1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1292/96
af27.juni1996
om fødevarehjælpspolitik og fødevarehjælpsforvaltning og om særlige aktioner til støtte for
fødevaresikkerheden
(EFT L 166 af 5.7.1996, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2001 af 23. juli
2001 L 234 10 1.9.2001
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1292/96
af27.juni1996
om fødevarehjælpspolitik og fødevarehjælpsforvaltning og om
særligeaktionertilstøtteforfødevaresikkerheden
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, særlig artikel 130 W,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(2), og
ud fra følgende betragtninger:
Fødevarehjælpen er nu som før et vigtigt led i Fællesskabets politik for
udviklingssarbejde;
fødevarehjælpen skal indpasses i udviklingslandenes politik til forbed-
ring af fødevaresikkerheden, især ved indførelse af fødevarestrategier,der skal lindre fattigdommen og sigte mod det endemål at gørefødevarehjælpen overflødig;
Fællesskabet og dets medlemsstater samordner nøje deres politikker for
udviklingssamarbejde for så vidt angår fødevarehjælpsprogrammer ogaktioner, der specielt sigter på at øge fødevaresikkerheden; Fællesskabetog dets medlemsstater deltager i visse internationale aftaler på dette
område, herunder den internationale konvention om fødevarehjælp;
fødevaresikkerhed på regionalt og nationalt plan samt i de enkelte
familier er i et langsigtet perspektiv, der permanent sikrer alles adgang
til en ernæring, der gør det muligt at leve et aktivt og sundt liv, et vigtigt
element i bekæmpelsen af fattigdom, og det er væsentligt at lægge vægtherpå i alle programmer for udviklingslande;
fødevarehjælpen bør ikke have negative virkninger på modtagerlandenes
normale produktions- og importstrukturer;
fødevarehjælpen og aktionerne til støtte for fødevaresikkerheden er
væsentlige aspekter ved Fællesskabets politik for udviklingssamarbejde,
og der skal derfor tages hensyn dertil inden for hele den fællesskabs-
politik, som kan have betydning for udviklingslandene navnlig medhenblik på økonomiske reformer og strukturtilpasning;
i betragtning af de forskellige forpligtelser med hensyn til familiens
fødevaresikkerhed, der påhviler mænd og kvinder, skal der systematisk
tages hensyn til mænds og kvinders forskellige roller ved udformningenaf programmer til forbedring af fødevaresikkerheden;
det er vigtigt at øge kvindernes og lokalsamfundenes deltagelse i
bestræbelserne på at forbedre fødevaresikkerheden på nationalt,regionalt og lokalt plan samt i de enkelte familier;
fødevarehjælpen skal være et effektivt instrument, som kan sikre adgang
til tilstrækkelig og passende ernæring og forbedre betingelserne for
befolkningernes rådighed over og adgang til fødevarer i overens-stemmelse med forbrugsvanerne og de lokale produktions- ogsamhandelssystemer, navnlig i situationer med fødevarekriser, og skaldesuden være fuldt indpasset i udviklingspolitikken;
fødevarehjælpsinstrumentet udgør en vigtig bestanddel af Fællesskabets
forebyggelses- og interventionspolitik i tilfælde af krisesituationer iudviklingslandene, og på den baggrund skal der ved anvendelsen tagesbehørigt hensyn til de eventuelle sociale og politiske virkninger;1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 253 af 29. 9. 1995, s. 10.
(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 15. december 1995 (EFT nr. C 17 af 22. 1.
1996), Rådets fælles holding af 29. januar 1996 (EFT nr. C 87 af 25. 3. 1996
s. 34) og Europa-Parlamentets afgørelse af 24. maj 1996 (EFT nr. C 166 af
10. 6. 1996).
▼B
fødevarehjælpsaktionerne kan ikke bidrage til anvendelige løsninger,
hvis de ikke integreres i udviklingsaktioner, som kan få gang i de lokaleproduktions- og samhandelsprocesser;
det er nødvendigt at forbedre mulighederne for analyse, diagnose,
programmering og overvågning af fødevarehjælpen for at sikre en størreeffektivitet og undgå negative virkninger for de lokale muligheder forproduktion, distribution, transport og afsætning;
fødevarehjælpen bør gøres til et virkeligt instrument for Fællesskabets
udviklingspolitik over for de nævnte lande, hvorved det bl.a. gøres
muligt for Fællesskabet at engagere sig fuldt ud i flerårige samarbejds-projekter;
i dette øjemed bør det gøres muligt for Fællesskabet at sikre
regelmæssige samlede bistandsstrømme, i egnede tilfælde at forpligtesig til at levere minimale varemængder til de pågældende lande som led
i særlige flerårige programmer i tilknytning til udviklingspolitikkerne og
at forpligtige sig over for de internationale organisationer;
det er muligt at øge Fællesskabets støtte til udviklingslandenes indsats
på området fødevaresikkerhed ved hjælp af større fleksibilitet ifødevarehjælpen, hvorved det på visse betingelser gøres muligt i stedetfor fødevarehjælpsaktioner at yde finansiel støtte til aktioner vedrørende
fødevaresikkerhed, navnlig udvikling inden for landbrug og levneds-
midler; der skal i den forbindelse tages hensyn til miljøet samt til mindrelandbrugeres og fiskeres interesser;
Fællesskabet kan bistå de nødlidende befolkninger i udviklingslandenes
land- og byområder ved at deltage i finansieringen af aktioner til støtte
for fødevaresikkerheden ved køb af fødevarer, frø, landbrugsredskaber,
råstoffer og relevante input og ved hjælp af oplagringsprogrammer,systemer til hurtig varsling, tilvejebringelse, styring og faglig ogfinansiel bistand;
