1997L0070 — DA — 20.04.2009 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV 97/70/EF

af 11. december 1997

om etablering af harmoniserede sikkerhedsforskrifter for fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), i overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Fællesskabets foranstaltninger inden for søtransport bør tage sigte på forbedring af sikkerheden til søs; (2) den 2. april 1993 blev Torremolinos-protokollen til den internationale Torremolinos-konvention af 1997 om fiskeskibes sikkerhed vedtaget, i det følgende benævnt »Torremolinos-protokollen« ; (3) håndhævelse af denne protokol på fællesskabsniveau for fiskeskibe, der fører en medlemsstats flag, opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i en medlemsstats havn, vil forbedre disse skibes sikkerhed, da forskellige nationale lovgivninger endnu ikke lever op til sikkerhedsniveauet i protokollen; et sådan fælles sikkerhedsniveau vil tilnærme de forskelligartede og afvigende nationale sikkerhedskrav til hinanden, og derved sikre, at der bliver lige konkurrence for alle fiskeskibe, der opererer inden for samme område, uden at der slækkes på sikkerheden; (4) på baggrund navnlig af betydningen for det indre marked er foranstaltninger på fællesskabsniveau den mest effektive metode til at indføre et fælles sikkerhedsniveau for fiskeskibe i hele Fællesskabet; (5) et rådsdirektiv er det rette juridiske instrument, da det skaber rammerne om en ensartet og bindende anvendelse af sikkerhedsstandarderne i medlemsstaterne samtidig med, at den enkelte medlemsstat kan bestemme den form og de midler for gennemførelsen, der bedst passer i dens interne system; (6) flere vigtige kapitler i Torremolinos-protokollen gælder kun for fiskeskibe med en længde på 45 meter og derover; at begrænse protokollens anvendelse i Fællesskabet til sådanne skibe vil skabe et sikkerhedsmæssigt tomrum mellem disse skibe og skibe med en længde mellem 24 og 45 meter og dermed forvride konkurrencen; (7) ifølge protokollens artikel 3, stk. 4, bestemmer parterne, hvilke af dens regler med en længdegrænse over 24 meter der helt eller delvis skal anvendes på skibe, som fører deres flag, og hvis længde er mindre end den foreskrevne længdegrænse men over 24 meter; ifølge protokollensartikel 3, stk. 5, søger parterne at indføre ensartede standarder for disse fiskeskibe, som opererer i samme område; (8) for at øge sikkerheden og undgå konkurrenceforvridninger må det tilstræbes, at direktivets sikkerhedsregler anvendes på alle fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover, som opererer i Fællesskabets fiskerizoner, uanset hvilket flag de fører; for fiskeskibe, der fører et tredjelands flag, og som opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i en medlemsstats havn, skal dette opnås i overensstemmelse med folkerettens almindelige regler; (9) de relevante bestemmelser i rådsdirektiver, der er vedtaget i henhold til Fællesskabets socialpolitik, skal fortsat finde anvendelse; (10) af alle disse grunde bør medlemsstaterne for nye, samt i visse tilfælde allerede eksisterende, fiskeskibe med en længde på 45 meter og derover anvende bestemmelserne i bilaget til Torremolinos-protokollen af 1993, under hensyntagen til de relevante bestemmelser i bilag I til nærværende direktiv; medlemsstaterne bør ligeledes anvende bestemmelserne i kapital IV, V, VII og IX i bilaget til Torremolinos-protokollen som ændret ved bilag II til nærværende direktiv for alle nye skibe med en længde på 24 meter og derover, men under 45 meter, som fører deres flag; (11) med begrundelse i specifikke regionale forhold som f. eks. geografiske og klimatiske forhold kan særlige krav være berettigede, jf. bilag III; der er udarbejdet sådanne forskrifter for fart i henholdsvis nordlige og sydlige zoner; (12) for yderligere at øge sikkerheden bør skibe, der fører en medlemsstats flag, opfylde de specifikke krav i bilag IV; (13) fiskeskibe, der fører et tredjelands flag, bør ikke få tilladelse til at operere i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller til at lande deres fangst i en medlemsstats havn og derigennem konkurrere med skibe, der fører en medlemsstats flag, medmindre deres flagstat har attesteret, at de opfylder de tekniske forskrifter i dette direktiv; (14) udstyr, som opfylder kravene i Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 1996 om udstyr om bord på skibe ( 4 ), og som er installeret om bord på fiskeskibe, bør uden videre anses for at opfylde de særlige bestemmelser for sådant udstyr i nærværende direktiv, da kravene i direktiv 96/98/EF mindst er ækvivalente med kravene i Torremolinos-protokollen og i nærværende direktiv; (15) der kan i medlemsstaterne foreligge lokale omstændigheder, der berettiger til indførelse af specifikke sikkerhedskrav for alle fiskeskibe, der opererer i bestemte områder; medlemsstaterne kan også finde det hensigtsmæssigt at vedtage undtagelser fra eller krav, der svarer til bestemmelserne i bilaget til Torremolinos-protokollen; de bør have ret til at vedtage sådanne foranstaltninger; forudsat at der føres kontrol hermed efter udvalgsproceduren; (16) på indeværende tidspunkt findes der ingen ensartede internationale tekniske standarder for fiskeskibe med hensyn til skrogets styrke, hoved- og hjælpemaskineri samt elektriske og automatiske anlæg; sådanne standarder kan fastlægges ifølge reglerne fra en anerkendt organisation eller den nationale administration; (17) for at kontrollere, at dette direktiv gennemføres og håndhæves effektivt, bør medlemsstaterne foretage syn og udstede overensstemmelsescertifikat for fiskeskibe, når de opfylder direktivets specifikke krav; (18) for at sikre fuld anvendelse af dette direktiv og i overensstemmelse med proceduren i artikel 4 i Torremolinos-protokollen bør fiskeskibe være underlagt havnestatskontrol; en medlemsstat kan også foretage inspektion om bord på tredjelandes fiskeskibe, som ikke opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i en medlemsstats havne, hvis de befinder sig i en af denne medlemsstats havne, for at kontrollere, om de opfylder kravene i denne protokol, når protokollen er trådt i kraft; (19) det er nødvendigt, at et udvalg bestående af medlemsstaternes repræsentanter bistår Kommissionen med den faktiske anvendelse af dette direktiv; det udvalg, der er nedsat ved artikel 12 i Rådets direktiv 93/75/EØF af 13. september 1993 om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods ( 5 ) kan varetage denne funktion; (20) for at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv kan visse bestemmelser tilpasses via dette udvalg for at tage hensyn til relevante udviklinger på internationalt plan; (21) Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) bør underrettes om dette direktiv i henhold til Torremolinos-protokollen; (22) for at sikre fuld anvendelse af dette direktiv bør medlemsstaterne fastsætte sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold hertil — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

Formål

1. Formålet med dette direktiv er at fastlægge sikkerhedskrav for søgående fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover, såvel nye som eksisterende, dersom sidstnævnte er omfattet af bilaget til Torremolinos-protokollen, og

— som fører en medlemsstats flag og er registreret i Fællesskabet, eller

— som opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller

— som lander deres fangst i en medlemsstats havn.

Fritidsfartøjer, der driver ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, er udelukket fra dette direktivs anvendelsesområde.

2. Direktivet berører ikke bestemmelserne i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet ( 6 ) og dertil hørende særdirektiver, særlig Rådets direktiv 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord på fiskerfartøjer (trettende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) ( 7 ).

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) »fiskeskib« eller »skib«,der er udstyret til eller anvendes til erhvervsmæssig fangst af fisk eller andre levende ressourcer fra havet

2) »nyt fiskeskib« et fiskeskib, for hvilket: a) kontrakten om nybygning eller større ombygning er indgået den 1. januar 1999 eller senere b) kontrakten om nybygning eller større ombygning er indgået før den 1. januar 1999, og som leveres tre år eller mere efter denne dato, eller c) hvis der ikke foreligger nogen byggekontrakt, — kølen er lagt, eller — byggeri, der kan identificeres med et bestemt skib, er påbegyndt, eller — samling er påbegyndt omfattende mindst 50 tons eller 1 % af den anslåede samlede skrogvægt, hvis sidstnævnte er mindre den 1. januar 1999 eller senere

3) »eksisterende fiskeskib«et fiskeskib, som ikke er et nyt fiskeskib

4) »Torremolinos-protokollen«Torremolinos-protokollen af 1993 til den internationale Torremolinos-konvention af 1977 om fiskeskibes sikkerhed, med senere ændringer

5) »certifikat«det overensstemmelsescertifikat, som er omhandlet i artikel 6

6) »længde«— medmindre andet er angivet — længden fra forstævnens forkant til rorstammens midte på en vandlinje, som ligger ved 85 % af den mindste sidehøjde målt fra kølens overkant, dog mindst 96 % af den totale længde målt på nævnte vandlinje. I skibe konstrueret med styrlastighed skal den vandlinje, på hvilken længden måles, være parallel med konstruktionsvandlinjen

7) »operere«at fange eller fange og forarbejde fisk eller andre levende ressourcer fra havet, dog således at retten til uskadelig passage i søterritoriet og retten til fri sejlads inden for den eksklusive økonomiske zone på 200 sømil ikke indskrænkes

8) »anerkendt organisation«en organisation, der er anerkendt i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe ( 8 ).

