01987A0813(01) — DA — 01.02.2016 — 003.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

KONVENTION OM EN FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE







REPUBLIKKEN ØSTRIG, REPUBLIKKEN FINLAND, REPUBLIKKEN ISLAND, KONGERIGET NORGE, KONGERIGET SVERIGE OG SCHWEIZ, i det følgende benævnt EFTA-landene, og DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt Fællesskabet, HAR— I BETRAGTNING AF frihandelsoverenskomsterne mellem Fællesskabet og hvert af EFTA-landene, I BETRAGTNING AF den fælleserklæring om oprettelse af en europæisk økonomisk enhed, som ministre fra EFTA-landene og Fællesskabets medlemsstater samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vedtog i Luxembourg den 9. april 1984, særlig for så vidt angår forenkling af grænseformaliteter og oprindelsesregler, I BETRAGTNING AF konventionen om forenkling af formaliteterne i samhandelen, som er indgået mellem EFTA-landene og Fællesskabet, og hvorved der indføres et administrativt enhedsdokument, der skal anvendes i denne samhandel, I BETRAGTNING AF, at anvendelsen af dette enhedsdokument som led i en fælles forsendelsesprocedure for varetransport mellem Fællesskabet og EFTA-landene og mellem EFTA-landene indbyrdes vil kunne føre til en sådan forenkling, I BETRAGTNING AF, at dette mål mest hensigtsmæssigt kan nås ved at udvide den forsendelsesprocedure, der i øjeblikket anvendes i forbindelse med varetransport inden for Fællesskabet, mellem Fællesskabet og Østrig og Schweiz, og mellem Østrig og Schweiz, til også at omfatte de EFTA-lande, som ikke anvender denne procedure, I BETRAGTNING AF den nordiske forsendelsesprocedure, som anvendes mellem Finland, Norge og Sverige — BESLUTTET at indgå følgende konvention:







Almindelige bestemmelser

Artikel 1

1. I denne konvention fastsættes foranstaltninger vedrørende transport af varer, der forsendes mellem Fællesskabet og EFTA-landene samt mellem EFTA-landene indbyrdes, herunder i påkommende tilfælde varer, som omlades, videresendes eller oplægges, idet der indføres en fælles forsendelsesprocedure, uanset varernes art og oprindelse.

2. Med forbehold af bestemmelserne i denne konvention, specielt hvad angår sikkerhedsstillelse, anses varer, der forsendes inden for Fællesskabet, som henført under proceduren for fællesskabsforsendelse.

3. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 7 til 12 er reglerne for den fælles forsendelsesprocedure fastsat i tillæg I og II.

4. Forsendelsesangivelser og -dokumenter, der anvendes i forbindelse med den fælles forsendelsesprocedure, skal svare til og udfærdiges i overensstemmelse med tillæg III.

▼M6

Artikel 2

1. Den fælles forsendelsesprocedure betegnes i det følgende alt efter omstændighederne T1-proceduren eller T2-proceduren.

2. T1-proceduren kan anvendes for alle varer, der forsendes i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1.

3. T2-proceduren anvendes for varer, der i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, forsendes i a) Fællesskabet: såfremt varerne er fællesskabsvarer; ved »fællesskabsvarer« forstås varer, som: — i deres helhed er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde, uden at der deri indgår varer fra tredjelande eller områder uden for Fællesskabets toldområde — hidrører fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, og som er bragt i fri omsætning i en medlemsstat — er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udelukkende af varer som omhandlet i andet led eller af varer som omhandlet i første og andet led; uanset denne konvention eller andre aftaler indgået af Fællesskabet betragtes varer, der genindføres i Fællesskabets toldområde efter at have været udført fra dette, imidlertid ikke som fællesskabsvarer, selv om de opfylder de i et af de foregående tre led omhandlede betingelser b) et EFTA-land: såfremt varerne er ankommet til det pågældende EFTA-land under T2-proceduren og er videresendt i henhold til de særlige betingelser, der er fastsat i artikel 9.

4. De særlige betingelser, der er fastsat i denne konvention vedrørende henførsel af varer under T2-proceduren, gælder også for udstedelse af dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, og varer, som er omfattet af et dokument af denne type, behandles på samme måde som varer, der forsendes under T2-proceduren, idet det dog ikke er påkrævet, at det dokument, der bekræfter varernes status som fællesskabsvarer, ledsager varerne.

▼M11

Artikel 3

1. I denne konvention forstås ved: a) »forsendelse« en forsendelsesprocedure, under hvilken varer forsendes under de kompetente myndigheders kontrol fra en kontraherende parts kontor til samme eller en anden kontraherende parts kontor ved passage af mindst en grænse b) »land« et EFTA-land, en af Fællesskabets medlemsstater eller en anden stat, der har tiltrådt denne konvention c) »tredjeland« en stat, som ikke er kontraherende part i denne konvention.

2. Fra og med datoen for ikrafttrædelsen af et lands tiltrædelse som ny kontraherende part efter artikel 15a, anvendes enhver henvisning til EFTA-lande tilsvarende på dette land, dog kun inden for rammerne af denne konvention.

3. EFTA-landene, Fællesskabet og dets medlemsstater har samme rettigheder og forpligtelser i forbindelse med anvendelse af de i denne konvention fastsatte regler for T1- eller T2-proceduren.

▼M6

Artikel 4

1. Denne konvention berører ikke anvendelsen af andre internationale aftaler vedrørende forsendelse, med forbehold af begrænsninger i en sådan anvendelse for så vidt angår forsendelse af varer fra et sted i Fællesskabet til et andet sted i Fællesskabet, og med hensyn til begrænsninger i udstedelsen af dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare.

2. Endvidere berører denne konvention ikke a) forsendelse af varer under proceduren for midlertidig indførsel, og b) aftaler vedrørende grænsetrafik.

▼B

Artikel 5

Foreligger der ikke mellem de kontraherende parter og et tredjeland en overenskomst, i henhold til hvilken varer, der forsendes mellem de kontraherende parter, kan transporteres gennem dette tredjeland under T1- eller T2-proceduren, anvendes en sådan procedure alene på varetransport gennem dette tredjelands område, når denne gennemføres på grundlag af et enkelt transportdokument udstedt på en kontraherende parts område, og nævnte procedures virkninger suspenderes på dette tredjelands område.

▼M6

Artikel 6

Som led i T1- eller T2-proceduren kan de pågældende lande indbyrdes ved bilaterale eller . multilaterale aftaler indføre forenklede procedurer for visse trafikarter eller for bestemte virksomheder i overensstemmelse med kriterier, som om fornødent fastsættes i ►M21 tillæg I ◄ , når det sikres, at bestemmelser, der gælder for varerne, overholdes. Meddelelse om sådanne aftaler indgives til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og de øvrige lande.

▼B







Gennemførelse af forsendelsesproceduren

▼M6

Artikel 7

1. Med forbehold af eventuelle særlige bestemmelser i denne konvention er de kompetente kontorer i EFTA-landene beføjet til at virke som afgangstold-steder, grænseovergangssteder samt bestemmelses- og garantitoldsteder.

2. ►M21 ◄ med henblik på forsendelse til et bestemmelsessted i et EFTA-land. Med forbehold af eventuelle særlige bestemmelser i denne konvention er de også beføjet til at udstede dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, for varer, der afsendes til et EFTA-land. De kompetente kontorer i Fællesskabets medlemsstater er beføjet tilat antage T1- og T2-angivelsermed henblik på forsendelse til et bestemmelsessted i et EFTA-land. Med forbehold af eventuelle særlige bestemmelser i denne konvention er de også beføjet til at udstede dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, for varer, der afsendes til et EFTA-land.

3. ►M21 ◄ , og af en og samme hoved-forpligtede afsendes som en samleladning i form af en T1- eller T2-forsendelse fra et og samme afgangstoldsted til et og samme bestemmelsestoldsted for levering til en og samme modtager, undtagen i ganske særlige, behørigt begrundede tilfælde, kan en kontraherende part kræve, at disse forsendelser opføres på en og samme T1- eller T2-angivelse sammen med de dertil svarende ladelister. Såfremt flere vareforsendelser samles og indladesi et og samme transportmiddel, og af en og samme hoved-forpligtede afsendes som en samleladning i form af en T1- eller T2-forsendelse fra et og samme afgangstoldsted til et og samme bestemmelsestoldsted for levering til en og samme modtager, undtagen i ganske særlige, behørigt begrundede tilfælde, kan en kontraherende part kræve, at disse forsendelser opføres på en og samme T1- eller T2-angivelse sammen med de dertil svarende ladelister.

4. Uanset kravet om, at en vares status som fællesskabsvare i påkommende tilfælde skal bekræftes, kræves det ikke af den, der opfylder udførselsformaliteterne på grænseovergangsstedet på en kontraherende parts område, at de afsendte varer henføres under T1-eller T2-proceduren, uanset den toldprocedure, hvortil varerne henføres på nabogrænseovergangsstedet.

5. Uanset kravet om at varernes status som fællesskabsvarer i påkommende tilfælde skal attesteres, kan grænseovergangsstedet på den kontraherende parts område, hvor eksportformaliteterne afsluttes, afslå at henføre varerne under T1- eller T2-proceduren, hvis denne skal afsluttes på nabogrænseovergangsstedet.

▼B

Artikel 8.

Når varer forsendes på grundlag af ►M21 en T1- eller en T2-procedure ◄ , kan sendingen ikke forøges eller mindskes, og varerne må ikke substitueres, navnlig når der er tale om opdeling, omladning eller samling af sendingen.

▼M6

Artikel 9

1. Varer, der indføres i et EFTA-land under T2-proceduren, og som kan videresendes under denne procedure, skal til stadighed være under kontrol af tolmyndighederne i det pågældende land for at sikre, at varernes identitet og tilstand ikke ændres.

2. Når sådanne varer videresendes fra et EFTA-land efter i dette EFTA-land at være blevet henført til en anden toldprocedure end en forsendelses- eller en toldoplagsprocedure, kan T2-proceduren ikke anvendes.

Denne bestemmelse gælder imidlertid ikke for varer, der indføres midlertidigt med henblik på fremvisning på en udstilling, en messe eller et lignenne offentligt arrangement, og som ikke har undergået nogen anden behandling end den, der er nødvendig for at bevare dem i den oprindelige stand eller for at opdele sendingerne.

3. Når sådanne varer videresendes fra et EFTA-land efter at have været oplagt på toldoplag, kan T2-proceduren kun anvendes på følgende betingelser: — varerne må ikke have været oplagt i mere end fem år; for så vidt angår varer henhørende under kapitel 1 til 24 i Nomenklaturen til Klassifikation af Varer i Toldtariffer (Den Internationale Konvention om det Harmoniserede Varebeskrivelses- og Varenomenklatursystem af 14. juni 1983), begrænses denne periode til seks måneder — varerne skal have været oplagret i særlige lokaler og må ikke have undergået anden behandling end den, der er nødvendig for at bevare dem i den oprindelige stand eller for at opdele sendingerne uden at udskifte emballagen — en eventuel behandling skal have fundet sted under toldkontrol.

4. ►M21 ◄ eller dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, og som udstedes af et kompetent kontor i et EFTA-land, skal der være en henvisning til de tilsvarende ►M21 ◄ eller dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, på grundlag af hvilke varerne ankom til det pågældende EFTA-land, og de skal bære alle de særlige påtegninger, disse dokumenter er forsynet med. På antagne T2-angivelsereller dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, og som udstedes af et kompetent kontor i et EFTA-land, skal der være en henvisning til de tilsvarendeT2-angivelsereller dokumenter, der bekræfter en vares status som fællesskabsvare, på grundlag af hvilke varerne ankom til det pågældende EFTA-land, og de skal bære alle de særlige påtegninger, disse dokumenter er forsynet med.

Artikel 10

1. Medmindre andet er bestemt i stk. 2 eller i tillæggene, skal der for T1- eller T2-forsendelser stilles sikkerhed, der er gyldig for alle de kontraherende parter, der er berørt af den pågældende forsendelse.

2. Bestemmelerne i stk. 1 berører ikke a) de kontraherende parters ret til indbyrdes at aftale, at de frafalder kravet om sikkerhedsstillelse for T1-eller T2-forsendelser, som kun omfatter deres egne områder b) en kontraherende parts ret til at afstå fra at kræve, at der stilles sikkerhed for den del af den T1- eller T2-forsendelse, der ligger mellem afgangstold-stedet og det første grænseovergangssted.