det er nødvendigt yderligere at støtte regionale løsninger med hensyn til
fødevaresikkerhed, herunder lokale opkøb, for at udnytte den naturlige
komplementaritet mellem lande inden for samme region; den politik, der
føres med henblik på fødevaresikkerhed, skal have en regionaldimension, således at den regionale handel med fødevarer ogintegrationen fremmes;
lokale opkøb af fødevarer giver mulighed for at mindske den
ineffektivitet samt de omkostninger og miljøskader, som kan opstå i
forbindelse med transport af store mængder fødevarer rundt om i verden;
det genetiske potentiale samt den biologiske mangfoldighed i fødeva-
reproduktionerne bør bevares;
Fællesskabets fødevarehjælpspolitik skal tilpasses de geopolitiske
forandringer og de øklonomiske reformer, der er i gang i mange
modtagerlande;
der bør opstilles en liste over de lande og organer, der kan omfattes af
fødevarehjælpsaktioner;
desuden bør det i samme øjemed gøres muligt at stille en fødevarehjælp
til rådighed for internationale, regionale og ikke-statslige organisationer;disse skal opfylde visse betingelser, som sikrer vellykkede fødevare-
hjælpsaktioner;
til fremme af gennemførelsen af visse bestemmelser og for at sikre en
tilpasning til modtagerlandets politik med hensyn til fødevaresikkerhedbør der sikres et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommis-sionen i et udvalg for fødevaresikkerhed og fødevarehjælp;
der bør fastlægges en række foranstaltninger, som i forbindelse med
aktionernes gennemførelse skal træffes for at tilpasse gennemførelses-
bestemmelserne efter de særlige forhold i den enkelte modtagerzone,dog inden for rammerne af fælles politiske retningslinjer og en fællesstrategi;
for at sikre en bedre forvaltning af fødevarehjælpen, der i højere grad
stemmer overens med modtagerlandenes interesser og behov, og for at1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 3
▼B
forbedre beslutnings- og iværksættelsesprocedurerne bør denne forord-
ning træde i stedet for følgende forordninger: Rådets forordning (EØF)nr. 3972/86 af 22. december 1986 om politikken med hensyn til
fødevarehjælp og forvaltning af denne hjælp(
1), Rådets forordning
(EØF) nr. 1755/84 af 19. juni 1984 om iværksættelse af aktioner påfødevareområdet, der træder i stedet for levering af fødevarehjælp(
2),
Rådets forordning (EØF) nr. 2507/88 af 4.august 1988 om iværksættelseaf oplagringsprogrammer og systemer til hurtig varsling(
3), Rådets
forordning (EØF) nr. 2508/88 af 4. august 1988 om iværksættelse af
aktioner vedrørende samfinansiering af internationale og ikke-statsligeorganisationers køb af fødevarer og frø(
4), og Rådets forordning (EØF)
nr. 1420/87 af 21. maj 1987 om gennemførelsesbestemmelser tilforordning (EØF) nr. 3972/86 om politikken med hensyn til fødevare-hjælp og forvaltning af denne hjælp(
5)—
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Mål og almindelige retningslinjer for fødevarehjælpen og aktio-
nernetilstøtteforfødevaresikkerheden
Artikel 1
1. Som led i sin politik for samarbejde med udviklingslandene og for
at sikre en passende reaktion i situationer med fødevareusikkerhedforårsaget af alvorlige fødevareunderskud eller fødevarekriser iværk-
sætter Fællesskabet fødevarehjælpsaktioner og aktioner til støtte for
fødevaresikkerheden til fordel for udviklingslandene.
Fødevarehjælpsaktioner af humanitær art udføres i henhold til bestem-
melserne om humanitær bistand og er ikke omfattet af denne forordning.
I tilfælde af en alvorlig krise mobiliseres alle instrumenter under
Fællesskabets bistandspolitik i snæver samordning til fordel for denberørte befolkningsgruppe.
2. Aktioner i henhold til denne forordning tages op til behandling
efter en analyse af, om dette instrument er hensigtsmæssigt og effektivt i
forhold til fællesskabsbistandens øvrige disponible interventionsmidler,der kan have indflydelse på fødevaresikkerheden og -hjælpen, og desamordnes med disse.
Kommissionen påser, at behandlingen af de aktioner, der planlægges i
henhold til denne forordning, foregår i snæver samordning med deøvrige donatorers interventioner.
3. Formålet med fødevarehjælpsaktionerne og aktionerne til støtte for
fødevaresikkerheden, jf. stk. 1, er navnlig:
— at fremme fødevaresikkerheden i de enkelte familier samt på lokalt,
nationalt og regionalt plan, med særlig sigte på den fattigste del afbefolkningen i udviklingslandene og -regionerne
— at forbedre ernæringsniveauet i modtagerbefolkningerne og gøre det
lettere for dem at få en afbalanceret ernæring
— at tage hensyn til nødvendigheden af at sikre befolkningens
forsyning med drikkevand
— at fremme levnedsmidlernes tilstedeværelse og tilgængelighed for
befolkningerne
— at bidrage til en harmonisk økonomisk og social udvikling i
modtagerlandene både på landet og i byerne; der rettes en særlig
opmærksomhed mod kvinders og mænds respektive roller ifamiliernes økonomi og i samfundsstrukturen; slutmålet for aktio-1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 370 af 30. 12. 1986, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1930/90 (EFT nr. L 174 af 7. 7. 1990, s. 6).
(2) EFT nr. L 165 af 23. 6. 1984, s. 7.
(3) EFT nr. L 220 af 11. 8. 1988, s. 1.
(4) EFT nr. L 220 af 11. 8. 1988, s. 4.
(5) EFT nr. L 136 af 26. 5. 1987, s. 1.
