1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2100/94
af 27. juli 1994
om EF-sortsbeskyttelse
(EFT L 227 af 1.9.1994, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 2506/95 af 25. oktober 1995 L 258 3 28.10.1995
►M2Rådets forordning (EF) nr. 807/2003 af 14. april 2003 L 122 36 16.5.2003
►M3Rådets forordning (EF) Nr. 1650/2003 af 18. juni 2003 L 245 28 29.9.2003
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 131 af 1.6.1996, s. 59 (2100/94)
►C2Berigtigelse, EFT L 247 af 28.9.1996, s. 46 (2100/94)
►C3Berigtigelse, EFT L 45 af 15.2.1997, s. 51 (2100/94)
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2100/94
af 27. juli 1994
om EF-sortsbeskyttelse
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Der er en række særlige problemer med hensyn til, hvilken form for
industriel ejendomsret der kan anvendes i forbindelse med plantesorter;
ordningerne for industriel ejendomsret for plantesorter er ikke harmoni-
seret på fællesskabsplan og reguleres derfor fortsat af medlemsstaterneslovgivninger, der ikke er ensartede;
det vil på den baggrund være hensigtsmæssigt at indføre en fælles-
skabsordning, som eksisterer parallelt med de nationale ordninger, og
som gør det muligt at opnå industriel ejendomsret, der gælder i heleFællesskabet;
gennemførelsen og anvendelsen af denne fællesskabsordning bør ikke
varetages af medlemsstaternes myndigheder, men af en EF-myndighed,
der har status som juridiskperson, nemlig »EF-Sortsmyndigheden«;
ordningen skal også tage hensyn til den tekniske udvikling inden for
planteforædling, herunder bioteknologi; for at tilskynde til frembrin-gelse og udvikling af nye sorter bør alle planteforædlere have enbedre beskyttelse end i den nuværende situation, uden at dette dog
uberettiget bør forringe adgangen til beskyttelsen generelt eller i forbin-
delse med særlige forædlingsmetoder;
sorter af alle planteslægter og -arter bør kunne beskyttes;sorter, der kan beskyttes, skal opfylde de internationalet anerkendte
betingelser, dvs. at de skal være selvstændige, ensartede, stabile og
nye, og tillige være forsynet med en fastsat sortsbetegnelse;
det er vigtigt at fastsætte en definition af en plantesort for at sikre, at
ordningen kan fungere tilfredsstilende;
det er ikke meningen, at denne definition skal ændre definitioner, der
allerede måtte være fastlagt inden for intellektuel industriel ejen-domsret, navnlig på patentområder, eller at den skal ændre ellerudelukke anvendelsen af retsregler om adgangen til beskyttelse afprodukter, herunder planter og plantemateriale, eller fremgangsmåder,der er omfattet af sådanne andre former for industriel ejendomsret;
det er imidlertid meget ønskelige at have en fælles definition på begge
områder; passende bestræbelser på internationalt plan bør derfor støttesfor at nå frem til en sådan fælles definition;
i forbindelse med meddelelsen af EF-sortsbeskyttelse er det nødvendigt
at foretage en vurdering af sortens væsentligste kendetegn; sådanne
kendetegn behøver imidlertid ikke nødvendigvis at stå i forbindelsemed deres økonomiske betydning;
ordningen bør også klart angive, hvem der har retten til EF-sortsbeskyt-
telse; i visse tilfælde vil retten tilkomme flere personer i fællesskab og1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 2
(1) EFT nr. C 244 af 28. 9. 1990, s. 1 og EFT nr. C 113 af 24. 4. 1993, s. 7.
(2) EFT nr. C 305 af 23. 11. 1992, s. 55, og EFT nr. C 67 af 16. 3. 1992, s. 148.
(3) EFT nr. C 60 af 8. 3. 1991, s. 45.
▼B
ikke blot én; det er nødvendigt at fastlægge bestemmelser om den
formelle ret til at indgive ansøgning;
ordningen bør endvidere indeholde en definition af udtrykket »inde-
haver«, som anvendes i denne forordning; hvor udtrykket »indehaver«anvendes uden nærmere angivelse i denne forordning, herunder i artikel29, stk. 5, skal det forstås som angivet i artikel 13, stk. 1;
da retsvirkningerne af EF-sortsbeskyttelsen bør være ensartede i hele
Fællesskabet, må det nøje afgrænses, hvilke forretningsmæssige trans-aktioner der kræver indehaverens samtykke; beskyttelsens omfang børi forhold til de fleste nationale ordninger udvides til at omfatte visseformer for materiale af sorten for at tage hensyn til handel via tredje-
lande uden beskyttelse; indførelsen af princippet om konsumption af
rettigheder skal imidlertid sikre, at beskyttelsen ikke bliver for omfat-tende;
for at tilskynde til planteforædling opretholder ordningen i princippet
den internationalt anerkendte regel om fri adgang til beskyttede sorter
med henblikpå videreudvik ling heraf og udnyttelse af nye sorter;
i visse tilfælde, hvor den nye sort, selv om den er selvstændig, i det
væsentlige er afledt af den oprindelige sort, bør der indføres en vis
form for afhængighed i forhold til indehaveren af denne sort;
udøvelsen af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder skal være
undergivet begrænsninger fastlagt i bestemmelser, der vedtages ialmenhedens interesse;
dette omfatter bl.a. sikring af landbrugsproduktionen; landbrugere skal
derfor have tilladelse til på visse betingelser at anvende høstudbytte tilformering;
det må sikres, at betingelserne fastlægges på fællesskabsplan;
under visse omstændigheder bør der også gives mulighed for tvangsli-
cens i almenhedens interesse, hvilket kan omfatte behovet for at
forsyne markedet med materiale med særlige kendetegn eller opret-
holde tilskyndelsen til at fortsætte frembringelsen af forbedrede sorte;
anvendelsen af fastsatte sortsbetegnelser bør gøres obligatorisk;
EF-sortsbeskyttelsen bør i princippet have en gyldighedsperiode på
mindst 25 år, og på mindst 30 år for vinstokke og træarter; der børogså fastsættes andre ophørsgrunde;
EF-sortsbeskyttelsen er genstand for ejendomsret, og dens status i
forbindelse med ikke-harmoniserede retsforskrifter i medlemsstaterne,
navnlig inden for privatretten, bør derfor klarlægges; det samme gælderfor bilæggelsen af tvister om overtrædelse og for håndhævelsen afretten til EF-sortsbeskyttelse;
det er nødvendigt at sikre, at den fulde anvendelse af principperne i
ordningen for EF-sortsbeskyttelse ikke svækkes gennem virkningerneaf andre ordninger; i den forbindelse bør der, i overensstemmelse medmedlemsstaternes bestående internationale forpligtelser, fastsættes visseregler om forholdet til andre former for industriel ejendomsret;
det er uomgængeligt nødvendigt at undersøge, om og i hvilken
udstrækning betingelserne for beskyttelse under andre former for indu-striel ejendomsret, som for eksempel patenter, bør tilpasses ellerændres på anden måde, så der opnås sammenhæng med EF-sortsbeskyt-
telsesordningen; om fornødent må dette fastlægges ved yderligere
fællesskabsret gennem velafvejede regler;
EF-sortsmyndighedens, herunder appelkamrenes, opgaver og beføjelser
vedrørende meddelelse, ophør og efterprøvelse af EF-sortsbeskyttelsen
og offentliggørelser bygger i videst muligt omfang på de regler, der er
fastsat for andre ordninger; dette gælder også Sortsmyndighedensopbygning og forretningsorden, samarbejdet med Kommissionen ogmedlemsstaterne, navnlig gennem administrationsområdet, og prøv-ningsmyndighedernes medvirken ved den tekniske afprøvning samt denødvendige budgetmæssige forholdsregler;1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 3
▼B
Sortsmyndigheden bør rådgives og være undergivet tilsyn af nævnte
administrationsråd, der består af repræsentanter for medlemsstaterneog for Kommissionen;
traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne
forordning end artikel 235;
ved nærværende forordning tages der hensyn til bestående internatio-
nale konventioner som f.eks. den internationale konvention ombeskyttelse af plantenyheder (UPOV-konventionen), konventionen ommeddelelse af europæiske patenter (den europæiske patentkonvention)og aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, her-under spørgsmål vedrørende varemærkeforfalskede varer; ved
nærværende forordning indføres der derfor kun forbud mod patentering
af plantesorter i det omfang, dette kræves i den europæiske patentkon-vention, dvs. af plantesorter som sådan;
denne forordning bør om fornødent tages op til fornyet behandling med
henblikpå ændringer som følge af den fremtidige udvik ling i oven-nævnte konventioner —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
FØRSTE DEL
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
EF-sortsbeskyttelse
Meddenne forordning indføres EF-sortsbeskyttelse som eneste og
eksklusive form for EF-beskyttelse af industriel ejendomsret for plante-sorter.
Artikel 2
EF-sortsbeskyttelsens enhedsvirkning
EF-sortsbeskyttelsen har samme retsvirkninger inden for Fællesskabets
område og kan kun meddeles, overdrages eller bringes til ophør medvirkning for hele dette område.
Artikel 3
National sortsbeskyttelse
Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes ret til at meddele
national sortsbeskyttelse, jf. dog artikel 92, stk. 1.
Artikel 4
EF-Sortsmyndigheden
Med henblikpå anvendelsen af denne forordning oprettes en sortsmyn-
dighed for Fællesskabet, i det følgende benævnt »Sortsmyndigheden«.
ANDEN DEL
MATERIELLE BESTEMMELSER
KAPITEL I
BETINGELSER FOR MEDDELELSE AF EF-SORTSBESKYT-
TELSE
Artikel 5
EF-sortsbeskyttelsens anvendelsesområde
1. EF-sortsbeskyttelse kan omfatte sorter af alle planteslægter og
-arter, herunder bl.a. hybrider mellem slægter eller parter.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 4
▼B
2. I denne forordning forstås ved »sort« en bestand af planter inden
for en enkelt botanisk taksionomisk gruppe af lavest kendte rang, der,uanset om alle betingelser for meddelelse af sortsbeskyttelse er opfyldt,
kan
— defineres på grundlag af forekomsten af kendetegn, der skyldes en
given genotype eller kombination af genotyper
— skelnes fra enhver anden bestand af planter på grundlag af forekom-
sten af mindst et af de nævnte kendetegn og
— betragtes som en enhed hvad angår dens egnethed til at blive
formeret uforandret.
3. En bestand af planter består af hele planter eller plantedele, hvis
disse dele er i stand til at producere hele planter, i det følgende underét benævnt »sortsbestanddele«.
4. Den i stk. 2, første led, omhandlede forekomst af kendetegn kan
være invariabel eller variabel mellem sortsbestanddele af samme slags,forudsat at variationsniveauet også skyldes genotypen eller kombinati-onen af genotyper.
Artikel 6
Sorter, der kan beskyttes
EF-sortsbeskyttelsen meddeles for sorter, der er
a) selvstændige
b) ensartede
c) stabile og
d) nye.
Desuden skal sorten have en sortsbetegnelse i overensstemmelse med
artikel 63.
Artikel 7
Selvstændighed
1. En sort anses for at være selvstændig, når den på grundlag af
forekomsten af kendetegn, der skyldes en given genotype eller kombi-nation af genotyper, tydeligt adskiller sig fra enhver anden sort, hviseksistens er almindeligt kendt på ansøgningsdatoen som fastlagt i
medfør af artikel 51.
2. Eksistensen af en anden sort anses navnlig for at være almindeligt
kendt, når det på ansøgningsdatoen som fastlagt i medfør af artikel 51forholdt sig således,
a) at den var omfattet af sortsbeskyttelse eller optaget i et officielt
register over plantesorter i Fællesskabet eller en stat eller inden foren mellemstatslig organisation med kompetence på området
b) at der var indgivet ansøgning om meddelelse af sortsbeskyttelse for
den eller om optagelse af den i et sådant officielt register, forudsatat den pågældende ansøgning i mellemtiden er blevet imøde-
kommet.
Der kan i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114
anføres yderligere eksempler på tilfælde, hvor en sort anses for atvære almindeligt kendt.
Artikel 8
Ensartethed
En sort anses for at være ensartet, hvis den, bortset fra den variation,
der kan forventes som følge af særlige forhold ved formeringen, ertilstrækkelig ensartet med hensyn til forekomsten af de kendetegn,som lægges til grund ved bestemmelsen af, om sorten er selvstændig,samt eventuelle andre kendetegn, som tages i betragtning ved sortsbe-skrivelsen.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 5
▼B
Artikel 9
Stabilitet
En sort anses for at være stabil, hvis forekomsten af de kendetegn, som
lægges til grund ved bestemmelsen af, om sorten er selvstændig, samt
eventuelle andre kendetegn, som tages i betragtning ved sortsbeskri-
velsen, forbliver uændret efter gentagen formering, eller, hvis der ertale om en bestemt formeringscyklus, ved afslutningen af enhversådan cyklus.
Artikel 10
Nyhed
1. En sort anses for at være ny, hvis sortsbestanddele eller udbytte af
sorten ikke på ansøgningsdatoen som fastlagt i medfør af artikel 51 er
blevet solgt eller på anden måde overdraget til andre af forædleren som
defineret i artikel 11 eller med dennes samtykke, med henblik påudnyttelse af sorten,
a) mere end et år inden ovennævnte dato, inden for Fællesskabets
område
b) mere end fire år eller, for træarter og druesorter, mere end seks år
inden ovennævnte dato, uden for Fællesskabets område.
2. Overdragelse af sortsbestanddele til et officielt organ i lovbestemt
øjemed eller til andre i henhold til aftale eller andet retsforhold alenemed henblik på produktion, reproduktion, formering, behandling eller
opbevaring anses ikke for overdragelse til andre i den i stk. 1 nævnte
forstand, såfremt forædleren bevarer en eksklusiv råderet over depågældende og andre sortsbestanddele, og videreoverdragelse ikkefinder sted. En sådan overdragelse af sortsbestanddele anses imidlertidfor at være en overdragelse efter stk. 1, hvis de pågældende sortsbe-standdele gentagne gange anvendes til produktion af en hybrid sort,
og hvis der finder overdragelse sted af sortsbestanddele eller udbytte
af den hybride sort.
Overdragelse af sortsbestanddele fra et selskab som defineret i trakta-
tens artikel 58, stk. 2, til et andet sådant selskab anses heller ikke foroverdragelse til andre, hvis det ene af dem helt tilhører det andet, ellerhvis begge helt tilhører et tredje sådant selskab, og videreoverdragelse
ikke finder sted. Denne bestemmelse gælder ikke for andelsselskaber.
3. Overdragelse af sortsbestanddele eller udbytte af sorten, som er
fremstillet af planter dyrket med henblik på de i artikel 15, litra b) ogc), omhandlede formål, og som ikke anvendes til yderligere reproduk-tion eller formering, anses ikke for udnyttelse af sorten, medmindre derhenvises til sorten med henblikpå sådan overdragelse.
Der tages heller ikke hensyn til overdragelse til andre, når dette direkte
eller indirekte må tilskrives det forhold, at forædleren har udstillet
sorten på en officiel eller officielt anerkendt udstilling som defineret ikonventionen angående internationale udstillinger, eller på en udstillingi en medlemsstat, som denne officielt har anerkendt som en tilsvarendeudstilling.