Artikel 3

Almindelige forskrifter

1. Medlemsstaterne sørger for, at forskrifterne i bilaget til Torremolinos-protokollen anvendes på de berørte fiskeskibe, der fører deres flag, medmindre andet er fastsat i bilag I til dette direktiv.

Medmindre andet er fastsat i dette direktiv, skal eksisterende fiskeskibe opfylde de relevante krav i bilaget til Torremolinos-protokollen senest den 1. juli 1999.

2. Medlemsstaterne sørger for, at de krav i kapitel IV, V, VII og IX i bilaget til Torremolinos-protokollen, som anvendes på skibe med en længde på 45 meter og derover, også anvendes på nye fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover, som fører deres flag, medmindre andet er fastsat i bilag II til dette direktiv.

3. Medlemsstaterne sørger for, at skibe, der fører deres flag og opererer i bestemte områder, opfylder forskrifterne for de pågældende områder, jf. bilag III.

4. Medlemsstaterne sørger for, at skibe, der fører deres flag, opfylder de specifikke sikkerhedskrav i bilag IV.

5. Medlemsstaterne forbyder fiskeskibe, der fører et tredjelands flag, at operere i deres indre farvande eller søterritorium eller at lande fangsten i deres havne, medmindre deres flagstats administration har attesteret, at de opfylder kravene i stk. 1, 2, 3 og 4 og i artikel 5.

6. Udstyr, som er opregnet i bilag A.1 til direktiv 96/98/EF, som opfylder nævnte direktiv bestemmelser, og som er installeret om bord på fiskeskibe med henblik på opfyldelse af direktivets bestemmelser, anses for at være i overensstemmelse med nævnte bestemmelser, uanset om bestemmelserne kræver, at udstyret skal godkendes og prøves med tilfredsstillende resultat af flagstatens administration.

Artikel 4

Særlige forskrifter, undtagelser og ækvivalente bestemmelser

1. Hvis en medlemsstat eller en gruppe af medlemsstater finder, at visse situationer, som skyldes lokale omstændigheder eller skibets særlige karakteristika, berettiger til indførelse af specifikke sikkerhedskrav for fiskeskibe, der opererer i et bestemt område, og hvis det godtgøres, at der er behov for det, kan de efter proceduren i stk. 4 vedtage sådanne specifikke sikkerhedskrav for at tage hensyn til de lokale omstændigheder, f. eks. forholdene og de klimatiske forhold i de farvande, de pågældende skibe opererer i, togternes varighed eller skibets særlige karakteristika, f. eks. konstruktionsmaterialerne.

De vedtagne foranstaltninger indføjes i bilag III.

2. Medlemsstaterne anvender efter proceduren i stk. 4 bestemmelserne i kapitel 1, regel 3, stk. 3, i bilaget til Torremolinos-protokollen ved vedtagelse af undtagelsesbestemmelser.

3. En medlemsstat kan efter proceduren i stk. 4 vedtage bestemmelser om ækvivalens i henhold til kapitel 1, regel 4, stk. 1, i bilaget til Torremolinos-protokollen.

4. En medlemsstat, der benytter sig af bestemmelserne i stk. 1, 2 eller 3, skal anvende følgende procedure:

a) Medlemsstaten underretter Kommissionen om de bestemmelser, den agter at vedtage, så detaljeret, at det godtgøres, at sikkerhedsniveauet fortsat er forsvarligt.

b) Hvis det inden for en periode på seks måneder efter underretningen ►M4 efter forskriftsproceduren i artikel 9, stk. 2 ◄ besluttes, at de foreslåede foranstaltninger er ubegrundede, kan medlemsstaten anmodes om at ændre eller undlade at vedtage foreslåede foranstaltninger.

c) De foranstaltninger, der vedtages, skal fremgå af den pågældende nationale lovgivning og meddeles Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater om alle detaljer heri.

d) Alle sådanne foranstaltninger finder anvendelse på alle fiskeskibe, når de opererer under de samme nævnte forhold, uden forskelsbehandling på grund af flagstat eller rederiets nationalitet.

e) De i stk. 2 omhandlede foranstaltninger må kun anvendes, så længe fiskeskibet opererer under de beskrevne forhold.

Artikel 5

Standarder for konstruktion, bygning og vedligehold

For fiskeskibe gælder, at standarderne for konstruktion, bygning og vedligehold af skrog, hoved- og hjælpemaskineri samt elektriske og automatiske anlæg skal være de regler, som gjaldt på tidspunktet for deres bygning, og som er specificeret for klassifikation af en anerkendt organisation eller anvendes af en administration.

For nye skibe skal disse regler for så vidt angår procedure og vilkår opfylde artikel 14, stk. 2, i direktiv 94/57/EF.

Artikel 6

Syn og certifikater

1. Medlemsstaterne udsteder for fiskeskibe, der sejler under deres flag og opfylder kravene i artikel 3 og 5, et certifikat til bekræftelse af, at de opfylder direktivets bestemmelser, suppleret med en udstyrsfortegnelse og eventuelle undtagelsescertifikater. Overensstemmelsescertifikat, udstyrsfortegnelse og undtagelsescertifikat udformes som vist i bilag V. Certifikaterne udstedes af flagstatens administration eller af en anerkendt organisation, som handler på dens vegne, efter at der af flagstatens administrations egen autoriserede tilsynsførende eller af tilsynsførende fra en anerkendt organisation eller af den medlemsstat, som flagstaten har bemyndiget til at foretage syn, er foretaget et syn, før skibet sættes i fart, jf. kapitel 1, regel 6, stk. 1, litra a), i bilaget til Torremolinos-protokollen.

2. Gyldighedsperioden for de i stk. 1 omhandlede certifikater må ikke være længere end de i kapital 1, regel 11, i bilaget til Torremolinos-protokollen anførte. Overensstemmelsescertifikatet fornyes, efter at der er foretaget et periodisk syn, jf. kapitel 1, regel 6, i bilaget til Torremolinos-protokollen.

Artikel 7

Bestemmelser om kontrol

1. Fiskeskibe, der opererer i en medlemsstat indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i dens havne, og som ikke sejler under denne medlemsstats flag, er underlagt medlemsstatens kontrol i overensstemmelse med artikel 4 i Torremolinos-protokollen og uden forskelsbehandling på grundlag af flagstat eller rederiets nationalitet, så den kan sikre sig, at de opfylder dette direktivs krav.

2. Fiskeskibe, der ikke opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i en medlemsstats havne, og som fører en anden medlemsstats flag, er underlagt medlemsstatens kontrol i overensstemmelse med artikel 4 i Torremolinos-protokollen og uden forskelsbehandling på grundlag af flagstat eller rederiets nationalitet, når de befinder sig i sidstnævnte medlemsstats havne, så denne kan sikre sig, at de opfylder dette direktivs krav.

3. Fiskeskibe, der fører et tredjelands flag, og som ikke opererer i en medlemsstats indre farvande eller søterritorium eller lander deres fangst i en medlemsstats havne, er underlagt medlemsstatens kontrol i overensstemmelse med artikel 4 i Torremolinos-protokollen, når de befinder sig i dennes havne, så den kan sikre sig, at de opfylder kravene i Torremolinos-protokollen, når den er trådt i kraft.

Artikel 8

Tilpasninger

▼M4

Følgende tilpasninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 9, stk. 3:

a) Der kan vedtages og indarbejdes bestemmelser om: — harmoniseret fortolkning af de bestemmelser i bilaget til Torremolinos-protokollen, som er overladt til de enkelte kontraherende parters administrationers fortolkning, i det omfang det er nødvendigt for at sikre ensartet gennemførelse i Fællesskabet — gennemførelse af dette direktiv uden at udvide dets anvendelsesområde.

b) Artikel 2, 3, 4, 6 og 7 i dette direktiv kan tilpasses og bilagene dertil ændres med henblik på gennemførelse i direktivet af senere ændringer til Torremolinos-protokollen, som træder i kraft efter direktivets vedtagelse.

▼M3

Ændringer af det internationale instrument, der er nævnt i artikel 2, nr. 4), kan udelukkes fra dette direktivs anvendelsesområde, jf. artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) ( 9 ).

▼M4

Artikel 9

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 ( 10 ).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 11 ), jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1–4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

▼B

Artikel 10

Underretning af IMO

Formanden for Rådet og Kommissionen underretter IMO om vedtagelsen af dette direktiv, idet der henvises til artikel 3, stk. 5, i Torremolinos-protokollen.

Artikel 11

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter selv sanktionerne for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv, og træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssigt afpassede og have en afskrækkende virkning.

Artikel 12

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1999. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og administrative bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til alle de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

Artikel 13

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 14

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

▼M2









BILAG I

Tilpasning af forskrifterne i bilaget til Torremolinos-protokollen med henblik på anvendelse af artikel 3, stk. 1, i direktiv 97/70/EF

I dette bilag forstås ved:

1. »Nye fiskeskibe bygget den 1. januar 2003 eller senere«: fiskeskibe a) for hvilke der den 1. januar 2003 eller senere er indgået kontrakt om bygning eller større ombygning, eller b) for hvilke der før den 1. januar 2003 er indgået kontrakt om bygning eller større ombygning, og levering heraf finder sted mindst tre år efter denne dato, eller c) for hvilke, såfremt byggekontrakt ikke foreligger, der den 1. januar 2003 eller senere — er lagt køl, eller — er påbegyndt bygning, der kan identificeres som et bestemt skib, eller — er påbegyndt samling, som omfatter mindst 50 tons eller 1 % af den skønnede masse af alt bygningsmateriale, idet den mindste af disse størrelser finder anvendelse.

