2003R2236 — DA — 01.01.2007 — 002.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2236/2003

af 23. december 2003

om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse ( 1 ), særlig artikel 8, og ud fra følgende betragtninger (1) I Kommissionens forordning (EF) nr. 97/95 ( 2 ) fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1868/94. På grund af de ændringer i forordning (EF) nr. 1868/94, som traktaten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse og Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 har medført, bør forordning (EF) nr. 97/95 tilpasses under hensyn til disse ændringer. For at fremme klarheden og retssikkerheden er det derfor nødvendigt at ophæve forordning (EF) nr. 97/95 og at erstatte den af en ny retsakt. (2) For at modtage EU-støtte under kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94 skal virksomhederne indgå dyrkningskontrakter med kartoffelavlerne. (3) Det er nødvendigt at fastsætte, hvilke forhold der skal omfattes af en dyrkningskontrakt mellem en stivelsesproducerende virksomhed og en avler for at undgå, at der indgås kontrakter, som overstiger en virksomheds delkvote. Sådanne virksomheder bør hindres i at acceptere leverance af kartofler, som ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt, da dette ville bringe effektiviteten af kvoteordningen og det krav, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris betales for alle kartofler bestemt til stivelsesproduktion, i fare. Såfremt vejrforholdene i de områder, der er omfattet af en dyrkningskontrakt, imidlertid fører til produktion af en større mængde kartofler eller af kartofler med et højere stivelsesindhold end oprindeligt fastsat, bør det dog være muligt for en stivelsesproducerende virksomhed at acceptere sådanne kartofler, forudsat at den betaler minimumsprisen. (4) Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % kan ikke betragtes som kartofler beregnet til fremstilling af kartoffelstivelse. Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % bør ikke accepteres af virksomhederne. Såfremt vejrforholdene medfører et lavere stivelsesindhold, bør Kommissionen på en medlemsstats anmodning være i stand til at godkende, at kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % accepteres. (5) Det er nødvendigt at fastsætte acceptable metoder for bestemmelse af kartoflers vægt under vand og at udarbejde en oversigt, der viser det tilsvarende stivelsesindhold og den tilsvarende støtte, der skal betales. (6) Der bør indføres kontrolforanstaltninger for at sikre, at kun stivelse produceret i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser giver anledning til betaling af præmien. For at beskytte avlerne af kartofler bestemt til stivelsesproduktion er det vigtigt, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for alle kartofler. Det er derfor nødvendigt at fastsætte sanktioner i tilfælde af, at minimumsprisen ikke betales og for tilfælde, hvor virksomhederne accepterer kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt. (7) Det er nødvendigt med regler for at sikre, at kartoffelstivelse, der produceres ud over en virksomheds delkvote, eksporteres uden eksportrestitution som krævet i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1868/94. Der bør anvendes sanktioner i tilfælde af, at dette ikke er tilfældet. (8) Det er nødvendigt at fastsætte, hvad der vil ske med delkvoterne for virksomheder, der bliver sammenlagt, skifter ejer eller ophører med deres aktiviteter. (9) Medlemsstaten og Kommissionen skal kunne kontrollere kvoteordningens funktion. Det må derfor fastsættes, hvilke oplysninger de stivelsesproducerende virksomheder skal meddele medlemsstaten og medlemsstaten skal meddele Kommissionen. (10) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — ud fra følgende betragtninger UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







KAPITEL I

DEFINITIONER — KVOTEORDNINGEN

Artikel 1

I denne forordning forstås ved:

a) »kvote«: den kvote for den enkelte medlemsstat, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1868/94

b) »delkvote«: den del af kvoten, medlemsstaten tildeler en stivelsesproducerende virksomhed

c) »stivelsesproducerende virksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret på den pågældende medlemsstats område, og som har modtaget den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede delkvote og præmie

d) »avler«: enhver fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af sådanne personer, der til en stivelsesproducerende virksomhed leverer kartofler, der er produceret af vedkommende selv eller af medlemmerne i hans navn og for hans regning i henhold til en dyrkningskontrakt, der er indgået af vedkommende eller i hans navn

e) »dyrkningskontrakt«: enhver kontrakt indgået mellem en avler eller producentsammenslutning og en stivelsesproducerende virksomhed

f) »kartofler«: de i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede kartofler bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse, hvis stivelsesindhold er på mindst 13 %

g) »uforarbejdet stivelse«: fremstillet stivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, som ikke har været underkastet nogen forarbejdning

