1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 11.december 1989
om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre
marked
(89/662/EØF)
(EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 151 af 15.6.1990, s. 40 (89/662)
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 11.december 1989
om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på
gennemførelse af det indre marked
(89/662/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Fællesskabet skal fastsætte foranstaltninger for gradvis at virkeliggøre
det indre marked i løbet af en periode, der udløber den 31. december1992;
hvis de fælles markedsordninger for animalske produkter og produkter
af animalsk oprindelse skal fungere harmonisk, forudsætter det, at deveterinære hindringer for udviklingen af samhandelen i Fællesskabetmed de pågældende produkter forsvinder; i dette øjemed udgør de frievarebevægelser for landbrugsprodukter et grundlæggende element i defælles markedsordninger og bør muliggøre en rationel udvikling aflandbrugsproduktionen samt en optimal anvendelse af produktionsfakto-rerne;
på veterinærområdet benyttes grænserne for øjeblikket til at foretage
kontrol, der går ud på at sikre beskyttelse af folkesundheden og dyre-sundheden;
det endelige mål går ud på et begrænse veterinærkontrollen til afsendel-
sesstedet; gennemførelsen af dette mål indebærer en harmonisering afvæsentlige krav med hensyn til beskyttelse af folkesundheden og dyre-sundheden;
med henblik på gennemførelsen af det indre marked bør der indtil dette
mål faktisk er gennemført lægges vægt på den kontrol, der skal fore-tages ved afsendelsen og organisere kontrol, der kan finde sted påbestemmelsesstedet; med løsning afskaffes muligheden for at foretageveterinærkontrol ved Fællesskabets indre grænser;
denne løsning indebærer en stærkere tillid til den veterinærkontrol, der
foretages af afsendelsesmedlemsstaten; det er vigtigt, at denne drageromsorg for, at veterinærkontrollen foretages på passende måde;
i bestemmelsesmedlemsstaten kan veterinærkontrollen foretages ved
stikprøver på bestemmelsesstedet; i tilfælde af grov mistanke omuregelmæssigheder kan veterinærkontrollen dog foretages, medensvaren er undervejs;
medlemsstaterne skal forelægge en plan, hvori de gør rede for, hvor-
ledes de agter at gennemføre kontrollen; denne plan skal godkendes afFællesskabet;
det er vigtigt at fastsætte, hvad der skal gøres i tilfælde af en veterinær-
kontrol, der viser, at forsendelsen er uregelmæssig; i den forbindelsefindes der tre muligheder: den første går ud på at fastsætte, at deurigtige dokumenter bringes i orden, den anden har til formål atforhindre enhver fare ved konstateringen af en epizootisk sygdom, en
(1) EFT nr. C 225 af 31. 8. 1988, s. 4.
(2) EFT nr. C 326 af 19. 12. 1988, s. 28.
(3) EFT nr. L 56 af 6. 3. 1989, s. 7.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 3
▼B
ny, alvorlig og smitsom sygdom, eller ethvert andet forhold, der kanmedføre fare for dyrs eller menneskers sundhed, medens den tredjedrejer sig om det tilfælde, hvor varerne ikke svarer til de stilledebetingelser af andre grunde end de ovenfor omhandlede;
der bør fastsættes en procedure for afgørelse af tvister, der kan opstå
med hensyn til forsendelser fra en virksomhed, et produktionscentereller et foretagende;
det er vigtigt at fastsætte en beskyttelsesordning; på dette felt bør
ansvaret især af effektivitetsårsager i første omgang påhvile afsendelses-medlemsstaten; Kommissionen bør kunne gribe hurtigt ind, bl. a. ved atbegive sig til stedet og ved at træffe foranstaltninger, der er passende forsituationen;
for at have virkning bør bestemmelserne i dette direktiv dække samtlige
varer, der i samhandelen i Fællesskabet er underkastet veterinærmæs-sige krav;
med hensyn til visse epizootier hersker der endnu forskellige sundheds-
mæssige tilstande i medlemsstaterne, og indtil Fællesskabet har tagetstilling til midlerne til bekæmpelse af disse sygdomme, bør der midlerti-digt tages forbehold med hensyn til spørgsmålet om kontrol af EF-samhandelen med levende dyr og gives tilladelse til at foretage enkontrol af dokumenterne under transporten; på det nuværende harmoni-seringstrin, og indtil der foreligger EF-regler, bør varer, som ikkeomfattes af harmoniserede regler, stadig opfylde bestemmelseslandetskrav, for så vidt som disse er i overensstemmelse med Traktatens artikel36;
bestemmelserne i de eksisterende direktiver bør tilpasses de nye regler i
nærværende direktiv;
disse regler bør gennemgås påny inden 1993;det bør overlades til Kommissionen at fastsætte gennemførelsesbestem-
melser til dette direktiv; i dette øjemed bør der fastsættes procedurer,der indfører et snævert og effektivt samarbejde mellem Kommissionenog medlemsstaterne i Den Stående Veterinærkomité —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Medlemsstaterne sørger for, at veterinærkontrollen med produkter af
