2007R0718 — DA — 26.05.2013 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 718/2007

af 12. juni 2007

om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa)

INDHOLDSFORTEGNELSE Del I Fælles bestemmelser Afsnit I Principper og generelle rammer for bistand Kapitel I Emne og principper Kapitel II Generelle rammer for gennemførelse Afsnit II Fælles regler for gennemførelse Kapitel I Principper Kapitel II Forvaltnings- og kontrolsystemer Afdeling 1 Decentraliseret forvaltning Afdeling 2 Andre former for forvaltning Kapitel III Finansielt bidrag fra Det Europæiske Fællesskab Kapitel IV Økonomisk forvaltning Afdeling 1 Budgetforpligtelser Afdeling 2 Regler for decentraliseret forvaltning Afdeling 3 Regler for centraliseret og fælles forvaltning Kapitel V Evaluering og overvågning Kapitel VI Offentliggørelse og synlighed Del II Særlige bestemmelser Afsnit I Komponent vedrørende omstillingsstøtte og institutionsopbygning Kapitel I Mål for bistanden og støtteberettigelse Kapitel II Programmering Kapitel III Gennemførelse Afdeling 1 Gennemførelsesramme og principper Afdeling 2 Økonomisk forvaltning Afdeling 3 Evaluering og overvågning Afsnit II Komponent for grænseoverskridende samarbejde Kapitel I Mål for bistanden og støtteberettigelse Kapitel II Programmering Afdeling 1 Programmer Afdeling 2 Aktioner Kapitel III Gennemførelse Afdeling 1 Almindelige bestemmelser Afdeling 2 Grænseoverskridende programmer mellem modtagerlande og medlemsstater Afdeling 3 Grænseoverskridende programmer mellem modtagerlandene Afsnit III Komponenterne vedrørende regionaludvikling og udvikling af menneskelige ressourcer Kapitel I Formålet med bistanden og støtteberettigelse Afdeling 1 Komponenten vedrørende regionaludvikling Afdeling 2 Komponenten vedrørende udvikling af menneskelige ressourcer Kapitel II Programmering Kapitel III Gennemførelse Afdeling 1 Generelle bestemmelser Afdeling 2 Økonomisk forvaltning Afdeling 3 Overvågning og evaluering Afsnit IV Komponenten vedrørende udvikling af landdistrikter Kapitel I Formålet med bistanden og støtteberettigelse Afdeling 1 Formålet med bistanden Afdeling 2 Generelle krav vedrørende støtteberettigelse og støtteintensiteter Afdeling 3 Støtteberettigelse og særlige krav i forbindelse med bistand under prioriteringsområde 1 Afdeling 4 Støtteberettigelse og særlige krav i forbindelse med prioriteringsområde 2 Afdeling 5 Støtteberettigelse og særlige krav i forbindelse med prioriteringsområde 3 Afdeling 6 Teknisk bistand Kapitel II Programmering Kapitel III Gennemførelse Afdeling 1 Principper og økonomisk forvaltning Afdeling 2 Overvågning og evaluering Del III Afsluttende bestemmelser Bilag Godkendelseskriterier







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa) ( 1 ), særlig artikel 3, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) Formålet med forordning (EF) nr. 1085/2006 (i det følgende benævnt »Ipa-forordningen«) er at yde førtiltrædelsesbistand til modtagerlande og støtte dem i deres omstilling fra bilag II til bilag I i nævnte forordning og videre til medlemskab af Den Europæiske Union. (2) I betragtning af, at Ipa-forordningen er det eneste førtiltrædelsesinstrument for perioden 2007–2013, bør reglerne for programmering og ydelse af bistand inden for rammerne af denne forordning strømlines og samles i en fælles gennemførelsesforordning, der dækker alle fem komponenter, der er fastlagt i Ipa-forordningen (i det følgende benævnt »Ipa-komponenterne«). (3) For at sikre sammenhæng, koordinering og effektivitet, især i forbindelse med Kommissionens handlingsplan for indførelse af en integreret struktur for intern kontrol, kræves der fælles regler for gennemførelse af bistand for alle fem Ipa-komponenter i henhold Ipa-forordningen. Der bør ikke desto mindre tages hensyn til de særlige træk ved de enkelte Ipa-komponenter. (4) Forskelle i den socioøkonomiske, kulturelle og politiske kontekst i modtagerlandene bør også tages i betragtning, eftersom sådanne forskelle giver anledning til et behov for en specifik tilgang og differentieret støtte afhængig af et lands status som kandidatland eller potentielt kandidatland, politisk og økonomisk kontekst, behov og absorberings- og forvaltningskapacitet. (5) Bistand, der ydes i henhold til Ipa-forordningen, bør være i overensstemmelse med Fællesskabets politikker og aktioner inden for den eksterne bistand. (6) Bistanden bør ydes inden for rammerne af Ipa-forordningens artikel 2. Den bør være målrettet mod at støtte en bred vifte af institutionsopbyggende foranstaltninger i alle modtagerlandene. Den bør styrke de demokratiske institutioner og retsstaten, reformere den offentlige administration, gennemføre økonomiske reformer, respektere menneskerettighederne og mindretalsrettigheder, fremme ligestilling mellem kønnene og ikke-diskriminering, fremme de borgerlige rettigheder og udviklingen af civilsamfundet, støtte avanceret regionalt samarbejde og forsoning og genopbygning og bidrage til en bæredygtig udvikling og fattigdomsbekæmpelse og desuden til en høj grad af miljøbeskyttelse i disse lande. (7) Bistand til kandidatlande bør desuden fokusere på vedtagelse og gennemførelse af hele fællesskabslovgivningen samt opfyldelse af tiltrædelseskriterierne. Den bør også hjælpe med at forberede kandidatlande på programmering, forvaltning og gennemførelse af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond samt udvikling af landdistrikter, som de vil få adgang til efter tiltrædelsen. (8) Bistand til potentielle kandidatlande bør skabe en højere grad af tilpasning til fællesskabslovgivningen og tilnærmelse til tiltrædelseskriterierne samt aktioner af lignende art som dem, der vil være til rådighed for kandidatlandene under Ipa-komponenterne vedrørende regionaludvikling, udvikling af menneskelige ressourcer og udvikling af landdistrikter. (9) For at skabe garanti for konsekvens, komplementaritet og koncentration af bistanden bør sammenhængen i og koordineringen af aktioner, der gennemføres i et givet land under de forskellige Ipa-komponenter, sikres i forbindelse med udarbejdelsen af de flerårige planer, jf. Ipa-forordningens artikel 6. (10) Kommissionen og modtagerlandene bør underskrive rammeaftaler for at fastlægge principperne for deres samarbejde i henhold til denne forordning. (11) Det skal gøres klart, hvilke af de forvaltningsmetoder, der er fastlagt i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 2 ), der skal gælde i relation til hver af de komponenter, der er fastlagt i Ipa-forordningen. (12) Da Ipa-forordningen indeholder bestemmelser om bistand som led i førtiltrædelsesprocessen, bør der så vidt muligt især anvendes en decentraliseret forvaltning af midlerne med henblik på at styrke ejerskabet til bistandsforvaltningen i modtagerlandene. Det bør imidlertid være muligt at anvende centraliseret, fælles og delt forvaltning, hvor det er hensigtsmæssigt. (13) I tilfælde af decentraliseret forvaltning skal Kommissionens og modtagerlandenes respektive roller og krav tydeliggøres. Bestemmelserne vedrørende modtagerlandene bør indarbejdes i ramme-, sektor- og finansieringsaftalerne. (14) Det er nødvendigt at fastlægge detaljerede regler for den økonomiske forvaltning af midlerne i henhold til Ipa-forordningen, alt efter hvilken forvaltningsmetode der skal anvendes i forbindelse med gennemførelsen af bistanden. Modtagerlandenes forpligtelser i så henseende bør fastlægges i ramme-, sektor- og finansieringsaftalerne. (15) Ud over den generelle evaluering af Ipa-forordningen som fastsat i forordningens artikel 22 bør bistand i henhold til forordningen overvåges og evalueres jævnligt. Programmerne bør især underkastes en evaluering af særlige overvågningsudvalg, og den overordnende gennemførelse af bistanden i henhold til Ipa-forordningen bør underkastes jævnligt tilsyn. (16) Ipa-bistandsprogrammernes synlighed og deres virkning for borgerne i modtagerlandene er væsentlig for at sikre offentlig opmærksomhed omkring EU-aktioner og for at skabe et konsekvent billede af de pågældende foranstaltninger i alle modtagerlandene i overensstemmelse med Kommissionens handlingsplan om bedre kommunikation om Europa, Kommissionens hvidbog om en europæisk kommunikationspolitik og strategien for information om udvidelsen for 2005–2009. (17) Da Ipa-forordningen finder anvendelse fra den 1. januar 2007, bør Kommissionens regler om gennemførelse af denne forordning også finde anvendelse fra den 1. januar 2007. (18) De bestemmelser, der er fastsat i denne forordning, er i overensstemmelse med udtalelse fra Ipa-udvalget — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







DEL I

FÆLLES BESTEMMELSER







AFSNIT I

PRINCIPPER OG GENERELLE RAMMER FOR BISTAND







KAPITEL I

Emne og principper

Artikel 1

Emne

Denne forordning fastsætter gennemførelsesregler om ydelse af Fællesskabets førtiltrædelsesbistand som fastsat i forordning (EF) nr. 1085/2006 (Ipa), »Ipa-forordningen«.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »modtagerland«: ethvert land, der er opført enten i bilag I eller II i Ipa-forordningen

2) »udvidelsespakke«: et sæt dokumenter, der hvert år forelægges for Rådet og Europa-Parlamentet af Kommissionen, hvis strategiske og politiske del består af eventuelle revisioner af tiltrædelsespartnerskaberne og de europæiske partnerskaber, de periodiske rapporter udarbejdet for hvert land og Kommissionens strategipapir. En flerårig vejledende finansiel ramme gør pakken fuldstændig

3) »rammeaftale«: aftale indgået mellem Kommissionen og modtagerlandet, som gælder for alle Ipa-komponenter og fastlægger principperne for samarbejdet mellem modtagerlandet og Kommissionen i henhold til denne forordning

4) »sektoraftale«: en aftale vedrørende en specifik Ipa-komponent, der eventuelt indgås mellem Kommissionen og modtagerlandet, og som fastsætter de relevante bestemmelser, der ikke er indeholdt i den landespecifikke rammeaftale eller finansieringsaftalerne

5) »finansieringsaftale«: årlig eller flerårlig aftale, der er indgået mellem Kommissionen og modtagerlandet i forbindelse med en finansieringsafgørelse vedtaget af Kommissionen, der godkender Fællesskabets bidrag til et program eller en aktion, som falder inden for rammerne af denne forordning

6) »uregelmæssighed«: enhver overtrædelse af en bestemmelse i gældende regler og kontrakter, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse, der skader eller vil kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget ved at påføre det almindelige budget en uretmæssig udgift

7) »regnskabsår«: perioden 1. januar til 31. december

8) »slutmodtager«: et organ eller en virksomhed, i offentligt eller privat regi, der har ansvaret for at iværksætte eller iværksætte og gennemføre aktioner. I forbindelse med støtteordninger er slutmodtagerne offentlige eller private virksomheder, som gennemfører et enkeltstående projekt og modtager offentlig støtte

9) »Fællesskabets bidrag«: den del af de støtteberettigede udgifter, der finansieres af Fællesskabet

10) »eurokonto«: rentebærende bankkonto, der åbnes af en national fond i et pengeinstitut eller en anden finansiel institution på vegne af modtagerlandet og under dets ansvar, og hvortil Kommissionens indbetalinger foretages

11) »offentlige udgifter«: ethvert offentligt bidrag til finansiering af aktioner, der har oprindelse i EU eller på budgettet for de offentlige myndigheder i modtagerlandet og ethvert bidrag til finansiering af aktioner, der har oprindelse på budgettet for offentligretlige organer eller sammenslutninger under en eller flere regionale eller lokale myndigheder eller offentligretlige organer

12) »samlede udgifter«: de offentlige udgifter og ethvert bidrag til finansiering af aktioner.

Artikel 3

Bistandsprincipper

Kommissionen skal sikre, at følgende principper gælder i forbindelse med bistand i henhold til Ipa-forordningen:

— Den ydede bistand skal være i overensstemmelse med principperne om sammenhæng, partnerskab og koncentration.

