2013D0250 — DA — 31.05.2013 — 000.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 21. maj 2013 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU's miljømærke til sanitetsarmaturer (meddelt under nummer C(2013) 2826) (EØS-relevant tekst) (2013/250/EU) (EFT L 145, 31.5.2013, p.6)





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 21. maj 2013

om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU's miljømærke til sanitetsarmaturer

(meddelt under nummer C(2013) 2826)

(EØS-relevant tekst)

(2013/250/EU)







EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket ( 1 ), særlig artikel 8, stk. 2, efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 kan produkter, hvis miljøbelastning er nedbragt gennem hele deres livscyklus, få tildelt EU's miljømærke. (2) Forordning (EF) nr. 66/2010 foreskriver, at der fastsættes specifikke miljømærkekriterier for hver produktgruppe. (3) Eftersom forbruget af vand og den energi, der bruges på at opvarme vandet, bidrager væsentligt til husholdningers og ikke-husholdningers samlede miljøpåvirkning, er det hensigtsmæssigt at opstille miljøkriterier for tildeling af EU's miljømærke til produktgruppen »sanitetsarmaturer«. Kriterierne bør navnlig fremme vandbesparende produkter, som bidrager til at nedbringe vandforbruget og dermed også energiforbruget til vandopvarmning. (4) Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:







Artikel 1

1. Produktgruppen »sanitetsarmaturer« omfatter: husholdningsvandhaner, brusehoveder og brusere til aftapning af vand, der hovedsageligt anvendes til personlig hygiejne, rengøring, madlavning og som drikkevand, herunder også når de markedsføres til anden brug end i husholdninger.

2. Følgende produkter er ikke omfattet af produktgruppen »sanitetsarmaturer«:

a) vandarmaturer til badekar

b) brusesystemer med dobbelthåndtag/greb

c) særlige sanitetsarmaturer, som ikke er beregnet til husholdningsbrug.

Artikel 2

I denne afgørelse forstås ved:

1) »vandhane« : en direkte eller indirekte mekanisk og/eller automatisk drevet ventil til aftapning af vand

2) »brusehoved« : a) en fast hoved- eller sidebruser, et brusepanel eller lignende, som eventuelt kan justeres, og som overbruser brugeren med vand fra vandforsyningssystemet, eller b) en håndbruser, som er forbundet til hanen med en bruserslange, og som kan hænges direkte på hanen eller på væggen ved hjælp af en passende fastgørelsesanordning

3) »bruser« : en kombination af et brusehoved og dertil hørende reguleringsventiler og/eller anordninger, der er pakket og solgt som et sæt

4) »brusesystemer med dobbelthåndtag/greb« : en bruser, som har to separate håndtag eller greb til regulering af tilførslen af koldt og varmt vand

5) »elektrisk bruser« : en bruser udstyret med en elektrisk anordning, som opvarmer vandet til bruseren lokalt

6) »særlige sanitetsarmaturer, som ikke er beregnet til husholdningsbrug« : sanitetsarmaturer, som kræver en ubegrænset vandtilførsel for at kunne opfylde deres tilsigtede ikke-husholdningsfunktion

7) »vandsparer« : en teknisk anordning, der begrænser vandgennemstrømningen til et givet volumen og kun tillader en større vandgennemstrømning, hvis den aktiveres af brugeren for en valgt periode under en enkelt aftapning

8) »maksimal vandgennemstrømning« : den størst mulige vandgennemstrømning for det pågældende system eller udstyr

9) »mindste maksimale vandgennemstrømning« : den mindst mulige vandgennemstrømning for det pågældende system eller udstyr, når ventilen er helt åben

10) »sikkerhedsvandstop« : en anordning, der udgør del af et sensorstyret sanitetsarmatur, og som bruges til at forhindre, at vandet fortsætter med at løbe ved at standse vandtilførslen efter et forud fastlagt tidsrum, også selv om der er en person eller en genstand inden for sensorens rækkevidde.

Artikel 3

Et produkt kan kun få tildelt EU-miljømærket i medfør af forordning (EF) nr. 66/2010, hvis det tilhører produktgruppen »sanitetsarmaturer« som defineret i artikel 1 og opfylder kriterierne og de dertil hørende vurderings- og verifikationskrav i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 4

Kriterierne og de dertil hørende vurderingskrav i bilaget gælder i en periode på fire år fra datoen for vedtagelse af denne afgørelse.

Artikel 5

►C1 Til administrative formål er kodenummeret for produktgruppen »sanitetsarmaturer«»40«. ◄

Artikel 6

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.









BILAG

EU-MILJØMÆRKEKRITERIER OG VURDERINGS- OG VERIFIKATIONSKRAV

Kriterier for at tildele EU's miljømærke til sanitetsarmaturer:

1. Vandforbrug og dermed forbundne energibesparelser

2. Materialer i kontakt med drikkevand

3. Stoffer og blandinger, der er forbudt eller kun må bruges i begrænset omfang

4. Produktkvalitet og -levetid

5. Emballage

6. Brugeroplysninger

7. Oplysninger på EU-miljømærket

Der er for hvert kriterium anført specifikke vurderings- og verifikationskrav.

Når ansøgeren skal fremlægge erklæringer, dokumentation, analyser, prøvningsrapporter eller andet belæg for, at kriterierne opfyldes, kan dette materiale stamme fra ansøgeren og/eller dennes leverandør.

Prøvning skal så vidt muligt udføres af laboratorier, som opfylder de generelle krav i den europæiske standard EN ISO 17025 ( 2 ) eller en tilsvarende standard.

Der kan eventuelt anvendes andre prøvningsmetoder end dem, der er anført for de enkelte kriterier, hvis det ansvarlige organ, der skal vurdere ansøgningen, accepterer dem som ligeværdige.

Det er en forudsætning, at produktet opfylder alle lovkrav i det land (de lande), hvor det påtænkes markedsført. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder dette krav.

Kriterium 1. Vandforbrug og dermed forbundne energibesparelser

a) Maksimal vandgennemstrømning

Sanitetsarmaturers maksimale vandgennemstrømning må — uafhængigt af vandtryk — ikke overstige værdierne i tabel 1.







Tabel 1 Maksimal vandgennemstrømning for »sanitetsarmaturer« Produktundergruppe Vandgennemstrømning [l/min] Køkkenvandhaner uden vandsparer 6,0 med vandsparer (1) 8,0 Håndvaskvandhaner uden vandsparer 6,0 med vandsparer (1) 8,0 Brusehoveder og brusere (2) 8,0 (1) Vandspareren skal give mulighed for, at der kan indstilles en standardvandgennemstrømning (vandspareindstilling) på 6 l/min. Den maksimale vandgennemstrømning må ikke overstige 8 l/min. (2) Brusehoveder og brusere med flere sprayindstillinger skal opfylde kravet for indstillingen med den største vandgennemstrømning.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet, og anføre den maksimale vandgennemstrømning (l/min) for det produkt, som der ønskes et EU-miljømærke for, samt resultaterne af de prøvninger, der er gennemført i henhold til prøvningsprocedurerne i de respektive EN-standarder for den pågældende type produkt (jf. tabel 2). Prøvningen gennemføres for tryk på henholdsvis 1,5, 3,0 og 4,5 bar (± 0,2 bar) for produkter, der hævdes at være egnede til højtryksinstallationer (normalt 1,0-5,0 bar), og for tryk på henholdsvis 0,2, 0,3 og 0,5 bar (± 0,02 bar) for produkter, der hævdes at være egnede til lavtryksinstallationer (normalt 0,1-0,5 bar). Gennemsnitsværdien for de tre målinger må ikke overstige de maksimale vandgennemstrømningsværdier i tabel 1. For søjlevandhaner og køkkenvandhaner med separat kold/varmhane er gennemstrømningen lig med summen af de to vandstrømme, dvs. den samlede vandtilførsel til hånd- eller køkkenvasken af varmt og koldt vand. Herudover skal der for produkter, som kan anvende en spareindstilling (dvs. en vandsparer), forelægges en beskrivelse af den pågældende anordning (dvs. dens vigtigste tekniske parametre og instruktioner vedrørende montering, indstilling og brug).