animalsk oprindelse, der er omfattet af de i bilag A anførte direktivereller af artikel 14, og som skal indgå i samhandelen, ikke længereforetages ved grænserne, men foretages efter bestemmelserne i dettedirektiv, jf. dog artikel 6.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved
1) Veterinærkontrol: fysisk kontrol af og/eller administrative formali-
teter vedrørende de i artikel 1 i nævnte produkter med henblik pådirekte eller indirekte at beskytte dyrs og menneskers sundhed
2) Samhandel: handel mellem medlemsstater med varer i henhold til
Traktatens artikel 9, stk. 2
3) Virksomhed: enhver autoriseret virksomhed, som producerer,
oplagrer eller forarbejder de i artikel 1 nævnte produkter
4) Kompetente myndigheder: en medlemsstats centrale myndigheder,
der er kompetent til at udføre veterinærkontrol, eller enhvermyndighed, til hvem de har delegeret denne kompetence
5) Embedsdyrlæge: dyrlæge udpeget af medlemsstatens kompetente
centrale myndigheder.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 4
▼B
KAPITEL I
Kontrol på oprindelsesstedet
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sørger for, at samhandelen kun omfatter de i
artikel 1 omhandlede produkter, der er fremstillet, kontrolleret, mærketog etiketteret i henhold til EF-bestemmelserne med henblik på produkt-ernes bestemmelse, og som under hele transporten frem til modtagerener ledsaget af sundhedscertifikatet eller hygiejnecertifikatet, hvorimodtageren er anført, eller af et hvilket som helst andet dokument somforeskrevet i EF-veterinærbestemmelserne.
Oprindelsesvirksomhederne sørger ved løbende selvkontrol for, at deres
produkter opfylder de i første afsnit omhandlede krav.
Uden at det i øvrigt berører de kontrolopgaver, som ifølge EF-bestem-
melserne påhviler embedsdyrlægerne, foretager de kompetente myndig-heder regelmæssigt kontrol af virksomhederne med henblik på at sikre,at de produkter, der skal indgå i samhandelen, er i overensstemmelsemed EF-kravene eller — i de i denne artikels stk. 3, og i artikel 14omhandlede tilfælde — med bestemmelsesmedlemsstatens krav.
Når der er begrundet mistanke om, at betingelserne ikke overholdes,
foretager de kompetente myndigheder de fornødne undersøgelser, ognår mistanken bekræftes, træffer de passende foranstaltninger, som igivet fald kan indebære tilbagekaldelse af autorisationen.
2. Når en transport omfatter produkter til flere forskellige bestem-
melsessteder, skal produkterne pakkes i et antal varepartier, der svarertil antallet af bestemmelsessteder. Hvert vareparti skal ledsages af detovenfor nævnte certifikat eller dokument.
Når de i artikel 1 omhandlede produkter skal eksporteres til tredjelande,
skal transporten være under toldkontrol helt frem til det sted, hvorFællesskabets toldområde forlades.
3. Medlemsstater, som fakultativt indfører produkter fra visse tredje-
lande, underretter Kommissionen og de andre medlemsstater om ensådan import.
Når produkterne indføres til Fællesskabets toldområde af en anden
medlemsstat end dem, der er nævnt i første afsnit, foretager den pågæl-dende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1 ved hjælpaf dokumenterne en kontrol af de pågældende produkters oprindelses-og bestemmelsessted.
Bestemmelsesmedlemsstaterne forbyder videreforsendelse fra deres
område af sådanne produkter, medmindre bestemmelsesstedet er enanden medlemsstat, der ligeledes foretager fakultativ import fra tredje-lande.
Artikel 4
1. Afsendermedlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger
for at sikre, at virksomhederne opfylder de veterinærmæssige krav påalle stadier af produktionen, oplagringen, markedsføringen og trans-porten af de i artikel 1 nævnte produkter.
De sørger især for,
— at de produkter, der er fremstillet i overensstemmelse med de i bilag
A nævnte direktiver, veterinærmæssigt kontrolleres på samme måde,hvadenten de skal indgå i EF-samhandelen eller er bestemt tilmedlemsstatens eget marked,
— at de i bilag B omhandlede produkter ikke videreforsendes til en
anden medlemsstats område, hvis de ikke kan afsættes på deres egetområde af de årsager, som nævnes i Traktatens artikel 36.
2. Afsendermedlemsstaterne træffer passende administrative,
lovmæssige og strafferetlige foranstaltninger med henblik på at sanktio-nere enhver overtrædelse af veterinærlovgivningen, der begås af fysiskeeller juridiske personer, når det konstateres, at EF-bestemmelserne over-trædes, eller især når det fastslås, at de udstedte certifikater eller doku-
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 5
▼B
menter ikke svarer til produkternes virkelige tilstand, eller at hygiejne-
mærket er blevet anbragt på produkter, som ikke er i overensstemmelsemed de nævnte bestemmelser.