— Bistanden skal være i overensstemmelse med EU's politikker og skal støtte tilpasningen til fællesskabslovgivningen.

— Bistanden skal være i overensstemmelse med de budgetprincipper, der er fastlagt i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

— Bistanden skal være i overensstemmelse med de behov, der er identificeret i udvidelsesprocessen og modtagerlandets absorberingskapacitet. Der skal også tages hensyn til indhøstede erfaringer.

— Modtagerlandets ejerskab til programmering og gennemførelse af bistanden bør øges kraftigt, og der skal sikres en tilstrækkelig synlighed i EU-interventionen.

— Aktionerne skal forberedes med rettidig omhu med klare og verificerbare målsætninger, som skal nås inden for en given periode.

— Enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering skal forhindres på ethvert trin i gennemførelsen af bistanden.

— Målsætningerne med førtiltrædelsesbistanden skal forfølges inden for rammerne af bæredygtig udvikling og Fællesskabets fremme af målet om at beskytte og forbedre miljøet.

Artikel 4

Prioriteringer med hensyn til bistand

Bistand til et givet modtagerland skal baseres på de prioriteringer, der indgår i følgende dokumenter, for så vidt de findes:

— det europæiske partnerskab

— associeringspartnerskabet

— det nationale program for vedtagelse af fællesskabslovgivningen

— de rapporter og det strategipapir, der er indeholdt i Kommissionens årlige udvidelsespakke

— stabiliserings- og associeringsaftalen

— forhandlingsrammerne.

Der skal også tages hensyn til de prioriteringer, der er fastlagt i de nationale strategier, for så vidt som de er forenelige med mål og rammer for førtiltrædelsesperioden som fastlagt i Ipa-forordningen.







KAPITEL II

Generelle rammer for gennemførelse

Artikel 5

De flerårige vejledende planer

1. Den flerårige vejledende plan skal sikre den nødvendige sammenhæng og komplementaritet mellem Ipa-komponenterne i et givet modtagerland. Den skal især afspejle de principper, der er fastlagt i artikel 9.

2. I overensstemmelse med bestemmelserne i Ipa-forordningens artikel 20, stk. 3, og i forbindelse med det samråd, der er fastlagt i forordningens artikel 6, stk. 1, bestræber Kommissionen sig på at give de relevante interessenter, herunder medlemsstaterne, tilstrækkelig tid til at fremkomme med deres bemærkninger til planen.

3. De flerårige vejledende planer skal bl.a. for hvert af de pågældende lande indeholde:

a) en generel baggrund, herunder en kort beskrivelse af samrådsprocessen med og i modtagerlandet

b) en beskrivelse af EU-samarbejdsmålsætningerne i det pågældende land

c) en konsolideret vurdering af udfordringer, behov og den relative betydning af prioriteringerne med hensyn til bistand

d) en oversigt over tidligere og igangværende EU-samarbejde, herunder en analyse af behov, absorberingskapacitet og indhøstede erfaringer, samt en oversigt over andre donorers relevante aktiviteter, hvor sådanne oplysninger foreligger

e) for hver komponent en beskrivelse af, hvordan den konsoliderede vurdering som nævnt ovenfor under litra c) omsættes til strategiske valg, og en beskrivelse af de hovedområder, der udvælges med henblik på bistand i det pågældende land, og de forventede resultater

f) vejledende finansielle tildelinger for de centrale interventionsområder under hver Ipa-komponent.

4. Regionale og horisontale programmer kan være omfattet af særskilte og specifikke flerårige vejledende planer for flere modtagere.

Artikel 6

Flerårige og årlige programmer

1. De flerårige vejledende planer skal gennemføres gennem flerårige eller, afhængig af komponenten, årlige programmer, jf. Ipa-forordningens artikel 7.

2. Flerårige eller årlige programmer skal bestå af dokumenter, der forelægges af modtagerlandet eller, når der er tale om regionale eller horisontale programmer, er udarbejdet og vedtaget af Kommissionen. Programmerne skal indeholde et sammenhængende sæt prioriteringsområder, eventuelle passende foranstaltninger eller aktioner og en beskrivelse af de finansielle bidrag, der er behov for til at gennemføre de strategier, der er defineret i de flerårige vejledende planer.

2. Programmerne underinddeles i prioriteringsområder, som hvert især definerer en global målsætning, der skal nås, og som, afhængigt af den pågældende Ipa-komponent, gennemføres ved hjælp af foranstaltninger, som kan underinddeles i aktioner, eller direkte ved hjælp af aktioner.

2. Aktionerne skal omfatte et projekt eller en gruppe af projekter, der gennemføres af Kommissionen, eller som igangsættes eller igangsættes og gennemføres af en eller flere slutmodtagere, og som samtidig muliggør realiseringen af de mål for foranstaltningen og/eller prioriteringsområdet, som projektet eller projekterne vedrører.

3. I overensstemmelse med Ipa-forordningens artikel 20 konsulteres de relevante interessenter, herunder medlemsstaterne, i løbet af programmeringsprocessen i overensstemmelse med bestemmelserne i del II. Kommissionen og/eller modtagerlandet bestræber sig på at give de interesserede parter tilstrækkelig tid til at fremkomme med deres bemærkninger i denne sammenhæng.

Artikel 7

Rammeaftaler og sektoraftaler

1. Kommissionen og modtagerlandet indgår en rammeaftale for at fastlægge og opnå enighed om reglerne for samarbejde om EU's finansielle bistand til modtagerlandet. Om nødvendigt kan rammeaftalen suppleres med en sektoraftale eller sektoraftaler, der dækker komponentspecifikke bestemmelser.

2. Der kan kun ydes bistand til modtagerlandet i henhold til Ipa-forordningen, efter at den i stk. 1 nævnte rammeaftale er indgået og trådt i kraft.

2. Hvis der er indgået en sektoraftale med modtagerlandet, kan der kun ydes bistand i henhold til Ipa-aftalen under den pågældende Ipa-komponent, efter at rammeaftalen og sektoraftalen er trådt i kraft.

2. Uanset første afsnit skal de i stk. 3 nævnte minimumsbestemmelser fastsættes i finansieringsaftalerne, hvis der ikke er indgået nogen rammeaftale, eller hvis den gældende rammeaftale, der er indgået i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 ( 3 ), (EF) nr. 1276/1999 ( 4 ), (EF) nr. 1268/1999 ( 5 ), (EF) nr. 2500/2001 ( 6 ) eller (EF) nr. 2666/2000 ( 7 ), ikke fastsætter disse minimumsbestemmelser.

3. Rammeaftalen fastsætter navnlig følgende bestemmelser om:

a) de generelle regler for Fællesskabets finansielle bistand

b) etablering af de strukturer og myndigheder, der er nødvendige for forvaltning, og som er nævnt i artikel 21, 32 og 33, samt alle andre relevante specifikke organer

c) førnævnte strukturers, myndigheders og organers fælles ansvarsområder i overensstemmelse med principperne i artikel 22, 23, 24, 25, 26, 28 og 29

d) kontrolkrav og betingelser for: i) godkendelsen og den kompetente godkendelsesmyndigheds overvågning af godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede i overensstemmelse med principperne i artikel 11, 12 og 15 ii) godkendelsen og den nationale anvisningsberettigedes overvågning af godkendelsen af den operationelle struktur i overensstemmelse med principperne i artikel 11, 13 og 16 iii) Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser i overensstemmelse med principperne i artikel 11, 14 og 17

e) den nationale anvisningsberettigedes udarbejdelse af en årlig revisionserklæring, jf. artikel 27

f) regler for indgåelse af offentlige aftaler i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 ( 8 ) om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002

g) afslutning af programmer som fastsat i artikel 47 og 56

h) definitionerne af uregelmæssighed i overensstemmelse med artikel 2 samt svig og aktiv og passiv korruption i overensstemmelse med eksisterende definitioner i fællesskabslovgivningen, forpligtelsen for modtagerlandet til at tage passende forholdsregler over for aktiv og passiv korruption, foranstaltninger mod svig og korrigerende foranstaltninger, reglerne om inddrivelse af midler i tilfælde af uregelmæssigheder eller svig

i) inddrivelser og finansielle korrektioner og tilpasninger i overensstemmelse med artikel 49 og 50

j) reglerne om Kommissionens og Den Europæiske Revisionsrets tilsyn, kontrol og revision

k) reglerne om skatter, told og andre skattelignende afgifter

l) informations- og offentliggørelseskrav.

4. Der kan alt efter omstændighederne indgås en sektoraftale, der har relation til en specifik Ipa-komponent, og som supplerer rammeaftalen. Med forbehold af de arrangementer, der er fastlagt i rammeaftalen, skal denne indeholde detaljerede og specifikke bestemmelser om forvaltning, evaluering og kontrol af den pågældende komponent.

5. I et givet modtagerland gælder rammeaftalen for alle finansieringsaftaler, jf. artikel 8.

5. Hvis der findes en sektoraftale med relation til en given komponent, gælder den for alle finansieringsaftaler, der er indgået inden for rammerne af denne komponent.

Artikel 8

Finansieringsafgørelser og aftaler

1. Kommissionens afgørelser om vedtagelse af flerårige eller årlige programmer skal opfylde de krav, der er nødvendige for at udgøre finansieringsafgørelser i overensstemmelse med artikel 75, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2. Hvis det kræves i finansieringsafgørelsen, indgår Kommissionen og det pågældende modtagerland en finansieringsaftale. Finansieringsaftaler kan indgås på årligt eller flerårigt grundlag i overensstemmelse med artikel 39.

3. Ethvert program udgør en integrerende del af finansieringsaftalen.

4. Finansieringsaftalerne skal fastsætte:

a) bestemmelser, hvorefter modtagerlandet accepterer Fællesskabets bistand og anerkender regler og procedurer for udbetalinger i forbindelse med sådan bistand

b) de betingelser, hvorpå bistanden forvaltes, herunder relevante metoder og ansvar for gennemførelse af det årlige eller flerårige program og/eller aktionerne

▼M1

c) bestemmelser om modtagerlandets udarbejdelse og regelmæssige opdatering af en køreplan med vejledende benchmarking og tidsfrister for at gennemføre decentralisering uden forudgående kontrol fra Kommissionens side, jf. artikel 14 og 18; sådanne bestemmelser kræves kun for de komponenter eller programmer, hvor der i Kommissionens beslutning om at overdrage forvaltningsbeføjelser, jf. artikel 14, foreskrives en forudgående kontrol fra Kommissionens side.

▼B







AFSNIT II

FÆLLES REGLER FOR GENNEMFØRELSE







KAPITEL I

Principper

Artikel 9

Sammenhæng i gennemførelsen af bistanden

1. Bistand i henhold til Ipa-forordningen skal være konsekvent og koordineret inden for og mellem Ipa-komponenterne indbyrdes, både i planlægnings- og programmeringsfasen.

2. Enhver overlapning mellem aktioner, der er dækket af forskellige komponenter, skal undgås, og der finansieres ikke nogen udgifter, der falder ind under mere end en aktion.

Artikel 10

Generelle principper for gennemførelsen af bistanden

1. Medmindre andet er bestemt i stk. 2, 3 og 4, gælder den decentraliserede forvaltning for gennemførelsen af bistanden i henhold til Ipa-forordningen i de tilfælde, hvor Kommissionen overdrager forvaltningen af visse aktioner til modtagerlandet, samtidig med at den bevarer det overordnede endelige ansvar for gennemførelsen af det almindelige budget i overensstemmelse med artikel 53c i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og de relevante bestemmelser i EF-traktaten.

1. For så vidt angår bistand i henhold til Ipa-forordningen, skal den decentraliserede forvaltning mindst dække udbud, kontaktindgåelse og udbetalinger.

1. I forbindelse med den decentraliserede forvaltning skal aktionerne gennemføres i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastlagt i artikel 53c i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2. Centraliseret forvaltning som defineret i artikel 53a i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 kan anvendes under komponenten vedrørende omstillingsstøtte og institutionsopbygning, især for regionale og horisontale programmer, og under komponenten vedrørende grænseoverskridende samarbejde. Centraliseret forvaltning kan også anvendes til teknisk bistand under en hvilken som helst af Ipa-komponenterne.

2. Under den centraliserede forvaltning gennemføres aktionerne i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 53, litra a), artikel 53a og artikel 54-57 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

3. Fælles forvaltning som defineret i artikel 53d i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 kan for programmer, der involverer internationale organisationer, anvendes under komponenten vedrørende omstillingsstøtte og institutionsopbygning, især for regionale og horisontale programmer.