Tabel 2 EN-standarder vedrørende produktgruppen »sanitetsarmaturer« Nummer Titel EN 200 Sanitetsarmaturer — Aftapnings- og blandingsventiler til type 1- og type 2-vandforsyningssystemer — Generelle tekniske specifikationer EN 816 Sanitetsarmaturer. Selvlukkende ventil. Trykklasse PN 10 EN 817 Sanitetsarmaturer — Etgrebsblandingsarmaturer (PN 10) — Generelle tekniske specifikationer EN 1111 Sanitetsarmaturer. Termostatiske blandingsventiler (PN 10). Generelle tekniske specifikationer EN 1112 Sanitetsarmaturer — Brusere til sanitetsarmaturer til type 1- og type 2-vandforsyningssystemer — Generel teknisk specifikation EN 1286 Sanitetsarmaturer — Mekaniske lavtryksblandingsventiler — Generel teknisk specifikation EN 1287 Sanitetsarmaturer — Termostatiske lavtryksblandingsventiler — Generelle tekniske specifikationer EN 15091 Sanitetsarmaturer — Sanitetsarmaturer med elektronisk åbne-lukke-funktion EN 248 Sanitetsarmaturer — Generelle krav til elektrolytisk pålagte belægninger af nikkel-chrom EN60335-1 Elektriske apparater til husholdningsbrug o.l. EN60335-2-35 Elektriske apparater til husholdningsbrug o.l. — Sikkerhed — Særlige bestemmelser for gennemstrømningsvandvarmere

b) Mindste maksimale vandgennemstrømning

Sanitetsarmaturers mindste maksimale vandgennemstrømning må — uafhængigt af vandtryk — ikke være mindre end værdierne i tabel 3.







Tabel 3 Mindste maksimale vandgennemstrømning for »sanitetsarmaturer« Produktundergruppe Vandgennemstrømning [l/min] Køkkenvandhaner 2,0 Håndvaskvandhaner 2,0 Brusere og brusehoveder 4,5 Elektriske brusere og lavtryksbrusere (1) 3,0 (1) Produkter, der markedsføres som egnede til lavtryksinstallationer, som typisk fungerer med et tryk på 0,1 til 0,5 bar.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet, og anføre den mindste maksimale vandgennemstrømning (l/min) for det produkt, som der ønskes et EU-miljømærke for, samt resultaterne af de prøvninger, der er gennemført i henhold til prøvningsprocedurerne i de respektive EN-standarder for den pågældende type produkt (jf. tabel 2). Prøvningen gennemføres for tryk på henholdsvis 1,5, 3,0 og 4,5 bar (± 0,2 bar) for produkter, der hævdes at være egnede til højtryksinstallationer (normalt 1,0-5,0 bar), og for tryk på henholdsvis 0,2, 0,3 og 0,5 bar (± 0,02 bar) for produkter, der hævdes at være egnede til lavtryksinstallationer (normalt 0,1-0,5 bar). Gennemsnitsværdien for de tre målinger må ikke ligge under vandgennemstrømningsværdierne i tabel 3. For søjlevandhaner og køkkenvandhaner med separat kold/varmhane er gennemstrømningen lig med summen af de to vandstrømme, dvs. den samlede vandtilførsel til hånd- eller køkkenvasken af varmt og koldt vand.

c) Temperaturstyring

Sanitetsarmaturer skal være udstyret med en avanceret anordning eller teknisk løsning, som giver slutbrugeren mulighed for at regulere temperatur og/eller varmt vand, f.eks. ved at begrænse temperaturen eller tilførslen af varmt vand eller ved termostatregulering.

Løsningen skal være udformet således, at brugeren har nøjagtig kontrol over temperaturen på det vand, der kommer ud af vandhanen eller bruseren, uanset hvilket varmesystem de er forbundet til. Mulige løsninger kan være en varmtvandsspærre, koldtvandstilførsel ved håndtag/greb i midterstilling og/eller en termostatisk blandingsventil.

Sanitetsarmaturer, som er beregnet til at fungere med en vandforsyning, som allerede er temperaturreguleret, og brusehoveder er fritaget fra at opfylde dette kriterium.

Vurdering og verifikation: I den ansøgning, der indgives til det kompetente organ, skal ansøgeren afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet og forelægge dokumentation, som beskriver teknologien eller anordningen, der anvendes i produktet. Hvis vandforsyningen allerede er temperaturreguleret, skal ansøgeren forklare den specifikke tekniske egenskab, der gør sanitetsarmaturet egnet til at blive brugt sammen med det pågældende system.

d) Tidsstyring

Dette kriterium gælder for sanitetsarmaturer, som sælges eller markedsføres sammen med tidsstyringsanordninger (dvs. anordninger, som standser vandet efter en vis tid, hvor ingen bruger det, f.eks. sensorer, som standser vandstrømmen, når en bruger bevæger sig uden for sensorens rækkevidde, eller efter et forud fastsat stykke tid, f.eks. tidsbegrænsere, som standser vandstrømmen, når den maksimalt fastsatte løbetid er nået).

For sanitetsarmaturer med tidsbegrænsere bør den forud fastsatte løbetid ikke overstige 15 sekunder for vandhaner og 35 sekunder for brusere. Produktet skal dog være udformet således, at den, der installerer det, kan justere løbetiden i overensstemmelse med produktets tilsigtede anvendelse.

For sanitetsarmaturer med en sensor må sluk-forsinkelsen ikke overstige 1 sekund for vandhaner og 3 sekunder for brusere. Derudover skal sanitetsarmaturer med en sensor have et indbygget »sikkerhedsvandstop« med en forud fastsat sluk-tid på højst 2 minutter for at forhindre ulykker eller en vedvarende vandstrøm fra vandhaner eller brusere, når disse ikke er i brug.

Vurdering og verifikation: Produktet eller systemet prøves inden for det fastsatte trykinterval (3,0 bar (± 0,2 bar) for højtryksventiler eller 0,5 bar (± 0,02 bar) for lavtryksventiler) for at kontrollere, at tidsstyringen slukker inden for en 10 % tolerance i forhold til ansøgerens angivelser. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet og skal — som led i ansøgningen — over for det kompetente organ angive, hvilken type løsning der er brugt inden for produktets tekniske parametre (en forudindstillet løbetid for vandet, hvis der er tale om tidsbegrænsere, eller sluk-forsinkelse efter brug, hvis der er tale om sensorer), og forelægge resultaterne af prøvninger gennemført i henhold til standard EN 15091 for sanitetsarmaturer med elektroniske åbne-lukke-funktioner eller EN 816 for selvlukkende ventiler.

Kriterium 2. Materialer i kontakt med drikkevand

Kemiske og hygiejniske egenskaber for materialer i kontakt med drikkevand

Materialer, der indgår i produkter, som kommer i kontakt med drikkevand, eller forureninger i forbindelse med sådanne materialer, må til vand beregnet til drikkevand ikke afgive nogen sammensætninger i større koncentrationer end nødvendigt for deres formål og må hverken direkte eller indirekte forringe sundhedsbeskyttelsen ( 3 ). De må ikke forårsage nogen forringelse af drikkevandskvaliteten for så vidt angår udseende, lugt eller smag. Inden for de anbefalede grænser for korrekt drift (dvs. brugsvilkår som fastsat i de respektive EN-standarder i tabel 2) må materialerne ikke forandre sig på nogen måde, der forringer produktets præstationer. Materialer, som ikke har tilstrækkelig rustbeskyttelse, skal beskyttes på en sådan måde, at de ikke udgør nogen sundhedsfare.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet og forelægge relevant dokumentation eller prøveresultater, jf. nedenstående:

Metalliske materialer i kontakt med drikkevand i sanitetsarmaturer skal være opført i positivlisten »Godkendte metalliske materialer for produkter i kontakt med drikkevand« i tillægget. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder dette krav. Hvis de metalliske materialer ikke er opført på positivlisten, forelægges resultaterne af prøver gennemført i henhold til proceduren for »Optagelse af materialer på listen over materialesammensætninger for en materialekategori« i tillægget og under anvendelse af standard EN 15664-1. Hvis der findes obligatoriske nationale forskrifter i den medlemsstat, hvor produktet markedsføres, kan der i stedet forelægges et godkendelsescertifikat for de metalliske materialer og/eller produkter udstedt af de nationale myndigheder eller de ansvarlige laboratorier.