KAPITEL II
Kontrol på bestemmelsesstedet
Artikel 5
1. Bestemmelsesmedlemsstaten iværksætter følgende kontrolforan-
staltninger:
a) De kompetente myndigheder kan på varens bestemmelsessted ved
ikke-diskriminerende veterinær stikprøvekontrol undersøge, omkravene i artikel 3 er opfyldt; de kan i den forbindelse udtage prøver.
Endvidere kan transit- eller bestemmelsesmedlemsstatens kompe-
tente myndigheder, når de ligger inde med oplysninger, som tyderpå, at der er sket en overtrædelse, ligeledes foretage kontrol undervarernes transport på den pågældende medlemsstat område, herunderkontrol af transportmidlernes overensstemmelse med gældenderegler.
b) Såfremt de i artikel 1 omhandlede produkter, der har oprindelse i en
anden medlemsstat, er bestemt til
— en virksomhed, der kontrolleres af en embedsdyrlæge, skal denne
sørge for, at den pågældende virksomhed kun modtager depågældende produkter, hvis de med hensyn til mærkning, etiket-tering og ledsagedokumenter opfylder kravene i artikel 3, stk. 1,eller — for så vidt angår de i bilag B omhandlede produkter —hvis de er forsynet med det dokument, som er foreskrevet ibestemmelseslandets lovgivning,
— en autoriseret mellemhandler, som foretager en opdeling af vare-
partierne, eller en handelsvirksomhed med mange filialer ellerenhver anden virksomhed, der ikke til stadighed er underkastetkontrol, har de pågældende virksomheder pligt til før enhveropdeling eller markedsføring at kontrollere, at de i første lednævnte mærker, certifikater eller dokumenter forefindes, samt atindberette enhver forsømmelse eller afvigelse til de kompetentemyndigheder,
— andre modtagere, bl.a. ved aflæsning af en del af varepartiet
under transporten, skal varepartiet i overensstemmelse medartikel 3, stk. 1, være ledsaget af originalen til det i første lednævnte certifikat.
Den garanti, de i andet og tredje led omtalte modtagere skal give,
fastlægges i en aftale, der indgås med de kompetente myndigheder iforbindelse med den i stk. 3 omhandlede forudgående registrering.De kompetente myndigheder kontrollerer ved hjælp af stikprøver,om disse garantier overholdes.
2. Hvor der ikke, som EF-bestemmelserne foreskriver det, er fastlagt
EF-normer samt i det i artikel 14omhandlede tilfælde, kan bestemmel-sesmedlemsstaten, under overholdelse af Traktatens generelle bestem-melser, kræve, at oprindelsesvirksomheden overholder de normer, dergælder i henhold til den pågældende medlemsstats nationale lovgivning,jf. dog artikel 4. Oprindelsesmedlemsstaten sikrer, at de pågældendeprodukter opfylder disse krav.
3. Virksomheder, som modtager produkter fra en anden medlemsstat,
eller som foretager en fuldstændig opdeling af et vareparti af sådanneprodukter.
a) skal på de kompetente myndigheders anmodning forinden regi-
streres,
b) skal føre et register over leverancerne,
c) skal på de kompentente myndigheders anmodning underrette disse
om ankomsten af varer fra en anden medlemsstat, i det omfang deter nødvendigt for den i stk. 1 nævnte kontrol;
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 6
▼B
d) skal i en periode, der fastsættes af de kompetente myndigheder, dog
i mindst seks måneder, opbevare de i artikel 3 nævnte sundhedscerti-fikater, hygiejnecertifikater eller dokumenter med henblik på forevis-ning for de kompetente myndigheder på disses anmodning.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastlægges efter
fremgangsmåden i artikel 18.
5. På grundlag af en rapport fra Kommissionen ledsaget af eventuelle
ændringsforslag behandler Rådet på ny denne artikel tre år efter direkti-vets iværksættelse.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne påser ved den kontrol, der foretages på steder,
hvor produkter fra tredjelande kan indføres til Fællesskabets toldom-råde, såsom havne, lufthavne og grænseovergangssteder fælles medtredjelande, at følgende foranstaltninger træffes:
a) Kontrol af produkternes oprindelsesdokumenter.
b) Hvis der er tale om produkter indført fra tredjelande, skal de under
toldkontrol sendes til inspektionsstederne for der at underkastes vete-rinærkontrol.
De i bilag A nævnte produkter kan ikke toldklareres, medmindre
kontrollen viser, at de er i overensstemmelse med EF-bestemmel-serne.
De i bilag B nævnte produkter eller produkter, som er genstand for
fakultativ indførsel i henhold til artikel 3, stk. 3, og som efterindførsel til Fællesskabet skal videresendes til en anden medlems-stats område, skal
— enten underkastes veterinærkontrol med henblik på at sikre, at de
er i overensstemmelse med bestemmelsesmedlemsstatens lovgiv-ning.