DEL A

Tilpasningerne finder anvendelse på alle fiskeskibe, som er omfattet af direktivet, med undtagelse af nye fiskeskibe, som er bygget den 1. januar 2003 eller senere

KAPITEL I: ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Regel 2: Definitioner

Stk. 1: Definition af udtrykket »nyt skib« erstattes med definitionen af udtrykket »nyt fiskeskib« i dette direktivs artikel 2.

KAPITEL V: BRANDSIKRING, OPDAGELSE AF BRAND OG BRANDSLUKNING

Regel 2: Definitioner

Stk. 2: »standardbrandprøvning« læses med følgende ændringer i slutningen vedrørende standardtemperaturkurven:

»… Standardkurven for forholdet mellem tid og temperatur er en jævn kurve trukket gennem følgende temperaturpunkter målt i ovnen:







— ovnens indvendige begyndelsestemperatur: 20 °C — efter de første fem minutter: 576 °C — efter de første 10 minutter: 679 °C — efter de første 15 minutter: 738 °C — efter de første 30 minutter: 841 °C — efter de første 60 minutter: 945 °C«

KAPITEL VII: REDNINGSMIDLER OG -ARRANGEMENTER

Regel 1: Anvendelsesområde

Stk. 2 læses således: »Regel 13 og 14 gælder tillige for eksisterende skibe med en længde på 45 m og derover, forudsat at administrationen kan udskyde anvendelsen af kravene i disse regler indtil den 1. februar 1999.«

Regel 13: Radioredningsmidler

Stk. 2 læses således: »På eksisterende skibe kan administrationen indtil den 1. februar 1999 acceptere tovejs VHF-radiotelefonapparater, som ikke opfylder organisationens funktionsnormer, hvis de efter administrationens skøn er kompatible med godkendte tovejs VHF-radiotelefonapparater.«

KAPITEL IX: RADIOKOMMUNIKATION

Regel 1: Anvendelsesområde

Stk. 1, andet punktum, affattes således:

»For eksisterende skibe kan administrationen dog udskyde anvendelsen af kravene indtil den 1. februar 1999.«

Regel 3: Undtagelser

Stk. 2, litra c), affattes således: »hvis skibet oplægges inden den 1. februar 2001.«

DEL B

Tilpasningen finder anvendelse på nye fiskeskibe bygget den 1. januar 2003 eller senere

Den foreliggende tekst i følgende regler læses således.

KAPITEL I: ALMINDELIGE BESTEMMELSER Regel 2: Definitioner Skottet skal være anbragt i en afstand fra den forreste perpendikulær: ikke under 0,05L og ikke over 0,05L plus 1,35 m for skibe af mindre end 45 m længde. Regel 6: Syn Foruden de periodiske syn, som påbydes i litra b), første afsnit, foretages mellemliggende syn med hensyn til skibets konstruktion og maskineri med mellemrum på to år plus/minus tre måneder for skibe af andre materialer end træ, og med de af administrationen fastsatte mellemrum for skibe af træ. Ved synene skal det desuden sikres, at der ikke er foretaget forandringer, som forringer skibets eller besætningens sikkerhed.

KAPITEL II: KONSTRUKTION, VANDTÆTHED OG UDSTYR Regel 1: Konstruktion Styrken og konstruktionen af skrog, overbygninger, dækhuse, maskinrumscasinger, nedgange og alle andre opbygninger og skibsudstyr skal være tilstrækkelig til at modstå alle forudseelige forhold under skibets planlagte anvendelse og skal opfylde regler fastsat af en anerkendt organisation. Regel 2: Vandtætte døre Antallet af åbninger i vandtætte skotter, som krævet i regel 1, stk. 3, skal begrænses til det mindst mulige, der er foreneligt med skibets almindelige indretning og driftsmæssige behov; åbningerne skal forsynes med vandtætte lukkeanordninger, som er i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation. Vandtætte døre skal have en tilsvarende styrke som den tilstødende ikke-gennembrudte struktur. Regel 2: Vandtætte døre I skibe på 45 m længde og derover skal vandtætte døre være skydedøre: i rum, hvor det er hensigten at kunne åbne dem til søs, og hvis de er anbragt med tærskelen under den dybeste arbejdsvandlinje, medmindre administrationen anser det for at være upraktisk eller unødvendigt under hensyn til skibets type og brug. Undtagelser fra denne regel, som indrømmes af en medlemsstat, behandles ved proceduren efter artikel 4 i dette direktiv. Regel 5: Lugeåbninger Foranstaltninger til at sikre trælugedækslers vejrtæthed skal træffes efter de standarder, der foreskrives i regel 14 og 15 i bilag I til den internationale konvention om lastelinjer, 1966. ( 12 ) Regel 9: Ventilatorer I skibe på 45 m længde og derover skal højden over dæk af ventilatorkarme, bortset fra maskinrumsventilatorkarme, være mindst 900 mm på arbejdsdækket og mindst 760 mm på overbygningsdækket. I skibe på under 45 m længde skal disse karmes højde være henholdsvis 760 mm og 450 mm. Højden over dæk af maskinrumsventilatoråbninger, som er nødvendige for konstant lufttilførsel til maskinrummet og ved behov øjeblikkelig lufttilførsel til generatorrummet, skal generelt være i overensstemmelse med regel II/9(3). Når dette som følge af skibets størrelse og indretning ikke kan lade sig gøre, kan mindre højde dog godtages, i alle tilfælde dog mindst 900 mm over arbejdsdækket og overbygningsdækket, forudsat at uafbrudt lufttilførsel til de pågældende rum er sikret ved vejrtæt lukkeanordning, som er i overensstemmelse med regel II/9(2) og er kombineret med anden hensigtsmæssig indretning. Regel 12: Koøjer og vinduer Administrationen kan godkende koøjer og vinduer uden stormklapper i side- og agterskotter i dækhuse, der er placeret på eller over arbejdsdækket, hvis den finder, at skibets sikkerhed ikke derved forringes, idet der tages hensyn til regler, som er fastsat af anerkendte organisationer og bygger på de pågældende ISO-standarder. Regel 15: Anker- og fortøjningsudstyr Ankerudstyr beregnet til hurtig og sikker anvendelse skal forefindes, og skal bestå af ankerudstyr, ankerkæder eller ståltrosser, stoppere og et spil eller andre indretninger til at udlægge eller ophale ankeret og til at holde skibet forankret under alle forudseelige driftsforhold. Skibe skal også være forsynet med passende fortøjningsudstyr til sikker fortøjning under alle forhold. Anker og fortøjningsudstyr skal opfylde regler fastsat af en anerkendt organisation.