3. I forbindelse med den fælles forvaltning med internationale organisationer skal aktionerne gennemføres i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastlagt i artikel 53, litra c), og 53d i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

4. Delt forvaltning som defineret i artikel 53b i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 kan anvendes for grænseoverskridende programmer, der involverer medlemsstater, under komponenten for grænseoverskridende samarbejde.

4. Under den delte forvaltning med en medlemsstat gennemføres aktionerne i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 53, litra b), artikel 53b og afsnit II i del 2 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.







KAPITEL II

Forvaltnings- og kontrolsystemer







Afdeling 1

Decentraliseret forvaltning







Underafdeling 1

Godkendelse og overdragelse af forvaltningsbeføjelser

Artikel 11

Fælles krav

1. Før Kommissionen træffer beslutning om at overdrage forvaltningsbeføjelser med relation til en komponent, et program eller en foranstaltning til modtagerlandet, sikrer den sig, at det pågældende land opfylder betingelserne i artikel 56, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, især med hensyn til de fastlagte forvaltnings- og kontrolsystemer, og at de i artikel 12 og 13 fastlagte godkendelser er i kraft.

2. Til dette formål skal forvaltnings- og kontrolsystemerne i modtagerlandet mindst sikre en effektiv kontrol i de områder, der er omhandlet i bilaget. Bestemmelser om andre områder, der er fastlagt i sektor- eller finansieringsaftalen, gælder i forlængelse af denne forordning.

3. I de tilfælde, hvor særlige personer har fået overdraget ansvaret for en aktivitet i relation til forvaltning, gennemførelse og kontrol af programmer, sætter modtagerlandet disse personer i stand til at udføre deres opgaver i forbindelse med dette ansvar, herunder i de tilfælde, hvor der ikke er nogen hierarkisk forbindelse mellem dem og de organer, der deltager i denne aktivitet. Modtagerlandet giver især disse personer myndighed til gennem formelle samarbejdsarrangementer mellem dem og de pågældende organer at opstille:

a) et egnet system til udveksling af oplysninger, herunder beføjelse til om nødvendigt at anmode om oplysninger og kræve adgang til dokumenter og personale på stedet

b) de standarder, der skal opfyldes

c) de procedurer, der skal følges.

4. Eventuelle komponentspecifikke krav, der er opstillet i sektoraftaler eller finansieringsaftaler, gælder i forlængelse af denne forordning.

Artikel 12

Godkendelse af den nationale anvisningsberettigede og den nationale fond

1. Den kompetente godkendelsesmyndighed, der er nævnt i artikel 24, er ansvarlig for godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede, som er beskrevet i artikel 25, både som leder af den nationale fond i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2, litra a), og med hensyn til dennes evne til at varetage de ansvarsområder, der er fastlagt i artikel 25, stk. 2, litra b). Godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede dækker den nationale fond, der er beskrevet i artikel 26.

2. Forud for godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede sikrer den kompetente godkendelsesmyndighed sig, at de gældende krav, som er fastlagt i artikel 11, er opfyldt, hvilket dokumenteres ved hjælp af en revisionserklæring, der udarbejdes af en ekstern revisor, der er funktionelt uafhængig af alle aktører i forvaltnings- og kontrolsystemerne. Revisionserklæringen baseres på undersøgelser, der er foretaget i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsnormer.

3. Den kompetente godkendelsesmyndighed underretter Kommissionen om godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede senest i forbindelse med underretningen om godkendelsen af den første operationelle struktur som beskrevet i artikel 13, stk. 3. Den kompetente godkendelsesmyndighed stiller alle relevante oplysninger til rådighed for Kommissionen efter dennes anmodning.

4. Den kompetente godkendelsesmyndighed underretter straks Kommissionen om eventuelle ændringer vedrørende den nationale anvisningsberettigede eller den nationale fond. Hvis en ændring får betydning for den nationale anvisningsberettigede eller den nationale fond i relation til gældende krav som fastlagt i artikel 11, sender den kompetente godkendelsesmyndighed Kommissionen en vurdering af konsekvenserne af en sådan ændring på godkendelsens gyldighed. Hvis en sådan ændring er af væsentlig betydning, underretter den kompetente godkendelsesmyndighed også Kommissionen om sin beslutning vedrørende godkendelsen.

Artikel 13

Godkendelse af den operationelle struktur

1. Den nationale anvisningsberettigede er ansvarlig for godkendelsen af den operationelle struktur som omhandlet i artikel 28.

2. Før den nationale anvisningsberettigede godkender den operationelle struktur, sikrer denne sig, at de krav, der er fastlagt i artikel 11, er opfyldt af den pågældende operationelle struktur. Dette dokumenteres ved hjælp af en revisionserklæring, der udarbejdes af en ekstern revisor, der er funktionelt uafhængig af alle aktører i forvaltnings- og kontrolsystemerne. Revisionserklæringen baseres på undersøgelser, der er foretaget i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsnormer.

3. Den nationale anvisningsberettigede underretter Kommissionen om godkendelsen af den operationelle struktur og fremlægger al relevant dokumentation, som Kommissionen kræver, herunder en beskrivelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne.

Artikel 14

Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser

1. Før Kommissionen overdrager forvaltningsbeføjelser, gennemgår den de godkendelser, der er omhandlet i artikel 12 og 13, og undersøger procedurerne og strukturerne i alle de pågældende organer og myndigheder i modtagerlandet. Dette kan omfatte verifikationer på stedet foretaget af Kommissionens tjenestegrene eller udliciteret til et revisionsfirma.

2. Kommissionen kan i sin beslutning om at overdrage forvaltningsbeføjelser fastsætte yderligere betingelser med henblik på at sikre, at de krav, der er omhandlet i artikel 11, er opfyldt. Disse yderligere betingelser skal være opfyldt inden for en frist, der fastsættes af Kommissionen, for at overdragelsen af forvaltningsbeføjelserne forbliver effektive.

3. Kommissionens beslutning om at overdrage forvaltningsbeføjelser skal indeholde en fortegnelse over, hvilke eventuelle forudgående kontrolforanstaltninger Kommissionen skal foretage med hensyn til udlicitering af kontrakter, iværksættelse af forslagsindkaldelser og tildeling af kontrakter og tilskudsbeløb. Denne fortegnelse kan variere alt efter programkomponenten. Den forudgående kontrol gælder, alt afhængigt af komponenten eller programmet, indtil Kommissionen giver mulighed for decentraliseret forvaltning uden forudgående kontrol som omhandlet i artikel 18.

4. Kommissionens beslutning kan fastsætte bestemmelser om suspension eller tilbagetrækning af forvaltningsbeføjelserne i relation til specifikke organer eller myndigheder.

Artikel 15

Tilbagetrækning eller suspension af godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede og den nationale fond

1. Efter Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser er den kompetente godkendelsesmyndighed ansvarlig for overvågningen af den fortsatte opfyldelse af alle krav til denne godkendelse og underretter Kommissionen om alle væsentlige ændringer heraf.

2. Hvis nogen af de gældende krav som fastsat i artikel 11 ikke eller ikke længere er opfyldt, suspenderer eller trækker den kompetente godkendelsesmyndighed godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede tilbage og underretter straks Kommissionen om sin beslutning og begrundelserne herfor. Den kompetente godkendelsesmyndighed sikrer sig, at disse krav er opfyldt, før den igen sætter godkendelsen i kraft. Dette dokumenteres ved hjælp af en revisionserklæring som specificeret i artikel 12, stk. 2.

3. Hvis godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede trækkes tilbage eller suspenderes af den kompetente godkendelsesmyndighed, finder bestemmelserne i dette stykke anvendelse.

3. Kommissionen ophører med at overføre midler til modtagerlandet i den periode, hvor godkendelsen ikke er i kraft.

3. I den periode, hvor godkendelsen ikke er i kraft, blokeres alle eurokonti eller eurokontiene for de pågældende komponenter, og ingen udbetaling foretaget af den nationale fond fra disse eurokonti, som er blokeret, vil kunne komme i betragtning til fællesskabsfinansiering.

3. Med forbehold af eventuelle andre finansielle korrektioner kan Kommissionen som fastsat i artikel 49 foretage finansielle korrektioner i forhold til modtagerlandet som følge at dettes manglende overholdelse af kravene til overdragelsen af forvaltningsbeføjelserne.

Artikel 16

Tilbagetrækning eller suspension af godkendelsen af de operationelle strukturer

1. Efter Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser er den kompetente anvisningsberettigede ansvarlig for overvågningen af den fortsatte opfyldelse af alle krav til denne godkendelse og underretter Kommissionen om alle væsentlige ændringer heraf.

2. Hvis nogen af de gældende krav som fastsat i artikel 11 ikke eller ikke længere er opfyldt, suspenderer eller trækker den nationale anvisningsberettigede godkendelsen af den pågældende operationelle struktur tilbage og underretter straks Kommissionen om sin beslutning og begrundelserne herfor.

2. Den nationale anvisningsberettigede sikrer sig, at disse krav er opfyldt, før denne igen sætter godkendelsen i kraft. Dette dokumenteres ved hjælp af en revisionserklæring som omhandlet i artikel 13, stk. 2.

3. Hvis godkendelsen af en operationel struktur trækkes tilbage eller suspenderes af den nationale anvisningsberettigede, finder bestemmelser i dette stykke anvendelse.

3. Kommissionen foretager ingen overførsler til modtagerlandet af midler med relation til programmer eller aktioner, der gennemføres af den pågældende operationelle struktur, mens dens godkendelse er suspenderet eller trukket tilbage.

3. Med forbehold af eventuelle andre finansielle korrektioner kan Kommissionen som fastsat i artikel 49 foretage finansielle korrektioner i forhold til modtagerlandet som følge at dettes manglende overholdelse af kravene og betingelserne for overdragelsen af forvaltningsbeføjelserne.

3. Ingen nye retlige forpligtelser, som er indgået af den pågældende operationelle struktur, kan betragtes som støtteberettigede i den periode, hvor godkendelsen ikke er i kraft.

3. Den nationale anvisningsberettigede er ansvarlig for at træffe de nødvendige sikringsforanstaltninger med hensyn til den pågældende operationelle strukturs foretagne udbetalinger eller indgåede kontrakter.

Artikel 17

Tilbagetrækning eller suspension af forvaltningsbeføjelserne

1. Kommissionen overvåger, at kravene i artikel 11overholdes.

2. Uanset den kompetente godkendelsesmyndigheds beslutning om at opretholde, suspendere eller tilbagetrække godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede eller den nationale anvisningsberettigedes beslutning om at opretholde, suspendere eller tilbagetrække godkendelsen af den operationelle struktur kan Kommissionen når som helst suspendere eller trække forvaltningsbeføjelserne tilbage, især hvis nogen af de krav, der er nævnt i artikel 11, ikke længere er opfyldt.

3. Hvis forvaltningsbeføjelserne suspenderes eller trækkes tilbage af Kommissionen, finder bestemmelserne i dette stykke anvendelse.

3. Kommissionen ophører med at overføre midler til modtagerlandet.

3. Med forbehold af eventuelle andre finansielle korrektioner kan Kommissionen som fastsat i artikel 49 foretage finansielle korrektioner i forhold til modtagerlandet som følge at dettes manglende overholdelse af kravene til overdragelsen af forvaltningsbeføjelserne.

3. Kommissionen kan i en specifik kommissionsbeslutning fastlægge konsekvenserne af en sådan suspension eller tilbagetrækning.

Artikel 18

Decentralisering uden forudgående kontrol fra Kommissionens side

1. Decentralisering uden forudgående kontrol fra Kommissionens side er målsætningen for gennemførelsen af alle Ipa-komponenter i de tilfælde, hvor bistanden gennemføres på decentraliseret grundlag i overensstemmelse artikel 10. Tidsplanen for opfyldelsen af denne målsætning kan variere, alt afhængigt af den pågældende Ipa-komponent.

2. Inden Kommissionen undlader at anvende forudgående kontrol som fastlagt i kommissionsbeslutningen om at overdrage forvaltningsbeføjelser, sikrer den sig, at de pågældende forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt i overensstemmelse med relevante nationale regler og reglerne i Fællesskabet.

3. Kommissionen overvåger især modtagerlandets gennemførelse af den køreplan, der indgår i den i artikel 8, stk. 4, litra c), omhandlede finansieringsaftale, som kan henvise til en gradvis dispensation for visse typer forudgående kontrol.