— eller efter almindelig visuel kontrol af, at der er overensstem-
melse mellem dokumenter og produkter, under toldkontrol vide-reforsendes til bestemmelsesstedet, hvor veterinærkontrollen skalfinde sted.
c) Produkter med oprindelse i Fællesskabet underkastes de kontrol-
regler, som er fastsat i artikel 5.
2. Fra den 1. januar 1993 og uanset stk. 1 skal alle produkter, som
transporteres med transportmidler, som regelmæssigt og direkteforbinder to geografiske punkter i Fællesskabet, underkastes de i artikel5 omhandlede kontrolbestemmelser.
Artikel 7
1. Konstaterer bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndig-
heder ved en kontrol på forsendelsens bestemmelsessted eller undertransporten,
a) at der forekommer stoffer, som har forårsaget en af de sygdomme,
der er nævnt i direktiv 82/894/EØF (
1), senest ændret ved Kommis-
sionens afgørelse 89/162/EØF (2), eller en zoonose eller sygdom
eller et hvilket som helst andet forhold, der kan udgøre en alvorligfare for dyr eller mennesker, gør sig gældende, eller at produkternekommer fra et område, der er smittet med en epizootisk sygdom,påbyder de, medmindre det drejer sig om veterinærpolitimæssigeforhold eller om produkter, som er blevet underkastet en af debehandlinger, der er nævnt i artikel 4i direktiv 80/215/EØF (
3),
senest ændret ved direktiv 88/660/EØF (4), destruktion af partiet eller
enhver anden anvendelse, som er fastsat i EF-bestemmelserne.
(1) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1982, s. 58.
(2) EFT nr. L 61 af 4. 3. 1989, s. 48.
(3) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 4.
(4) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1985, s. 35.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 7
▼B
Udgifterne til destruktion af partiet påhviler afsenderen eller dennes
repræsentant.
De kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten giver
øjeblikkelig pr. telex de kompetente myndigheder i de øvrigemedlemsstater og Kommissionen meddelelse om de konstateredeforhold samt om de afgørelser, de har truffet, og begrundelsenherfor.
Der kan iværksættes beskyttelsesforanstaltninger som fastsat i artikel
9.
Endvidere kan kommissionen, efter anmodning fra en medlemsstat
og efter fremgangsmåden i artikel 17, for at imødegå situationer, derikke er dækket af EF-bestemmelserne, træffe afgørelse om enhvernødvendig foranstaltning med henblik på at sikre en fælles strategiblandt medlemsstaterne;
b) at varerne ikke opfylder betingelserne i EF-direktiverne eller even-
tuelt nationale normer, hvor der ikke er truffet afgørelse om de idirektiverne foreskrevne EF-normer, kan de, medmindre der fra etsundhedsmæssigt eller veterinærpolitimæssigt synspunkt er noget tilhinder herfor, give afsenderen eller dennes repræsentant valgetmellem:
— destruktion af varerne eller
— anden anvendelse af varerne, herunder tilbagesendelse med tilla-
delse fra de kompetente myndigheder i det land, hvor oprindel-sesvirksomheden er beliggende.
Dog kan der, hvis der konstateres forsømmelser vedrørende certifi-
katet eller dokumenterne, gives afsenderen en frist til at få bragtdokumenterne i orden, før sidstnævnte mulighed benyttes.
2. Kommissionen udarbejder efter fremgangsmåden i artikel 18 en
liste over i de stk. 1 omhandlede stoffer eller sygdomme samt gennem-førelsesbestemmelserne til nærværende artikel.
Artikel 8
1. I de i artikel 7 omhandlede tilfælde sætter de kompetente myndig-
heder i en bestemmelsesmedlemsstat sig straks i forbindelse med dekompetente myndigheder i afsendermedlemsstaten. Sidstnævntemyndigheder træffer de nødvendige foranstaltninger og meddeler dekompetente myndigheder i førstnævnte medlemsstat, hvilken kontrol derer udført, hvilke afgørelser der er truffet samt begrundelsen for disse.
Hvis bestemmelsesmedlemsstaten nærer frygt, for, at disse foranstalt-
ninger ikke er tilstrækkelige, søger den sammen med de kompetentemyndigheder i den anden implicerede medlemsstat at rette op på situati-onen, idet der eventuelt aflægges et besøg på stedet.
Når den i artikel 7 omhandlede kontrol fører til konstatering af gentagne
forsømmelser, underretter de kompetente myndigheder i bestemmelses-medlemsstaten Kommissionen og de øvrige medlemsstaters veterinær-tjenester herom.