KAPITEL III: STABILITET OG SØDYGTIGHED Regel 1: Almindelige bestemmelser Skibe skal konstrueres og bygges således, at forskrifterne i dette kapitel kan opfyldes i de i regel 7 beskrevne driftskonditioner. Beregninger af kurverne for den oprettende arm skal udføres i overensstemmelse med IMO Code on Intact Stability for All Types of Ships ( 13 ). Regel 2: Stabilitetskriterier Følgende minimumsstabilitetskriterier skal være opfyldt, medmindre administrationen finder, at erfaringer fra skibets anvendelse berettiger afvigelser herfra. Undtagelser fra denne regel, som indrømmes af en medlemsstat, behandles efter proceduren i artikel 4 i dette direktiv ( 14 ). Metacenterhøjden GM må ikke være mindre end 350 mm i skibe med et enkelt dæk. I skibe med komplet overbygning kan kravet til metacenterhøjden reduceres, hvis administrationen tillader det, dog i intet tilfælde til mindre end 150 mm. Når en medlemsstat tillader nedsættelse af metacenterhøjden, skal dette behandles efter proceduren i artikel 4 i dette direktiv. Hvor ballast er anvendt for at opfylde stabilitetskriterierne i stk. 1, skal ballastens art og anbringelse være til administrationens tilfredshed. I skibe med længde under 45 m skal sådan ballast være fast. Fast ballast skal være af faststof og forsvarligt fastgjort i skibet. Administrationen kan godkende vandballast, hvis den medføres enten i tanke specielt beregnet til dette formål eller i helt fyldte tanke, der ikke er tilsluttet noget pumpesystem på skibet. Anvendes vandballast som fast ballast for at sikre overholdelse af stk. 1, skal enkeltheder herom være anført i overensstemmelsescertifikatet og i stabilitetsoplysningerne. Fast ballast må ikke uden administrationens godkendelse fjernes fra skibet eller flyttes. Regel 4: Særlige fiskerimetoder Skibe, der anvender særlige fiskerimetoder, hvorunder skibet udsættes for forøgede ydre påvirkninger under fiskeriet, skal opfylde stabilitetskriterierne i regel 2, stk. 1, til administrationens tilfredshed, om fornødent med forøgede krav. Skibe, som fisker med bomtrawl, skal opfylde følgende forøgede stabilitetskriterier: a) kravene i regel 2, stk. 1, litra a) og b) til arealet under kurven for den oprettende arm og til den oprettende arm skal forøges med 20 % b) metacenterhøjden skal være mindst 500 mm c) kriterierne under litra a) finder kun anvendelse på skibe med en installeret fremdrivningseffekt, som ikke overstiger den i det følgende angivne: — N = 0,6 Ls 2 for skibe med længde højst 35 m — N = 0,7 Ls 2 for skibe med længde 37 m og derover — Ved mellemliggende længder fås koefficienten til Ls ved interpolation mellem 0,6 og 0,7 — Ls er skibets længde i henhold til målebrevet. Hvis den installerede fremdrivningseffekt overstiger standardværdierne for effekt i ovenstående formler, skal kriterier under litra a) øges direkte proportionalt med den øgede fremdrivningseffekt. Det skal over for administrationen godtgøres, at ovennævnte øgede stabilitetskrav for bomtrawlere er opfyldt under de i regel 7, stk. 1, i dette kapitel nævnte driftsbetingelser. Til beregning af stabiliteten antages bommen at være hejset op i en vinkel på 45 grader med vandret. Regel 5: Hård vind og rulning Skibe skal være i stand til at modstå virkningen af hård vind og rulning i den dertil svarende søtilstand, idet der tages hensyn til årstidens vejrforhold, de søtilstande, som skibet vil arbejde i, skibstypen og dens anvendelse. De pågældende beregninger skal udføres i overensstemmelse med IMO Code on Intact Stability for all Types of Ships. Regel 8: Overisning Ved anvendelsen af denne regel tillades ingen ændring af tillægget for overisning, således som det kan ske efter administrationens skøn ifølge anbefaling 2 ( 15 ). Regel 9: Krængningsprøve Hvis der i et skib foretages forandringer, der påvirker dets letskibs kondition og/eller beliggenheden af tyngdepunktet, skal skibet, hvis administrationen under hensyn til dets stabilitetsmargener anser det for nødvendigt, underkastes en ny krængningsprøve, og stabilitetsoplysningerne revideres. Dog skal skibet underkastes en ny krængningsprøve, hvis letskibskonditionen afviger mere end 2 % fra den oprindelige letskibs kondition, og det ikke ved beregning kan godtgøres, at skibet fortsat opfylder stabilitetskriterierne. Regel 12: Bovhøjde Bovhøjden skal være tilstrækkelig til at hindre, at skibet tager urimeligt meget vand over. For skibe, som arbejder i lukket farvand højst 10 miles fra kysten, skal mindste bovhøjde til administrationens tilfredshed fastsættes ud fra årstidens vejrforhold, de søtilstande, som skibet vil arbejde i, skibstypen og dens anvendelse. For skibe, som arbejder i alle øvrige farvande: 1. hvor fangsten under fiskeriet må stuves i lastrummene via lugeåbninger, som er placeret på et åbent arbejdsdæk foran dækshus eller overbygning, beregnes mindste bovhøjde efter beregningsmetoden i anbefaling 4 i tillæg 3 til det endelige aktstykke fra Torremolinos-konferencen 2. hvor fangsten må stuves i lastrummene via en lugeåbning, som er placeret på et åbent arbejdsdæk beskyttet af et dækshus eller overbygning, skal mindste bovhøjde være i overensstemmelse med regel 39 i bilag I til anbefaling 4 i den internationale konvention om lastelinjer, 1966, men ikke være mindre end 2 000 mm. I denne henseende tages den tilladte maksimale arbejdsdybgang i betragtning i stedet for det foreskrevne sommerfribord. Regel 14: Inddeling og lækstabilitet Skibe med en længde på 100 m eller derover, hvor antallet af personer om bord er 100 eller mere, skal kunne holde sig flydende med positiv stabilitet efter fyldning af et hvilket som helst rum, der antages at være beskadiget, alt under hensyn til skibstypen, den planlagte anvendelse og fartsområdet ( 16 ). Beregningerne skal udføres i overensstemmelse med vejledningen som angivet i fodnoten.

KAPITEL IV: MASKINERI OG ELEKTRISKE INSTALLATIONER SAMT PERIODISK UBEMANDEDE MASKINRUM Regel 3: Almindelige bestemmelser Hovedfremdrivningsmaskineri, kontrol, damprør, brændselsolie, komprimeret luft, elektriske og kølesystemer; hjælpemaskineri; kedler og andre trykbeholdere; rør- og pumpeanlæg; styreanlæg og gear, aksler og koblinger til kraftoverførsel skal være planlagt, konstrueret, afprøvet, installeret og vedligeholdt således, at det opfylder regler fastsat af en anerkendt organisation. Dette maskineri og udrustning såvel som løftegrej, spil, udstyr til håndtering og behandling af fisk skal være beskyttet, således at enhver fare for ombordværende personer reduceres til det mindst mulige. Der bør udvises særlig opmærksomhed over for bevægelige dele, varme overflader og andre farer. Det skal over for administrationen godtgøres, at regel 16 til 18 er ensartet gennemført og anvendt i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation ( 17 ). Der skal til administrationens tilfredsstillelse være truffet foranstaltninger til at sikre, at alt udstyr fungerer på pålidelig måde under alle arbejdsvilkår, herunder manøvrering, og at der i overensstemmelse med administrationens krav træffes foranstaltninger til at afholde regelmæssige syn og funktionsprøver for at sikre vedvarende pålidelig funktion. Skibe skal i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation være forsynet med dokumentation for, at de er i stand til at fungere med periodisk ubemandede maskinrum. Regel 6: Dampkedler, fødevandssystemer og damprørsanlæg Enhver dampkedel, samt enhver dampgenerator, som virker uden påvirkning af flamme, skal være forsynet med mindst to sikkerhedsventiler af passende størrelse. Administrationen kan dog under hensyntagen til udstrømningen eller andre forhold i forbindelse med en dampkedel eller med en dampgenerator, som virker uden påvirkning af flamme, tillade, at der kun findes én sikkerhedsventil, såfremt det i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation godtgøres, at der dermed er sikret fornøden beskyttelse mod overtryk. Regel 8: Styrhuskontrol med fremdrivningsmaskineriet Såfremt der forefindes fjernkontrol af fremdrivningsmaskineri fra styrehus, skal den i litra a) nævnte fjernkontrol udføres ved hjælp af en kontrolanordning, som opfylder regler fastsat af en anerkendt organisation, om nødvendigt forsynet med den fornødne beskyttelse af fremdrivningsmaskineriet mod overtryk. Regel 10: Foranstaltninger vedrørende brændselsolie, smøreolie samt andre brændbare olier Brændselsolieledninger, som i beskadiget tilstand kan forårsage, at der slipper olie ud fra en højtank, forbrugstank eller settlingtank anbragt over dobbeltbunden, skal være forsynet med en hane eller ventil på tanken, som kan lukkes fra et sikkert sted uden for det pågældende rum i tilfælde af, at der opstår brand i det rum, hvor sådanne tanke befinder sig. I det særlige tilfælde, hvor højtanke er beliggende i en aksel- eller rørtunnel eller et lignende sted, skal tankene være forsynet med afspærringsventiler, men betjeningen skal i tilfælde af brand kunne ske ved hjælp af en ekstra ventil på rørledningen eller rørledningerne uden for tunnelen eller lignende rum. Hvis en sådan ekstra ventil er anbragt i maskinrummet, skal den kunne betjenes uden for dette rum. Brændselsolierør og deres ventiler og tilbehør skal være af stål eller andet tilsvarende materiale, forudsat at fleksible slangeforbindelser kan anvendes i mindst muligt omfang. Fleksible slangeforbindelser med fittings skal være af passende styrke og skal være konstrueret af godkendt brandsikkert materiale eller have brandsikkert overtræk, som opfylder regler fastsat af en anerkendt organisation. Fittings til sådanne fleksible slangeforbindelser skal være i overensstemmelse med IMO MSC. Circ. 647 »Guidelines to minimise leakages from flammable liquid systems«. Indretninger til opbevaring, fordeling og brug af olie, der anvendes i tryksmøreanlæg, skal opfylde regler fastsat af en anerkendt organisation. Sådanne indretninger i maskinrum af kategori A og, hvor det er muligt, i andre maskinrum, skal som minimum opfylde bestemmelserne i stk. 1, 3, 6 og 7 og skal, i det omfang det er nødvendigt, være i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation, stk. 2 og 4. Dette udelukker ikke brugen af oliestandsglas i smøresystemer, forudsat at det ved prøver er påvist, at de har en passende grad af brandsikkerhed. Indretninger til opbevaring, fordeling og brug af brændbare olier, som anvendes under tryk i kraftoverføringsanlæg bortset fra den i stk. 10 omhandlede olie, i betjeningskontrol og styresystemer samt i opvarmningsanlæg, skal opfylde regler fastsat af en anerkendt organisation. På steder, hvor der er mulighed for antændelse, skal disse indretninger som minimum opfylde bestemmelserne i stk. 2 og 6 samt bestemmelserne i stk. 3 og 7 for så vidt angår styrke og konstruktion. Regel 12: Beskyttelse mod støj Der skal træffes foranstaltninger til at reducere virkningerne af støj for personale i maskinrummet til det niveau, der foreskrives i IMO Code on Noise Levels on Board Ships ( 18 ). Regel 13: Styreanlæg Ethvert skib skal være forsynet med et hovedstyreanlæg og et reservestyreanlæg, der opfylder regler fastsat af en anerkendt organisation. Hovedstyreanlægget og reservestyreanlægget skal være indrettet således, at en enkelt fejl i et af dem, så vidt det er praktisk og rimeligt, ikke skal kunne bringe det andet ud af funktion. Regel 16: Elektrisk hovedenergikilde Såfremt elektrisk energi er det eneste middel til at sikre driften af de hjælpeanlæg, der er væsentlige for skibets fremdrivning og sikkerhed, skal der findes en elektrisk hovedenergikilde, omfattende mindst to generatorsæt, af hvilke et kan drives af hovedmaskinen. Andre indretninger, der har tilsvarende elektrisk ydeevne og er i overensstemmelse med regler fastsat af en anerkendt organisation, kan godkendes.

