
3for kolonne A eller 400 mg/m3for kolonne B.
c) Alle middelværdier i en prøvetagningsperiode på mindst 30 minutter
og højst otte timer:
Cadmium og cadmiumforbindelser
udtrykt som cadmium (Cd)
i alt
0,05 mg/m3i alt
0,1 mg/m3(*)Thallium og thalliumforbindelser
udtrykt som thallium (Tl)
Kviksølv og kviksølvforbindelser
udtrykt som kviksølv (Hg)0,05 mg/m30,1 mg/m3(*)
Antimon og antimonforbindelser
udtrykt som antimon (Sb)
i alt 0,5 mg/m3i alt 1 mg/m3(*)Arsenik og arsenikforbindelser
udtrykt som arsenik (As)
Bly og blyforbindelser udtrykt som
bly (Pb)
Chrom og chromforbindelser udtrykt
som chrom (Cr)
Kobolt og koboltforbindelser udtrykt
som kobolt (Co)
Kobber og kobberforbindelser
udtrykt som kobber (Cu)
Mangan og manganforbindelser
udtrykt som mangan (Mn)
Nikkel og nikkelforbindelser udtrykt
som nikkel (Ni)
Vanadium og vandiumforbindelser
udtrykt som vanadium (V)
(*) Middelværdier gældende indtil den 1. januar 2007 for bestående forbrændings-
anlæg, som der er givet driftstilladelse til før den 31. december 1996, og somkun forbrænder farligt affald.
Disse middelværdier omfatter også gasformige og dampformige emis-
sioner af de relevante tungmetaller samt forbindelser heraf.
d) Middelværdierne måles i en prøvetagningsperiode på mindst seks
timer og højst otte timer. Emissionsgrænseværdierne refererer til den
samlede koncentration af dioxiner og furaner beregnet ved hjælp af
begrebet toksicitetsækvivalens i overensstemmelse med bilag I.
Dioxiner og furaner 0,1 ng/m3!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 28
e) Følgende emissionsgrænseværdier for carbonmonoxid (CO)-koncen-
trationer må ikke overskrides i forbrændingsgasserne (undtagen i
antændings- og udbrændingsfasen):
— 50 mg/m3forbrændingsgas bestemt som dagmiddelværdi
— 150 mg/m3forbrændingsgas for mindst 95 % af alle målinger bestemt
som timinuttersmiddelværdier eller 100 mg/m3forbrændingsgas for
alle målinger bestemt som halvtimesmiddelværdier i en hvilken somhelst 24-timers periode.
De kompetente myndigheder kan tillade undtagelser for forbrændings-
anlæg, som benytter fluid-bed-teknologi, hvis der i godkendelsen
fastsættes en emissionsgrænseværdi for carbonmonoxid (CO) på højst100 mg/m
3som timemiddelværdi.
f) Medlemsstaterne kan fastlægge regler for de undtagelser, der er
fastsat i dette bilag.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 29
BILAG VI
Formel til beregning af emissionskoncentrationen ved standardprocenten for
iltkoncentration
ES= beregnet emissionskoncentration ved standardprocenten for iltkoncen-
tration
EM= målt emissionskoncentration
OS= standardiltkoncentration
OM= målt iltkoncentration.!B2000L0076 — DA — 28.12.2000 — 000.001 — 30