Kommissionen kan efter anmodning fra de kompetente myndigheder i
bestemmelsesmedlemsstaten eller på eget initiativ under hensyn til artenaf de konstaterede overtrædelser
— sende en kontroldelegation til stedet,
— pålægge en embedsdyrlæge, som er godkendt af de involverede
parter, og hvis navn skal stå på en liste, der udarbejdes afKommissionen efter indstilling fra medlemsstaterne, at kontrollereforholdene i den pågældende virksomhed, eller
— pålægge de kompetente myndigheder at forøge antallet af prøver af
den pågældende virksomheds produktion.
Den meddeler medlemsstaterne sine konklusioner.Når disse foranstaltninger træffes for at imødegå gentagne forsømmelser
fra en given virksomheds side, pålægger Kommissionen den pågæl-dende virksomhed at afholde udgifterne i forbindelse med anvendelsenaf de ovenstående led.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 8
▼B
Indtil Kommissionens konklusioner foreligger, skal afsendermedlems-
staten efter anmodning fra bestemmelsesmedlemsstaten forstærkekontrollen med produkterne fra den pågældende virksomhed, og nårtungtvejende hensyn til dyrs og menneskers sundhed taler herfor, tilba-gekalde virksomhedens autorisation.
Bestemmelmsesmedlemsstaten kan for sit vedkommende skærpe
kontrollen med produkterne fra samme virksomhed.
Efter anmodning fra en af de to berørte medlemsstater skal
Kommissionen, hvis den sagkyndiges udtalelse bekræfter forsømmel-serne, efter fremgangsmåden i artikel 17 træffe passende foranstalt-ninger, som kan være så vidtrækkende som at give medlemsstaternetilladelse til midlertidigt at nægte indførsel på deres område afprodukter fra denne virksomhed. Foranstaltningerne skal hurtigst muligtstadfæstes eller ændres efter fremgangsmåden i artikel 17.
De almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes
efter fremgangsmåden i artikel 18.
2. De klagemuligheder, der i henhold til gældende lovgivning i
medlemsstaterne kan anvendes over for de afgørelser, der træffes af dekompetente myndigheder, berøres ikke af dette direktiv.
De afgørelser, der træffes af bestemmelsesmedlemsstatens kompetente
myndigheder, skal meddeles afsenderen eller dennes repræsentant medangivelse af grundene dertil, samt de kompetente myndigheder i afsen-dermedlemsstaten.
Efter anmodning fra afsenderen eller dennes repræsentant skal de
begrundede afgørelser meddeles ham skriftligt med angivelse af deklagemuligheder, der efter gældende lov står til hans rådighed, samt afform og frister for indgivelse af klage.
Dog kan de to parter i tilfælde af tvist — uden at det berører oven-
nævnte klagemuligheder — hvis de er enige herom, inden for en frist påhøjst 1 måned, forelægge tvisten for en sagkyndig, som skal være opførtpå en liste over Fællesskabets sagkyndige, der skal opstilles afKommissionen. Udgifterne i forbindelse med denne sagkyndige bistandpåhviler Fællesskabet.
Den sagkyndige skal afgive udtalelse inden for højst 72 timer. Parterne
underkaster sig den sagkyndiges udtalelse under overholdelse af EF-veterinærbestemmelserne.
3. Udgifterne til tilbagesendelse af forsendelsen, oplagring af
varerne, disses anvendelse til andre formål eller destruktion påhvilermodtageren.
KAPITEL III
Fælles bestemmelser
Artikel 9
1. En medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og
Kommissionen, når det konstateres, at der på dens område forekommeren af de i direktiv 82/894/EØF omhandlede sygdomme, eller når derkonstateres zoonoser, sygdomme eller andre forhold, der kan udgøre enalvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed.
Oprindelsesmedlemsstaten iværksætter straks de bekæmpelsesforanstalt-
ninger eller forebyggende foranstaltninger, der er fastlagt i EF-bestem-melserne, navnlig afgrænsning af de heri foreskrevne iagttagelsesdi-strikter, eller træffer enhver anden foranstaltning, som den finderhensigtsmæssig.
Bestemmelses- eller transitmedlemsstaten, som under en kontrol
omhandlet i artikel 5 har konstateret en af de sygdomme eller andreforhold, som er omhandlet i første afsnit, kan om nødvendigt træffeforebyggende foranstaltninger, der er fastlagt i EF-bestemmelserne.
Indtil der er truffet foranstaltninger i overensstemmelse med stk. 4, kan
bestemmelsesmedlemsstaten, når tungtvejende hensyn til menneskers ogdyrs sundhed taler herfor, træffe sikkerhedsforanstaltninger over for de
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 9
▼B
berørte virksomheder eller i tilfælde af en epizooti oprette det iagttagel-
sesdistrikt, som er foreskrevet i EF-bestemmelserne.
De trufne foranstaltninger meddeles straks Kommissionen og de øvrige
medlemsstater.
2. En eller flere repræsentanter for Kommissionen kan efter anmod-
ning fra den i stk. 1, første afsnit, nævnte medlemsstat eller på Kommis-sionens initiativ straks tage til stedet, for i samarbejde med de kompe-tente myndigheder at undersøge, hvilke foranstaltninger der er truffet,og afgive en udtalelse om foranstaltningerne.