▼B
nerne under fællesskabsbistanden er at gøre modtagerne til aktører i
deres egen udviklingsproces
— at støtte modtagerlandenes bestræbelser for at forbedre deres
fødevareproduktion på regionalt, nationalt og lokalt plan samt ifamilierne
— at mindske deres afhængighed af fødevarehjælp
— at fremme deres uafhængighed på fødevareområdet enten ved en
forøgelse af produktionen eller ved en forbedring og forøgelse afkøbekraften
— at bidrage til initiativer til fattigdomsbekæmpelse i et udviklings-
perspektiv.
4. Fællesskabsbistanden skal i videst muligt omfang integreres i
udviklingspolitikken, navnlig i landbrugs- og levnedsmiddelsektoren,
samt i de berørte landes fødevarestrategier. Fællesskabsbistanden
supplerer de politikker, som modtagerlandene har udviklet på områdernefattigdomsbekæmpelse, ernæring, reproduktiv sundhed, miljøbeskyttelseog rehabilitering med særlig vægt på programmernes kontinuitet,navnlig hvis landet er på vej ud af en nødsituation. Uanset om dennebistand sælges eller fordeles gratis, må den ikke forstyrre det lokale
marked.
AFSNITI
Fødevarehjælpsaktioner
Artikel 2
1. Leverede varer og alle andre aktioner som led i fødevarehjælpen
skal så vidt muligt være i overensstemmelse med modtagerbefolk-ningernes ernæringsvaner og må ikke have negative følger formodtagerlandene.
Når varerne udvælges, skal det tages i betragtning, hvorledes man kan
maksimere mængden af fødevarer for at nå det størst mulige antalmennesker under hensyn til produkternes kvalitet med henblik på atsikre passende ernæringsniveauer.
Der skal ved valget af de varer, der skal leveres som fællesskabsbistand,
og ved fastsættelsen af bestemmelserne om tilvejebringelse og fordelingnavnlig tages hensyn til de sociale aspekter ved adgangen til føde imodtagerlandet, bl.a. for de mest udsatte grupper, og til kvindernes rolle
i familieøkonomien.
2. Fødevarehjælpen tildeles først og fremmest på grundlag af en
objektiv vurdering af de faktiske behov, som gør denne bistandberettiget, når denne foranstaltning fremstår som den eneste løsning,
der kan forbedre fødevaresikkerheden for grupper, der ikke har midler til
eller mulighed for selv at afhjælpe deres fødevareunderskud. Medhenblik herpå tages der især hensyn til følgende kriterier, uden at andrerelevante betragtninger derved udelukkes:
— fødevareunderskud
— fødevaresituationen, målt ved hjælp af indikatorer for udviklingen i
befolkningens ernæring
— indkomst pr. indbygger og tilstedeværelse af særlig fattige befolk-
ningsgrupper
— sociale velfærdsindikatorer for de pågældende befolkninger.
— modtagerlandets betalingsbalancesituation— økonomiske og sociale følger af og de finansielle omkostninger ved
den foreslåede aktion
— eksistensen af en langsigtet politik for fødevaresikkerhed i modta-
gerlandet.
3. Ydelsen af fødevarehjælp kan eventuelt være betinget af
iværksættelse af kortvarige udviklingsprojekter, der løber over flere år,sektorbestemte aktioner eller udviklingsprogrammer, idet der læggessærlig vægt på aktioner, der på lang sigt skal fremme en varigfødevareproduktion og fødevaresikkerhed i modtagerlandene inden forrammerne af en fødevarepolitik og en fødevarestrategi. I givet fald kan1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 5
▼B
bistanden bidrage direkte til gennemførelsen af disse projekter, aktioner
eller programmer. Begge disse hensyn kan tilgodeses ved en anvendelseaf counterpart-midlerne, der er fastlagt efter fælles overenskomst
mellem Fællesskabet og modtagerlandet eller efter omstændighederne
den ikke-statslige modtagerorganisation, hvis Fællesskabets bistand erbestemt til salg. Hvis fødevarehjælpen ydes som støtte til et flerårigtudviklingsprogram, kan den have form af flerårige leverancer itilknytning til dette program. Bistand kan bl.a. ud over tildeling af
basisfødevarer omfatte levering af frø, gødning, redskaber, andre
råstoffer og basisvarer, opbygning af reservelagre, faglig og finansielbistand samt bevidtsgørelses- og uddannelseskationer.
4. Der kan tildeles fødevarehjælp med det formål at støtte modta-
gerlandenes bestræbelser på at opbygge beredskabslagre, medhovedvægt på bøndernes lagre og nationale lagre som en væsentligdel af programmet for fødevaresikkerhed, samt med henblik påoprettelse af regionale lagre.
5. Counterpart-midlerne forvaltes i sammenhæng med fællesskabs-
bistandens øvrige instrumenter.
I lande, der er i færd med at gennemføre en strukturtilpasning, og i
overensstemmelse med Rådets relevante resolutioner, udgør de coun-
terpart-midler, der skabes gennem de forskellige
udviklingsbistandsinstrumenter, ressourcer, der skal forvaltes som endel af én enkelt sammenhængende budgetpolitik i forbindelse med etreformprogram.
I denne sammenhæng kan Fællesskabet ændre ordningen med målrettet
anvendelse af counterpart-midlerne til en mere global udnyttelse, når derer sket fremskridt med hensyn til at effektivisere kontrolinstrumenterne,planlægningen og budgettets gennemførelse og med hensyn til at
internationalisere revisionen af de offentlige udgifter. Counterpart-
midlerne vil med forbehold af ovenstående blive forvaltet efterfællesskabsbistandens generelle procedurer for disse midler og først ogfremmest som en støtte til politikker og programmer for fødevaresik-kerhed.
