1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 15. marts 1976
om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med foranstaltninger, der er
finansieret af Den europæiske udviklings- og garantifond for Landbruget, samt af landbrugsim-
portafgifter og told
(76/308/EØF)
(EFT L 73 af 19.3.1976, s. 18)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 306 af 30.11.1977, s. 34 (76/308)
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 15. marts 1976
om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med
foranstaltninger, der er finansieret af Den europæiske udviklings-og garantifond for Landbruget, samt af landbrugsimportafgifter og
told
(76/308/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april
1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(1), senest ændret
ved Rådets forordning (EØF) nr. 2788/72(2), særlig artikel 8, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
3),
underhenvisningtiludtalelsefraDetøkonomiskeogsocialeUdvalg(4),
og
ud fra følgende betragtninger:Et fordringsdokument udfærdiget af myndighederne i en medlemsstat
giverpåindeværendetidspunktikkegrundlagforinddrivelseienandenmedlemsstat;
i og med, at anvendelsen af nationale bestemmelser om inddrivelse er
begrænset til det nationale område, udgør disse bestemmelser enhindringfordetfællesmarkedsoprettelseogfunktion;detteforholdgørdetnavnligindenfordenfælleslandbrugspolitiksområdeikkemuligtatgennemførelandbrugsordningernefuldtudogretfærdigt,ogdetgørdetlettere at gennemføre svigagtige handlinger;
det er derfor nødvendigt at fastsætte fælles regler om gensidig bistand
med henblik på inddrivelse;
disse regler skal finde anvendelse på inddrivelse såvel af fordringer i
forbindelse med de forskellige foranstaltninger, der helt eller delvisfinansieres af Den europæiske udviklings- og garantifond for Land-bruget,sompålandbrugsimportafgifterogtoldsomdefineretiartikel2i afgørelse 70/243/EØF/EKSF/Euratom af 21. april 1970 angåendeudskiftningafmedlemsstaternesfinansiellebidragmedFællesskabernesegne indtægter(
5), og i artikel 128 i tiltrædelsesakten; de bør ligeledes
finde anvendelse på inddrivelse af renter og omkostninger i forbindelsemed disse fordringer;
den gensidige bistand skal for den myndigheds vedkommende, som
anmodes om bistand, dels bestå i at meddele den myndighed, deranmoder om bistand, de for sidstnævnte myndighed nødvendige oplys-ninger til inddrivelse af fordringer, der er opstået i den medlemsstat, ihvilkendennemyndighedbefindersig,samtiatgøreenbetalingspligtigbekendt med ethvert dokument vedrørende sådanne fordringer, derhidrører fra denne medlemsstat, og dels i efter anmodning fra denmyndighed, der anmoder om bistand, at foretage inddrivelse affordringer, som er opstået i den medlemsstat, i hvilken sidstnævntemyndighed befinder sig;
disseforskelligeformerforbistandbørafdenmyndighed,deranmodes
om bistand, ydes under overholdelse af de ved lov eller administrativt
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(2) EFT nr. L 295 af 30. 12. 1972, s. 1.
(3) EFT nr. C 19 af 12. 4. 1973, s. 38.
(4) EFT nr. C 69 af 28. 8. 1973, s. 3.
(5) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 19.