▼M21 —————

▼M6

Artikel 11

1. Varernes identitet sikres i almindelighed ved forsegling.

2. Forsegling foretages: a) som forsegling af rum, når det pågældende transportmiddel allerede er godkendt i henhold til andre bestemmelser eller af afgangstoldstedet anerkendes som forseglingssikkert b) som kolloforsegling i andre tilfælde.

3. Som forseglingssikre kan anerkendes transport-midler: a) på hvilke forseglingen kan anbringes nemt og effektivt b) der er fremstillet således, at der ikke kan udtages eller indlægges varer, uden at der efterlades synlige spor af indbrud, eller forseglingen brydes c) der ikke indeholder hemmelige rum, hvor der kan gemmes varer, og d) hvis lastrum er let tilgængelige for de kompetente myndigheders kontrol.

▼M30

4. Afgangsstedet kan undlade forseglingen, når beskrivelsen af varerne i forsendelsesangivelsen eller i supplerende dokumenter gør det muligt at identificere varerne ved hjælp af andre identifikationsmetoder.

▼B

Artikel 12

1. Indtil der er opnået enighed om en procedure for udveksling af statistiske oplysninger, der sikrer, at EFTA-landene og Fællesskabets medlemsstater får de nødvendige oplysninger til udarbejdelse af forsendelsesstatistikker, skal der - medmindre en kontraherende part ikke forlanger dette - afleveres en ekstra kopi ►M30 af eksemplar nr. 4 eller forsendelsesledsagedokumentet ◄ af ►M21 T1- eller T2-angivelsen ◄ til statistisk brug: a) til det første grænseovergangssted i hvert EFTA-land, b) til det første grænseovergangssted i Fællesskabet for så vidt angår varer, der er omfattet af den T1- eller T2-procedure, der påbegyndes i et EFTA-land.

▼M17

2. ►M21 ◄ . Ovennævnte ekstra kopi skal dog ikke fremlægges, når varerne transporteres på de betingelser, der er fastsat iafsnit III, kapitel VIII, i tillæg I

▼B

3. ►M21 ◄ . Den hovedforpligtede eller dennes bemyndigede repræsentant skal på forlangende meddele de nationale myndigheder, der er ansvarlige for forsendelsesstatistikken, alle de for denne statistik nødvendige oplysninger vedrørendeT1- eller T2-angivelsen







Administrativ bistand

▼M6

Artikel 13

1. De kompetente myndigheder i de pågældende lande meddeler hinanden alle oplysninger, som de er i besiddelse af, og som er af betydning for at sikre, at denne konvention anvendes korrekt.

2. De kompetente myndigheder i de berørte lande underretter om fornødent hinanden om undersøgelsesresultater, dokumenter, indberetninger, rapporter og oplysninger om transporter, der er gennemført under T1- eller T2-proceduren, samt om uregelmæssigheder eller overtrædelser i forbindelse hermed.

Endvidere underretter de om fornødent hinanden om undersøgelsesresultater vedørende varer, for hvilke der er fastlagt bestemmelser om gensidig bistand, og som har været oplagt på toldoplag.

3. Foreligger der mistanke om uregelmæssigheder eller overtrædelser i forbindelse med varer, der er indført i et land fra et andet land, eller som har passeret et lands område eller har været oplagt på toldoplag, meddeler de kompetente myndigheder i de berørte lande på anmodning hinanden alle oplysninger vedrørende: a) transportvilkårene for disse varer: — ►M21 ◄ eller et dokument, der bekræfter varernes status som fællesskabsvarer, er ankommet til det land, til hvilket anmodningen er rettet, uanset videreforsendelsesmåden, eller når de på grundlag afen T1- eller T2-procedureeller et dokument, der bekræfter varernes status som fællesskabsvarer, er ankommet til det land, til hvilket anmodningen er rettet, uanset videreforsendelsesmåden, eller — ►M21 ◄ eller et dokument, der bekræfter varernes status som fællesskabsvarer, uanset hvorledes de ankom når de er videresendt på grundlag afen T1- eller T2-procedureeller et dokument, der bekræfter varernes status som fællesskabsvarer, uanset hvorledes de ankom b) disse varers eventuelle oplægning på toldoplag, når de på grundlag af ►M21 en T2-procedure ◄ eller et dokument, der bekræfter deres status som fællesskabsvarer, er ankommet til det land, til hvilket anmodningen er rettet, eller når de på grundlag af ►M21 en T2-procedure ◄ eller et dokument, der bekræfter deres status som fællesskabsvarer, er videresendt fra dette land.

4. Anmodninger, der fremsættes i henhold til stk. 1, 2 og 3, skal indeholde oplysninger om den eller de sager, de vedrører.

5. Såfremt et lands kompetente myndigheder anmoder om bistand, som de ikke selv ville være i stand til at yde, hvis de blev anmodet herom, gør de opmærksom på dette forhold i anmodningen. Opfyldelse af en sådan anmodning sker efter de kompetente myndigheders skøn, som anmodes om bistand.

6. Oplysninger, der indhentes i medfør af stk. 1, 2 og 3, anvendes udelukkende til denne konventions formål og omfattes af samme beskyttelse fra modtagerlandets side, som gælder for oplysninger af samme art i henhold til det pågældende lands nationale lovgivning. Sådanne oplysninger må kun anvendes til andre formål efter skriftligt samtykke fra de kompetente myndigheder, der afgav oplysningerne, og de er undergivet enhver form for restriktioner, som er fastsat af disse myndigheder.

▼M15







Inddrivelse af fordringer

Artikel 13a

De kompetente myndigheder i de pågældende lande yder i overensstemmelse med tillæg IV hinanden bistand ved inddrivelse af fordringer, der måtte være opstået i forbindelse med en T1 -eller T2-forsendelse.

▼B







Den Blandede Kommission

Artikel 14

1. Der nedsættes en blandet kommission, hvori hver af de kontraherende parter i denne konvention er repræsenteret.

2. Den Blandede Kommission handler efter fælles overenkomst.

3. Den Blandede Kommission træder sammen, når det er nødvendigt, dog mindst en gang årligt. Alle kontraherende parter kan anmode om, at der afholdes et møde.

4. Den Blandede Kommission fastsætter selv sin forretningsorden, der bl.a. omfatter bestemmelser om indkaldelse af møder og om udpegelse af formand samt fastsættelse af dennes funktionsperiode.

5. Den Blandede Kommission kan nedsætte underudvalg og arbejdsgrupper, der kan bistå den i dens arbejde.

Artikel 15

1. Den Blandede Kommission varetager administrationen af denne konvention og sikrer, at den anvendes korrekt. Med henblik herpå underretter de kontraherende parter regelmæssigt Den Blandede Kommission om deres erfaringer vedrørende konventionens anvendelse, og Den Blandede Kommission fremsætter hinstillinger og træffer afgørelse i de i stk. 3 omhandlede tilfælde.

2. Den fremsætter specielt henstillinger om: a) ændringer til denne konvention ud over de i stk. 3, litra c), nævnte; b) andre foranstaltninger, der er nødvendige for konventionens gennemførelse.

▼M11

3. Den Blandede Kommission træffer afgørelse om: a) ændringer til tillæggene ▼M21 ————— ▼M11 c) andre ændringer til denne konvention, der nødvendiggøres af ændringer af bilagene ▼M17 ————— ▼M11 ►M17 ◄ d) nødvendige overgangsforanstaltninger ved eventuelle nye medlemsstaters tiltrædelse af Fællesskabet ►M17 ◄ e) opfordring til tredjelande i henhold til artikel 3, stk. 1, litra c), til at tiltræde denne konvention efter fremgangsmåden i artikel 15a.

▼M17

De kontraherende parter sætter sådanne afgørelser, der træffes i henhold til litra a) til d), i kraft i overensstemmelse med deres egen lovgivning.

▼B

4. Såfremt en kontraherende parts repræsentant i Den Blandede Kommission har accepteret en afgørelse med forbehold af opfyldelsen af visse forfatningsmæssige bestemmelser, træder afgørelsen, såfremt den ikke indeholder nogen datoangivelse, i kraft den første dag i den anden måned efter meddelelsen om, at forbeholdet er hævet.

▼M17

5. Den Blandede Kommissions afgørelser, der er omhandlet i stk. 3, litra e), hvori tredjelande opfordres til at tiltræde denne konvention, fremsendes til Generalsekretariatet for Rådet for De Europæiske Fællesskaber, som meddeler dem til de pågældende tredjelande med den på dette tidspunkt gældende konventionstekst.

▼M11

6. Fra og med den i stk. 5 nævnte dato kan det pågældende tredjeland lade sig repræsentere ved observatører i Den Blandede Kommission, i underudvalg og arbejdsgrupper.







Tredjelandes tiltrædelse

Artikel 15a

1. Ethvert tredjeland, som efter afgørelse fra Den Blandede Kommission modtager en opfordring fra konventionens depositor til at tiltræde konventionen, kan blive kontraherende part i denne.

2. Et tredjeland, der har modtaget en opfordring til at tiltræde konventionen, bliver kontraherende part i denne ved at deponere et tiltrædelsesdokument hos Generalsekretariatet for Rådet for De Europæiske Fællesskaber. Dokumentet bilægges en oversættelse af konventionen på det tiltrædende tredjelands officielle sprog.

3. Tiltrædelsen træder i kraft den første dag i den anden måned efter deponeringen af tiltrædelsesdokumentet.

4. Deponenten meddeler alle de kontraherende parter datoen for deponering af tiltrædelsesdokumentet samt datoen for tiltrædelsens ikrafttrædelse.

5. Generalsekretariatet for Rådet for De Europæiske Fællesskaber meddeler også det tredjeland, der har modtaget opfordring til at tiltræde konventionen, henstillinger og afgørelser efter artikel 15, stk. 2 og 3, som vedtages af Den Blandede Kommission i perioden mellem datoen i stk. 1 i denne artikel og datoen for tiltrædelsens ikrafttrædelse.

Godkendelsen af disse akter anføres i tiltrædelsesdokumentet eller i et særskilt dokument, der deponeres i Generalsekretariatet for Rådet for De Europæiske Fællesskaber senest seks måneder efter meddelelsen. Hvis en erklæring ikke er afgivet inden udløbet af denne frist, anses tiltrædelsen for virkningsløs.

▼B







Diverse og afsluttende bestemmelser

Artikel 16

Hver kontraherende part træffer passende foranstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i denne konvention anvendes effektivt og harmonisk, idet der tages hensyn til nødvendigheden af at begrænse omfanget af de formaliteter, der skal opfyldes, så meget som muligt, og nødvendigheden af at finde gensidigt tilfredsstillende løsninger på problemer, der måtte opstå ved anvendelsen af disse bestemmelser.

Artikel 17

De kontraherende parter holder hinanden underrettet om, hvilke bestemmelser de vedtager til gennemførelse af denne konvention.

Artikel 18

Bestemmelserne i denne konvention er ikke til hinder for, at de kontraherende parter eller Fællesskabets medlemsstater indfører forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller forsendelse af varer, som er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter, beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.

▼M17

Artikel 19

Tillæggene til denne konvention udgør en integrerende del deraf.

▼B

Artikel 20

1. Denne konvention gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for EFTA-landenes områder.

2. Denne konvention gælder også for Fyrstendømmet Liechtenstein, så længe dette fyrstendømme er forbundet med Schweiz ved en traktat om en toldunion.

Artikel 21

En kontraherende part kan udtræde af denne konvention med et skriftligt varsel på tolv måneder, som meddeles depositaren, der underretter alle de øvrige kontraherende parter.

Artikel 22

1. Denne konvention træder i kraft den 1. januar 1988, forudsat at de kontraherende parter inden den 1. november 1987 har deponeret deres godkendelsesinstrumenter i Generalsekretariatet for Rådet for De Europæiske Fællesskaber, der optræder som depositar.

2. Træder konventionen ikke i kraft den 1. januar 1988, træder den i kraft på den første dag i den anden måned, der følger efter deponeringen af det sidste godkendelsesinstrument.