AFSNITII
Aktionertilstøtteforfødevaresikkerheden
Artikel 3
Fællesskabet kan iværksætte aktioner til støtte for fødevaresikkerheden i
udviklingslande med fødevareunderskud, hvis forholdene gør detteberettiget.
Disse foranstaltninger kan gennemføres af modtagerlandene, af
Kommissionen, af internationale, regionale eller ikke-statslige organisa-
tioner.
Sigtet med disse aktioner er ved anvendelse af de disponible midler at
støtte forberedelsen og gennemførelsen af en fødevarestrategi eller andre
foranstaltninger, som fremmer fødevaresikkerheden for de berørte
befolkningsgrupper og ansporer dem til at nedbringe deres afhængighedpå fødevareområdet og af fødevarehjælp, især for de lande, der erlavindkomstlande og har et stort fødevareunderskud. Aktionerne skalbidrage til at forbedre levevilkårene for de fattigste befolkningsgrupper i
de pågældende lande.
Foranstaltningerne til støtte for fødevaresikkerheden har form af
finansiel og faglig bistand i henhold til de i denne forordning fastsatte
kriterier og procedurer. Disse foranstaltninger planlægges og behandles isammenhæng med og under skyldig hensyntagen til de mål ogforanstaltninger, der finansieres via de øvrige instrumenter for Fælles-skabets udviklingsbistand. Aktionerne skal indgå i en flerårigplanlægning.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 4
Der kan enten direkte eller gennem internationale, regionale eller ikke-
statslige organisationer iværksættes aktioner til støtte for fødevaresik-kerheden i udviklingslande, som i henhold til denne forordning erberettigede til at blive omfattet af Fællesskabets fødevarehjælpsaktioner,
for en del af eller alle de fødevarehjælpsmængder, som tildeles dem eller
kunne tildeles dem, under hensyn til bl.a. udviklingen i produktionen,forbruget og lagerniveauet i det pågældende land, befolkningensfødevaresituation og den af andre donorer ydede fødevarehjælp.
Artikel 5
Aktionerne til støtte for fødevaresikkerheden er finansielle og faglige
bistandsaktioner, der i henhold til målene i artikel 1 har til formål på
lang sigt og varigt at forbedre fødevaresikkerheden ved at bidrage tilfinansieringen af f.eks.:
— levering af frø, redskaber og input, der er vigtige for fødevarepro-
duktionen
— støtte til långivning til landbruget, der særlig tager sigte på kvinderne
— foranstaltninger til sikring af befolkningens forsyning med drikke-
vand
— oplagringsforanstaltninger på det relevante niveau
— foranstaltninger inden for afsætning, transport, distribution eller
forarbejdning af landbrugsvarer og fødevarer
— aktioner til støtte for den private sektor med henblik på udvikling af
handelsstrømmene på nationalt, regionalt og internationalt plan
— anvendt forskning og uddannelse på stedet
— projekter til udvikling af en fødevareproduktion, der tager hensyn til
miljøet
— ledsageaktiviteter, bevidstgørelsesaktiviteter, faglig bistand og
uddannelse på stedet, der bl.a. er rettet mod kvinder og producen-ternes og landarbejdernes organisationer
— aktiviteter til støtte for kvinder og producentorganisationer
— projekter til produktion af gødning på grundlag af modtagerlandenes
råvarer og råstoffer
— aktioner til støtte for de lokale strukturer for fødevarehjælp, herunder
aktioner til uddannelse på stedet.
AFSNITIII
Systemertilhurtigvarslingogoplagringsprogrammer
Artikel 6
Fællesskabet kan støtte nationale systemer og deltage i udbygningen af
eksisterende internationale systemer til hurtig varsling samt i behørigt
begrundede undtagelsestilfælde efter fremgangsmåden i artikel 27
iværksætte sådanne systemer i forbindelse med fødevaresituationen iudviklingslandene. Det kan tillige påtage sig at iværksætte oplagrings-programmer i disse lande til støtte for fødevarehjælpsaktioner ioverensstemmelse med denne forordning eller tilsvarende foranstalt-
ninger, som gennemføres af medlemsstaterne, af internationale eller
regionale samt af ikke-statslige organisationer.
Det bør sikres, at der er sammenhæng mellem disse aktioner og
Fællesskabets øvrige instrumenter til udviklingsbistand, herunder
anvendelsen af de counterpart-midler, der opstår ved salg af fødevare-hjælp, og at aktionerne er i overensstemmelse med Fællesskabetsudviklingspolitik.
Formålet med aktionerne er at styrke modtagerlandenes fødevaresik-
kerhed. De skal bidrage til at forbedre levevilkårene for de fattigstebefolkningsgrupper i de pågældende lande og være i overensstemmelsemed de udviklingsmål, disse har fastsat, navnlig deres fødevarepolitik.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 7
▼B
Fællesskabets deltagelse i disse aktioner har form af finansiel og/eller
faglig bistand efter de i denne forordning fastsatte kriterier ogfremgangsmåder.
Aktioner, der støttes med fællesskabsbistand, behandles under hensyn-
tagen til og i sammenhæng med eksisterende programmer forvaltet afinternationale særorganisationer.
Artikel 7
Fællesskabets bistand til oplagringsprogrammer og til systemer til hurtig
varsling kan på begæring ydes til internationale eller regionale eller til
ikke-statslige organisationer med henblik på aktioner til fordel for
udviklingslande, der opfylder betingelserne for at modtage fødevare-hjælp fra Fællesskabet og dets medlemsstater.