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 3
▼B
fastsattebestemmelser,derergældendepådettefeltidenmedlemsstat,
i hvilken myndigheden befinder sig;
betingelserne for hvornår en myndighed kan anmode om bistand, bør
fastlægges, og de særlige omstændigheder, hvorunder det i vissetilfælde skal være muligt for den myndighed, der anmodes om bistand,ikke at efterkomme denne anmodning, skal nøje defineres;
den myndighed, der anmodes om bistand, bør, når den inddriver en
fordring på den myndigheds vegne, som anmoder om bistand, dersomde gældende bestemmelser i den medlemsstat, i hvilken førstnævntemyndighed befinder sig, tillader det, og i forståelse med denmyndighed, der anmoder om bistand, kunne yde en betalingspligtig enbetalingsfrist eller mulighed for betaling i rater; de eventuelle renter,somskalopkrævesiforbindelsemedydelsenafdissebetalingslettelser,bør overføres til den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der haranmodet om bistand, befinder sig;
den myndighed, der anmodes om bistand, bør ligeledes på begrundet
begæring af den myndighed, der anmoder om bistand, for så vidt degældende bestemmelser i den medlemsstat, i hvilken førstnævntemyndighed befinder sig, tillader det, kunne træffe retsbevarende foran-staltningerforatsikreinddrivelseafdefordringer,someropståetidenmedlemsstat, der anmoder om bistand; dog bør disse fordringer ikkevære priviligerede i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, deranmodes om bistand, befinder sig;
den situation kan opstå, at fordringen eller det eksekutionsgrundlag,
som er udstedt i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoderom bistand, befinder sig, under inddrivelsesproceduren i den medlems-stat, hvor den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig,anfægtes af den, hvem betaling afkræves; i dette tilfælde bør det fast-sættes, at indsigelse fra denne skal fremsættes over for den kompetenteinstans i den medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder ombistand, befinder sig, og at den myndighed, der anmodes om bistand,skal suspendere eksekutionsproceduren, indtil der foreligger en afgø-relse fra den kompetente instans;
det bør fastsættes, at de dokumenter og oplysninger, som afgives i
forbindelse med den gensidige bistand ved inddrivelse af fordringer,ikke kan anvendes til andre formål;
bestemmelserne i dette direktiv må ikke medføre indskrænkning af den
gensidige bistand, som visse medlemsstater allerede yder hinanden pågrundlag af bilaterale eller multilaterale aftaler og ordninger;
detbørsikres,atdengensidigebistandforegårgnidningsløst,ogderbør
med henblik herpå fastlægges en fællesskabsprocedure, der gør detmuligt at fastsætte de konkrete gennemførelsesbestemmelser herforinden for et passende tidsrum; det er nødvendigt at nedsætte et udvalg,således at der kan etableres et snævert og effektivt samarbejde mellemmedlemsstaterne og Kommissionen på dette område —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Idettedirektivfastsættesderegler,sommedlemsstaternesvedloveller
administrativt fastsatte bestemmelser skal indeholde med henblik på atsikre inddrivelsen i de enkelte medlemsstater af fordringer af den iartikel 2 omhandlede art, som opstår i en anden medlemsstat.
Artikel 2
Dette direktiv gælder for samtlige fordringer i forbindelse med
a) restitutioner, interventioner og andre foranstaltninger, der helt eller
delvis finansieres af Den europæiske udviklings- og garantifond forLandbruget, herunder de beløb, der skal opkræves som led i disseforanstaltninger;
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 4
▼B
b) landbrugsimportafgifter som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets
afgørelse 70/243/EKSF, EØF, Euratom, og i artikel 128, litra a), itiltrædelsesakten;
c) toldsomdefineretiartikel2,litrab),idenovennævnteafgørelseog
i artikel 128, litra b), i tiltrædelsesakten;
d) gebyrer og renter i forbindelse med inddrivelse af ovennævnte
fordringer.
Artikel 3
I dette direktiv forstås ved:
— »myndighed, der anmoder om bistand«: en medlemsstats kompe-
tentemyndighed,somfremsætteranmodningombistandvedrørendeen af de i artikel 2 omhandlede fordringer;
— »myndighedderanmodesombistand«:enmedlemsstatskompetente
myndighed, hvortil en anmodning om bistand rettes.
Artikel 4
1. På begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
meddeler den myndighed, der anmodes om bistand, førstnævntemyndighed alle oplysninger, der er af værdi for denne ved inddrivelsenaf en fordring.
Medhenblikpåatfremskaffedisseoplysningerudøverdenmyndighed,
der anmodes om bistand, de beføjelser, der er givet i de ved lov elleradministrativt fastsatte bestemmelser om inddrivelse af lignendefordringer,someropståetidenmedlemsstat,ihvilkendenbefindersig.
2. I anmodningen om oplysninger anføres navn og adresse på den
person, som de oplysninger, der skal gives, vedrører, samt arten ogstørrelsen af den fordring, som ligger til grund for anmodningen.
3. Den myndighed, der anmodes om bistand, er ikke forpligtet til at
give oplysninger:
a) som den ikke ville være i stand til at fremskaffe med henblik på
inddrivelseaflignendefordringer,dereropståetidenmedlemsstat,ihvilken den befinder sig;
b) som vil afsløre en handelsmæssig, industriel eller erhvervsmæssig
hemmelighed; eller
c) hvis meddelelse ville kunne krænke denne stats sikkerhed eller
offentlige orden.
4. Den myndighed, der anmodes om bistand, underretter den
myndighed, der anmoder om bistand, om grunden til, at anmodningenom oplysninger ikke kan efterkommes.