h) »sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder«: sammenslutning af to eller flere stivelsesproducerende virksomheder til én virksomhed

i) »afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed«: overdragelse eller overtagelse af formuegoderne i en virksomhed, som har fået tildelt delkvoter, til fordel for en eller flere stivelsesproducerende virksomheder

j) »afhændelse af en stivelsesfabrik«: overdragelse af ejendomsretten til en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, som helt eller delvis overtager den overdragende virksomheds produktion

k) »bortforpagtning af en fabrik«: udlejning af en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, med henblik på drift deraf, ved en kontrakt, indgået for et tidsrum af mindst tre på hinanden følgende produktionsår med en stivelsesproducerende virksomhed, der er etableret i samme medlemsstat som den, hvor den pågældende fabrik er beliggende, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed, der lejer nævnte fabrik, efter at lejeforholdet har fået virkning for så vidt angår hele dens produktion, kan betragtes som én enkelt stivelsesproducerende virksomhed

l) »Støtte til kartofler til stivelsesproduktion«: støtte til avlere, der producerer kartofler til stivelsesfremstilling, jf. artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003.

Artikel 2

Når artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94 finder anvendelse, tilpasses de tildelte delkvoter tilsvarende i begyndelse af det produktionsår, der følger efter overskridelsen.







KAPITEL II

PRIS- OG PRÆMIEORDNING

Artikel 3

1. Der indgås en dyrkningskontrakt for hvert produktionsår. Denne kontrakt skal forsynes med et identifikationsnummer og mindst indeholde følgende oplysninger:

a) avlerens eller producentsammenslutningens navn og adresse

b) den stivelsesproducerende virksomheds navn og adresse

c) de dyrkede arealer i ha med to decimaler og identificeret i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 ( 3 ) om det integrerede system for forvaltning og kontrol

d) angivelse af den mængde kartofler i tons, der forventes høstet på disse arealer og leveret til den stivelsesproducerende virksomhed

e) angivelse af kartoflernes stivelsesindhold på grundlag af det gennemsnitlige stivelsesindhold i de kartofler, avleren har leveret til den stivelsesproducerende virksomhed i de tre sidste produktionsår eller, såfremt denne oplysning ikke foreligger, på grundlag af gennemsnitsindholdet i produktionsområdet

f) den stivelsesproducerende virksomheds forpligtelse til at betale avleren den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris.

2. Hver stivelsesproducerende virksomhed skal før produktionsårets begyndelse til den kompetente myndighed fremsende en sammenfattende fortegnelse over kontrakterne, idet der for hver kontrakt foruden identifikationsnummeret oplyses om avlerens navn, det dyrkede areal og den mængde, der er indgået kontrakt for, udtrykt som stivelsesækvivalent, før en dato, som medlemsstaten fastsætter før begyndelsen af produktionsåret for at sikre den nødvendige kontrol.

3. Summen udtrykt som stivelsesækvivalent af de mængder, der er fastsat i dyrkningskontrakterne, må ikke overstige den delkvote, der er fastsat for den pågældende stivelsesproducerende virksomhed.

4. Når den mængde, der faktisk er avlet i henhold til dyrkningskontrakten, udtrykt som stivelsesækvivalent, overstiger den mængde, der er fastsat i kontrakten, kan denne mængde efter den stivelsesproducerende virksomheds valg leveres på betingelse af, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for denne mængde.

5. Der forbudt en stivelsesproducerende virksomhed at modtage kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt.

Artikel 4

1. Modtagelse af de leverede kartofler finder sted på de stivelsesproducerende virksomheder selv eller på disses modtagesteder.

2. Bestemmelsen af kartoflernes vægt og stivelsesindhold, jf. artikel 5 og 7, sker på leveringstidspunktet under opsyn af en af medlemsstaten godkendt kontrollør.

Artikel 5

1. Kartoflernes bruttovægt bestemmes, hvis anvendelsen af en af de i bilag I i Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003 ( 4 ) nævnte metoder gør denne foranstaltning nødvendig, for hver ladning på leveringstidspunktet ved sammenlignende vejning af de læssede og det tomme transportmiddel.

2. Kartoflernes nettovægt bestemmes efter en af de metoder, der er anført i forordning (EF) nr. 2235/2003.

3. Accepterede partier skal have et stivelsesindhold på mindst 13 %.

De stivelsesproducerende virksomheder kan dog acceptere partier med et stivelsesindhold på under 13 %, hvis den stivelsesmængde, der kan produceres af disse kartofler, ikke overstiger 1 % af delkvoten. I dette tilfælde er den minimumspris, der skal betales, den, som gælder for et stivelsesindhold på 13 %.