Artikel 8
Fællesskabets bistand kan ydes til finansiering af:
— systemer til hurtig varsling og indsamling af data om udviklingen i
høstresultater, lagre og markeder, familiernes fødevaresituation ogbefolkningens sårbarhed med henblik på at opnå bedre informationom fødevaresituationen i de pågældende lande
— aktioner til forbedring af oplagringssystemerne med henblik på at
begrænse tabene eller sikre tilstrækkelig oplagringskapacitet i
nødstilfælde. Disse aktioner kan tillige omfatte indførelse af
infrastrukturer, bl.a. de afsæknings-, losnings-, skadedyrsbekæm-pelses-, behandlings- og oplagringsenheder, der er nødvendige tilhåndtering af fødevarerne i disse lande til støtte for fødevarehjælp-saktioner eller aktioner til støtte for fødevaresikkerheden
— forberedende undersøgelser og uddannelsesaktioner i tilknytning til
ovennævnte aktiviteter.
KAPITEL II
Gennemførelsesbestemmelservedrørendefødevarehjælp,oplagring,
hurtigvarslingogstøttetilfødevaresikkerhed
Artikel 9
1. De lande og organer, der kan modtage fællesskabsbistand til de i
denne forordning omhandlede foranstaltninger, er anført i bilaget. Inden
for denne ramme vil de fattigste befolkningsgrupper og lavindkomst-lande med alvorligt fødevareunderskud blive prioriteret højest.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse med
kvalificeret flertal, kan ændre denne liste.
2. Ikke-statslige non-profit organisationer, der direkte eller indirekte
kan modtage fællesskabsfinansiering til iværksættelse af aktioner, der erfastsat i denne forordning, skal opfylde følgende kriterier:
a) for så vidt angår ikke-statslige europæiske organisationer: de skal
have status af selvstændige organisationer i en af Det Europæiske
Fællesskabs medlemsstater i henhold til gældende lovgivning i den
pågældende medlemsstat
b) de skal have hovedsæde i en af Fællesskabets medlemsstater, i
modtagerlandene eller undtagelsesvis — for NGO'er med internati-
onal status — i et tredjeland. Hovedsædet skal være det faktiske
centrum for alle beslutninger vedrørende samfinansierede aktioner
c) de skal godtgøre, at de er i stand til at gennemføre fødevarehjælp-
saktioner på tilfredsstillende måde, navnlig ved:
— deres administrative og finansielle forvaltningskapacitet
— deres tekniske og logistiske kapacitet i forhold til den planlagte
aktion
— resultater af aktioner iværksat af den pågældende NGO, især med
finansiering fra Fællesskabet eller medlemsstaterne
— erfaring inden for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 8
▼B
— tilstedeværelse i modtagerlandet og kendskab til dette eller til
udviklingslande
d) de skal have forpligtet sig til at overholde Kommissionens tilde-
lingsbetingelser.
Artikel 10
1. Fællesskabet kan deltage i finansieringen af aktioner til støtte for
fødevaresikkerheden som fastlagt i afsnit I, II og III (kapitel I og II), dergennemføres af modtagerlandet, Kommissionen, internationale ellerregionale eller ikke-statslige organisationer.
2. Samfinansieringsaktionerne kan iværksættes på begæring af
modtagerlandene, internationale eller regionale eller ikke-statsligeorganisationer med henblik på — for så vidt en sådan aktion synes atvære den mest hensigtsmæssige — at bidrage til at forbedre
fødevaresikkerheden for befolkningsgrupper, som er ude af stand til at
dække et fødevareunderskud ved hjælp af egne midler og ressourcer.
3. Ved udformningen af de fællesskabsaktioner, der er fastlagt i afsnit
I, II og III, lægger Kommissionen særlig vægt på:
— at der tilstræbes bæredygtighed og økonomisk levedygtighed i
projektudformningen
— at der sker en klar fastlæggelse og overvågning af målsætninger og
resultatindikatorer.
Artikel 11
1. Varerne tilvejebringes på fællesskabsmarkedet, i modtagerlandet
eller i et af udviklingslandene (der er opført i bilaget), som om muligt
tilhører samme geografiske region.
2. Undtagelsesvis kan de efter proceduren i artikel 27 tilvejebringes
på markedet i et andet land end de i denne artikels stk. 1 fastsatte:
— hvis den ønskede vare ikke findes eller ikke findes i rette kvalitet på
fællesskabsmarkedet eller på markedet i et udviklingsland
— hvis der foreligger et alvorligt fødevareunderskud, og sådanne køb
gør det muligt at øge foranstaltningens effektivitet.
3. Fødevarer, der står til rådighed i det indre marked, kan
tilvejebringes på markedet i et udviklingsland, hvis dette i økonomiskhenseende er lige så effektivt som en tilvejebringelse på det europæiske
marked.
4. Hvis købet foretages i modtagerlandet eller i et udviklingsland,
drages der omsorg for, at dette køb ikke forstyrrer markedet i detpågældende land eller i udviklingslandene i samme region, og at det ikke
har negativ indvirkning på fødevareforsyningen til deres befolkninger.
Disse køb skal i så vid udstrækning som muligt indgå i den samledegennemførelse af Fællesskabets udviklingspolitik over for disse lande,navnlig med hensyn til bestræbelserne for at fremme fødevaresikker-heden i landet eller på regionalt plan.
Artikel 12
For modtagerlande, hvis import af fødevarer helt eller delvis er
liberaliseret, skal fællesskabsbistanden tilvejebringes under skyldighensyntagen til de nationale politikker, og fordrejninger på markedetskal undgås.