Artikel 5
1. På begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
meddelerdenmyndighed,deranmodesombistand,ioverensstemmelsemed de retsregler, der gælder for meddelelse af tilsvarende akter i denmedlemsstat, i hvilken den befinder sig, modtageren alle sådanne akterog afgørelser, herunder retslige, vedrørende en fordring eller densinddrivelse der hidrører fra den medlemsstat, i hvilken den myndighed,der har anmodet om bistand, befinder sig.
2. I anmodningen om meddelelse anføres modtagerens navn og
adresse, arten af og formålet med den akt eller afgørelse, der skalmeddeles og i givet fald skyldnerens navn og adresse og den i akteneller afgørelsen omhandlede fordring, samt alle andre formålstjenligeoplysninger.
3. Den myndighed, der anmodes om bistand, giver straks den
myndighed,deranmoderombistand,underretningom,hvorvidtanmod-ningen om meddelelse er blevet efterkommet, og især om, på hvilkendato akten eller afgørelsen er fremsendt til modtageren.
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 5
▼B
Artikel 6
1. Påbegæringafdenmyndighed,deranmoderombistand,inddriver
den myndighed, der anmodes om bistand, i overensstemmelse med deved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der gælder forinddrivelse af lignende fordringer, der er opstået i den medlemsstat, ihvilkendenbefindersig,defordringer,dereromhandletietdokument,som hjemler ret til eksekution.
2. Med henblik herpå behandles enhver fordring, for hvilken der er
fremsat anmodning om inddrivelse, som en fordring fra den medlems-stats side, hvor den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig,dersom der ikke sker anvendelse af artikel 12.
Artikel 7
1. Enanmodningominddrivelseafenfordring,somdenmyndighed,
der anmoder om bistand, retter til den myndighed, der anmodes ombistand,skalledsagesafetofficielteksemplarellerenbekræftetkopiafdet dokument, der hjemler ret til eksekution, og som er udstedt i denmedlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om bistand,befinder sig, og i givet fald af originaldokumentet eller en bekræftetkopi af andre dokumenter, der er nødvendige for inddrivelsen.
2. Den myndighed, der anmoder om bistand, kan kun fremsætte en
anmodning om inddrivelse:
a) såfremtfordringenellerdetdokument,derhjemlerrettileksekution,
ikke anfægtes i den medlemsstat, i hvilken den befinder sig;
b) når den i den medlemsstat, i hvilken den befinder sig, har iværksat
deninddrivelsesforretning,derkanindledespågrundlagafdetistk.1nævntedokument,ognårdetrufneforanstaltningerikkeharførttilbetaling af hele fordringen.
3. I anmodningen om inddrivelse anføres den pågældende persons
navn og adresse, fordringens art, beløbet for hovedstol og forfaldnerenter og gebyrer, samt alle andre formålstjenlige oplysninger.
4. Anmodningenominddrivelseindeholderdesudenenerklæringfra
denmyndighed,deranmoderombistand,hvoridetanføres,frahvilkendato eksekution er mulig i overensstemmelse med de retsregler, dergælder i den medlemsstat, i hvilken den befinder sig, og hvori detbekræftes, at de i stk. 2 stillede betingelser er opfyldt.
5. Den myndighed, der anmoder om bistand, meddeler den
myndighed, der anmodes om bistand, alle formålstjenlige oplysningervedrørende den sag, der har foranlediget en anmodning om inddrivelse,så snart den får kendskab dertil.
Artikel 8
Det dokument, der hjemler ret til eksekution af fordringen, stadfæstes,
anerkendes, suppleres eller erstattes i givet fald og i overensstemmelsemed de bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, i hvilken denmyndighed,deranmodesombistand,befindersig,vedetdokument,derhjemler ret til eksekution på denne medlemsstats område.
Stadfæstelse, anerkendelse, supplering eller erstatning af dokumentet
skal finde sted snarest muligt efter modtagelsen af anmodningen ominddrivelse. Dette kan ikke afslås, når det dokument, der hjemler ret tileksekution i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoderom bistand, befinder sig, er formelt korrekt.
Når opfyldelsen af en af disse formaliteter medfører en undersøgelse
eller en indsigelse vedrørende fordringen og/eller det dokument, derhjemler ret til eksekution, og som er udstedt af den myndighed, deranmoder om bistand, finder artikel 12 anvendelse.
Artikel 9
1. Inddrivelse finder sted i den valuta, der anvendes i den medlems-
stat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig.
