02008R1099 — DA — 20.02.2022 — 006.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1099/2008 af 22. oktober 2008 om energistatistik (EØS-relevant tekst) (EUT L 304 af 14.11.2008, s. 1)

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1099/2008

af 22. oktober 2008

om energistatistik

(EØS-relevant tekst)







Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. Denne forordning fastlægger en fælles ramme for udarbejdelse, indberetning, evaluering og formidling af sammenlignelig energistatistik i Fællesskabet.

2. Denne forordning finder anvendelse på statistiske data vedrørende energiprodukter og aggregater heraf i Fællesskabet.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »EF-statistikker«: EF-statistikker som defineret i artikel 2, første led, i forordning (EF) nr. 322/97

b) »udarbejdelse af statistikker«: udarbejdelse af statistikker som defineret i artikel 2, andet led, i forordning (EF) nr. 322/97

c) »Kommissionen (Eurostat)«: EF-myndighed som defineret i artikel 2, fjerde led, i forordning (EF) nr. 322/97

d) »energiprodukter«: brændsel, varme, vedvarende energi, elektricitet og andre former for energi

e) »aggregater«: data, som er aggregeret på nationalt plan, om behandling eller anvendelse af energiprodukter, navnlig produktion, handel, oplagring, omdannelse og forbrug, og strukturelle kendetegn ved energisystemet, f.eks. installeret elproduktionskapacitet eller kapacitet til produktion af olieprodukter

f) »datakvalitet«: følgende aspekter af statistisk kvalitet: relevans, nøjagtighed, aktualitet og punktlighed, tilgængelighed og klarhed, sammenlignelighed, kohærens og fuldstændighed.

Artikel 3

Datakilder

1. Medlemsstaterne indsamler — under hensyntagen til principperne om mindskelse af byrden for respondenterne og om administrativ forenkling — data om energiprodukter og aggregater heraf i Fællesskabet fra følgende kilder: a) særlige statistiske undersøgelser blandt producenter og forhandlere af primær og omdannet energi samt blandt distributører og transportører, importører og eksportører af energiprodukter b) andre statistiske undersøgelser blandt de endelige energibrugere inden for industri, transport og andre sektorer, herunder husholdningssektoren c) andre statistiske skøn eller andre kilder, herunder administrative kilder, f.eks. de organer, der regulerer elektricitets- og gasmarkederne.

2. Medlemsstaterne fastlægger detaljerede bestemmelser om indberetning fra virksomheder og andre kilder af de data, der er nødvendige i forbindelse med de nationale statistikker, jf. artikel 4.

3. Listen over datakilder kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

Artikel 4

Aggregater, energiprodukter og hyppighed for indberetning af nationale statistikker

1. De nationale statistikker, der skal fremsendes, fremgår af bilagene. De indberettes med følgende hyppighed: a) årligt for så vidt angår energistatistikkerne i bilag B b) månedligt for så vidt angår energistatistikkerne i bilag C c) månedligt for så vidt angår de kortfristede energistatistikker i bilag D.

2. De anvendte tekniske termer er forklaret og defineret i de enkelte bilag samt i bilag A (Terminologi).

3. De data, der skal fremsendes, og de anvendte forklaringer og definitioner kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

Artikel 5

Indberetning og formidling

1. Medlemsstaterne indberetter de i artikel 4 omhandlede nationale statistikker til Kommissionen (Eurostat).

2. De nærmere bestemmelser om indberetningen, herunder tidsfrister og fritagelser og undtagelser, er fastsat i bilagene.

3. De nærmere bestemmelser om indberetningen af de nationale statistikker kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

4. Kommissionen kan på begrundet anmodning fra en medlemsstat indrømme yderligere fritagelser eller undtagelser efter forskriftsproceduren i artikel 11, stk. 3, for indsamling af de dele af de nationale statistikker, der medfører for stor en byrde for respondenterne.

5. Kommissionen (Eurostat) formidler årlige energistatistikker senest den 31. januar i det andet år efter det år, der følger efter indberetningsperioden.

Artikel 6

Kvalitetsvurdering og rapporter

1. Medlemsstaterne sikrer kvaliteten af de indberettede data.

2. Der skal træffes alle rimelige forholdsregler for at sikre kohærens mellem de energidata, der indberettes i henhold til bilag B, og data, der indberettes i henhold til Kommissionens beslutning 2005/166/EF af 10. februar 2005 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyoto-protokollen ( 1 ).

3. I denne forordning gælder følgende kvalitetsvurderingskriterier for de data, der skal indberettes: a) »relevans« henviser til, i hvor høj grad statistikkerne opfylder brugernes nuværende og potentielle behov b) »nøjagtighed« henviser til, hvor tæt skønnene ligger på de ikke kendte korrekte værdier c) »aktualitet« henviser til tidsrummet mellem oplysningernes tilgængelighed og den begivenhed eller hændelse, de beskriver d) »punktlighed« henviser til tidsrummet mellem datoen for offentliggørelse af dataene og den dato, hvor de skulle have været offentliggjort e) »tilgængelighed« og »klarhed« henviser til, på hvilke betingelser og hvordan brugerne kan indhente, anvende og fortolke data f) »sammenlignelighed« henviser til, hvor meget forskelle i anvendte statistiske koncepter og målingsværktøjer og -procedurer betyder ved sammenligning af statistikker mellem geografiske områder, sektorområder eller over tid g) »sammenhæng« henviser til, i hvor høj grad dataene troværdigt kan kombineres på forskellige måder og til forskellige anvendelser.

4. Hvert femte år forelægger medlemsstaterne Kommissionen (Eurostat) en rapport om kvaliteten af de indberettigede data og om eventuelle metodologiske ændringer.

5. Til vurdering af kvaliteten af de indberettede data tilsender medlemsstaterne Kommissionen (Eurostat) en rapport med alle relevante oplysninger om gennemførelsen af denne forordning senest seks måneder efter modtagelsen af en anmodning herom fra Kommissionen (Eurostat).

Artikel 7

Tidsplan og hyppighed

Medlemsstaterne indsamler alle de i denne forordning anførte data fra begyndelsen af det kalenderår, der følger efter vedtagelsen af denne forordning, og indberetter dem fremdeles med den hyppighed, der er fastsat i artikel 4, stk. 1.

Artikel 8

Årlige statistikker om kernekraftanlæg

Kommissionen (Eurostat) definerer i samarbejde med kernekraftsektoren i EU et sæt årlige statistikker om kernekraftanlæg, der skal rapporteres og formidles fra 2009, der er det år, som er den første indberetningsperiode, med forbehold af nødvendige fortrolighedshensyn og for at undgå dobbelt dataindsamling og samtidig begrænse omkostningerne i forbindelse med udarbejdelsen og holde byrderne i forbindelse med rapporteringen på et rimeligt niveau..

Sættet af årlige statistikker om kernekraftanlæg fastlægges og kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

Artikel 9

Statistikker om vedvarende energi og endeligt energiforbrug

1. Med henblik på at forbedre kvaliteten af statistikkerne om vedvarende energi og endeligt energiforbrug sikrer Kommissionen (Eurostat) i samarbejde med medlemsstaterne, at disse statistikker er sammenlignelige, gennemsigtige, detaljerede og fleksible ved: a) at evaluere, hvordan den metodologi, der anvendes til at frembringe statistiske oplysninger om vedvarende energi, fungerer med henblik på årligt og omkostningseffektivt at stille yderligere relevante og detaljerede statistikker om de enkelte vedvarende energikilder til rådighed. Kommissionen (Eurostat) forelægger og formidler de statistikker, der udarbejdes fra 2010 (referenceår) b) at vurdere og fastsætte den metodologi, der på nationalt og EU-plan anvendes til udarbejdelse af statistikker om det endelige energiforbrug (energikilder, variabler, kvalitet, omkostninger) med udgangspunkt i den nuværende situation, eksisterende undersøgelser og feasibility-pilotundersøgelser samt de cost-benefit-analyser, der skal gennemføres, og ved at analysere resultaterne af pilotundersøgelserne og cost-benefit-analyserne med henblik på udarbejdelse af fordelingsnøgler for endeligt energiforbrug efter sektor og de vigtigste energianvendelser samt en gradvis indarbejdelse af resultaterne i statistikkerne fra 2012 (referenceår).

2. Sættet af statistikker om vedvarende energi kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

3. Sættet af statistikker om endeligt energiforbrug fastlægges og kan ændres efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2.

Artikel 10

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Følgende foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelse af denne forordning, og som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2: a) ændringer i listen over datakilder (artikel 3, stk. 3) b) ændringer i de nationale statistikker og de anvendte forklaringer og definitioner (artikel 4, stk. 3) c) ændringer i de nærmere bestemmelser om indberetning (artikel 5, stk. 3) d) fastlæggelse og ændringer i de årlige statistikker om kernekraftanlæg (artikel 8, stk. 2) e) ændringer i statistikkerne om vedvarende energi (artikel 9, stk. 2) f) fastlæggelse af og ændringer i statistikkerne om endeligt energiforbrug (artikel 9, stk. 3).

2. Yderligere fritagelser eller undtagelser (artikel 5, stk. 4) indrømmes efter forskriftsproceduren i artikel 11, stk. 3.

3. Der skal tages hensyn til princippet om, at yderligere omkostninger og byrderne i forbindelse med rapporteringen skal holdes inden for rimelige grænser.

Artikel 11

Udvalg

1. Kommissionen bistås af Udvalget for det Statistiske Program.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8. Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

Artikel 12

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M6









BILAG A

TERMINOLOGI

Dette bilag indeholder forklaringer, geografiske præciseringer og definitioner af de udtryk, der anvendes i de øvrige bilag, medmindre andet er anført i disse bilag.

1. GEOGRAFISKE PRÆCISERINGER

Til brug for den statistiske indberetning anvendes nedenstående geografiske definitioner:

— Australien omfatter ikke de eksterne territorier

— Danmark omfatter ikke Færøerne og Grønland

— Frankrig omfatter også Monaco og de franske oversøiske departementer Guadeloupe, Martinique, Fransk Guyana, Réunion og Mayotte

— Italien omfatter også San Marino og Vatikanstaten

— Japan omfatter også Okinawa

— Portugal omfatter også Azorerne og Madeira

— Spanien omfatter også De Kanariske Øer, Balearerne, Ceuta og Melilla

— Schweiz omfatter ikke Liechtenstein

— USA omfatter de 50 stater, District of Columbia, De Amerikanske Jomfruøer, Puerto Rico og Guam.

2. AGGREGATER

Producenter af elektricitet og varme klassificeres efter formålet med produktionen:

— hovedaktivitetsproducenter er private og offentlige virksomheder, der som hovedaktivitet producerer elektricitet og/eller varme med henblik på salg til tredjemand

— egenproducenter er private og offentlige virksomheder, der som støtteaktivitet i forbindelse med deres hovedaktivitet producerer elektricitet og/eller varme helt eller delvist til eget brug.

Bemærk: Kommissionen kan præcisere terminologien yderligere ved efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 11, stk. 2, at tilføje relevante henvisninger til NACE ( 2 ), når en ændring af NACE-nomenklaturen er trådt i kraft.

2.1. Forsyning

2.1.1. PRODUKTION/INDENLANDSK PRODUKTION

De mængder brændsel, der udvindes eller produceres, opgøres efter fjernelse af inaktive stoffer. Produktion omfatter også de mængder, der forbruges af producenten under produktionen (f.eks. til opvarmning eller drift af udstyr og tilbehør), samt leverancer til andre energiproducenter til omdannelse eller andre formål.

Ved »indenlandsk produktion« forstås produktion med ressourcer fra et specifikt område — det indberettende lands nationale område.

2.1.2. GENINDVINDING

Gælder kun stenkul. Slam og andet kulaffald, som genvindes i minerne.

2.1.3. TILGANG FRA ANDRE KILDER

De mængder brændsel, hvis produktion er omfattet af andre brændselsindberetninger, men som blandes med andre brændsler og forbruges som en blanding. Yderligere oplysninger om denne komponent skal forelægges som:

— Tilgang fra andre kilder: kul

— Tilgang fra andre kilder: olie og olieprodukter

— Tilgang fra andre kilder: naturgas

— Tilgang fra andre kilder: vedvarende energikilder.

2.1.4. IMPORT/EKSPORT

Medmindre andet er anført, forstås ved »import« indførsel fra det egentlige oprindelsesland (det land, hvor energiproduktet er produceret) med henblik på anvendelse i landet, og ved »eksport« udførsel til det land, hvor det producerede energiprodukt endeligt forbruges. Ved importerede og eksporterede mængder forstås de mængder, som har passeret landets grænser, uanset om de er toldklareret eller ej.

Hvis oprindelses- eller bestemmelseslandet er ukendt, kan det anføres som »Ikke-specificeret/andet«.

2.1.5. BUNKRING (INTERNATIONAL SØTRAFIK)

De mængder brændsel, der leveres til skibe i international sejlads, uanset flagstat. International sejlads kan foregå til søs, på indre vandveje og søer samt i kystfarvande. Følgende komponenter er ikke omfattet:

— forbrug i skibe i national sejlads. Hvorvidt der er tale om national eller international sejlads, bestemmes på grundlag af afsejlings- og ankomsthavn, ikke efter skibets flagstat eller nationalitet

— fiskerfartøjers forbrug

— militærstyrkers forbrug.

2.1.6. INTERNATIONAL LUFTFART

De mængder brændsel, der leveres til fly i international luftfart. Hvorvidt der er tale om national eller international luftfart, bestemmes på grundlag af afgangs- og landingssted, ikke efter flyselskabets nationalitet. Omfatter ikke brændsel, der anvendes af flyselskaber i vejkøretøjer (anføres under »Ikke andetsteds nævnt — transport«), og flybrændstof til militær brug (anføres under »Ikke andetsteds nævnt — andet«).

2.1.7. LAGERÆNDRINGER

Forskellen mellem primolager og ultimolager for lagre på det nationale område. Medmindre andet er anført, anføres lagertilgang med et negativt tal, og lagerafgang med et positivt tal.