I dette tilfælde kan Fællesskabets bidrag eventuelt have form af
overdragelse af fremmed valuta til de berørte lande med henblik påvideregivelse til private erhvervsvirksomheder, for så vidt foranstalt-ningen indgår i en social og økonomisk politik og i en landbrugspolitik,
der skal afhjælpe fattigdom, (inkl. en strategi for import af basisføde-
varer). Modtagerne skal godtgøre, at de har anvendt de bevilgede midlerkorrekt. Små og mellemstore private erhvervsvirksomheder prioritereshøjest for at sikre, at aktionerne tilgodeser alle. Kommissionen kanvedtage foranstaltninger, der tilsigter en positiv forskelsbehandling afsmå og mellemstore private erhvervsvirksomheder, såfremt dens1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 9
▼B
beføjelser i forbindelse med forvaltningen af aktionerne giver mulighed
for dette.
De i artikel 11 fastsatte principper gælder også for denne bistand.
Artikel 13
1. Fællesskabet kan påtage sig de med fødevarehjælpen forbundne
transportudgifter.
2. Hvis Kommissionen finder, at Fællesskabet skal påtage sig de med
fødevarehjælpen forbundne udgifter til intern transport, tager den hensyntil følgende generelle kriterier:
— situation med alvorligt fødevareunderskud
— levering af fødevarehjælp til lavindkomstlande med alvorligt
fødevareunderskud
— om fødevarehjælpen er bestemt til de i artikel 10 omhandlede
internationale eller regionale eller ikke-statslige organisationer
— nødvendigheden af at sikre, at den pågældende fødevarehjælpsaktion
gøres mere effektiv.
3. Hvis fødevarehjælpen sælges i modtagerlandet, bør Fællesskabet
kun i undtagelsestilfælde påtage sig udgifterne til intern transport.
4. Fællesskabet kan ligeledes i ekstraordinære situationer påtage sig
udgifterne til flytransport af fødevarer som led i fødevareforanstaltnin-gerne.
Artikel 14
Fællesskabet kan påtage sig distributionsudgifterne, hvis dette er
nødvendigt for en tilfredsstillende gennemførelse af den pågældendefødevarehjælpsaktion.
Artikel 15
Fællesskabets bistand ydes i form af gavebistand. Bistanden kan
anvendes til dækning af eksterne udgifter og lokale udgifter, der ernødvendige til gennemførelsen af foranstaltningerne, herunder vedlige-
holdelses- og driftsudgifter.
Foranstaltningerne i denne forordning er fritaget for skatter, afgifter og
told.
Eventuelle counterpart-midler anvendes i overensstemmelse med de i
denne forordning fastsatte mål og forvaltes i samråd med Kommission-en. Modtagerlandets kompetente myndighed fører regnskab medopkrævningen og anvendelsen af disse midler og skal foretageindberetninger.
Artikel 16
Fællesskabets bidrag kan også dække ledsageforanstaltninger, der er
nødvendige for at forbedre effektiviteten af aktionerne i denneforordning, navnlig styring, opfølgning og kontrol, fordeling oguddannelse på stedet.
Artikel 17
Alle fysiske og juridiske personer i Den Europæiske Union og i
modtagerlandene kan på lige vilkår deltage i offentlige udbud,licitationer og kontrakter. Kommissionen kan for aktionerne i artikel
11, stk. 2, udvide denne deltagelse til også at omfatte fysiske og
juridiske personer i de lande, hvor tilvejebringelsen af fødevarernefinder sted.
Som led i gennemførelsen af denne forordning sørger Kommissionen for
en passende offentlighed, som sikrer disse foranstaltningers åbnekarakter. Kommissionen påser, at princippet om passende offentlighedligeledes finder anvendelse på mellemliggende organisationer.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 10
▼B
Artikel 18
Kommissionen kan udpege en befuldmægtiget, som indgår samfinan-
sieringsaftaler i dens navn.
Artikel 19
1. Kommissionen fastsætter tildelings-, tilvejebringelses- og iværk-
sættelsesbetingelserne for den i denne forordning omhandlede bistand.
2. Bistanden gennemføres kun, hvis modtageren og den internatio-
nale, regionale eller ikke-statslige organisation overholder disse
betingelser.
Artikel 20
Kommissionen træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for en
planmæssig gennemførelse af fødevarehjælpsprogrammerne og -aktio-nerne samt programmerne og aktionerne til støtte forfødevaresikkerheden.
Med henblik herpå yder medlemsstaterne og Kommissionen hinanden
den fornødne bistand og meddeler hinanden alle relevante oplysninger.
KAPITEL III
Procedureforiværksættelseaffødevarehjælpsaktionerogaktionertilstøtteforfødevaresikkerheden,afsystemertilhurtigvarslingog
afoplagringsaktioner
Artikel 21
1. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet, fastsætterFællesskabets andel af det samlede beløb for hjælp i tons hvedeækviva-lent eller i værdi eller i en kombination af mængde og værdi i henhold tilkonventionen om fødevarehjælp som et samlet bidrag fra såvelFællesskabet som medlemsstaterne.
2. Kommissionen varetager koordineringen mellem Fællesskabet og
medlemsstaterne af leveringen af hjælpen i henhold til konventionen omfødevarehjælp, og den påser, at Fællesskabets og medlemsstaternessamlede bidrag mindst er lige så stort som den forpligtelse, der følger afnævnte konvention.
Artikel 22
Kommissionen skal efter fremgangsmåden i artikel 27 samt endvidere
under hensyn til de generelle retningslinjer for fødevarehjælp:
— fastsætte listen over varer, der kan tilvejebringes med henblik på
levering af bistand
— fastsætte de nærmere bestemmelser vedrørende tilvejebringelse,
kontrol og evaluering
— fastlægge fordelingen, udtrykt i varernes mængde og pris, mellem de
forskellige modtagere
— om nødvendigt ændre de tildelte mængder under gennemførelsen af
programmerne.