4. Kommissionen tager skyldigt hensyn til de resultater, der opnås af modtagerlandet i denne forbindelse, især med hensyn til ydelse af bistand og forhandlingsprocessen.

Artikel 19

Forholdsregler mod svig

1. Modtagerlandene sikrer en effektiv efterforskning og effektiv behandling af sager, hvor der er mistanke om svig og uregelmæssigheder, og sikrer, at der findes en kontrol- og rapporteringsmekanisme, der svarer til den, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1828/2006 ( 9 ). Hvis der er mistanke om svig eller uregelmæssigheder, underrettes Kommissionen straks herom.

2. Desuden træffer modtagerlandene alle egnede foranstaltninger til at forhindre og modvirke enhver form for aktiv eller passiv korruption på ethvert trin i proceduren vedrørende indgåelse af offentlige indkøbsaftaler eller vedrørende tildeling af et tilskud eller under gennemførelsen af kontrakter i forbindelse hermed.

Artikel 20

Revisionsspor

Den nationale anvisningsberettigede sikrer sig, at alle relevante oplysninger foreligger, så det sikres, at der på alle tidspunkter foreligger et tilstrækkeligt detaljeret revisionsspor. Disse oplysninger skal indeholde dokumentation for godkendelse af anmodninger om udbetaling, for regnskabsføring og udbetaling på grundlag af sådanne anmodninger og for behandlingen af tilskud, garantier og gældsposter.







Underafdeling 2

Strukturer og myndigheder

Artikel 21

Udpegelse

1. Modtagerlandet udpeger følgende forskellige organer og myndigheder:

a) en national Ipa-koordinator

b) en strategisk koordinator for komponenten vedrørende regionaludvikling og komponenten vedrørende udvikling af menneskelige ressourcer

c) en kompetent godkendelsesmyndighed

d) en national anvisningsberettiget

e) en national fond

f) en operationel struktur for hver Ipa-komponent eller -program

g) en revisionsmyndighed.

2. Modtagerlandet sikrer, at der er foretaget en passende adskillelse af de pligter, der gælder for organerne og myndighederne i litra a)-g) i stk. 1 i overensstemmelse med artikel 56, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

3. Kommissionen overdrager først forvaltningsbeføjelser til modtagerlandet i overensstemmelse med denne forordnings artikel 14, så snart de organer og myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, er udpeget og kan begynde deres virke.

Artikel 22

Den nationale Ipa-koordinators funktioner og ansvarsområder

1. Modtagerlandet udnævner en national Ipa-koordinator. Denne skal være en højtstående embedsmand i regeringen eller i statsadministrationen i modtagerlandet, som skal sikre den overordnede koordinering af bistanden i henhold Ipa-forordningen.

2. Denne skal især:

a) sikre partnerskabet mellem Kommissionen og modtagerlandet og en snæver forbindelse mellem den generelle tiltrædelsesproces og anvendelsen af bistanden i henhold til Ipa-forordningen

b) bære det overordnede ansvar for: — sammenhængen i og koordineringen af de programmer, der fastlagt i henhold til denne forordning — den årlige programlægning for omstillingsstøtten og komponenten vedrørende institutionsopbygning på det nationale niveau — koordineringen af modtagerlandets deltagelse i relevante grænseoverskridende programmer, både med medlemsstater og med andre modtagerlande samt i de transnationale og interregionale programmer eller programmerne vedrørende havområder, der er omfattet af andre fællesskabsinstrumenter. Den nationale Ipa-koordinator kan uddelegere opgaver i forbindelse med denne koordinering til en koordinator for grænseoverskridende samarbejde

c) udarbejde og efter en gennemgang i Ipa-overvågningsudvalget forelægge de årlige og endelige Ipa-rapporter om gennemførelsen som defineret i artikel 61, stk. 3, for Kommissionen med kopi til den nationale anvisningsberettigede.

Artikel 23

Den strategiske koordinators funktioner og ansvarsområder

1. Modtagerlandet udnævner en strategisk koordinator for at sikre koordineringen af komponenten vedrørende regionaludvikling og komponenten vedrørende udvikling af menneskelige ressourcer under den nationale Ipa-koordinators ansvar. Den strategiske koordinator skal være en enhed inden for modtagerlandets statsadministration, som ikke er direkte involveret i gennemførelsen af den pågældende komponent.

2. Den strategiske koordinator skal især:

a) koordinere den bistand, der ydes i forbindelse med komponenten vedrørende regionaludvikling og komponenten vedrørende udvikling af menneskelige ressourcer

b) udarbejde rammen for den strategiske sammenhæng som defineret i artikel 154

c) sikre koordineringen mellem sektorstrategier og -programmer.

Artikel 24

Den kompetente godkendelsesmyndigheds ansvarsområder

1. Modtagerlandet udnævner en kompetent godkendelsesmyndighed. Denne skal være en højtstående embedsmand i regeringen eller i statsadministrationen i modtagerlandet.

2. Den kompetente godkendelsesmyndighed er ansvarlig for at udstede, overvåge og suspendere eller tilbagetrække godkendelsen af den nationale anvisningsberettigede og den nationale fond i overensstemmelse med artikel 12 og 15.

Artikel 25

Den nationale anvisningsberettigedes funktioner og ansvarsområder

1. Modtagerlandet udnævner en national anvisningsberettiget. Denne skal være en højtstående embedsmand i regeringen eller i statsadministrationen i modtagerlandet.

2. Den nationale anvisningsberettigede skal:

a) som chef for den nationale fond bære det overordnede ansvar for den økonomiske forvaltning af EU's midler i modtagerlandet og være ansvarlig for de underliggende transaktioners lovlighed og korrekte gennemførelse

b) være ansvarlig for forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktion i henhold til Ipa-forordningen.

3. Med henblik på stk. 2, litra a), skal den nationale anvisningsberettigede især udføre følgende opgaver:

a) sikre de tilgrundliggende transaktioners korrekte gennemførelse og lovlighed

b) udarbejde og forelægge Kommissionen attesterede udgiftsoversigter og betalingsanmodninger; den nationale anvisningsberettigede bærer det overordnede ansvar for nøjagtigheden af betalingsanmodningerne og for overførslen af midler til den operationelle struktur og/eller slutmodtagerne

c) verificere eksistensen og korrektheden af samfinansieringselementerne

d) sikre påvisning af og øjeblikkelig meddelelse om eventuelle uregelmæssigheder

e) foretage de finansielle justeringer, der er påkrævet i forbindelse med påviste uregelmæssigheder i overensstemmelse med artikel 50

f) være kontaktpunkt for de finansielle oplysninger, der sendes mellem Kommissionen og modtagerlandet.

4. Med henblik på stk. 2, litra b), skal den nationale anvisningsberettigede især udføre følgende opgaver:

a) være ansvarlig for at udstede, overvåge og suspendere eller tilbagetrække godkendelsen af de operationelle strukturer

b) sikre, at der findes systemer for forvaltning af bistand i henhold til Ipa-forordningen, og at de fungerer effektivt

c) sikre, at det interne kontrolsystem vedrørende forvaltningen af midlerne er effektivt og tidssvarende

d) rapportere om forvaltnings- og kontrolsystemerne

e) sikre, at der findes et velfungerende rapporterings- og informationssystem

f) foretage opfølgning på resultaterne i revisionsrapporterne fra revisionsmyndighederne i overensstemmelse med artikel 30, stk. 1

g) straks underrette Kommissionen, med kopi til den kompetente godkendelsesmyndighed, om eventuelle væsentlige ændringer i forvaltnings- og kontrolsystemerne.

5. I overensstemmelse med de ansvarsområder, der er fastlagt i stk. 2, litra a) og b), udarbejder den nationale anvisningsberettigede en revisionserklæring som defineret i artikel 27.

Artikel 26

Den nationale fond

Den nationale fond skal være et organ på ministerielt niveau i modtagerlandet med central budgetkompetence. Den nationale fond fungerer som central finansforvaltning og vil forestå alle opgaver vedrørende forvaltning af bistand i henhold til Ipa-forordningen under den nationale anvisningsberettigedes ansvar.

Den skal især stå for arbejdet med at åbne og forvalte bankkonti, anmode om midler fra Kommissionen, godkende overførsler af midler, der er modtaget fra Kommissionen, til de operationelle strukturer eller til slutmodtagerne, og foretage den finansielle rapportering til Kommissionen.

Artikel 27

Revisionserklæring fra den nationale anvisningsberettigede

1. I overensstemmelse med artikel 25, stk. 5, udarbejder den nationale anvisningsberettigede en årlig forvaltningserklæring, der tager form af en revisionserklæring, der skal forelægges for Kommissionen den 28. februar hvert år. Vedkommende sender en kopi af revisionserklæringen til den kompetente godkendelsesmyndighed.

2. Revisionserklæringen baseres på den nationale anvisningsberettigedes faktiske tilsyn med forvaltnings- og kontrolsystemerne i løbet af regnskabsåret.

3. Revisionserklæringen udarbejdes som specificeret i rammeaftalen og indeholder:

a) en bekræftelse af, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt

b) en bekræftelse af de underliggende transaktioners lovlighed og korrekte gennemførelse

c) oplysninger om enhver ændring i systemer og kontrolmekanismer og regnskabsmæssig dokumentation.

4. Hvis de bekræftelser, der er påkrævet i henhold til litra a) og b) i stk. 3, ikke foreligger, underretter den nationale anvisningsberettigede Kommissionen om begrundelserne herfor og de potentielle konsekvenser heraf og om de aktioner, der iværksættes for at råde bod på situationen og beskytte Kommissionen interesser. Vedkommende sender en kopi af disse oplysninger til den kompetente godkendelsesmyndighed.

Artikel 28

Den operationelle strukturs funktioner og ansvarsområder

1. For hver Ipa-komponent eller hvert Ipa-program etableres der en operationel struktur, der tager sig af forvaltning og gennemførelse af bistanden i henhold til Ipa-forordningen.

1. Den operationelle struktur udgøres af et organ eller en samling af organer inden for modtagerlandets administration.

2. Den operationelle struktur er ansvarlig for forvaltning og administration af det eller de pågældende programmer i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Til dette formål varetager den en række funktioner, der omfatter:

a) udarbejdelse af årlige eller flerårige programmer

b) programgennemførelse og opstilling af retningslinjer for arbejdet i sektorovervågningsudvalget som defineret i artikel 59, især ved tilvejebringelse af de dokumenter, der er nødvendige for overvågningen af kvaliteten af gennemførelsen af programmerne

c) udarbejdelse af årlige sektorrapporter og endelige sektorrapporter om gennemførelsen, jf. artikel 61, stk. 1, som efter gennemgang i sektorovervågningsudvalget forelægges for Kommissionen, den nationale Ipa-koordinator og den nationale anvisningsberettigede

d) sikring af, af aktionerne udvælges med henblik på finansiering og godkendes i overensstemmelse med de kriterier og mekanismer, der gælder for programmerne, og at de er i overensstemmelse med relevante nationale regler og reglerne i Fællesskabet

e) fastsættelse af procedurer til at sikre opbevaring af alle dokumenter, der er påkrævet for at sikre et adækvat revisionsspor i overensstemmelse med artikel 20

f) tilrettelæggelse af udbudsprocedurer, procedurer vedrørende tildeling af tilskud, den efterfølgende kontraktindgåelse og udbetalinger til og inddrivelse af beløb fra slutmodtageren

g) sikring af, at alle de organer, der er involveret i gennemførelsen af aktioner, har et separat regnskabssystem eller en separat regnskabskodificering

h) sikring af, at den nationale fond og den nationale anvisningsberettigede modtager alle nødvendige oplysninger om de procedurer og verifikationer, der gennemføres i relation til udgifterne

i) oprettelse og opdatering af rapporterings- og informationssystemer

j) gennemførelse af verifikationer for at sikre, at de erklærede udgifter reelt er afholdt i overensstemmelse med gældende regler, at produkter eller tjenesteydelser er leveret i overensstemmelse med godkendelsesafgørelsen, og af betalingsanmodningerne fra slutmodtageren er korrekte. Disse verifikationer dækker alt efter omstændighederne de administrative, finansielle, tekniske og fysiske aspekter af aktionerne

k) sikring af den interne revision af de forskellige organer, der indgår i den operationelle struktur

l) sikring af rapportering af uregelmæssigheder

m) sikring af, at alle informations- og offentliggørelseskrav er opfyldt.