2.1.8. SAMLEDE PRIMO- OG ULTIMOLAGRE PÅ DET NATIONALE OMRÅDE

Alle lagre på det nationale område, herunder lagre hos det offentlige, store forbrugere og lagervirksomheder, lagre på indgående søgående fartøjer, lagre i toldfrie områder og lagre, der forvaltes for tredjemand, uanset om det sker i henhold til en bilateral regeringsaftale eller ej. Ved »primo« og »ultimo« forstås henholdsvis første og sidste dag i referenceperioden. Lagre omfatter lagre i alle typer særlige lagerfaciliteter enten over eller under jorden.

2.1.9. DIREKTE ANVENDELSE

Olie (råolie og olieprodukter), der anvendes direkte uden at være blevet forarbejdet i olieraffinaderier. Omfatter også råolie, der anvendes til elproduktion.

2.1.10. TILGANG AF PRIMÆRPRODUKTER

De mængder indenlandsk og importeret råolie (herunder kondensat) og indenlandsk NGL ( 3 ), der anvendes direkte uden at være blevet forarbejdet i et olieraffinaderi, og mængderne af tilbageførsler fra den petrokemiske industri, der, selv om der ikke er tale om primært brændsel, anvendes direkte.

2.1.11. RAFFINADERIERNES BRUTTOPRODUKTION

Et raffinaderis eller et blandingsanlægs produktion af færdigprodukter. Omfatter også raffinaderibrændsel, men ikke raffinaderitab.

2.1.12. GENBRUGSPRODUKTER

Færdigprodukter, der efter at have været leveret til slutbrugere passerer gennem markedsføringsnettet for anden gang (f.eks. genforarbejdede brugte smøremidler). Der skelnes mellem disse mængder og tilbageførsler fra den petrokemiske industri.

2.1.13. TILBAGEFØRSLER

Færdigprodukter eller halvfabrikata, der returneres fra slutbrugerne til raffinaderierne til bearbejdning, blanding eller salg. Der er som regel tale om biprodukter fra den petrokemiske fremstillingsproces.

2.1.14. OVERFØRSLER MELLEM PRODUKTER

De mængder, der omklassificeres, enten fordi deres specifikationer har ændret sig, eller fordi de er blevet blandet med et andet produkt. En negativ indgang for et produkt opvejes af en eller flere positive indgange for et eller flere produkter og omvendt; den samlede nettovirkning skal være nul.

2.1.15. OVERFØRTE PRODUKTER

Importerede mineralolieprodukter, der omklassificeres som råmaterialer med henblik på videreforarbejdning i raffinaderiet. Leveres ikke til slutbrugerne.

2.1.16. STATISTISKE FORSKELLE

Beregnet værdi defineret som forskellen mellem beregning fra et forsyningsperspektiv (top-down-tilgang) og beregning fra et forbrugsperspektiv (bottom-up-tilgang). Der skal gøres rede for eventuelle store statistiske forskelle.

2.2. Omdannelsessektoren

Under »Omdannelsessektoren« anføres kun de mængder brændsel, der blev omdannet til andre brændsler. De mængder brændsel, der anvendes til opvarmning og drift af udstyr og generelt i forbindelse med omdannelse, anføres under »Energisektoren«.

2.2.1. HOVEDAKTIVITETSPRODUCENTER — KUN ELEKTRICITET

De mængder brændsel, der anvendes af hovedaktivitetsproducenter til produktion af elektricitet i (rene) elproduktionsenheder/elværker.

2.2.2. HOVEDAKTIVITETSPRODUCENTER — KRAFTVARMEPRODUKTIONSENHEDER

De mængder brændsel, der anvendes af hovedaktivitetsproducenter til produktion af elektricitet og/eller varme i kraftvarmeproduktionsenheder.

2.2.3. HOVEDAKTIVITETSPRODUCENTER — KUN VARME

De mængder brændsel, der anvendes af hovedaktivitetsproducenter til produktion af varme i (rene) varmeproduktionsenheder/varmeværker.

2.2.4. EGENPRODUCENTER — KUN ELEKTRICITET

De mængder brændsel, der anvendes af egenproducenter til produktion af elektricitet i (rene) elproduktionsenheder/elværker.

2.2.5. EGENPRODUCENTER — KRAFTVARMEPRODUKTIONSENHEDER

Alle de mængder brændsel, der anvendes af egenproducenter til produktion af elektricitet, samt den forholdsmæssige andel af brændsler, der anvendes af egenproducenter til produktion af solgt varme i kraftvarmeproduktionsenheder. Den forholdsmæssige andel af brændsler, der anvendes til produktion af ikke-solgt varme (varme til eget forbrug), anføres under den relevante sektor for det endelige energiforbrug på grundlag af NACE-nomenklaturen. Ikke-solgt varme, som leveres til andre enheder i henhold til ikke-finansielle aftaler eller til enheder med andet ejerskab, anføres efter samme princip som solgt varme.

2.2.6. EGENPRODUCENTER — KUN VARME

Den forholdsmæssige andel af brændsler, der anvendes af egenproducenter til produktion af solgt varme i (rene) varmeproduktionsenheder/varmeværker. Den forholdsmæssige andel af brændsler, der anvendes til produktion af ikke-solgt varme (varme til eget forbrug), anføres under den relevante sektor for det endelige energiforbrug på grundlag af NACE-nomenklaturen. Ikke-solgt varme, som leveres til andre enheder i henhold til ikke-finansielle aftaler eller til enheder med andet ejerskab, anføres efter samme princip som solgt varme.

2.2.7. BRIKETFABRIKKER (STENKULSBRIKETTER)

De mængder brændsel, der anvendes i briketfabrikker, til fremstilling af stenkulsbriketter.

2.2.8. KOKSVÆRKER

De mængder brændsel, der anvendes i koksværker, til fremstilling af koksværkskoks og koksværksgas.

2.2.9. BRIKETFABRIKKER (BRUNKULSBRIKETTER/TØRVEBRIKETTER)

De mængder brændsel, der anvendes til fremstilling af brunkulsbriketter i briketfabrikker (brunkul), og de mængder brændsel, der anvendes til fremstilling af tørvebriketter i briketfabrikker (tørvebriketter).

2.2.10. GASVÆRKER

De mængder brændsel, der anvendes til produktion af gasværksgas i gasværker og i kulforgasningsanlæg.

2.2.11. HØJOVNE

De mængder brændsel, der påfyldes selve højovnen enten oppefra sammen med jernmalmen eller gennem blæsedyserne i bunden sammen med den forvarmede blæseluft.

2.2.12. KULLIKVEFAKTION

De mængder brændsel, der anvendes til produktion af syntetisk olie.

2.2.13. GAS-TO-LIQUID-ANLÆG

De mængder gasformigt brændsel, der omdannes til flydende brændsel.

2.2.14. ANLÆG TIL FREMSTILLING AF TRÆKUL

De mængder fast biobrændsel, der omdannes til trækul.

2.2.15. OLIERAFFINADERIER

De mængder brændsel, der anvendes til fremstilling af mineralolieprodukter.

2.2.16. BLANDINGSANLÆG TIL NATURGAS (TIL BLANDET NATURGAS)

De mængder gas, der blandes med naturgas i gasnettet.

2.2.17. TIL BLANDING MED MOTORBENZIN/DIESEL/PETROLEUM

De mængder flydende biobrændsel, der blandes med deres fossile modstykker.

2.2.18. IKKE ANDETSTEDS NÆVNT

De mængder brændsel, der anvendes til omdannelse, ikke andetsteds nævnt. Anvendes denne rubrik, skal der gøres rede for det anførte i rapporten.

2.3. Energisektoren

De mængder, der forbruges i energisektoren i forbindelse med udvinding (råstofudvinding samt olie- og gasproduktion) eller omdannelse. Dette svarer til hovedgruppe 05, 06, 19 og 35, gruppe 09.1 og undergruppe 07.21 og 08.92 i NACE rev. 2.

Omfatter ikke de mængder brændsel, der omdannes til andre former for energi (anføres under »Omdannelsessektoren«) eller anvendes i forbindelse med drift af rørledninger, der transporterer olie, gas og kulslam (anføres under »Transportsektoren«).

Omfatter også fremstilling af keramiske materialer til nuklear fission og fusion samt de produkter, der fremkommer herved.

2.3.1. EGENANVENDELSE I EL-, KRAFTVARME- OG VARMEVÆRKER

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af (rene) elproduktionsenheder, (rene) varmeproduktionsenheder og kraftvarmeproduktionsenheder.

2.3.2. KULMINER

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med udvinding og forarbejdning af kul i kulindustrien. Kul, der brændes i minekraftværker, anføres under »Omdannelsessektoren«.

2.3.3. BRIKETFABRIKKER (STENKULSBRIKETTER)

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af briketfabrikker (stenkulsbriketter).

2.3.4. KOKSVÆRKER

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af koksværker.

2.3.5. BRIKETFABRIKKER (BRUNKULSBRIKETTER/TØRVEBRIKETTER)

De mængder af brændsel, der anvendes som energi i forbindelse med drift af briketfabrikker (brunkulsbriketter/tørvebriketter).

2.3.6. GASVÆRKER/FORGASNINGSANLÆG

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af gasværker/kulforgasningsanlæg.

2.3.7. HØJOVNE

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af højovne.

2.3.8. KULLIKVEFAKTION

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af kullikvefaktionsanlæg.

2.3.9. LIKVEFAKTION (LNG)/GENFORGASNING

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af likvefaktions- og genforgasningsanlæg.

2.3.10. FORGASNINGSANLÆG (BIOGAS)

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af forgasningsanlæg (biogas).

2.3.11. GAS-TO-LIQUID-ANLÆG (GTL-ANLÆG)

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af gas-to-liquid-omdannelsesanlæg.

2.3.12. ANLÆG TIL FREMSTILLING AF TRÆKUL

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af anlæg til fremstilling af trækul.

2.3.13. OLIERAFFINADERIER

De mængder brændsel, der forbruges som energi i forbindelse med drift af olieraffinaderier.

2.3.14. OLIE- OG GASUDVINDING

De mængder brændsel, der forbruges i olie- og gasudvindingsanlæg. Omfatter ikke rørledningstab (anføres som distributionstab) og de mængder energi, der anvendes til drift af rørledninger (anføres under »Transportsektoren«).

2.3.15. IKKE ANDETSTEDS NÆVNT — ENERGI

De mængder brændsel, der vedrører energi, ikke andetsteds nævnt. Anvendes denne rubrik, skal der gøres rede for det anførte i rapporten.

2.4. Transport- og distributionstab

2.4.1. TRANSPORTTAB

Brændselstab i forbindelse med transport i den del af nettet, der drives af transmissionsnetoperatøren. Dette indbefatter tekniske og ikke-tekniske tab. For elektricitet indbefatter det også tab i transformere, der ikke anses for at være en integrerende del af kraftværkerne. For gas indbefatter det også udluftning og afbrænding under transport.

2.4.2. DISTRIBUTIONSTAB

Brændselstab i forbindelse med distribution i den del af nettet, der drives af distributionssystemoperatøren. Dette indbefatter tekniske og ikke-tekniske tab. For gas indbefatter det også udluftning og afbrænding under distribution.

2.5. Endeligt ikke-energimæssigt forbrug

De mængder fossilt brændsel, der anvendes til ikke-energimæssige formål — brændsel, der ikke er forbrændt.

2.6. Endeligt energiforbrug (slutanvendelser)

2.6.1. INDUSTRISEKTOREN

Herved forstås de mængder brændsel, der forbruges i industrianlæg i forbindelse med disses hovedaktiviteter.

For (rene) varmeproduktionsenheder eller kraftvarmeproduktionsenheder anføres kun de mængder brændsel, der forbruges til produktion af varme, som anvendes direkte i den pågældende enhed (varme til eget forbrug). De mængder brændsel, der forbruges til produktion af solgt varme og til produktion af elektricitet, anføres under den relevante omdannelsessektor.

2.6.1.1. Råstofindvinding [hovedgruppe 07 (undtagen undergruppe 07.21) og 08 (undtagen undergruppe 08.92) i NACE rev. 2; gruppe 09.9 i NACE rev. 2]

2.6.1.1.1. Brydning af metalmalme [hovedgruppe 07 i NACE rev. 2; omfatter ikke undergruppe 07.21 »Brydning af uran- og thoriummalme« i NACE rev. 2]

2.6.1.1.2. Anden råstofindvinding [hovedgruppe 08 i NACE rev. 2; omfatter ikke undergruppe 08.92 »Udvinding af tørv« i NACE rev. 2]

2.6.1.1.3. Serviceydelser i forbindelse med råstofindvinding [hovedgruppe 09 i NACE rev. 2; omfatter ikke gruppe 09.1 »Serviceydelser i forbindelse med indvinding af råolie og naturgas« i NACE rev. 2]

2.6.1.2. Føde-, drikke- og tobaksvarer: [hovedgruppe 10, 11 og 12 i NACE rev. 2]

2.6.1.2.1. Fremstilling af fødevarer [hovedgruppe 10 i NACE rev. 2]

2.6.1.2.2. Fremstilling af drikkevarer [hovedgruppe 11 i NACE rev. 2]

2.6.1.2.3. Fremstilling af tobaksprodukter [hovedgruppe 12 i NACE rev. 2]

2.6.1.3. Tekstiler og læder [hovedgruppe 13, 14 og 15 i NACE rev. 2; omfatter Fremstilling af tekstiler, Fremstilling af beklædningsartikler og Fremstilling af læder og lædervarer]

2.6.1.4. Træ og træprodukter — Fremstilling af træ og varer af træ og kork, undtagen møbler; Fremstilling af varer af strå og flettematerialer [hovedgruppe 16 i NACE Rev. 2]