KAPITEL V: BRANDSIKRING, OPDAGELSE AF BRAND OG BRANDSLUKNING Regel 1: Almindelige bestemmelser Metode IIIF: Anbringelse af et automatisk brandalarm- og brandvisningssystem i alle rum, hvor en brand kunne forventes at opstå, i almindelighed uden nogen begrænsning med hensyn til typen af indvendige inddelingsskotter bortset fra, at arealet af noget apteringsafsnit, afgrænset af en klasse »A«- eller »B«-inddeling ikke i noget tilfælde må overstige 50 m2. Administrationen kan dog for så vidt angår almindeligt tilgængelige rum forøge dette areal indtil 75 m2. Regel 2: Definitioner »Ikke-brændbart materiale« er et materiale, der hverken kan brænde eller afgive brændbare luftarter i en sådan mængde, at der kan ske selvantændelse, når det opvarmes til omkring 750 °C, hvilket skal konstateres til administrationens tilfredshed i henhold til IMO Fire Test Procedures Code ( 19 ). Ethvert andet materiale er et brændbart materiale. Stk. 2 »standardbrandprøvning« læses således: »En standardbrandprøvning« er en prøvning, hvorved prøveemner af de pågældende skotter eller dæk i en prøveovn udsættes for temperaturer, der tilnærmelsesvis svarer til standardtemperaturkurven. Prøvningsmetoderne skal være i overensstemmelse med IMO Fire Test Procedures Code. Administrationen skal kræve, at der foretages en prøvning af prototypen af et skot eller et dæk for at sikre, at det opfylder ovennævnte krav om mekanisk modstandsevne og temperaturstigning i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. Administrationen skal kræve, at der foretages en prøvning af prototypen på en inddeling for at sikre, at den opfylder ovennævnte krav om mekanisk modstandsevne og temperaturstigning i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. Administrationen skal kræve afprøvning af en prototype af en inddeling for at sikre, at det opfylder ovenstående forskrift for integritet og temperaturstigning i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. »Lav flammespredningsevne« betyder, at den således betegnede overflade på fyldestgørende måde vil begrænse flammespredningen, hvilket konstateres i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. Regel 4: Skotter i apterings- og tjenesterum Metode IIIF: Der gælder ingen begrænsninger med hensyn til konstruktionen af skotter, som ikke efter denne eller andre regler i dette afsnit skal være klasse »A« eller »B«. Intet opholdsrumsareal eller arealet af et rum afgrænset af en sammenhængende klasse »A«- eller »B«-inddeling må i noget tilfælde overstige 50 m2, bortset fra særlige tilfælde, hvor klasse »C«-skotter er foreskrevet i henhold til tabel 1 i regel 7. For så vidt angår almindeligt tilgængelige rum kan administrationen dog forøge dette areal indtil 75 m2. Regel 7: Skotters og dæks brandsikkerhed (*) Hvor der i tabellerne vises en stjerne, kræves inddelingen at være af stål eller tilsvarende materiale, men behøver ikke at være af klasse »A«-standard. Hvor der gennem et dæk er ført elektriske kabler, rør eller ventilationskanaler, skal gennemføringen være tæt, så flammer og røg ikke kan passere. Regel 8: Konstruktionsdetaljer a) Bortset fra lastrum og køleafdelinger i tjenesterum skal isoleringsmaterialer være ikke-brændbart. Dampspærrer og klæbemidler, der anvendes i forbindelse med isolation, samt isolationsmateriale til koldtvandsrør behøver ikke være af ikke-brændbart materiale, men deres anvendelse skal begrænses mest muligt, og deres ubeskyttede overflader skal have modstandsevne over for flammespredning, hvilket bestemmes i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. I rum, hvor indtrængen af olieprodukter er mulig, skal isolationsoverfladen være uigennemtrængelig for olie og oliedampe. Regel 9: Ventilationssystemer Ventilationskanaler skal være udført af ikke-brændbart materiale. Dog behøver korte kanaler, der almindeligvis ikke overstiger 2 m længde, og med et tværsnitsareal på ikke over 0,02 m2, ikke være ikke-brændbare, på følgende betingelser: i) disse kanaler skal være af et materiale, som har lav brandrisiko i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. Regel 11: Forskelligt Maling, lak og andre materialer, der bruges på udsatte indvendige overflader, må ikke være i stand til at udvikle væsentlige mængder røg eller giftig gas eller dampe, hvilket afgøres i overensstemmelse med IMO Fire Test Procedures Code. Regel 12: Oplagring af gascylindre og farlige materialer Med undtagelse af, hvad der måtte være nødvendigt for udførelsen af tjenesten i det pågældende rum, er elektriske ledninger og indretninger ikke tilladt i rum, der bruges til oplagring af let antændelige væsker eller flydende gasarter. Hvor sådanne elektriske indretninger er installeret, skal de være af en certificeret type og opfylde de relevante bestemmelser i International Standard IEC Publication 79 »Electrical apparatus for explosive gas atmospheres«. Varmekilder skal holdes klar af sådanne rum, og der skal på fremtrædende plads være anbragt opslag om »Rygning forbudt« og »Åben ild forbudt«. Regel 13: Evakueringsveje Trapper og lejdere, der fører til og fra alle opholdsrum, og rum, hvor mandskabet normalt er beskæftiget, bortset fra maskinrum, skal være anbragt således, at de frembyder let adgang til åbent dæk og derfra til redningsfartøjerne. I særdeleshed skal det vedrørende disse rum iagttages: e) at kontinuiteten af evakueringsvejene skal være til administrationens tilfredshed. Trapper og gange, der anvendes som evakueringsveje, skal have en fri bredde på mindst 700 mm og skal have håndliste i den ene side. Døre, som giver adgang til en trappe, skal have en fri bredde på mindst 700 mm. Fra ethvert maskinrum af kategori A skal tilvejebringes to evakueringsveje på en af følgende måder: a) to sæt stållejdere anbragt så langt fra hinanden som muligt, som fører op til døre i den øverste del af rummet med tilsvarende afstand, hvorfra der er adgang til det åbne dæk. Normalt skal en af disse lejdere yde ubrudt brandbeskyttelse fra den nederste del af rummet til et sikkert sted uden for rummet. Dog kan administrationen undlade at kræve sådan beskyttelse, såfremt der findes en sikker evakueringsvej fra den nederste del af rummet på grund af maskinrummets særlige indretning eller dimensioner. Denne beskyttelse skal være af stål, isoleret efter klasse »A-60«-standard og forsynet med en selvlukkende ståldør i den nederste ende; eller Regel 14: Automatiske sprinkler-, brandalarm- og brandvisningsanlæg (metode IIF) Til hver sprinklersektion skal forefindes reservesprinklere. Reservesprinklere skal omfatte alle typer og ydelser, som er installeret i skibet, og skal forefindes i følgende antal: — under 100 sprinklere: 3 reservesprinklere — under 300 sprinklere: 6 reservesprinklere — 300 til 1 000 sprinklere: 12 reservesprinklere. Regel 15: Automatiske brandalarm- og brandvisningsanlæg (metode IIIF) Anlægget skal træde i funktion ved en unormal lufttemperatur, en unormal røgkoncentration eller andre faktorer, som er tegn på begyndende brand i et af de rum, der skal beskyttes. Anlæg, som reagerer på lufttemperaturer, skal træde i funktion ved en temperatur af mindst 54 °C og højst 78 °C, når temperaturstigningen til de nævnte grader ikke overstiger 1 °C i minuttet. Administrationen kan bestemme, at den tilladte temperatur for at sætte anlægget i funktion kan forhøjes til 30 °C over maksimumstemperaturen oppe under dækket i tørrerum eller lignende steder, hvor den omgivende temperatur normalt er høj. Anlæg, der reagerer på røgkoncentration, skal træde i virksomhed, når intensiteten af en lysstråles gennemgang reduceres. Røgdetektorer skal være certificeret til at aktiveres, før røgtætheden overstiger 12,5 % lysnedsættelse pr. meter, men ikke før røgtætheden overstiger 2 % lysnedsættelse pr. meter. Administrationen kan skønsmæssigt godkende andre metoder for systemets igangsætning. Detektorsystemet må ikke bruges til andre formål end brandvisning. Regel 17: Brandpumper Såfremt en brand i noget rum kunne sætte alle brandpumperne ud af funktion, skal der være et alternativt middel til at fremskaffe vand til brandbekæmpelse. I skibe på 75 m længde og derover skal dette alternative middel være en fast anbragt, uafhængigt drevet, nødbrandpumpe. Denne nødbrandpumpe skal være i stand til at yde to vandstråler med et mindste tryk på 0,25 N/mm2. Regel 20: Transportable ildslukkere 1. For hver type ildslukker, som medføres og kan genopfyldes om bord, skal der forefindes 100 % reserveladninger for de ti første ildslukkere og 50 % for de resterende ildslukkere, dog højst 60. 2. For ildslukkere, som ikke kan påfyldes om bord, skal der i stedet for reserveladninger forefindes mindst 50 % reserveildslukkere af samme type og kapacitet. 3. Anvisninger for genopfyldning skal forefindes om bord. Kun reserveladninger, som er godkendt til de pågældende ildslukkere, må anvendes. Ildslukkere skal årligt efterses af en kompetent person, som er godkendt af administrationen. Hver ildslukker skal være forsynet med et skilt, som angiver, at den har været efterset. Alle flasker til permanent tryksatte ildslukkere og flasker med drivmiddel til ikke tryksatte ildslukkere skal underkastes hydraulisk trykprøvning hvert tiende år. Regel 21: Transportable ildslukkere i kontrolrum, opholds- og tjenesterum 1. For ildslukkere, som kan genopfyldes om bord, skal der forefindes 100 % reserveladninger for de ti første ildslukkere, og 50 % for de resterende ildslukkere, dog højst 60. 2. For ildslukkere, som ikke kan påfyldes om bord, skal der forefindes mindst 50 % reserveildslukkere af samme type og kapacitet. 3. Anvisninger for genopfyldning skal forefindes om bord. Kun reserveladninger, som er godkendt til de pågældende ildslukkere, må anvendes. Regel 24: Brandudrustning Der skal om bord forefindes mindst to brandudrustninger. Brandudrustningerne skal være i overensstemmelse med IMO Fire Safety Systems Code, kapitel III, regulations 2.1, 2.1.1 og 2.1.2. Til hvert luftforsynet åndedrætsværn skal der forefindes to reserveladninger. Regel 25: Brandkontrolplan Der skal forefindes en til stadighed opslået brandkontrolplan. Indholdet af planen skal være i overensstemmelse med IMO Resolution A.654(16) »Graphical symbols for fire control plans« og IMO Resolution A.756(18) »Guidelines on the information to be provided with fire control plans«. Regel 28: Konstruktiv brandsikring I skibe, hvis skrog er konstrueret af ikke-brændbart materiale, skal dækkene og skotter, der adskiller maskinrum af kategori A fra opholdsrum, tjenesterum eller kontrolrum, være konstrueret til klasse »A-60«-standard, såfremt maskinrummet af kategori A ikke er udstyret med et fast brandslukningssystem, og til klasse »A-30«-standard, såfremt et sådant system er installeret. Dæk og skotter, der adskiller andre maskinrum fra opholds- og tjenesterum og kontrolrum, skal være konstrueret til klasse »A-0«-standard. Dæk og skotter, der adskiller kontrolrum fra opholds- og tjenesterum, skal være konstrueret til klasse »A«-standard i overensstemmelse med tabel 1 og 2 i regel 7 i dette kapitel. Administrationen kan dog tillade brugen af klasse »B-15«-inddelinger til adskillelse af sådanne rum som skibsførerens sove- og opholdsrum fra styrehuset, når disse rum anses for at være en del af styrehuset. Regel 31: Forskelligt Ubeskyttede overflader i opholdsrum, tjenesterum, kontrolrum, gange og trapperum og tildækkede overflader bagved skotter, loftsbeklædninger, paneler og garneringer i opholdsrum, tjenesterum og kontrolrum skal have lav flammespredningsevne, bestemt efter IMO Fire Test Procedures Code. Maling, lak og andre materialer, der bruges på ubeskyttede indvendige overflader, må ikke være i stand til at udvikle for store mængder røg eller giftige luftarter eller damp, hvilket afgøres i henhold til IMO Fire Test Procedures Code. Regel 32: Oplagring af trykflasker og farlige materialer Med undtagelse af, hvad der måtte være nødvendigt for udførelsen af tjenesten i det pågældende rum, er elektriske ledninger og indretninger ikke tilladt i rum, der bruges til oplagring af let antændelige væsker eller flydende gasarter. Hvor sådanne elektriske indretninger er installeret, skal de være af en certificeret type og opfylde de relevante bestemmelser i International Standard IEC publication 79 »Electrical apparatus for explosive gas atmospheres«. Varmekilder skal holdes klar af sådanne rum, og der skal på fremtrædende plads være anbragt opslag om »Rygning forbudt« og »Åben ild forbudt«. Regel 38: Transportable ildslukkere 1. Bortset fra de under stk. 2 nævnte tilfælde, skal der for hver type ildslukker, som medføres og kan genopfyldes om bord, forefindes 100 % reserveladninger for de ti første ildslukkere og 50 % for de resterende ildslukkere, dog højst 60. 2. For skibe med længde under 45 m og for ildslukkere, som ikke kan påfyldes om bord, skal der i stedet for reserveladninger forefindes mindst 50 % reserveildslukkere af samme type og kapacitet. 3. Anvisninger for genopfyldning skal forefindes om bord. Kun reserveladninger, som er godkendt til de pågældende ildslukkere, må anvendes. Ildslukkere skal årligt efterses af en kompetent person, som er godkendt af administrationen. Hver ildslukker skal være forsynet med et skilt, som angiver, om den har været efterset. Alle flasker til permanent tryksatte ildslukkere og flasker med drivmiddel skal underkastes hydraulisk trykprøvning hvert tiende år. Regel 39: Transportable ildslukkere i kontrolrum, opholds- og tjenesterum 1. Bortset fra de under stk. 2 nedenfor nævnte tilfælde, skal der for hver type ildslukker, som medføres og kan genopfyldes om bord, forefindes mindst 100 % reserveladninger for de ti første ildslukkere og 50 % for de resterende ildslukkere, dog højst 60. 2. For skibe med længde under 45 m og for ildslukkere, som ikke kan påfyldes om bord, skal der i stedet for reserveladninger forefindes mindst 50 % reserveildslukkere af samme type og kapacitet. 3. Anvisninger for genopfyldning skal forefindes om bord. Kun reserveladninger, som er godkendt til de pågældende ildslukkere, må anvendes. Regel 41: Brandudrustning Skibe med længde 45 m og derover skal medføre mindst to brandudrustninger, som oplagres let tilgængeligt og langt fra hinanden, og som ikke let bliver afskåret i tilfælde af brand. Brandudrustningerne skal være i overensstemmelse med IMO Fire Safety Systems Code kapitel III, regulations 2.1, 2.1.1 og 2.1.2. Til hvert påbudt luftforsynet åndedrætsværn skal der forefindes to reserveladninger. Regel 42: Brandkontrolplan Der skal forefindes en til stadighed opslået brandkontrolplan. Indholdet af planen skal være i overensstemmelse med IMO Resolution A.654(16) »Graphical symbols for fire control plans« og IMO Resolution A.756(18) »Guidelines on the information to be provided with fire control plans«. I skibe med længde under 45 m kan administrationen gøre undtagelse fra denne regel.