3. Lederne af de organer, der indgår i den operationelle struktur, skal være klart udpeget og være ansvarlige for de opgaver, der er tillagt deres respektive organer, jf. artikel 11, stk. 3.

Artikel 29

Revisionsmyndighedens funktioner og ansvarsområder

1. Modtagerlandet udpeger en revisionsmyndighed, der er funktionelt uafhængig af alle aktører i forvaltnings- og kontrolsystemerne, og som er i overensstemmelse med internationalt accepterede standarder. Revisionsmyndigheden er ansvarlig for at verificere, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt og forsvarligt.

2. Revisionsmyndigheden skal især under lederens ansvar:

a) i løbet af hvert år opstille og gennemføre en årlig revisionsarbejdsplan, som omfatter revisioner, der tager sigte på at verificere: — at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt — at de regnskabsoplysninger, der sendes til Kommissionen, er pålidelige. Revisionsarbejdet omfatter revisioner af et passende udsnit af aktioner eller transaktioner og en gennemgang af procedurer. Den årlige revisionsarbejdsplan forelægges for den nationale anvisningsberettigede og Kommissionen før begyndelsen af det pågældende år

b) forelægge følgende: — en årlig rapport om revisionsaktiviteterne, som følger den model, der findes i rammeaftalen; rapporten indeholder oplysninger om de midler, som revisionsmyndigheden har anvendt, og en kort oversigt over de eventuelle svagheder, der er fundet i forvaltnings- og kontrolsystemerne eller i de kontrolresultater, der er fremkommet ved de revisioner, der er gennemført i overensstemmelse med den årlige revisionsarbejdsplan i den foregående 12-måneders periode frem til den 30. september i det pågældende år. Den årlige rapport om revisionsaktiviteterne stiles til Kommissionen, den nationale anvisningsberettigede og den kompetente godkendelsesmyndighed senest den 31. december hvert år. Den første rapport dækker perioden fra ikrafttrædelsen af denne forordning indtil den 30. november 2007 — en årlig udtalelse i overensstemmelse med modellen i rammeaftalen om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt og er i overensstemmelse med kravene i denne forordning og/eller eventuelle andre aftaler mellem Kommissionen og modtagerlandet. Denne udtalelse stiles til Kommissionen, den nationale anvisningsberettigede og den kompetente godkendelsesmyndighed. Den dækker den samme periode og har samme frist som den årlige rapport om revisionsaktiviteterne — en udtalelse om en eventuel endelig oversigt over udgifterne, der forelægges Kommissionen af den nationale anvisningsberettigede med henblik på afslutning af programmet eller en del heraf. Alt efter omstændighederne kan den endelige udgiftsoversigt omfatte betalingsanmodninger i form af regnskaber, der forelægges årligt. Udtalelsen om enhver endelig udgiftsoversigt følger den model, der er opstillet i bilaget til rammeaftalen. Den ser på gyldigheden af den endelige betalingsanmodning og nøjagtigheden af de finansielle oplysninger og understøttes om nødvendigt af den endelige rapport om revisionsaktiviteterne. Den sendes til Kommissionen og til den kompetente godkendelsesmyndighed samtidig med den relevante endelige udgiftsoversigt, der forelægges af den nationale anvisningsberettigede, eller senest tre måneder efter forelæggelse af denne endelige udgiftsoversigt.

2. I sektor- eller finansieringsaftalerne kan der fastsættes yderligere specifikke krav til den årlige revisionsarbejdsplan og/eller i de rapporter og udtalelser, der er nævnt i litra b).

2. Med hensyn til metodologien for det revisionsarbejde og de rapporter og revisionsudtalelser, som er påkrævede i henhold til denne artikel, overholder revisionsmyndigheden internationale revisionsstandarder, især med hensyn til områderne for risikovurdering, væsentlighed og stikprøvestørrelse i forbindelse med revision. Denne metodologi kan suppleres med eventuelle yderligere retningslinjer og definitioner fra Kommissionens side, især med hensyn til en tidssvarende tilgang til prøveudsnit, tillidsniveauer og væsentlighed.

Artikel 30

Opfølgning af revisionsmyndighedens rapporter

1. Efter at den nationale anvisningsberettigede har modtaget de rapporter og udtalelser, der er nævnt i artikel 29, stk. 2, litra b), første og andet led, skal denne:

a) træffe afgørelse om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemerne skal forbedres, registrere beslutningerne herom og sikre en rettidig gennemførelse af disse forbedringer

b) foretage de nødvendige tilpasninger af betalingsanmodningerne til Kommissionen.

2. Kommissionen kan beslutte enten selv at følge op på rapporterne og udtalelserne, f.eks. ved at indlede en procedure vedrørende finansiel korrektion, eller kræve, at modtagerlandet træffer forholdsregler, idet den samtidig underretter den nationale anvisningsberettigede og den kompetente godkendelsesmyndighed om sin beslutning.

▼M1

Artikel 31

Særlige organer

Inden for de overordnede rammer, som er defineret af de strukturer og myndigheder, der er nævnt i artikel 21, kan de funktioner, der er beskrevet i artikel 28, samles gruppevis og overdrages til særlige organer inden eller uden for de operationelle strukturer. Dette skal ske under overholdelse af princippet om en passende adskillelse af pligter som fastsat i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, og det skal sikres, at det endelige ansvar for de funktioner, der er beskrevet i nævnte artikel, fortsat ligger hos den udpegede operationelle struktur. En sådan struktur nedfældes formelt i skriftlige aftaler og forudsætter den nationale anvisningsberettigedes godkendelse og Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser.

▼B







Afdeling 2

Andre former for forvaltning

Artikel 32

Strukturer og myndigheder til centraliseret eller fælles forvaltning

1. I tilfælde af centraliseret eller fælles forvaltning udpeger modtagerlandet en national Ipa-koordinator, der fungerer som repræsentant for modtagerlandet i forholdet til Kommissionen. Vedkommende sikrer, at der opretholdes en snæver forbindelse mellem Kommissionen og modtagerlandet, både med hensyn til den generelle tiltrædelsesproces og EU's førtiltrædelsesbistand i henhold til Ipa.

1. Den nationale Ipa-koordinator er også ansvarlig for koordineringen af modtagerlandets deltagelse i relevante grænseoverskridende programmer, både med medlemsstater og med andre modtagerlande samt i de transnationale og interregionale programmer eller programmerne vedrørende havområder, der er omfattet af andre fællesskabsinstrumenter. Vedkommende kan uddelegere opgaverne i forbindelse med sidstnævnte ansvarsområde til en koordinator for grænseoverskridende samarbejde.

2. For så vidt angår komponenten vedrørende grænseoverskridende samarbejde, udpeger og etablerer modtagerlandet operationelle strukturer i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 139.

Artikel 33

Strukturer og myndigheder til delt forvaltning

I tilfælde af grænseoverskridende programmer, der gennemføres via delt forvaltning med en medlemsstat, etableres der følgende strukturer i en af de medlemsstater, der deltager i det grænseoverskridende program, jf. artikel 102:

— en fælles forvaltningsmyndighed

— en fælles godkendelsesmyndighed

— en fælles revisionsmyndighed.







KAPITEL III

Finansielt bidrag fra Det Europæiske Fællesskab

Artikel 34

Støtteberettigede udgifter

1. I tilfælde af decentraliseret forvaltning er underskrevne kontrakter og tillæg hertil samt udgifter afholdt og udbetalinger foretaget af de nationale myndigheder, uanset godkendelser fra den kompetente godkendelsesmyndigheds og den nationale anvisningsberettigedes side, ikke støtteberettigede i henhold til Ipa-forordningen forud for Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser til de pågældende strukturer og myndigheder, medmindre andet er bestemt i stk. 2.

1. Den endelige dato for, hvor længe udgifterne er støtteberettigede, fastlægges i del II eller om nødvendigt i finansieringsaftalerne.

2. Teknisk bistand til støtte for etablering af forvaltnings- og kontrolsystemer kan være støtteberettigede forud for den første overdragelse af forvaltningsbeføjelser, når der tale om udgifter afholdt efter den 1. januar 2007.

▼M1

Iværksættelse af indkaldelse af forslag eller indkaldelse af tilbud kan også være støtteberettiget forud for den første overdragelse af forvaltningsbeføjelser og efter den 1. januar 2007, forudsat at denne første overdragelse af forvaltningsbeføjelser finder sted inden for de tidsfrister, der er fastsat i en forbeholdsklausul, der ledsager disse indkaldelser, og, bortset fra komponenten vedrørende udvikling af landdistrikter, forudsat at dokumenterne forhåndsgodkendes af Kommissionen. Indkaldelserne af forslag eller tilbud kan annulleres eller ændres afhængigt af beslutningen om overdragelsen af forvaltningsbeføjelser.

3. Medmindre andet er fastsat i de specifikke bestemmelser for hver Ipa-komponent, er følgende udgifter ikke støtteberettigede i henhold til Ipa-forordningen:

▼B

a) skatter og afgifter, herunder merværdiafgift

b) told og importafgifter eller andre afgifter

c) køb, leje eller leasing af jord og eksisterende bygninger

d) bøder, finansielle sanktioner og omkostninger i forbindelse med retssager

▼M2

e) driftsomkostninger, medmindre andet er fastsat i rammeaftaler med internationale organisationer

▼B

f) brugt udstyr

g) bankomkostninger, garantiomkostninger og lignende udgifter

h) vekselomkostninger, gebyrer og valutatab i forbindelse med nogen af de komponentspecifikke eurokonti samt andre rent finansielle udgifter

i) naturalieydelser.

4. Udgifter, der finansieres i henhold til denne forordning, kan ikke på anden måde finansieres over fællesskabsbudgettet.

Artikel 35

Behandling af indtægter

1. Indtægter i denne forordnings forstand omfatter indtægter i forbindelse med en aktion i dennes samfinansieringsperiode, bestående af indtægter fra salg, leje, tjenester, indmeldelsesgebyrer eller andre tilsvarende indtægter med undtagelse af:

a) indtægter, der genereres i de samfinansierede investeringers økonomiske levetid, når der er tale om investeringer i virksomheder

b) indtægter, der genereres inden for rammerne af en finansieringsteknisk foranstaltning, herunder risikokapital og lånefonde, garantifonde og leasing

c) alt efter omstændighederne bidrag fra den private sektor til samfinansieringen af operationen, som skal vises sammen med det offentlige bidrag i programmets finansieringstabeller.

2. Indtægter som defineret i stk. 1 udgør indkomst, som skal fradrages det støtteberettigede beløb i forbindelse med den pågældende aktion. Senest ved afslutningen af programmet skal disse indtægter fratrækkes den relevante aktions støtteberettigede udgifter, enten i deres helhed eller pro rata, alt efter om de er blevet genereret i deres fulde udstrækning eller kun delvis af den samfinansierede operation.

3. Denne artikel finder ikke anvendelse på:

— komponenten vedrørende udvikling af landdistrikter

▼M1

— komponenten vedrørende regionaludvikling.

Artikel 36

Ejendomsret til renter

Alle renter, der tilskrives en komponentspecifik eurokonto, som i tilfælde af decentraliseret forvaltning er åbnet af den nationale fond, forbliver modtagerlandets ejendom. Eventuelle renter af Fællesskabets finansiering af et program tilfalder udelukkende det pågældende program, idet de betragtes som en indtægt for modtagerlandet i form af et nationalt offentligt tilskud, og de opgives til Kommissionen, når programmet er endeligt afsluttet.

▼B

Artikel 37

Fællesskabsfinansiering

1. Fællesskabets finansielle bidrag til udgifterne i forbindelse med de flerårige eller årlige programmer fastlægges i overensstemmelse med de tildelinger, der foreslås i den flerårige vejledende finansielle ramme i henhold til Ipa-forordningens artikel 5.

▼M1

2. Alle de aktioner, der modtager bistand i forbindelse med de forskellige Ipa-komponenter, skal modtage nationale bidrag og bidrag fra Fællesskabet, medmindre andet er fastsat i de specifikke bestemmelser for hver Ipa-komponent.

▼B

Artikel 38

Støtteintensiteter og Fællesskabets bidragssats

1. Fællesskabets bidrag beregnes i relation til de støtteberettigede udgifter som defineret i del II for hver Ipa-komponent.

2. I finansieringsafgørelser, der vedtager årlige eller flerårige programmer for hver Ipa-komponent, fastsættes det maksimale vejledende beløb for Fællesskabets bidrag og den efterfølgende maksimale sats for hvert prioriteringsområde.