3. Depositaren giver meddelelse om datoen for deponeringen af hver kontraherende parts godkendelsesinstrument og om datoen for denne konventions ikrafttræden.

Artikel 23

1. Når denne konvention træder i kraft, finder aftalerne af 30. november 1972 og 23. november 1972 om anvendelse af reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse, som henholdsvis Østrig og Schweiz har indgået med Fællesskabet, samt aftalen af 12. juli 1977 mellem disse lande og Fællesskabet om udvidelse af anvendelsesområdet for reglerne vedrørende fællesskabsforsendelse, ikke længere anvendelse.

2. De i stk. 1 nævnte aftaler finder dog fortsat anvendelse på T1- eller T2-forsendelser, der er påbegyndt før denne konventions ikrafttræden.

3. Den nordiske forsendelsesprocedure, der anvendes mellem Finland, Norge og Sverige bringes til ophør fra datoen for denne konventions ikrafttræden.

Artikel 24

Denne konvention, der er udfærdiget i et eksemplar på danks, engelsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk, finsk, islandsk, norsk og svensk, hvilke tekster alle har samme gyldighed, deponeres i arkivet i Generalsekretariatet for De Europæiske Fællesskaber, som fremsender en bekræftet genpart til hver kontraherende part.

Udfærdiget i Interlaken, den 20. maj 1987.

▼M30

TILLÆG I

FÆLLES FORSENDELSESPROCEDURE







AFSNIT I

ALMINDEL IGE BESTEMMELSER

Artikel 1

1. I dette tillæg fastlægges visse procedurer for den fælles forsendelsesprocedure, jf. konventionens artikel 1, stk. 3.

2. Medmindre andet er fastsat, finder bestemmelserne i dette tillæg anvendelse på transaktioner, der gennemføres i henhold til den fælles forsendelsesprocedure, uanset om T1- eller T2-proceduren er anvendt.

3. De varer, der frembyder øget risiko for svig, er opført i bilag I. Når der i nærværende konventions bestemmelser henvises til dette bilag, finder bestemmelserne for varerne i bilaget kun anvendelse, når mængden af disse varer overskrider den herfor gældende mindstemængde. Bilag I revideres mindst en gang årligt.







KAPITEL I

Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Den fælles forsendelsesprocedure finder ikke anvendelse på postforsendelser (herunder postpakker), der foretages i henhold til Verdenspostforeningens vedtægter, når de pågældende varer transporteres af eller for indehavere af rettigheder og forpligtelser i henhold til disse vedtægter.

2. En kontraherende part kan beslutte ikke at anvende den fælles forsendelsesprocedure på varetransport gennem rørledninger. Denne beslutning meddeles Kommissionen, der underretter de øvrige lande herom.

Artikel 3

Definitioner

I denne konvention forstås ved:

a) »kompetente myndigheder«: toldmyndighederne eller enhver anden myndighed, der skal anvende denne konvention

b) »forsendelsesangivelse«: det dokument, hvorved en person i den form og på den måde, der er foreskrevet, tilkendegiver, at han ønsker at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse

c) »forsendelsesledsagedokument«: dokument udskrevet fra edb-systemet, som ledsager varerne, og er baseret på oplysningerne i forsendelsesangivelsen

d) »T2-procedure«: den i konventionens artikel 2 omhandlede T2-procedure, der er identificeret i forsendelsesangivelsen ved mærket »T2« eller »T2F«

e) »den hovedforpligtede«: personen, der udfærdiger den fælles forsendelsesangivelse, eller i hvis navn den fælles forsendelsesangivelse udfærdiges

f) »afgangssted«: det toldsted, hvor angivelsen om varernes henførsel under proceduren for fælles forsendelse modtages

g) »grænseovergangssted«: — indgangstoldstedet i en kontraherende parts område, eller — udgangstoldstedet i en kontraherende parts område, når varerne under forsendelsen forlader denne kontraherende parts toldområde via en grænse mellem denne kontraherende part og et tredjeland

h) »bestemmelsessted«: det toldsted, hvor de varer, der er henført under proceduren for fælles forsendelse, skal frembydes med henblik på afslutning af proceduren

i) »garantisted«: det af de kompetente myndigheder i hvert land udpegede sted, hvor der stilles sikkerhed ved kautionist

j) »kautionist«: enhver fysisk eller juridisk tredjepart, som skriftligt forpligter sig til solidarisk med den hovedforpligtede at betale enhver skyld, der kan opstå, med op til det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed

k) »HS-kode«: numerisk kode for positioner og underpositioner i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem som etableret ved konventionen af 14. juni 1983

l) »skyld«: import- eller eksportafgifter og andre afgifter vedrørende varer henført under proceduren for fælles forsendelse

m) »debitor«: enhver fysisk eller juridisk person, der er forpligtet til at betale en skyld

n) »Kommission«: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

o) »frigivelse af en vare«: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den procedure for fælles forsendelse, som varen er henført under

p) »person, der er etableret i en kontraherende parts område«: — for så vidt angår en fysisk person, enhver, der har sin normale bopæl dér — for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer, enhver, der har vedtægtsmæssigt hjemsted, hovedkontor eller fast driftssted dér

q) »edb-baserede procedurer«: — udveksling af standardiserede EDI-meddelelser med kompetente myndigheder, eller — indlæsning af data, som er nødvendige til opfyldelse af de pågældende formaliteter, i de kompetente myndigheders edb-systemer

r) »EDI (Electronic Data Interchange)«: elektronisk transmission mellem et datasystem og et andet af data, der er struktureret på grundlag af anerkendte meddelelsesstandarder

s) »standardiseret meddelelse«: en meddelelse, hvis struktur er fastlagt på forhånd og godkendt til elektronisk transmission af data

t) »personlige oplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk eller juridisk person

u) »nødprocedure«: procedure baseret på brugen af papirdokumenter, der giver mulighed for at indgive og kontrollere forsendelsesangivelsen og opfølge forsendelsestransaktionen, når den elektroniske standardprocedure ikke kan benyttes

v) »SAD-konvention«: konvention af 20. maj 1987 om forenkling af formaliteterne i samhandelen.







KAPITEL II

Standardprocedure

Artikel 4

1. Formaliteterne for brugen af T1- eller T2-proceduren gennemføres ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder i henhold til principperne i toldlovgivningen.

2. De kontraherende parter er enige om at indføre følgende foranstaltninger: a) bestemmelserne om definition og fastlæggelse af meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, som er nødvendige for anvendelsen af proceduren for fælles forsendelse b) alle fælles data og den fælles model for de meddelelser, der skal udveksles i henhold til proceduren for fælles forsendelse.

Artikel 5

Anvendelsesområde

1. Med forbehold af særlige omstændigheder foregår udvekslingen af oplysninger mellem de kompetente myndigheder som beskrevet i nærværende kapitel ved hjælp af elektroniske databehandlingssystemer og edb-netværk.

2. Til udveksling af de i stk. 1 omhandlede oplysninger anvendes Fællesskabets Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI) af alle kontraherende parter. EFTA-landenes finansielle deltagelse og andre hermed forbundne spørgsmål aftales mellem Fællesskabet og hvert af EFTA-landene.

3. Bestemmelserne i nærværende kapitel finder ikke anvendelse på de forenklede procedurer i henhold til artikel 44, stk. 1, litra f) og g), medmindre andet er anført.

Artikel 6

Sikkerhed

1. Betingelserne for at lade formaliteterne udføre ved hjælp af edb-teknik omfatter blandt andet kontrol af informationskilder og foranstaltninger til beskyttelse af oplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, mod hændeligt tab, mod forringelse eller mod ikke-autoriseret adgang.

2. Ud over de sikkerhedskrav, der er anført i stk. 1, skal de kompetente myndigheder fastlægge og opretholde passende sikkerhedsordninger, således at hele forsendelsessystemet kan fungere på effektiv, pålidelig og sikker måde.

3. For at sikre, at ovennævnte sikkerhedsniveau opretholdes, skal enhver indføring, ændring eller slettelse af oplysninger registreres, og det skal anføres, hvad der er formålet hermed, tidspunktet herfor, og hvilken person der har udført det pågældende. Derudover skal den oprindelige oplysning eller enhver oplysning, som har været udsat herfor, opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, som en sådan oplysning vedrører, eller for en længere periode, hvis andet er bestemt.

4. De kompetente myndigheder kontrollerer regelmæssigt sikkerheden.

5. De berørte kompetente myndigheder underretter hinanden om enhver mistanke om brud på sikkerheden.

Artikel 7

Beskyttelse af personoplysninger

1. De kontraherende parter skal alene anvende personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention til dette formål og til anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, der følger efter proceduren for fælles forsendelse. Denne begrænsning skal ikke forhindre, at dataene anvendes til risikoanalyse under en fælles forsendelse samt til efterforskning og sagsanlæg, der efterfølger denne fælles forsendelse. I så fald skal den kompetente myndighed, der har skaffet informationerne, straks underrettes om en sådan anvendelse.

2. De kontraherende parter forpligter sig til at iværksætte de nødvendige foranstaltninger for at beskytte personoplysninger, der er udvekslet i forbindelse med opfyldelse af denne konvention; disse foranstaltninger skal mindst svare til principperne i Europarådets konvention af 28. januar 1981 til beskyttelse af individer med hensyn til automatisk behandling af personoplysninger.

3. De kontraherende parter iværksætter de nødvendige foranstaltninger i form af effektiv kontrol for at sikre overholdelse af denne artikel.







KAPITEL III

Den hovedforpligtedes, fragtførerens og modtagerens ansvar

Artikel 8

1. Den hovedforpligtede skal a) frembyde varerne for bestemmelsesstedet i intakt stand og forelægge de krævede dokumenter inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de foranstaltninger til varernes identificering, der er truffet af de kompetente myndigheder b) overholde de øvrige bestemmelser om fælles forsendelse c) efter anmodning fra de kompetente myndigheder og inden for de eventuelt fastsatte frister forsyne nævnte myndigheder med alle nødvendige dokumenter og oplysninger samt yde dem al nødvendig støtte og bistand.

2. Uanset den hovedforpligtedes i stk. 1 omhandlede forpligtelser er den fragtfører eller modtager af varerne, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under fælles forsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde varerne i uforandret stand og de krævede dokumenter for bestemmelsesstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af de kompetente myndigheder trufne foranstaltninger til varernes identificering.







KAPITEL IV

Sikkerhedsstillelse

Artikel 9

Forpligtelse til sikkerhedsstillelse

1. Den hovedforpligtede skal stille sikkerhed for betalingen af den skyld, der kan opstå i forbindelse med de pågældende varer.

2. Sikkerheden stilles: a) enten som enkeltkaution, der dækker en enkelt fælles forsendelsestransaktion b) eller af forenklingshensyn, jf. artikel 44, som en samlet kaution, der dækker flere forsendelser.

Artikel 10

Sikkerhedsstillelsesformer

1. Der kan stilles sikkerhed: a) enten ved indbetaling af et kontant depositum ved afgangsstedet b) eller ved kautionist ved et garantisted.

2. De kompetente myndigheder kan dog afvise den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, hvis den er uforenelig med en korrekt afvikling af proceduren.

Artikel 10a

Kontant depositum

Det kontante depositum stilles i afgangslandets valuta eller ved overgivelse af ethvert andet betalingsmiddel, der accepteres af afgangslandets kompetente myndigheder.

Det kontante depositum eller hermed sidestillede deposita skal stilles i overensstemmelse med afgangslandets bestemmelser.

Artikel 10b

Kautionist

1. Kautionisten skal være etableret i den kontraherende parts område, hvor sikkerheden er stillet, og skal være godkendt af de kompetente myndigheder i dette land. Kautionisten opslår bopæl eller udpeger en befuldmægtiget i hver af de kontraherende parters område, der er omfattet af den pågældende fælles forsendelsestransaktion. Hvis Fællesskabet er en af de kontraherende parter, skal kautionisten opslå bopæl eller udpege en befuldmægtiget i hver af medlemsstaterne.

2. Den af kautionisten stillede sikkerhed dækker også afgiftsbeløb, der opkræves som følge af efterfølgende kontroller, inden for det garanterede beløb.

3. De kompetente myndigheder afslår at godkende kautionisten, når de finder, at denne ikke fuldt ud vil kunne sikre rettidig betaling af enhver skyld, der kan forfalde til betaling, med indtil det beløb, for hvilket der er stillet sikkerhed.