Artikel 6

Kartoflernes stivelsesindhold bestemmes på grundlag af vægten under vand af 5 050 g leverede kartofler.

Vandet skal være rent og uden tilsætningsstoffer, og dets temperatur skal være under 18 °C.

Artikel 7

1. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder ydes for stivelse af kartofler af sund og sædvanlig handelskvalitet på grundlag af de anvendte kartoffelmængder og kartoflernes stivelsesindhold, jf. satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, inden for grænserne af den stivelsesmængde, der svarer til deres delkvote. Der ydes hverken præmie for stivelse fremstillet af kartofler, der ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet, eller for stivelse fremstillet af kartofler med et stivelsesindhold på under 13 %, jf. dog artikel 5, stk. 3, andet afsnit.

Fremkommer der ved beregning af kartoflernes stivelsesindhold ved hjælp af Reimanns eller Parows vægt en værdi, som figurerer over to eller tre linjer i anden kolonne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, gælder de værdier, der er anført i anden henholdsvis tredje linje.

2. Indeholder de leverede partier 25 % eller derover af kartofler, der kan passere gennem et sold med kvadratiske masker på 28 mm på hvert led, i det følgende benævnt »mindstekartofler«, foretages der følgende nedsættelse af den nettovægt, som anvendes ved bestemmelse af den minimumspris, den stivelsesproducerende virksomhed skal betale:







% mindstekartofler % nedsættelse 25 til 30 % 10 % 31 til 40 % 15 % 41 til 50 % 20 %

Indeholder partierne over 50 % mindstekartofler, handles disse partier frit, og der betales ingen præmie herfor.

Procentdelen af mindstekartofler bestemmes samtidig med nettovægten.

3. Kontrollen af, at de stivelsesproducerende virksomheder ikke overskrider deres delkvote, sker på grundlag af mængden af de anvendte kartofler og disses stivelsesindhold i overensstemmelse med satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003.

Artikel 8

1. Der udarbejdes et modtagebevis under den stivelsesproducerende virksomheds, den godkendte kontrollørs og leverandørens fælles ansvar. Den stivelsesproducerende virksomhed udsteder en genpart til avleren og beholder originalen med henblik på eventuel forelæggelse for det organ, der skal føre kontrol med præmierne.

2. Modtagebeviset skal mindst indeholde følgende oplysninger, for så vidt disse følger af de i henhold til artikel 4 til 7 foretagne foranstaltninger:

a) leveringsdato

b) leveringsnummer

c) dyrkningskontraktens nummer

d) avlerens navn og adresse

e) transportmidlets vægt ved dets ankomst til den stivelsesproducerende virksomhed eller dennes modtagested

f) transportmidlets vægt efter aflæsning og udtømning af tilbagebleven jord

g) leverancens bruttovægt

h) fradrag, udtrykt i procent, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele og til det under vaskningen absorberede vand

i) fradrag, udtrykt i vægt, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele

j) procentdel af mindstekartofler

k) leverancens samlede nettovægt (bruttovægten minus fradrag, herunder nedsættelsen for mindstekartofler)

l) indhold af stivelse, udtrykt i procent eller i vægt under vand

m) den enhedspris, der skal betales.

Artikel 9

Den stivelsesproducerende virksomhed udfærdiger for hver avler en betalingskupon med følgende oplysninger:

a) den stivelsesproducerende virksomheds navn

b) avlerens navn og adresse

c) dyrkningskontraktens nummer

d) modtagebevisernes dato og nummer

e) hver leverances nettovægt efter eventuelle fradrag som omhandlet i artikel 8, stk. 2,

f) enhedspris pr. leverance

g) det samlede beløb, avleren har til gode

h) beløb udbetalt til avleren og tidspunktet for betalingerne

i) stivelsesavlerens underskrift og stempel.







KAPITEL III

UDBETALINGER — SANKTIONER

Artikel 10

1. Den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte præmie udbetales, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed fremlægger bevis for, at følgende betingelser er overholdt:

— stivelsen er produceret i de pågældende produktionsår

— den pris frit fabrik, som avlerne har fået udbetalt for alle mængder kartofler avlet i Fællesskabet, der anvendes til stivelsesproduktion, må ikke være lavere end den pris, der er anført i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94

— den pågældende stivelse er blevet fremstillet af kartofler, som er omfattet af de i artikel 3 omhandlede dyrkningskontrakter.