Organiske materialer i kontakt med drikkevand prøves i henhold til de respektive krav i den medlemsstat, hvor produktet skal markedsføres. Der forelægges et certifikat eller i givet fald prøveresultater fra de nationale myndigheder eller de ansvarlige laboratorier.

Herudover forelægges, hvis det kræves i henhold til de nationale forskrifter eller medlemsstaten, hvor produktet markedsføres, prøveresultater vedrørende fremme af mikrobiel vækst og vurderinger af vandets lugt og smag.

Kriterium 3. Stoffer og blandinger, der er forbudt eller kun må bruges i begrænset omfang

a) Farlige stoffer og blandinger

Ifølge artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 66/2010 om EU-miljømærket må hverken produktet eller nogen artikel ( 4 ) af det indeholde stoffer, der opfylder kriterierne for klassificering med nedenstående fare- eller risikosætninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 ( 5 ) eller Rådets direktiv 67/548/EØF ( 6 ), og det må heller ikke indeholde stoffer, som der er henvist til i artikel 57 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 ( 7 ). Nedenstående risikosætninger anvendes i almindelighed om stoffer. Hvis oplysninger om stoffer ikke er tilgængelige, gælder klassificeringsreglerne for blandinger.







Liste over faresætninger Faresætning (1) Risikosætning (2) H300 Livsfarlig ved indtagelse R28 H301 Giftig ved indtagelse R25 H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene R65 H310 Livsfarlig ved hudkontakt R27 H311 Giftig ved hudkontakt R24 H330 Livsfarlig ved indånding R23/26 H331 Giftig ved indånding R23 H340 Kan forårsage genetiske defekter R46 H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter R68 H350 Kan fremkalde kræft R45 H350i Kan fremkalde kræft ved indånding R49 H351 Mistænkt for at fremkalde kræft R40 H360F Kan skade forplantningsevnen R60 H360D Kan skade det ufødte barn R61 H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn R60/61/60-61 H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkes for at skade det ufødte barn R60/63 H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkes for at skade forplantningsevnen R61/62 H361f Mistænkes for at skade forplantningsevnen R62 H361d Mistænkes for at skade det ufødte barn R63 H361fd Mistænkes for at skade forplantningsevnen. Mistænkes for at skade det ufødte barn R62-63 H362 Kan skade børn, der ammes R64 H370 Forårsager organskader R39/23/24/25/26/27/28 H371 Kan forårsage organskader R68/20/21/22 H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering R48/25/24/23 H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering R48/20/21/22 H400 Meget giftig for vandlevende organismer R50 H410 Meget giftig med langvarige virkninger for vandlevende organismer R50-53 H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger R51-53 H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger R52-53 H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer R53 EUH059 Farlig for ozonlaget R59 EUH029 Udvikler giftig gas ved kontakt med vand R29 EUH031 Udvikler giftig gas ved kontakt med syre R31 EUH032 Udvikler meget giftig gas ved kontakt med syre R32 EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene R39-41 (1) Forordning (EF) nr. 1272/2008. (2) Direktiv 67/548/EØF med tilpasninger til REACH jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/121/EF (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF (4), som ændret. (3) EUT L 396 af 30.12.2006, s. 853. (4) EFT L 200 af 30.7.1999, s. 1.

Ovenstående krav gælder ikke for stoffer eller blandinger, hvis egenskaber ændres af forarbejdning på en sådan måde, at den tidligere identificerede fare ikke længere er til stede (f.eks. således, at de ikke længere er biotilgængelige, eller ved at de undergår en kemisk forandring).

Koncentrationsgrænserne for stoffer eller blandinger, som kan tildeles eller er tildelt ovennævnte faresætninger eller risikosætninger, og som opfylder kriterierne for klassifikation i fareklasserne eller -kategorierne, og for stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra a), b) eller c), i forordning (EF) nr. 1907/2006, må ikke overskride de generiske eller specifikke koncentrationsgrænser, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 1272/2008. Er der fastsat specifikke koncentrationsgrænser, går disse forud for de generiske koncentrationsgrænser.

Koncentrationsgrænserne for stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra d), e) eller f), i forordning (EF) nr. 1907/2006, må ikke overskride 0,1 vægtprocent.

Det endelige produkt må ikke være mærket med ovenstående faresætninger.

Følgende stoffer/komponenter er specifikt fritaget fra dette krav:







Nikkel i alle typer rustfrit stål Alle fare- og risikosætninger Artikler og homogene dele af sanitetsarmaturer i kontakt med drikkevand, som er fremstillet af legeringer, og som er omfattet af artikel 23, litra d), i forordning 1272/2008, er opført i del B af »Godkendte metalliske materialer for produkter i kontakt med drikkevand — Fælles tilgang« eller opfylder kravene for at blive optaget på denne liste, jf. tillægget. Alle fare- og risikosætninger Nikkel i overfladebelægning, hvis afgivelsen af nikkel fra nikkellag eller en belægning, som indeholder nikkel, på produkters indre overflader, der er beregnet til at komme i kontakt med drikkevand, og prøvet i henhold til standard (1) EN 16058 (2), ikke overstiger 10 μg/l. Alle fare- og risikosætninger Elektroniske komponenter i sanitetsarmaturer, som opfylder kravene i direktiv 2011/65/EU (3). Alle fare- og risikosætninger (1) EN 16058 Metalliske materialers indvirkning på vand anvendt som drikkevand — Dynamisk rig-test til bedømmelse af overfladebelægninger med nikkellag — Langtidsprøvningsmetode. (2) Hvis der i den medlemsstat, hvor produktet skal markedsføres, findes nationale krav eller en prøvningsprocedure for afgivelsen af nikkel fra belægninger, kan der for at påvise opfyldelsen af dette krav i stedet forelægges dokumentation for, at de nationale krav er overholdt. (3) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2011/65/EF af 8. juni 2011 om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr.

Vurdering og verifikation: For hver artikel eller homogen del skal ansøgeren forelægge en erklæring om, at dette kriterium er opfyldt, sammen med tilhørende dokumentation, f.eks. erklæringer fra leverandøren om, at ingen af stofferne eller materialerne er klassificeret i nogen af de fareklasser, der er forbundet med de faresætninger, som er anført i ovenstående liste i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1272/2008, for så vidt som dette kan fastslås, som minimum ud fra de oplysninger, der opfylder kravene i bilag VII til forordning (EF) nr. 1907/2006. Denne erklæring skal underbygges af et resumé af de relevante kendetegn, der er forbundet med faresætningerne i ovennævnte liste, i en detaljeringsgrad som fastsat i punkt 10, 11 og 12 i bilag II til forordning (EF) nr. 1907/2006 (Krav til udarbejdelse af sikkerhedsdatablade).

Oplysninger om stoffers iboende egenskaber kan fremskaffes på anden måde end ved forsøg, for eksempel ved hjælp af alternative metoder som in vitro-metoder, ved hjælp af modeller for kvantitative struktur-aktivitets-relationer eller ved hjælp af kategorisering af stoffer og analogislutninger (»read-across«) i overensstemmelse med bilag XI til forordning (EF) nr. 1907/2006. Der tilskyndes på det kraftigste til, at relevante data stilles til rådighed for andre.