4. Når garantien stilles af en kautionist ved et garantisted: a) tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse« med henblik på udnyttelse af sikkerhedsstillelsen og på at identificere hver enkelt sikkerhedsstillelse b) tildeles den hovedforpligtede en adgangskode, som er forbundet med »referencenummeret for sikkerhedsstillelse«, og denne kode meddeles denne.

Artikel 11

Fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. Undtagen i tilfælde, der fastlægges efter behov, skal der ikke stilles sikkerhed for: a) lufttransport b) varetransport på Rhinen og Rhin-vandvejene c) varetransport gennem rørledninger d) fælles forsendelser, der foretages i overensstemmelse med artikel 44, stk. 1, litra f), nr. i).

2. Hvert land kan ved varetransport på andre end de i stk. 1, litra b), omhandlede vandveje, der findes på dets område, fritage for sikkerhedsstillelse. Landet underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet med henblik herpå, og denne underretter de øvrige lande.







KAPITEL V

Diverse bestemmelser

Artikel 12

Dokumenters og undersøgelsesresultaters retlige status

1. Uanset mediet har forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, som er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i et land, samme retsvirkning i de øvrige lande som forskriftsmæssigt udstedte forsendelsesdokumenter og foranstaltninger, der er truffet eller accepteret af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.

2. Resultater af undersøgelser foretaget af et lands kompetente myndigheder som led i den fælles forsendelsesprocedure har i de øvrige lande samme beviskraft som resultater af undersøgelser foretaget af de kompetente myndigheder i hvert af disse lande.

Artikel 13

Fortegnelse over toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse

Hvert land registrerer en fortegnelse over de toldsteder, der er kompetente til at foretage ekspeditioner vedrørende fælles forsendelse, med angivelse af deres identifikationsnumre, beføjelser og ekspeditionstider (dage og tidspunkter) i edb-systemet. Alle ændringer skal ligeledes registreres i edb-systemet.

Kommissionen videreformidler sådanne oplysninger til alle landene gennem edb-systemet.

Artikel 14

Centralkontor

Hvert land underretter i givet fald Kommissionen om etablering af centralkontorer og om, hvilke beføjelser disse kontorer får med hensyn til forvaltning og kontrol af fællesforsendelsesproceduren samt med hensyn til modtagelse og videresendelse af dokumenter med angivelse af typen af de pågældende dokumenter.

Kommissionen meddeler de øvrige lande disse oplysninger.

Artikel 15

Overtrædelser og sanktioner

Landene træffer de nødvendige foranstaltninger til at behandle overtrædelser eller uregelmæssigheder samt til at indføre effektive, hensigtsmæssige og afskrækkende sanktioner.







AFSNIT II

ORDNINGENS FUNKTIONSMÅDE







KAPITEL I

Enkeltkaution

Artikel 16

Enkeltkaution ved kautionist

1. Sikkerhedsbeløbet for enkeltkaution skal fuldt ud dække den skyld, der kan forfalde til betaling, og beregnes på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder i afgangslandet for varer af denne type ved indførsel fra tredjeland og fortoldet til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer. De satser, der benyttes ved beregningen af sikkerhedsbeløbet, kan dog ikke være mindre end en minimumssats, når der er angivet en sådan sats i femte kolonne i bilag I.

2. Enkeltkaution i form af kontant depositum er gyldig i alle kontraherende parters område. Den tilbagebetales, når forsendelsen er blevet afsluttet.

3. En kautionists sikkerhedsstillelse for enkelt kaution kan ske på grundlag af sikkerhedsdokumenter til et beløb af 7 000 EUR udstedt af kautionisten til personer, der påtænker at handle som hovedforpligtede, og de er gyldige i alle kontraherende parters område. Kautionisten hæfter for et beløb på indtil 7 000 EUR pr. sikkerhedsdokument.

4. Når sikkerhedsstillelsen for enkeltkaution stilles af en kautionist, kan den hovedforpligtede ikke ændre adgangskoden til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen« ud over rammerne for anvendelse af bilag IV, punkt 3.

Artikel 17

Former for enkeltkaution ved kautionsdokument

1. Der stilles enkeltkaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C1 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.

2. Når nationale love eller administrative bestemmelser eller sædvaner kræver det, kan hvert land tillade, at den i stk. 1 omhandlede sikkerhed stilles på anden måde, såfremt der herved opnås samme retsvirkninger som ved anvendelse af et dokument, der er udformet i overensstemmelse med modellen.

Artikel 18

Former for enkeltkaution ved sikkerhedsdokumenter

1. I det i artikel 16, stk. 3, omhandlede tilfælde stilles enkeltkautionen ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C2 til tillæg III. Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.

2. Kautionisten stiller alle de krævede oplysninger vedrørende sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution, som vedkommende har udstedt, til rådighed for garantistedet i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder. Sidste anvendelsesdato kan ikke fastsættes ud over en frist på et år regnet fra udstedelsesdatoen.

3. Kautionisten meddeler den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelsen« for hvert sikkerhedsdokument for enkeltkaution, som tildeles denne. Den tilhørende adgangskode kan ikke ændres af den hovedforpligtede.

4. For så vidt angår anvendelsen af artikel 22, stk. 1, litra b), overdrager kautionisten den hovedforpligtede sikkerhedsdokumentet for enkeltkaution i papirformat udarbejdet i henhold til modellen i bilag C3; af dokumentet fremgår identifikationsnummeret.

5. Kautionisten kan udstede sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, som ikke er gyldige for en fælles forsendelse med varer, der er opført i bilag I. I den forbindelse anbringer kautionisten diagonalt på det eller de sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution, der udstedes, følgende påtegning: — Begrænset gyldighed — 99200.

6. Den hovedforpligtede skal give afgangsstedet et antal sikkerhedsdokumenter for enkeltkaution svarende til det multiplum af 7 000 EUR, der er nødvendigt for fuldt ud at dække den skyld, der kan forfalde til betaling. Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra b), skal de enkelte sikkerhedsdokumenter i papirformat indleveres til og opbevares af afgangsstedet, som meddeler identifikationsnummeret for de enkelte sikkerhedsdokumenter til det garantisted, der er anført på sikkerhedsdokumentet.

Artikel 19

Tilbagetrækning og ophævelse af kautionsdokument

1. Garantistedet trækker godkendelsen af en kautionists tilsagn tilbage, når de betingelser, der var gældende på udstedelsestidspunktet, ikke længere er opfyldt. Kautionisten kan ligeledes ophæve sit tilsagn til enhver tid.

2. Tilbagetrækningen eller ophævelsen har virkning fra den sekstende dag efter dagen for meddelelsen herom til kautionisten henholdsvis garantistedet. Fra den dato, hvor tilbagetrækningen eller ophævelsen træder i kraft, kan de dokumenter for enkeltkaution, der er udstedt tidligere, ikke længere benyttes ved henførsel af varer under den fælles forsendelsesprocedure.

3. De kompetente myndigheder i landet, hvor garantistedet er beliggende, indfører oplysningen om tilbagetrækningen eller ophævelsen og ikrafttrædelsesdatoen herfor i edb-systemet.







KAPITEL II

Transportmidler og angivelser

Artikel 20

Indladningsbetingelser

1. Hver forsendelsesangivelse må kun omfatte varer, der er indladet eller skal indlades i et og samme transportmiddel, og som skal transporteres fra samme afgangssted til samme bestemmelsessted. I forbindelse med denne artikel anses følgende for at udgøre et og samme transportmiddel, når de medfører varer, der skal transporteres samlet: a) et vejkøretøj med en eller flere påhængsvogne eller sættevogne b) en togstamme c) skibe, der udgør en enhed d) containere, der er indladet på et og samme transportmiddel som omhandlet i denne artikel.

2. Et og samme transportmiddel kan benyttes til indladning af varer ved flere afgangssteder og til aflæsning ved flere bestemmelsessteder.

Artikel 21

Forsendelsesangivelse pr. edb

1. Oplysningerne i angivelsen i henhold til bilag A1 til tillæg III indsættes som kodede oplysninger eller indsættes i en anden form, som fastsættes af toldmyndighederne med henblik på edb-behandling i overensstemmelse med de krævede oplysninger.

2. En forsendelsesangivelse udarbejdet ved EDI betragtes som værende indgivet på det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder modtager EDI-meddelelsen. Godkendelsen af forsendelsesangivelsen udarbejdet ved EDI bekræftes over for den hovedforpligtede i form af en svarmeddelelse, der mindst indeholder identifikationen af den modtagne meddelelse og/eller registreringsnummeret for forsendelsesangivelsen samt godkendelsesdatoen.

3. En forsendelsesangivelse, som er indleveret ved hjælp af udveksling af standardiserede EDI-meddelelser, skal være i overensstemmelse med strukturen og de nærmere specifikationer i tillæg III.

4. Forsendelsesangivelsen udfyldes i overensstemmelse med tillæg III på et af de kontraherende parters officielle sprog, som accepteres af de kompetente myndigheder i afgangslandet. Om fornødent kan de kompetente myndigheder i et land, som er berørt af forsendelsestransaktionen, anmode om oversættelse heraf til det officielle sprog eller et af de officielle sprog i dette land.

5. Følger proceduren for fælles forsendelse i afgangslandet efter en anden toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, kan afgangsstedet anmode om, at de tilhørende dokumenter fremlægges.

6. Varerne frembydes sammen med transportdokumentet. Afgangsstedet kan fritage for forelæggelse af dette dokument ved toldbehandlingen, idet det dog skal kunne forevises.

Artikel 22

Ikke-elektronisk forsendelsesangivelse

1. Varerne kan henføres under proceduren for fælles forsendelse ved hjælp af en forsendelsesangivelse udfærdiget på en formular, der svarer til modellen i tillæg 1 til bilag I til SAD-konventionen i følgende tilfælde: a) når varerne transporteres af rejsende, der ikke har direkte adgang til toldvæsenets edb-system, i henhold til bestemmelserne i artikel 22a b) når nødproceduren anvendes i henhold til bestemmelserne i bilag V c) når en af de kontraherende parter beslutter det.

2. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a) og c), sørger de kompetente myndigheder for, at forsendelsesoplysningerne udveksles mellem de kompetente myndigheder gennem toldvæsenets edb-system.

3. Brugen af en skriftlig forsendelsesangivelse, jf. stk. 1, litra b), skal godkendes af de kompetente myndigheder, når den hovedforpligtedes edb-system og/eller netværket ikke fungerer.

4. Forsendelsesangivelsen kan suppleres med en eller flere yderligere formularer i henhold til modellen i tillæg 3 til bilag I til SAD-konventionen. Formularerne er en integrerende del af angivelsen.

5. Ladelister, der er udformet på grundlag af modellen i tillæg III, kan anvendes i stedet for supplementsformularer som beskrivende del af forsendelsesangivelsen, hvoraf de udgør en integrerende del.

6. De i stk. 1, 4 og 5 omhandlede formularer udfyldes i overensstemmelse med tillæg III.

7. Artikel 21, stk. 4-6, gælder tilsvarende.

Artikel 22a

Forsendelsesangivelse for rejsende

Med henblik på anvendelse af artikel 22, stk. 1, litra a), udarbejder den rejsende forsendelsesangivelsen i overensstemmelse med artikel 5 og 6 og bilag B6 til tillæg III.

Artikel 23

Sammensatte forsendelser

For forsendelser, som omfatter såvel varer, der forsendes efter T1-proceduren, som varer, der forsendes efter T2-proceduren, udfyldes forsendelsesangivelsen, der er forsynet med »T«, for hver varepost med angivelse af »T1«, »T2« eller »T2F«.

Artikel 24

Undertegnelse af forsendelsesangivelsen og den hovedforpligtedes forpligtelse

1. Forsendelsesangivelsen skal indeholde en elektronisk signatur eller en anden form for identifikation.

2. Indgivelsen af forsendelsesangivelsen forpligter den hovedforpligtede med hensyn til: a) nøjagtigheden af de oplysninger, der er anført i forsendelsesangivelsen b) de fremlagte dokumenters ægthed c) overholdelse af alle forpligtelser i forbindelse med henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedure.







KAPITEL III

Procedurer på afgangsstedet

Artikel 25

Indgivelse af forsendelsesangivelsen

Forsendelsesangivelsen indgives og varerne frembydes på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet.