KAPITEL II
BERETTIGEDE PERSONER
Artikel 11
Retten til EF-sortsbeskyttelse
1. Retten til EF-sortsbeskyttelse tilkommer den person, der har frem-
bragt eller fundet og udviklet sorten, eller dennes successor, begge —
dvs. personen og dennes successor — i det følgende benævnt »foræd-leren«.
2. Hvis to eller flere personer i fællesskab har frembragt eller fundet
og udviklet sorten, tilkommer retten disse eller deres respektive succes-sorer i fællesskab. Bestemmelsen gælder også for to eller flere1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 6
▼B
personer, når en eller flere af dem har fundet sorten, og den anden eller
de andre har udviklet den.
3. Retten tilkommer også forædleren og enhver anden person eller
andre personer i fællesskab, hvis forædleren og den anden person ellerde andre personer ved en skriftlig erklæring har indvilliget i fællessortsbeskyttelse.
4. Hvis forædleren er arbejdstager, bestemmes retten til EF-sortsbe-
skyttelse efter den nationale lovgivning, der gælder for det
ansættelsesforhold, i forbindelse med hvilken sorten er blevet frembragteller fundet og udviklet.
5. Hvis retten til EF-sortsbeskyttelse i medfør af stk. 2 til
4 tilkommer to eller flere personer i fællesskab, kan en eller flere afdisse ved en skriftlig erklæring bemyndige de øvrige til at gøre retten
gældende.
Artikel 12
Personer, der er berettigede til at ansøge om EF-sortsbeskyttelse
1. Ansøgning om EF-sortsbeskyttelse kan indgives af enhver fysisk
eller juridiskperson og af enhver sammenslutning, som i henhold til
den for sammenslutningen gældende lovgivning har status som juridisk
person, når de er henholdsvis statsborgere eller hjemmehørende
a) i en medlemsstat eller i en anden stat, der er medlem af Den Inter-
nationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder efter artikel 1, nr.xi), i den internationale konvention til beskyttelse af plantenyheder
(1991-akten), eller har deres bopæl eller hovedsæde eller et forret-
ningssted i en sådan stat
b) i en anden stat og ikke opfylder kravene i litra a) med hensyn til
bopæl, hovedsæde eller forretningssted, for så vidt Kommissionen
efter høring af det i artikel 36 nævnte administrationsråd harvedtaget det. En sådan vedtagelse kan betinges af, at den andenstat for sorter af samme botaniske taksionomiske gruppe yder stats-borgere og hjemmehørende i alle medlemsstater en beskyttelsesvarende til den beskyttelse, der ydes i henhold til denne forordning;
Kommissionen afgør, om denne betingelse er opfyldt.
2. Ansøgning kan også indgives af to eller flere personer i fælles-
skab.
KAPITEL III
EF-SORTSBESKYTTELSENS RETSVIRKNINGER
Artikel 13
Rettigheder knyttet til EF-sortsbeskyttelsen samt forbudte hand-
linger
1. EF-sortsbeskyttelsen bevirker, at indehaveren eller indehaverne af
EF-sortsbeskyttelsen, i det følgende benævnt »indehaveren«, har ret tilat foretage de i stk. 2 nævnte handlinger med hensyn til den pågæl-
dende sort.
2. Uden at dette indskrænker anvendelsen af artikel 15 og 16,
kræver følgende handlinger tilladelse fra indehaveren, hvis der benyttessortsbestanddele eller udbytte af den beskyttede sort, i det følgendeunder ét benævnt »materiale«:
a) produktion eller reproduktion (formering)
b) behandling med henblikpå formering
c) udbud til salg
d) salg eller anden form for markedsføring
e) udførsel fra Fællesskabet
f) indførsel til Fællesskabet
g) oplagring med henblikpå alle i litra a) til f) nævnte formål.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 7
▼B
Indehaveren kan knytte betingelser eller begrænsninger til sin tilladelse.
3. Stk. 2 gælder kun for udbytte, hvis dette er tilvejebragt ved ikke-
tilladt brug af sortsbestanddele af den beskyttede sort, og hvis indeha-veren ikke har haft rimelig mulighed for at udøve sin rettighed
vedrørende de nævnte sortsbestanddele.
4. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 kan det
bestemmes, at stk. 2 i nærværende artikel også skal gælde i særligetilfælde for produkter, der direkte er fremstillet af materiale af denbeskyttede sort. Det kan kun bringes i anvendelse, hvis disse produkterer blevet fremstillet ved ikke-tilladt brug af materiale af den beskyttedesort, og hvis indehaveren ikke har haft rimelig mulighed for at udøve
sin rettighed vedrørende det nævnte materiale. I det omfang stk.
2 gælder for direkte fremstillede produkter, anses disse også for »mate-riale«.
5. Stk. 1 til 4 gælder også for
a) sorter, der i det væsentlige er afledt af den sort, for hvilken der er
meddelt EF-sortsbeskyttelse, såfremt denne sidstnævnte sort ikkeselv er en i det væsentlige afledt sort
b) Sorten, die von der geschützten Sorte nicht im Sinne des Artikels 7
unterscheidbar sind, und
c) Sorten, deren Erzeugung die fortlaufende Verwendung der
geschützten Sorte erfordert.
6. Ved anvendelsen af stk. 5, litra a), anses en sort for i det væsent-
lige at være afledt af en anden sort, i det følgende benævnt »denoprindelige sort«, når
a) den i overvejende grad er afledt af den oprindelige sort eller af en
sort, som selv i overvejende grad er afledt af den oprindelige sort
b) den i henhold til artikel 7 er selvstændig i forhold til den oprinde-
lige sort, og
c) den bortset fra forskelle, som skyldes afledningsprocessen, i det
væsentlige er i overensstemmelse med den oprindelige sort med
hensyn til forekomsten at de kendetegn, der skyldes den oprindeligesorts genotype eller kombination af genotyper.
7. De afledningsprocesser, der som et minimum omfattes af bestem-
melserne i stk. 6, kan angives i gennemførelsesbestemmelserne imedfør af artikel 114.
8. Udøvelsen af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder må
ikke ske under krænkelse af bestemmelser, der er fastsat af hensyn til
den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige
sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyt-telse af planter samt af miljøet, beskyttelse af industriel ogkommerciel ejendomsret, eller beskyttelse af konkurrence, samhandelog landbrugsproduktion, jf. dog artikel 14 og artikel 29.
Artikel 14
Undtagelser fra EF-sortsbeskyttelsen
1. Uanset artikel 13, stk. 2, og med det formål at opretholde land-
brugsproduktionen, er det tilladt landbrugere med henblik påformering på marken på deres egne bedrifter at anvende udbytte, somde har tilvejebragt ved på deres egne bedrifter at plante formeringsma-
teriale af en sort, bortset fra hybrider og syntetiske sorter, der er
omfattet af EF-sortsbeskyttelse.
2. Bestemmelserne i stk. 1 gælder kun for følgende arter af land-
brugsafgrøder:
a) foderplanter:
Cicer arietinum L. — kikært
Lupinus luteus L. — gul lupinMedicago sativa L. — lucerne1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 8
▼B
Pisum sativum L. (partim) — foderært
►C2Trifolium alexandrinum L. — aleksandrinerkløver ◄
Trifolium resupinatum L. — omvendt kløver
Vicia faba — hestebønne
Vicia sativa L. — fodervikke
og for Portugals vedkommende Lolium multiflorum lam — italiensk
rajgræs
b) kornarter:
Avena sativa — havre
Hordeum vulgare L. — byg
Oryza sativa L. — ris
Phalaris canariensis L. — kanariegræs
Secale cereale L. — rug
X Triticosecale Wittm. — triticale
Triticum aestivum L. emend. Fiori et Paol. — hvede
Triticum durum Desf. — hård hvede
Triticum spelta L. — spelt
c) kartofler:
Solanum tuberosum — kartofler
d) olie- og fiberplanter:
Brassica napus L. (partim) — raps
Brassica rapa L. (partim) — ryps
Linum usitatissimum — hørfrø med undtagelse af hør.
3. Inden forordningen træder i kraft, fastsættes de nærmere regler for
håndhævelsen af undtagelsen i stk. 1 og for beskyttelsen af plantefor-ædlernes og landbrugernes legitime interesser i
gennemførelsesbestemmelser i medfør af artikel 114 på grundlag af
følgende kriterier:
— der må ikke være kvantitative restriktioner på bedriftsniveau i det
omfang, det er nødvendigt for bedriftens behov
— det skal være tilladt landbrugeren selv at forarbejde eller at få forar-
bejdet høstudbyttet med henblikpå udsåning, idet medlemsstaterne
dog kan fastsætte visse begrænsninger for tilrettelæggelsen af forar-bejdningen af det pågældende høstudbytte, specielt for at sikre, atdet produkt, der indleveres til forarbejdning, er identisk med detforarbejdede produkt
— små landbrugere skal ikke betale vederlag til indehaveren; ved små
landbrugere forstås
— for så vidt angår de ►
C3plantearter, der er anført i stk. 2 ◄,
og på hvilke Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af vissemarkafgrøder (
1) finder anvendelse, landbrugere, der dyrker
planter på et areal, der ikke overstiger det areal, som det kræver
at producere 92 tons korn; ved beregning af arealet finder artikel8, stk. 2, i nævnte forordning anvendelse.
— for så vidt angår de øvrige ►
C3plantearter, der er anført i stk.
2◄, landbrugere, der opfylder tilsvarende passende kriterier
— andre landbrugere skal betale indehaveren et rimeligt vederlag, som
skal være betydeligt lavere end det beløb, der opkræves for enlicens til produktion af formeringsmateriale af samme sort i samme
område; dette rimelige vederlag kan ændre størrelse i tidens løb
under hensyntagen til, i hvor stort omfang undtagelsen i stk. 1finder anvendelse for den pågældende sort1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 9
(1) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1552/93 (EFT nr. L 154 af 25. 6. 1993, s. 19).
▼B
— det påhviler alene indehaverne at kontrollere, at bestemmelserne i
denne artikel eller bestemmelser, der er vedtaget i medfør heraf,overholdes; de kan ved tilrettelæggelsen af kontrollen ikke få
bistand fra officielle organer
— indehaveren skal efter anmodning have relevante oplysninger fra
landbrugere og leverandører af forarbejdningstjenesteydelser; offici-elle organer, der deltager i kontrollen med landbrugsproduktionen,kan ligeledes stille relevante opylsninger til rådighed, hvis de har
fået disse oplysninger som led i den normale udførelse af deres
opgaver, og det ikke medfører ekstra byrder eller udgifter. For såvidt angår personoplysninger indskrænker disse bestemmelser påingen måde Fællesskabets og medlemsstaternes lovgivning ombeskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling og fri
udveksling af personoplysninger.
Artikel 15
Begrænsninger i EF-sortsbeskyttelsens retsvirkninger
EF-sortsbeskyttelsen omfatter ikke:
a) handlinger af privat art og uden erhvervsmæssigt formål
b) handlinger i forsøgsøjemed
c) handlinger med henblikpå at frembringe eller finde og udvik le
andre sorter
d) handlinger som nævnt i artikel 13, stk. 2, 3 og 4, med hensyn til
sådanne andre sorter, bortset fra tilfælde, hvor bestemmelserne iartikel 13, stk. 5, finder anvendelse, eller hvor den anden sort ellermateriale af denne sort bliver omfattet af en retlig beskyttelse, iforbindelse med hvilken der ikke gælder en tilsvarende bestem-
melse, og
e) handlinger, for hvilke et forbud ville være i strid med bestemmel-
serne i artikel 13, stk. 8, artikel 14 eller artikel 29.
Artikel 16
Konsumption af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder
EF-sortsbeskyttelsen omfatter ikke handlinger, der vedrører materiale af
den beskyttede sort eller af en sort, der er omfattet af bestemmelserne iartikel 13, stk. 5, når det af indehaveren eller med dennes samtykke erblevet overdraget til andre inden for Fællesskabet, eller materiale, der
er afledt af nævnte materiale, medmindre sådanne handlinger
a) indebærer videreformering af den pågældende sort, medmindre
sådan formering var tilsigtet, da materialet blev overdraget, eller
b) indebærer udførsel af sortsbestanddele til et tredjeland, som ikke
beskytter sorter af de planteslægter eller -arter, som sorten tilhører,medmindre det udførte materiale er bestemt til endeligt forbrug.
Artikel 17
Anvendelse af sortsbetegnelser
1. Enhver, der inden for Fællesskabets område i erhvervsmæssigt
øjemed udbyder eller overdrager sortsbestanddele af en beskyttet sorteller af en sort, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 13, stk. 5,skal anvende den sortsbetegnelse, der er fastsat i medfør af artikel 63;ved skriftlig angivelse skal sortsbetegnelsen være tydelig og let læsbar.Hvis et varemærke, firmanavn eller lignende angivelse forbindes med
den fastsatte betegnelse, skal denne betegnelse være let genkendelig
som sådan.
2. Enhver, der foretager sådanne handlinger med hensyn til alt andet
materiale af sorten, skal give oplysning om denne betegnelse i overens-
stemmelse med andre retsforskrifter, eller hvis en myndighed,
erhververen eller en anden person med en legitim interesse anmoderderom.
3. Stk. 1 og 2 gælder også, når EF-sortsbeskyttelsen er ophørt.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 10
▼B
Artikel 18
Begrænsninger i anvendelsen af en sortsbetegnelse
1. Indehaveren kan ikke hindre fri anvendelse af en sortsbetegnelse
på grundlag af en rettighed, som han har vedrørende en med sortsbe-tegnelsen identiskbetegnelse; dette gælder også, når EF-sortsbeskyttelsen er ophørt.
2. Tredjemand kan kun hindre fri anvendelse af en sortsbetegnelse
på grundlag af en rettighed, som han har vedrørende en med sortsbe-tegnelsen identiskbetegnelse, hvis den pågældende rettighed er blevetmeddelt, inden sortsbetegnelsen blev fastsat i medfør af artikel 63.
3. En sortsbetegnelse på en sort, der er omfattet af EF-sortsbeskyt-
telse eller af national sortsbeskyttelse i en medlemsstat eller i en stat,
der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse af Planteny-heder, og en betegnelse, der kan forveksles med en sådansortsbetegnelse, må ikke anvendes på Fællesskabets område for enanden sort af samme botaniske art eller af en art, der ifølge en medde-
lelse i henhold til artikel 63, stk. 5, betragtes som beslægtet hermed,
eller for materiale af en sådan sort.
KAPITEL IV
EF-SORTSBESKYTTELSENS VARIGHED OG OPHØR
Artikel 19
EF-sortsbeskyttelsens varighed
1. EF-sortsbeskyttelsen gælder indtil udgangen af det 25. kalenderår,
for druesorter og træarter dog indtil udgangen af det 30. kalenderår,efter året for meddelelsen af beskyttelsen.
2. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, kan for specifikke slægter eller arter fastsætte, at perio-derne i stk. 1 kan forlænges med indtil fem år.
3. EF-sortsbeskyttelsen bortfalder inden udløbet af de i stk. 1 nævnte
perioder eller af de i henhold til stk. 2 fastsatte perioder, når indeha-
veren ved en til Sortsmyndigheden rettet skriftlig erklæring giverafkald på den; ophøret får virkning fra dagen efter den dag, på hvilkenSortsmyndigheden modtager erklæringen.