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 6
▼B
2. Såfremtdevedlovelleradministrativtfastsattebestemmelser,dergælder i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes ombistand,befindersig,tilladerdet, ►
C1kandenneeftersamrådmed ◄
den myndighed, der anmoder om bistand, indrømme den betalingsplig-tige betalingsfrist eller tillade betaling i rater. Renter, der opkræves afdenmyndighed,deranmodesombistand,somfølgeafdennebetalings-frist, skal overføres til den medlemsstat, i hvilken den myndighed, deranmoder om bistand, befinder sig.
Enhverandenrente,deropkrævesvedforsenbetalingihenholdtilved
lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der gælder i denmedlemsstat, som anmodes om bistand, overføres ligeledes til denmedlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om bistand,befinder sig.
Artikel 10
Fordringer til inddrivelse er ikke priviligerede i den medlemsstat, i
hvilken den myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig.
Artikel 11
Den myndighed, der anmodes om bistand, underretter straks den
myndighed, der anmoder om bistand, om, hvad den har foretaget sigsom følge af anmodningen om inddrivelse.
Artikel 12
1. Såfremtfordringenog/ellerdetdokument,derhjemlerrettilekse-
kution, og som er udstedt i den medlemsstat, i hvilken den myndighed,der anmoder om bistand, befinder sig, anfægtes under inddrivelsesfor-retningen, indbringes sagen af den pågældende person for den kompe-tente instans i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoderom bistand, befinder sig, i overensstemmelse med de i sidstnævntemedlemsstat gældende retsregler. Den myndighed, der anmoder ombistand, giver den myndighed, der anmodes om bistand, meddelelseherom. Endvidere kan den pågældende give den myndighed, deranmodes om bistand, meddelelse herom.
2. Så snart den myndighed, der anmodes om bistand, har modtaget
den i stk. 1 nævnte meddelelse enten fra den myndighed, der anmoderom bistand, eller fra den pågældende person, suspenderer den eksekuti-onsforretningen, indtil der foreligger en afgørelse fra den kompetenteinstans om spørgsmålet. Såfremt den finder det nødvendigt og medforbeholdafartikel13,kandentræfferetsbevarendeforanstaltningerforat sikre inddrivelsen i det omfang, love eller andre retsforskrifter i denmedlemsstat, i hvilken den befinder sig, tillader det for lignendefordringer.
3. Nårindsigelsenvedrørereksekutionsforanstaltninger,derertruffet
i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand,befinder sig, indbringes sagen for den kompetente instans i dennemedlemsstat i overensstemmelse med dennes love og andre retsforsk-rifter.
4. Når den kompetente instans, for hvilken sagen er indbragt i
henhold til stk. 1 er en domstol eller en forvaltningsdomstol, betragtesdennes afgørelse, hvis den giver den myndighed, der anmoder ombistand medhold, og hvis den gør det muligt, at fordringen inddrives iden medlemsstat, hvor den myndighed, der anmoder om bistand,befindersig,som»detdokument,derhjemlerrettileksekution«,ideniartikel 6, 7 og 8 anvendte betydning, og inddrivelsen af fordringengennemføres på grundlag af denne afgørelse.
Artikel 13
På begrundet begæring af den myndighed, der anmoder om bistand,
træffer den myndighed, der anmodes om bistand, retsbevarende foran-staltningerforatsikreinddrivelseafenfordringidetomfang,gældendelove og andre retsforskrifter i den medlemsstat, i hvilken den befindersig, tillader det.
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 7
▼B
Med henblik på iværksættelsen af første stykke anvendes artikel 6,
artikel 7, stk. 1, 3 og 5, artikel 8, 11, 12 og 14 med de nødvendigeændringer.
Artikel 14
Den myndighed, der anmodes om bistand, er ikke forpligtet til:
a) atydedeniartikel6-13omhandledebistand,såfremtinddrivelsenaf
fordringen på grund af skyldnerens situation vil kunne fremkaldealvorligeøkonomiskeellersocialevanskelighederidenmedlemsstat,i hvilken den befinder sig;
b) atinddrivefordringen,nårdenmyndighed,deranmoderombistand,
ikkeharudnyttetallemulighederforfuldbyrdelseafdenpågældendefordring på den medlemsstats område, på hvilken den befinder sig.
Den myndighed, der anmodes om bistand, underretter den myndighed,
der anmoder om bistand, om grundene til, at anmodningen om bistandikke kan efterkommes. Kommissionen underrettes ligeledes om detbegrundede afslag.
Artikel 15
1. Spørgsmål om forældelse afgøres udelukkende ud fra de rets-
regler, der gælder i den medlemsstat, i hvilken den myndighed, deranmoder om bistand, befinder sig.