3. Hvis Kommissionen ikke er blevet informeret om disse foranstalt-
ninger, eller hvis den finder foranstaltningerne utilstrækkelige, kan den isamarbejde med den berørte medlemsstat træffe sikkerhedsforanstalt-ninger med hensyn til produkterne fra det epizooti-ramte område ellerfra en bestemt virksomhed, indtil Den Stående Veterinærkomité trædersammen. Disse foranstaltninger skal så hurtigt som muligt forelæggesDen Stående Veterinærkomité for at blive stadtfæstet, ændret ellerophævet efter fremgangsmåden i artikel 17.
4. Under alle omstændigheder lader Kommissionen snarest muligt
Den Stående Veterinærkomité undersøge situationen. Den træffer efterfremgangsmåden i artikel 17 de nødvendige foranstaltninger for de iartikel 1 omhandlede produkter og, hvis situationen kræver det, forprodukter med oprindelsesstatus eller heraf afledte produkter. Denfølger situationens udvikling og ændrer eller ophæver de trufne afgø-relser efter samme procedure på baggrund af denne udvikling.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel samt listen over
zoonoser og andre forhold, der kan udgøre en alvorlig fare for menne-skers sundhed, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 18.
Artikel 10
Hver medlemsstat og Kommissionen udpeger den eller de tjenester med
kompetence på veterinærkontrolområdet, der skal foretage veterinær-kontrollen og varetage samarbejdet med kontroltjenesterne i de øvrigemedlemsstater.
Artikel 11
Medlemsstaterne sørger ligeledes for, at funktionærer fra deres veteri-
nærjenester, i givet fald i samarbejde med funktionærer fra andre tjene-ster, der har beføjelser hertil, bl.a. kan
— foretage tilsyn med lokaler, kontorer, laboratorier, anlæg, transport-
midler, udstyr og materiel, rengørings- og vedligeholdelsesmidler,metoder til produktion og behandling af produkter samt mærkning,etikettering og præsentation af disse produkter,
— kontrollere, om personalet overholder kravene i de tekster, der er
anført i bilag A
— udtage prøver af produkter, som er oplagret eller til salg, er
markedsført eller er under transport
— gennemgå den dokumentation eller de edb-oplysninger, der
anvendes ved den kontrol, som er et resultat af de i henhold tilartikel 3, stk. 1, trufne foranstaltninger.
Med henblik herpå skal de kontrollerede virksomheder samarbejde med
de pågældende funktionærer i det omfang, det er nødvendigt forudførelsen af disses opgave.
Artikel 12
1. Artikel 8, stk. 3, samt artikel 10 og 11 i direktiv 64/433/EØF (
1),
senest ændret ved direktiv 88/657/EØF (2), udgår.
(1) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64.
(2) EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 3.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 10
▼B
2. Artikel 5, stk. 3 og 4, samt artikel 9, 10 og 11 i direktiv 71/
118/EØF (1), senest ændret ved direktiv 88/657/EØF, udgår.
3. I direktiv 72/461/EØF (2), senest ændret ved direktiv 87/
489/EØF (3),
i) udgår artikel 5, stk. 2 til 5, samt artikel 6 og 8;
ii) erstattes i artikel 8a henvisningen til artikel 8 med en henvisning til
artikel 9 i direktiv 89/662/EØF.
4. Artikel 7, stk. 3, samt artikel 12 og 16 i direktiv 77/99/EØF (4),
senest ændret ved direktiv 89/227/EØF (5), udgår.
5. I direktiv 80/215/EØF
i) udgår artikel 5, stk. 2 til 5, samt artikel 6 og 7;
ii) erstattes i artikel 7a henvisningen til artikel 7 med en henvisning til
artikel 9 i direktiv 89/662/EØF.
6. Artikel 5, stk. 3 og 4, samt artikel 7, 8 og 12 i direktiv 85/
397/EØF (6), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 (7),
udgår.
7. Artikel 10, stk. 1 og 3, i direktiv 88/657/EØF (8) udgår.
8. Artikel 8 o g 9 i direktiv 89/437/EØF (9) udgår.
9. I bilag B til direktiv 72/462/EØF tilføjes følgende i certifikatet:
»Første modtagers navn og adresse«.
Artikel 13
1. I direktiv 64/433/EØF og 71/118/EØF tilføjes følgende artikel:
»Artikel 19De i direktiv 89/662/EØF (*) fastsatte regler om veterinærkontrol i
samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelsen af detindre marked finder især anvendelse med hensyn til kontrol påoprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelæggelse og opfølgning afden kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage, samtmed hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skal iværksættes.
(*) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.«
2. I direktiv 72/461/EØF og 80/215/EØF tilføjes følgende artikel:
»Artikel 15De i direktiv 89/662/EØF (*) fastsatte regler om veterinærkontrol
i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelsen afdet indre marked finder især anvendelse med hensyn til kontrolpå oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelæggelse og opfølgningaf den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage,samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skaliværksættes.