Artikel 20
Ugyldigkendelse af EF-sortsbeskyttelsen
1. Sortsmyndigheden erklærer EF-sortsbeskyttelsen for ugyldig, hvis
det viser sig:
a) at betingelserne i artikel 7 eller 10 ikke var opfyldt på tidspunktet
for meddelelsen af EF-sortsbeskyttelsen; eller
b) at betingelserne i artikel 8 og 9 ikke var opfyldt på tidspunktet for
meddelelsen af EF-sortsbeskyttelsen i tilfælde, hvor meddelelsen af
beskyttelsen i det væsentlige er sket på grundlag af oplysninger og
dokumentation fremlagt af ansøgeren; eller
c) at EF-sortsbeskyttelsen er meddelt en person, der ikke er berettiget
dertil, medmindre beskyttelsen overdrages til rette vedkommende.
2. Hvis EF-sortsbeskyttelsen erklæres ugyldig, anses de retsvirk-
ninger, der er knyttet til den i henhold til denne forordning, for ikkeat have eksisteret.
Artikel 21
Ophævelse af EF-sortsbeskyttelsen
1. Sortsmyndigheden ophæver EF-sortsbeskyttelsen med virkning
for eftertiden, hvis det viser sig, at betingelserne i artikel 8 eller artikel9 ikke længere er opfyldt. Hvis det konstateres, at disse betingelser1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 11
▼B
allerede på et tidspunkt forud for ophævelsen ikke længere var opfyldt,
kan ophævelsen få virkning fra dette tidspunkt.
2. Sortsmyndigheden kan ophæve EF-sortsbeskyttelsen med virkning
for eftertiden, hvis indehaveren efter at være blevet opfordret dertilinden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist
a) ikke har efterkommet en forpligtelse efter artikel 64, stk. 3, eller
b) i det i artikel 66 nævnte tilfælde ikke foreslår en anden egnet sorts-
betegnelse, eller
c) ikke betaler de gebyrer, som i givet fald skal betales for at kunne
opretholde EF-sortsbeskyttelsen, eller
d) det være sig som oprindelig indehaver eller som successor efter en
overdragelse i medfør af artikel 23 ikke længere opfylder betingel-serne i artikel 12 og artikel 82.
KAPITEL V
EF-SORTSBESKYTTELSEN SOM GENSTAND FOR EJEN-
DOMSRET
Artikel 22
Ligestilling med national ret
1. Medmindre andet er fastsat i artikel 23 til 29, skal EF-sortsbe-
skyttelsen som genstand for ejendomsret i alle henseender oggældende for hele Fællesskabets område betragtes som en tilsvarendeejendomsret i den medlemsstat, hvor
a) indehaveren ifølge registret over EF-sortsbeskyttelse på det pågæl-
dende tidspunkt havde sin bopæl, sit hovedsæde eller etforretningssted, eller
b) den i nævnte register først indførte befuldmægtigede for indeha-
veren på indførelsesdatoen havde sin bopæl, sit hovedsæde eller etforretningssted, hvis betingelserne i litra a) ikke er opfyldt.
2. Hvis betingelserne i stk. 1 ikke er opfyldt, er den i stk. 1 nævnte
medlemsstat den medlemsstat, hvor Sortsmyndigheden har sit hjemsted.
3. Hvis der i det i stk. 1 nævnte register for indehaveren eller den
befuldmægtigede er indført bopæl, hovedsæde eller forretningssted i toeller flere medlemsstater, er det den bopæl eller det hovedsæde, der ernævnt først, som er afgørende for anvendelsen af stk. 1.
4. Hvis to eller flere personer er indført i det i stk. 1 nævnte register
som fælles indehavere, gælder stk. 1, litra a), for den, der er nævntførst i den i registret anførte rækkefølge, og som opfylder betingel-serne. Hvis ingen af indehaverne opfylder betingelserne i stk. 1, litra
a), finder stk. 2 anvendelse.
Artikel 23
Overdragelse
1. EF-sortsbeskyttelsen kan overdrages til en eller flere successorer.2. Overdragelse af EF-sortsbeskyttelsen kan kun ske til successorer,
der opfylder betingelserne i artikel 12 og artikel 82. Overdragelsen skalvære skriftlig og være underskrevet af kontraktparterne, medmindreden er en følge af en dom eller andre afgørelser, der afslutter retssager.I modsat fald er overdragelsen ugyldig.
3. Medmindre andet er fastsat i artikel 100, berører overdragelsen
ikke tredjemands rettigheder, hvis disse er erhvervet inden tidspunktetderfor.
4. Overdragelsen får først virkning over for Sortsmyndigheden og
kan kun gøres gældende over for tredjemand, når den i gennemførelses-bestemmelserne foreskrevne dokumentation forelægges, og den erindført i registret over EF-sortsbeskyttelse. Er overdragelsen endnuikke indført i registret, kan den dog gøres gældende over for en tredje-1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 12
▼B
mand, som har erhvervet rettigheder efter tidspunktet derfor, men som
var bekendt med den på tidspunktet for rettighedserhvervelsen.
Artikel 24
Tvangsfuldbyrdelse
EF-sortsbeskyttelsen kan gøres til genstand for tvangsfuldbyrdelse samt
foreløbige, herunder sikrende, retsmidler som omhandlet i artikel 24 ikonventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgø-
relser i borgerlige sager, herunder handelssager, som blev undertegnet i
Lugano den 16. september 1988, i det følgende benævnt »Lugano-konventionen«.
Artikel 25
Konkursbehandling eller tilsvarende bobehandlinger
Indtil fælles regler for medlemsstaterne træder i kraft på dette område,
kan EF-sortsbeskyttelsen alene inddrages i konkursbehandling ellertilsvarende bobehandlinger i den medlemsstat, hvor der første blevindledt en sådan behandling, i henhold til den nationale lovgivning
eller de konventioner, der finder anvendelse på dette område.
Artikel 26
Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse som genstand for ejendomsretArtikel 22 til 25 finder anvendelse på ansøgninger om EF-sortsbeskyt-
telse. For så vidt angår sådanne ansøgninger skal henvisningerne i disse
artikler til registret over EF-sortsbeskyttelse betragtes som henvisninger
til registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 27
Aftalte licenser
1. Der kan gives licens til hel eller delvis udnyttelse af EF-sortsbe-
skyttelsen. Licensen kan være en eksklusiv eller en ikke-eksklusivlicens.
2. Indehaveren kan gøre de rettigheder, der er knyttet til EF-sortsbe-
skyttelsen, gældende over for en licenstager, der ikke overholder vilkåreller begrænsninger i sin licens i medfør af stk. 1.
Artikel 28
Sameje
Er EF-sortsbeskyttelsen genstand for sameje mellem flere, finder artikel
22 til 27 tilsvarende anvendelse på vedkommende indehavers respek-tive andel, for så vidt andelene er fastlagt.
Artikel 29
Tvangslicens
1. Sortsmyndigheden meddeler en eller flere personer tvangslicens
efter ansøgning fra denne eller disse, men udelukkende ud fra almen-
hendens interesse og efter høring af det i artikel 36 nævnte
administrationsråd.
2. På anmodning af en medlemsstat, af Kommissionen eller af en
organisation, som er oprettet på fællesskabsplan og registreret afKommissionen, kan der meddeles en tvangslicens enten til en gruppeaf personer, der opfylder bestemte krav, eller til enkeltpersoner i en
eller flere medlemsstater eller overalt i Fællesskabet. Licensen kan
kun meddeles ud fra almenhedens interesse og med administrations-rådets samtykke.
3. Ved meddelelse af tvangslicens fastsætter Sortsmyndigheden,
hvilken type handlinger der er dækket, hvilke rimelige betingelser derknytter sig dertil, samt hvilke bestemte krav der skal opfyldes, jf. stk.2. Ved fastsættelsen af de rimelige betingelser, skal der tages hensyn til1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 13
▼B
alle indehavere af sortsbeskyttelser, som berøres af meddelelsen af
tvangslicens. De rimelige betingelser kan omfatte en eventuel tidsbe-grænsning og betaling af en passende royalty som et rimeligt vederlag
til indehaveren, ligesom indehaveren kan pålægges visse forpligtelser,
som skal overholdes, hvis tvangslicensen skal kunne udnyttes.
4. Ved udløbet af hvert år efter meddelelsen af en tvangslicens og
inden for ovennævnte eventuelle tidsbegrænsning kan enhver berørtpart anmode om, at afgørelsen om meddelelse af tvangslicens ophæveseller ændres. En sådan anmodning kan kun begrundes med, at deomstændigheder, der har været afgørende for den trufne afgørelse, i
mellemtiden har ændret sig.
5. Tvangslicens meddeles indehaveren for en i det væsentlige afledt
sort efter ansøgning, hvis kriterierne i stk. 1 er opfyldt. De rimeligebetingelser, som er omhandlet i stk. 3, omfatter en klausul om betalingaf en passende royalty som et rimeligt vederlag til indehaveren af denoprindelige sort.
6. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 kan der
anføres enkelte eksempler på tilfælde, hvor man kan påberåbe sigalmenhedens interesse som nævnt i stk. 1, og endvidere kan de
nærmere enkeltheder forbundet med den praktiske gennemførelse af
bestemmelserne i ovenstående stykker fastsættes deri.
7. Medlemsstaterne kan ikke meddele tvangslicens vedrørende EF-
sortsbeskyttelse.
TREDJE DEL
EF-SORTSMYNDIGHEDEN
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 30
Retlig status, afdelinger
1. Sortsmyndigheden er et fællesskabsorgan. Den har status som
juridiskperson.
2. Sortsmyndigheden har i hver medlemsstat den videstgående rets-
og handleevne, som i henhold til vedkommende stats lovgivningtillægges juridiske personer. Den kan i særdeleshed erhverve og
afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Sortsmyndigheden repræsenteres af præsidenten.
4. Med samtykke fra det i artikel 36 nævnte administrationsråd kan
Sortsmyndigheden overdrage varetagelsen af visse af sine administra-
tive opgaver til nationale organer eller oprette egne afdelinger i
medlemsstaterne med disses samtykke.
Artikel 31
Ansatte
1. Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og
ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte samt de efter fælles aftale
imellem Fællesskabernes institutioner vedtagne gennemførelsesord-
ninger til disse bestemmelser gælder for Sortsmyndighedens ansatte,jf. dog artikel 47 hvad angår for medlemmerne af appelkamrene.
2. Bortset fra de i artikel 43 nævnte tilfælde udøver Sortsmyndig-
heden over for de ansatte de beføjelser, som i vedtægten og iansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte er tillagt ansættelsesmyndig-heden.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 14
▼B
Artikel 32
Privilegier og immuniteter
Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og
immuniteter finder anvendelse på Sortsmyndigheden.
Artikel 33
Ansvar og hæftelse
1. Sortsmyndighedens ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den
lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende aftale.
2. De Europæiske Fællesskabers Domstol har kompetence til at
træffe afgørelse i medfør af en voldgiftsbestemmelse, som indeholdesi en af Sortsmyndigheden indgået aftale.
3. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold skal Sortsmyn-
digheden i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger,der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldtaf dens afdelinger eller af dens ansatte under udøvelsen af deres hverv.
4. Domstolen har kompetence til at afgøre tvister vedrørende de i
stk. 3 omhandlede skadeserstatninger.
5. De ansattes personlige ansvar over for Sortsmyndigheden fast-
sættes i vedtægten eller de ansættelsesvilkår, der gælder for dem.
Artikel 33a
Aktindsigt
1. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af
30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommis-
sionens dokumenter (
1) finder anvendelse på Sortsmyndighedens
dokumenter.
2. Administrationsrådet vedtager gennemførelsesbestemmelserne for
forordning (EF) nr. 1049/2001 senest seks måneder efter ikrafttræ-
delsen af Rådets forordning (EF) nr. 1650/2003 af 18. juni 2003 om
ændring af forordning (EF) nr. 2100/1994 om EF-sortsbeskyttelse (2).
3. Der kan klages til ombudsmanden over de beslutninger, som Sort-
smyndigheden træffer efter artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001,
eller de kan indbringes for Domstolen efter bestemmelserne i traktatens
artikel 195 og 230.
Artikel 34
Sprog
1. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den
ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
på det sproglige område (3), finder anvendelse på Sortsmyndigheden.
2. Ansøgninger til Sortsmyndigheden, det for behandlingen nødven-
dige bilagsmateriale og alle andre oplysninger indgives på et af De
Europæiske Fællesskabers officielle sprog.
3. Parter i sager ved Sortsmyndigheden som fastsat i gennemføre-
lsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 har ret til at fremkommemed deres skriftlige og mundtlige indlæg på et hvilket som helst af
De Europæiske Fællesskabers officielle sprog samt til oversættelse,
og, ved høring af parterne, til simultantolkning til mindst et andet afDe Europæiske Fællesskabers officielle sprog, som en anden person,1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 15
(1) EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.
(2) EUT L 245 af 29.9.2003, s. 28.
(3) EFT nr. 17 af 6. 10. 1958, s. 385/58. Forordningen er senest ændret ved
tiltrædelsesakten af 1985.▼M3
▼B
▼B
der er part i sagen, har valgt. Udøvelsen af disse rettigheder indebærer
ikke specifikke omkostninger for parterne i sagen.
4. Det oversættelsesarbejde, der er nødvendigt for, at Sortsmyndig-
heden kan fungere, udføres i princippet af EU-organernesOversættelsescenter.
Artikel 35
Sortsmyndighedens afgørelser
1. Sortsmyndighedens afgørelser træffes, for så vidt de ikke
henhører under appelkammeret i medfør af artikel 72, af eller efter
bemyndigelse af Sortsmyndighedens præsident.
2. Med forbehold af stk. 1, træffes afgørelser i medfør af artikel 20,
21, 29, 59, 61, 62, 63 og 66 eller artikel 100, stk. 2, af et udvalgbestående af tre af Sortsmyndighedens ansatte. I gennemførelsesbe-stemmelserne i medfør af artikel 114 fastsættes det, hvilke
kvalifikationer medlemmerne af et sådant udvalg skal være i besiddelse
af, hvilke beføjelser de enkelte medlemmer skal have i afgørelsernesindledende fase, efter hvilke regler afstemninger skal finde sted, oghvilken rolle præsidenten skal spille i forhold til udvalget. Derudoverer medlemmerne af udvalget ikke bundet af nogen form for instrukser,
når de træffer deres afgørelser.
3. En af Sortsmyndighedens ansatte, som er blevet bemyndiget dertil
i medfør af artikel 42, stk. 2, litra h), kan træffe alle andre end de i stk.2 anførte afgørelser, hvis disse ikke træffes af præsidenten.
KAPITEL II
ADMINISTRATIONSRÅDET
Artikel 36
Oprettelse og beføjelser
1. Der oprettes et administrationsråd under Sortsmyndigheden. Ud
over de beføjelser, som administrationsområdet tillægges ved andrebestemmelser i denne forordning eller ved de i artikel 113 og 114omhandlede bestemmelser, har det følgende beføjelser i forhold til
Sortsmyndigheden:
a) det rådgiver i spørgsmål inden for Sortsmyndighedens kompeten-
ceområde eller udarbejder generelle retningslinjer herfor
b) det gennemgår præsidentens beretning om virksomheden og fører
endvidere på grundlag af den pågældende gennemgang og eventu-elle andre indhentede oplysninger tilsyn med Sortsmyndighedensvirksomhed
c) det fastsætter på forslag af Sortsmyndigheden antallet af udvalg som
omhandlet i artikel 35, sagsfordelingen mellem dem samt detenkelte udvalgs mandatperiode, eller det udarbejder generelleretningslinjer herfor
d) det kan fastsætte regler for arbejdsgangen i Sortsmyndigheden
e) det kan udarbejde vejledende principper for afprøvningen i medfør
af artikel 56, stk. 2.