De forelagte oplysninger skal vedrøre de former eller fysiske tilstande, hvori stoffet eller blandingerne forekommer i det endelige produkt.

For stoffer, der er opført i bilag IV og V til forordning (EF) nr. 1907/2006, og som er undtaget fra registreringspligten henhold til samme forordnings artikel 2, stk. 7, litra a) og b), er en erklæring herom tilstrækkelig til at opfylde ovennævnte krav.

b) Stoffer, der er listeført i henhold til artikel 59, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006.

Der gøres ingen undtagelser fra forbuddet i artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 66/2010, for så vidt angår stoffer, der er udpeget som særlig problematiske (Substances of very high concern) og opført på den liste, der er omhandlet i artikel 59 i forordning (EF) nr. 1907/2006, og som findes i blandinger, i en artikel eller i nogen homogen del af en kompleks artikel i koncentrationer på over 0,1 %. Specifikke koncentrationsgrænser fastsat i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 1272/2008 finder anvendelse i tilfælde, hvor koncentrationen er under 0,1 %.

Vurdering og verifikation: Listen over stoffer, der er identificeret som særligt problematiske og opført på kandidatlisten i overensstemmelse med artikel 59 i forordning (EF) nr. 1907/2006, findes på Det Europæiske Kemikalieagenturs websted ( 8 ).

Der skal henvises til listen på ansøgningsdatoen. Ansøgeren skal for stoffer og blandinger forelægge en erklæring om, at kriteriet er overholdt sammen med tilhørende dokumentation såsom leverandørerklæringer underskrevet af materialeleverandørerne og kopier af relevante sikkerhedsdatablade for stoffer og blandinger i overensstemmelse med bilag II til forordning (EF) nr. 1907/2006. Koncentrationsgrænserne for stoffer og blandinger skal specificeres i sikkerhedsdatabladene i overensstemmelse med artikel 31 i forordning (EF) nr. 1907/2006.

Kriterium 4. Produktkvalitet og -levetid

a) Generelle krav

Produktet skal overholde de generelle krav i de respektive EN-standarder, der er opført i tabel 2, eller de tilsvarende obligatoriske nationale lovforskrifter. Kravet vedrørende vandgennemstrømning er undtaget fra dette kriterium.

Eventuel rengøring af produktelementerne, som kan være nødvendig ved normal brug, skal kunne foretages ved brug af enkle værktøjer eller midler.

b) Eksponerede overfladers tilstand og kvaliteten af nikkel-chrom-belægninger

Et sanitetsarmatur, som har en nikkel-chrom-belægning (uanset substratmaterialets art), skal opfylde kravene i EN-standard 248.

c) Reparationsmuligheder og adgang til reservedele

Produktet skal være udformet således, at dets udskiftelige dele nemt kan skiftes af slutbrugeren eller i givet fald en professionel servicetekniker. Oplysninger om, hvilke elementer, der kan udskiftes, skal være klart angivet i produktdatabladet. Ansøgeren skal også give klare instruktioner, som gør slutbrugeren eller i givet fald en uddannet tekniker i stand til at foretage simple reparationer.

Ansøgeren skal endvidere sikre, at der er reservedele til rådighed mindst syv år fra produktionsophør.

d) Garanti

Ansøgeren giver en garanti på reparation og udskiftning på mindst 4 år.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet overholder kravene og skal som led i ansøgningen forelægge det kompetente organ prøver på produktdatablade og garantibetingelser.

I forbindelse med litra a) og b) skal ansøgeren som led i ansøgningen endvidere forelægge det kompetente organ resultaterne af prøvninger gennemført i overensstemmelse med standarderne i tabel 2 for så vidt angår litra a) og EN-standard 248 for så vidt angår litra b).

Kriterium 5. Emballage

Emballage skal opfylde følgende krav:

a) Alle emballagedele skal let kunne adskilles manuelt i individuelle materialetyper for at lette genvinding.

b) Anvendt papemballage skal bestå af mindst 80 % genvundne materialer.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet og stille emballageprøver til rådighed for det kompetente organ som led i ansøgningen.

Kriterium 6. Brugeroplysninger

Produktet skal leveres med relevant forbrugeroplysning, som giver passende vejledning om produktets korrekte og miljøvenlige brug samt dets vedligeholdelse. Følgende oplysninger skal forefindes trykt (på emballagen og/eller i den dokumentation, der følger med produktet) og/eller i elektronisk format:

a) oplysning om, at den vigtigste miljøpåvirkning vedrører produktets brugsfase, dvs. forbruget af vand og den dertil hørende energi til opvarmning af vand, og vejledning om, hvordan en rationel anvendelse af produktet kan mindske miljøpåvirkningen

b) oplysning om, at produktet er tildelt EU's miljømærke, en kort, men præcis forklaring af, hvad dette betyder, samt de almindelige oplysninger, som gives ved siden af logoet.

c) den maksimale vandgennemstrømning i l/min (prøvning som anført i kriterium 1, litra a))

d) monteringsvejledning, herunder oplysning om de specifikke driftstryk, som produktet er egnet til

e) råd vedrørende henstående vand og en tilsvarende advarsel mod at drikke vandhanevand efter en længere henstandsperiode (gældende for vandhaner), f.eks. »For at undgå spild af drikkevand, kan henstående vand (f.eks. om morgenen eller efter ferier) anvendes til toiletskyl, brusebad eller havevanding)«.

f) anbefalinger vedrørende korrekt brug og vedligeholdelse (herunder rengøring og afkalkning) af produktet, som nævner alle relevante instruktioner, herunder navnlig: i) vejledning om vedligehold og anvendelse af produkter ii) oplysninger om, hvilke dele der kan udskiftes iii) instruktioner om udskiftning af pakninger, hvis vandhanerne drypper iv) vejledning om rengøring af sanitetsarmaturer med egnede materialer, så der ikke sker skade på deres indvendige og udvendige overflader. v) råd om jævnlig og korrekt servicering af beluftere.

For sanitetsarmaturer (undtagen brusehoveder), som ikke er udstyret med en tidsbegrænser, skal følgende tekst være klart synlig på produktemballagen:

»Dette EU-miljømærkeprodukt er beregnet til husholdningsbrug. Det er ikke beregnet til gentagen og hyppig brug i et ikke-husholdningsmiljø (f.eks. offentlige faciliteter i skoler, kontorbygninger, hospitaler, svømmebade)«.

For sanitetsarmaturer, som er udstyret med en tidsbegrænser, skal følgende tekst være klart synlig på produktemballagen:

»Dette EU-miljømærkeprodukt er især beregnet til gentagen og hyppig brug i et ikke-husholdningsmiljø (f.eks. offentlige faciliteter i skoler, kontorbygninger, hospitaler, svømmebade)«.

For »vandsparebrusere« bør det på databladet anføres, at man skal kontrollere egnetheden til brug sammen med en elektrisk bruser, f.eks. »Kontroller at denne vandsparebruser er egnet til brug sammen med Deres nuværende brusesystem, hvis de agter at bruge den sammen med en elektrisk bruser«.

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder kravet og som led i ansøgningen stille en eller flere prøver på brugeroplysninger til rådighed for det kompetente organ og/eller oplyse om et link til den af producentens websider, hvor disse oplysninger findes.

Kriterium 7. Oplysninger på EU-miljømærket

Det valgfrie mærke med tekstrubrik skal indeholde følgende tekst:

— Forbedret vandspareevne

— Større energibesparelsespotentiale

— Med dette certificerede produkt sparer De vand, energi og penge.

Retningslinjerne for brugen af det valgfrie mærke med tekstrubrikken foreligger i »Guidelines for use of the EU Ecolabel logo« på webstedet:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/pdf/logo%20guidelines.pdf

Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal indlevere en prøve på mærket og en erklæring om, at dette kriterium er opfyldt.