Afgangsstedet kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning tillade, at varerne frembydes på ethvert andet sted.

Artikel 26

Transportrute

1. Varer, der er henført under den fælles forsendelsesprocedure, skal transporteres til bestemmelsesstedet ad en økonomisk set berettiget rute.

2. For varer, der er anført på listen i bilag I, eller når de kompetente myndigheder eller den hovedforpligtede finder det nødvendigt, fastsætter afgangsstedet en bindende transportrute, der som et minimum omfatter en angivelse i rubrik 44 i forsendelsesangivelsen af de lande, der skal passeres, under hensyntagen til de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, jf. dog artikel 59.

Artikel 27

Antagelse og registrering af forsendelsesangivelsen

1. Forsendelsesangivelsen accepteres og registreres på afgangsstedet på den dag og det tidspunkt, som de kompetente myndigheder har angivet, under forudsætning af at: a) den opfylder alle de betingelser, der er nødvendige for anvendelse af nærværende konvention b) den ledsages af alle tilhørende dokumenter, og c) de varer, som angivelsen vedrører, frembydes for toldmyndighederne.

2. De kompetente myndigheder kan give tilladelse til, at de i stk. 1, litra b), omtalte dokumenter ikke vedlægges angivelsen. I sådanne tilfælde stilles disse dokumenter til rådighed for de kompetente myndigheder.

3. Medmindre andet specifikt angives, er datoen for anvendelse af alle bestemmelserne inden for proceduren for fælles forsendelse den dato, hvor de kompetente myndigheder antager angivelsen.

Artikel 28

Rettelse af forsendelsesangivelsen

1. Den hovedforpligtede er bemyndiget til efter anmodning at rette en eller flere oplysninger i forsendelsesangivelsen, efter at denne er antaget af de kompetente myndigheder. Sådanne rettelser må ikke medføre, at der tilføjes andre varer til forsendelsesangivelsen end dem, som den oprindelig vedrørte.

2. Ingen rettelser kan dog tillades, når der indgives anmodning herom, efter at de kompetente myndigheder har: a) underrettet den hovedforpligtede om, at de vil foretage en undersøgelse af varerne b) konstateret, at de pågældende oplysninger er urigtige c) frigivet varerne.

Artikel 29

Frist for frembydelse for bestemmelsesstedet

1. Under hensyntagen til transportruten, transportbestemmelserne og andre relevante retsforskrifter og eventuelt de oplysninger, der er afgivet af den hovedforpligtede, fastsætter afgangsstedet sidste frist for, hvornår varerne skal være frembudt for bestemmelsesstedet.

2. Den frist, der således er fastsat af afgangsstedet, er bindende for de kompetente myndigheder i de lande, hvis territorium benyttes ved den fælles forsendelsestransaktion, og kan ikke ændres af disse myndigheder.

Artikel 30

Kontrol af forsendelsesangivelsen og varerne

1. På grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis kan de kompetente myndigheder i afgangslandet foretage følgende kontrol: a) en kontrol af den godkendte forsendelsesangivelse og de dertil knyttede dokumenter b) undersøgelse af varerne, evt. ledsaget af en prøveudtagning med henblik på analyse eller en grundig undersøgelse.

2. Varerne undersøges på de hertil udpegede steder og inden for de til formålet fastsatte tidspunkter. De kompetente myndigheder kan dog på den hovedforpligtedes anmodning og for dennes regning undersøge varerne på andre steder og tidspunkter.

Artikel 31

Identifikationsforanstaltninger

1. Afgangsstedet træffer de identifikationsforanstaltninger, som anses for nødvendige, og indfører de relevante oplysninger i forsendelsesangivelsen.

2. Frigivelse af varer, der skal henføres under den fælles forsendelsesprocedure, nægtes, hvis der ikke kan foretages forsegling i overensstemmelse med konventionens artikel 11, stk. 2 eller 3, jf. dog konventionens artikel 11, stk. 4.

3. Når forseglingen af rum foretages, efterprøver de kompetente myndigheder, om transportmidlerne er godkendte eller i hvert fald egnede til forsegling.

4. Alle vejkøretøjer eller påhængsvogne, sættevogne og containere, der er godkendt til varetransport under toldforsegling i overensstemmelse med bestemmelserne i en international aftale, hvori Det Europæiske Fællesskab eller dets medlemsstater og EFTA-landene er kontraherende parter, anses for godkendt ved anvendelse af andre bestemmelser, jf. konventionens artikel 11, stk. 2, litra a).

5. Forseglingerne skal opfylde kravene i bilag II.

6. Forseglingen må ikke brydes uden de kompetente myndigheders tilladelse.

7. Varerne anses for at kunne identificeres i henhold til konventionens artikel 11, stk. 4, når beskrivelsen af dem er så detaljeret, at deres mængde og art let kan konstateres.

Artikel 32

Frigivelse af varer

1. Afgangsstedet indfører de relevante oplysninger på forsendelsesangivelsen med påtegning om resultaterne af kontrollen.

2. Hvis kontrolresultaterne giver mulighed for det, frigiver afgangsstedet varerne og anfører datoen i edb-systemet.

3. Afgangsstedet underretter ved frigivelsen af varerne det anførte bestemmelsessted om den fælles forsendelse ved hjælp af en »forventet ankomstmeddelelse« og de forskellige grænseovergangssteder ved hjælp af en »forventet grænseovergangmeddelelse«. Disse meddelelser udarbejdes på grundlag af oplysningerne i forsendelsesangivelsen, i givet fald med ændringer.

Artikel 33

Forsendelsesledsagedokument

1. Forsendelsesledsagedokumentet skal svare overens med modellen og oplysningerne i tillæg III. Det ledsager varerne, der er henført under proceduren for fælles forsendelse. Efter frigivelsen af varerne stilles det til rådighed for den erhvervsdrivende på en af følgende måder: a) det overdrages til den hovedforpligtede af afgangsstedet eller udskrives fra den hovedforpligtedes edb-system i henhold til en tilladelse fra de kompetente myndigheder b) det udskrives fra den godkendte afsenders edb-system efter modtagelse af meddelelsen om frigivelse af varerne, som fremsendes af afgangsstedet.

2. Forsendelsesledsagedokumentet suppleres i givet fald af en liste over vareposter, som er en integrerende del af det pågældende dokument og er i overensstemmelse med modellen i tillæg III.







KAPITEL IV

Procedurer under transporten

Artikel 34

Fremlæggelse af forsendelsesledsagedokument

Forsendelsesledsagedokumentet og de øvrige dokumenter, der ledsager varerne, skal fremlægges efter anmodning fra de kompetente myndigheder.

Artikel 35

Grænseovergangssted

1. Forsendelsen og forsendelsesledsagedokumentet frembydes ved hvert grænseovergangssted.

2. Grænseovergangsstedet registrerer overgangen, som det er blevet underrettet om ved hjælp af den »forventede grænseovergangsmeddelelse« fra afgangsstedet. Afgangsstedet underrettes om grænseovergangen ved hjælp af meddelelsen »grænseovergangsattest«.

3. Grænseovergangsstederne foretager kontrol af varerne, hvis de finder det nødvendigt. En eventuel kontrol udføres navnlig på grundlag af »den forventede grænseovergangsmeddelelse«.

4. Finder transporten sted over et andet grænseovergangssted end det, der er anført i forsendelsesledsagedokumentet, anmoder det benyttede grænseovergangssted afgangsstedet om »den forventede grænseovergangsmeddelelse« og underretter afgangsstedet om grænseovergangen ved at fremsende »grænseovergangsattesten«. Afgangsstedet underretter det i givet fald om manglende gyldighed af sikkerhedsstillelsen i det pågældende land.

5. Stk. 1-4 finder ikke anvendelse på varetransport med jernbane.

Artikel 36

Hændelser under transporten

1. I nedenstående tilfælde forsyner fragtføreren forsendelsesledsagedokumentet med oplysning om den indtrufne begivenhed og fremlægger det sammen med forsendelsen for de kompetente myndigheder i det land, på hvis område transportmidlet befinder sig: a) ved ændring af den bindende transportrute, dersom artikel 26, stk. 2, finder anvendelse b) ved brud på forseglingen under transporten, uden at dette kan tilskrives fragtføreren c) ved omladning af varer til et andet transportmiddel; denne omladning skal ske under tilsyn af de kompetente myndigheder, som dog kan give tilladelse til omladning uden opsyn d) hvis en overhængende fare gør det nødvendigt, at varerne straks aflæsses helt eller delvist e) ved enhver hændelse, begivenhed eller ulykke, der kan have indvirkning på overholdelsen af den hovedforpligtedes eller fragtførerens forpligtelser.

2. Hvis de kompetente myndigheder finder, at den fælles forsendelsestransaktion kan fortsætte på normal vis, påtegner de efter i påkommende tilfælde at have truffet de fornødne foranstaltninger forsendelsesledsagedokumentet. De kompetente myndigheder på grænseovergangsstedet eller bestemmelsesstedet indfører de relevante oplysninger om omladning eller andre hændelser i edb-systemet.







KAPITEL V

Procedurer på bestemmelsesstedet

Artikel 37

Frembydelse for bestemmelsesstedet

1. Varerne og de krævede dokumenter skal frembydes for bestemmelsesstedet i dettes åbningstid. Det pågældende toldsted kan dog på den pågældendes anmodning og for dennes regning tillade, at angivelsen og varerne frembydes uden for åbningstiderne. Bestemmelsesstedet kan dog på den interesserede parts anmodning og for dennes regning tillade, at varerne og de krævede dokumenter frembydes på ethvert andet sted.

2. Frembydes varerne for bestemmelsesstedet efter udløbet af den frist, der er fastsat af afgangsstedet, og skyldes denne manglende overholdelse af fristen omstændigheder, som bestemmelsesstedet finder behørigt godtgjort, og som fragtføreren eller den hovedforpligtede ikke er ansvarlige for, anses sidstnævnte for at have overholdt den fastsatte frist.

3. Bestemmelsesstedet beholder forsendelsesledsagedokumentet, og kontrollen af varerne foretages navnlig på grundlag af »den forventede ankomstmeddelelse«, som er modtaget fra afgangsstedet.

4. På anmodning fra den hovedforpligtede og for at bevise, at transaktionen er gennemført i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, attesterer bestemmelsesstedet en genpart af forsendelsesledsagedokumentet med følgende påtegning: — Alternativt bevis — 99202.

5. Forsendelsestransaktionen kan afsluttes på et andet toldsted end det, der oprindeligt er fastsat i forsendelsesangivelsen. I så fald bliver dette toldsted bestemmelsesstedet. Hvis det nye bestemmelsessted hører under en anden kontraherende part end det oprindeligt planlagte toldsted, skal det nye bestemmelsessted anmode afgangsstedet om »en forventet ankomstmeddelelse«.

Artikel 38

Ankomstbevis

1. Bestemmelsesstedet udsteder efter anmodning et ankomstbevis til den person, som frembyder varerne og de krævede dokumenter.

2. Ankomstbeviset svarer til modellen i tillæg III.

3. Ankomstbeviset skal i forvejen være udfyldt af brugeren. Det kan ud over den rubrik, der er forbeholdt bestemmelsesstedet, indeholde andre oplysninger om forsendelsen. Ankomstbeviset kan ikke anvendes som bevis for, at proceduren er afsluttet, jf. artikel 42, stk. 1.

Artikel 39

Omdestinering af oplysninger

1. Bestemmelsesstedet underretter afgangsstedet om ankomsten af varerne samme dag, som de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet, ved hjælp af »ankomstmeddelelsen«.

2. Når forsendelsestransaktionen afsluttes ved et andet toldsted end det, der oprindeligt er angivet i forsendelsesangivelsen, underretter det nye bestemmelsessted afgangsstedet om ankomsten ved hjælp af en »ankomstmeddelelse«. Afgangsstedet underretter det oprindeligt fastsatte bestemmelsessted om ankomsten ved hjælp af meddelelsen »omdestinering«.

3. Den i stk. 1 og 2 omtalte »ankomstmeddelelse« kan ikke fungere som bevis for, at proceduren er afsluttet i henhold til artikel 40, stk. 2.