Artikel 23
Afgørelser
— om ydelse af fødevarehjælp eller iværksættelse af en aktion til støtte
for fødevaresikkerheden og om vilkårene herfor
— om ydelse af et bidrag til finansiering af aktioner til støtte for
fødevaresikkerheden til internationale, regionale eller ikke-statsligeorganisationer
— om ydelse af bistand til et oplagringsprogram eller et system til
hurtig varsling1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 11
▼M1
▼B
▼B
træffes af Kommissionen efter fremgangsmåden i artikel 27 inden for de
i artikel 25 fastlagte grænser.
Artikel 24
1. Under iagttagelse af Rådets afgørelser, jf. artikel 21, og
afgørelserne truffet i medfør af artikel 22 træffer Kommissionen
afgørelse om:
a) aktioner, der imødegår en krisesituation eller en situation med
alvorligt fødevareunderskud, karakteriseret af hungersnød ellerumiddelbar risiko for hungersnød, der udgør en alvorlig trussel forliv eller sundhed for befolkningerne i et land, som ikke kan imødegåfødevareunderskuddet ved egne midler og ressourcer. Kommissionen
handler efter at have rådført sig med medlemsstaterne ved anvendelse
af de bedst egnede kommunikationsmidler. Medlemsstaterne har enfrist på tre arbejdsdage til at gøre eventuelle indsigelser. Det i artikel26 omhandlede udvalg behandler eventuelle indsigelser på sitnæstfølgende møde
b) betingelserne for leveringen og iværksættelsen af bistanden, særlig:
— de almindelige bestemmelser, som skal finde anvendelse over for
modtagerne
— indledning af procedurerne for tilvejebringelse, levering af
varerne og iværksættelse af andre foranstaltninger samt indgåelse
af de hertil nødvendige kontrakter.
2. Til gennemførelse af stk. 1, litra a), har Kommissionen beføjelse til
at træffe enhver foranstaltning, som kan fremskynde ydelsen affødevarehjælp.
Omfanget af den bistand, der træffes beslutning om at yde i hvert enkelt
tilfælde, begrænses til de mængder, der er nødvendige, for at den
nødlidende befolkning kan klare sig i en periode, der principielt ikke
overstiger seks måneder.
Kommissionen sikrer, at der på alle stadier først og fremmest sættes ind
på at tilvejebringe fødevarehjælp i forbindelse med de i stk. 1, litra a) ogb), fastsatte aktioner.
Artikel 25
Afgørelser om aktioner, hvis finansiering i henhold til denne forordning
overstiger 2 mio. ECU, træffes efter fremgangsmåden i artikel 27.
Artikel 26
1. Kommissionen bistås af et udvalg for fødevaresikkerhed og
fødevarehjælp, i det følgende benævnt »udvalget«, der består af
repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionensrepræsentant som formand.
2. Udvalget undersøger, hvilke virkninger ethvert forslag om
afholdelse af udgifter til fødevaresikkerhed har på lang sigt i familiernesamt på lokalt, nationalt og regionalt plan i modtagerlandene under
hensyntagen til principperne i artikel 1. Endvidere analyserer og følger
udvalget de politikker for fødevaresikkerhed, der modtager fællesskabs-bistand, og det gennemgår de dertil hørende forslag til initiativer.
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 27
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig
med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, forvedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, derafgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der erfastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 12
▼B
Kommissionen vedtager foranstaltningerne, der straks finder anvendelse.
Er de ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underrettesRådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald
udsætter Kommissionen gennemførelsen af de foranstaltninger, den har
truffet afgørelse om, i et tidsrum på to måneder regnet fra datoen fordenne underretning.
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det
tidsrum, der er nævnt i ovenstående afsnit.
Artikel 28
1. For at sikre komplementaritetsprincippet i traktaten og styrke
effektiviteten og sammenhængen i Fællesskabets og den nationale
fødevarehjælp og aktionerne til støtte for fødevaresikkerheden vilKommissionen, så vidt det overhovedet er muligt, bestræbe sig for atsikre en snæver koordinering af dens egne og medlemsstaternesaktiviteter samt af Den Europæiske Unions øvrige politikker såvel påbeslutningsplan som på stedet, og den kan tage alle de initiativer, den
finder nyttige, for at fremme en sådan koordinering.
Med henblik herpå underretter medlemsstaterne Kommissionen om
deres nationale fødevarehjælpsaktioner samt om deres programmer forfødevaresikkerhed. Kommissionen fastsætter efter fremgangsmåden i
artikel 27 de nærmere bestemmelser for underretning om nationale
aktioner.
2. Kommissionen påser, at de aktioner, der iværksættes af Fælles-
skabet, koordineres med de internationale organisationers og organers
aktioner, især dem, der er en del af De Forenede Nationers system.
3. Kommissionen bestræber sig på at udvikle samarbejdet mellem
Fællesskabet og donortredjelande, i forbindelse med fødevaresikkerhed.
4. Koordineringen og samarbejdet mellem Fællesskabet og medlems-
staterne og mellem disse og de internationale organisationer ogdonortredjelande er genstand for en regelmæssig udveksling afoplysninger i udvalget.
Artikel 29
Udvalget kan behandle ethvert andet spørgsmål vedørende fødevare-
hjælp og andre aktioner i denne forordning, som forelægges det afformanden enten på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstatsrepræsentant.
Kommissionen underretter senest én måned efter sin beslutning udvalget
om de godkendte fødevarehjælps- og fødevaresikkerhedsaktioner og -projekter med angivelse af beløb, type, modtagerland og partner medansvar for iværksættelsen.
Kommissionen underretter udvalget om de generelle retningslinjer for
produkter, der tilvejebringes under Fællesskabets fødevarehjælp.