2. Derudover gælder følgende for administrationsrådet:
— det kan afgive udtalelser til og indhente oplysninger fra Sortsmyn-
digheden eller Kommissionen, hvis det finder det påkrævet
— det kan til Kommissionen fremsende de udkast, der er forelagt det i
medfør af artikel 42, stk. 2, litra g), med eller uden ændringer, ellerforelægge egne udkast til ændringer af nærværende forordning, afde i artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser og af alle andreforskrifter vedrørende EF-sortsbeskyttelse
— det høres som fastsat i artikel 113, stk. 4, og artikel 114, stk. 2— det varetager sine opgaver med hensyn til Sortsmyndighedens
budget, jf. artikel 109, 111 og 112.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 16
▼B
Artikel 37
Sammensætning
1. Administrationsrådet består af en repræsentant for hver af
medlemsstaterne og en repræsentant for Kommissionen samt af deressuppleanter.
2. Administrationsrådets medlemmer kan lade sig bistå af rådgivere
eller sagkyndige inden for de grænser, der er fastsat i dets forretnings-orden.
Artikel 38
Formandskab
1. Administrationsrådet vælger blandt sine medlemmer en formand
og en næstformand. Næstformand træder uden videre i formandens
sted, når denne har forfald.
2. Formandens eller næstformandens mandat udløber, når de pågæl-
dende udtræder af administrationsrådet. Uden at det berører dennebestemmelse, vælges formanden og næstformanden for tre år,
medmindre der inden denne periodes udløb er valgt en anden formand
eller næstformand. Genvalg kan finde sted.
Artikel 39
Møder
1. Administrationsrådet indkaldes af formanden.2. Sortsmyndighedens præsident deltager i forhandlingerne,
medmindre administrationsrådet træffer anden bestemmelse. Præsi-
denten har ikke stemmeret.
3. Administrationsrådet holder ordinært møde en gang om året; i
øvrigt kan det indkaldes på foranledning af formanden eller på begæ-
ring af Kommissionen eller en tredjedel af medlemsstaterne.
4. Administrationsrådet fastsætter selv sin forretningsorden og kan i
overensstemmelse med denne nedsætte udvalg under sig.
5. Administrationsrådet kan opfordre observatører til at deltage i
sine møder.
6. Administrationsrådets sekretariatsforretninger varetages af Sort-
smyndigheden.
Artikel 40
Mødested
Admininstrationsrådets møder holdes ved Kommissionen, ved Sort-
smyndigheden eller ved en prøvningsmyndighed. De nærmerebestemmelser fastlægges i forretningsordenen.
Artikel 41
Afstemning
1. Administrationsrådet træffer sine beslutninger med simpelt flertal
blandt medlemsstaternes repræsentanter, jf. dog stk. 2.
2. Til de beslutninger, som administrationsrådet er kompetent til at
træffe ifølge artikel 12, stk. 1, litra b), artikel 29, artikel 36, stk. 1, litraa), b), d) og e), artikel 43, artikel 47, artikel 109, stk. 3, og artikel 112,kræves dog et flertal på tre fjerdedele af medlemsstaternes repræsen-tanter.
3. Hver medlemsstat har én stemme.
4. Administrationsrådets beslutninger er ikke bindende i den i trakta-
tens artikel 189 nævnte forstand.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 17
▼B
KAPITEL III
LEDELSEN AF SORTSMYNDIGHEDEN
Artikel 42
Præsidentens opgaver og beføjelser
1. Ledelsen af Sortsmyndigheden påhviler præsidenten.2. Til dette formål har præsidenten særlig følgende opgaver og befø-
jelser:
a) han træffer alle de fornødne foranstaltninger til sikring af Sortsmyn-
dighedens funktion, herunder indførelse af interne administrativebestemmelser og offentliggørelse af meddelelser og cirkulærer, ioverensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, de iartikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser samt regler ellerretningslinjer, som er udarbejdet af administrationsrådet i medfør af
artikel 36, stk. 1
b) han forelægger hvert år Kommissionen og administrationsrådet en
aktivitetsrapport
c) han udøver over for de ansatte de i artikel 31, stk. 2, fastsatte befø-
jelser
d) han fremsætter forslag som omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra c), og
artikel 47, stk. 2
e) han opstiller et overslag over Sortsmyndighedens indtægter og
udgifter, jf. artikel 109, stk. 1, og gennemfører budgettet, jf. artikel110
f) han udleverer oplysninger efter anmodning fra administrationsrådet,
jf. artikel 36, stk. 2, første led
g) han kan forelægge administrationsrådet forslag til ændring af denne
forordning, de i artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser samt
alle øvrige bestemmelser om EF-sortsbeskyttelse
h) han kan overdrage sine beføjelser til andre af Sortsmyndighedens
ansatte, jf. dog de i artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser.
3. Præsidenten bistås af en eller flere vicepræsidenter. Er præsi-
denten fraværende eller forhindret, træder en vicepræsident i hans sted
efter proceduren i de regler eller retningslinjer, der er udarbejdet afadministrationsrådet i medfør af artikel 36, stk. 1.
Artikel 43
Udnævnelse af overordnede tjenestemænd
1. Sortsmyndighedens præsident udnævnes af Rådet på grundlag af
en liste over ansøgere, som Kommissionen opstiller efter at haveindhentet udtalelse fra administrationsrådet. Præsidenten kan afsættes
af Rådet på forslag af Kommissionen efter udtalelse fra administrati-
onsrådet.
2. Præsidenten udnævnes for et tidsrum af højst fem år. Genudnæv-
nelse kan finde sted.
3. Sortsmyndighedens vicepræsident eller vicepræsidenter udnævnes
og afsættes i overensstemmelse med den i stk. 1 og 2 fastlagte frem-gangsmåde efter høring af præsidenten.
4. Rådet udøver disciplinær myndighed over de i stk. 1 og 3 nævnte
tjenestemænd.
Artikel 44
Legalitetskontrol
1. Kommissionen kontrollerer lovligheden af de af præsidentens
handlinger, for hvilke der ikke i fællesskabsretten findes nogen legali-tetskontrol foretaget af et andet organ, samt af de handlinger, derforetages af administrationsrådet i forbindelse med Sortsmydighedensbudget.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 18
▼B
2. Den forlanger de i stk. 1 nævnte handlinger, der måtte være rets-
stridige, ændret eller tilbagekaldt.
3. Enhver af de i stk. 1 omhandlede udtrykkelige eller stiltiende
handlinger kan med henblik på prøvelse af deres lovlighed forelæggesfor Kommissionen af enhver medlemsstat, ethvert medlem af admini-
strationsrådet eller enhver tredjemand, som umiddelbart og individuelt
berøres deraf. Sagen skal forelægges for Kommissionen inden for enfrist af to måneder at regne fra den dag, da vedkommende fik kendskabtil den pågældende handling. Kommissionen træffer afgørelse ogmeddeler denne inden for en frist af to måneder.
KAPITEL IV
APPELKAMRENE
Artikel 45
Oprettelse og beføjelser
1. Ved Sortsmyndigheden oprettes et eller flere appelkamre.2. Appelkammeret eller appelkamrene træffer afgørelse om klager
over de i artikel 67 omhandlede afgørelser.
3. Appelkammeret eller appelkamrene træder sammen efter behov.
Antallet af appelkamre og sagsfordelingen mellem dem fastsættes igennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
Artikel 46
Appelkamrenes sammensætning
1. Et appelkammer består af en formand og to andre medlemmer.
2. Formanden vælger i hver enkelt sag de andre medlemmer og
deres suppleanter fra den liste over kvalificerede medlemmer, som er
opstillet i medfør af artikel 47, stk. 2.
3. Appelkammeret kan indkalde yderligere to medlemmer fra oven-
nævnte liste, hvis det finder en given appelsag af en sådan art, at dette
er påkrævet.
4. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 fast-
sættes det, hvilke kvalifikationer medlemmerne af appelkammeret skal
være i besiddelse af, hvilke beføjelser de enkelte medlemmer skal havei afgørelsernes indledende fase, og efter hvilke regler afstemninger skalfinde sted.
Artikel 47
Appelkamrenes medlemmers uafhængighed
1. Appelkamrenes formænd og disses suppleanter ►
C1udnævnes
af Rådet på forslag af ◄administrationsrådet for et tidsrum af fem
år. De kan ikke fratages deres hverv i dette tidsrum, medmindrevægtige grunde taler derfor, og De Europæiske Fællesskabers Domstol
har truffet afgørelse herom efter at have fået sagen forelagt af Kommis-
sionen efter høring af administrationsrådet. Genudnævnelse kan findested.
2. De øvrige medlemmer af appelkamrene vælges i medfør af artikel
46, stk. 2, fra en liste over kvalificerede medlemmer, der er opstillet foren femårig periode af administrationsrådet på forslag af Sortsmyndig-heden. Stk. 1, sidste punktum, finder tilsvarende anvendelse på helelisten eller dele deraf.
3. Appelkamrenes medlemmer er uafhængige. De er ikke ved deres
afgørelser bundet af nogen instrukser.
4. Appelkamrenes medlemmer må ikke være medlemmer af et af de
i artikel 35 omhandlede udvalg eller varetage andre opgaver ved Sort-smyndigheden. Hvervet som medlem af appelkamrene kan være endeltidsbeskæftigelse.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 19
▼B
5. Medlemmerne af appelkamrene kan ikke fratages deres hverv
eller slettes af listen i løbet af perioden, medmindre vægtige grundetaler derfor, og De Europæiske Fællesskabers Domstol har truffet afgø-
relse herom efter at have fået sagen forelagt af Kommissionen efter
høring af administrationsrådet.
Artikel 48
Inhabilitet
1. Appelkamrenes medlemmer må ikke deltage i behandlingen af en
appelsag, i hvilken de har en personlig interesse, eller hvis de tidligere
har deltaget som repræsentant for en af parterne i sagen, eller hvis de
har taget del i den afgørelse, som er genstand for klage.
2. Mener et medlem af et appelkammer, at han af en af de i stk. 1
nævnte grunde eller af en anden grund ikke kan deltage i behandlingenaf en appelsag, underretter han appelkammeret herom.
3. Enhver part i appelsagen, der mener, at et medlem af et appel-
kammer er inhabilt af en af de grunde, der er nævnt i stk. 1, eller atden pågældendes upartiskhed i øvrigt kan drages i tvivl, kan gøre indsi-gelse mod, at den pågældende deltager i sagens behandling.
Inhabilitetsindsigelsen afvises, når den pågældende part i appelsagen,
vidende om at grundlaget for indsigelsen foreligger, har foretagetproceshandlinger. Indsigelsen kan ikke støttes på et medlems nationa-litet.
4. Appelkamrene træffer i de i stk. 2 og 3 nævnte tilfælde afgørelse
uden deltagelse af det pågældende medlem. Ved denne afgørelseindtræder suppleanten for det medlem, som mener ikke at kunne
deltage i behandlingen, eller mod hvem indsigelsen er rettet, i medlem-
mets sted i appelkammeret.
FJERDE DEL
SAGSBEHANDLINGEN VED SORTSMYNDIGHEDEN
KAPITEL I
ANSØGNING
Artikel 49
Indgivelse af ansøgning
1. Ansøgning om EF-sortsbeskyttelse indgives efter ansøgerens eget
valg
a) direkte til Sortsmyndigheden, eller
b) til en af de afdelinger eller et af de nationale organer, der er blevet
oprettet, eller som har fået overdraget varetagelsen af opgaver imedfør af artikel 30, stk. 4; ansøgeren skal i så fald inden to uger
efter indgivelsen af ansøgningen underrette Sortsmyndigheden
herom direkte.
Nærmere enkeltheder om, hvorledes den i litra b) nævnte underretning
skal ske, kan fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne i medfør afartikel 114. Hvis en ansøger undlader at underrette Sortsmyndighedenom indgivelsen af en ansøgning i overensstemmelse med litra b),berører dette ikke ansøgningens gyldighed, hvis Sortsmyndigheden harmodtaget ansøgningen inden en måned efter, at den er indgivet til afde-
lingen eller det nationale organ.
2. Indgives ansøgningen til et af de i stk. 1, litra b), omhandlede
nationale organer, træffer dette foranstaltninger til at videresendeansøgningen til Sortsmyndigheden inden to uger efter indgivelsen. Detnationale organ kan pålægge ansøgeren et gebyr, som ikke må over-stige de administrative omkostninger ved modtagelse ogvideresendelse af ansøgningen.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 20
▼B
Artikel 50
Krav til ansøgningen
1. Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse skal mindst indeholde:
a) en anmodning om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
b) angivelse af den taksionomiske gruppe
c) oplysninger, der gør det muligt at fastslå ansøgerens identitet, eller,
hvis der er tale om en fælles ansøgning, ansøgernes identitet
d) angivelse af, hvem der har frembragt sorten, og en erklæring om, at
der ansøgerne bekendt ikke er andre personer, der har haft andel i
sortens frembringelse eller opdagelse og udvikling; har ansøgerenikke selv, eller er han ikke den eneste, der har frembragt sorten,skal han forelægge relevant dokumentation for, hvorledes han haropnået ret til EF-sortsbeskyttelse
e) en foreløbig betegnelse af sorten
f) en teknisk beskrivelse af sorten
g) oplysning om sortens geografiske oprindelse
h) fuldmagter for eventuelle befuldmægtigede
i) oplysninger om eventuel tidligere markedsføring af sortenj) oplysninger om eventuelle andre ansøgninger vedrørende sorten.
2. De betingelser, der er nævnt i stk. 1, herunder forelæggelse af
yderligere oplysninger, kan fastlægges i nærmere enkeltheder igennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
3. Ansøgeren foreslår en sortsbetegnelse, som kan vedlægges ansøg-
ningen.
Artikel 51
Ansøgningsdato
Datoen for ansøgning om EF-sortsbeskyttelse er den dato, på hvilken
Sortsmyndigheden i medfør af artikel 49, stk. 1, litra a), eller en afde-ling eller et nationalt organ i medfør af artikel 49, stk. 1, litra b), harmodtaget en fyldestgørende ansøgning, forudsat at gebyrerne er i over-ensstemmelse med artikel 50, stk. 1, og forudsat at gebyrerne i medfør
af artikel 83 er betalt inden for en af Sortsmyndigheden nærmere
fastsat tidsfrist.
Artikel 52
Ret til prioritet
1. En ansøgnings prioritet bestemmes efter dens modtagelsesdato.
Har flere ansøgninger samme ansøgningsdato, prioriteres de indbyrdesefter den rækkefølge, hvori de er modtaget, hvis denne kan fastslås. I
modsat fald har de samme prioritet.
2. Har ansøgeren eller en tidligere rettighedshaver allerede ansøgt
om beskyttelse af sorten i en medlemsstat eller i en anden stat, der ermedlem af Den Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder,og ligger ansøgningsdatoen højst tolv måneder efter indgivelsen af
den tidligere ansøgning, nyder ansøgeren for så vidt angår ansøgningen
om EF-sortsbeskyttelse prioritet i henhold til den tidligere ansøgning,hvis denne stadig er gyldig på ansøgningsdatoen.
3. Prioriteten bevirker, at den dato, på hvilken den tidligere ansøg-
ning blev indgivet, gælder som dato for ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse, for så vidt angår anvendelsen af artikel 7, 10 og 11.