4. Bortset fra under behørigt begrundede omstændigheder sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den tredje dag efter, at varerne er blevet frembudt for bestemmelsesstedet. Men når artikel 65 finder anvendelse, sender bestemmelsesstedet meddelelsen om »kontrolresultater« til afgangsstedet senest den sjette dag efter den dag, hvor varerne er blevet frembudt.







KAPITEL VI

Kontrol med procedurens ophør

Artikel 40

Procedurens ophør og afslutning

1. Den fælles forsendelsesprocedure ophører, og den hovedforpligtedes forpligtelser er opfyldt, når de af proceduren omfattede varer og tilhørende dokumenter og oplysninger frembydes for bestemmelsesstedet i henhold til bestemmelserne for proceduren.

2. De kompetente myndigheder afslutter den fælles forsendelsesprocedure, når de ved en sammenligning mellem de til afgangsstedet afgivne oplysninger og de på bestemmelsesstedet konstaterede forhold kan fastslå, at proceduren er behørigt afsluttet.

Artikel 41

Efterlysningsprocedure

1. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen« inden for fristen for frembydelse af varerne på bestemmelsesstedet, eller når de ikke har modtaget meddelelsen om »kontrolresultater« senest seks dage efter modtagelsen af »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure med henblik på at indhente de oplysninger, som er nødvendige for at afslutte proceduren, eller, hvis dette ikke er muligt: — at fastslå, om der er opstået en toldskyld — at identificere skyldneren, og — at fastslå, hvilke myndigheder der er kompetente med hensyn til inddrivelse.

2. Efterlysningsproceduren iværksættes senest syv dage efter udløbet af en af de i stk. 1 omtalte frister undtagen i særlige tilfælde, som defineres i samarbejde med de kontraherende parter. Denne procedure indledes straks, hvis de kompetente myndigheder underrettes på et tidligt tidspunkt om, at proceduren ikke er afsluttet, eller hvis de har mistanke herom.

3. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet kun har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til det bestemmelsessted, der har fremsendt »ankomstmeddelelsen«, om meddelelsen om »kontrolresultater«.

4. Når de kompetente myndigheder i afgangslandet ikke har modtaget »ankomstmeddelelsen«, indleder de en efterlysningsprocedure og retter henvendelse til den hovedforpligtede for at få de nødvendige oplysninger til afslutningen af proceduren eller til bestemmelsesstedet, når de nødvendige oplysninger til efterlysningen på bestemmelsesstedet er til rådighed. Den hovedforpligtede skal adspørges om de nødvendige oplysninger til afslutning af proceduren senest 28 dage efter iværksættelse af efterlysningsproceduren over for bestemmelsesstedet, når forsendelsestransaktionen ikke kan afsluttes.

5. Bestemmelsesstedet og den hovedforpligtede skal reagere på den i stk. 4 omtalte anmodning inden for 28 dage. Hvis den hovedforpligtede leverer tilstrækkelige oplysninger i løbet af denne periode, skal de kompetente myndigheder i afgangslandet tage hensyn til disse oplysninger eller afslutte proceduren, hvis de fremlagte oplysninger giver mulighed for dette.

6. Hvis oplysningerne fra den hovedforpligtede ikke giver mulighed for at afslutte proceduren, men af afgangslandets myndigheder anses for tilstrækkelige til at fortsætte efterlysningsproceduren, indgives der straks en anmodning over for det pågældende toldsted.

7. Gør efterlysningsproceduren det muligt at fastslå, at proceduren er afsluttet korrekt, afslutter de kompetente myndigheder i afgangslandet proceduren og underretter straks den hovedforpligtede samt om fornødent de kompetente myndigheder, der har indledt en inddrivelsesprocedure i henhold til artikel 117, herom.

Artikel 41a

1. Når der efter iværksættelsen af efterlysningsproceduren og inden for den i artikel 116, stk. 1, litra c), anførte frist, fremlægges bevis af en hvilken som helst art for det sted, hvor de begivenheder, der gav anledning til skylden, har fundet sted, over for de kompetente myndigheder i afgangslandet, i det følgende betegnet »de anmodende myndigheder«, og hvis dette sted er beliggende i en anden kontraherende parts område, fremsender de anmodende myndigheder straks alle tilgængelige oplysninger til de kompetente myndigheder på det pågældende sted, i det følgende betegnet »de myndigheder, hvortil anmodningen er rettet«.

2. De myndigheder, hvortil anmodningen er rettet, bekræfter modtagelsen af meddelelsen og anfører, om de er kompetente til at foretage inddrivelsen. Hvis de anmodende myndigheder ikke har modtaget noget svar inden 28 dage, skal de straks iværksætte efterlysningsproceduren.

Artikel 42

Alternativt bevis for procedurens ophør

1. Beviset for, at proceduren er afsluttet inden for de i angivelsen anførte frister, kan fremlægges af den hovedforpligtede i form af et for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokument, som er attesteret af de kompetente myndigheder i bestemmelseslandet, som muliggør en identifikation af de pågældende varer, og hvoraf det fremgår, at de er blevet frembudt for bestemmelsesstedet eller i tilfælde, hvor artikel 64 anvendes, er afleveret til den godkendte modtager.

2. Proceduren for fælles forsendelse anses ligeledes for afsluttet, hvis den hovedforpligtede fremlægger et af følgende for de kompetente myndigheder tilfredsstillende dokumenter, som gør det muligt at identificere de pågældende varer: a) et tolddokument, der er udstedt i et tredjeland, vedrørende henførsel under en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse b) et dokument, der er udstedt i et tredjeland, som er afstemplet og attesteret af toldmyndighederne i dette land, og hvori det bekræftes, at varerne betragtes som værende bragt i fri omsætning i det pågældende tredjeland.

3. De i stk. 2 omhandlede dokumenter kan erstattes af kopier eller fotokopier, hvis rigtighed bekræftes af den organisation, der har attesteret originaldokumenterne, myndighederne i det pågældende tredjeland eller myndighederne i et af disse lande.

Artikel 43

Efterfølgende kontrol

1. De kompetente myndigheder kan foretage efterfølgende kontrol af de udvekslede oplysninger såsom dokumenter, formularer, godkendelser eller oplysninger i forbindelse med proceduren for fælles forsendelse for at efterprøve ægtheden eller nøjagtigheden af eventuelle påtegninger og stempler. Denne kontrol foretages, hvis der foreligger tvivl eller mistanke om svig. Den kan ligeledes foretages på grundlag af en risikoanalyse eller stikprøvevis.

2. De kompetente myndigheder, der modtager en anmodning om efterfølgende kontrol, svarer straks derpå.

3. Hvis de kompetente myndigheder i afgangslandet anmoder om efterfølgende kontrol af forsendelsesledsagedokumenterne og oplysningerne i meddelelsen om »kontrolresultater«, fordi der foreligger tvivl eller mistanke om svig, anses betingelserne i artikel 40, stk. 2, ikke for opfyldte, så længe ægtheden eller nøjagtigheden af de oplysninger, for hvis vedkommende der anmodes om efterfølgende kontrol, ikke er bekræftet.

4. Disse bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på artikel 22.







AFSNIT III

FORENKLINGER







KAPITEL I

Almindelige bestemmelser om forenklinger

Artikel 44

Anvendelsesområde

1. På anmodning fra den hovedforpligtede eller modtageren, alt efter tilfældet, kan de kompetente myndigheder give bevilling til følgende forenklinger: a) anvendelse af samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse b) benyttelse af særlig forsegling c) fritagelse for at følge en bindende transportrute d) status som godkendt afsender e) status som godkendt modtager f) anvendelse af forenklede procedurer, der er specifikke for visse transportformer: i) godstransport med jernbane eller i store containere ii) godstransport ad luftvejen iii) godstransport i rørledninger g) anvendelse af andre forenklede procedurer på grundlag af konventionens artikel 6.

2. Når de i stk. 1, litra a) og f), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de i alle landene, undtagen hvis andet fremgår af dette tillæg eller af bevillingen. Når de i stk. 1, litra b), c) og d), omhandlede forenklinger bevilges, anvendes de kun på fælles forsendelsestransaktioner, der indledes i det land, hvor bevillingen er udstedt. Når den i stk. 1, litra e), omhandlede forenkling bevilges, anvendes den kun i det land, hvor bevillingen er udstedt.

Artikel 45

Almindelige betingelser for meddelelse af bevilling

1. Den i artikel 44, stk. 1, omhandlede bevilling meddeles kun til personer, som: a) er etableret i en kontraherende parts område; tilladelsen til at benytte en samlet kaution kan dog kun gives til personer, der er etableret i det land, hvor sikkerheden stilles b) regelmæssigt benytter proceduren for fælles forsendelse, eller som de kompetente myndigheder ved kan opfylde forpligtelserne i forbindelse med denne procedure, eller — i tilfælde af den i artikel 44, stk. 1, litra e), omhandlede forenkling — som regelmæssigt modtager varer henført under proceduren for fælles forsendelse, og c) ikke har begået alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- og skattelovgivningen.

2. For at sikre en korrekt forvaltning af forenklingerne meddeles der kun bevilling: a) hvis de kompetente myndigheder kan overvåge og kontrollere proceduren uden en uforholdsmæssigt stor administrativ indsats, og b) hvis de berørte personer fører optegnelser, der gør det muligt for de kompetente myndigheder at foretage en effektiv kontrol.

Artikel 46

Bevillingsansøgningens indhold

1. En ansøgning om bevilling til at benytte forenklinger, i det følgende benævnt »ansøgningen«, dateres og underskrives. Den kan udarbejdes skriftligt eller indgives ved hjælp af elektroniske databehandlingsteknikker i henhold til de bestemmelser, der fastlægges af de kompetente myndigheder.

2. Ansøgningen skal indeholde de oplysninger, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at sikre, at vilkårene for bevilling til at anvende forenklinger overholdes.

Artikel 47

Ansøgerens ansvar

Den person, som ansøger om bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig i henhold til de gældende bestemmelser i de kontraherende parters område og med forbehold af anvendelse af eventuelle strafferetlige bestemmelser, hvad angår:

a) nøjagtigheden af oplysningerne i ansøgningen

b) ægtheden af de vedlagte dokumenter.

Artikel 48

Kompetente myndigheder

1. Ansøgningen indgives til de kompetente myndigheder i det land, hvor ansøgeren er etableret.

2. Bevillingen meddeles, eller ansøgningen afslås, i henhold til gældende bestemmelser i de kontraherende parters område.

3. Beslutningen om afvisning af anmodningen meddeles ansøgeren i overensstemmelse med de frister og bestemmelser, der er gældende i det pågældende land. Den skal være begrundet.

Artikel 49

Tilladelsens indhold

1. Bevillingens daterede og underskrevne originaleksemplar samt en eller flere bekræftede kopier udstedes til bevillingshaveren.

2. Bevillingen fastsætter betingelserne for anvendelsen af forenklingerne samt funktions- og kontrolmetoder herfor. Den træder i kraft på udstedelsesdatoen.

3. Den person, der har en bevilling til at anvende forenklinger, er ansvarlig for, at alle krav vedrørende henførslen af de pågældende varer under den fælles forsendelsesprocedurer er opfyldt.

4. For så vidt angår de i artikel 44, stk. 1, litra b), c), og f), omhandlede forenklinger, forelægges bevillingen på anmodning af afgangsstedet.

Artikel 50

Tilbagekaldelse og ændring

1. Bevillingshaveren underretter de kompetente myndigheder om alle forhold, der opstår efter meddelelsen af bevillingen, og som kan påvirke videreførelsen eller indholdet af bevillingen.

2. Bevillingen tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, hvis: a) en eller flere af forudsætningerne for dens udstedelse ikke var eller ikke længere er opfyldt, eller b) et forhold, som er opstået efter meddelelsen af bevillingen, påvirker videreførelsen eller indholdet af denne.

3. Tilladelsen kan tilbagekaldes eller ændres af de kompetente myndigheder, når bevillingshaveren ikke længere opfylder en forpligtelse, som følger af denne bevilling.

4. Afgørelsen om tilbagekaldelse eller ændring af bevillingen begrundes. Bevillingshaveren underrettes om afgørelsen.

5. Tilbagekaldelse eller ændring af en bevilling får virkning fra datoen for meddelelsen herom. De kompetente myndigheder kan dog undtagelsesvis i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt. Ikrafttrædelsesdatoen angives i afgørelsen.