KAPITEL VI: BESKYTTELSE AF BESÆTNINGEN Regel 3: Skanseklædning, rækværk og beskyttelsesforanstaltninger Den mindste lodrette afstand fra den dybeste arbejdsvandlinje til det laveste punkt på skanseklædningens overkant eller til kanten af arbejdsdækket, hvis et rækværk er brugt, skal kunne sikre tilstrækkelig beskyttelse for besætninger mod vand, der skylles over dækket, under hensyntagen til de farvande og vejrforhold, i hvilket skibet vil udøve virksomhed, samt arbejdsområder, skibstypen og fiskerimetoden. Fribordet, målt midtskibs fra kanten af det arbejdsdæk, hvorfra der fiskes, skal være mindst 300 mm, dog ikke mindre end det fribord, der svarer til den tilladte maksimale dybgang. For skibe med overdækket arbejdsdæk, som er indrettet således, at der ikke kommer vand ind på de overdækkede arbejdspladser, kræves intet andet mindste fribord end det, der svarer til den største tilladte dybgang. Regel 4: Trapper og lejdere Til sikring af besætningen skal der i overensstemmelse med de pågældende ISO-standarder forefindes trapper og lejdere af tilstrækkelig størrelse og styrke med rækværk og trin, der modvirker glidning.