2.6.1.5. Papirmasse og papir samt trykning [hovedgruppe 17 og 18 i NACE rev. 2]

2.6.1.5.1. Fremstilling af papir og papirvarer [hovedgruppe 17 i NACE rev. 2]

2.6.1.5.1.1. Fremstilling af papirmasse [undergruppe 17.11 i NACE rev. 2]

2.6.1.5.1.2. Andre papirvarer [undergruppe 17.12 og gruppe 17.2 i NACE rev. 2]

2.6.1.5.2. Trykning og reproduktion af indspillede medier [hovedgruppe 18 i NACE rev. 2]

2.6.1.6. Den kemiske og petrokemiske industri [hovedgruppe 20 og 21 i NACE rev. 2]

2.6.1.6.1. Fremstilling af kemikalier og kemiske produkter [hovedgruppe 20 i NACE rev. 2]

2.6.1.6.2. Fremstilling af farmaceutiske råvarer og farmaceutiske præparater [hovedgruppe 21 i NACE rev. 2]

2.6.1.7. Ikke-metalholdige mineralske produkter [hovedgruppe 23 i NACE rev. 2]

2.6.1.7.1. Fremstilling af glas og glasprodukter [gruppe 23.1 i NACE rev. 2]

2.6.1.7.2. Fremstilling af cement, kalk og gips (herunder klinker) [gruppe 23.5 i NACE rev. 2]

2.6.1.7.3. Andre ikke-metalholdige mineralske produkter [gruppe 23.2, 23.3, 23.4, 23.6, 23.7 og 23.9 i NACE rev. 2]

2.6.1.8. Jern og stål [fremstilling af basismetaller A: gruppe 24.1, 24.2 og 24.3 og undergruppe 24.51 og 24.52 i NACE rev. 2]

2.6.1.9. Virksomheder inden for ikke-jernholdige metaller [fremstilling af basismetaller B: gruppe 24.4 og undergruppe 24.53 og 24.54 i NACE rev. 2]

2.6.1.9.1. Fremstilling af aluminium [undergruppe 24.42 i NACE rev. 2]

2.6.1.9.2. Andre virksomheder inden for ikke-jernholdige metaller [gruppe 24.4, undtagen undergruppe 24.42, samt undergruppe 24.53 og 24.54 i NACE rev. 2]

2.6.1.10. Maskiner: [hovedgruppe 25, 26, 27 og 28 i NACE rev. 2]

2.6.1.10.1. Jern- og metalvareindustri, undtagen maskiner og udstyr [hovedgruppe 25 i NACE rev. 2]

2.6.1.10.2. Fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter [hovedgruppe 26 i NACE rev. 2]

2.6.1.10.3. Fremstilling af elektrisk udstyr [hovedgruppe 27 i NACE rev. 2]

2.6.1.10.4. Fremstilling af maskiner og udstyr i.a.n. [hovedgruppe 28 i NACE rev. 2]

2.6.1.11. Transportmidler: Virksomheder med relation til transportmidler [hovedgruppe 29 og 30 i NACE; omfatter Fremstilling af motorkøretøjer, påhængsvogne og sættevogne samt Fremstilling af andre transportmidler]

2.6.1.12. Ikke andetsteds nævnt — industri [hovedgruppe 22, 31 og 32 i NACE]

2.6.1.12.1. Fremstilling af gummi- og plastprodukter [hovedgruppe 22 i NACE]

2.6.1.12.2. Fremstilling af møbler [hovedgruppe 31 i NACE rev. 2]

2.6.1.12.3. Anden fremstillingsvirksomhed [hovedgruppe 32 i NACE rev. 2]

2.6.1.13. Bygge- og anlægsvirksomhed [hovedgruppe 41, 42 og 43 i NACE rev. 2]

2.6.2. TRANSPORTSEKTOREN

Den energi, der anvendes til transport, uanset i hvilken NACE-kategori (økonomisk sektor) transporten foretages. Det brændsel, der anvendes til opvarmning og belysning af jernbanestationer, busstationer, anløbsbroer og lufthavne bør anføres under »Den private og offentlige servicesektor« og ikke under »Transportsektoren«.

2.6.2.1. Jernbane

De mængder brændsel, der anvendes til jernbanetransport, herunder til virksomheders egne jernbaner og jernbanetransport som del af transportsystemer i byer og forstæder (f.eks. tog, sporvogne og metroer).

2.6.2.1.1. Højhastighedstog

Den energi, der anvendes til jernbaner med en hastighed på over 200 km/t.

2.6.2.1.2. Konventionelle tog

Den energi, der anvendes inden for jernbanetransport, undtagen højhastighedstog, metro og sporvogn.

2.6.2.1.2.1. Passagertransport med konventionelle tog

Den energi, der anvendes til jernbanepersontransport, dvs. til at befordre passagerer med tog mellem påstignings- og afstigningsstedet (en passager er enhver rejsende ombord, der ikke er ansat som togpersonale).

2.6.2.1.2.2. Godstransport med konventionelle tog

Den energi, der anvendes til jernbanegodstransport, dvs. til at befordre gods med tog mellem pålæsnings- og aflæsningsstedet.

2.6.2.1.3. Metro og sporvogn

Den energi, der anvendes til metro, sporvogn, letbane og andre bybaner, som føres i højbane eller undergrundsbane.

2.6.2.2. National sejlads

De mængder brændsel, der leveres til skibe, som ikke er i international sejlads, uanset flagstat (jf. »Bunkring (international søtrafik)«). Hvorvidt der er tale om national eller international sejlads, bestemmes på grundlag af afsejlings- og ankomsthavn, ikke efter skibets flagstat eller nationalitet.

2.6.2.3. Vejtransport

De mængder brændsel, der anvendes i vejkøretøjer. Omfatter også brændsel, der anvendes i landbrugskøretøjer på landeveje, og smøremidler til vejkøretøjer.

Omfatter ikke den energi, der anvendes i stationære motorer (jf. »Andre sektorer«), i traktorer, der kører uden for landevejen (jf. »Landbrug«), i vejkøretøjer til militær brug (jf. »Andre sektorer — ikke andetsteds nævnt«), bitumen, der anvendes til vejbelægning, og den energi, der anvendes i motorer på byggepladser (jf. »Industrisektoren«, delsektor »Bygge- og anlægsvirksomhed«).

2.6.2.3.1. Tunge køretøjer til godstransport

De mængder brændsel, der anvendes i lastbiler til godstransport med en nyttelast på over 3,5 ton (køretøjer i kategori N2 og N3 i den europæiske køretøjsklassificering, som bygger på ECE/FN-normerne).

2.6.2.3.2. Kollektiv transport

De mængder brændsel, der anvendes i større køretøjer til persontransport, såsom busser, rutebiler, minibusser mv. (køretøjer i kategori M2 og M3 i den europæiske køretøjsklassificering, som bygger på ECE/FN-normerne).

2.6.2.3.3. Personbiler og varevogne

De mængder brændsel, der anvendes i mindre køretøjer til person- eller godstransport, såsom personbiler og varevogne (køretøjer i kategori N1 og M1 i den europæiske køretøjsklassificering, som bygger på ECE/FN-normerne).

2.6.2.3.4. Andre vejtransportmidler

De mængder brændsel, der anvendes i alle andre vejtransportmidler end tunge køretøjer til godstransport, kollektiv transport og personbiler og varevogne.

2.6.2.4. Transport via rørledning

De mængder brændsel, der anvendes som energi til støtte for og drift af rørledninger, der transporterer gas, væsker, slam mv. Omfatter også den energi, der anvendes til pumpestationer og vedligeholdelse af rørledninger. Omfatter ikke den energi, der anvendes til distribution via rørledninger af naturgas eller syntetisk gas, varmt vand og damp fra distributøren til slutbrugerne (anføres under »Energisektoren«), den energi, der anvendes til distribution af vand til slutbrugere i husholdnings-, industri- og handelssektoren mv. (anføres under »Den private og offentlige servicesektor«), og tab under denne transport mellem distributøren og slutbrugerne (anføres som »Distributionstab«).

2.6.2.5. Indenrigsflyvning

De mængder brændsel, der leveres til fly i national luftfart. Omfatter også brændsel, der anvendes til andre formål end flyvning, f.eks. benchtest af motorer. Hvorvidt der er tale om national eller international luftfart, bestemmes på grundlag af afgangs- og landingssted, ikke efter flyselskabets nationalitet. Omfatter også rejser af betragtelig længde mellem to lufthavne i et land med oversøiske territorier. Omfatter ikke brændsel, der anvendes af flyselskaber i vejkøretøjer (anføres under »Ikke andetsteds nævnt — transport«), og flybrændstof til militær brug (anføres under »Ikke andetsteds nævnt — andet«).

2.6.2.6. Ikke andetsteds nævnt — transport

De mængder brændsel, der anvendes til transport, ikke andetsteds nævnt. Omfatter også brændsel, der anvendes af flyselskaber i vejkøretøjer, og brændsel, der anvendes i havne til forskellige typer lossekraner. Anvendes denne rubrik, skal der gøres rede for det anførte i rapporten.

2.6.3. ANDRE SEKTORER

Denne kategori omfatter de mængder brændsel, der anvendes i sektorer, som ikke er udtrykkeligt nævnt, eller som ikke henhører under omdannelses-, energi-, industri- eller transportsektoren.

2.6.3.1. Den private og offentlige servicesektor

De mængder brændsel, der forbruges af virksomheder og administrative enheder i den offentlige og private sektor. Følgende hovedgrupper i NACE rev. 2: 33, 36, 37, 38, 39, 45, 46, 47, 52, 53, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 84 (undtagen undergruppe 84.22), 85, 86, 87, 88, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96 og 99. Brændsel, der anvendes til opvarmning og belysning af jernbanestationer, busstationer, anløbsbroer og lufthavne, anføres under denne kategori. Dette indbefatter også brændsel, der anvendes til alle ikke-transportsmæssige aktiviteter i hovedgruppe 49, 50 og 51 i NACE rev. 2.

2.6.3.1.1. Installation og reparation af maskiner og udstyr [hovedafdeling C, hovedgruppe 33, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.2. Vandforsyning; kloakvæsen, affaldshåndtering og rensning af jord og grundvand [hovedafdeling E i NACE rev. 2]

2.6.3.1.3. Engroshandel og detailhandel; reparation af motorkøretøjer og motorcykler [hovedafdeling G i NACE rev. 2]

2.6.3.1.3.1. Engroshandel [hovedafdeling G, hovedgruppe 46, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.3.2. Detailhandel [hovedafdeling G, hovedgruppe 47, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.4. Hjælpevirksomhed i forbindelse med transport [hovedafdeling H, hovedgruppe 52, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.5. Post- og kurertjenester [hovedafdeling H, hovedgruppe 53, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.6. Overnatningsfaciliteter og restaurationsvirksomhed [hovedafdeling I i NACE rev. 2]

2.6.3.1.6.1. Overnatningsfaciliteter [hovedafdeling I, hovedgruppe 55, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.6.2. Restaurationsvirksomhed [hovedafdeling I, hovedgruppe 56, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.7. Information og kommunikation [hovedafdeling J i NACE rev. 2]

2.6.3.1.8. Pengeinstitut- og finansvirksomhed, forsikring [hovedafdeling K i NACE rev. 2] samt Fast ejendom [hovedafdeling L i NACE rev. 2]

2.6.3.1.9. Administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester [hovedafdeling N i NACE rev. 2]

2.6.3.1.10. Offentlig forvaltning og forsvar; social sikring [hovedafdeling O i NACE rev. 2]

2.6.3.1.11. Undervisning [hovedafdeling P i NACE rev. 2]

2.6.3.1.12. Sundhedsvæsen og sociale foranstaltninger [hovedafdeling Q i NACE rev. 2]

2.6.3.1.12.1. Hospitaler [hovedafdeling Q, gruppe 86.1, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.13. Kultur, forlystelser og sport [hovedafdeling R i NACE rev. 2]

2.6.3.1.13.1. Sport [hovedafdeling R, hovedgruppe 93, i NACE rev. 2]

2.6.3.1.14. Ekstraterritoriale organisationer og organer [hovedafdeling U i NACE rev. 2]

2.6.3.1.15. Liberale, videnskabelige og tekniske tjenesteydelser [hovedafdeling M i NACE rev. 2] samt Andre serviceydelser [hovedafdeling S i NACE rev. 2]

2.6.3.1.16. Datacentre. Et datacenter defineres som en struktur eller gruppe af strukturer, der anvendes til at rumme, forbinde og drive computersystemer/servere og dertil hørende udstyr til lagring, behandling og/eller distribution af data og dertil knyttede aktiviteter.

2.6.3.2. Husholdninger

De mængder brændsel, der forbruges af alle husholdninger, herunder »husholdninger med ansat medhjælp« [hovedgruppe 97 og 98 i NACE rev. 2]

Følgende specifikke definitioner finder anvendelse på husholdningssektoren:

Ved »husholdning« forstås en person, der bor alene, en familie eller en gruppe personer, der bor sammen i samme private bolig og deler udgifterne til el-, vand- og varmeforsyning og andre livsfornødenheder. Husholdningssektoren er således den samlede mængde af alle husholdninger i et land.

Kollektive husholdninger — disse kan være permanente (f.eks. fængsler) eller midlertidige (f.eks. hospitaler) — medregnes ikke, da de indgår i servicesektorens forbrug. Energiforbrug i forbindelse med alle former for transport anføres under transportsektoren og ikke under husholdningssektoren.

Energiforbrug i tilknytning til væsentlige økonomiske aktiviteter, der udøves på husholdningens adresse, medregnes heller ikke i husholdningernes samlede energiforbrug. Sådanne aktiviteter omfatter bl.a. landbrugsmæssige økonomiske aktiviteter på mindre landbrug og andre økonomiske aktiviteter, der udøves på husholdningens adresse; disse anføres under den relevante sektor for det endelige forbrug.

2.6.3.2.1. Rumopvarmning

Denne energitjeneste vedrører brug af energi til at opvarme rum inde i et boligbyggeri.

2.6.3.2.2. Rumkøling

Denne energitjeneste vedrører brug af energi til køling i et boligbyggeri ved hjælp af et køleanlæg og/eller et køleaggregat.

Ventilatorer, blæsere og andre apparater, der ikke er forbundet med et køleaggregat, er ikke omfattet af dette afsnit, men medregnes i afsnittet »Belysning og elektriske apparater«.

2.6.3.2.3. Opvarmning af vand

Denne energitjeneste vedrører brug af energi til opvarmning af vand til rindende varmt vand, badning, rengøring og andre anvendelser, undtagen madlavning.

Opvarmning af svømmebassiner medregnes ikke, men anføres under afsnittet »Anden slutanvendelse«.

2.6.3.2.4. Madlavning

Denne energitjeneste vedrører brug af energi til tilberedning af mad.