Tillæg

De følgende oplysninger bygger på rapporten »ACCEPTANCE OF METALLIC MATERIALS USED FOR PRODUCTS IN CONTACT WITH DRINKING WATER« (Godkendte metalliske materialer for produkter i kontakt med drikkevand) — Fælles tilgang. Del A — Procedure for godkendelse og Del B — Fælles liste over materialesammensætninger, som findes på netstedet http://www.umweltbundesamt.de/wasser-e/themen/trinkwasser/4ms-initiative.htm.

Uddrag 1 af rapporten om godkendte metalliske materialer for produkter i kontakt med drikkevand — Fælles tilgang. Del A — Procedure for godkendelse (rapportens afsnit 2).

1. Godkendelse af metalliske materialer til optagelse på listen over materialesammensætninger

Metalliske materialer, som anvendes til produkter i kontakt med drikkevand (PDW), skal være opført på listen over materialesammensætninger.

1.1. Procedure for optagelse af materialer på listen over materialesammensætninger

Hovedansvaret for vurderingen af materialer påhviler fortsat det enkelte land, som kan benytte sig af egne etablerede processer og sagkyndige. Fortolkningen af prøveresultater og anvendelsen af de godkendelseskriterier, der er anført i det følgende, er dog en kompleks proces. Derfor bør et ekspertudvalg komme med rådgivning i beslutningsforløbet.

Ekspertudvalget bør besidde følgende ekspertise:

— Kompetence inden for korrosion og afgivelse af metaller

— Kompetence inden for toksikologi og evaluering af drikkevandskvalitet i relation til menneskers sundhed

— Kendskab til, hvordan metalliske materialer og produkter anvendes i drikkevandsbehandling og -forsyning

Gruppen af 4 medlemsstater er enedes om en fælles procedure for godkendelse af materialer til optagelse på en fælles liste over materialesammensætninger. Denne procedure er beskrevet i dette dokuments del B.

1.2. Opbygningen af listen over materialesammensætninger

Listen over materialesammensætninger omfatter forskellige kategorier af metalliske materialer.

En kategori er defineret som:

en gruppe materialer, der har samme egenskaber for så vidt angår anvendelsesområde, opførsel i kontakt med drikkevand og begrænsninger hvad angår vandsammensætning og/eller overfladeareal.

Listen over materialesammensætninger angiver materialesammensætningsintervallet for kategorierne.

Hver kategori har et referencemateriale.

Et referencemateriale er defineret som:

et materiale, som tilhører en kategori, for hvilken egenskaberne ved afgivelsen af metal til drikkevand er kendte og reproducerbare, hvis sammensætning er strengt kontrolleret, og hvor de kritiske elementer ligger på eller nær den øvre godkendelsesgrænse. Der skal tages højde for de mulige virkninger af visse bestanddeles evne til at bremse metalafgivelsen.

Under hver kategori er der anført kommercielt tilgængelige metalliske materialer, som er godkendt til brug i produkter i kontakt med drikkevand. Materialerne må kun anvendes til visse produkter på grund af begrænsninger for så vidt angår overfladeareal (tabel 1).







Tabel 1 Produktgrupper for metalliske materialer Produktgruppe Eksempler på produkter eller dele af produkter Forventet kontaktflade »a« A Rør i bygningsinstallationer Rør uden coating i vandforsyningssystemer 100 % B Fittings Tilbehør Dele af pumper i bygningsinstallationer Dele af ventiler i bygningsinstallationer 10 % C Bevægelige dele i vandmålere Dele af pumper i vandforsyningssystemer Dele af ventiler i vandforsyningssystemer 1 %

— Produktgruppe A: op til 100 % kontaktflade

Til rør i bygningsinstallationer kan det samme materiale anvendes til alle diametre. Et enkelt materiale kan udgøre næsten 100 % af den overflade, der er i kontakt med vand, f.eks. kobber, galvaniseret stål eller rustfrit stål. Evalueringen af betingelserne for sikker brug skal gå ud fra den størst mulige procentdel. Godkendelsen af en sammensætning til brug i rør indebærer godkendelse til alle anvendelser (f.eks. fittings, komponenter osv.).

Denne gruppe omfatter også metalliske rør uden coating i vandforsyningssystemer og vandbehandlingsprocesser.

— Produktgruppe B: op til 10 % kontaktflade

Fittings eller tilbehør kan være fremstillet af ét materiale i hele bygningen eller af lidt forskellige materialer. De hyppigst forekommende er lavet af kobberlegeringer, som indeholder bly. Der er behov for at begrænse den samlede kontaktflade for produkter fremstillet af disse legeringer, fordi de potentielt kan afgive bly til vandet. Ved vurderingen af materialerne til disse produkter antages en kontaktflade med vand på 10 %.

Denne gruppe omfatter også de metalliske dele af pumper og ventiler, som anvendes i bygningsinstallationer.

— Produktgruppe C: mindre end 1 % kontaktflade

Det kan af tekniske grunde være nødvendigt at fremstille små dele af materialesammensætninger, der ikke er godkendt til produktgruppe B, fittings og tilbehør. Andre materialesammensætninger med større afgivelse kan godkendes i sådanne anordninger, såfremt deres brug ikke øger den samlede forurening af drikkevandet væsentligt. Brugen af sådanne materialesammensætninger bør begrænses til dele, hvis kontaktflade med drikkevand ikke overstiger 1 %; det kan f.eks. være en vandmåler, hvor selve vandmålerhuset er udført i en materialesammensætning, der er godkendt for produktgruppe B, men som har en bevægelig del, der er udført i en materialesammensætning, som er opført på listen for produktgruppe C.

Denne gruppe omfatter også de metalliske dele af pumper og ventiler, som anvendes i vandforsyningssystemer og vandbehandlingsprocesser.

1.3. Data, som kræves til vurderingen

Godkendelse af metalliske materialer baseres på resultaterne af længerevarende rig-test, jf. EN 15664-1. Den korteste testperiode er seks måneder, som kan forlænges. Yderligere krav til test i henhold til EN 15664-1 er beskrevet i afsnit 1.4 og 1.5.

Godkendelsen af et referencemateriale for en kategori kræver godkendelse af resultaterne af testen i henhold EN 15664-1 udført med forskellige vandtyper (se EN 15664-2), som repræsenterer den normale sammensætningsvariation af drikkevandet i EU.

For at tilføje et materiale til en kategori kræves en sammenligningstest med referencematerialet under anvendelse af EN 15664-1. Til sammenligningstesten er det nok at anvende lokalt drikkevand, forudsat at vandet er tilstrækkeligt korroderende (jf. EN 15664-2).

Følgende informationer forelægges:

— Testrapporter i henhold til EN 15664-1

— Testrapporter om sammensætningen af testemnet

— For hver materialesammensætning oplysninger om grænserne for de vigtigste legeringsbestanddele og den højst tilladte andel af urenheder. Disse grænser vil være strengere for referencematerialer end for kommercielle legeringer

— Gældende europæiske standarder for materialet

— Materialets egenskaber

— Produkter, der skal fremstilles af materialet og deres anvendelse (a-faktor)

— Fremstillingsprocessen

— Andre oplysninger, som anses for passende til støtte for vurderingen

1.4. Specifikation af testemner

Med henblik på test af et materiale i henhold til EN 15664-1 skal testemnet have en bestemt sammensætning.

Alle grundstoffer, som udgør mere end 0,02 %, kan være relevante og skal angives i sammensætningen af det materiale, der skal opføres på listen. For urenheder, der udgør mindre end 0,02 %, er det producenten af legeringen/materialet, der skal garantere, at der ikke sker nogen afgivelse, som potentielt kan have sundhedsskadelige virkninger.

Sammensætningen af testemnerne skal være som følger:

1.4.1. Referencematerialer

De testemner, der afleveres med sigte på at teste et nyt referencemateriale, og de testemner, der anvendes som referencematerialer ved sammenligningstest, skal opfylde følgende krav:

— Bestanddele og urenheder skal ligge inden for de oplyste intervaller.