(*) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.«
3. I direktiv 77/99/EØF tilføjes følgende artikel:
»Artikel 24De i direktiv 89/662/EØF (*) fastsatte regler om veterinærkontrol
i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelsen afdet indre marked finder især anvendelse med hensyn til kontrolpå oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelæggelse og opfølgning
(1) EFT nr. L 55 af 8. 3. 1971, s. 23.
(2) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 24.
(3) EFT nr. L 280 af 3. 10. 1987, s. 28.
(4) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 85.
(5) EFT nr. L 93 af 6. 4. 1989, s. 25.
(6) EFT nr. L 226 af 24. 8. 1985, s. 13.
(7) EFT nr. L 362 af 31. 12. 1985, s. 8.
(8) EFT nr. L 212 af 22. 7. 1989, s. 87.
(9) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 11
▼B
af den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage,
samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skaliværksættes.
(*) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.«
4. I direktiv 85/397/EØF og 88/657/EØF tilføjes følgende artikel:
»Artikel 18De i direktiv 89/662/EØF (*) fastsatte regler om veterinærkontrol
i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelsen afdet indre marked finder især anvendelse med hensyn til kontrolpå oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelæggelse og opfølgningaf den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage,samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skaliværksættes.
(*) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.«
5. I direktiv 89/437/EØF tilføjes følgende artikel:
»Artikel 17De i direktiv 89/662/EØF (*) fastsatte regler om veterinærkontrol
i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelsen afdet indre marked finder især anvendelse med hensyn til kontrolpå oprindelsesstedet, med hensyn til tilrettelæggelse og opfølgningaf den kontrol, som bestemmelsesmedlemsstaten skal foretage,samt med hensyn til de beskyttelsesforanstaltninger, der skaliværksættes.
(*) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13.«
Artikel 14
Indtil den 31. december 1992 er samhandelen med de i bilag B
omtalte produkter, i afventen af EF-bestemmelser, underkastet dekontrolregler, der er fastsat i dette direktiv, særlig reglerne i artikel5, stk. 2.
Medlemsstaterne meddeler inden den i artikel 19 fastsatte dato de
betingelser og regler, som for øjeblikket gælder for samhandelen medde i stk. 1 nævnte produkter.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen, fastsætter
inden den 31. december 1991 den endelige ordning, der skal gældefor samhandelen med de i bilag B omtalte produkter.
Artikel 15
I artikel 9 i direktiv 64/432/EØF (
1) indsættes følgende stk.:
»2a. En eller flere repræsentanter for Kommissionen kan efter
anmodning fra medlemsstaten eller på Kommissionens initiativstraks tage til stedet for i forståelse med de kompetentemyndigheder at undersøge, hvilke foranstaltninger der er truffetog de afgiver en udtalelse om foranstaltningerne.«
Artikel 16
1. Medlemsstaterne forelægger senest tre måneder inden den dato,
der er fastsat i artikel 19 stk. 1, en plan for Kommissionen medoplysning om de nationale foranstaltninger, som de agter at iværk-sætte for at gennemføre målsætningerne i dette direktiv, navnligkontrolhyppigheden.
2. Kommissionen gennemgår de planer, som medlemsstaterne fore-
lægger den i henhold til stk. 1.
(1) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 12
▼B
3. Kommissionen tilstiller hvert år og for første gang i 1991
medlemsstaterne en henstilling vedrørende et kontrolprogram for detfølgende år; Den Stående Veterinærkomité udtaler sig forinden omdenne henstilling. Henstillingen kan gøres til genstand for seneretilpasninger.
Artikel 17
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden straks sagen for Den Stående Veteri-nærkomité, der er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF (
1), i det
følgende benævnt »komitéen«, enten på eget initiativ eller på anmod-ning af en medlemsstat.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til
de foranstaltninger, der skal træffes. ►
C1Komitéen afgiver udtalelse
om dette udkast inden for en first på to dage. ◄Den udtaler sig
med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, forvedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag afKommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles de stemmer,der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, somer fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er
i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
4. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, fore-lægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger,der skal træffes.
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ikke truffet afgørelse inden femten dage efter forslagets
forelæggelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger afKommissionen, medmindre Rådet med simpelt flertal har udtalt sigimod dem.
Artikel 18
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden straks sagen for komitéen enten på egetinitiativ eller på anmodning af en medlemsstat.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til
de foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse omdette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte underhensyntagen til, hvor meget de pågældende spørgsmål haster. Denudtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148,stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe påforslag af Kommissionen. Under afstemningen i komitéen tildeles destemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, denvægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke iafstemningen.
3. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er
i overensstemmelse med komitéens udtalelse.
4. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
komitéens udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, fore-lægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger,der skal træffes.