Hjælpeapparater til brug ved madlavning (mikroovne, kedler, kaffemaskiner osv.) medregnes ikke; disse anføres under afsnittet »Belysning og elektriske apparater«.

2.6.3.2.5. Belysning og elektriske apparater (kun elektricitet):

Brug af elektricitet til belysning og elektriske apparater i en bolig, i det omfang denne brug ikke er medregnet under anden slutanvendelse.

2.6.3.2.6. Anden slutanvendelse

Øvrigt energiforbrug i husholdninger, f.eks. uden for selve boligen, og til aktiviteter, der ikke er omfattet af de fem ovennævnte energislutanvendelser (f.eks. plæneklippere, opvarmning af svømmebassiner, terrassevarmere, udendørs grill, saunaer osv.).

2.6.3.3. Landbrug

De mængder brændsel, der forbruges til plante- og husdyravl, jagt og serviceydelser i forbindelse hermed [hovedgruppe 01 i NACE rev. 2]

2.6.3.4. Skovbrug

De mængder brændsel, der forbruges til skovbrug og skovning [hovedgruppe 02 i NACE rev. 2]

2.6.3.5. Fiskeri

De mængder brændsel, der leveres til indlands-, kyst- og fjernfiskeri. Omfatter også brændsler, der leveres til skibe, der har tanket op i landet, uanset flagstat, og energi, der anvendes i fiskerisektoren. [hovedgruppe 03 i NACE rev. 2]

2.6.3.6. Ikke andetsteds nævnt — andet

De mængder brændsel, der anvendes til aktiviteter, der ikke er nævnt andetsteds (f.eks. undergruppe 84.22 i NACE rev. 2). Omfatter bl.a. brændsel, der anvendes til militær — både mobil og stationær — brug (f.eks. i skibe, fly og vejkøretøjer samt energi, der anvendes i forbindelse med indkvartering), uanset om brændslet leveres til militæret i det pågældende land eller i et andet land. Anvendes denne rubrik, skal der gøres rede for det anførte i rapporten.

3. PRODUKTER

3.1. KUL (faste fossile brændsler og syntetiske gasser)

3.1.1. STENKUL

Stenkul er et produktaggregat, der er lig med summen af antracit, kokskul og andet bituminøst kul.

3.1.2. ANTRACIT

Højkvalitetskul til anvendelse i industri- og boligsektoren. Det har generelt et indhold af flygtige stoffer på under 10 % og et højt carbonindhold (ca. 90 % fast carbon). Dets øvre brændværdi ligger over 24 000 kJ/kg på våd, askefri basis.

3.1.3. KOKSKUL

Bituminøst kul af en kvalitet, der er egnet til fremstilling af koks (højovnskoks). Dets øvre brændværdi ligger over 24 000 kJ/kg på våd, askefri basis.

3.1.4. ANDET BITUMINØST KUL

Kul, der anvendes til dampproduktion, herunder alt bituminøst kul, der ikke henhører under kokskul eller antracit. Det har et højere indhold af flygtige stoffer end antracit (over 10 %) og et lavere carbonindhold (under 90 % fast carbon). Dets øvre brændværdi ligger over 24 000 kJ/kg på våd, askefri basis.

3.1.5. BRUNKUL

Brunkul er et produktaggregat, der er lig med summen af subbituminøst kul og lignit.

3.1.6. SUBBITUMINØST KUL

Ikke-bagende kul med en øvre brændværdi på mellem 20 000 kJ/kg og 24 000 kJ/kg og et indhold af flygtige stoffer på over 31 % på tør, mineralfri basis.

3.1.7. LIGNIT

Ikke-bagende kul med en øvre brændværdi på under 20 000 kJ/kg og et indhold af flygtige stoffer på over 31 % på tør, mineralfri basis.

3.1.8. STENKULSBRIKETTER

Brændsel, der fremstilles af stenkulssmuld, som tilsættes et bindemiddel. Den fremstillede mængde stenkulsbriketter kan derfor være lidt større end den mængde kul, der faktisk forbruges ved omdannelsen.

3.1.9. KOKSVÆRKSKOKS

Det faste produkt, der fremkommer ved forkoksning af kul, hovedsagelig kokskul, ved høj temperatur. Det har et lavt indhold af vand og flygtige stoffer. Koksværkskoks anvendes hovedsagelig i jern- og stålindustrien som energikilde og kemisk tilsætningsstof.

Koksstøv og metallurgisk koks anføres også i denne kategori.

Halvkoks (et fast produkt, der fremkommer ved forkoksning af kul ved lav temperatur) anføres også i denne kategori. Halvkoks anvendes som opvarmningsbrændsel eller direkte i omdannelsesanlægget.

Denne rubrik omfatter også koks, koksstøv og halvkoks fremstillet af lignit.

3.1.10. GASKOKS

Biprodukt af stenkul, der anvendes til fremstilling af bygas i gasværker. Anvendes til opvarmning.

3.1.11. KULTJÆRE

Fremkommer ved destruktiv destillation af bituminøst kul. Kultjære er et flydende biprodukt, der fremkommer ved destillation af kul i forbindelse med fremstilling af koks i koksværker, eller fremstilles af brunkul (»lavtemperaturtjære«).

3.1.12. BRUNKULSBRIKETTER

Brunkulsbriketter fremstilles af lignit eller subbituminøst kul ved brikettering under højt tryk uden tilsætning af bindemiddel; kan indeholde tørret brunkulssmuld og -pulver.

3.1.13. SYNTETISKE GASSER

Syntetiske gasser er et produktaggregat, der er lig med summen af gasværksgas, koksværksgas, højovnsgas og andre genvundne gasser.

3.1.14. GASVÆRKSGAS

Alle typer gasser, der fremstilles i offentlige forsyningsværker eller private anlæg, hvis hovedformål det er at fremstille, transportere og distribuere gas. Heri indgår gas, der fremstilles ved forkoksning (herunder gas, der fremstilles i koksværker og omdannes til gasværksgas), ved fuldstændig forgasning med eller uden berigelse med olieprodukter (LPG, restbrændselsolie osv.) og ved reforming eller simpel blanding af gasser og/eller luft, herunder gas, der blandes med naturgas og derefter distribueres og forbruges via naturgasnettet. De mængder gasværksgas, der fremkommer ved overførsel af andre kulgasser til gasværksgas, anføres under fremstilling af gasværksgas.

3.1.15. KOKSVÆRKSGAS

Koksværksgas fremkommer som biprodukt ved fremstilling af koksværkskoks til produktion af jern og stål.

3.1.16. HØJOVNSGAS

Højovnsgas fremstilles ved forbrænding af koks i højovne i jern- og stålindustrien. Den genvindes og anvendes som brændsel dels i den pågældende højovn, dels i forbindelse med andre processer i stålindustrien eller i kraftværker, der har det nødvendige udstyr til at forbrænde det.

3.1.17. ANDRE GENVUNDNE GASSER

Biprodukt, der fremkommer ved produktion af stål i en oxygenovn, og som opsamles ved udgangen af ovnen. Også kaldet konvertergas. Mængden af genvundet brændsel anføres på grundlag af øvre brændværdi. Omfatter også ikke-specificerede syntetiske gasser, der ikke er anført ovenfor, f.eks. brændbare gasser, der fremkommer af fast carbon, og som genvindes ved fremstillingsprocesser og kemiske processer, ikke andetsteds nævnt.

3.1.18. TØRV

Tørv er en brændbar blød, porøs eller komprimeret sedimentær aflejring af vegetabilsk oprindelse med et højt vandindhold (op til 90 % i rå tilstand), nem at skære i, lysebrun til mørkebrun. Tørv omfatter pressetørv og tørvesmuld. Omfatter ikke tørv, der anvendes til ikke-energimæssige formål.

3.1.19. TØRVEPRODUKTER

Produkter som f.eks. tørvebriketter, der er fremstillet direkte eller indirekte af pressetørv og tørvesmuld.

3.1.20. OLIESKIFER OG OLIESAND

Olieskifer og oliesand er sedimentbjergarter, som indeholder organisk materiale i form af kerogen. Kerogen er et voksagtigt carbonhydridrigt materiale, der anses for at være en prækursor for mineralolie. Olieskifer kan brændes direkte eller behandles ved opvarmning med henblik på at ekstrahere skiferolie. Skiferolie og andre produkter, der fremkommer ved likvefaktion, anføres som andre carbonhydrider under mineralolieprodukter.

3.2. Naturgas

3.2.1. NATURGAS

Naturgas omfatter flydende og luftformige gasser, der forekommer naturligt i undergrunden, og som hovedsagelig består af metan, uafhængigt af udvindingsmetoden (konventionel og ikke-konventionel). Omfatter både »ikke-associeret« gas fra felter, der udelukkende producerer gasformige carbonhydrider, »associeret« gas, der produceres sammen med råolie, og metan, der udvindes fra kulminer (grubegas) eller kullag. Naturgas omfatter ikke biogas og syntetiske gasser. Overførsler af sådanne produkter til naturgasnettet anføres adskilt fra naturgas. Naturgas omfatter flydende naturgas (LNG) og komprimeret naturgas (CNG).

3.3. Elektricitet og varme

3.3.1. ELEKTRICITET

Ved elektricitet forstås overførsel af energi ved hjælp af et fysisk fænomen, som involverer elektriske ladninger og deres effekter i hvile og i bevægelse. Al elektricitet, der anvendes, produceres og forbruges, anføres, herunder elektricitet uden for nettet og eget forbrug af elektricitet. Elektricitet uden for nettet produceres i anlæg, der ikke er forbundet med nettet fra et produktionsperspektiv. Anlægget kan ikke tilføre den elektricitet, det producerer, til nettet. Eget forbrug af elektricitet er den elektricitet, der forbruges af producenten, inden tilførsel til nettet.

3.3.2. VARME (UDVUNDET VARME)

Ved varme forstås energi fra translations-, rotations- og vibrationsbevægelse af et stofs bestanddele samt ændringer i dets fysiske tilstand. Al varme, der produceres, undtagen varme produceret af egenproducenter til eget brug og ikke solgt, anføres; alle andre former for varme anføres som anvendelse af de produkter, ud fra hvilke varmen blev produceret.

3.4. OLIE (råolie og olieprodukter)

3.4.1. RÅOLIE

Råolie er mineralolie af naturlig oprindelse bestående af en blanding af carbonhydrider og forskellige urenheder såsom svovl. Den forekommer i flydende form ved normal temperatur og normalt tryk, og dens fysiske egenskaber (densitet, viskositet osv.) er meget varierende. Omfatter også kondensat, der udvindes af associeret og ikke-associeret gas i tilknytning til oliefeltet/oliekoncessionen og blandes med råolie. Mængderne anføres uafhængigt af udvindingsmetoden (konventionel og ikke-konventionel). Råolie omfatter ikke NGL.

3.4.2. NATURGASKONDENSATER (NGL)

NGL er flydende eller flydendegjorte carbonhydrider, der udvindes af naturgas i separations- eller gasbehandlingsanlæg. NGL omfatter ethan, propan, (iso-)butan, (iso-)pentan og pentan+ (undertiden kaldet naturgaskondensat).

3.4.3. RAFFINADERIRÅMATERIALE

Raffinaderiråmateriale er forarbejdet olie, der er bestemt til videreforarbejdning (f.eks. straight run brændselsolie eller vakuumgasolie), men ikke til blanding med andre produkter. Ved videreforarbejdningen omdannes det til en eller flere bestanddele og/eller færdigprodukter. Omfatter også produkter, som den petrokemiske industri returnerer til raffinaderierne (f.eks. pyrolysebenzin, C4-fraktioner samt gasolie- og brændselsoliefraktioner).

3.4.4. ADDITIVER/OXYGENATER

Additiver er carbonhydridfrie forbindelser, der tilsættes eller blandes med olieprodukter med henblik på at ændre deres forbrændingsegenskaber (oktan, cetan, kuldeegenskaber osv.). Additiver omfatter oxygenater (f.eks. alkohol (metanol, ethanol), ethere (f.eks. methyl-tert-butyl-ether (MTBE), ethyl-tert-butyl-ether (ETBE) og tert-amyl-methyl-ether (TAME) osv.), estere (f.eks. rapsolie eller dimethylester osv.), kemiske forbindelser (f.eks. tetramethylbly (TML), tetraethylbly (TEL) og detergenter). I denne kategori anføres kun de mængder additiver/oxygenater (alkohol, ethere, estere og andre kemiske forbindelser), der blandes med brændsler eller anvendes som brændsel. Denne kategori omfatter biobrændsler, som blandes med flydende fossile brændsler.

3.4.5. BIOBRÆNDSEL I ADDITIVER/OXYGENATER

De i denne kategori anførte mængder vedrører blandet flydende biobrændsel og kun den andel, der udgøres af flydende biobrændsel, og ikke de samlede mængder flydende brændsler, der fremkommer ved blanding med flydende biobrændsler. Omfatter ikke flydende biobrændsler, der ikke er blandet.

3.4.6. ANDRE CARBONHYDRIDER

Syntetisk råolie fremstillet af tjæresand, skiferolie osv., flydende produkter udvundet ved kullikvefaktion og ved omdannelse af naturgas til benzin, hydrogen og emulgerede olier (f.eks. orimulsion); omfatter ikke olieskifer; omfatter skiferolie (biprodukt).

3.4.7. MINERALOLIEPRODUKTER

Mineralolie er et produktaggregat, der er lig med summen af raffinaderigas, ethan, LPG, nafta, motorbenzin, flybenzin, jetbrændstof af benzintypen, jetbrændstof af petroleumstypen, anden petroleum, gas- og dieselolie, brændselsolie, mineralsk terpentin og ekstraktionsbenzin, smøremidler, bitumen, paraffinvokser, jordoliekoks og andre produkter.

3.4.8. RAFFINADERIGAS

Raffinaderigas er en blanding af ikke-kondenserede gasser, hovedsagelig bestående af hydrogen, metan, ethan og olefiner, som fremkommer ved destillation af råolie og forarbejdning af olieprodukter (f.eks. krakning) i raffinaderier. Omfatter også gasser, som den petrokemiske industri returnerer til raffinaderierne.