Bemærk: Sammensætningen af referencematerialet bør godkendes, før der testes. Sammensætningsintervallet bør være meget snævert, og referencematerialet bør have de dårligst mulige egenskaber for så vidt angår metalafgivelse for den pågældende kategori.

1.4.2. Kandidatmaterialer til sammenligningstest

For kandidatmaterialerne skal sammensætningsintervallet og de tilladte urenheder defineres. Sammenligningstest kan foretages, hvis kandidatmaterialets definerede sammensætningsinterval stemmer overens med definitionen af en eksisterende kategori af materialer.

Sammensætningen af testemner skal være mere begrænset end materialets definerede sammensætningsinterval. På grundlag af kendskabet til kobberlegeringer skal sammensætningen af testemner opfylde følgende krav:

Bestanddele: — Bestanddelene Cu og Zn skal ligge inden for de oplyste intervaller. — As som bestanddel skal være større end 66 % af det oplyste interval. (f.eks. hvis det oplyste interval er ≤ 0,15 %, så er 66 % af intervallet (0,15 %) lig med 0,10 %; og grundstofindholdet bør derfor udgøre 0,10–0,15 %.) — Al, Si og P skal udgøre mindre end 50 % af det oplyste interval — For alle andre bestanddele skal indholdet være større end 80 % af det oplyste interval (f.eks. hvis det oplyste interval er 1,6-2,2 %, så er 80 % af intervallet (0,6 %) lig med 0,48 %; grundstofindholdet bør derfor udgøre mere end 2,08 %).

Urenheder: — Urenheder, der skal analyseres i kontaktvandet (se afsnit 1.5), skal udgøre mere end 60 % af det oplyste maksimale indhold

For andre legeringer uden kobber kan der gælde andre krav.

1.5. Vandanalyse

Testes et nyt referencemateriale, skal kontaktvandet i henhold til EN 15664-1 analyseres for alle grundstoffer, som udgør mere end 0,02 % i sammensætningen af det oplyste materiale, med undtagelse af:

— Sn, Si og P, hvis de forefindes som bestanddele

— Fe, Sn, Mn, Al, Si og P, hvis de forefindes som urenheder i legeringen

I forbindelse med sammenligningstest kan analysen af kontaktvandet være begrænset til bestemte elementer, der er anført for hver kategori i listen over materialesammensætninger.

1.6. Godkendelseskriterier

I tabel 2 foreslås de acceptable bidrag fra metalliske produkter i kontakt med drikkevand (PDW) til de samlede metalkoncentrationer ved forbrugerens aftapningshane. De bygger på grænseværdierne for kemiske værdier og indikatorværdier i drikkevandsdirektivet. De acceptable bidrag er afledt ved at anvende følgende principper:

— 90 % for grundstoffer, for hvilke metalliske PDW udgør den eneste større forureningskilde

— 50 % for grundstoffer, for hvilke der kan være andre forureningskilder

For andre parametre, som ikke er anført i drikkevandsdirektivet, er følgende kriterier anvendt:

— Zink: dette grundstof er ikke giftigt i de koncentrationer, der optræder i vandforsyningssystemer, hvor der er anvendt galvaniserede stålrør. Zink kan dog give anledning til klager vedrørende vandets smag og udseende. Den foreslåede referenceværdi er fastsat således, at zink ikke mindsker vandets æstetiske fremtoning (WHO, 2004).

— Tin, bismut, molybdæn, titan: disse referenceværdier er baseret på midlertidige værdier anbefalet af en toksikologisagkyndig (Fawell, 2003).

— Andre metaller: der indhentes rådgivning hos toksikologisagkyndige om passende referenceværdier efter behov

Med sigte på at give mulighed for udvikling af naturlige beskyttende belægninger, foreslås at testproceduren simulerer en indkøringsperiode på tre måneder, hvor en lille afvigelse fra referencekoncentrationen tillades.







Tabel 2 Acceptable bidrag og referencekoncentrationer i forbindelse med godkendelse af metalliske produkter i kontakt med drikkevand Parameter Acceptabelt bidrag fra metalliske PDW Parameterværdi i drikkevandsdirektivet eller foreslået referenceværdi i drikkevandsdirektivet (μg/l) Referencekoncentration »RC« ifm. godkendelse (μg/l) Del B: Kemiske parametre Antimon 50 % 5 2,5 Arsen 50 % 10 5 Chrom 50 % 50 25 Cadmium 50 % 5 2,5 Kobber 90 % 2 000 1 800 Bly 50 % 10 5 Nikkel 50 % 20 10 Selen 50 % 10 5 Del C: Indikatorparametre Aluminium 50 % 200 100 Jern 50 % 200 100 Mangan 50 % 50 25 Andre: ikke i drikkevandsdirektivet Bismut 90 % 10 9 Molybdæn 50 % 20 10 Tin 50 % 6 000 3 000 Titan 50 % 15 7,5 Zink 90 % 3 000 2 700

1.7. Tilføjelse af et referencemateriale til en kategori eller tilføjelse af et materiale, som ikke hører under en opført kategori

Tilføjelsen eller ændringen af et legeringsgrundstofs interval kan flytte en legering uden for en kategori, og det kan have en væsentlig virkning på materialets metalafgivelsesegenskaber. I så tilfælde og for en legering, der er repræsentativ for en kategori (referencemateriale) forelægges følgende oplysninger.

— De oplysninger, der er anført i afsnit 1.3

— Hvis en foreslået ny sammensætning ikke svarer til en listeført kategori af materialer, forelægges de fuldstændige resultater fra rig-test af rør i henhold til EN15664-1, hvorved der anvendes mindst tre forskellige drikkevandstyper som defineret i EN15664-2.

1.7.1. Godkendelse af et referencemateriale

Til vurderingen af rig-testresultater (i henhold til EN 15664-1) anvendes det aritmetiske gennemsnit af koncentrationerne for et ækvivalent rør MEPn(T).

For alle driftsperioder (T) beregnes et gennemsnit af MEPn(T) for de tre testlinjer i en rig: MEPa(T).

Materialet kan godkendes for en produktgruppe med den skønnede kontaktflade a (se tabel 1), hvis følgende kriterier:

(I) MEPa(T) * a ≤ RC for T = 16, 21 og 26 uger

(II) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T) for {Tb, T} = {12, 16}, {16, 21} og {21, 26} uger

er overholdt for alle testede drikkevandstyper.

Testen kan forlænges op til 1 år, hvis kriterium II ikke er overholdt. I så tilfælde er materialet godkendt, hvis kriteriet

(III) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T) for {Tb, T} = {26, 39} og {39, 52} uger

er overholdt for de testede drikkevandstyper, hvor kriterium II ikke blev overholdt.

Hele det foreliggende datasæt skal indgå i vurderingen. For rig-testen i henhold til EN 15664-1 omfatter det:

— Resultaterne for de individuelle testlinjer

— 4h stagnationsresultater og

— parametrene for vandsammensætningen.

Hvis stagnationsprøver er analyseret ud over, hvad der kræves i EN 15664-1, skal disse data også indgå i vurderingen.

Ekspertudvalget afgør, om de foreliggende data er af tilstrækkelig kvalitet (dvs. ingen større afvigelser mellem de tre testlinjer, fortolkning af afvigende værdier) til at der kan foretages en vurdering, og bestemmer i givet fald, om materialet kan godkendes på grundlag af de nævnte kriterier. Godkendte materialer opføres på listen over materialesammensætninger sammen med kategorien som referencematerialet.

1.8. Tilføjelse af materialer til listen over materialesammensætninger inden for en materialekategori

Hvis et kandidatmateriales bestanddele viser sig at falde inden for en kategori, kan materialet tilføjes på listen over materialesammensætninger, forudsat at en sammenligningstest med det respektive referencemateriale i en standard rig-test, jf. EN15664-1, med en type vand defineret i EN15664-2 giver tilfredsstillende resultater.