4. Stk. 2 og 3 finder også anvendelse på tidligere ansøgninger, der
er indgivet i en anden medlemsstat, for så vidt den i artikel 12, stk. 1,litra b), andet punktum, omhandlede betingelse var opfyldt for dennestat på datoen for ansøgning om EF-sortsbeskyttelse.
5. Enhver ret til prioritet, der ligger forud for det tidspunkt, der er
fastsat i stk. 2, fortabes, hvis ansøgeren ikke inden tre måneder fra1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 21
▼B
ansøgningsdatoen forelægger Sortsmyndigheden kopier af den tidligere
ansøgning, bekræftet af den for ansøgningen kompetente myndighed.Hvis den tidligere ansøgning ikke var udfærdiget på et af De Europæ-
iske Fællesskabers officielle sprog, kan Sortsmyndigheden desuden
kræve en oversættelse af den tidligere ansøgning til et af disse sprog.
KAPITEL II
PRØVELSE
Artikel 53
Formel prøvelse af ansøgningen
1. Sortsmyndigheden undersøger,
a) om ansøgningen er gyldigt indgivet i henhold til artikel 49
b) om ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 50 og betingelserne
i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af samme artikel
c) om et eventuelt krav om prioritet er i overensstemmelse med artikel
52, stk. 2, 4 og 5, og
d) om gebyrerne i medfør af artikel 83 er blevet betalt inden for en af
Sortsmyndigheden nærmere fastsat tidsfrist.
2. Hvis ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 51, men i øvrigt
ikke opfylder betingelserne i artikel 50, giver Sortsmyndigheden ansø-geren mulighed for at afhjælpe de konstaterede mangler.
3. Opfylder ansøgningen ikke betingelserne i artikel 51, giver Sort-
smyndigheden ansøgeren meddelelse herom, eller hvis dette ikke ermuligt, offentliggør Sortsmyndigheden meddelelsen i medfør af artikel89.
Artikel 54
Materiel prøvelse
1. Sortsmyndigheden undersøger, om sorten kan være genstand for
EF-sortsbeskyttelse ifølge artikel 5, om sorten udgør en nyhed ifølge
artikel 10, om ansøgeren er ansøgningsberettiget ifølge artikel 12,samt om betingelserne i artikel 82 er opfyldt. Sortsmyndigheden under-søger også, om den foreslåede sortsbetegnelse er anvendelig ifølgeartikel 63. I så henseende kan den søge bistand fra andre organer.
2. Den første ansøger anses for at være berettiget til EF-sortsbeskyt-
telsen i medfør af artikel 11. Dette gælder dog ikke, hvisSortsmyndigheden, før der er truffet afgørelse om en ansøgning, erbekendt med, at retten ikke eller ikke udelukkende tilkommer førsteansøger, eller hvis noget sådant fremgår af en endelig retsafgørelse,
der er truffet i forbindelse med et krav om berettigelse i medfør af
artikel 98, stk. 4. Er den eneberettigedes eller en medberettigets iden-titet blevet fastslået, kan den eller de pågældende indtræde somansøger(e) i sagen.
Artikel 55
Teknisk afprøvning
1. Konstaterer Sortsmyndigheden ved den i artikel 53 og 54
omhandlede prøvelse ingen hindringer for meddelelse af EF-sortsbe-skyttelse, foranlediger den, at den eller de kompetente myndigheder i
mindst en af medlemsstaterne, som administrationsrådet har udpeget
til teknisk at undersøge sorter af de pågældende arter (prøvningsmyn-digheder), foretager en teknisk afprøvning til konstatering af, ombetingelserne i artikel 7, 8 og 9 er opfyldt.
2. Er der ikke en prøvningsmyndighed til rådighed, kan Sortsmyn-
digheden med administrationsrådets samtykke overdrage varetagelsenaf denne opgave til andre egnede organer eller oprette egne afdelingeri samme øjemed. Sådanne organer og afdelinger anses i forbindelsemed bestemmelserne i dette kapitel for at være prøvningsmyndighed.De kan benytte sig af faciliteter, der stilles til rådighed af ansøgeren.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 22
▼B
3. Sortsmyndigheden fremsender kopier af ansøgningen til prøv-
ningsmyndighederne som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne imedfør af artikel 114.
4. Sortsmyndigheden fastlægger ved generelle regler eller i særlige
tilfælde ved meddelelse, hvornår og hvor materialet til den tekniskeafprøvning samt referenceprøver skal forelægges, samt i hvilkenmængde og beskaffenhed.
5. Påberåber ansøgeren sig prioritet i medfør af artikel 52, stk. 2
eller 4, skal det nødvendige materiale og den eventuelle nødvendige
yderligere dokumentation forelægges senest to år efter ansøgningsda-
toen som omhandlet i artikel 51. Tilbagetages eller afslås den tidligereansøgning inden udløbet af toårs fristen, kan Sortsmyndighedenpålægge ansøgeren at forelægge materialet eller den eventuelle nødven-dige yderligere dokumentation inden for en nærmere angiven frist.
Artikel 56
Gennemførelse af den tekniske afprøvning
1. Medmindre der er aftalt en anden fremgangsmåde for den
tekniske afprøvning til konstatering af, om betingelserne i artikel 7, 8og 9 er opfyldt, skal prøvningsmyndighederne ved den tekniske afprøv-ning dyrke sorten eller foretage eventuelle andre nødvendigeundersøgelser.
2. Enhver teknisk afprøvning gennemføres i overensstemmelse med
de vejledende principper for afprøvning, som administrationsrådet har
fastsat, og med de instrukser, som Sortsmyndigheden har givet.
3. Ved den tekniske afprøvning kan prøvningsmyndighederne med
Sortsmyndighedens samtykke søge bistand fra andre fagligt kvalifice-rede organer og tage hensyn til foreliggende resultater fra sådanneorganer.
4. Hver prøvningsmyndighed skal, medmindre Sortsmyndigheden
har fastsat andet, påbegynde den tekniske afprøvning senest den dag,hvor den ville have påbegyndt en teknisk afprøvning ved en ansøgningom national beskyttelse, som var blevet indgivet på den dag, hvor prøv-ningsmyndigheden modtog den fra Sortsmyndigheden fremsendteansøgning.
5. I det i artikel 55, stk. 5, omhandlede tilfælde skal hver prøvnings-
myndighed, medmindre Sortsmyndigheden har fastsat andet, påbegyndeden tekniske afprøvning senest den dag, hvor den ville have påbegyndten afprøvning ved en ansøgning om national beskyttelse, forudsat at detnødvendige materiale og den eventuelle nødvendige supplerende doku-mentation er blevet forelagt den pågældende dag.
6. Administrationsrådet kan fastsætte, at den tekniske afprøvning af
druesorter og træarter kan påbegyndes senere.
Artikel 57
Afprøvningsrapport
1. Efter opfordring fra Sortsmyndigheden, eller når resultaterne af
den tekniske afprøvning findes tilstrækkelige til en vurdering af sorten,tilstiller prøvningsmyndigheden Sortsmyndigheden en afprøvningsrap-
port, og, hvis betingelserne i artikel 7, 8 og 9 findes opfyldt, en
beskrivelse af sorten.
2. Sortsmyndigheden meddeler ansøgeren resultatet af den tekniske
afprøvning og sortsbeskrivelsen og giver vedkommende lejlighed til atfremsætte sine bemærkninger hertil.
3. Hvis Sortsmyndigheden ikke finder, at afprøvningsrapporten
udgør et tilstrækkeligt beslutningsgrundlag, kan den på eget initiativ
efter høring af ansøgeren eller på ansøgerens anmodning lade foretageen supplerende afprøvning. Med henblikpå vurderingen af resultaterneanses enhver supplerende afprøvning, der foretages, inden en afgørelsei medfør af artikel 61 og 62 bliver endelig, for at være en del af denafprøvning, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 23
▼B
4. Råderetten over resultaterne af den tekniske afprøvning tilkommer
alene Sortsmyndigheden, og prøvningsmyndighederne må kun anvendedisse resultater til andre formål, for så vidt Sortsmyndigheden giver
samtykke hertil.
Artikel 58
Omkostninger ved den tekniske afprøvning
Sortsmyndigheden betaler prøvningsmyndighederne et gebyr som
fastsat i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
Artikel 59
Indsigelser mod meddelelse af beskyttelse
1. Enhver kan over for Sortsmyndigheden fremsætte skriftlig indsi-
gelse mod meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
2. Indsigeren er foruden ansøgeren part i sagen om meddelelse af
EF-sortsbeskyttelse. Indsigeren har adgang til dokumenterne, herunder
resultaterne af den tekniske afprøvning og sortsbeskrivelsen som
omhandlet i artikel 57, stk. 2, jf. dog artikel 88.
3. Som støtte for indsigelser kan kun anføres,
a) at betingelserne i artikel 7 til 11 ikke er opfyldt
b) at fastsættelsen af den foreslåede sortsbetegnelse ikke er mulig som
følge af en i artikel 63, stk. 3 eller 4, omhandlet hindring.
4. Indsigelse kan fremsættes:
a) for så vidt angår stk. 3, litra a), på et hvilket som helst tidspunkt
efter ansøgningens indgivelse, så længe der ikke er truffet afgørelsei medfør af artikel 61 eller 62
b) for så vidt angår stk. 3, litra b), indtil tre måneder efter offentliggø-
relsen af den foreslåede sortsbetegnelse i medfør af artikel 89.
5. Afgørelser vedrørende indsigelser kan træffes sammen med afgø-
relser i medfør af artikel 61, 62 eller 63.
Artikel 60
Prioritet for en ny ansøgning i forbindelse med indsigelser
Hvis en indsigelse om manglende opfyldelse af betingelserne i artikel
11 fører til tilbagetagelse af eller afslag på ansøgningen om EF-sortsbe-skyttelse, og indsigeren inden en måned fra tilbagetagelsen eller dettidspunkt, fra hvilket afslaget er endeligt, indgiver ansøgning om EF-
sortsbeskyttelse for samme sort, kan vedkommende kræve, at datoen
for den ansøgning, der er tilbagetaget eller afslået, betragtes somansøgningsdato for vedkommendes ansøgning.
KAPITEL III
AFGØRELSER
Artikel 61
Afslag
1. Sortsmyndigheden afslår ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse,
hvis og så snart den konstaterer, at ansøgeren
a) ikke inden for den fastsatte frist har afhjulpet mangler som
omhandlet i artikel 53, som han har fået mulighed for at afhjælpe
b) ikke inden for den fastsatte frist har efterkommet regler eller påkrav
som omhandlet i artikel 55, stk. 4 eller 5, medmindre Sortsmyndig-heden har accepteret, at forelæggelse ikke skal finde sted, eller
c) ikke har foreslået en sortsbetegnelse, der er anvendelig ifølge artikel
63.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 24
▼B
2. Sortsmyndigheden afslår endvidere ansøgningen om EF-sortsbe-
skyttelse, hvis
a) den konstaterer, at de betingelser, den skal undersøge i medfør af
artikel 54, ikke er opfyldt, eller
b) den på grundlag af den i artikel 57 omhandlede afprøvningsrapport
når til den opfattelse, at betingelserne i artikel 7, 8 og 9 ikke eropfyldt.
Artikel 62
Meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
Er Sortsmyndigheden af den opfattelse, at resultaterne af prøvelsen
danner tilstrækkeligt grundlag for en afgørelse om ansøgningen, ogforeligger der ingen hindringer som omhandlet i artikel 59 og 61,meddeler den EF-sortsbeskyttelse. Afgørelsen skal indeholde en officiel
beskrivelse af sorten.
Artikel 63
Sortsbetegnelse
1. Ved meddelelse af EF-sortsbeskyttelse godkender Sortsmyndig-
heden for den pågældende sort den sortsbetegnelse, som ansøgeren har
foreslået i medfør af artikel 50, stk. 3, hvis den på grundlag af denundersøgelse, der er foretaget i medfør af artikel 54, stk. 1, andetpunktum, finder, at den pågældende sortsbetegnelse er anvendelig.
2. En sortsbetegnelse er anvendelig, hvis der ikke foreligger nogen
hindring som omhandlet i stk. 3 eller 4.
3. Der foreligger en hindring for fastsættelsen af en sortsbetegnelse,
hvis
a) en ældre rettighed tilhørende tredjemand er til hinder for betegnel-
sens anvendelse i Fællesskabet
b) den i almindelighed kan være vanskelig for brugerne at genkende
eller gengive
c) den er identisk eller kan forveksles med en sortsbetegnelse, under
hvilken en anden sort af samme art eller af en nært beslægtet art er
registreret i et officielt sortsregister, eller under hvilken materiale afen anden sort er blevet markedsført i en medlemsstat eller i enanden stat, der er medlem af Den Internationale Union til Beskyt-telse af Plantenyheder, medmindre den anden sort ikke længerebestår, og dens sortsbetegnelse ikke har opnået større betydning
d) den er identisk eller kan forveksles med andre betegnelser, som i
almindelighed anvendes ved markedsføring af varer, eller som
ifølge andre retsforskrifter ikke må benyttes som betegnelse
e) den i en af medlemsstaterne vil kunne virke anstødelig eller strider
mod den offentlige orden
f) den vil kunne virke vildledende eller skabe forvirring med hensyn
til sortens kendetegn, værdi eller identitet, eller med hensyn til
forædlerens eller en anden i sagen involveret parts identitet.
4. Der foreligger også en hindring, når der er tale om en sort, som
allerede
a) i en medlemsstat, eller
b) i en stat, der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse
af Plantenyheder, eller
c) i en stat, for hvilken det i en fællesskabsretsakt er fastslået, at sorter
dér vurderes efter regler, som svarer til dem, der er fastlagt i direk-tiverne om sortslister
er blevet indført i et officielt register over plantesorter eller materiale
deraf og er blevet markedsført dér i erhvervsmæssigt øjemed, og denforeslåede sortsbetegnelse afviger fra den, der er blevet registreret elleranvendt dér, undtagen hvis der for sidstnævnte foreligger en hindringsom omhandlet i stk. 3.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 25
▼B
5. Sortsmyndigheden offentliggør en meddelelse med de arter, den
anser for »nært beslægtede« som omhandlet i stk. 3, litra c).
KAPITEL IV
OPRETHOLDELSE AF EF-SORTSBESKYTTELSEN
Artikel 64
Teknisk efterkontrol
1. Sortsmyndigheden undersøger, om den beskyttede sort fortsat
består uændret.
2. Med henblik herpå foretages der teknisk efterkontrol som
omhandlet i artikel 55 og 56.
3. Indehaveren meddeler Sortsmyndigheden og de prøvningsmyndig-
heder, som har fået til opgave at gennemføre den tekniske efterkontrol,alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering af sortens fort-satte uændrede beståen. Han skal i overenssstemmelse medSortsmyndighedens instrukser forelægge det nødvendige materiale afsorten og tillade kontrol af, om der er truffet de fornødne foranstalt-
ninger til sikring af sortens fortsatte uændrede beståen.
Artikel 65
Rapport om den tekniske efterkontrol
1. Efter opfordring fra Sortsmyndigheden eller hvis det konstateres,
at sorten ikke er ensartet eller stabil, fremsender den prøvningsmyn-dighed, der har fået til opgave at foretage den tekniske efterkontrol,en rapport om de konstaterede forhold til Sortsmyndigheden.
2. Hvis der ved den tekniske efterkontrol er konstateret mangler som
omhandlet i stk. 1, giver Sortsmyndigheden indehaveren meddelelseom resultatet af kontrollen, ligesom den giver vedkommende lejlighedtil at fremsætte sine bemærkninger hertil.