3.4.9. ETHAN

Et i naturlig tilstand gasformigt, ligekædet carbonhydrid (C2H6), der udvindes af naturgas og raffinaderigas.

3.4.10. FLYDENDE GAS (LPG)

LPG er lette paraffinske carbonhydrider, der fremkommer ved raffinaderiprocesser, stabilisering af råolie og behandling af naturgas i gasbehandlingsanlæg. De består hovedsagelig af propan (C3H8) og butan (C4Hl0) eller en kombination heraf. Kan også indeholde propylen, butylen, isopropylen og isobutylen. LPG gøres normalt flydende under tryk med henblik på transport og oplagring.

3.4.11. NAPHTHA

Nafta er et råmateriale, som anvendes enten i den petrokemiske industri (til f.eks. fremstilling af ethylen eller aromater) eller til fremstilling af benzin ved reforming eller isomerisering i raffinaderiet. Omfatter materiale i destillationsintervallet mellem 30 °C og 210 °C eller i en del af dette interval.

3.4.12. MOTORBENZIN

Motorbenzin består af en blanding af lette carbonhydrider, der destilleres ved mellem 35 °C og 215 °C. Den anvendes som brændsel til motorer med gnisttænding. Motorbenzin kan indeholde additiver, oxygenater og stoffer, der anvendes til at hæve oktantallet, herunder blyforbindelser. Omfatter også blandingskomponenter til motorbenzin (dog ikke additiver og oxygenater), f.eks. alkylater, isomerater og reformat, og krakket benzin, der er bestemt til anvendelse som færdig motorbenzin. Motorbenzin er et produktaggregat, som er lig med summen af blandet biobenzin (biobenzin i motorbenzin) og ikke-biobenzin.

3.4.12.1. Blandet biobenzin (biobenzin i motorbenzin)

Biobenzin, som er blandet i motorbenzin.

3.4.12.2. Ikke-biobenzin

Den resterende del af motorbenzin — motorbenzin eksklusive blandet biobenzin (dette er for det meste motorbenzin af fossil oprindelse).

3.4.13. Flybenzin

Motorbenzin, som er specielt fremstillet til flystempelmotorer, med et til motoren egnet oktantal, frysepunkt ved – 60 °C og et destillationsinterval, der normalt ligger mellem 30 °C og 180 °C.

3.4.14. JETBRÆNDSTOF (AF NAFTA- ELLER JP-4-TYPEN)

Omfatter alle lette carbonhydridolier til flyturbinemotorer, der destilleres ved mellem 100 °C og 250 °C. Fremstilles ved at blande petroleum og benzin eller nafta i et sådant forhold, at indholdet af aromater ikke overstiger 25 volumenprocent, og damptrykket ligger på mellem 13,7 kPa og 20,6 kPa.

3.4.15. JETBRÆNDSTOF AF PETROLEUMSTYPEN

Destillat, der anvendes i flyturbinemotorer. Destilleres ligesom petroleum ved mellem 150 °C og 300 °C (generelt ikke over 250 °C) og har samme flammepunkt. Det har endvidere særlige specifikationer (f.eks. frysepunkt), som defineres af Den Internationale Luftfartssammenslutning. Omfatter også blandingskomponenter til jetbrændstof af petroleumstypen. Jetbrændstof af petroleumstypen er et produktaggregat, der er lig med summen af blandet petroleumslignende biojetbrændstof (petroleumslignende biojetbrændstof i jetbrændstof af petroleumstypen) og jetbrændstof af petroleumstypen på ikke-biobasis.

3.4.15.1. Blandet petroleumslignende biojetbrændstof (petroleumslignende biojetbrændstof i jetbrændstof af petroleumstypen)

Petroleumslignende biojetbrændstof, som er blandet i jetbrændstof af petroleumstypen.

3.4.15.2. Jetbrændstof af petroleumstypen på ikke-biobasis

Den resterende del af jetbrændstof af petroleumstypen — jetbrændstof af petroleumstypen eksklusive blandet petroleumslignende biojetbrændstof (dette er for det meste jetbrændstof af petroleumstypen af fossil oprindelse).

3.4.16. ANDET PETROLEUM

Raffineret oliedestillat, der anvendes i andre sektorer end luftfartssektoren. Destilleres ved mellem 150 °C og 300 °C.

3.4.17. GAS- OG DIESELOLIE (DESTILLERET BRÆNDSELSOLIE)

Gas- og dieselolie er fortrinsvis et mellemdestillat, der destilleres ved mellem 180 °C og 380 °C. Fås i flere kvaliteter, afhængigt af anvendelsesformål. Gas- og dieselolie omfatter dieselolie til personbiler og lastbiler med dieselmotorer med kompressionstænding. Gas- og dieselolie omfatter let fyringsolie til anvendelse i industri og handel, skibsdiesel og diesel, der anvendes inden for jernbanetransport, og anden gasolie, herunder svære gasolier, der destilleres ved mellem 380 °C og 540 °C, og som anvendes som råmaterialer i den petrokemiske industri. Gas- og dieselolie er et produktaggregat, der er lig med summen af blandet biodiesel (biodiesel i gas- og dieselolie) og ikke-biodiesel.

3.4.17.1. Blandet biodiesel (biodiesel i gas- og dieselolie)

Biodiesel, som er blandet i gas- og dieselolie.

3.4.17.2. Ikke-biodiesel

Den resterende del af gas- og dieselolie — gas- og dieselolie eksklusive blandet biodiesel (dette er for det meste gas- og dieselolie af fossil oprindelse).

3.4.18. BRÆNDSELSOLIE (SVÆR BRÆNDSELSOLIE)

Alle (svære) restbrændselsolier (herunder brændselsolier, der fremstilles ved blanding). Den kinematiske viskositet overstiger 10 cSt ved 80 °C. Flammepunktet er altid over 50 °C, og densiteten altid større end 0,90 kg/l. Brændselsolie er et produktaggregat, der er lig med summen af brændselsolie med lavt svovlindhold og brændselsolie med højt svovlindhold.

3.4.18.1 Brændselsolie med lavt svovlindhold (LSFO)

Brændselsolie med et svovlindhold på under 1 %.

3.4.18.2. Brændselsolie med højt svovlindhold (HSFO)

Brændselsolie med et svovlindhold på 1 % eller derover.

3.4.19. MINERALSK TERPENTIN OG INDUSTRISPRIT (SBP)

Raffinerede mellemdestillater, der destilleres i intervallet for nafta/petroleum. De omfatter ekstraktionsbenzin (også kaldet SBP; lette olier, der destilleres ved mellem 30 °C og 200 °C; ekstraktionsbenzin findes i 7-8 forskellige kvaliteter, alt efter hvor i intervallet destillationen standses — kvaliteterne defineres efter temperaturforskellen mellem det punkt, hvor 5 volumenprocent er destilleret, og det, hvor 90 volumenprocent er destilleret (ikke over 60 °C)) og mineralsk terpentin (ekstraktionsbenzin med flammepunkt på over 30 °C, og destillationsintervallet er mellem 135 °C og 200 °C).

3.4.20. SMØREMIDLER

Carbonhydrider, der fremstilles af destillationsbiprodukter, og som hovedsagelig anvendes til at reducere friktion mellem kontaktflader. Omfatter alle færdige smøreolier, lige fra spindelolie til cylinderolie, samt de olier, der anvendes i smørefedtstoffer, motorolier og alle former for baseolier til smøremidler.

3.4.21. TJÆRE

Et fast, halvfast eller viskøst, brunt eller sort carbonhydrid med en kolloidal struktur. Et restprodukt af destillation af råolie, der fremkommer ved vakuumdestillation af restprodukter fra atmosfærisk destillation. Bitumen kaldes ofte asfalt og anvendes hovedsagelig til anlæg af veje og til tagdækning. Omfatter også flydende bitumen og cutback-bitumen.

3.4.22. PARAFFINVOKS

Paraffinvoks er mættede, alifatiske carbonhydrider. Der er tale om restprodukter, som fremkommer ved afvoksning af smøreolier. De har en mere eller mindre fin krystallinsk struktur, alt efter kvalitet. De er primært kendetegnet ved at være farve- og lugtløse og gennemskinnelige. De har et smeltepunkt på over 45 °C.

3.4.23. JORDOLIEKOKS (PETROLEUMSKOKS)

Et fast, sort biprodukt, der fortrinsvis fremkommer ved krakning og carbonisering af oliebaseret råmateriale, restprodukter fra vakuumdestillation, tjære og beg, f.eks. ved forsinket forkoksning eller fluidforkoksning. Består hovedsagelig af carbon (90-95 %) og har et lavt askeindhold. Anvendes som råmateriale i koksværker i stålindustrien, til opvarmning, til fremstilling af elektroder og til fremstilling af kemiske produkter. De to vigtigste kvaliteter er »uafgasset koks« og »kalcineret koks«. Omfatter også »katalysatorkoks«, dvs. koks, der deponeres på katalysatoren under raffineringen. Dette koks kan ikke genvindes og anvendes som regel som raffinaderibrændsel.

3.4.24. ANDRE PRODUKTER

Alle produkter, som ikke er udtrykkeligt nævnt ovenfor, f.eks. tjære og svovl. Omfatter også aromater (f.eks. BTX eller benzen, toluen og xylen) og olefiner (f.eks. propylen), der produceres i raffinaderier.

3.5. VEDVARENDE ENERGI OG AFFALD

3.5.1. VANDKRAFT

Potential og kinetisk energi i form af vand omdannet til elektricitet på vandkraftværker. Vandkraft er et produktaggregat, der er lig med summen af (rene) vandkraftværker, blandede vandkraftværker og (rene) pumpekraftværker.

3.5.1.1. (Rene) vandkraftværker

Vandkraftværker, der kun anvender direkte naturlig vandtilstrømning og ikke har kapacitet til pumpelagring (pumpning af vand til et højereliggende reservoir).

3.5.1.2. Blandede vandkraftværker

Vandkraftværker, hvor der er naturlig vandtilstrømning til et højereliggende reservoir, og hvor en del af eller alt udstyret kan anvendes til at pumpe vandet opad; den producerede elektricitet er en konsekvens af både naturlig vandtilstrømning og vand, der tidligere er pumpet opad.

3.5.1.3. (Rene) pumpekraftværker

Vandkraftværker uden naturlig vandtilstrømning til et højereliggende reservoir; langt det meste vand, der producerer elektricitet, er tidligere blevet pumpet opad; undtagen nedbør.

3.5.2. GEOTERMISK ENERGI

Energi, der afgives fra jordskorpen som varme, som regel i form af varmt vand eller damp; omfatter ikke omgivende varme, der opfanges af jordvarmepumper. Geotermisk energi svarer til forskellen mellem enthalpien i den væske, der produceres i borehullet, og enthalpien i den væske, der er til endelig rådighed.

3.5.3. SOLENERGI

Solenergi er et produktaggregat, der er lig med summen af fotovoltaisk solenergi og termisk solenergi.

3.5.3.1. Fotovoltaisk solenergi

Sollys, der omdannes til elektricitet ved hjælp af solceller, som, når de eksponeres for lys, producerer elektricitet. Al elektricitet, der produceres, skal anføres (herunder produktion i mindre målestok og anlæg uden for elnettet).

3.5.3.1.1. Tagmonterede solcelleanlæg

Her anføres den energi, der produceres af fotovoltaiske solpaneler, som er monteret oven på bygninger, hvis primære funktion ikke er energiproduktion. Hertil henføres tillige bygningsintegrerede solcelleanlæg (BIPV), hvor de fotovoltaiske solpaneler ikke er monteret på taget, men i stedet er påmonteret andre dele af bygningen. Fotovoltaiske solpaneler regnes ikke som tagmonterede, hvis de optager et ekstra areal i terrænhøjde (f.eks. på landbrugsarealer).

3.5.3.1.2. Uden for elnettet

Her anføres energi uden for elnettet, som defineret i bilag A, afsnit 3.3.1.

3.5.3.2. Termisk solenergi

Varme fra solstråling (sollys), der udnyttes til nyttige energiformål. Dette omfatter f.eks. soldrevne termiske elværker og aktive systemer til produktion af varmt brugsvand eller rumopvarmning af bygninger. Den producerede energi er den varme, der er til rådighed for varmeoverførselsmediet, dvs. energien i solindfaldet minus optiske tab og tab ved solfangere/solceller. Omfatter ikke solenergi, der opfanges af passive systemer til opvarmning, køling og belysning i bygninger; omfatter kun solenergi i forbindelse med aktive systemer.

3.5.4. BØLGE-, TIDEVANDS- OG HAVENERGI

Mekanisk energi udledt af tidevandsbevægelser, bølgebevægelser eller havstrømme, der udnyttes til elproduktion.

3.5.5. VINDENERGI

Kinetisk vindenergi udnyttet til elproduktion i vindmøller. Vindenergi er et produktaggregat, der er lig med summen af landbaseret vindenergi og offshorevindenergi.

3.5.5.1. Landbaseret vindenergi

Produktion af elektricitet på land ved hjælp af vind (på land, herunder søer og andre indenlandske vandområder).

3.5.5.2. Offshorevindenergi

Produktion af elektricitet offshore (f.eks. til havs eller på kunstige øer). I forbindelse med offshorevindproduktion uden for det pågældende områdes territorialfarvand skal alle anlæg, der er beliggende i et lands eksklusive økonomiske zone, medtages.

3.5.6. INDUSTRIAFFALD (DEN IKKE-VEDVARENDE DEL)

Den ikke-vedvarende del af industriaffald, der forbrændes direkte i særlige anlæg til nyttige energimæssige formål. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi. Affald, der forbrændes uden energiudnyttelse, er ikke omfattet. Den vedvarende del af industriaffald anføres i den kategori af biobrændsler, der beskriver det bedst.

3.5.7. HUSHOLDNINGSAFFALD

Affald, der produceres af husholdninger, hospitaler og servicesektoren (almindeligvis alt affald, der ligner husholdningsaffald) og forbrændes direkte i særlige anlæg til nyttige energimæssige formål. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi. Affald, der forbrændes uden energiudnyttelse, er ikke omfattet. Husholdningsaffald er et produktaggregat, der er lig med summen af vedvarende husholdningsaffald og ikke-vedvarende husholdningsaffald.