2. Den i stk. 1 omhandlede dokumentation består i fremlæggelse af den i artikel 9 foreskrevne betalingskupon samt enten avlerens bekræftelse af betalingen eller et bevis fra det pengeinstitut, som har foretaget betalingen på den stivelsesproducerende virksomheds vegne, af hvilket det fremgår, at betalingen har fundet sted.

3. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder betales af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er produceret, inden fire måneder efter den dato, hvor den i stk. 1 omhandlede dokumentation er fremlagt.

Artikel 11

1. Medlemsstaterne indfører en kontrolordning, for at det kan kontrolleres på stedet, om de processer, der giver ret til præmien, har fundet sted, og at den delkvote, der er tildelt hver stivelsesproducerende virksomhed, ikke er blevet overskredet. Med henblik herpå har kontrollørerne adgang til de stivelsesproducerende virksomheders lagerregnskab og finansbogholderi og til produktions- og oplagringsstederne.

Kontrollen omfatter i hver produktionsperiode alle processerne under fremstillingen for mindst 10 % af den mængde kartofler, der er leveret til den stivelsesproducerende virksomhed.

2. Medlemsstaten giver i givet fald hver stivelsesproducerende virksomhed meddelelse om de mængder stivelse, hvormed dens delkvote er overskredet.

3. Konstaterer det kompetente organ, at den stivelsesproducerende virksomhed ikke har overholdt de i artikel 10, stk. 1, andet led, omhandlede forpligtelser, udelukkes den, bortset fra force majeure, helt eller delvis fra præmieydelse efter følgende regler:

— hvis den manglende overholdelse vedrører en stivelsesmængde på under 20 % af den samlede mængde stivelse, der er produceret af denne stivelsesproducerende virksomhed, nedsættes præmien med fem gange den konstaterede procentsats

— hvis procentsatsen er på 20 % eller derover, ydes der ingen præmie.

4. Konstateres det, at det i artikel 3, stk. 5, omhandlede forbud ikke overholdes, nedsættes den præmie, der ydes for delkvoten, efter følgende regler:

— hvis kontrollen viser, at den stivelsesproducerende virksomhed har accepteret en mængde i stivelsesækvivalenter på under 10 % af dens delkvote, nedsættes det samlede præmiebeløb, der skal betales til en stivelsesproducerende virksomhed for det pågældende produktionsår, med ti gange procentsatsen for overskridelsen

— hvis den mængde, der ikke er omfattet af dyrkningskontrakter, overskrider den i første led omhandlede grænse, ydes der ingen præmie for det pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.

5. Hvis den stivelse, der kan fremstilles af accepterede partier med et stivelsesindhold på under 13 %, i modstrid med artikel 5, stk. 3:

— overstiger 1 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for den overskridelsen. Desuden skal præmien for delkvoten nedsættes med ti gange procentsatsen for overskridelsen

— overstiger 11 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for de pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.

6. Kontrol i henhold til denne artikel udelukker ikke anden kontrol udført af de ansvarlige myndigheder.

Artikel 12

1. Eksport som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94 anses for at have fundet sted, hvis:

a) det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område fremstillingen har fundet sted, har modtaget det i artikel 13, stk. 2, nævnte bevis, uanset fra hvilken medlemsstat stivelsen er blevet eksporteret

b) den pågældende udførselsangivelse er blevet godkendt af den medlemsstat, fra hvilken eksporten har fundet sted, inden den 1. januar efter udløbet af det produktionsår, hvor stivelsen er fremstillet

c) den pågældende stivelse har forladt Fællesskabets toldområde senest 60 dage efter den i litra b) nævnte 1. januar

d) produktet er blevet eksporteret uden restitution.

Bortset fra tilfælde af force majeure anses den pågældende mængde stivelse, der overstiger delkvoten, for at være afsat på det indre marked, hvis ikke samtlige betingelser i første afsnit er opfyldt.

2. I tilfælde af force majeure træffer det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er blevet fremstillet, de nødvendige foranstaltninger på baggrund af de omstændigheder, den pågældende har påberåbt sig.

Er stivelsen blevet eksporteret fra en anden medlemsstats område end den, hvor den er produceret, træffes disse foranstaltninger, efter at der om fornødent er indhentet udtalelse fra myndighederne i den pågældende medlemsstat.

3. I forbindelse med anvendelsen af denne forordning kan bestemmelserne i artikel 36 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 ( 5 ) gøres gældende.