Artikel 66
Ændring af sortsbetegnelsen
1. Sortsmyndigheden ændrer en i medfør af artikel 63 fastsat sorts-
betegnelse, hvis den konstaterer, at betegnelsen ikke eller ikke længereopfylder betingelserne i artikel 63, og, når tredjemand har en ældrekolliderende rettighed, hvis indehaveren er indforstået med ændringen,eller hvis indehaveren eller en anden, der er forpligtet til at anvendesortsbetegnelsen, af nævnte grund ved en endelig retsafgørelse er blevet
frakendt retten til at anvende sortsbetegnelsen.
2. Sortsmyndigheden giver indehaveren mulighed for at foreslå en
ændret sortsbetegnelse og henholder sig til artikel 63.
3. Der kan fremsættes indsigelse mod den foreslåede ændrede sorts-
betegnelse i henhold til artikel 59, stk. 3, litra b).
KAPITEL V
APPEL
Artikel 67
Afgørelser, der kan påklages
1. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 20, 21,
59, 61, 62, 63 og 66, samt afgørelser vedrørende gebyrer jf. artikel 83,omkostninger jf. artikel 85, indførelse eller slettelse af oplysninger iregistret jf. artikel 87 og aktindsigt jf. artikel 88 kan påklages.
2. En klage, der er indgivet i medfør af stk. 1, har opsættende virk-
ning. Sortsmyndigheden kan dog, hvis den skønner, at forholdenekræver det, bestemme, at den anfægtede afgørelse ikke skal opsættes.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 26
▼B
3. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29 og
artikel 100, stk. 2, kan påklages, medmindre der indgives direkte klagei medfør af artikel 74. Klagen har ikke opsættende virkning.
4. En afgørelse, som ikke afslutter sagen i forhold til en af parterne,
kan kun påklages sammen med den endelige afgørelse, medmindre der
i den pågældende afgørelse gives adgang til særskilt klage.
Artikel 68
Personer, der er berettiget til at klage og til at være part i appel-
sager
Enhver fysisk og juridisk person kan med forbehold af artikel 82
indbringe klage over en afgørelse, der retter sig til vedkommende, eller
over en afgørelse, som, skønt den er udfærdiget i form af en afgørelserettet til en anden person, dog berører ham umiddelbart og individuelt.Parterne i sagen kan være og Sortsmyndigheden er part i appelsagen.
Artikel 69
Klagefrist og klagens form
Klagen skal indgives skriftligt til Sortsmyndigheden inden to måneder
fra meddelelsen af afgørelsen, hvis denne er rettet til klageren, eller,hvis dette ikke er tilfældet, inden to måneder fra afgørelsens offentlig-gørelse, og der skal indgives en skriftlig begrundelse for klagen indenfire måneder fra nævnte meddelelse eller offentliggørelse.
Artikel 70
Berigtigelse af den påklagede afgørelse
1. Finder det kontor i Sortsmyndigheden, der har udarbejdet afgø-
relsen, at klagen kan behandles og er begrundet, berigtigerSortsmyndigheden afgørelsen. Dette gælder ikke, hvis klageren har enmodpart i appelsagen.
2. Imødekommes klagen ikke inden en måned efter, at den begrun-
dede klage er modtaget, skal Sortsmyndigheden uden ophold
— afgøre, hvorvidt den vil tage skridt i medfør af artikel 67, stk. 2,
andet punktum, og
— fremsende klagen til appelkammeret.
Artikel 71
Behandling af klagen
1. Kan klagen behandles, undersøger appelkammeret, om klagen er
begrundet.
2. Under behandlingen af klagen opfordrer appelkammeret efter
behov parterne i appelsagen til at fremkomme med deres bemærkningertil dets meddelelser eller til indlæg fra de øvrige parter i appelsagen
inden for nærmere fastsatte tidsfrister. Parterne i appelsagen har ret til
at fremsætte mundtlige indlæg.
Artikel 72
Afgørelse af klagen
Appelkammeret træffer afgørelse om klagen på grundlag af den
behandling, der er foretaget i medfør af artikel 71. Appelkammeret
kan handle inden for rammerne af den kompetence, der tilkommer
Sortsmyndigheden, eller hjemvise sagen til videre behandling i detansvarlige kontor i Sortsmyndigheden. Sidstnævnte er bundet afpræmisserne og konklusionerne i appelkammerets afgørelse, såfremtde faktiske omstændigheder er uforandrede.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 27
▼M1
Artikel 73
Klager over appelkamrenes afgørelser
1. Appelkamrenes afgørelser om klager kan indbringes for
Domstolen.
2. Indbringelse af klager kan ske under påberåbelse af inkompe-
tence, væsentlige formmangler eller overtrædelser af traktaten, afdenne forordning eller af retsregler vedrørende deres gennemførelseeller under påberåbelse af magtfordrejning.
3. Domstolen har kompetence til at ophæve eller omgøre den indkla-
gede afgørelse.
4. Enhver part i sagen ved et appelkammer har adgang til at
indbringe en klage, for så vidt den pågældende ikke helt eller delvisthar fået medhold.
5. Klagen indbringes for Domstolen inden to måneder efter datoen
for meddelelsen af appelkammerets afgørelse.
6. Sortsmyndigheden træffer de foranstaltninger, der er nødvendige
til opfyldelse af Domstolens afgørelse.
Artikel 74
Direkte klage
1. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29 og
artikel 100, stk. 2, kan påklages direkte til De Europæiske Fællesska-
bers Domstol.
2. Bestemmelserne i artikel 73 finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL VI
DIVERSE BESTEMMELSER OM SAGSBEHANDLINGEN
Artikel 75
Begrundelse af afgørelsen og parternes ret til at udtale sig
Sortsmyndighedens afgørelser skal begrundes. De må kun støttes på
grunde og bevismateriale, som parterne i sagen har haft lejlighed til at
udtale sig om mundtligt eller skriftligt.
Artikel 76
Sortsmyndighedens prøvelse ex officio af de faktiske omstændig-
heder
Under sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden prøver denne ex officio
de faktiske omstændigheder, der er af betydning for undersøgelsen imedfør af artikel 54 og 55. Den ser bort fra kendsgerninger og bevis-
materiale, som ikke er forelagt inden for den af Sortsmyndigheden
fastsatte tidsfrist.
Artikel 77
Mundtlig forhandling
1. Sortsmyndigheden anordner mundtlig forhandling enten ex officio
eller på anmodning af en part i sagen.
2. Den mundtlige forhandling ved Sortsmyndigheden er ikke
offentlig, jf. dog stk. 3.
3. Den mundtlige forhandling ved appelkammeret, herunder afsi-
gelsen af afgørelsen, er offentlig, medmindre det appelkammer, hvorden mundtlige forhandling finder sted, træffer anden bestemmelse itilfælde, hvor offentlighed ville kunne medføre alvorlige og urimeligeulemper, især for en part i appelsagen.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 28
▼B
▼B
Artikel 78
Bevisoptagelse
1. Under sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden kan bevisopta-
gelsen navnlig ske på følgende måder:
a) afhøring af parterne i sagen
b) indhentning af oplysninger
c) fremlæggelse af dokumenter og andre bevismidler
d) afhøring af vidner
e) udtalelser fra sagkyndige
f) besigtigelse
g) afgivelse af beedigede skriftlige erklæringer.
2. Hvis Sortsmyndighedens afgørelse træffes af et fælles organ, kan
dette lade et af sine medlemmer foretage bevisoptagelsen.
3. Anser Sortsmyndigheden det for påkrævet, at en part i sagen, et
vidne eller en sagkyndig afgiver mundtlig forklaring,
a) indkalder Sortsmyndigheden den pågældende til at give møder for
sig, eller
b) anmoder Sortsmyndigheden den kompetente ret eller anden kompe-
tent myndighed i den stat, i hvilken den pågældende har bopæl, om
at foretage bevisoptagelsen som omhandlet i artikel 91, stk. 2.
4. En part i sagen, et vidne eller en sagkyndig, der er indkaldt for
Sortsmyndigheden, kan anmode denne om at blive afhørt af en kompe-tent ret eller anden kompetent myndighed i den stat, hvilken
vedkommende har bopæl. Efter modtagelsen af en sådan anmodning,
eller hvis der ikke reageres på indkaldelsen, kan Sortsmyndigheden ihenhold til artikel 91, stk. 2, anmode den kompetente ret eller andenkompetent myndighed om at foretage afhøring af den pågældende.
5. Afgiver en part i sagen, et vidne eller en sagkyndig forklaring
over for Sortsmyndigheden, kan denne, hvis den anser det for hensigts-mæssigt, at forklaringen afgives under ed eller i anden bindende form,anmode den kompetente ret eller anden kompetent myndighed i denstat, i hvilken den pågældende har bopæl, om at foretage afhøringunder sådanne betingelser.
6. Anmoder Sortsmyndigheden en kompetent ret eller anden kompe-
tent myndighed om at foretage afhøring, kan den anmode den om atforetage afhøringen i en bindende form og om at give en af Sortsmyn-dighedens ansatte adgang til at overvære afhøringen og stille spørgsmål
til parten i sagen, vidnet eller den sagkyndige, enten gennem den
pågældende ret eller anden myndighed eller direkte.
Artikel 79
Tilstillelse af meddelelser
Sortsmyndigheden tilstiller ex officio rette vedkommende alle afgø-
relser og indkaldelser samt de meddelelser, som får en frist til at løbe,eller som skal tilstilles ifølge andre bestemmelser i denne forordningeller bestemmelser vedtaget i henhold dertil, eller hvis tilstillelse Sort-smyndighedens præsident har truffet bestemmelse om. Tilstillelse kan
ske gennem medlemsstaternes kompetente myndigheder for sortsbe-
skyttelse.
Artikel 80
Restitutio in integrum
1. En ansøger om eller indehaver af EF-sortsbeskyttelse eller enhver
anden part i en sag ved Sortsmyndigheden, der trods iagttagelse af denefter omstændighederne fornødne omhu er blevet forhindret i over forSortsmyndigheden at overholde en frist, genindsættes på begæring isine tidligere rettigheder, såfremt den manglende overholdelse af fristen1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 29
▼B
i medfør af denne forordning har som direkte følge, at en ret eller et
retsmiddel fortabes.
2. Begæringen skal indgives skriftligt inden to måneder fra hindrin-
gens ophør. Den ovenfor omhandlede undladelse skal bringes til ophørinden for samme frist. Begæringen kan kun antages inden for et år efterudløbet af den ikke overholdte frist.
3. Begæringen skal begrundes og skal angive de omstændigheder,
den støttes på.
4. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anvendelse på de
frister, der er omhandlet i stk. 2 og i artikel 52, stk. 2, 4 og 5.
5. Den, der i god tro i en medlemsstat har benyttet eller har truffet
faktiske og seriøse forberedelser til at benytte en sort, som er omfattetaf EF-sortsbeskyttelse eller af en offentliggjort ansøgning herom, i
perioden fra tidspunktet for den i stk. 1 omhandlede fortabelse af rettig-
heder vedrørende EF-sortsbeskyttelsen eller ansøgningen herom tiltidspunktet for genindsættelsen i de tidligere rettigheder, kan vederlags-frit fortsætte benyttelsen heraf ved udøvelsen af sin virksomhed eller iforbindelse hermed.
Artikel 81
Almindelige retsgrundsætninger
1. I det omfang denne forordning eller bestemmelser vedtaget i
henhold dertil ikke indeholder bestemmelser om sagsbehandlingen,anvender Sortsmyndigheden de principper, der på dette område eralmindelig anerkendt i medlemsstaterne.
2. Artikel 48 finder tilsvarende anvendelse på Sortsmyndighedens
ansatte, for så vidt de medvirker ved afgørelser af den i artikel 67omhandlede art, samt på prøvningsmyndighedernes ansatte, for så vidtde deltager i udarbejdelsen af sådanne afgørelser.
Artikel 82
Befuldmægtigede
En person, der ikke har bopæl eller hovedsæde eller et forretningssted i
Fællesskabet, kan kun deltage som part i sager ved Sortsmyndigheden,
hvis vedkommende har udpeget en befuldmægtiget med bopæl eller
hovedsæde eller forretningssted i Fællesskabet.
KAPITEL VII
GEBYRER OG OMKOSTNINGER
Artikel 83
Gebyrer
1. Sortsmyndigheden opkræver for sine i denne forordning fore-
skrevne tjenestehandlinger og årligt i EF-sortsbeskyttelsensgyldighedsperiode gebyrer som fastsat i gebyrregulativet i medfør afartikel 113.
2. Hvis forfaldne gebyrer for de i artikel 113, stk. 2, nævnte tjene-
stehandlinger eller andre i gebyrregulativet nævnte tjenestehandlinger,som kun foretages på begæring, ikke betales, anses begæringen forikke at være indgivet eller klagen for ikke at være fremsat, hvis de
for betalingen af gebyrerne nødvendige handlinger ikke er blevet fore-
taget senest en måned efter, at Sortsmyndigheden har fremsendt enfornyet opfordring til betaling af gebyrerne og i den forbindelse hargjort opmærksom på følgerne af manglende betaling.
3. Kan visse oplysninger fra en ansøger med henblikpå meddelelse
af EF-sortsbeskyttelse kun kontrolleres ved en teknisk afprøvning, derer mere vidtgående end den normale tekniske afprøvning af sorter afden pågældende taksionomiske gruppe, kan gebyrerne for den tekniskeafprøvning efter høring af den gebyrpligtige forhøjes til et beløbsvarende til de omkostninger, der faktisk påløber.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 30
▼B
4. Hvis der gives medhold i en klage, tilbagetales de gebyrer, der er
opkrævet i forbindelse med klagen, og ved delvist medhold tilbagebe-tales en forholdsmæssig del. Tilbagebetaling kan dog helt eller delvis
bortfalde, hvis der er givet medhold i klagen på grundlag af oplys-
ninger, som ikke forelå på tidspunktet for den oprindelige afgørelse.
Artikel 84
Betalingsforpligtelsers ophør
1. Sortsmyndighedens krav på betaling af gebyr forældes efter fire
år fra udgangen af det kalenderår, i hvilket gebyret forfaldt.
2. Krav mod Sortsmyndigheden på tilbagebetaling af gebyrer eller af
beløb, der er opkrævet for meget, forældes efter fire år fra udgangen af
det kalenderår, i hvilket kravet er opstået.
3. Den i stk. 1 omhandlede frist afbrydes ved en anmodning om
betaling af gebyret, og den i stk. 2 omhandlede frist ved en skriftligog begrundet anmodning. Ved afbrydelsen begynder en ny forældelses-frist straks at løbe; den udløber senest seks år efter udgangen af detkalenderår, i hvilket den oprindelige frist begyndte at løbe, medmindreder i mellemtiden er anlagt retssag til opfyldelse af kravet; i så faldt
udløber fristen tidligst et år efter, at dommen har fået retskraft.
Artikel 85
Fordeling af omkostningerne
1. Den tabende part i sager om fortabelse af retten til eller annulla-
tion af EF-sortsbeskyttelse eller i appelsager udreder den anden partsog sine egne nødvendige omkostninger i forbindelse med sagen, her-
under rejseudgifter, dagpenge og salær til en befuldmægtiget, rådgiver
eller advokat, inden for rammerne af de beløb, som er fastsat for hveromkostningskategori, på de betingelser, der er fastsat i gennemførelses-bestemmelserne i medfør af artikel 114.