KAPITEL IV

Økonomisk forvaltning







Afdeling 1

Budgetforpligtelser

Artikel 39

Principper

1. En budgetforpligtelse svarende til beløbet for den retlige forpligtelse, som tager form af en finansieringsaftale med det pågældende modtagerland, vedtages på basis af finansieringsafgørelser, der vedtager de årlige programmer.

2. Finansieringsafgørelser, der vedtager flerårige programmer, kan indeholde bestemmelser om indgåelse af flerårige retlige forpligtelser, som tager form af finansieringsaftaler med det pågældende modtagerland.

2. Budgetforpligtelsen, der svarer til beløbet for den retlige forpligtelse, kan i sådanne tilfælde fordeles over flere år i årlige rater, hvis finansieringsafgørelsen åbner mulighed herfor og under hensyntagen til den flerårige vejledende finansielle ramme. Den hertil svarende finansieringsafgørelse og finansieringsaftale lader denne fordeling fremgå af de relevante finansieringstabeller.







Afdeling 2

Regler for decentraliseret forvaltning

Artikel 40

Betalinger

1. Kommissionens betaling af Fællesskabets bidrag sker inden for rammerne af de disponible midler. Når der er tale om flerårige programmer, tilskrives hver betaling den pågældende Ipa-komponents tidligst indgåede budgetforpligtelser.

2. Betalingerne tager form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af saldoen.

3. Den 28. februar hvert år sender modtagerlandet Kommissionen en prognose over sine forventede betalingsanmodninger for det pågældende regnskabsår og for det efterfølgende regnskabsår i relation til hver Ipa-komponent eller -program. Kommissionen kan alt efter omstændighederne anmode om en opdatering af prognosen.

4. Udveksling af oplysninger om finansielle transaktioner mellem Kommissionen og myndigheder og strukturer, der er nævnt i artikel 21, foregår så vidt muligt ad elektronisk vej på grundlag af procedurer, der er aftalt mellem Kommissionen og modtagerlandet.

5. Forfinansieringen og de mellemliggende betalinger må tilsammen ikke overstige 95 % af Fællesskabets bidrag som angivet i hvert programs finansieringstabel.

6. Når det loft, der er nævnt i stk. 5, er nået, fortsætter den nationale anvisningsberettigede med at sende Kommissionen enhver attesteret udgiftsoversigt samt oplysninger om de inddrevne beløb.

▼M1

7. Alle beløb, der er nævnt i de af modtagerlandene forelagte programmer, i attesterede udgiftsoversigter, i betalingsanmodninger og i udgifter, der er nævnt i gennemførelsesrapporterne, udtrykkes i euro. Modtagerlandene omregner udgifter, der er afholdt i national valuta, til euro på grundlag af den månedlige regnskabskurs, der fastlægges af Kommissionen for den måned, i hvilken udgifterne registreres i den pågældende nationale fonds eller operationelle strukturs regnskaber.

▼B

8. Betalinger fra Kommissionen til den nationale fond foretages til eurokontoen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 41, 42, 43, 44 og 45 og i ramme-, sektor- eller finansieringsaftalerne. Der åbnes en eurokonto for hvert af de pågældende Ipa-programmer eller eventuelt Ipa-komponenter, og denne konto anvendes udelukkende til transaktioner, der har forbindelse med dette program eller denne komponent.

9. Modtagerlandene sikrer, at slutmodtagerne modtager det samlede offentlige tilskudsbeløb til tiden. Der må ikke pålægges nogen specifik afgift eller nogen anden afgift med tilsvarende virkning, som kan reducere disse beløb for slutmodtagerne.

10. Udgifterne kan kun dækkes af Fællesskabets finansiering, hvis de er afholdt og betalt af slutmodtageren. Udgifter, der er betalt af slutmodtagere, dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi eller andre relevante dokumenter, i tilfælde hvor bistanden ifølge programmet ikke er en funktion af udgifter. Udgifterne skal være attesteret af den nationale anvisningsberettigede.

Artikel 41

Godtagelse af betalingsanmodninger

For at Kommissionen kan godtage en betalingsanmodning, skal de mindstekrav, der er anført i artikel 42, stk. 1, artikel 43, stk. 1, og artikel 45, stk. 1, være opfyldt.

Artikel 42

Forfinansiering

1. I tilfælde af en betalingsanmodning om en forfinansieringsbetaling er mindstekravene som nævnt i artikel 41 følgende:

a) den nationale anvisningsberettigede har underrettet Kommissionen om åbningen af den pågældende eurokonto

b) de godkendelser, som den kompetente godkendelsesmyndighed og den nationale anvisningsberettigede har udstedt, er i kraft, og Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser er stadig gyldig

c) de relevante finansieringsaftaler er trådt i kraft.

2. Forfinansieringsbetalinger skal udgøre en vis procentdel af Fællesskabets bidrag til det pågældende program som specificeret i del II til denne forordning. I tilfælde af flerårige programmer kan forfinansieringen fordeles over flere regnskabsår.

3. Det samlede beløb, der betales som forfinansiering, tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke indsendes nogen betalingsanmodning for det pågældende program senest 15 måneder efter den dato, hvor Kommissionen udbetaler det første forfinansieringsbeløb. Fællesskabets bidrag til det pågældende program påvirkes ikke af en sådan tilbagebetaling.

4. Det samlede forfinansieringsbeløb modregnes senest, når programmet afsluttes. I programmets levetid anvender den nationale anvisningsberettigede kun forfinansieringsbetalingen til at betale Fællesskabets bidrag til udgifter i overensstemmelse med denne forordning.

Artikel 43

Mellemliggende betalinger

1. I tilfælde af en betalingsanmodning om en mellemliggende betaling er mindstekravene som nævnt i artikel 41 følgende:

a) den nationale anvisningsberettigede har sendt Kommissionen en betalingsanmodning og en udgiftsoversigt vedrørende den pågældende betaling, og udgiftsoversigten attesteres af den nationale anvisningsberettigede

b) lofterne for Fællesskabets bistand under hvert prioriteringsområde som fastlagt i Kommissionens finansieringsafgørelse er ikke overskredet

c) den operationelle struktur har sendt Kommissionen de sektorale årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 61, stk. 1, inklusive den seneste rapport

d) revisionsmyndigheden har i overensstemmelse med artikel 29, stk. 2, litra b), første og andet led, sendt Kommissionen den seneste årlige rapport om revisionsaktiviteterne og en udtalelse om de eksisterende forvaltnings- og kontrolsystemers overensstemmelse med kravene i denne forordning og/eller kravene i enhver aftale mellem Kommissionen og modtagerlandet

e) de godkendelser, som den kompetente godkendelsesmyndighed og den nationale anvisningsberettigede har udstedt, er i kraft, og Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser er stadig gyldig.

1. Hvis en eller flere af de betingelser, der er nævnt i dette stykke, ikke er opfyldt, træffer modtagerlandet, hvis Kommissionen anmoder herom og inden for den af denne fastsatte frist, de nødvendige foranstaltninger for at råde bod herpå.

2. Hvis det viser sig, at de gældende regler ikke er overholdt, eller at Fællesskabets midler er anvendt på uretmæssig vis, kan Kommissionen reducere de mellemliggende betalinger til modtagerlandet eller suspendere dem i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 46. Den underretter modtagerlandet herom.

3. Suspension eller reduktion af de mellemliggende betalinger skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og berører ikke afgørelserne om overensstemmelse og regnskabsafslutning eller de finansielle korrektioner.

Artikel 44

Beregning af betalinger

Betalingerne beregnes på grundlag af Fællesskabets bidrag til finansieringen af de pågældende aktioner op til det beløb, der opnås ved at anvende samfinansieringssatsen for hvert prioriteringsområde i finansieringsafgørelsen på de støtteberettigede udgifter, med forbehold af Fællesskabets maksimale bidrag til hvert prioriteringsområde.

Artikel 45

Betaling af saldoen

1. Ved betaling af saldoen gælder den frist, der er fastsat i artikel 166 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2202, og de mindstekrav, der er omhandlet i artikel 41, er følgende:

a) den nationale anvisningsberettigede har sendt Kommissionen en endelig betalingsanmodning og en endelig udgiftsoversigt; den endelige udgiftsoversigt attesteres af den nationale anvisningsberettigede

b) den operationelle struktur har sendt Kommissionen de endelige sektorrapporter for det pågældende program som omhandlet i artikel 61, stk. 1

c) revisionsmyndigheden har i overensstemmelse med artikel 29, stk. 2, litra b), tredje led, sendt Kommissionen en udtalelse om den endelige udgiftsoversigt, støttet af en endelig aktivitetsrapport

d) de godkendelser, som den kompetente godkendelsesmyndighed og den nationale anvisningsberettigede har udstedt, er i kraft, og Kommissionens overdragelse af forvaltningsbeføjelser er stadig gyldig.

2. Den del af budgetforpligtelserne, der refererer til flerårige programmer, der stadig løber den 31. december 2017, og for hvilke de i stk. 1 nævnte dokumenter ikke er sendt til Kommissionen senest den 31. december 2018, frigøres automatisk.

Artikel 46

Suspension af betalinger

1. Alle betalinger elle dele af betalinger kan suspenderes af Kommissionen, når:

a) der er konstateret en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som påvirker pålideligheden af proceduren for attestering af betalinger, og over for hvilken der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger, eller

b) der til udgifterne i en attesteret udgiftsoversigt knytter sig en alvorlig uregelmæssighed, der ikke er korrigeret, eller

c) der er behov for en tydeliggørelse af oplysningerne i udgiftsoversigten.

2. Modtagerlandet skal have lejlighed til at fremkomme med sine bemærkninger inden for en periode af to måneder, før Kommissionen beslutter en suspension i overensstemmelse med stk. 1.

3. Kommissionen sætter suspensionen ud af kraft, når modtagerlandet har truffet de nødvendige foranstaltninger for at råde bod på den mangel, uregelmæssighed eller mangel på klarhed, der er omhandlet i stk. 1.

3. Hvis medlemsstaten ikke træffer de fornødne foranstaltninger, kan Kommissionen beslutte at annullere hele eller en del af Fællesskabet bidrag til programmet i henhold til artikel 51.

Artikel 47

Afslutning af programmet

1. Når Kommissionen har modtaget en anmodning om endelig betaling, betragtes programmet som afsluttet, så snart en af følgende begivenheder indtræffer:

— Kommissionens betaling af saldoen

— Kommissionens udstedelse af en indtægtsordre

▼M1

— Kommissionens frigørelse af saldoen af den budgetmæssige forpligtelse.

▼B

2. Afslutningen af et program berører ikke Kommissionens ret til at foretage en finansiel korrektion på et senere tidspunkt.

3. Afslutningen af et program har ingen indflydelse på modtagerlandets forpligtelse til fortsat at opbevare programrelaterede dokumenter i overensstemmelse med artikel 48.

Artikel 48

Opbevaring af dokumenter

Alle dokumenter med relation til et givet program opbevares af modtagerlandet i mindst tre år efter afslutningen af programmet. Denne frist afbrydes, enten hvis der indledes retsforfølgning, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet anmodning herom.

Artikel 49

Finansielle korrektioner

1. For at sikre, at midlerne anvendes i overensstemmelse med gældende regler, anvender Kommissionen procedurer for regnskabsafslutning eller finansielle korrektionsmekanismer i overensstemmelse med artikel 53b, stk. 4, og artikel 53c, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og som nærmere beskrevet i ramme- eller sektoraftaler, hvis sådanne findes.

2. Der kan blive tale om at foretage en finansiel korrektion, hvis:

a) der konstateres en specifik uregelmæssighed, herunder svig, eller

b) hvis der konstateres en svaghed eller mangel i modtagerlandets forvaltnings- og kontrolsystemer.

3. Hvis Kommissionen finder, at udgifterne i de programmer, der er omfattet af denne forordning, er blevet afholdt på en måde, der er i strid med gældende regler, beslutter den, hvilke beløb der skal udelukkes fra fællesskabsfinansiering.

4. Kommissionen foretager beregning og fastsættelse af sådanne korrektioner samt de hermed forbundne inddrivelser i overensstemmelse med de kriterier og procedurer, der er fastsat i artikel 51, 52 og 53. Andre bestemmelser om finansielle korrektioner, der er fastlagt i sektor- eller finansieringsaftaler, gælder i forlængelse af denne forordning.