For hvert materiale forelægges følgende oplysninger:

— De oplysninger, der er anført i afsnit 1.3.

— Resultaterne fra sammenligningstesten under anvendelse af rig-testen for rør i henhold til EN15664-1 i forhold til kategoriens referencemateriale

1.8.1. Godkendelse af et materiale ved hjælp af sammenligningstest

Til vurderingen af rig-testresultater (i henhold til EN 15664-1) anvendes det aritmetiske gennemsnit af koncentrationerne for et ækvivalent rør MEPn(T).

For alle driftsperioder (T) beregnes et gennemsnit af MEPn(T) for de tre testlinjer i riggen: MEPa(T).

For referencematerialet anvendes MEPa,RM(T) for de tre referencelinjer.

Materialet kan godkendes for en produktgruppe med den skønnede kontaktflade a for et referencemateriale (se tabel 1), hvis kriterierne:

(I) MEPa(T) ≤ MEPa,RM(T) for T = 16, 21 og 26 uger

(II) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T) for {Tb, T} = {12, 16}, {16, 21} og {21, 26} uger

er overholdt for de testede drikkevandstyper.

Testen kan forlænges op til 1 år, hvis kriterium II ikke er overholdt. I så tilfælde er materialet godkendt, hvis kriteriet

(III) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T) for {Tb, T} = {26, 39} og {39, 52} uger

er overholdt.

Hele det foreliggende datasæt skal indgå i vurderingen. For rig-testen i henhold til EN 15664-1 omfatter det:

— Resultaterne for de individuelle testlinjer

— 4h stagnationsresultater og

— parametrene for vandsammensætningen.

Hvis stagnationsprøver er analyseret ud over, hvad der kræves i EN 15664-1, skal disse data også indgå i vurderingen.

Ekspertudvalget afgør, om de foreliggende data er af tilstrækkelig kvalitet (dvs. ingen større afvigelser mellem de tre testlinjer, fortolkning af afvigende værdier) til at der kan foretages en vurdering, og bestemmer i givet fald, om materialerne kan godkendes på grundlag af de nævnte kriterier. Godkendte materialer opføres på listen over materialesammensætninger i samme kategori, som det referencemateriale, der er anvendt ved sammenligningstesten.

Uddrag 2 af rapporten om godkendte metalliske materialer for produkter i kontakt med drikkevand — Fælles tilgang. Fælles tilgang. Del B — Fælles liste over materialesammensætninger (rapportens afsnit 2).

Kobberlegeringer

1.8.1.1. Kategori







Begrænsninger for kategoriens materialesammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber ≥ 57,0 Antimon 0,02 Zink Resten Arsen 0,02 Bly ≤ 3,5 Bismut 0,02 Aluminium ≤ 1,0 Cadmium 0,02 Jern ≤ 0,5 Chrom 0,02 Silicium ≤ 1,0 Nikkel 0,2 Tin ≤ 0,5







Referencematerialets sammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber 57,0 – 59,0 Antimon 0,02 Zink Resten Arsen 0,02 Bly 1,9-2,1 Bismut 0,02 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Nikkel 0,2 Aluminium 0,2 Jern 0,3 Silicium 0,02 Tin 0,3

Grundstoffer, som man bør være opmærksom på i migrationsvandet:

Bly, nikkel, kobber og zink

Tilføjelse:

For hvert grundstof: Godkendelsesfaktorer i forhold til det nævnte referencemateriale

1.8.1.2. Godkendte legeringer







Godkendt legering messing B2 (baseret på CW617N CW612N) Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber 57,0 – 60,0 Antimon 0,02 Zink Resten Arsen 0,02 Bly 1,6 – 2,2 Bismut 0,02 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Nikkel 0,1 Aluminium 0,05 Jern 0,3 Silicium 0,03 Tin 0,3

Produktgruppe B

Produktgruppe C

Tysk standardiseringsledsagende forskningsrapport RG_CPDW_01_074

Dossier John Nuttall (Marts 2006)







Godkendt legering messing B1 (baseret på CW614N, CW603N) Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber 57,0 – 62,0 Antimon 0,02 Zink Resten Arsen 0,02 Bly 2,5 – 3,5 Bismut 0,02 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Nikkel 0,2 Aluminium 0,05 Jern 0,3 Silicium 0,03 Tin 0,3

Produktgruppe C

Tysk standardiseringsledsagende forskningsrapport RG_CPDW_01_074

Dossier John Nuttall (Marts 2006)

1.8.1.3. Kategori







Begrænsninger for kategoriens materialesammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber ≥ 61,0 Antimon 0,02 Zink Resten Bismut 0,02 Arsen ≤ 0,15 Cadmium 0,02 Bly ≤ 2,2 Chrom 0,02 Aluminium ≤ 1,0 Nikkel 0,2 Jern ≤ 0,5 Silicium ≤ 1,0 Tin ≤ 0,5







Referencematerialets sammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber 61,0-63,0 Antimon 0,02 Zink Resten Bismut 0,02 Arsen 0,09-0,13 Cadmium 0,02 Bly 1,4-1,6 Chrom 0,02 Aluminium 0,5-0,7 Nikkel 0,2 Jern 0,12 Silicium 0,02 Tin 0,3

Grundstoffer, som man bør være opmærksom på i migrationsvandet:

Bly, nikkel, arsen, kobber og zink

Med udgangspunkt i igangværende målrettet forskning (af branchen) vil legeringsgrundstofferne (bestanddele) og urenhederne blive begrænset på en sådan måde, at legeringerne kan anvendes i alle typer drikkevand.

Produktgruppe B

Produktgruppe C

Dossier John Nuttall (Marts 2006)

Tilføjelse:

For hvert grundstof: Godkendelsesfaktorer i forhold til det nævnte referencemateriale

1.8.1.4. Kategori







Begrænsninger for kategoriens materialesammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber Resten Aluminium 0,01 Zink ≤ 6,5 Antimon 0,1 Tin ≤ 13,0 Arsen 0,03 Bly ≤ 3,0 Bismut 0,02 Nikkel ≤ 0,6 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Jern 0,3 Silicium 0,01







Referencematerialets sammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber Resten Aluminium 0,01 Zink 5,9-6,2 Antimon 0,1 Tin 3,9-4,1 Arsen 0,03 Bly 2,8-3,0 Bismut 0,02 Nikkel 0,5-0,6 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Jern 0,3 Silicium 0,01

Grundstoffer, som man bør være opmærksom på i migrationsvandet:

Bly, nikkel, antimon, kobber, zink og tin

Tilføjelse:

For hvert grundstof: Godkendelsesfaktorer i forhold til det nævnte referencemateriale

1.8.1.5. Godkendte legeringer







Godkendt legering rødgods GM1 (baseret på CC491K) Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber 84,0 – 88,0 Aluminium 0,01 Zink 4,0 – 6,0 Antimon 0,1 Tin 4,0 – 6,0 Arsen 0,03 Bly 2,5-3,0 Bismut 0,02 Nikkel 0,1-0,6 Cadmium 0,02 Chrom 0,02 Jern 0,3 Silicium 0,01

Produktgruppe B

Produktgruppe C

Grundlag for forslaget: Tysk standardiseringsledsagende forskningsrapport RG_CPDW_01_074, Dossier John Nuttall (Marts 2006)

Kobbermetaller

1.8.1.6. Kategori







Begrænsninger for kategoriens materialesammensætning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber ≥ 99,9 Øvrige i alt ≤ 0,1 Phosphor ≤ 0,04







Referencematerialets sammensætning Bestanddel EN-nummer Cu-DHP CW 024A

Grundstoffer, som man være opmærksom på i migrationsvandet:

Ingen: intet behov for sammenligningstest

1.8.1.7. Godkendte legeringer







Kobber (Cu-DHP) Bestanddel Indhold (%) Urenhed Højst (%) Kobber ≥ 99,9 Øvrige i alt ≤ 0,1 Phosphor ≤ 0,04

Produktgruppe A

Produktgruppe B

Produktgruppe C

Dannelsen af kobberforbindelser på overfladen af kobberrør og dermed den efterfølgende opløsning af dem er stærkt afhængig af små forskelle i vandsammensætningen. I nogle vandsammensætninger kan udvaskningsraten for kobber være uacceptabelt høj. Det kan være nødvendigt for medlemsstaterne at rådgive branchen og leverandører og installatører af kobberrør om begrænsninger, som eventuelt må indføres for brugen af kobberrør til vandsammensætninger, hvor der kan ske for stor udvaskning af kobber.