Artikel 13

1. Som undtagelse fra artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1342/2003 ( 6 ) er sikkerhedsstillelsen for en licens lig med 23 EUR/t.

2. Beviset for, at den pågældende stivelsesproducerende virksomhed har opfyldt de i artikel 12, stk. 1, første afsnit, fastsatte betingelser, føres over for det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er fremstillet, inden den 1. april efter udløbet af det produktionsår, hvor fremstillingen fandt sted.

3. Beviset føres ved fremlæggelse af:

▼M1

a) en eksportlicens, der er udstedt til den pågældende stivelsesproducerende virksomhed af det kompetente organ i den i stk. 2 omhandlede medlemsstat, og som uanset artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95 ( 7 ) skal indeholde en af angivelserne i bilaget.

▼B

b) de i artikel 32 og 33 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 ( 8 ) omhandlede dokumenter, der er nødvendige for at få sikkerheden frigivet

c) en erklæring fra den stivelsesproducerende virksomhed, hvori den attesterer, at stivelsen er fremstillet af den.

4. Når uforarbejdet stivelse, der er fremstillet af en stivelsesproducerende virksomhed, med henblik på eksport oplagres i en silo, på et lager eller i en beholder uden for fabrikantens virksomhed i fremstillingsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat, hvor der også oplagres anden uforarbejdet stivelse fremstillet af andre stivelsesproducerende virksomheder eller af den pågældende stivelsesproducerende virksomhed, således det ikke muligt at fastslå de oplagrede produkters fysiske identitet, skal den samlede mængde således oplagrede produkter indtil godkendelsen af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse anbringes under administrativt tilsyn, der frembyder samme garanti som toldtilsyn, og fra tidspunktet for nævnte godkendelse anbringes under toldtilsyn.

I det i første afsnit nævnte tilfælde fremlægges, når udlagringen sker inden godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, et yderligere bevis udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.

Sker udlagringen efter godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, fremlægges et bevis, jf. artikel 33, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1291/2000, udstedt af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.

Det i andet og tredje afsnit omhandlede bevis skal bekræfte, at det pågældende produkt eller den tilsvarende substitutionsmængde, jf. første afsnit, er blevet udlagret.

▼M2 —————

▼B

Artikel 15

1. For de mængder, som efter artikel 12, stk. 1, andet afsnit, betragtes som afsat på det indre marked, opkræver den pågældende medlemsstat et beløb, der for uforarbejdet stivelse eller ethvert afledt produkt, som er anført i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95 ( 9 ) eller er omfattet af anvendelsesområdet for Kommissionens forordning (EF) nr. 1520/2000 er lig med et standardbeløb, der beregnes pr. ton uforarbejdet stivelse, og som svarer til den told i den fælles toldtarif, der gælder pr. ton stivelse under KN-kode 1108 13 00 i det produktionsår, hvor stivelsen eller det afledte produkt er fremstillet, forhøjet med 10 %.

2. Den pågældende medlemsstat meddeler inden den 1. maj, som følger efter den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede 1. januar, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder det samlede beløb, der skal betales.

De pågældende stivelsesproducerende virksomheder betaler dette samlede beløb senest den 20. maj samme år.

Artikel 16

1. Ved sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder tildeler medlemsstaten den herved opståede virksomhed en delkvote, som svarer til summen af de delkvoter, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder havde fået tildelt før sammenlægningen.

Ved afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed tildeler medlemsstaten overtagervirksomheden den afhændede virksomheds delkvote. Hvis der er tale om flere overtagervirksomheder, sker fordelingen i forhold til de produktionsmængder, som virksomhederne hver især har overtaget.

Ved afhændelse af en stivelsesfabrik nedsætter medlemsstaten delkvoten for den stivelsesproducerende virksomhed, der overdrager ejendomsretten til fabrikken, og forhøjer delkvoten for den eller de stivelsesproducerende virksomheder, der overtager den pågældende fabrik, med den afståede mængde, i forhold til de overtagne produktionsmængder.

2. I tilfælde af indstilling, under andre vilkår end de i stk. 1 omhandlede, af aktiviteterne i en stivelsesproducerende virksomhed eller af aktiviteterne i en eller flere stivelsesfabrikker under en stivelsesproducerende virksomhed, kan medlemsstaten overføre de af indstillingen berørte delkvoter til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder.

3. I tilfælde af bortforpagtning af en fabrik, der tilhører en stivelsesproducerende virksomhed, skal medlemsstaten nedsætte delkvoten for den virksomhed, der bortforpagter fabrikken, og tildele den virksomhed, der forpagter fabrikken med henblik på stivelsesproduktion, en delkvote svarende til denne nedsættelse.