Artikel 50

Finansielle justeringer

▼M1

1. Den nationale anvisningsberettigede, som i første omgang bærer ansvaret for at efterforske uregelmæssigheder, foretager de finansielle justeringer, når der afsløres uregelmæssigheder eller uagtsomhed i forbindelse med aktioner eller programmer, idet vedkommende annullerer hele eller en del af Fællesskabets bidrag til de pågældende aktioner eller programmer. Den nationale anvisningsberettigede tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det finansielle tab for Fællesskabets bidrag.

2. I tilfælde af en uregelmæssighed inddriver den nationale anvisningsberettigede Fællesskabets bidrag til slutmodtagerne i overensstemmelse med nationale inddrivelsesprocedurer.

▼B

Artikel 51

Kriterierne for de finansielle korrektioner

1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Fællesskabets bidrag til et program i de situationer, der er beskrevet i artikel 49, stk. 2.

2. Når der konstateres en uregelmæssighed, tager Kommissionen hensyn til uregelmæssighedens systembetingede karakter ved afgørelsen af, om der skal anvendes en standardsats eller en ekstrapoleret sats for den finansielle korrektion.

3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens art og alvor og/eller omfanget og de finansielle virkninger af de svagheder eller mangler, der er konstateret ved forvaltnings- og kontrolsystemet for det pågældende program.

Artikel 52

Proceduren for finansiel korrektion

1. Før Kommissionen træffer afgørelse om en finansiel korrektion, underretter den den nationale anvisningsberettigede om sine foreløbige konklusioner og anmoder denne om at fremsætte sine bemærkninger inden for to måneder.

1. Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på grundlag af en ekstrapolering eller en standardsats, skal modtagerlandet have lejlighed til at fastslå det nøjagtige omfang af uregelmæssigheden i form af en undersøgelse af den pågældende dokumentation. Modtagerlandet kan i forståelse med Kommissionen begrænse denne gennemgang til kun at omfatte en passende andel eller stikprøver af de pågældende dokumenter. Medmindre det drejer sig om behørigt begrundede tilfælde, må den tid, der anvendes til denne gennemgang, ikke overstige en periode på to måneder efter den i første afsnit nævnte periode på to måneder.

2. Kommissionen tager hensyn til alle beviser, som modtagerlandet forelægger inden for fristerne i stk. 1.

3. Kommissionen bestræber sig på at træffe afgørelse om den finansielle korrektion inden seks måneder efter indledningen af proceduren som fastsat i stk. 1.

Artikel 53

Tilbagebetaling

1. Enhver tilbagebetaling til Den Europæiske Unions almindelige budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til artikel 72 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.

2. Enhver forsinkelse med tilbagebetalingen giver anledning til morarenter begyndende på forfaldsdatoen og sluttende på datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 1/2 procentpoint.

Artikel 54

Genanvendelse af Fællesskabets bidrag

1. De midler fra Fællesskabets bidrag, der annulleres i henhold til artikel 49, indbetales til Fællesskabets budget, inklusive tilskrevne renter.

2. Det tilskud, som er annulleret eller inddrevet i henhold til artikel 50, må ikke genanvendes til den eller de aktioner, som har været genstand for inddrivelsen eller justeringen, eller, hvis der foretages inddrivelse eller tilpasning for en systembetinget fejl, til eksisterende aktioner under hele eller en del af prioriteringsområdet, hvor denne systembetingede uregelmæssighed opstod.







Afdeling 3

Regler for centraliseret og fælles forvaltning

Artikel 55

Betalinger

1. Kommissionens betaling af Fællesskabets bidrag sker inden for rammerne af de disponible midler.

2. I overensstemmelse med artikel 81 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 foretages betalinger mod dokumentation for, at den relevante aktion er i overensstemmelse med bestemmelserne i Ipa-forordningen, denne forordning, kontrakten eller tilskuddet.

3. De bevillinger, der er nødvendige for at dække udgifterne som angivet i de årlige programmer, stilles til rådighed gennem en eller flere af følgende aktioner: betaling af hele det skyldige beløb, forfinansiering, en eller flere mellemliggende betalinger og betaling af saldoen af de skyldige beløb.

4. Kommissionens betalinger foretages så vidt muligt i euro til en eurokonto.

Artikel 56

Afslutning af programmet

1. Et program afsluttes, når alle kontrakter og tilskud, der finansieres af dette program, er afsluttet.

2. Efter at den endelige betalingsanmodning er modtaget, betragtes en kontrakt eller et tilskud som afsluttet, så snart en af de begivenheder, der er omtalt i artikel 47, stk. 1, indtræder.

3. Afslutningen af en kontrakt eller et tilskud berører ikke Kommissionens ret til at foretage en finansiel korrektion på et senere tidspunkt.







KAPITEL V

Evaluering og overvågning

Artikel 57

Evaluering

1. Formålet med evalueringerne er at forbedre kvaliteten, effektiviteten og konsekvensen i fællesskabsbistanden og programstrategien og -gennemførelsen.

▼M1

2. De flerårige vejledende planer som beskrevet i artikel 5 underkastes forhåndsevalueringer, som foretages af Kommissionen.

▼B

3. Kommissionen kan også foretage strategiske evalueringer.

▼M1

4. Programmerne underkastes forhåndsevalueringer og midtvejsevalueringer og/eller efterfølgende evalueringer, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de specifikke bestemmelser under hver Ipa-komponent i del II og artikel 21 i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002.

▼M1 —————

▼M1

7. Der tages hensyn til resultaterne af evalueringerne i programmerings- og gennemførelsescyklussen.

▼B

8. Kommissionen opstiller evalueringsmetoder, herunder kvalitetsstandarder, på grundlag af objektive og målbare indikatorer.

Artikel 58

Overvågning i forbindelse med decentraliseret forvaltning

▼M1

1. I tilfælde af decentraliseret forvaltning nedsætter modtagerlandet inden seks måneder efter den første finansieringsaftales ikrafttrædelse et Ipa-overvågningsudvalg efter aftale med den nationale Ipa-koordinator og Kommissionen, så der sikres sammenhæng og koordinering i gennemførelsen af Ipa-komponenterne.

▼B

2. Ipa-overvågningsudvalget forvisser sig om, at gennemførelsen af alle programmer og aktioner generelt er effektiv, sammenhængende og af høj kvalitet med henblik på at opfylde de målsætninger, der er fastlagt i finansieringsaftalerne og i de flerårige vejledende planer. Til dette formål tager det udgangspunkt i de oplysninger, der kommer fra sektorovervågningsudvalgene, jf. artikel 59, stk. 3.

3. Ipa-overvågningsudvalget kan stille forslag til Kommissionen, den nationale Ipa-koordinator og den nationale anvisningsberettigede om eventuelle forholdsregler, der skal sikre sammenhængen og koordineringen mellem de programmer og aktioner, der er gennemført under de forskellige komponenter, og forslag om eventuelle korrigerende foranstaltninger på tværs af komponenterne, der skal sikre realiseringen af de globale målsætninger for den ydede bistand og øge den overordnede effektivitet. Det kan også fremsætte forslag over for det eller de relevante sektorovervågningsudvalg om eventuelle korrigerende foranstaltninger, der skal sikre realiseringen af programmålsætningerne og øge effektiviteten af den bistand, der ydes under de pågældende programmer eller Ipa-komponenter.

4. Ipa-overvågningsudvalget fastsætter selv sin forretningsorden i overensstemmelse med et overvågningsudvalgsmandat, der udarbejdes af Kommissionen, og inden for det pågældende modtagerlands institutionelle, retlige og finansielle rammer.

5. Medmindre andet er bestemt i overvågningsudvalgets mandat som udarbejdet af Kommissionen anvendes bestemmelserne i dette stykke.

5. Ipa-overvågningsudvalget tæller blandt sine medlemmer repræsentanter for Kommissionen, den nationale Ipa-koordinator, den nationale anvisningsberettigede, repræsentanter for de operationelle strukturer og den strategiske koordinator.

5. En repræsentant for Kommissionen og den nationale Ipa-koordinator deler formandskabet mellem sig ved møder i Ipa-overvågningsudvalget.

5. Ipa-overvågningsudvalget træder sammen mindst en gang om året. Der kan også indkaldes til midtvejsmøder, især på tematisk grundlag.

Artikel 59

Sektorovervågningsudvalg i forbindelse med decentraliseret forvaltning

▼M1

1. Ipa-overvågningsudvalget bistås af sektorovervågningsudvalg, der nedsættes under Ipa-komponenterne senest seks måneder efter den første finansieringsaftales ikrafttrædelse, i overensstemmelse med de specifikke bestemmelser, der er fastlagt i del II. Sektorovervågningsudvalgene tilknyttes programmer eller komponenter. De kan alt efter omstændighederne omfatte repræsentanter for det civile samfund.

▼B

2. Hvert sektorovervågningsudvalg forvisser sig om, at gennemførelsen af alle programmer og aktioner er effektiv og af høj kvalitet, i overensstemmelse med de specifikke bestemmelser, der er fastlagt for hver komponent i del II og de hertil knyttede sektor- og/eller finansieringsaftaler. Det kan fremsætte forslag over for Kommissionen og den nationale Ipa-koordinator med kopi til den nationale anvisningsberettigede om beslutninger om eventuelle korrigerende foranstaltninger for at sikre, at programmålsætningerne realiseres, og for at øge effektiviteten af den ydede støtte.

3. Sektorovervågningsudvalgene rapporterer til Ipa-overvågningsudvalget. De forsyner især Ipa-overvågningsudvalget med oplysninger om:

a) hvor store fremskridt der gøres med gennemførelsen af programmerne alt efter prioriteringsområder og, hvor det er relevant, foranstaltninger eller aktioner; disse oplysninger skal omfatte de opnåede resultater, finansielle gennemførelsesindikatorer og andre faktorer og udarbejdes med henblik på at forbedre gennemførelsen af programmerne

b) alle de aspekter af forvaltnings- og kontrolsystemernes funktion, som fremdrages af revisionsmyndigheden, den nationale anvisningsberettigede eller den kompetente godkendelsesmyndighed.

▼M1

Artikel 60

Overvågning i forbindelse med centraliseret og fælles forvaltning

I tilfælde af centraliseret og fælles forvaltning kan Kommissionen træffe de foranstaltninger, den skønner nødvendige for at overvåge det pågældende program. I tilfælde af fælles forvaltning kan disse foranstaltninger gennemføres i fællesskab med den eller de pågældende internationale organisationer. Den nationale Ipa-koordinator kan inddrages i overvågningen.

▼B

Artikel 61

Årlige og endelige rapporter om gennemførelsen

1. De operationelle strukturer udarbejder en årlig sektorrapport og en endelig sektorrapport om gennemførelsen af de programmer, som de er ansvarlige for, i overensstemmelse med de procedurer, der er defineret i del II for hver Ipa-komponent.

1. De årlige sektorrapporter om gennemførelsen dækker regnskabsåret. De endelige sektorrapporter om gennemførelsen dækker hele gennemførelsesperioden og kan omfatte den sidste årlige sektorrapport.

2. De i stk. 1 nævnte rapporter sendes til den nationale Ipa-koordinator, den nationale anvisningsberettigede og Kommissionen efter at være blevet gennemgået i sektorovervågningsudvalgene.

3. På grundlag af de i stk. 1 nævnte rapporter sender den nationale Ipa-koordinator de årlige og endelige rapporter om gennemførelsen af bistanden i henhold til Ipa-forordningen til Kommissionen og den nationale anvisningsberettigede, efter at disse er blevet gennemgået i Ipa-overvågningsudvalget.

4. Den årlige rapport om gennemførelsen, der er nævnt i stk. 3, og som skal indsendes senest den 31. august hvert år og første gang i 2008, indeholder en syntese af de forskellige årlige rapporter, der er udarbejdet for de forskellige komponenter, og indeholder oplysninger om:

a) hvor store fremskridt der er gjort med gennemførelsen af Fællesskabets bistand i relation til de prioriteringer, der er fastlagt i den flerårige vejledende plan og de forskellige programmer

b) den finansielle gennemførelse af Fællesskabets bistand.

5. Den i stk. 3 nævnte endelige rapport om gennemførelsen dækker hele gennemførelsesperioden og kan omfatte den seneste årlige rapport, der er nævnt i stk. 4.