3.5.7.1. Vedvarende husholdningsaffald

Den del af husholdningsaffaldet, der er af biologisk oprindelse.

3.5.7.2. Ikke-vedvarende husholdningsaffald

Den del af husholdningsaffaldet, der er af ikke-biologisk oprindelse.

3.5.8. BIOBRÆNDSEL

Biobrændsel er et produktaggregat, der er lig med summen af faste biobrændsler, biogas og flydende biobrændsler. Biobrændsel, der anvendes til ikke-energimæssige formål, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for energistatistik (f.eks. træ, der anvendes inden for byggesektoren eller som møbler, biosmøremidler til smøring af motorer og biobitumen, der anvendes til vejbelægning).

3.5.8.1. Fast biobrændsel

Fast organisk, ikke-fossilt materiale af biologisk oprindelse (også kendt som biomasse), der kan anvendes som brændsel til el- og varmeproduktion. Fast biobrændsel er et produktaggregat, der er lig med summen af trækul, brænde, træaffald og biprodukter, sortlud, bagasse, animalsk affald, andre vegetabilske materialer og restprodukter og den vedvarende del af industriaffald.

3.5.8.1.1. Trækul

Brændsel fremstillet af fast biobrændsel — et fast restprodukt, der fremkommer ved destruktiv destillation og pyrolyse af træ og andet vegetabilsk materiale.

3.5.8.1.2. Brænde, træaffald og biprodukter

Brænde (i form af stammer, kvas, piller eller flis) fra naturlige eller forvaltede skove eller enkeltstående træer. Omfatter træaffald, der anvendes som brændsel, og hvor træets oprindelige sammensætning er bevaret; træpiller er omfattet. Trækul og sortlud er ikke omfattet. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.1.2.1. Træpiller

Træpiller er et cylindrisk produkt, som består af sammenpresset træaffald.

3.5.8.1.3. Sortlud

Energi udvundet af alkalisk affaldslud fra rådnetanke i forbindelse med produktion af sulfat eller natroncellulose til papirfremstilling. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.1.4. Bagasse

Brændsel udvundet af de fibre, der er tilbage, efter at saften er udtrukket i forbindelse med sukkerrørsforarbejdning. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.1.5. Animalsk affald

Energi fra dyreekskrementer samt rester af kød og fisk, der efter tørring anvendes direkte som brændsel. Affald, der anvendes i anlæg til anaerob gæring, er ikke omfattet. Brændgasser fra disse anlæg anføres under biogasser. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.1.6. Andre vegetabilske materialer og restprodukter

Biobrændsler ikke andetsteds nævnt, herunder halm, vegetabilske skaller, formalede nøddeskaller, kvas fra beskæring, olivenpresserester og andet affald fra vedligeholdelse, dyrkning og forarbejdning af planter. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.1.7. Den vedvarende del af industriaffald

Fast vedvarende del af industriaffald, der forbrændes direkte i særlige anlæg til nyttige energimæssige formål (f.eks., men ikke kun, naturgummidelen i skrotdæk af gummi eller delen af naturlige fibre i tekstilaffald — henholdsvis fra affaldskategori 07.3 og 07.6, jf. forordning (EF) nr. 2150/2002 om affaldsstatistik). Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi.

3.5.8.2. Biogas

Gas, der hovedsagelig består af metan og kuldioxid, og som fremkommer ved anaerob nedbrydning af biomasse eller ved termiske processer fra biomasse, herunder biomasse i affald. Den anvendte mængde brændsel anføres på grundlag af nedre brændværdi. Biogas er et produktaggregat, der er lig med summen af lossepladsgas, gas fra spildevandsslam, andre biogasser fra anaerob nedbrydning og biogasser fra termiske processer.

3.5.8.2.1. Lossepladsgas

Biogas, der fremkommer ved anaerob nedbrydning af lossepladsaffald.

3.5.8.2.2. Gas fra spildevandsslam

Biogas, der fremkommer ved anaerob gæring af spildevandsslam.

3.5.8.2.3. Andre biogasser fra anaerob nedbrydning

Biogas, der fremkommer ved anaerob gæring af gylle og slagteriaffald og af affald fra bryggerier og andre fødevarevirksomheder.

3.5.8.2.4. Biogasser fra termiske processer

Biogas, der fremkommer ved termiske processer (forgasning eller pyrolyse) i forbindelse med biomasse.

3.5.8.3. Flydende biobrændsler

Denne kategori omfatter alle flydende brændsler af naturlig oprindelse (f.eks. fremstillet af biomasse og/eller den bionedbrydelige del af affald), der egner sig til at blive blandet med eller erstatte flydende brændsler af fossil oprindelse. I denne kategori anføres kun de mængder af ren flydende biobrændsel, som ikke er blandet med fossile brændsler. For så vidt angår import og eksport af flydende biobrændsler skal kun de mængder, som ikke er blandet med transportbrændsler, anføres (dvs. rene biobrændsler); handel med flydende biobrændsler, der er blandet med transportbrændsler, anføres under kategorien for olieprodukter. Kun flydende biobrændsler, der anvendes til energimæssige formål — direkte forbrændt eller blandet med fossile brændsler — anføres. Flydende biobrændsler er et produktaggregat, der er lig med summen af biobenzin, biodiesel, petroleumslignende biojetbrændstof og andre flydende biobrændsler.

3.5.8.3.1. Biobenzin

Flydende biobrændsel, der egner sig til at blive blandet med eller erstatte motorbenzin af fossil oprindelse.

3.5.8.3.1.1. Bioethanol

Ethanol som del af biobenzin.

3.5.8.3.2. Biodiesel

Flydende biobrændsel, der egner sig til at blive blandet med eller erstatte gas- og dieselolie af fossil oprindelse.

3.5.8.3.3. Petroleumslignende biojetbrændstof

Flydende biobrændsel, der egner sig til at blive blandet med eller erstatte jetbrændstof af petroleumstypen af fossil oprindelse.

3.5.8.3.4. Andre flydende biobrændsler

Flydende biobrændsel, der ikke er omfattet af ovenstående kategorier.

3.5.9. OMGIVENDE VARME

Varmeenergi på et nyttigt temperaturniveau udvundet (opfanget) ved hjælp af varmepumper, som behøver elektricitet eller anden hjælpeenergi for at kunne fungere. Denne varmeenergi kan lagres i den omgivende luft, under jordens faste overflade eller i overfladevand. Værdierne anføres ved hjælp af samme metodologi som den, der anvendes til at anføre varmeenergi, der opfanges af varmepumper i henhold til direktiv 2009/28/EF og direktiv (EU) 2018/2001; men alle varmepumper uanset ydeevne skal medtages.

3.6. Hydrogen

Hydrogen, der anvendes som råmateriale, brændsel eller energibærer/-lagring, skal indberettes. Alt hydrogen skal indberettes, uanset om det er solgt eller ej. Hydrogen, der indgår i en blanding, skal kun indberettes, hvis det udgør den største komponent og har en høj renhedsgrad.









BILAG B

ÅRLIGE ENERGISTATISTIKKER

I dette bilag gøres der rede for den årlige indsamling af energistatistik for så vidt angår dækning, enheder, referenceperiode, hyppighed, frister og ordninger om fremsendelse af dataene.

Medmindre andet er anført, gælder følgende bestemmelser for alle dataindsamlinger, der er anført i dette bilag:

a) Referenceperiode: Referenceperioden for de indberettede data er kalenderåret (1. januar til 31. december) begyndende med referenceåret 2022.

b) Hyppighed: Dataene indberettes én gang om året.

c) Frist for fremsendelse af data: Dataene fremsendes senest den 31. oktober i det år, der følger efter referencesåret, medmindre andet er anført.

d) Fremsendelsesformat: Fremsendelse skal ske i overensstemmelse med den af Eurostat fastlagte relevante udvekslingsstandard.

e) Fremsendelsesmetode: Dataene fremsendes eller uploades elektronisk til Eurostats centrale dataportal.

De udtryk, der ikke er forklaret i dette bilag, er forklaret i bilag A.

1. FASTE FOSSILE BRÆNDSLER OG SYNTETISKE GASSER

1.1. Berørte energiprodukter

Medmindre andet er anført, skal der indsamles data om alle energiprodukter, der er opført i bilag A, kapitel 3.1. KUL (faste fossile brændsler og syntetiske gasser)

1.2. Liste over aggregater

Følgende aggregater skal indberettes for alle energiprodukter i ovenstående afsnit, medmindre andet er anført.

1.2.1. FORSYNING

1.2.1.1. Produktion

1.2.1.1.1. Produktion under jorden

Gælder kun for anthracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul og lignit.

1.2.1.1.2. Produktion over jorden

Gælder kun for anthracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul og lignit.

1.2.1.2. Tilgang fra andre kilder

Består af to dele:

— genvundet slam, mellemkvaliteter og andre kulprodukter af lavere kvalitet, der ikke kan klassificeres efter kultype, herunder kul, der genvindes fra affaldsbunker og -beholdere

— tilgang fra andre kilder.

1.2.1.3. Tilgang fra andre kilder: fra olieprodukter

Gælder ikke for antracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul, lignit, tørv og olieskifer og oliesand.

1.2.1.4. Tilgang fra andre kilder: fra naturgas

Gælder ikke for antracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul, lignit, tørv og olieskifer og oliesand.

1.2.1.5. Tilgang fra andre kilder: fra vedvarende energikilder

Gælder ikke for antracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul, lignit, tørv og olieskifer og oliesand.

1.2.1.6. Import

1.2.1.7. Eksport

1.2.1.8. Bunkring (international søtrafik)

1.2.1.9. Lagerændringer

1.2.2. OMDANNELSESSEKTOREN

1.2.2.1. Hovedaktivitetsproducenter — kun elektricitet

1.2.2.2. Hovedaktivitetsproducenter — kraftvarmeværker

1.2.2.3. Hovedaktivitetsproducenter — kun varme

1.2.2.4. Egenproducenter — kun elektricitet

1.2.2.5. Egenproducenter — kraftvarmeproduktionsenheder

1.2.2.6. Egenproducenter — kun varme

1.2.2.7. Briketfabrikker (stenkulsbriketter)

1.2.2.8. Koksværker

1.2.2.9. Briketfabrikker (brunkulsbriketter/tørvebriketter)

1.2.2.10. Gasværker

1.2.2.11. Højovne

1.2.2.12. Kullikvefaktion

1.2.2.13. Til blandet naturgas

1.2.2.14. Ikke andetsteds nævnt — omdannelse

1.2.3. ENERGISEKTOREN

1.2.3.1. El-, kraftvarme- og varmeværker

1.2.3.2. Kulminer

1.2.3.3. Briketfabrikker (stenkulsbriketter)

1.2.3.4. Koksværker

1.2.3.5. Briketfabrikker (brunkulsbriketter/tørvebriketter)

1.2.3.6. Gasværker

1.2.3.7. Højovne

1.2.3.8. Olieraffinaderier

1.2.3.9. Kullikvefaktion

1.2.3.10. Ikke andetsteds nævnt — energi

1.2.4. TRANSPORT- OG DISTRIBUTIONSTAB

1.2.5. IKKE-ENERGIMÆSSIG ANVENDELSE

1.2.5.1. Industri-, omdannelses- og energisektoren

Ikke-energimæssig anvendelse i alle delsektorer under industri-, omdannelses- og energisektoren, f.eks. kul, der anvendes til fremstilling af metanol eller ammoniak.

1.2.5.1.1. Den kemiske og petrokemiske sektor

[hovedgruppe 20 og 21 i NACE rev. 2] Ikke-energimæssig anvendelse af kul omfatter anvendelse af kul som råmateriale ved fremstilling af gødning og ved fremstilling af andre petrokemiske produkter.

1.2.5.2. Transportsektoren

Ikke-energimæssig anvendelse i alle delsektorer under transportsektoren.

1.2.5.3. Andre sektorer

Ikke-energimæssig anvendelse i Den private og offentlige servicesektor, Husholdninger, Landbrug og Ikke andetsteds nævnt — andet.

1.2.6. ENDELIGT ENERGIFORBRUG — INDUSTRISEKTOREN

1.2.6.1. Jern og stål

1.2.6.2. Den kemiske og petrokemiske industri

1.2.6.3. Ikke-jernholdige metaller

1.2.6.4. Ikke-metalliske mineraler

1.2.6.5. Transportudstyr

1.2.6.6. Maskiner og udstyr

1.2.6.7. Råstofindvinding

1.2.6.8. Nærings- og nydelsesmidler

1.2.6.9. Papirmasse og papir samt trykning

1.2.6.10. Træ og træprodukter

1.2.6.11. Bygge- og anlægsvirksomhed

1.2.6.12. Tekstiler og læder

1.2.6.13. Ikke andetsteds nævnt — industri

1.2.7. ENDELIGT ENERGIFORBRUG — TRANSPORTSEKTOREN

1.2.7.1. Jernbane

1.2.7.2. National sejlads

1.2.7.3. Ikke andetsteds nævnt — transport

1.2.8. ENDELIGT ENERGIFORBRUG — ANDRE SEKTORER

1.2.8.1. Den private og offentlige servicesektor

1.2.8.2. Husholdninger

1.2.8.3. Landbrug

1.2.8.4. Skovbrug

1.2.8.5. Fiskeri

1.2.8.6. Ikke andetsteds nævnt — andet

1.2.9. IMPORT OPDELT EFTER OPRINDELSESLAND OG EKSPORT OPDELT EFTER BESTEMMELSESLAND

Import opdelt efter oprindelsesland og eksport opdelt efter bestemmelsesland skal indberettes. Gælder for antracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul, lignit, stenkulsbriketter, koksovnskoks, kultjære, brunkulsbriketter, tørv, tørveprodukter og olieskifer og oliesand.

1.2.10. BRÆNDVÆRDI

Gælder for antracit, kokskul, andet bituminøst kul, subbituminøst kul, lignit, stenkulsbriketter, koksovnskoks, gaskoks, kultjære, brunkulsbriketter, tørv, tørveprodukter og olieskifer og oliesand.