2. De inddrivelsesforanstaltninger, der i overensstemmelse med
anmodningen om bistand træffes af den myndighed, som anmodes ombistand, og som, såfremt de var blevet truffet af den myndighed, deranmoder om bistand, ville have medført suspension eller afbrydelse afforældelsen i henhold til de retsregler, der gælder i den medlemsstat, ihvilken den myndighed, der anmoder om bistand, befinder sig, ansesmed hensyn til denne virkning for at være truffet i sidstnævnte stat.
Artikel 16
Dokumenterogoplysninger,dermeddelesdenmyndighed,deranmodes
om bistand, med henblik på gennemførelsen af dette direktiv, må afdenne kun meddeles til
a) den i anmodningen om bistand omhandlede person;
b) de personer og myndigheder, der har til opgave at inddrive fordrin-
gerne, og kun i dette øjemed;
c) de retsinstanser, for hvilke sagerne om inddrivelse af fordringer
indbringes.
Artikel 17
Anmodninger om bistand og de dertil benyttede bilag ledsages af en
oversættelsetildetofficiellesprogellertiletafdeofficiellesprogidenmedlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmodes om bistand,befindersig,idetsidstnævntedogharmulighedforatgiveafkaldpåensådan oversættelse.
Artikel 18
Medlemsstaternegiverindbyrdesafkaldpåethvertkravomgodtgørelse
af omkostninger ved den gensidige bistand, som de yder hinanden imedfør af dette direktiv.
Den medlemsstat, i hvilken den myndighed, der anmoder om bistand,
befindersig,forbliverdogansvarligoverfordenmedlemsstat,ihvilkenden myndighed, der anmodes om bistand, befinder sig, for de økono-miskefølgerafsager,derindbringes,ogsomerklæresubegrundedeforså vidt angår fordringens tilstedeværelse eller gyldigheden af det doku-ment, der er udstedt af den myndighed, der anmoder om bistand.
1976L0308 — DA — 19.03.1976 — 000.001 — 8
▼B
Artikel 19
Medlemsstaterne tilsender hinanden en liste over de myndigheder, der
har beføjelse til at fremsætte og modtage anmodninger om bistand.
Artikel 20
1. Der nedsættes et »inddrivelsesudvalg« — i det følgende benævnt
»udvalget« — der består af repræsentanter for medlemsstaterne og haren repræsentant for Kommissionen som formand.
2. Udvalget fastsætter sin forretningsorden.
Artikel 21
Udvalget kan behandle ethvert spørgsmål, der angår anvendelsen af
dette direktiv, og som forelægges af formanden på eget initiativ ellerefter anmodning af en medlemsstats repræsentant.
Artikel 22
1. De konkrete bestemmelser for gennemførelsen af artikel 4, stk. 2
og4,artikel5,stk.2og3,artikel7,stk.1,3og5,artikel9og11samtartikel 12, stk. 1, samt vedrørende omregning, overførsel af inddrevnebeløb og fastsættelsen af et mindstebeløb for fordringer, for hvilke derkan fremsættes anmodning om bistand, fastlægges i henhold til frem-gangsmåden i stk. 2 og 3.
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
bestemmelser,derskaltræffes.Udvalgetafgiversinudtalelseomudka-stet inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, ihvilket omfang det pågældende spørgsmål haster. Udtalelsen vedtagesmed et flertal af enogfyrre stemmer, idet medlemsstaternes stemmertildeles vægt i henhold til traktatens artikel 148, stk. 2. Formandendeltager ikke i afstemningen.
3.a) Kommissionenvedtagerdepåtænktebestemmelser,nårdeeriover-
ensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Såfremt de påtænkte bestemmelser ikke er i overensstemmelse med
udvalgetsudtalelse,ellerdersomderikkeforeliggernogenudtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de bestem-melser, der bør træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeretflertal.
c) Såfremt Rådet ikke inden tre måneder efter sagens forelæggelse har
truffet nogen afgørelse, vedtager Kommissionen selv de foreslåedebestemmelser.
Artikel 23
Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for en mere omfat-
tende gensidig bistand, som visse medlemsstater yder eller måtte ydehinanden i medfør af aftaler eller ordninger, herunder for så vidt angårmeddelelse af inden- eller udenretslige dokumenter.
Artikel 24
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efter-
komme dette direktiv senest den 1. januar 1978.
Artikel 25
Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de foranstaltninger,
den træffer med henblik på dette direktivs gennemførelse.Kommissionen giver de øvrige medlemsstater meddelelse herom.
Artikel 26
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.