KAPITEL VI

Offentliggørelse og synlighed

Artikel 62

Information og offentlighed

1. I tilfælde af centraliseret og fælles forvaltning giver Kommissionen oplysninger om programmer og aktioner, eventuelt med bistand fra den nationale Ipa-koordinator. I tilfælde af decentraliseret forvaltning og i alle tilfælde for programmer eller dele af programmer under komponenten for grænseoverskridende samarbejde, der ikke gennemføres ved delt forvaltning, giver modtagerlandet og den nationale Ipa-koordinator oplysninger om programmer og aktioner og gøre dem bekendt i offentligheden. I tilfælde af delt forvaltning giver medlemsstaterne, modtagerlandene og den i artikel 103 nævnte forvaltningsmyndighed oplysninger om programmer og aktioner og gøre dem kendt i offentligheden. Oplysningerne stiles til borgerne og modtagerne med henblik på at understrege Fællesskabets rolle og sikre gennemsigtighed.

▼M1

2. I tilfælde af decentraliseret forvaltning er de operationelle strukturer ansvarlige for offentliggørelsen af listen over slutmodtagere, navnene på aktionerne og den fællesskabsstøtte, der tildeles aktionerne. De sikrer, at slutmodtagerne underrettes om, at accept af støtten også er en accept af, at de medtages på den offentliggjorte liste over slutmodtagere. Eventuelle personlige data på denne liste behandles i overensstemmelse med kravene i Europa-Parlaments og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 ( 10 ).

▼B

3. I overensstemmelse med artikel 90 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 offentliggør Kommissionen de relevante oplysninger om kontrakterne. Kommissionen offentliggør resultaterne af udbudsproceduren i Den Europæiske Unions Tidende, på EuroAid-websiden og i ethvert andet passende medie i overensstemmelse med gældende kontraktprocedurer for Fællesskabets eksterne aktioner.

Artikel 63

Synlighed

1. Kommissionen og de relevante nationale, regionale eller lokale myndigheder i modtagerlandene når til enighed om et sammenhængende sæt aktiviteter, hvorved oplysninger om bistand i henhold til Ipa-forordningen i medlemsstaterne stilles til rådighed og offentliggøres i modtagerlandene.

1. Procedurerne for gennemførelse af disse aktiviteter specificeres i sektor- eller finansieringsaftalerne.

2. Ansvaret for gennemførelsen af de i stk. 1 nævnte aktiviteter påhviler slutmodtagerne og finansieres ved hjælp af det beløb, der er tildelt de relevante programmer eller aktioner.







DEL II

SÆRLIGE BESTEMMELSER







AFSNIT I

KOMPONENT VEDRØRENDE OMSTILLINGSSTØTTE OG INSTITUTIONSOPBYGNING







KAPITEL I

Mål for bistanden og støtteberettigelse

Artikel 64

Bistandsområder

1. I forbindelse med denne komponent kan modtagerlandene især få bistand til:

a) styrkelse af de demokratiske institutioner og retsstaten

b) fremme og beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og friheder i EU-charteret om grundlæggende rettigheder

c) reform af den offentlige forvaltning

d) reform af retlige og indre anliggender, f.eks. reform af retssystem, politi, anklagemyndighed, dømmende magt, straffesystem og told- og grænsekontrol med særlig vægt på en forbedring af bekæmpelsen af korruption, organiseret kriminalitet, terrorisme og ulovlig indvandring samt oprettelse af informationssystemer for disse områder

e) modernisering af lovrammerne, herunder støtte til investering i udstyr til nøgleinstitutioner, hvis infrastruktur og kapacitet til at føre tilsyn med og håndhæve lovgivningen bør styrkes

f) indførelse eller styrkelse af finansielle kontrolordninger

g) styrkelse af markedsøkonomien, navnlig gennem hjælp til de økonomiske aktørers selvorganisering og direkte støtte til økonomiske aktiviteter, inkl. bistand til den private sektor og hjælp til industriel omstrukturering, og spredning af erhvervsaktiviteter, modernisering af nøglesektorer og forbedring af specifikke områder

h) udvikling af civilsamfundet og dialog mellem offentlige myndigheder og ngo'er med henblik på fremme af demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder, respekt for og beskyttelse af mindretal samt dialog med civilsamfundet

i) etablering af en dialog mellem arbejdsmarkedets parter som led i god regeringsførelse og for at fremme retfærdige og rimelige arbejdsvilkår

j) fremme af integration af mindretal, forsoning og tillidsskabende foranstaltninger på alle samfundsniveauer

k) en miljøpolitik med udgangspunkt i et højt beskyttelsesniveau, fremme af princippet om, at forureneren betaler, en bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne, energieffektivitet, vedvarende energi og en gradvis vedtagelse af Fællesskabets politik på alle områder, der er berørt af klimaændringer

l) forbedret adgang til finansieringsfaciliteter for små og mellemstore virksomheder og offentlige forvaltninger

m) institutionsopbygning inden for nuklear sikkerhed, forvaltning af radioaktivt affald og strålingsbeskyttelse i overensstemmelse med gældende fællesskabsret og bedste praksis i Den Europæiske Union

n) støtte til deltagelse i fællesskabsprogrammer, især dem, der sigter mod at øge de europæiske borgeres opmærksomhed, og forberedelse til deltagelse i fællesskabsagenturer.

2. Ud over de områder, der er omfattet af stk. 1, kan der i forbindelse med denne komponent også ydes bistand til modtagerlande, der er opført i bilag II til Ipa-forordningen, inden for følgende områder:

a) social, økonomisk og territorial udvikling i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), i Ipa-forordningen, herunder bl.a. investering i regionaludvikling, udvikling af menneskelige ressourcer og udvikling af landdistrikter

b) fjernelse af hindringerne for social integration og støtte til et rummeligt arbejdsmarked, især i kraft af aktioner, der sigter mod at forbedre levestandarden, at bekæmpe arbejdsløshed og at styrke de menneskelige ressourcer

c) støtte til fremstillingssektoren og tjenesteydelser og til forbedring af infrastrukturer med betydning for erhvervslivet

d) tilpasning, reform eller evt. indførelse af undervisnings- og erhvervsuddannelsessystemer

e) forbedret adgang til og indbyrdes sammenhæng mellem transport-, informations- og energinet og andre netværk

f) reform af sundhedsvæsenet

g) forbedring af informations- og kommunikationssystemer.

▼M1

Kommissionen kan fra sag til sag beslutte at yde bistand under denne komponent på ovennævnte områder til de modtagerlande, der er nævnt i bilag I til Ipa-forordningen, som endnu ikke har fået overdraget forvaltningsbeføjelser, jf. artikel 14.

▼B

Artikel 65

Bistandsformer

1. I forbindelse med denne komponent ydes bistanden især i form af:

a) administrative samarbejdsforanstaltninger med henblik på uddannelse og informationsudveksling med deltagelse af eksperter i den offentlige sektor fra medlemsstaterne eller internationale organisationer, navnlig gennem twinning, twinning light og Taiex

b) teknisk bistand

c) investeringer i reguleringsinfrastruktur, herunder uafhængige eksterne multilaterale institutioner, navnlig med henblik på at støtte tilpasningen til Den Europæiske Unions normer og standarder. Investeringerne tager sigte på institutioner med særlig betydning for regelfastsættelsen, og grundlaget vil være en klar strategi for reform af den offentlige forvaltning og tilpasning til gældende fællesskabsret

d) tilskudsordninger

e) facilitet til forberedelse af projekter

f) gennemførelse af finansieringsfaciliteter i samarbejde med finansieringsinstitutioner

g) budgetstøtte i overensstemmelse med bestemmelserne i Ipa-forordningens artikel 15, stk. 1.

2. Med henblik på de modtagerlande, der er opført i bilag II til Ipa-forordningen, kan der under denne komponent også ydes bistand ved hjælp af samme slags foranstaltninger og aktioner som i forbindelse med komponenterne for regionaludvikling, udvikling af menneskelige ressourcer og udvikling af landdistrikter, inkl. investeringer.

3. Bistanden kan også benyttes til at dække omkostningerne ved Fællesskabets bidrag til internationale missioner, initiativer eller organisationer, der arbejder i modtagerlandets interesse, herunder administrationsomkostninger.

Artikel 66

Udgifters støtteberettigelse

1. Udgifterne under denne komponent er støtteberettigede, hvis de er afholdt efter underskrivelsen af offentlige indkøbsaftaler, kontrakter og tilskudsordninger, dog ikke i de tilfælde, der udtrykkeligt er nævnt i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2. I forlængelse af bestemmelserne i artikel 34, stk. 3, er følgende udgifter ikke støtteberettigede:

a) alle former for leasingomkostninger

b) afskrivningsomkostninger.

3. Uanset artikel 34, stk. 3, besluttes det i hvert enkelt tilfælde, om følgende udgifter er støtteberettigede:

a) driftsomkostninger, inkl. lejeomkostninger, dog udelukkende for den periode, hvor aktionen samfinansieres

b) moms, forudsat: i) momsen på ingen måde kan refunderes ii) det er fastsat, at den afholdes af slutmodtageren, og iii) at den klart fremgår af projektforslaget.

▼M1

c) omkostninger i forbindelse med en bankgaranti eller lignende sikkerhed oprettet af slutmodtageren af et tilskud.

▼M4

d) omkostninger til opkøb af jord og eksisterende bygninger, når aktionens art berettiger det.

▼B

Artikel 67

Støtteintensitet og satser for Fællesskabets bidrag

1. I forbindelse med denne komponent baseres afgørelsen om udgifters støtteberettigelse, jf. artikel 38, stk. 1, på de offentlige udgifter, hvis der er tale om decentraliseret forvaltning, og de samlede udgifter, hvis der er tale om central og fælles forvaltning.

2. Ved decentraliseret forvaltning anvendes dette stykke sammen med de generelle bestemmelser i artikel 37 og 38 på bistand ydet i henhold til denne komponent.

Slutmodtagerne kan ved bevilling af tilskud anmodes om at bidrage til aktionens støtteberettigede omkostninger. Ved investeringsaktioner må Fællesskabets bidrag ikke overstige ►M1 85 % ◄ af de offentlige udgifter; de resterende ►M1 15 % ◄ skal stamme fra offentlige midler i modtagerlandet. Undtagelsesvist kan Fællesskabets bidrag dog i velbegrundede tilfælde overstige ►M1 85 % ◄ af de offentlige udgifter.

Aktiviteter i forbindelse med institutionsopbygning kræver en vis medfinansiering fra slutmodtageren og/eller offentlige midler i modtagerlandet. I velbegrundede tilfælde kan aktiviteter i forbindelse med institutionsopbygning imidlertid finansieres 100 % med fællesskabsmidler.

Bistand ydet gennem administrative samarbejdsforanstaltninger, jf. artikel 65, stk. 1, kan finansieres 100 % med fællesskabsmidler.

3. I forbindelse med central eller fælles forvaltning fastsætter Kommissionen satsen for Fællesskabets bidrag, som kan nå op på 100 % af de støtteberettigede udgifter.







KAPITEL II

Programmering

Artikel 68

Programmeringsramme

▼M1

Bistanden under denne komponent tager i princippet form af:

▼B

— nationale programmer

— regionale og horisontale programmer og faciliteter.

Artikel 69

Nationale programmer

▼M1

1. Nationale programmer vedtages af Kommissionen på grundlag af forslag fra modtagerlandet, som tager hensyn til de principper og prioriteter, der er fastsat i de flerårige vejledende planlægningsdokumenter, der henvises til i artikel 5. Forslagene skal især omfatte de prioriteringsområder, der skal dækkes i det pågældende modtagerland, herunder eventuelt bistandsområderne i artikel 64.

2. Forslag fra modtagerlandene udvælges ved åbne procedurer, herunder høring af de relevante aktører under udarbejdelsen af forslag.

3. Modtagerlandet fremlægger hvert år projektoplysningsskemaer for Kommissionen, efter at deres forslag er blevet diskuteret mellem Kommissionen og modtagerlandet. Oplysningsskemaerne skal klart angive prioriteringsområderne, de planlagte aktioner og de valgte gennemførelsesmetoder. Kommissionen udarbejder finansieringsforslag på grundlag af projektoplysningsskemaerne.

▼B

4. Finansieringsforslag vedtages ved hjælp af en finansieringsafgørelse, jf. artikel 8.

5. Der indgås i henhold til artikel 8 en finansieringsaftale mellem Kommissionen og modtagerlandet.

Artikel 70

Deltagelse i fællesskabsprogrammer som led i nationale programmer

1. Der kan ydes bistand som støtte for modtagerlandene til at deltage i Fællesskabets programmer. Deltagelsen skal være fastsat i de nationale programmer.

2. Den samlede fællesskabsstøtte til deltagelse i f