Der må forskes yderligere i kobbers forenelighed med visse sammensætninger af vand under anvendelse af harmoniserede undersøgelses- og evalueringsprocedurer.

Der er behov for forskningsresultater og praktiske erfaringer fra en række medlemsstater med henblik på at fastlægge betingelserne for sikker anvendelse.

Drikkevandsforurening fra kobberrør afhænger af en række egenskaber i vandets kemiske sammensætning. Aktuelt er der ingen konsensus om deres kombinerede virkning eller indbyrdes samspil. Der mangler navnlig tilstrækkelige oplysninger om sammensætningsintervallet for drikkevand, hvor manglende overholdelse af drikkevandsdirektivet sandsynligvis vil være tilfældet.

Til fortinnede kobberrør og fortinnede kobberfittings anvendes kobber som grundmateriale, jf. afsnit 4.3.1. Dette substratmateriale gives ved hjælp af forskellige processer en belægning af tin. Via diffusionen af kobberioner i tinlaget skabes der en gradvis tiltagende metallisk forbindelse bestående af tin og kobber (η-fase = Cu6Sn5).

1.8.1.8. Kategori







Begrænsninger for kategoriens materialesammensætning: Tinbelægning Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Tin og kobber 99,90 Antimon 0,01 Arsen 0,01 Bismut 0,01 Cadmium 0,01 Chrom 0,01 Bly 0,01 Nikkel 0,01







Referencesammensætning Kobberrør i henhold til EN 1057 Bestanddel EN-nummer Cu-DHP CW 024A

1.8.1.9. Godkendte legeringer







CW 024A-kobber med en tinbelægning på 1 μm af følgende sammensætning: Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Tin 90 Antimon 0,01 Kobber < 10 Arsen 0,01 Bismut 0,01 Cadmium 0,01 Chrom 0,01 Bly 0,01 Nikkel 0,01

Produktgruppe A:

Produktgruppe B

Produktgruppe C

a : rig-tests af repræsentative tyske drikkevande, offentliggjort: A. Baukloh, S. Priggemeyer, U. Reiter, B. Winkler, Chemically inner tinned Copper Pipes, Less Copper in Corrosive Drinking Waters, Metall 10-11 (1998) 592 – 600.

b : Rig-tests i henhold til DIN 50931 (rig test): Teknisk rapport DVGW/TZW, 2000

— Nederlandene: i henhold til BRL-K19005

— Tyskland: i henhold til DIN 50930, T6 og DVGW GW 392)

— Danmark, ETA

Galvaniseret stål

1.8.1.10. Kategori

Zinkbelægningen som følge af galvaniseringsprocessen skal opfylde følgende krav:







Bestanddel Indhold (%) Urenhed Højst (%) Zink Antimon 0,01 Arsen 0,02 Cadmium 0,01 Chrom 0,02 Bly 0,05 Bismut 0,01

1.8.1.11. Godkendte legeringer

Zinkbelægningen som følge af galvaniseringsprocessen skal opfylde følgende krav:







Bestanddel Indhold (%) Urenhed Højst (%) Zink Antimon 0,01 Arsen 0,02 Cadmium 0,01 Chrom 0,02 Bly 0,05 Bismut 0,01

Følgende formel foreslås som middel til at identificere vandsammensætninger, for hvilke korrossionsraterne for galvaniseret stål er acceptable.

pH ≥ 7,5 eller fri CO2 ≤ 0,25 mmol/L

OG Alkalinitet ≥ 1,5 mmol/L

OG S1 < 2 (S1 er defineret i det følgende)

OG Calcium ≥ 0,5 mmol/L

OG Konduktivitet ≤ 600 μS/cm ved 25 °C

OG S2 < 1 eller S2 > 3 (definition af S2 i det følgende)

koncentrationer i mmol/L

koncentrationer i mmol/L

Produktgruppe A:

Produktgruppe B

Produktgruppe C

Der findes forskrifter vedrørende vandsammensætning i Frankrig (DTU 60.1/NF P 40-201) og i Tyskland (DIN 50930-3). Begrænsningerne bygger på praktiske erfaringer, men er udtrykt på forskellig vis. Forslaget dækker omtrent de samme vandsammensætninger, som begge forskrifterne. Forslaget tager hensyn til foreliggende resultater af forskning i Tyskland og standardiseringsledsagende forskning.

I forslaget indgår også anbefalingerne i EN 12502-3 for så vidt angår risikoen for lokal korrosion. Lokal korrosion fører ofte til en forringelse af vandkvaliteten som følge af jernholdige korrosionsprodukter.

Forslaget bygger på resultater for galvaniserede stålrør med blykoncentrationer i tinlaget på mellem 1,0 % og 0,6 %, og der forudsættes tilsvarende egenskaber for rør med lavere blykoncentrationer.

Kulstofstål

Kulstofstål uden permanente beskyttelsesbelægninger er ikke egnet til kontakt med drikkevand.

Ubeskyttet kulstofstål kan benyttes til særlige anvendelser (f.eks. pumper, ventiler), og kun, hvis der kun er en lille overflade i kontakt med vand.

1.8.1.12. Kategori

Bestanddelene og urenhederne bør ikke overskride de maksimale grænseværdier, der er anført i det følgende:







Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Jern Antimon 0,02 Carbon ≤ 2,11 Arsen 0,02 Chrom ≤ 1,0 Cadmium 0,02 Molybdæn ≤ 1,0 Bly 0,02 Nikkel ≤ 0,5

1.8.1.13. Godkendte legeringer

Bestanddelene og urenhederne bør ikke overskride de maksimale grænseværdier, der er anført i det følgende:







Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Jern Antimon 0,02 Carbon ≤ 2,11 Arsen 0,02 Chrom ≤ 1,0 Cadmium 0,02 Molybdæn ≤ 1,0 Bly 0,02 Nikkel ≤ 0,5

Gruppe C

Udkast til italiensk forordning

Beregning af de mulige virkninger for drikkevand

Støbejern

Støbejern uden permanente beskyttelsesbelægninger er ikke egnet til rør og armaturer i kontakt med drikkevand.

Ubeskyttet støbejern kan benyttes til særlige anvendelser (f.eks. pumper, ventiler), og kun, hvis der kun er en lille overflade i kontakt med vand. Deres sammensætning bør være reguleret.

1.8.1.14. Kategori

Bestanddelene og urenhederne bør ikke overskride de maksimale grænseværdier, der er anført i det følgende:







Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Antimon 0,02 Jern Arsen 0,02 Carbon Cadmium 0,02 Chrom ≤ 1,0 Bly 0,02 Molybdæn ≤ 1,0 Nikkel ≤ 6,0

1.8.1.15. Godkendte legeringer

Bestanddelene og urenhederne bør ikke overskride de maksimale grænseværdier, der er anført i det følgende:







Bestanddele Indhold (%) Urenhed Højst (%) Antimon 0,02 Jern Arsen 0,02 Carbon Cadmium 0,02 Chrom ≤ 1,0 Bly 0,02 Molybdæn ≤ 1,0 Nikkel ≤ 6,0

Gruppe C

Udkast til italiensk forordning

Fransk forordning

Beregning af de mulige virkninger for drikkevand