KAPITEL VII: REDNINGSMIDLER OG -ARRANGEMENTER Regel 3: Evaluering, afprøvning og godkendelse af redningsmidler og arrangementer Før administrationen accepterer redningsmidler og -arrangementer, skal den sikre, at sådanne redningsmidler og -arrangementer ved prøvning er fundet at opfylde forskrifterne i dette kapitel i henhold til forskrifterne i Rådets direktiv 96/98/EF ( 20 ) om udstyr på skibe, hvilket indbefatter IMO Recommendations on Testing of Life-Saving Appliances. Redningsmidler foreskrevet i dette kapitel, for hvilke der ikke er indeholdt detaljerede specifikationer i del C, skal være til administrationens tilfredshed, under hensyntagen til de detaljerede forskrifter for sådanne anordninger, som er givet i kapitel III af Solas 1974, som ændret i IMO International Life-Saving Appliance Code. Regel 6: Tilgængelighed og stuvning af redningsfartøjer og mandoverbord-både Redningsfartøjer skal være stuvet: — således at hverken redningsfartøjet eller udstyret til dets stuvning er i vejen for betjening af nogen af de øvrige redningsfartøjer eller mandoverbord-både på noget andet udsætningssted — så tæt på vandoverfladen som sikkerheden og de praktiske muligheder tillader og, for redningsfartøjer bortset fra redningsflåder bestemt til udsætning ved frit fald, anbragt således, at redningsfartøjet i indskibningsposition er mindst 2 m over vandlinjen, når skibet er fuldt lastet under ugunstige trimkonditioner på indtil 10° og opgjort indtil 20° begge veje, dog højst til den vinkel, ved hvilken kanten af skibets øverste dæk kommer under vand — vare klar til brug i en nødsituation, således at besætningen kan gøre dem klar til indskibning og isætning på mindre end 5 minutter — fuldt udstyret som foreskrevet i dette kapitel. Regel 23: Mandoverbord-både Mandoverbord-både kan enten være af en fast eller oppustet konstruktion eller en kombination heraf og skal: i) være mindst 3,8 m og højst 8,5 m i længde, dog kan administrationen, når udrustning med sådanne både på grund af skibets størrelse eller af andre grunde anses for urimeligt eller umuligt, acceptere en mand overbord-båd med mindre længde, dog ikke mindre end 3,3 m. ii) kunne medføre mindst fem siddende personer og en liggende person, eller, for skibe med mindre end 45 m længde og en mandoverbord-båd mindre end 3,8 m i længde, mindst fire siddende personer og en liggende person. Det antal personer, som tillades medført i en båd, fastsættes af administrationen ved en praktisk prøve. Den mindste lasteevne skal være som anført i regel 23, stk. 1, litra b), andet afsnit. Siddepladserne kan, bortset fra rorsmanden, være i bunden af båden. Ingen af siddepladserne må være på lønning, hækbjælke eller et luftkammer langs bådens sider.

▼B









BILAG II

Tilpasning af forskrifterne i kapitel IV, V, VII og IX i bilaget til Torremolinos-protokollen, jf. artikel 3, stk. 4, i protokollen, med henblik på anvendelse på nye fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover

KAPITEL IV: MASKINERI OG ELEKTRISKE INSTALLATIONER SAMT PERIODISK UBEMANDEDE MASKINRUM

Regel 1: Anvendelsesområde

læses således: »Dette kapitel finder anvendelse på nye fiskeskibe med en længde på 24 meter og derover, medmindre andet er anført.«.

Regel 7: Kommunikation mellem styrehus og maskinrum

læses således: »Der skal findes to separate kommunikationsmidler mellem styrehuset og fremdrivningsmaskineriets kontrolsted, hvoraf det ene skal være en maskintelegraf; dog kan administrationen acceptere andre kommunikationsmidler end maskintelegraf i skibe med en længde på under 45 meter, hvor fremdrivningsmaskineriet styres direkte fra styrehuset.«.

Regel 8: Styrehuskontrol med fremdrivningsmaskineriet

Stk. 1, litra d), læses med følgende tilføjelse: »…; i skibe med en længde på under 45 meter kan administrationen tillade, at kontrolstedet i maskinrummet kun er et nødkontrolsted, forudsat at der er tilstrækkelig overvågning og kontrol i styrehuset;«.

Regel 16: Elektrisk hovedenergikilde

I stk. 1, litra b),tilføjes følgende punktum: »I skibe med en længde på under 45 meter er det dog tilstrækkeligt, at driften af anlæg, der er væsentlige for skibets fremdrivning og sikkerhed, er sikret ved udfald af et generatorsæt.«.

Regel 17: Elektrisk nødenergikilde

Stk. 6, 1. punktum, læses således: »Akkumulatorbatterier, der er installeret i medfør af denne regel, bortset fra batterier til radiosender og -modtager, i skibe med en længde på under 45 meter, skal være anbragt i et effektivt ventileret rum, der ikke må være samme rum, som indeholder nødstrømtavlen.«.

Regel 22: Alarmsystem

I stk. 2, litra a),tilføjes følgende punktum: »Administrationen kan dog tillade, at anlægget i skibe med en længde på under 45 meter kun kan angive hver enkelt alarmfunktion akustisk og optisk i styrehuset.«.Stk. 2, litra b), indledes således: »I skibe med en længde på 45 meter og derover skal…«.Stk. 2, litra c), indledes således: »I skibe med en længde på 45 meter og derover skal…«.

KAPITEL V: BRANDSIKRING, OPDAGELSE AF BRAND OG BRANDSLUKNING

Regel 2: Definitioner

Stk. 14, litra b), læses således: »…mindst 375 kW«.

AFSNIT C

Titlen læses således: »AFSNIT C — BRANDSIKRING I SKIBE MED EN LÆNGDE PÅ 24 METER OG DEROVER, MEN UNDER 60 METER«

Regel 35: Brandpumper

Følgende stykke indsættes: »Uanset regel V/35, stk. 1, skal der altid mindst være to brandpumper.«I stk. 8 tilføjes: »eller 25 m 3/h alt efter, hvad der er højest.«.

Regel 40: Ildslukningsinstallationer i maskinrum

Stk. 1, litra a), læses således: »… mindst 375 kW…«.

KAPITEL VII: REDNINGSMIDLER OG -ARRANGEMENTER

Regel 1: Anvendelsesområde

Stk. 1læses således: »Dette kapitel finder anvendelse på nye skibe med en længde på 24 meter og derover, medmindre andet er anført«.

Regel 5: Antal overlevelsesfartøjer og mand over bord-både og deres art

1. Indledningen til stk. 3læses således: »Skibe med en længde på 45 meter og derover men under 75 meter skal opfylde følgende forskrifter:«.

2. Der indsættes følgende nye stk. 3a:: »Skibe med en længde på under 45 meter skal være udrustet med følgende: a) Overlevelsesfartøjer af en sådan samlet kapacitet, at de kan optage 200 % af samtlige ombordværende. Der skal fra hver side af skibet kunne udsættes tilstrækkelig mange af disse fartøjer til, at de kan optage samtlige ombordværende. b) En mand over bord-båd, undtagen hvis administrationen finder det godtgjort, at en sådan ikke er påkrævet i betragtning af skibets størrelse og manøvreevne, rådighed over eftersøgnings- og redningsfaciliteter og vejrvarslingssystemer i nærheden samt, at skibets fart er begrænset til områder, hvor der sjældent forekommer hårdt vejr, og bestemte årstider.«

3. Stk. 4læses således: »I stedet for at opfylde kravene i stk. 2, litra a), stk. 3, litra a), og stk. 3a, litra a), kan…«.

Regel 10: Redningskranse

1. 1. Stk. 1, litra b), læses således: »seks redningskranse i skibe med en længde på 45 meter og derover men under 75 meter;«.

2. Der indsættesfølgende nye stk. 1, litra c): »c) fire redningskranse i skibe med en længde på under 45 meter.«.

Regel 13: Radioredningsmidler

Der indsættes følgende nye stk. 1a:

»1a) For skibe med en længde på under 45 meter kan antallet af sådanne apparater dog nedsættes til to, hvis det efter administrationens skøn ikke er påkrævet at medføre tre sådanne apparater i betragtning af skibets fartsområde og antallet af personer beskæftiget om bord.«.

Regel 14: Radarreflektorer

Sidste punktum affattes således: »Alle skibe med en længde på under 45 meter skal medføre mindst en radarreflektor.«.

KAPITEL IX: RADIOKOMMUNIKATION

Regel 1: Anvendelsesområde

Stk. 1, første punktum, affattes således: »Dette kapitel finder anvendelse på nye skibe med en længde på 24 meter og derover og på eksisterende skibe med en længde på 45 meter og derover, medmindre andet er anført.«

▼M1

Regel 7: Radioudstyr — havområde A1

Følgende indsættes som nyt stk. 4:

»Uanset bestemmelserne i regel 4, litra a), kan administrationen fritage nye fiskeskibe på 24, men ikke over 45 meters længde, som udelukkende besejler havområde A1, fra kravene i regel 6, stk. 1, litra f), og regel 7, stk. 3, hvis de er forsynet med et VHF-radioanlæg efter forskrifterne i regel 6, stk. 1, litra a), og desuden med et VHF-radioanlæg, der benytter DSC til transmission af skib-til-kyst-nødsignaler efter forskrifterne i regel 7, stk. 1, litra a).«

▼B









BILAG III

Regionale og lokale bestemmelser (artikel 3, stk. 3, og artikel 4, stk. 1)

A. Bestemmelser gældende for »nordlige« regioner:

1. Anvendelsesområde

Medmindre andet er anført, farvande nord for grænsen som vist på kortet i tillægget til dette bilag bortset fra Østersøen. Grænsen bestemmes af 62° nordlig bredde fra Norges vestkyst til 4° vestlig længde, derefter 4° vestlig længde til 60°30′ nordlig bredde, derefter 60°30′ nordlig bredde til 5° vestlig længde, derefter 5° vestlig længde til 60° nordlig bredde, derefter 60° nordlig bredde til 15° vestlig længde, derefter 15° vestlig længde til 62° nordlig bredde, derefter 62° nordlig bredde til 27° vestlig længde, derefter 27° vestlig længde til 59° nordlig bredde og derefter 59° nordlig bredde mod vest.