Artikel 30
Kommissionen foretager regelmæssigt evalueringer af de vigtigste
fødevarehjælpsaktioner for at fastslå, om de mål, der blev fastlagt iforbindelse med forberedelsen af disse aktioner, er blevet nået, og for atafstikke retningslinjer, der kan forbedre effektiviteten af fremtidigeaktioner. Kommissionen underretter regelmæssigt udvalget om evalue-
ringsprogrammerne.
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler, så snart det er muligt,
hinanden resultaterne af evalueringsarbejdet samt de analyser ogundersøgelser, der gør det muligt at forbedre bistandens effektivitet.
Disse arbejder analyseres i udvalget. Medlemsstaterne og Kommission-
en bestræber sig på at iværksætte fælles evalueringer.
Kommissionen fastsætter bestemmelser om intern og ekstern udbredelse
af og kommunikation vedrørende konklusionerne af evalueringsarbejdeti de berørte tjeneste og organisationer.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 13
▼B
Artikel 31
Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsår Europa-Parlamentet
og Rådet en årsberetning om gennemførelsen af denne forordning. I
årsberetningen redegøres der for resultaterne af gennemførelsen af
budgettet for så vidt angår forpligtelser og betalinger samt projekter ogprogrammer, der er finansieret det pågældende år. Årsberetningen skal,så vidt det er muligt, indeholde oplysninger om de midler, der er brugtpå nationalt plan i løbet af samme regnskabsår. Den skal, så vidt det ermuligt, indeholde de vigtigste statistiske oplysninger (for hvert
modtagerland, nationalitet osv.) vedrørende licitationer med henblik på
gennemførelsen af projekter og programmer.
Årsberetningen skal ligeledes indeholde en beskrivelse af fordelingen af
udgifterne på de forskellige typer af foranstaltninger, som fastsat iartikel 2, 5 og 8.
Endelig skal årsberetningen indeholde oplysninger om de aktioner, der
iværksættes med de counterpart-midler, der skabes med fødevare-
hjælpen.
Artikel 32
Forordning (EØF) nr. 3972/86, (EØF) nr. 1755/84, (EØF) nr.2507/88,
(EØF) nr.2508/88 og (EØF) r.1420/87 ophæves.
I overgangsperioden indtil Kommissionen har vedtaget den nye forord-
ning om tilvejebringelse af produkter til fødevarehjælp, gælderKommissionens forordning (EØF) nr. 2200/87 af 8. juli 1987 omalmindelige bestemmelser for tilvejebringelsen i Fællesskabet afprodukter, der skal leveres som led i Fællesskabets fødevarehjælp(
1)
fortsat.
Kommissionen forelægger tre år efter denne forordnings ikrafttræden
Europa-Parlamentet og Rådet en samlet evaluering af de aktioner,
Fællesskabet har finansieret inden for rammerne af forordningen,ledsaget af forslag vedrørende forordningens fremtid og om nødvendigtforslag til ændring heraf.
Artikel 33
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 14
(1) EFT nr. L 204 af 25. 7. 1987, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning
(EØF) nr. 790/91 (EFT nr. L 81 af 28. 3. 1991, s. 108).
▼B
BILAG
1LANDE
LDC
(de mindst udviklede
lande)Andre lavindkomstlande
(BNI per capita på mindre
end 675 US $ i 1992)MELLEMINDKOMST-
LANDE
(laveste (BNI) per capita
på mellem 676 og
2 695 US $ i 1992)
Afghanistan
BangladeshBeninBhutanBotswanaBurkina FasoBurundiCambodja
Kap Verde
ComorerneDjiboutiEtiopienÆkvatorialguineaGambiaGuinea-BissauGuineaHaiti
Kiribati
LaosLesothoLiberiaMadagaskarMalawiMaldiverneMaliMauretanienMozambique
Myanmar
NepalNigerUgandaDen Centralafrikanske
Republik
Rwanda
VestsamoaSão Tomé og PrincipeSierra LeoneSalomonøerneSomaliaSudanTanzaniaTchad
Togo
TuvaluVanuatuYemenZaireZambiaKina
EgyptenEritreaGhanaGuyanaHondurasIndienIndonesien
Kenya
NicaraguaNigeriaPakistanSri LankaTadsjikistanTimorVietnamZimbabweAlbanien
AlgerietAngolaAnguillaArmenienAserbajdsjanSydafrika (de sorte
samfund)
BelizeBoliviaCamerounChileColombiaCongo
Costa Rica
NordkoreaCôte d'IvoireCubaDominicaEcuadorEl SalvadorStaterne i det tidligere
Jugoslavien
FijiGeorgienGrenadaGuatemalaIranIrak
Jamaica
JordanKasakhstanKirgisistanLibanonMacaoMarshall-øerneMikronesien (De Føder-
ative Stater)
MoldovaMongolietMarokkoNamibiaNiuePanama
Papua Ny Guinea
ParaguayPeruFilippinerneDen Dominikanske
Republik
Senegal
Saint HelenaSyrienSaint Vicent og Grena-
dinerne
1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 15
▼B
LDC
(de mindst udviklede
lande)Andre lavindkomstlande
(BNI per capita på mindre
end 675 US $ i 1992)MELLEMINDKOMST-
LANDE
(laveste (BNI) per capita
på mellem 676 og
2 695 US $ i 1992)
De besatte områder
(Gaza og Vestbredden)
Thailand
TokelauTongaTunesienSwazilandTurkmenistanTurks- og CaicosøerneTyrkietUsbekistanWallis og Futunaøerne
2.ORGANER
WFP
IRKKFICR
UNHCR
UNRWAFAO
UNICEF
3.IKKE-STATSLIGEORGANISATIONER
Europæiske NGO'er, NGO'er i modtagerlandet eller undtagelsesvis interna-
tionale NGO'er, der er specialiseret i udviklingsspørgsmål.1996R1292 — DA — 02.09.2001 — 001.001 — 16