For følgende aggregater skal både øvre og nedre brændværdi indberettes:

1.2.10.1. Produktion

1.2.10.2. Import

1.2.10.3. Eksport

1.2.10.4. Anvendt i koksværker

1.2.10.5. Anvendt i højovne

1.2.10.6. Anvendt i hovedaktivitetsproducenters (rene) elproduktionsenheder, (rene) varmeproduktionsenheder og kraftvarmeproduktionsenheder.

1.2.10.7. Anvendt i industrien

1.2.10.8. Til anden brug

1.3. Måleenheder

Mængder angives i kiloton undtagen for syntetiske gasser (gasværksgas, koksværksgas, højovnsgas, andre genvundne gasser), hvor den anførte mængde angives i TJ GCV (terajoule baseret på øvre brændværdi).

Brændværdi angives i MJ/t (megajoule pr. ton).

1.4. Fravigelser og fritagelser

Ikke relevant.

2. NATURGAS

2.1. Berørte energiprodukter

Dette kapitel omfatter indberetning af naturgas.

2.2. Liste over aggregater

Følgende aggregater skal indberettes for naturgas:

2.2.1. FORSYNINGSSEKTOREN

Indberettede mængder for forsyningssektoren skal udtrykkes både i mængde- og energienheder og med angivelse af øvre og nedre brændværdi.

2.2.1.1. Indenlandsk produktion

Indbefatter offshoreproduktion.

2.2.1.1.1. Associeret gas

Naturgas, der produceres sammen med råolie.

2.2.1.1.2. Ikke-associeret gas

Naturgas fra felter, der udelukkende producerer gasformige carbonhydrider.

2.2.1.1.3. Grubegas

Metan, der produceres i kulminer eller udvindes fra kullag, transporteres ud via rørledning og forbruges i minerne eller transporteres videre til forbrugerne via rørledning.

2.2.1.2. Tilgang fra andre kilder

2.2.1.2.1. Tilgang fra andre kilder: olie og olieprodukter

2.2.1.2.2. Tilgang fra andre kilder: kul

2.2.1.2.3. Tilgang fra andre kilder: vedvarende energikilder.

2.2.1.3. Import

2.2.1.4. Eksport

2.2.1.5. Bunkring (international søtrafik)

2.2.1.6. Lagerændringer

2.2.1.7. Indenlandsk forbrug (observeret)

2.2.1.8. Genvindelig gas

Primo- og ultimolagre indberettes separat som lagre på det nationale område og lagre i udlandet. Ved »lagre« forstås den mængde gas, der er til rådighed til levering i enhver input-output-cyklus. Dvs. genvindelig naturgas, der opbevares i særlige lagre (udtømte gas- og/eller oliefelter, grundvandsmagasiner, saltgruber, kaverner mv.), samt LNG-lagre. Omfatter ikke basisgas. Her skal der ikke angives brændværdi.

2.2.1.9. Frigjort gas

Den mængde gas, der frigives i luften på produktionsstedet eller ved gasbehandlingsanlægget. Her skal der ikke angives brændværdi.

2.2.1.10. Flaret gas

Den mængde gas, der afbrændes ved flaring på produktionsstedet eller ved gasbehandlingsanlægget. Her skal der ikke angives brændværdi.

2.2.2. OMDANNELSESSEKTOREN

2.2.2.1. Hovedaktivitetsproducenter — kun elektricitet

2.2.2.2. Egenproducenter — kun elektricitet

2.2.2.3. Hovedaktivitetsproducenter — kraftvarmeproduktionsenheder

2.2.2.4. Egenproducenter — kraftvarmeproduktionsenheder

2.2.2.5. Hovedaktivitetsproducenter — kun varme

2.2.2.6. Egenproducenter — kun varme

2.2.2.7. Gasværker

2.2.2.8. Koksværker

2.2.2.9. Højovne

2.2.2.10. Omdannelse af gas til flydende produkter

2.2.2.11. Ikke andetsteds nævnt — omdannelse

2.2.3. ENERGISEKTOREN

2.2.3.1. Kulminer

2.2.3.2. Olie- og gasudvinding

2.2.3.3. Tilførsler til olieraffinaderierne

2.2.3.4. Koksværker

2.2.3.5. Højovne

2.2.3.6. Gasværker

2.2.3.7. El-, kraftvarme- og varmeværker

2.2.3.8. Likvefaktion (LNG) eller forgasning

2.2.3.9. Omdannelse af gas til flydende produkter

2.2.3.10. Ikke andetsteds nævnt — energi

2.2.4. TRANSPORTTAB

2.2.5. DISTRIBUTIONSTAB

2.2.6. TRANSPORTSEKTOREN

Endeligt energiforbrug og endeligt ikke-energimæssigt forbrug indberettes separat for følgende aggregater.

2.2.6.1. Vejtransport

2.2.6.2. Transport via rørledning

2.2.6.3. National sejlads

2.2.6.4. Ikke andetsteds nævnt — transport

2.2.7. INDUSTRISEKTOREN

Endeligt energiforbrug og endeligt ikke-energimæssigt forbrug indberettes separat for følgende aggregater.

2.2.7.1. Jern og stål

2.2.7.2. Den kemiske og petrokemiske industri

2.2.7.3. Ikke-jernholdige metaller

2.2.7.4. Ikke-metalliske mineraler

2.2.7.5. Transportudstyr

2.2.7.6. Maskiner og udstyr

2.2.7.7. Råstofindvinding

2.2.7.8. Nærings- og nydelsesmidler

2.2.7.9. Papirmasse og papir samt trykning

2.2.7.10. Træ og træprodukter

2.2.7.11. Bygge- og anlægsvirksomhed

2.2.7.12. Tekstiler og læder

2.2.7.13. Ikke andetsteds nævnt — industri

2.2.8. ANDRE SEKTORER

Endeligt energiforbrug og endeligt ikke-energimæssigt forbrug indberettes separat for følgende aggregater.

2.2.8.1. Den private og offentlige servicesektor

2.2.8.2. Husholdninger

2.2.8.3. Landbrug

2.2.8.4. Skovbrug

2.2.8.5. Fiskeri

2.2.8.6. Ikke andetsteds nævnt — andet

2.2.9. IMPORT OPDELT EFTER OPRINDELSESLAND OG EKSPORT OPDELT EFTER BESTEMMELSESLAND

Både de samlede mængder naturgas og LNG-andelen heraf indberettes, opdelt på oprindelseslande for importerede mængder og på bestemmelseslande for eksporterede mængder.

2.2.10. GASOPLAGRINGSKAPACITET

Skal indberettes separat som oplagringskapacitet for gasformig gas og LNG-terminaler (der sondres yderligere mellem LNG-importterminaler og LNG-eksportterminaler).

2.2.10.1. Navn

Navnet på det sted, hvor oplagringsfaciliteten eller LNG-terminalen er beliggende.

2.2.10.2. Type (kun for oplagringsfaciliteter for gasformig gas)

Type oplagring, f.eks. udtømt gasfelt, grundvandsmagasiner, saltgrube osv.

2.2.10.3. Effektiv kapacitet

For oplagringsfaciliteter for gasformig gas: gasoplagringskapacitet i alt, minus basisgas. Basisgassen er den mængde gas, der til enhver tid skal være til stede for at opretholde et tilstrækkeligt tryk i den underjordiske oplagringsfacilitet samt en passende leveringskapacitet i hele produktionscyklussen.

For LNG-terminaler: gasoplagringskapacitet i alt udtrykt i gasformig gas-ækvivalent.

2.2.10.4. Maksimalt output

Den mængde gas, der maksimalt kan udtages fra det pågældende lager. Dette svarer til den maksimale udtrækskapacitet.

2.2.10.5. Genforgasnings- eller likvefaktionskapacitet (kun for LNG-terminaler)

Genforgasningskapaciteten for importterminalerne og likvefaktionskapaciteten for eksportterminalerne anføres.

2.3. Måleenheder

Naturgasmængder indberettes opdelt efter energiindhold, dvs. i TJ, baseret på øvre brændværdi. Til angivelse af fysiske mængder anvendes enheden 106 m3, idet gassen antages at være underlagt referencevilkår (15 °C, 101 325 Pa).

Brændværdi indberettes i kJ/m3, idet gassen antages at være underlagt referencevilkår (15 °C, 101 325 Pa).

Effektiv kapacitet indberettes i 106 m3, idet gassen antages at være underlagt referencevilkår (15 °C, 101 325 Pa).

Maksimalt output samt genforgasnings- og likvefaktionskapacitet indberettes i 106 m3/dag, idet gassen antages at være underlagt referencevilkår (15 °C, 101 325 Pa).

3. ELEKTRICITET OG VARME

3.1. Berørte energiprodukter

Dette kapitel dækker elektricitet og varme.

3.2. Liste over aggregater

Følgende aggregater skal indberettes for varme og elektricitet, medmindre andet er anført.

3.2.1. EL- OG VARMEPRODUKTION

Følgende definitioner finder anvendelse på aggregater af elektricitet og varme i dette kapitel:

— Bruttoelproduktion: den samlede elproduktion fra alle generatorsæt (herunder pumpekraftværker), opgjort ved hovedgeneratorernes afgangsklemmer.

— Bruttovarmeproduktion: den samlede varmeproduktion fra anlægget, herunder den varme, der anvendes i anlæggets hjælpeudstyr i form af varm væske (rumopvarmning, opvarmning med flydende brændsel osv.), tab i forbindelse med anlæg/net-varmeudvekslingen samt varme fra kemiske processer, der anvendes som primær energikilde.

— Nettoelproduktion: bruttoelproduktionen minus den elektricitet, der bruges i produktionsanlægget, og tabet i generatorens hovedtransformere.

— Nettovarmeproduktion: den varme, der leveres til distributionsnettet, opgjort ved måling af ud- og indgående strømme.

Aggregaterne 3.2.1.1 til 3.2.1.11 indberettes separat for hovedaktivitetsproducenter og egenproducenter. For disse to typer anlæg skal både brutto- og nettoelproduktion og brutto- og nettovarmeproduktion opdeles på (rene) elproduktionsenheder, (rene) varmeproduktionsenheder og kraftvarmeproduktionsenheder, når det er relevant. For kraftvarmeproduktionsenhedernes bruttoelproduktion skal underkategorien angives fuldt ud. For kraftvarmeproduktionsenhedernes nettovarmeproduktion skal varme til eget forbrug angives separat.

3.2.1.1. Kernekraft

3.2.1.2. Vandkraft (kun for elektricitet)

3.2.1.3. Geotermisk energi

3.2.1.4. Solenergi

3.2.1.5. Bølge-, tidevands- og havenergi (kun for elektricitet)

3.2.1.6. Vindenergi (kun for elektricitet)

3.2.1.7. Brændsler

Brændsler, der kan antændes eller brænde, dvs. som kan reagere med ilt og udvirke en betydelig temperaturstigning, og som kan forbrændes direkte med henblik på produktion af elektricitet og/eller varme.

3.2.1.8. Varmepumper (kun for varme)

3.2.1.9. Elektriske kedler (kun for varme)

3.2.1.10. Varme fra kemiske processer

Varme fra processer, der forløber uden energitilførsel, f.eks. en kemisk reaktion. Omfatter ikke restvarme fra processer, der forløber ved hjælp af energi. Denne varme indberettes som varme produceret af det pågældende brændsel.

3.2.1.11. Andre kilder

3.2.2. FORSYNING

For 3.2.2.1 og 3.2.2.2 indberettes mængderne i overensstemmelse med de værdier, der indberettes for aggregaterne 3.2.1.1 til 3.2.1.11.

3.2.2.1. Bruttoproduktion i alt

3.2.2.2. Nettoproduktion i alt

3.2.2.3. Import

Ved importerede og eksporterede elmængder forstås de mængder, som har passeret landets grænser, uanset om de er toldklareret eller ej. Hvis elektricitet transiterer gennem et land, anføres den pågældende mængde som både import og eksport.

3.2.2.4. Eksport

Se forklaring i 3.2.2.3 »Import«.

3.2.2.5. Bunkring (international søtrafik)

3.2.2.6. Anvendt i varmepumper (kun for elektricitet)

3.2.2.7. Anvendt i elektriske kedler (kun for elektricitet)

3.2.2.8. Anvendt i pumpekraftværker — (rene) pumpekraftværker (kun for elektricitet)

3.2.2.9. Anvendt i pumpekraftværker — blandede vandkraftværker (kun for elektricitet)

3.2.2.10. Anvendt til elproduktion (kun for varme)

3.2.3. TRANSPORTTAB

3.2.4. DISTRIBUTIONSTAB

3.2.5. ENDELIGT ENERGIFORBRUG — transportsektoren

Endeligt energiforbrug og endeligt ikke-energimæssigt forbrug indberettes separat for følgende aggregater.

3.2.5.1. Jernbane

3.2.5.2. Transport via rørledning

3.2.5.3. Vejtransport

3.2.5.4. National sejlads

3.2.5.5. Ikke andetsteds nævnt — transport

3.2.6. ENDELIGT ENERGIFORBRUG — ANDRE SEKTORER

3.2.6.1. Den private og offentlige servicesektor

3.2.6.2. Husholdninger

3.2.6.3. Landbrug

3.2.6.4. Skovbrug

3.2.6.5. Fiskeri

3.2.6.6. Ikke andetsteds nævnt — andet

3.2.7. ENERGISEKTOREN

Omfatter ikke egenanvendelse i anlæggets pumpekraftværker, varmepumper og elektriske kedler.

3.2.7.1. Kulminer

3.2.7.2. Olie- og gasudvinding

3.2.7.3. Briketfabrikker (stenkulsbriketter)

3.2.7.4. Koksværker

3.2.7.5. Briketfabrikker (brunkulsbriketter/tørvebriketter)

3.2.7.6. Gasværker

3.2.7.7. Højovne

3.2.7.8. Olieraffinaderier

3.2.7.9. Kernekraftindustrien

3.2.7.10. Kullikvefaktionsanlæg

3.2.7.11. Likvefaktions- (LNG) og genforgasningsanlæg

3.2.7.12. Forgasningsanlæg (biogas)

3.2.7.13. Omdannelse af gas til flydende produkter

3.2.7.14. Anlæg til fremstilling af trækul

3.2.7.15. Ikke andetsteds nævnt — energi

3.2.8. INDUSTRISEKTOREN

3.2.8.1. Jern og stål

3.2.8.2. Den kemiske og petrokemiske industri

3.2.8.3. Ikke-jernholdige metaller

3.2.8.4. Ikke-metalliske mineraler

3.2.8.5. Transportudstyr

3.2.8.6. Maskiner og udstyr

3.2.8.7. Råstofindvinding

3.2.8.8. Nærings- og nydelsesmidler

3.2.8.9. Papirmasse og papir samt trykning

3.2.8.10. Træ og træprodukter

3.2.8.11. Bygge- og anlægsvirksomhed

3.2.8.12. Tekstiler og læder

3.2.8.13. Ikke andetsteds nævnt — industri

3.2.9. IMPORT OG EKSPORT

Importerede og eksporterede mængder af elektricitet og varme indberettes opdelt efter henholdsvis oprindelsesland og bestemmelsesland. Se forklaring i 3.2.2.3 (»Import«).