2. Sortsmyndigheden eller appelkammeret kan dog, hvis hver af
parterne taber eller vinder sagen på ét eller flere punkter, eller ud frarimelighedshensyn, træffe afgørelse om en anden fordeling af omkost-
ningerne.
3. Den part, som bringer en sag til ophør ved tilbagetagelse af en
ansøgning om EF-sortsbeskyttelse, en ansøgning om fortabelse af retten
til eller annullation af EF-sortsbeskyttelsen eller en klage eller ved atgive afkald på EF-sortsbeskyttelsen, udreder den anden parts omkost-ninger som fastsat i stk. 1 og 2.
4. Er der mellem parterne i en sag ved Sortsmyndigheden eller
appelkammeret enighed om en anden fordeling af omkostningerne endden, der følger af de foregående stykker, træffes der afgørelse i over-
ensstemmelse hermed.
5. Sortsmyndigheden eller appelkammeret fastsætter på begæring
størrelsen af de omkostninger, der skal betales i medfør af de fore-
gående stykker.
Artikel 86
Tvangsfuldbyrdelse af afgørelser om fastsættelse af omkostninger
1. Enhver endelig afgørelse truffet af Sortsmyndigheden om fastsæt-
telse af sagsomkostninger kan tvangsfuldbyrdes.
2. Tvangsfuldbyrdelsen sker efter de regler i den borgerlige rets-
pleje, der gælder i den medlemsstat, på hvis område den finder sted.
Efter en prøvelse, der kun må vedrøre dokumentets ægthed, gives derfuldbyrdelsespåtegning af den nationale myndighed, som hver afmedlemsstaternes regeringer har udpeget hertil; regeringerne meddelerenhver sådan national myndigheds navn og adresse til Sortsmyndig-heden og til De Europæiske Fællesskabers Domstol.
3. Når disse formkrav er opfyldt på rekvirentens begæring, kan
denne lade tvangsfuldbyrdelsen udføre i overensstemmelse med den1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 31
▼B
nationale lovgivning ved indbringelse direkte for den kompetente
myndighed.
4. Tvangsfuldbyrdelsen kan kun udsættes, såfremt De Europæiske
Fællesskabers Domstol har truffet afgørelse herom. Prøvelsen af fuld-byrdelsesforanstaltningernes lovlighed falder dog inden for de
nationale retters kompetence.
KAPITEL VIII
REGISTRE
Artikel 87
Registrenes udformning
1. Sortsmyndigheden fører et register over ansøgninger om EF-sorts-
beskyttelse, som skal indeholde følgende oplysninger:
a) ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse med angivelse af den taksiono-
miske gruppe og sortens foreløbige betegnelse, ansøgningsdatoensamt navn og adresse på ansøgeren, på forædleren og på en eventuelinvolveret befuldmægtiget
b) alle afsluttede sager vedrørende ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse
tillige med de i litra a) omhandlede oplysninger
c) forslag til sortsbetegnelser
d) oplysning om ny ansøger eller ny befuldmægtiget
e) på forlangende, eventuel tvangsfuldbyrdelse som omhandlet i artikel
24 og 26.
2. Sortsmyndigheden fører et register over EF-sortsbeskyttelse, hvori
der efter meddelelse af EF-sortsbeskyttelse indføres følgende oplys-ninger:
a) sortens art og sortsbetegnelse
b) den officielle sortsbeskrivelse eller en henvisning til dokumenter i
Sortsmyndighedens besiddelse, i hvilke den officielle sortsbeskri-
velse indgår som en integrerende del af registret
c) for sorter, til hvis frembringelse der til stadighed skal anvendes
materiale af visse komponenter, en henvisning til disse komponenter
d) navn og adresse på indehaveren, forædleren og enhver fuldmægtig
e) tidspunktet for EF-sortsbeskyttelsens indtræden og ophør samt
ophørsgrunden
f) på forlangende, eventuel eksklusiv licens ifølge aftale og eventuel
tvangslicens, herunder navn og adresse på licenstageren
g) på forlangende, eventuel tvangsfuldbyrdelse som omhandlet i artikel
24
h) hvis indehaveren af en oprindelig sort og forædleren af en sort, som
i det væsentlige er afledt af den oprindelige sort, begge ønsker det,
identifikation af sorterne som henholdsvis oprindelige og i det
væsentlige afledte, herunder sortsbetegnelserne og de involveredeparters navne. En anmodning fra den ene af parterne er kun tilstræk-kelig, hvis vedkommende har fået enten en uanfægtet anerkendelsefra den anden part i medfør af artikel 99 eller en endelig afgørelseeller en endelig dom i medfør af de bestemmelser i forordningen,
der omhandler identifikation af de pågældende sorter som
henholdsvis oprindelige og i det væsentlige afledte.
3. Andre særlige forhold eller eventuelle betingelser for optagelse i
de to registre kan anføres i gennemførelsesbestemmelserne i medfør afartikel 114.
4. Den officielle sortsbeskrivelse kan med hensyn til kendetegnenes
antal og art eller den konstaterede forekomst af disse kendetegn påSortsmyndighedens initiativ og efter høring af indehaveren tilpasses detil enhver tid gældende retningslinjer for beskrivelse af sorter af denpågældende taksionomiske gruppe, hvis det er nødvendigt, for at gøre1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 32
▼B
sortsbeskrivelsen sammenlignelig med beskrivelser af andre sorter af
den pågældende taksionomiske gruppe.
Artikel 88
Aktindsigt
1. De i artikel 87 nævnte registre er åbne for aktindsigt.
2. I tilfælde af legitim interesse gives der i overensstemmelse med
betingelserne i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114
aktindsigt vedrørende:
a) akterne vedrørende en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbeskyt-
telse
b) akterne vedrørende EF-sortsbeskyttelse, der allerede er meddelt
c) dyrkningen med henblik på teknisk afprøvning af en sort
d) dyrkningen med henblik på den tekniske efterkontrol af en sorts
fortsatte beståen.
3. Hvad angår sorter, til hvis frembringelse der til stadighed skal
anvendes materiale med visse komponenter, undtages alle oplysningerom komponenterne, herunder deres dyrkning, fra aktindsigt efteranmodning fra ansøgeren om EF-sortsbeskyttelse. En anmodning omundtagelse fra aktindsigt kan ikke fremsættes, efter at der er truffetafgørelse om ansøgningen om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
4. Materiale, der er forelagt eller modtaget i forbindelse med en
afprøvning som omhandlet i artikel 55, stk. 4, og artikel 56 eller enefterkontrol som omhandlet i artikel 64, må ikke af de organer, der erkompetente i henhold til denne forordning, udleveres til andre,
medmindre den berettigede giver sit samtykke, eller udleveringen er
påkrævet som led i det i denne forordning foreskrevne samarbejde omafprøvning eller i henhold til retsforskrifter.
Artikel 89
Regelmæssigt udkommende publikationer
Sortsmyndigheden offentliggør mindst hver anden måned en publika-
tion, der skal indeholde de oplysninger, som indføres i registrene i
medfør af artikel 87, stk. 1 og stk. 2, litra a), d), e), f), g) og h), ogsom endnu ikke er offentliggjort. Sortsmyndigheden offentliggør ogsåen årsrapport, der skal indeholde de oplysninger, den betragter somformålstjenlige, dog mindst en liste over gældende EF-sortsbeskyttelse,beskyttelsens indehavere, datoerne for meddelelse og udløb samt de
godkendte sortsbetegnelser. De nærmere enkeltheder i forbindelse med
disse publikationer fastlægges af administrationsrådet.
Artikel 90
Udveksling af oplysninger og publikationer
1. Sortsmyndigheden og medlemsstaternes kompetente sortsmyndig-
heder tilsender efter anmodning, uden at anvendelsen af reglerne forfremsendelse af resultater af tekniske afprøvninger derved indskrænkes,
til eget brug og vederlagsfrit hinanden et eller flere eksemplarer af
deres publikationer samt andre relevante oplysninger om ansøgt ellermeddelt ejendomsret.
2. De i artikel 88, stk. 3, omhandlede oplysninger meddeles ikke,
medmindre
a) oplysningerne er nødvendige for gennemførelsen af en afprøvning
eller efterkontrol som omhandlet i artikel 55 og 64
b) ansøgeren eller indehaveren af EF-sortsbeskyttelsen giver sit
samtykket hertil.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 33
▼B
Artikel 91
Administrativt og retsligt samarbejde
1. Sortsmyndigheden, prøvningsmyndighederne i artikel 55, stk. 1,
og medlemsstaternes retter eller andre kompetente myndigheder yder
efter anmodning hinanden bistand ved at meddele oplysninger ellergive adgang til sagsakter vedrørende sorten og prøver og dyrkningheraf, medmindre denne forordning eller national lovgivningbestemmer andet. Giver Sortsmyndigheden og prøvningsmyndighe-derne retter eller anklagemyndigheder adgang til sagsakter, prøver og
dyrkning heraf, er denne adgang ikke underkastet de i artikel 88
omhandlede begrænsninger, og den adgang, som prøvningsmyndighe-derne giver, er ikke underkastet en afgørelse truffet afSortsmyndigheden i medfør af samme artikel.
2. Efter modtagelse af en retsanmodning fra Sortsmyndigheden fore-
tager medlemsstaternes retter eller andre kompetente myndigheder påSortsmyndighedens vegne og inden for rammerne af deres kompetenceundersøgelser eller andre retslige handlinger i forbindelse hermed.
FEMTE DEL
INDVIRKNING PÅ ANDRE RETSFORSKRIFTER
Artikel 92
Forbud mod dobbeltbeskyttelse
1. Der må ikke meddeles nogen form for national sortsbeskyttelse
eller noget patent for en sort, for hvilken der allerede er meddelt EF-
sortsbeskyttelse. En ret, der er meddelt i modstrid med første punktum,
er uden virkning.
2. Hvis indehaveren inden meddelelsen af EF-sortsbeskyttelse har
fået meddelt en anden ret som nævnt i stk. 1 for den samme sort, kan
han ikke påkalde sig den hermed forbundne beskyttelse for den pågæl-dende sort, så længe EF-sortsbeskyttelsen er gældende.
Artikel 93
Anvendelse af national ret
Påberåbelse af rettigheder på grundlag af EF-sortsbeskyttelsen er kun
undergivet begrænsninger i medlemsstaternes retsregler, for så vidtdette udtrykkeligt er anført i denne forordning.
SJETTE DEL
CIVILRETLIGE KRAV, KRÆNKELSER, KOMPETENCE
Artikel 94
Krænkelse
1. Hvis en person
a) med hensyn til en sort, for hvilken der er meddelt EF-sortsbeskyt-
telse, foretager en af de i artikel 13, stk. 2, omhandlede handlingeruden at være berettiget hertil, eller
b) ikke anvender en sortsbetegnelse korrekt som omhandlet i artikel
17, stk. 1, eller ikke giver de relevante oplysninger som omhandleti artikel 17, stk. 2, eller
c) i modstrid med artikel 18, stk. 3, benytter sortsbetegnelsen for en
sort, for hvilken der er meddelt EF-sortsbeskyttelse, eller en beteg-
nelse, der kan forveksles med en sådan sortsbetegnelse
kan indehaveren kræve, at krænkelsen bringes til ophør, eller at der
betales en rimelig godtgørelse, eller begge dele.
2. Hvis den pågældende har handlet forsætligt eller uagtsomt, er han
desuden forpligtet til at erstatte indehaveren eventuel yderligere opståetskade som følge af krænkelsen. Ved simpel uagtsomhed kan dette krav1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 34
▼B
nedsættes i forhold til graden af den simple uagtsomhed, men dog ikke
så meget, at det bliver mindre end den fordel, den krænkende part harhaft som følge af krænkelsen.
Artikel 95
Handlinger inden meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
Indehaveren kan kræve en rimelig godtgørelse af enhver, der i perioden
fra offentliggørelsen af ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse og medde-
lelsen heraf har foretaget en handling, som efter denne periode ville
være forbudt som følge af EF-sortsbeskyttelsen.
Artikel 96
Forældelse
Krav i medfør af artikel 94 og 95 forældes tre år efter det tidspunkt, på
hvilket EF-sortsbeskyttelsen er blevet endeligt meddelt, og indehaverenhar fået kendskab til handlingen og den person, der har begået overtræ-delsen, og i mangel af et sådant kendskab 30 år efter afslutningen afden pågældende handling.
Artikel 97
Komplementær anvendelse af nationale retsregler om krænkelse
1. Har en person som omhandlet i artikel 94 gennem krænkelsen
opnået en gevinst på bekostning af indehaveren eller en licenstager,
anvender de i medfør af artikel 101 eller 102 kompetente retter den
nationale lovgivning, herunder den internationale privatret, for så vidtangår udlevering heraf.
2. Stk. 1 gælder også for andre krav, der måtte opstå som følge af
foretagelse eller undladelse af handlinger i medfør af artikel 95 i
perioden fra offentliggørelsen af ansøgningen om meddelelse af EF-
sortsbeskyttelse til afslutningen af behandlingen heraf.
3. I øvrigt bestemmes EF-sortsbeskyttelsens retsvirkninger udeluk-
kende efter denne forordning.
Artikel 98
Påstand om ret til EF-sortsbeskyttelse
1. Hvis EF-sortsbeskyttelse er blevet meddelt en person, som ikke
efter artikel 11 er berettiget dertil, kan den berettigede kræve at fåEF-sortsbeskyttelsen overdraget til sig, uden at hans adgang til andre
retsmidler i henhold til medlemsstatens lovgivning derved begrænses.
2. Er en person kun berettiget til en del af EF-sortsbeskyttelsen, kan
vedkommende i overensstemmelse med stk. 1 kræve at blive medind-ehaver heraf.
3. Krav i medfør af stk. 1 og 2 kan kun gøres gældende inden for en
frist på fem år fra offentliggørelsen af meddelelsen af EF-sortsbeskyt-telse. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, såfremt indehaverenaf EF-sortsbeskyttelsen ved meddelelsen eller erhvervelsen vidste, athan ikke eller kun delvis var berettiget til EF-sortsbeskyttelsen.
4. Den berettigede kan tilsvarende gøre krav i medfør af stk. 1 og
2 gældende med hensyn til en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbe-skyttelse, som er indgivet af en ansøger, der ikke eller kun delvis erberettiget dertil.
Artikel 99
Ret til sortsidentifikation
Indehaveren af en oprindelig sort og forædleren af en sort, som i det
væsentlige er afledt af den oprindelige sort, har ret til at få identifika-tionen af de pågældende sorter anerkendt som henholdsvis oprindeligog i det væsentlige afledt.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 35
▼B
Artikel 100
Retlige følger af en ændring af ejerforholdet vedrørende EF-sorts-
beskyttelsen
1. I tilfælde af en fuldstændig ændring af ejerforholdet vedrørende
EF-sortsbeskyttelsen som følge af en endelig dom afsagt i medfør af
artikel 101 eller 102 efter påberåbelse af en ret til sortsidentifikationsom omhandlet i artikel 98, stk. 1, bortfalder licenser og andre rettig-heder ved inførelsen af navnet på den berettigede i registret over EF-sortsbeskyttelse.