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.Har Rådet ikke truffet afgørelse inden tre måneder efter forslagets
forelæggelse, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltningerog bringer dem straks i anvendelse, medmindre Rådet med simpeltflertal har udtalt sig imod dem.
(1) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 13
▼B
KAPITEL IV
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 19
1. Inden den 31. december 1990 træffer Rådet med kvalificeret
flertal afgørelse om Kommissionens forslag om veterinærkontrol isamhandelen i Fællesskabet med levende dyr.
Inden den i første afsnit nævnte dato træffer Rådet med kvalificeret
flertal på forslag af Kommissionen afgørelse om de generelle reglerog principper for kontrollen i tredjelande og med import fra disselande af produkter omhandlet i dette direktiv. Kontrolstederne ved deydre grænser, og de krav, som disse kontrolsteder skal opfylde, fast-lægges inden nævnte dato.
2. Inden den 31. december 1992 foretager Rådet en nyvurdering af
bestemmelserne i dette direktiv på grundlag af en rapport fraKommissionen om den indvundne erfaring ledsaget af eventuelleforslag til ændringer, om hvilke Rådet træffer afgørelse med kvalifi-ceret flertal.
Artikel 20
Indtil den 31. december 1992 kan medlemsstaterne uanset artikel 5,
stk. 1, og for at gøre det muligt gradvist at iværksætte dette direktiv,
— fortsat kontrollere dokumenter under transporten af kød og
kødprodukter for at sikre overholdelse af de særlige krav i fælles-skabsreglerne med hensyn til mund- og klovesyge og svinepest,
— kontrollere dokumenter under transporten af produkter indført fra
tredjelande til medlemsstaterne.
Artikel 21
Inden den 1. oktober 1992 fastsætter Rådet med kvalificeret flertal på
forslag af Kommissionen den ordning, der skal gælde efter udløbet afgyldigheden af overgangsbestemmelserne i artikel 20.
Artikel 22
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden en dato, dogsenest den 31. december 1991, som skal fastsættes ved den afgørelse,der skal træffes i henhold til artikel 19, stk. 1, andet afsnit, indenden 31. december 1990.
Den Hellenske Republik har dog en yderligere frist på et år til at
efterkomme direktivet.
Artikel 23
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 14
▼B
BILAG A
Veterinærforskrifter
— Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige
problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet,(EFT nr. L 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64), senest ændret ved direktiv88/657/EØF (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 3).
— Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige
problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkrækød, (EFT nr. L 55af 8. 3. 1971, s. 23), senest ændret ved direktiv 88/657/EØF (EFT nr. L382 af 31. 12. 1988, s. 3)
— Rådets direktiv 72/461/EØF af 12. december 1972 om veterinærpolitimæs-
sige problemer vedrørende handel med fersk kød, (EFT nr. L 302 af 31.12. 1972, s. 24), senest ændret ved direktiv 87/489/EØF (EFT nr. L 280af 3. 10. 1987, s. 28)
— Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige
problemer i forbindelse med handel med kødprodukter inden for Fælles-skabet, (EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977, s. 85), senest ændret ved direktiv89/227/EØF (EFT nr. L 93 af 6. 4. 1989, s. 25)
— Rådets direktiv 80/215/EØF af 22. januar 1980 om veterinærpolitimæssige
problemer i forbindelse med samhandelen med kødprodukter inden forFællesskabet, (EFT nr. L 47 af 21. 1. 1980, s. 4), senest ændret veddirektiv 88/660/EØF (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 35)
— Rådets direktiv 85/397/EØF af 5. august 1985 om sundhedsmæssige og
veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med handelen inden forFællesskabet med varmebehandlet mælk, (EFT Nr. L 226 af 24. 8. 1985,s. 13), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3768/85 (EFT nr. L 362 af31. 12. 1985, s. 8)
— Rådets direktiv 88/657/EØF af 14. december 1988 om krav til fremstilling
af og handel med hakket kød, kød i stykker på under 100 g og tilberedtkød, (EFT nr. L 382 af 31. 12. 1988, s. 3) (
1);
— Rådets direktiv 89/437/EØF af 20 juni 1989 om hygiejne- og sundheds-
problemer med produktion og markedsføring af ægprodukter, (EFT nr. L212 af 22. 7. 1989, s. 87) (
1).
(1) fra 1 januar 1992.
1989L0662 — DA — 22.12.1989 — 000.001 — 15
▼B
BILAG B
Produkter, som ikke er underkastet EF-harmonisering, men for hvilke
samhandelen skal være underkastet den kontrol, der er omhandlet i dette
direktiv
Produkter af animalsk oprindelse omfattet af Traktatens bilag II:
— kød af kanin og vildt
— rå mælk og mælkeprodukter— akvakulturprodukter— fiskerivarer— levende toskallede bløddyr til konsum— produkter på basis af kød af kanin og vildt— blod— animalsk fedt i flydende form, fedtegrever og biprodukter fra smeltning— honning— snegle til konsum— frølår til konsum.