Artikel 51

Opbevaring af ansøgninger og bevillinger af de kompetente myndigheder

1. De kompetente myndigheder opbevarer ansøgninger med bilag sammen med en kopi af alle de bevillinger, der er meddelt.

2. Når en ansøgning afvises, eller når en bevilling tilbagekaldes, opbevares ansøgningen og afgørelsen om afvisningen eller tilbagekaldelsen samt alle bilag hertil mindst tre år fra udgangen af det kalenderår, hvor ansøgningen blev afvist, eller bevillingen tilbagekaldt.







KAPITEL II

Samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

Artikel 52

Referencebeløb

1. Den hovedforpligtede benytter samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse inden for rammerne af et referencebeløb.

2. Referencebeløbet svarer til den skyld, der kan opstå for varer, som af den hovedforpligtede angives til den fælles forsendelsesprocedure for en periode på mindst en uge. Dette beløb fastsættes af garantistedet i samarbejde med den hovedforpligtede: a) på grundlag af oplysninger vedrørende varer, der tidligere er blevet sendt, og et skøn over, hvor mange fælles forsendelser der skal foretages, blandt andet ud fra den hovedforpligtedes handels- og regnskabsdokumenter, og b) på grundlag af de højeste afgiftssatser, herunder importafgifter, der gælder for de pågældende varer i landet, hvor garantistedet er beliggende, for varer af denne type ved overgang til frit forbrug. Ved denne beregning betragtes fællesskabsvarer, der forsendes i henhold til konventionen om proceduren for fællesforsendelse, som ikke-fællesskabsvarer. Der foretages en præcis beregning af told og andre afgifter, som den hovedforpligtede forpligter sig til for alle forsendelsestransaktioner, når de nødvendige oplysninger er til rådighed. I modsat fald, når der er tale om andre varer end dem, der fremgår af listen, der er anført i bilag I, fastsættes beløbet til 7 000 EUR, medmindre andre oplysninger, som de kompetente myndigheder har kendskab til, fører til andre beløbsstørrelser.

3. Garantistedet foretager en undersøgelse af referencebeløbet, særlig efter en anmodning af den hovedforpligtede, og justerer i påkommende tilfælde beløbet.

4. Den hovedforpligtede sikrer, at de beløb, der er indgået forpligtelser for, også med de forsendelser, hvor proceduren ikke er afsluttet, ikke overstiger referencebeløbet. Toldmyndighedernes edb-systemer behandler og kontrollerer anvendelsen af referencebeløbene for hver forsendelsestransaktion.

Artikel 53

Beløbet for samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. Beløbet for den samlede kaution er lig med det referencebeløb, der er omhandlet i artikel 52.

2. Personer, der over for de kompetente myndigheder godtgør, at de har en sund økonomi, og at de opfylder de i stk. 3 og 4 fastsatte troværdighedskrav, kan indrømmes en nedsættelse af beløbet for den samlede kaution eller indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse.

3. Beløbet for den samlede kaution kan nedsættes a) til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure b) til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder.

4. Der kan indrømmes fritagelse for sikkerhedsstillelse, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporterne under kontrol, og at han har en finansiel kapacitet, som er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.

5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 tager landene hensyn til bestemmelserne i bilag III.

Artikel 53a

Nærmere bestemmelser vedrørende samlet kaution og fritagelse for sikkerhedsstillelse

I forbindelse med de samlede kautioner og/eller fritagelse for sikkerhedsstillelse

a) tildeles den hovedforpligtede et »referencenummer for sikkerhedsstillelse«, der er knyttet til det pågældende referencebeløb

b) tildeler og meddeler garantistedet den hovedforpligtede en adgangskode, der er knyttet til »referencenummeret for sikkerhedsstillelsen«.

Den hovedforpligtede kan tildele sig selv eller sine repræsentanter en eller flere adgangskoder for denne sikkerhedsstillelse.

Artikel 54

Særlige bestemmelser for varer, der frembyder en øget risiko

1. For så vidt angår de varer, der nævnes på listen i bilag I, skal den hovedforpligtede for at kunne få bevilling til at fremlægge samlet kaution påvise, at han ud over at opfylde betingelserne i artikel 45 har en sund økonomi, at han har tilstrækkelig erfaring med brugen af den fælles forsendelsesprocedure, og at han enten har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder eller har transporterne under kontrol.

2. For disse varer kan beløbet for den samlede kaution nedsættes a) til 50 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, og at han har transporten under kontrol b) til 30 % af referencebeløbet, dersom den hovedforpligtede påviser, at han har nået et højt niveau i samarbejdet med de kompetente myndigheder, at han har transporten under kontrol, og at hans finansielle kapacitet er tilstrækkelig god til, at han er i stand til at opfylde sine forpligtelser.

3. Ved anvendelsen af stk. 2 tager landene hensyn til bestemmelserne i bilag III.

4. De foregående stykker finder ligeledes anvendelse, når der i en anmodning om anvendelse af en samlet kaution udtrykkeligt henvises til brugen af en og samme kautionsattest ikke bare for varerne, der er medtaget på listen i bilag I, men ligeledes for varer, der ikke optræder på denne liste.

5. Fritagelsen for sikkerhedsstillelse finder ikke anvendelse på fælles forsendelsestransaktioner, der vedrører de varer, der er medtaget på listen i bilag I.

6. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution på et nedsat beløb undtagelsesvis forbydes midlertidigt, hvis der foreligger særlige omstændigheder.

7. Under hensyn til principperne for indrømmelse af samlet kaution og nedsættelse af beløbet for sikkerhedsstillelsen kan anvendelsen af den samlede kaution midlertidigt forbydes for varer, der inden for rammerne af den samlede kaution bevisligt har været gjort til genstand for omfattende svig.

8. Betingelserne for anvendelse af stk. 6 og 7 er beskrevet i bilag IV.

Artikel 55

Kautionsdokument

1. Der stilles samlet kaution ved kautionist.

2. Der stilles samlet kaution ved et kautionsdokument, der svarer til modellen i bilag C4 til tillæg III. Kautionsdokumentet opbevares af garantistedet.

3. Artikel 17, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 56

Attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse

1. På grundlag af bevillingen udsteder de kompetente myndigheder til den hovedforpligtede en eller flere attester for samlet kaution eller for fritagelse for sikkerhedsstillelse, i det følgende benævnt kautionsattester, som udfærdiges i overensstemmelse med tillæg III, og som gør det muligt for den hovedforpligtede at bevise, at der foreligger en samlet kaution eller en fritagelse for at stille sikkerhed i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b).

2. Gyldighedsperioden for en kautionsattest overstiger ikke to år. Garantistedet kan imidlertid forlænge denne periode med yderligere en periode på ikke over to år.

Artikel 57

Tilbagekaldelse og ophævelse

1. Artikel 19, stk. 1, og stk. 2, første afsnit, finder tilsvarende anvendelse ved tilbagekaldelse eller ophævelse af den samlede kaution.

2. De kompetente myndigheders tilbagekaldelse af tilladelsen til samlet kaution eller fritagelse for sikkerhedsstillelse og ikrafttrædelsesdatoen for garantistedets tilbagekaldelse af en kautionserklæring eller for en kautionists ophævelse af sin kautionserklæring skal indføres i edb-systemet af garantistedet.

3. Med virkning fra ikrafttrædelsesdatoen for tilbagekaldelsen eller ophævelsen kan ingen attester udstedt i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b), anvendes til at henføre varer under proceduren for fælles forsendelse, og den hovedforpligtede skal straks tilbagesende dem til garantistedet. Hvert land underretter omgående Kommissionen om de kautionsattester, som endnu er gyldige, men som ikke er blevet returneret, eller som er meldt stjålet, tabt eller forfalsket. Kommissionen giver de øvrige lande meddelelse herom.







KAPITEL III

Benyttelse af særlig forsegling

Artikel 58

1. De kompetente myndigheder kan give den hovedforpligtede tilladelse til at anvende særlige forseglinger på transportmidler og kolli, forudsat at disse forseglinger af de kompetente myndigheder godtages som opfyldende de i bilag II fastsatte betingelser.

2. Den hovedforpligtede indfører forseglingernes antal, type og mærker på forsendelsesangivelsen. Han foretager forsegling senest ved varernes frigivelse.







KAPITEL IV

Fritagelse for bindende transportrute

Artikel 59

De kompetente myndigheder kan indrømme den hovedforpligtede, som træffer foranstaltninger, der gør det muligt for de kompetente myndigheder på ethvert tidspunkt at fastlægge, hvor forsendelsen befinder sig, fritagelse for bindende transportrute.







KAPITEL V

Status som godkendt afsender

Artikel 60

Godkendt afsender

Enhver, som ønsker at foretage fælles forsendelsestransaktioner uden at frembyde de pågældende varer og fremlægge den dertil hørende forsendelsesangivelse på afgangsstedet eller ethvert andet godkendt sted, kan opnå status som godkendt afsender.

Denne forenkling indrømmes kun personer, der har tilladelse til samlet kaution, eller som er indrømmet fritagelse for sikkerhedsstillelse.

Artikel 61

Tilladelsens indhold

I tilladelsen fastlægges blandt andet:

a) det eller de afgangssteder, der er kompetente for de fælles forsendelser, der skal afsendes

b) fristen, inden for hvilken de kompetente myndigheder kan foretage en eventuel kontrol inden frigivelsen af varerne efter den godkendte afsenders indgivelse af angivelsen

c) de foranstaltninger, der skal træffes for at sikre identifikation; de kompetente myndigheder kan bestemme, at transportmidlerne eller de enkelte kolli af den godkendte afsender skal forsynes med en særlig forsegling, der er godkendt af de kompetente myndigheder, og som imødekommer de betingelser, der er anført i bilag II

d) de varekategorier eller -forsendelser, der er udelukket.

Artikel 62

Formaliteter ved afgang

Den godkendte afsender indgiver en forsendelsesangivelse til afgangsstedet. Varerne kan ikke frigives, inden den i artikel 61, litra b), anførte frist er udløbet.

Artikel 63

Obligatoriske påtegninger

Den godkendte afsender indfører i givet fald følgende oplysninger i edb-systemet:

— forseglingernes antal, type og mærke

— i givet fald den bindende transportrute, som fastsættes i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2

— den i henhold til artikel 29 fastsatte frist, inden for hvilken varerne skal frembydes for bestemmelsesstedet.







KAPITEL VI

Status som godkendt modtager

Artikel 64

Godkendt modtager

1. Enhver, der ønsker at modtage varer under den fælles forsendelsesprocedure i sin virksomhed eller et andet bestemt sted, uden at disse varer eller forsendelsesledsagedokumentet frembydes for bestemmelsesstedet, kan opnå status som »godkendt modtager«.

2. Den hovedforpligtede har opfyldt de forpligtelser, der påhviler denne i henhold til artikel 8, stk. 1, litra a), og proceduren for fælles forsendelse er afsluttet, så snart forsendelsesledsagedokumentet og varerne i intakt stand inden for den foreskrevne frist er overgivet til den godkendte modtager i dennes virksomhed eller på de i bevillingen nærmere anførte steder, og når foranstaltningerne til varernes identifikation er iagttaget.

3. For hver forsendelse, der på de i stk. 2 nævnte betingelser er overgivet til den godkendte modtager, udsteder denne på fragtførerens anmodning det i artikel 38 omhandlede ankomstbevis, som finder tilsvarende anvendelse.

Artikel 65

Forpligtelser

1. For de varer, der ankommer til virksomheden eller de steder, der er nærmere anført i bevillingen, skal den godkendte modtager: a) med det samme give bestemmelsesstedet meddelelse om varernes ankomst ved hjælp af »ankomstmeddelelsen«, der ligeledes omfatter hændelser under transporten b) afvente »losningstilladelsesmeddelelsen«, inden losningen påbegyndes c) efter at have modtaget meddelelsen »losningstilladelse« tilsende bestemmelsesstedet senest tredje dag efter datoen, hvor varerne er ankommet, »losningsbemærkninger«, der omfatter alle afvigelser, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i tilladelsen d) at stille eksemplaret af forsendelsesledsagedokumentet, som har ledsaget varerne i henhold til bestemmelserne i tilladelsen, til rådighed for bestemmelsesstedet eller at tilsende det et eksemplar af dette.