Hvis forpagtningsforholdet bringes til ophør inden udløbet af den i artikel 1, litra k), omhandlede frist, annullerer medlemsstaten den tilpasning af delkvoten, der er foretaget i henhold til bestemmelserne i første afsnit, med tilbagevirkende kraft til den dato, på hvilken forpagtningen fik virkning.

4. Hvis produktionen efter anvendelse af stk. 1, første afsnit, ophører i fabrikkerne under en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, der er blevet sammenlagt, og der således opstår en alvorlig trussel mod den fortsatte avl af kartofler til stivelsesfremstilling i det område, der tidligere forsynede den eller disse stivelsesproducerende virksomheder, kan medlemsstaten pålægge den virksomhed, der er blevet sammenlagt med en anden, at den til medlemsstaten overfører den delkvote, der oprindelig blev tildelt den virksomhed, hvis fabrikker i mellemtiden er ophørt med at producere. Enhver kvote, der er overført ifølge første afsnit, kan af medlemsstaten omfordeles til eksisterende stivelsesproducerende virksomheder, der forpligter sig til stivelsesfremstilling i det pågældende område.

Artikel 17

Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. juli og den 31. marts det følgende år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der løber i denne periode.

Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. april og den 30. juni samme år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der følger efter denne periode.







KAPITEL IV

MEDDELELSER

Artikel 18

De stivelsesproducerende virksomheder fremsender senest den 30. april i hvert produktionsår følgende meddelelser til myndighederne

— de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af den støtte, der omhandles i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003

— de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet.

Artikel 19

1. Hver medlemsstat fremsender senest den 30. juni i hvert produktionsår følgende meddelelser til Kommissionen:

a) de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af bestemmelserne i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003

b) de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet

c) mængder og delkvoter for de stivelsesproducerende virksomheder, der er omfattet af anvendelsen af artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94, i løbet af produktionsåret og de i det følgende produktionsår disponible delkvoter

d) de mængder, der skal udføres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94

e) de mængder, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3 og stk. 4, i nærværende forordning

f) de mængder, der er omhandlet i artikel 15 i nærværende forordning

2. Når artikel 16 finder anvendelse, stiller medlemsstaterne senest den 30. juni i hvert produktionsår alle detailoplysninger i denne forbindelse til rådighed for Kommissionen, ledsaget af bilag, der viser, at betingelserne er opfyldt.







KAPITEL V

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

▼M3 —————

▼B

Artikel 21

Forordning (EF) nr. 97/95 ophæves fra den 1. juli 2004.

Artikel 22

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra produktionsåret 2004/05.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M4









BILAG

Angivelser omhandlet i artikel 13, stk. 3, litra a)

— på bulgarsk: За износ без възстановяване в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 1868/94

— på spansk: Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) no 1868/94

— på tjekkisk: K vývozu bez náhrady podle článku 6 nařízení (ES) č. 1868/94

— på dansk: Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94

— på tysk: Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94

— på estisk: Eksportimiseks ilma eksporditoetuseta määruse (EÜ) nr 1868/94 artikli 6 kohaselt

— på græsk: Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94

— på engelsk: For export without refund under Article 6 of Regulation (EC) No 1868/94

— på fransk: À exporter sans restitution conformément à l'article 6 du règlement (CE) no 1868/94

— på italiensk: Da esportare senza restituzione a norma dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94

— på lettisk: Eksportam bez kompensācijas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1868/94 6. pantu

— på litauisk: Eksportui be grąžinamosios išmokos pagal Reglamento (EB) Nr. 1868/94 6 straipsnį

— på ungarsk: Visszatérítés nélkül exportálandó az 1868/94/EK rendelet 6. cikke szerint

— på maltesisk: Għall-esportazzjoni mingħajr rifużjoni skond l-Artikolu 6 tar-Regolament (KE) Nru 1868/94

— på nederlandsk: Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren

— på polsk: Wywóz bez refundacji zgodnie z art. 6 rozporządzenia (WE) nr 1868/94

— på portugisisk: A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94

— på rumænsk: Pentru export fără restituire conform articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 1868/94

— på slovakisk: Na vývoz bez náhrady podľa článku 6 nariadenia (ES) č. 1868/94

— på slovensk: Za izvoz brez nadomestila v skladu s členom 6 Uredbe (ES) št. 1868/94

— på finsk: Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti

— på svensk: För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94