2. Har indehaveren eller en licenstager inden anlæggelsen af en sag i
medfør af artikel 101 eller 102 foretaget en af de i artikel 13, stk. 2,
omhandlede handlinger eller truffet faktiske og seriøse forberedelserdertil, kan vedkommende fortsætte eller foretage de pågældende hand-linger, hvis han anmoder den nye indehaver, der er indført i registretover EF-sortsbeskyttelse om en ikke-eksklusiv licens. Anmodningen
skal fremsættes inden for den i gennemførelsesbestemmelserne fastsatte
frist. Licensen kan bevilges af Sortsmyndigheden, hvis parterne ikkekan nå til enighed. Artikel 29, stk. 3 til 7, finder tilsvarende anven-delse.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis indehaveren eller licenstageren
var i ond tro på det tidspunkt, hvor vedkommende påbegyndte handlin-
gerne eller forberedelserne.
Artikel 101
Kompetence og procedure med hensyn til civile søgsmål og krav
1. Lugano-konventionen og de supplerende bestemmelser i denne
artikel og denne forordnings artikel 102 til 106 finder anvendelse påde i artikel 94 til 100 omhandlede søgsmål og krav.
2. Søgsmål af den i stk. 1 omhandlede art anlægges ved retterne
a) i den medlemsstat eller anden i Lugano-konventionen deltagende
stat, hvor sagsøgte har bopæl eller hovedsæde eller i mangel herafet forretningssted, eller
b) hvis denne betingelse ikke er opfyldt i nogen af medlemsstaterne
eller i nogen af de i Lugano-koventionen deltagende stater, i denmedlemsstat, hvor sagsøgeren har bopæl eller hovedsæde eller imangel heraf et forretningssted, eller
c) hvis denne betingelse ikke er opfyldt i nogen medlemsstat, i den
medlemsstat, hvor Sortsmyndigheden har sit hjemsted.
Den kompetente ret kan træffe afgørelse om krænkelser, uanset i
hvilken medlemsstat de påstås at være begået.
3. Søgsmål vedrørende krænkelser kan også anlægges ved retten på
det sted, hvor skadetilføjelsen er sket. I så faldt er retten kun kompetent
til at træffe afgørelse vedrørende krænkelser, der påstås at være begåeti den medlemsstat, som retten henhører under.
4. Procesformerne og de kompetente retter er dem, der følger af
lovgivningen i den stat, der er bestemt i medfør af stk. 2 eller 3.
Artikel 102
Supplerende bestemmelser
1. Søgsmål om berettigelse i medfør af artikel 98 i denne forordning
anses for ikke at være omfattet af Lugano-konventionens artikel 5, stk.
3o g4 .
2. Uanset artikel 101 i denne forordning finder Lugano-konventio-
nens artikel 5, stk. 1, og artikel 17 og 18 anvendelse.
3. Ved anvendelsen af artikel 101 og 102 i denne forordning
bestemmes en parts bopæl eller hovedsæde ifølge Lugano-koventionensartikel 52 og 53.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 36
▼B
Artikel 103
Gældende restsplejeregler
Når nationale retter er kompetente i medfør af artikel 101 og 102,
gælder de retsplejeregler, der i den pågældende medlemsstat finder
anvendelse på samme type sager om tilsvarende former for nationalejendomsret, jf. dog artikel 104 og 105.
Artikel 104
Søgsmålsadgang ved krænkelser
1. Søgsmål om krænkelse kan anlægges af indehaveren. En licens-
tager kan anlægge et sådant søgsmål, medmindre dette udtrykkeligt erudelukket ved en aftale med indehaveren i tilfælde af en eksklusivlicens eller er udelukket af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29
eller artikel 100, stk. 2.
2. Enhver licenstager har ret til at indtræde i et af indehaveren
anlagt søgsmål om krænkelse med henblik på at opnå erstatning for
den skade, vedkommende selv har lidt.
Artikel 105
Forpligtelse for de nationale retter og andre myndigheder
En national ret eller anden myndighed, som behandler en sag om EF-
sortsbeskyttelse, skal betragte EF-sortsbeskyttelsen som gyldig.
Artikel 106
Udsættelse af sagen
1. Vedrører et søgsmål krav som omhandlet i artikel 98, stk. 4, og
afhænger afgørelsen af, om sorten kan beskyttes i medfør af artikel 6,kan der første træffes afgørelse, når Sortsmyndigheden har truffet afgø-relse om ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse.
2. Vedrører et søgsmål en meddelt EF-sortsbeskyttelse, med hensyn
til hvilken der er indledt en sag om annullation eller fortabelse i medføraf artikel 20 og 21, kan sagens behandling udsættes, for så vidt afgø-relsen afhænger af EF-sortsbeskyttelsens gyldighed.
Artikel 107
Strafbarhed ved krænkelser af EF-sortsbeskyttelse
Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger til at sikre, at der
for krænkelser af EF-sortsbeskyttelse indføres de samme straffebestem-
melser som for krænkelser af tilsvarende former for national
ejendomsret.
SYVENDE DEL
BUDGET, FINANSKONTROL, FÆLLESSKABSRETLIGE
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
Artikel 108
Budget
1. Alle Sortsmyndighedens indtægter og udgifter anslås for hvert
regnskabsår og opføres på dennes budget. Regnskabsåret faldersammen med kalenderåret.
2. Indtægter og udgifter på budgettet skal balancere.3. De budgetterede indtægter består, foruden af eventuelle andre
indtægter, af provenuet af de gebyrer, der i medfør af artikel 83 skalbetales på grundlag af det i artikel 113 omhandlede gebyrregulativ, ogi det omfang, det er nødvendigt, af et tilskud fra De EuropæiskeFællesskabers almindelige budget.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 37
▼B
4. De budgetterede udgifter består, foruden af eventuelle andre
udgifter, af Sortsmyndighedens faste omkostninger og omkostninger iforbindelse med Sortsmyndighedens almindelige drift, herunder de
beløb, der skal betales til prøvningsmyndighederne.
Artikel 109
Opstilling af budgettet
1. Præsidenten opstiller en gang om året et overslag over Sortsmyn-
dighedens indtægter og udgifter for det kommende regnskabsår og
fremsender det senest den 31. marts hvert år til administrationsrådetsammen med en stillingsfortegnelse og, såfremt der i overslagetopereres med et tilskud som omhandlet i artikel 108, stk. 3, en begrun-delse herfor.
2. Såfremt der i overslaget opereres med et tilskud som omhandlet i
artikel 108, stk. 3, sender administrationsrådet straks dette overslag tilKommissionen sammen med stillingsfortegnelsen og begrundelsen ogeventuelt sin udtalelse. Kommissionen sender dette materiale til Fælles-skabernes budgetmyndighed og kan til overslaget føje en udtalelse
indeholdende et afvigende overslag.
3. Administrationsrådet vedtager budgettet, som ligeledes omfatter
Sortsmyndighedens stillingsfortegnelse. Såfremt overslaget omfatter ettilskud som omhandlet i artikel 108, stk. 3, tilpasses budgettet i givetfald til bevillingerne på De Europæiske Fællesskabers almindelige
budget.
Artikel 110
Budgettets gennemførelse
Præsidenten gennemfører Sortsmyndighedens budget.
Artikel 111
Revision og kontrol
1. Der indføres en intern revision i Sortsmyndigheden, som skal
udføres under overholdelse af de gældende internationale regler. Deninterne revisor, der udpeges af præsidenten, er over for denne ansvarligfor, at systemerne og procedurerne til gennemførelse af Sortsmyndighe-dens budget fungerer tilfredsstillende.
Den interne revisor rådgiver præsidenten med hensyn til risikostyring
ved at afgive uafhængige udtalelser om kvaliteten af forvaltnings- ogkontrolsystemerne og ved at fremsætte henstillinger til forbedring afbetingelserne for gennemførelse af transaktionerne og til fremme af enforsvarlig økonomisk forvaltning.
Det er den anvisningsberettigedes ansvar at indføre de interne kontrol-
systemer og procedurer, der er nødvendige for udførelsen af hansopgaver.
2. Præsidenten fremsender senest den 31. marts hvert år regnskabet
over alle Sortsmyndighedens indtægter og udgifter i det forløbne regn-skabsår til Kommissionen, administrationsrådet og De EuropæiskeFællesskabers Revisionsret. Revisionsretten reviderer regnskabet i
henhold til de relevante bestemmelser, der gælder for De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget.
3. Administrationsrådet meddeler Sortsmyndighedens præsident
decharge for gennemførelsen af budgettet.
Artikel 112
Finansielle bestemmelser
Administrationsrådet vedtager efter udtalelsen fra Revisionsretten de
interne finansielle bestemmelser, hvori navnlig specificeres reglernefor opstilling og gennemførelse af Sortsmyndighedens budget. De1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 38
▼M3
▼B
▼B
finansielle bestemmelser skal så vidt muligt svare til bestemmelserne i
finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers alminde-lige budget og må kun afvige fra disse, hvis det er nødvendigt på
grund af særlige krav i forbindelse med Sortsmyndighedens drift.
Artikel 113
Gebyrregulativet
1. I gebyrregulativet fastsættes navnlig de tilfælde, i hvilke der i
medfør af artikel 83, stk. 1, skal betales gebyrer, samt de pågældendegebyrers størrelse og opkrævning.
2. Der skal mindst opkræves gebyr i følgende tilfælde:
a) behandling af en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse;
dette gebyr dækker
— formel prøvelse (artikel 53)
— materiel prøvelse (artikel 54)— prøvelse af sortsbetegnelsen (artikel 63)
— afgørelsen (artikel 61 og 62)
— den dermed forbudne offentliggørelse (artikel 89)
b) tilrettelæggelse og gennemførelse af den tekniske afprøvning
c) behandling af en klage, herunder afgørelsen
d) hvert år af EF-sortsbeskyttelsens varighed.
3. a) Med forbehold af litra b) og c) fastsættes gebyrernes størrelse på
en sådan måde, at provenuet heraf i princippet sikrer, at Sort-
smyndighedens budget balancerer.
b) Det tilskud, der er omtalt i artikel 108, stk. 3, kan imidlertid i en
overgangsperiode indtil den 31. december i det fjerde år efter dendato, der er fastsat i artikel 118, stk. 2, dække udgifterne i forbin-delse med Sortsmyndighedens indkøringsfase. I
overensstemmelse med proceduren i artikel 115 kan denne
periode forlænges om nødvendigt i højst et år.
c) I den ovenfor nævnte overgangsperiode kan det tilskud, der er
omtalt i artikel 108, stk. 3, desuden dække visse af Sortsmyndig-hedens udgifter i forbindelse med visse aktiviteter bortset frabehandling af ansøgninger, tilrettelæggelse og gennemførelse af
tekniske afprøvninger samt behandling af klager. Disse aktiviteter
præciseres nærmere, senest ét år efter vedtagelsen af denneforordning, i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel114.
4. Gebyrregulativet vedtages efter proceduren i artikel 115, efter at
administrationsrådet er blevet hørt om udkastet til de påtænkte foran-staltninger.
Artikel 114
Andre gennemførelsesbestemmelser
1. De nærmere regler for anvendelsen af denne forordning fastsættes
i gennemførelsesbestemmelserne. De skal navnlig indeholde bestem-melser om
— den indbyrdes forbindelse mellem på den ene side Sortsmyndig-
heden, og på den anden side prøvningsmyndigheder, organer og
afdelinger som omhandlet i artikel 30, stk. 4, og artikel 55, stk. 1
og 2
— forhold som omhandlet i artikel 36, stk. 1, og artikel 42, stk. 2
— proceduren ved appelkamrene.
2. Uden at dette berører artikel 112 og 113 vedtages alle de gennem-
førelsesbestemmelser, der er nævnt i denne forordning, efterproceduren i artikel 115, efter at administrationsrådet er blevet hørtom udkastet til de påtænkte foranstaltninger.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 39
▼M2
Artikel 115
Procedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (1).
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
OTTENDE DEL
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE
BESTEMMELSER
Artikel 116
Undtagelser
1. Uanset artikel 10, stk. 1, litra a), og uden at dette berører bestem-
melserne i artikel 10, stk. 2 og 3, anses en sort også for at være ny itilfælde, hvor sortsbestanddele eller udbytte deraf ikke er blevet solgt
eller på anden måde overdraget til andre af forædleren eller med
dennes samtykke inden for Fællesskabets område med henblik påudnyttelse af sorten mere end fire år, eller af druesorter og træartermere end seks år, inden denne forordnings ikrafttræden, hvis ansøg-ningsdatoen ligger inden for et år efter den omhandlede ikrafttræden.
2. Stk. 1 finder også anvendelse på sådanne sorter i tilfælde, hvor
der er meddelt national sortsbeskyttelse i en eller flere medlemsstaterfør denne forordnings ikrafttræden.
3. Uanset artikel 55 og 56 skal den tekniske afprøvning af disse
sorter så vidt muligt foretages af Sortsmyndigheden på grundlag af dedisponible resultater af enhver procedure for meddelelse af national
sortsbeskyttelse og efter aftale med den myndighed, som har gennem-
ført proceduren.
4. For EF-sortsbeskyttelse meddelt i henhold til stk. 1 eller 2 gælder
følgende:
— artikel 13, stk. 5, litra a), finder ikke anvendelse på i det væsentlige
afledte sorter, hvis eksistens var almindelig kendt i Fællesskabetinden datoen for denne forordnings ikrafttræden
— artikel 14, stk. 3, fjerde led, finder ikke anvendelse på landbrugere,
der i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, fortsat benytter etab-
lerede sorter, hvis de før denne forordnings ikraftræden alleredeanvendte sorten til det formål, der er beskrevet i artikel 14, stk. 1,uden at betale vederlag; denne bestemmelse finder anvendelse indtilden 30. juni i det syvende år efter året for forordningens ikraft-træden. Inden dette tidspunkt fremlægger Kommissionen en
rapport, hvori den sort for sort redegør for situationen med hensyn
til de etablerede sorter. Ovennævnte periode vil kunne forlængesved de gennemførelsesbestemmelser, der vedtages i medfør afartikel 114, dersom Kommissionens rapport gør det berettiget
— uden at dette berører de rettigheder, der knytter sig til national
sortsbeskyttelse, finder artikel 16 tilsvarende anvendelse på hand-linger vedrørende materiale, der af forædleren eller med dennessamtykke er blevet overdraget til andre inden datoen for denneforordnings ikrafttræden, når disse handlinger udføres af en person,
der inden denne dato allerede udførte sådanne handlinger eller
havde truffet faktiske og seriøse forberedelser hertil.
Hvis sådanne tidligere handlinger har medført tilsigtet videreforme-
ring i henhold til artikel 16, litra a), er det nødvendigt at indhente1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 40
(1) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼B
▼B
indehaverens tilladelse til videreformering efter udløbet af det andet
år, eller for druesorter og træarter efter udløbet af det fjerde år, efterdatoen for denne forordnings ikrafttræden.
— Uanset artikel 19 nedsættes varigheden af EF-sortsbeskyttelsen med
den længste periode
— i hvilken sortsbestanddele eller udbytte deraf er blevet solgt
eller på anden måde overdraget til andre af forædleren ellermed dennes samtykke inden for Fællesskabets område medhenblikpå udnyttelse af sorten som fastslået på grundlag af
resultaterne af proceduren for meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
for så vidt angår stk. 1
— i hvilken en national sortsbeskyttelse/nationale sortsbeskyttelser
har været gældende for så vidt angår stk. 2
men ikke med mere end fem år.
Artikel 117
Overgangsbestemmelser
Sortsmyndigheden oprettes så betids, at den fra den 27. april 1995 til
fulde kan varetage de opgaver, der er pålagt den ved denne forordning.
Artikel 118
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
2. Artikel 1, 2 og 3, 5 til 29 og 49 til 106 anvendes fra den 27. april
1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1994R2100 — DA — 01.10.2003 — 003.001 — 41