3.2.10. EGENPRODUCENTERS NETTOPRODUKTION

Egenproducenters nettoproduktion af elektricitet og varme indberettes separat for (rene) elproduktionsenheder, (rene) varmeproduktionsenheder og kraftvarmeproduktionsenheder opdelt på følgende anlæg og aktiviteter:

3.2.10.1. Energisektoren: Kulminer

3.2.10.2. Energisektoren: Olie- og gasudvinding

3.2.10.3. Energisektoren: Briketfabrikker (stenkulsbriketter)

3.2.10.4. Energisektoren: Koksværker

3.2.10.5. Energisektoren: Briketfabrikker (brunkulsbriketter/tørvebriketter)

3.2.10.6. Energisektoren: Gasværker

3.2.10.7. Energisektoren: Højovne

3.2.10.8. Energisektoren: Olieraffinaderier

3.2.10.9. Energisektoren: Kullikvefaktionsanlæg

3.2.10.10. Energisektoren: Likvefaktions- (LNG) og genforgasningsanlæg

3.2.10.11. Energisektoren: Forgasningsanlæg (biogas)

3.2.10.12. Energisektoren: Omdannelse af gas til flydende produkter

3.2.10.13. Energisektoren: Anlæg til fremstilling af trækul

3.2.10.14. Energisektoren: Ikke andetsteds nævnt — energi

3.2.10.15. Industrisektoren: Jern og stål

3.2.10.16. Industrisektoren: Den kemiske og petrokemiske industri

3.2.10.17. Industrisektoren: Ikke-jernholdige metaller

3.2.10.18. Industrisektoren: Ikke-metalliske mineraler

3.2.10.19. Industrisektoren: Transportudstyr

3.2.10.20. Industrisektoren: Maskiner og udstyr

3.2.10.21. Industrisektoren: Råstofindvinding

3.2.10.22. Industrisektoren: Nærings- og nydelsesmidler

3.2.10.23. Industrisektoren: Papirmasse og papir samt trykning

3.2.10.24. Industrisektoren: Træ og træprodukter

3.2.10.25. Industrisektoren: Bygge- og anlægsvirksomhed

3.2.10.26. Industrisektoren: Tekstiler og læder

3.2.10.27. Industrisektoren: Ikke andetsteds nævnt — industri

3.2.10.28. Transportsektoren: Jernbane

3.2.10.29. Transportsektoren: Transport via rørledning

3.2.10.30. Transportsektoren: Vejtransport

3.2.10.31. Transportsektoren: Ikke andetsteds nævnt — transport

3.2.10.32. Andre sektorer: Husholdninger

3.2.10.33. Andre sektorer: Den private og offentlige servicesektor

3.2.10.34. Andre sektorer: Landbrug/skovbrug

3.2.10.35. Andre sektorer: Fiskeri

3.2.10.36. Andre sektorer: Ikke andetsteds nævnt — andet

3.2.11. NETTOELPRODUKTION OPDELT EFTER SEKTOR

Den samlede nettoelproduktion og den andel, der er til eget forbrug, (uden opdeling på hovedaktivitetsproducenter og egenproducenter) skal angives separat for henholdsvis Husholdninger, Den private og offentlige servicesektor, Energisektoren, Industrisektoren og Andre sektorer for hver af følgende grupper af brændsler:

3.2.11.1. Fotovoltaisk solenergi

3.2.11.2. Faste biobrændsler, biogas og flydende biobrændsler

3.2.11.3. Andre vedvarende energikilder

3.2.11.4. Naturgas

3.2.11.5. Andre energikilder (ikke-vedvarende)

3.2.12. BRUTTOPRODUKTION AF ELEKTRICITET OG VARME FRA BRÆNDSLER

Bruttoelproduktionen, den solgte varme og de anvendte mængder brændsel samt den tilsvarende samlede energi fra hvert af nedenstående brændsler skal indberettes separat for hovedaktivitetsproducenter og egenproducenter. For disse to typer producenter skal elproduktion og varmeproduktion opdeles på (rene) elproduktionsenheder, (rene) varmeproduktionsenheder og kraftvarmeproduktionsenheder, hvis det er relevant.

3.2.12.1. Antracit

3.2.12.2. Kokskul

3.2.12.3. Andet bituminøst kul

3.2.12.4. Subbituminøst kul

3.2.12.5. Lignit

3.2.12.6. Tørv

3.2.12.7. Stenkulsbriketter

3.2.12.8. Koksværkskoks

3.2.12.9. Gaskoks

3.2.12.10. Kultjære

3.2.12.11. Brunkulsbriketter

3.2.12.12. Gasværksgas

3.2.12.13. Koksværksgas

3.2.12.14. Højovnsgas

3.2.12.15. Andre genvundne gasser

3.2.12.16. Tørveprodukter

3.2.12.17. Olieskifer og oliesand

3.2.12.18. Råolie

3.2.12.19. Naturgaskondensater (NGL)

3.2.12.20. Raffinaderigas

3.2.12.21. Flydende gas (LPG)

3.2.12.22. Naphtha

3.2.12.23. Jetbrændstof af petroleumstypen

3.2.12.24. Andet petroleum

3.2.12.25. Benzin/dieselolie

3.2.12.26. Brændselsolie

3.2.12.27. Tjære

3.2.12.28. Jordoliekoks (petroleumskoks)

3.2.12.29. Andre olieprodukter

3.2.12.30. Naturgas

3.2.12.31. Industriaffald

3.2.12.32. Vedvarende husholdningsaffald

3.2.12.33. Ikke-vedvarende husholdningsaffald

3.2.12.34. Fast biobrændsel

3.2.12.35. Biogas

3.2.12.36. Biodiesel

3.2.12.37. Biobenzin

3.2.12.38. Andre flydende biobrændsler

3.2.13. MAKSIMAL ELKAPACITET (NETTO)

Kapaciteten angives pr. 31. december i det pågældende referencesår for nedenstående brændsler. Omfatter både (rene) elproduktionsenheders og kraftvarmeproduktionsenheders elkapacitet. Den maksimale elkapacitet (netto) skal indberettes for både hovedaktivitetsproducenter og egenproducenter. Dette er den samlede maksimale nettokapacitet for alle værker, opgjort enkeltvis i en given driftsperiode. I denne periode antages driften at være kontinuerlig, i praksis 15 timer eller derover pr. dag. Den maksimale nettokapacitet er den maksimale kraft — som antages at være udelukkende aktiv kraft — der kan leveres kontinuerligt ved tilslutningspunktet til nettet, når værket kører i fuld drift.

3.2.13.1. Kernekraft

3.2.13.2. (Rene) vandkraftværker

3.2.13.3. Blandede vandkraftværker

3.2.13.4. (Rene) pumpekraftværker

3.2.13.5. Geotermisk energi

3.2.13.6. Fotovoltaisk solenergi

3.2.13.7. Termisk solenergi

3.2.13.8. Bølge-, tidevands- og havenergi

3.2.13.9. Vindenergi

3.2.13.10. Brændsler

3.2.13.10.1. Produktionstype: Dampenergi

3.2.13.10.2. Produktionstype: Forbrændingsmotorer

3.2.13.10.3. Produktionstype: Gasturbiner

3.2.13.10.4. Produktionstype: Kombinerede gas- og dampturbiner

3.2.13.10.5. Produktionstype: Anden

3.2.13.11. Andre kilder

3.2.14. MAKSIMAL ELKAPACITET (NETTO) FOR BRÆNDSLER

Den maksimale elkapacitet (netto) for brændsler skal indberettes for både hovedaktivitetsproducenter og egenproducenter, opdelt på de forskellige typer kraftværker, der er nævnt nedenfor. Til samfyrede værker henregnes kun anlæg, der kan fyres med mere end én type brændsel på kontinuerlig basis. Værker med separate anlæg, der anvender forskellige brændsler, angives opdelt efter de relevante kategorier af værker, der fyres med ét enkelt brændsel. For hver kategori af samfyrede værker (værker, der fyres med flere brændsler) skal det desuden angives, hvilken type brændsel der anvendes som primært brændsel, og hvilken type der alternativt anvendes.

3.2.14.1. Fyret med ét enkelt brændsel (for alle kategorier af primære brændsler)

3.2.14.2. Samfyret med faste og flydende brændsler

3.2.14.3. Samfyret med faste brændsler og naturgas

3.2.14.4. Samfyret med flydende brændsler og naturgas

3.2.14.5. Samfyret med faste brændsler, flydende brændsler og naturgas

3.2.15. NYMONTEREDE OG UDRANGEREDE PRODUKTIONSENHEDERS ELKAPACITET

Nymonterede produktionsenheders kapacitet er den maksimale elkapacitet (netto) for produktionsenheder, der er taget i drift i det pågældende referenceår. Udrangerede produktionsenheders kapacitet er den maksimale elkapacitet (netto) for produktionsenheder, der er taget ud af drift i det pågældende referenceår.

For alle brændsler under afsnit 3.2.13 og 3.2.14 skal nymonterede og udrangerede produktionsenheders kapacitet angives for det pågældende referenceår.

3.2.16. BATTERIER

Et batteris lagringskapacitet eller energikapacitet er den samlede mængde energi, som batteriet kan lagre. Den nominelle kapacitet er den maksimale afladningshastighed, som batteriet kan yde med udgangspunkt i fuldt opladet tilstand. De nedenfor anførte oplysninger skal angives for batterier, der er forbundet med elnettet og anvendes som lagrings-/balanceringselement. Kun batterier med en lagringskapacitet på 1 MWh eller derover, og som har udveksling med elnettet, skal angives.

3.2.16.1. Batteriernes lagringskapacitet

3.2.16.2. Batteriernes nominelle kapacitet

3.2.16.3. Elektricitet fra batterier, som tilføres til elnettet

3.2.16.4. Elektricitet fra elnettet, som anvendes til at oplade batterier

Hvert af ovenstående elementer skal opdeles i følgende grupper efter lagringskapacitet:

— fra 1 til 10 MWh

— over 10 MWh men højst 100 MWh

— over 100 MWh

3.3. Måleenheder

Elektricitet indberettes i GWh (gigawatttimer), varme i TJ (terajoule) og kapacitet i MW (megawatt). Batteriers lagringskapacitet angives i MWh, og deres nominelle kapacitet angives i MW.

Hvis det er påkrævet at angive andre brændsler, anvendes de enheder til indberetning, der er fastsat i de relevante kapitler i dette bilag.

4. OLIE OG OLIEPRODUKTER

4.1. Berørte energiprodukter

Medmindre andet er anført, skal der indsamles data om alle energiprodukter, der er opført i bilag A, kapitel 3.4. OLIE (råolie og olieprodukter)

4.2. Liste over aggregater

Følgende aggregater skal indberettes for alle energiprodukter i ovenstående afsnit, medmindre andet er anført.

4.2.1. FORSYNINGER AF RÅOLIE, NGL, RAFFINADERIRÅMATERIALER, ADDITIVER OG ANDRE CARBONHYDRIDER

Følgende aggregater indberettes for råolie, NGL, raffinaderiråmaterialer, additiver/oxygenater, biobrændsel i additiver/oxygenater og andre carbonhydrider:

4.2.1.1. Indenlandsk produktion

Gælder ikke for raffinaderiråmaterialer og biobrændsler.

4.2.1.2. Tilgang fra andre kilder

Gælder ikke for råolie, NGL og raffinaderiråmaterialer.

4.2.1.2.1. Tilgang fra andre kilder: fra kul

4.2.1.2.2. Tilgang fra andre kilder: fra naturgas

4.2.1.2.3. Tilgang fra andre kilder: fra vedvarende energikilder

4.2.1.2.4. Tilgang fra andre kilder: fra hydrogen

4.2.1.3. Tilbageførsler fra den petrokemiske industri

Gælder kun for raffinaderiråmaterialer.

4.2.1.4. Overførte produkter

Gælder kun for raffinaderiråmaterialer.

4.2.1.5. Import

De mængder råolie og olieprodukter, der importeres eller eksporteres som led i aftaler om forarbejdning (dvs. raffinering for tredjemands regning). Råolie og NGL anføres med egentligt oprindelsesland; raffinaderiråmaterialer og færdigprodukter anføres med sidste afsendelsesland. Indbefatter alle flydende gasser (f.eks. LPG), der udvindes ved genforgasning af importeret LNG, og mineralolieprodukter, som importeres eller eksporteres direkte af den petrokemiske industri. Bemærk: Enhver handel med biobrændsel, som ikke er blandet med transportbrændsler (dvs. rene biobrændsler), indberettes her. Reeksport af olie, der er importeret med henblik på forarbejdning i toldfrie områder, anføres som eksport af produktet fra forarbejdningslandet til det endelige bestemmelsesland.

4.2.1.6. Eksport

Bemærkningen under import (4.2.1.5) gælder også for eksport.

4.2.1.7. Direkte anvendelse

4.2.1.8. Lagerændringer

4.2.1.9. Observeret tilførsel til raffinaderierne

De faktisk registrerede mængder, der er tilført raffinaderierne.

4.2.1.10. Raffinaderitab

Forskellen mellem den observerede tilførsel til raffinaderierne og disses bruttoproduktion. Der kan forekomme tab under destillationen på grund af fordampning. Tab angives med et positivt tal. Der kan forekomme stigninger i volumen, men ikke i masse.

4.2.1.11. Samlede primolagre på det nationale område

4.2.1.12. Samlede