2. Bestemmelsesstedet indfører de oplysninger, der udgør meddelelsen om »kontrolresultatet« i edb-systemet.

Artikel 66

Tilladelsens indhold

1. I tilladelsen fastlægges blandt andet: a) hvilket eller hvilke bestemmelsessteder der er kompetente for de varer, der ankommer til den godkendte modtager b) fristen, inden for hvilken den godkendte modtager via meddelelsen om »losningstilladelsen« modtager de relevante oplysninger i den »forventede ankomstmeddelelse« fra bestemmelsesstedet, som finder tilsvarende anvendelse som artikel 37, stk. 3 c) de varekategorier eller -forsendelser, der er udelukket.

2. De kompetente myndigheder bestemmer i tilladelsen, om den godkendte modtager kan disponere over de ankomne varer uden bestemmelsesstedets medvirken.







KAPITEL VII

Forenklede procedurer for varer, der forsendes med jernbane eller i store containere







Afdeling 1







Almindelige bestemmelser vedrørende jernbanetransport

Artikel 67

Anvendelsesområde

Formaliteterne ved den fælles forsendelsesprocedure forenkles i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 68-79, 95 og 96 for vareforsendelser, der gennemføres af jernbaneselskaberne på grundlag af et CIM-fragtbrev eller -ekspresgodsseddel, i det følgende benævnt »CIM-fragtbrevet«.

Artikel 68

Det anvendte dokuments retsgyldighed

CIM-fragtbrevet gælder som forsendelsesangivelse.

Artikel 69

Kontrol af optegnelser

Jernbaneselskaber i hvert enkelt land stiller i deres regnskabsafdelinger optegnelserne herfor til rådighed for deres lands kompetente myndigheder, således at der kan foretages kontrol.

Artikel 70

Den hovedforpligtede

1. Et jernbaneselskab, der til forsendelse modtager varer, som er ledsaget af et CIM-fragtbrev gældende som angivelse for fælles forsendelse, bliver hovedforpligtet for denne forsendelse.

2. Jernbaneselskabet i det land, gennem hvis område en vareforsendelse kommer ind i de kontraherende parters område, bliver hovedforpligtet for de varer, der forsendes med jernbane fra et tredjeland.

Artikel 71

Klæbeseddel

Jernbaneselskaberne drager omsorg for, at forsendelser, der gennemføres under den fælles forsendelsesprocedure, mærkes med klæbesedler med et piktogram, hvortil modellen er anført i bilag B11 til tillæg III.

Klæbesedlerne anbringes på CIM-fragtbrevet, samt, når der er tale om hele vognladninger, på jernbanevognen og i andre tilfælde på det eller de pågældende kolli.

Den i stk. 1 nævnte klæbeseddel kan erstattes af et stempel, der med grønt blæk gengiver piktogrammet, der er anført i bilag B11 til tillæg III.

Artikel 72

Ændring af fragtkontrakten

Ved en ændring af fragtkontrakten, der medfører:

— at en forsendelse, der skulle afsluttes uden for en kontraherende parts område, afsluttes inden for dette område, eller

— at en forsendelse, der skulle afsluttes inden for en kontraherende parts område, afsluttes uden for dette område

kan jernbaneselskaberne kun opfylde den ændrede fragtkontrakt, når der forinden foreligger godkendelse fra afgangsstedet.

I alle andre tilfælde kan jernbaneselskaberne opfylde den ændrede fragtkontrakt. De underretter straks afgangsstedet om den foretagne ændring.







Forsendelse af varer mellem de kontraherende parter

Artikel 73

Anvendelse af CIM-fragtbrevet

1. Påbegyndes en forsendelse, på hvilken den fælles forsendelsesprocedure finder anvendelse, inden for de kontraherende parters område, og skal den også afsluttes her, forelægges CIM-fragtbrevet for afgangsstedet.

2. Når varer forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2 og 3 af CIM-fragtbrevet på tydelig måde: — »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren — »T2« eller »T2F«, hvis varerne forsendes under T2-proceduren i de tilfælde, hvor denne påtegning ifølge fællesskabsbestemmelserne er obligatorisk. Påtegningen »T2« eller »T2F« bekræftes med afgangsstedets stempel.

3. Når varer forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, anfører afgangsstedet i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne, på eksemplar 1, 2 og 3 af CIM-fragtbrevet på tydelig måde »T1«, hvis varerne forsendes under T1-proceduren.

4. Bortset fra de i stk. 2 og 3 omhandlede tilfælde henføres varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, samt varer, der forsendes fra Fællesskabet til et EFTA-land, på de betingelser, som hver af Fællesskabets medlemsstater fastlægger, for hele strækningen fra afgangsstationen til bestemmelsesstationen under T2-proceduren, uden at CIM-fragtbrevet for de pågældende varer skal forelægges for afgangsstedet. For så vidt angår varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, skal de i artikel 71 omhandlede klæbesedler ikke påføres.

5. Varer i forsendelser, der påbegyndes i et EFTA-land, anses for at blive sendt under T1-proceduren. Men hvis varerne skal forsendes under T2-proceduren i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i konventionen, anfører afgangsstedet på eksemplar 3 af CIM-fragtbrevet, at de varer, som dokumentet henviser til, forsendes under T2-proceduren. I den anledning anfører afgangsstedet på tydelig måde »T2« eller »T2F« samt afgangsstedets stempel og den kompetente tjenestemands underskrift i den rubrik, der er forbeholdt toldmyndighederne. For varer, der forsendes under T1-proceduren, skal der ikke anføres »T1« på det pågældende dokument.

6. Samtlige eksemplarer af CIM-fragtbrevet afleveres til brugeren.

7. Hvert EFTA-land kan i øvrigt bestemme, at varer, der forsendes under T1-proceduren, kan forsendes under proceduren, uden at CIM-fragtbrevet skal forelægges for afgangsstedet.

8. For de i stk. 2, 3 og 5 omhandlede varer bliver det toldsted, i hvis distrikt bestemmelsesstationen er beliggende, bestemmelsessted. Hvis varerne imidlertid overgår til fri omsætning eller henføres under en anden toldprocedure ved en mellemstation, bliver det toldsted, i hvis distrikt denne station er beliggende, bestemmelsessted. For varer, der forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område på de i stk. 4 omhandlede betingelser, er der ingen formaliteter at iagttage for bestemmelsesstedet.

Artikel 74

Identifikationsforanstaltninger

Generelt og i betragtning af de af jernbaneselskaberne trufne identifikationsforanstaltninger foretager afgangsstedet ikke forsegling af transportmidlerne eller kolliene.

Artikel 75

De forskellige eksemplarer af CIM-fragtbrevet og deres anvendelse

1. Bortset fra de tilfælde, hvor varerne forsendes fra et sted til et andet i Fællesskabet gennem et eller flere EFTA-landes område, overgiver jernbaneselskabet i det land, hvor bestemmelsesstedet er beliggende, eksemplar 2 og 3 af CIM-fragtbrevet til sidstnævnte.

2. Bestemmelsesstedet tilbageleverer straks eksemplar 2 til jernbaneselskabet efter at have forsynet det med påtegning og beholder eksemplar 3.







Forsendelser til eller fra tredjelande

Artikel 76

Forsendelser til tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse inden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes uden for disse parters område, finder bestemmelserne i artikel 73 og 74 anvendelse.

2. Det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse forlader de kontraherende parters område, bliver bestemmelsessted.

3. Ved bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 77

Forsendelser fra tredjelande

1. Påbegyndes en forsendelse uden for de kontraherende parters område, og skal den afsluttes inden for disse parters område, bliver det toldsted, i hvis distrikt den grænsestation er beliggende, via hvilken en forsendelse kommer ind i de kontraherende parters område, afgangssted. Ved afgangsstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

2. Det toldsted, i hvis distrikt bestemmelsesstationen er beliggende, bliver bestemmelsesstedet. Overgår varerne imidlertid ved en mellemstation til fri omsætning eller til en anden toldprocedure, bliver det toldsted, i hvis distrikt denne station er beliggende, bestemmelsessted. De i artikel 75 omhandlede formaliteter skal opfyldes ved bestemmelsesstedet.

Artikel 78

Forsendelser gennem kontraherende parters område

1. Når en forsendelse påbegyndes og skal afsluttes uden for de kontraherende parters område, bliver afgangsstedet og bestemmelsesstedet de toldsteder, der er omhandlet i henholdsvis artikel 77, stk. 1, og artikel 76, stk. 2.

2. Ved afgangsstedet og bestemmelsesstedet er der ingen formaliteter at iagttage.

Artikel 79

Varernes toldmæssige status

Varer, der forsendes som omhandlet i artikel 77, stk. 1, eller artikel 78, stk. 1, anses for at være sendt under T1-proceduren, medmindre varernes status som fællesskabsvarer fastslås i overensstemmelse med bestemmelserne i tillæg II.







Afdeling 2







Transport i store containere

Artikel 80

Anvendelsesområde

Formaliteterne ved proceduren for fælles forsendelse forenkles i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 81-96 for vareforsendelser i store containere, som jernbaneselskaberne lader udføre af transportvirksomheder, ledsaget af overleveringsbeviser, som benævnes »TR-overleveringsbevis«. Nævnte forsendelser omfatter i givet fald forsendelse ved transportvirksomhederne på anden måde end med jernbane i afsendelseslandet til afgangsstationen, der er beliggende i dette land, og i bestemmelseslandet fra bestemmelsesstationen i dette land, samt eventuel søtransport mellem de to stationer.

Artikel 81

Definitioner

I artikel 80-96 forstås ved:

1) »transportvirksomhed«: et selskab, som jernbaneselskaberne i fællesskab har oprettet, og som de er parthavere i, med det formål at gennemføre vareforsendelser i store containere ledsaget af TR-overleveringsbeviser

2) »stor container«: en transportenhed: — som er af varig beskaffenhed — som er særligt indrettet til uden omladning at lette godstransport inden for en eller flere transportformer — som er således indrettet, at den er let at fastgøre og/eller håndtere — som er således indrettet, at den kan forsegles effektivt, når forsegling efter artikel 89 er nødvendig — som er af sådanne dimensioner, at arealet inden for de fire nederste udvendige hjørner er mindst 7 m 2

3) »TR-overleveringsbevis«: det dokument, hvori er udtrykt den fragtkontrakt, hvorefter transportvirksomheden fra en afsender til en modtager befordrer en eller flere store containere som international forsendelse. TR-overleveringsbeviset er i øverste højre hjørne forsynet med et løbenummer til identifikation. Nummeret består af otte cifre efter bogstaverne TR. TR-overleveringsbeviset består af følgende eksemplarer, som følger i nummerorden: 1 : eksemplar til transportvirksomhedens hovedkontor 2 : eksemplar til den nationale repræsentant for transportvirksomheden på bestemmelsesstationen 3A : toldmyndighedernes eksemplar 3B : modtagerens eksemplar 4 : eksemplar til transportvirksomhedens hovedkontor 5 : eksemplar til den nationale repræsentant for transportvirksomheden på afgangsstationen 6 : afsenderens eksemplar. Hvert eksemplar af TR-overleveringsbeviset er med undtagelse af eksemplar 3A langs højre kant forsynet med en grøn stribe af ca. 4 cm bredde

4) »specifikation over store containere«, i det følgende benævnt »specifikation«: et dokument vedlagt et TR-overleveringsbevis, hvoraf det udgør en integrerende del, og som er bestemt til at dække forsendelsen af flere store containere fra samme afgangsstation til samme bestemmelsesstation; toldformaliteterne skal opfyldes ved begge stationer. Specifikationen udfærdiges i samme antal eksemplarer som det TR-overleveringsbevis, den vedrører. Antallet af specifikationer anføres i rubrikken bestemt til angivelse af antallet af specifikationer i øverste højre hjørne på TR-overleveringsbeviset. Endvidere anføres løbenummeret på TR-overleveringsbeviset i øverste hjørne på hver specifikation.

Artikel 82

Det anvendte dokuments retsgyldighed

TR-overleveringsbeviset, som anvendes af transportvirksomheden, gælder som forsendelsesangivelse.

Artikel 83

Kontrol af optegnelser samt oplysninger, der skal afgives