2. Definitioner

Ved svær drivis forstås drivis, der dækker 80 % eller mere af havoverfladen.

3. Regel III/7, stk. 1 (Lastekonditioner):

Ud over de specifikke lastekonditioner, der er anført i regel III/7, stk. 1, skal der tillige foretages beregning af følgende konditioner:

e) kondition (b), (c) eller (d), alt efter hvilken der giver den laveste værdi for parametrene i stabilitetskriterierne i regel 2, idet der tages højde for overisning som anført i regel III/8

f) for skibe til notfiskeri: afsejling fra fiskepladsen med fiskeredskaber, ingen fangst og 30 % bunkers, idet der tages højde for overisning som anført i regel III/8.

4. Regel III/8 (Overisning):

De specifikke krav i regel III/8 og de specifikke retningslinjer i Torremolinos-konferencens rekommandation nr. 2 anvendes inden for den pågældende region, dvs. også uden for de grænser, der er afmærket på det til nævnte rekommandation knyttede kort.

Uanset bestemmelserne i regel III/8, stk. 1, litra a) og b), skal der ved beregning af stabiliteten af skibe, der opererer i området nord for 63° nordlig bredde og mellem 28° vestlig længde og 11° vestlig længde, indregnes følgende tillæg for is:

a) 40 kg pr. m2 udsat dæk og løbebro

b) 10 kg pr. m2 projiceret skrogareal over vandlinjen i begge sider.

5. Regel VII/5, stk. 2, litra b), og stk. 3, litra b) (Antal overlevelsesfartøjer og mand over bord-både og deres art):

Uanset bestemmelserne i regel VII/5, stk. 2, litra b), stk. 3, litra b), og stk. 3a, gælder det for fiskeskibe, hvis skrog er bygget til at opfylde en anerkendt organisations regler for sejlads i farvande med svær drivis, jf. regel II/1, stk. 2, i bilaget til Torremolinos-protokollen af 1993, at de i regel VII/5, stk. 2, litra b), stk. 3, litra b), og stk. 3a, litra b) krævede mand over bord-både og redningsbåde skal være mindst delvis lukkede (som defineret i regel VII/18) og have tilstrækkelig kapacitet til at optage samtlige ombordværende.

6. Regel VII/9 (Redningsdragter og termiske beskyttelsesmidler):

Uanset bestemmelserne i regel VII/9 skal der til hver ombordværende være en godkendt redningsdragt af passende størrelse, som opfylder bestemmelserne i regel VII/25, herunder de i forbindelse med denne regel anførte tilføjelser, der er opstillet i dette bilags punkt 1.8.

7. Regel VII/14 (Radarreflektorer):

Ud over bestemmelserne i kapitel VII, del B, gælder det, at alle redningsbåde, mand over bord-både og redningsflåder skal være fast udstyret med en godkendt radioreflektor, der skal kunne arbejde i 9 GHz-båndet.

8. Regel VII/25 (Redningsdragter):

Uanset bestemmelserne i regel VII/25 skal alle de i punkt 1.6 krævede redningsdragter i det hele være fremstillet af et materiale med indbygget isolation og tillige opfylde opdriftskravene i regel VII/24, stk. 1, litra c), nr. i). Alle andre relevante krav i regel VII/25 skal også være opfyldt.

9. Regel X/3, stk. 7 (Radaranlæg):

Uanset bestemmelserne i regel X/3, stk. 7, skal alle skibe med en længde på 24 m og derover være udrustet med et radaranlæg, der er godkendt af administrationen. Radaranlægget skal kunne arbejde i 9 GHz-båndet.

10. Regel X/5 (Signaludstyr):

Ud over bestemmelserne i regel X/5 skal alle skibe, der arbejder i farvande, hvor der kan forekomme drivis, være udrustet med mindst en projektør med en lysstyrke på mindst 1 lux målt i en afstand af 750 m.

B. Bestemmelser gældende for »sydlige« regioner:

1. Anvendelsesområde:

Middelhavet og kystområderne inden for 20 sømil fra Spaniens og Portugals kyst i Atlanterhavets sommerzone som defineret på lasteliniezonekortet («Chart of zones and seasonal areas«) i tillæg II til den internationale lasteliniekonvention af 1966 ( 21 ) med senere ændringer.

2. Regel VII/9, stk. 1 (Redningsdragter):

I betragtning af bestemmelserne i samme regels stk. 4 tilføjes følgende punktum til stk. 1: »For skibe med en længde på under 45 m behøver der kun være 2 redningsdragter.«

3. Regel IX/1 (Radiokommunikation):

Der indsættes følgende nye stk. 1a:

»Dette kapitel finder ligeledes anvendelse for nye skibe med en længde på 24 m og derover, forudsat at deres fartsområde er passende dækket af kyststationer, der drives i overensstemmelse med IMO's Master Plan.«.

NORDLIGE OMRÅDE









BILAG IV

Specifikke sikkerhedskrav (artikel 3, stk. 4)

KAPITEL II: KONSTRUKTION, VANDTÆTHED OG UDSTYR

Følgende nye regler tilføjes:

»Regel 16: Arbejdsdæk under en lukket overbygning

1. Sådanne dæk skal være udstyret med et effektivt afdræningssystem med en passende afdræningskapacitet til at bortlede vaskevand og fiskeaffald.

2. Alle de åbninger, der er nødvendige for fiskeriet, skal være forsynet med lukkeanordninger, som hurtigt og effektivt kan betjenes af en person.

3. Hvis fangsten bringes til sådanne dæk til håndtering eller forarbejdning, skal den placeres i en kanal. Sådanne kanaler skal opfylde regel 11 i kapitel III. De skal være udstyret med et effektivt afdræningssystem. Der skal være tilfredsstillende beskyttelse mod utilsigtet vandtilstrømning til arbejdsdækket.

4. Der skal være mindst to udgange fra sådanne dæk.

5. Den frie højde ved arbejdspladser skal overalt være mindst 2 meter.

6. Der skal være et fast anbragt ventilationssystem med mindst seks luftskift i timen.

Regel 17: Dybgangsmærker

1. Alle skibe skal være forsynet med dybgangsmærker i decimeter ved for- og agterstævn på begge sider.

2. Sådanne mærker skal placeres så tæt som muligt ved perpendikulærerne.

Regel 18: Tanke til fisk i frosset eller kølet havvand

1. Hvis der bruges tanke med frosset eller kølet havvand eller lignende tanksystemer, skal sådanne tanke være udstyret med en separat, fast anbragt anordning til påfyldning og udtømning af havvand.

2. Hvis sådanne tanke også bruges til tørlasttransport, skal de være udstyret med et lænsesystem og med passende midler til at hindre, at der trænger vand fra lænsesystemet ind i tanken.«

KAPITEL III: STABILITET OG SØDYGTIGHED

Regel 9: Krængningsprøve

Følgende nye stk. 4 tilføjes: »Krængningsprøven og fastlæggelsen af de betingelser, der skal opfyldes i henhold til regel III/9.1, skal foretages mindst hvert tiende år.«

KAPITEL IV: MASKINERI OG ELEKTRISKE INSTALLATIONER SAMT PERIODISK UBEMANDEDE MASKINRUM

Regel 13: Styregrej

Følgende tekst tilføjes i stk. 10: »Hvis denne energikilde er elektrisk, skal den elektriske nødenergikilde kunne drive de hjælpemidler, der holder roret i gang, i et tidsrum på mindst ti minutter.«

Regel 16: Elektrisk hovedenergikilde

Følgende stk. 3 tilføjes: »Navigationslysene skal, hvis de udelukkende er elektriske, forsynes med strøm via deres egen separate strømtavle, og der skal være passende midler til at overvåge sådanne lys.«

Regel 17: Elektrisk nødenergikilde

Uanset stk. 2 gælder det for skibe med en længde på 45 meter og derover, at den elektriske nødenergikilde skal kunne drive de installationer, der er nævnt i denne regel, i et tidsrum på mindst otte timer.

KAPITEL V: BRANDSIKRING, OPDAGELSE AF BRAND OG BRANDSLUKNING

Regel 22: Ildslukningsinstallationer i maskinrum

Ungeachtet der Bestimmungen dieser Regel müssen alle Maschinenräume der Gruppe A mit einem fest eingebauten Feuerlöschsystem versehen sein.

Regel 40: Feuerlöscheinrichtungen in Maschinenräumen

Uanset bestemmelserne i denne regel skal alle maskinrum af kategori A være udstyret med en fast anbragt ildslukningsinstallation.









BILAG V

FORMULARER FOR OVERENSSTEMMELSESCERTIFIKAT, UNDTAGELSESCERTIFIKAT OG UDSTYRSFORTEGNELSE