1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 1999/32/EF
af 26. april 1999
om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/
EØF
(EFT L 121 af 11.5.1999, s. 13)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 1999/32/EF
af 26. april 1999
om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og
om ændring af direktiv 93/12/EØF
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning tiltraktaten om oprettel se af DetEuropæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i overensstemmelse med fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1) Fællesskabets miljøpolitiske mål og principper, som er anført i
handlingsprogrammerne på miljøområdet, navnlig i femte miljø-handlingsprogram (
4), på grundlag af principperne i traktatens
artikel 130 R, skal bl.a. sikre effektiv beskyttelse af befolkningen
mod den erkendte sundhedsfare ved svovldioxidemissioner ogbeskytte miljøet ved at forhindre, at svovldepositionen over-skrider de kritiske belastninger og niveauer;
(2) ifølge traktatens artikel 129 indgår kravene vedrørende sund-hedsbeskyttelse som led i Fællesskabets politik på andreområder, og ifølge traktatens artikel 3, litra o), skal Fællesska-bets virke indebære bidrag tilopnåel se af et højtsundhedsbeskyttelsesniveau;
(3) svovldioxidemission bidrager betydeligt til forsuring inden forFællesskabet, og svovldioxid indvirker endvidere direkte på
menneskers sundhed og på miljøet;
(4) forsuring og svovldioxid i atmosfæren beskadiger følsomme
økosystemer, forringer biodiversiteten og den rekreative værdi
og indvirker tillige negativt på afgrødeproduktionen og skovenes
vækst; sur nedbør i byerne kan forårsage betydelige skader påsåvelmoderne som historiske bygninger; forurening med svovl -dioxid kan endvidere have betydelig indvirkning på sundheden,navnlig for de befolkningsgrupper, der lider af luftvejssyg-domme;
(5) forsuring er et grænseoverskridende fænomen, der kræverløsninger på fællesskabsplan såvel som på nationalt eller lokaltplan;
(6) emissionen af svovldioxid medvirker til dannelse af partikler iatmosfæren;
(7) Fællesskabet og de enkelte medlemsstater er kontraherendeparter i UNECE-konventionen om grænseoverskridende luftfor-urening over store afstande; i henhold til anden UNECE-
protokolom grænseoverskridende forurening med svovl dioxid
skalde kontraherende parter nedsætte deres SO
2-emissioner i
overensstemmelse med eller ud over den nedsættelse på 30 %,som er fastsat i første protokol, og eftersom anden UNECE-protokolbygger på den forudsætning, at de kritiske bel astningerog niveauer fortsat vil blive oversteget på nogle følsomme
områder; det vilstadig være nødvendigt med foranstal tninger til
at mindske SO
2-emissionerne, hvis målene i femte handlingspro-
gram på miljøområdet skal overholdes; de kontraherende parter1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT C 190 af 21.6.1997, s. 9, og EFT C 259 af 18.8.1998, s. 5.
(2) EFT C 355 af 21.11.1997, s. 1.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.5.1998 (EFT C 167 af 1.6.1998, s. 111),
Rådets fælles holdning af 6.10.1998 (EFT C 364 af 25.11.1998, s. 20) og
Europa-Parlamentets afgørelse af 9.2.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(4) EFT C 138 af 17.5.1993, s. 5.
▼B
bør derfor mindske emissionen af svovldioxid yderligere i bety-
delig grad;
(8) svovl, som i små mængder er naturligt forekommende i olie ogkul, har i årtier været erkendt som den største kilde til emissionaf svovldioxid, der er en af hovedårsagerne til »sur nedbør« ogen af de vigtigste årsager till uftforureningen i mange by- ogindustriområder;
(9) Kommissionen har for nylig offentliggjort en meddelelse vedrø-rende en omkostningseffektiv strategi tilbekæmpel se afforsuring inden for Fællesskabet; heri fremhæves det, at bekæm-pelse af svovldioxidemissioner fra forbrænding af visse flydende
brændstoffer bør være en integrerende delaf denne omkostnings-
effektive strategi; Fællesskabet erkender, at der er behov forforanstaltninger vedrørende alle andre brændstoffer;
(10) undersøgelser har vist, at fordelene ved at mindske SO2-emissio-
nerne ved at nedsætte svovlindholdet i brændstofferne ofte vil
være betydeligt større end omkostningerne for industrien underdette direktiv, og teknologien til at nedbringe svovlniveauet iflydende brændstoffer findes og er veletableret;
(11) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportiona-litetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, er det ikke muligt forde enkelte medlemsstater hver for sig effektivt at reducere emis-sionerne af svovldioxid fra forbrænding af visse typer flydendebrændstof; ikke-samordnede foranstaltninger giver ingensikkerhed for opfyldelse af det ønskede mål, og sådanne foran-
staltninger kan endvidere virke mod hensigten og vil medføre
betydelig usikkerhed på markedet for de pågældende brænd-stoffer; i betragtning af behovet for at mindskesvovldioxidemissionerne i hele Fællesskabet er det mere effek-tivt at handle på fællesskabsplan; i dette direktiv er kravene
begrænset til det minimum, der er nødvendigt for opfyldelsen af
det ønskede mål;
(12) Kommissionen blev ved Rådets direktiv 93/12/EØF af 23. marts1993 om svovlindholdet i visse flydende brændstoffer (
1)
anmodet om at forelægge Rådet et forslag, der skulle foreskrive
lavere grænseværdier for svovlindholdet i gasolie og nye grænse-værdier for jetpetroleum; det er hensigtsmæssigt at fastlæggegrænseværdierne for svovlindholdet i andre flydende brænd-stoffer, navnlig fuelolie, fuelolie til bunkerbrug, marinegasolierog gasolier på grundlag af undersøgelser af omkostningseffekti-
viteten;
(13) i overensstemmelse med traktatens artikel 130 T er dette direktiv
ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder ellerindfører strengere beskyttelsesforanstaltninger; disse foranstalt-
ninger skalvære forenel ige med traktaten og skalmeddel es
Kommissionen;
(14) inden en medlemsstat indfører nye, strengere beskyttelsesforan-staltninger, skal den meddele udkastet til foranstaltningerne til
Kommissionen efter proceduren i Rådets direktiv 83/189/EØF
af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn tiltekniske standarder og forskrifter (
2);
(15) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør deråbnes mulighed for undtagelser i medlemsstater og regioner
inden for disse, hvor miljøvilkårene tillader det;
(16) med hensyn til grænsen for svovlindholdet i fuelolie bør der
endvidere åbnes mulighed for undtagelser for anvendelse af fuel-olie i fyringsanlæg, som opfylder emissionsgrænseværdierne i1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT L 74 af 27.3.1993, s. 81.
(2) EFT L 109 af 26.4.1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommission-
ens beslutning 96/139/EF (EFT L 32 af 10.2.1996, s. 31).
▼B
Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begræns-
ning af visse luftforurenende emissioner fra storefyringsanlæg (
1); som følge af den forestående revision af
direktiv 88/609/EØF kan det blive nødvendigt at gennemgå og
om nødvendigt revidere visse bestemmelser i nærværendedirektiv;
(17) de gennemsnitlige svovldioxidemissioner fra forbrændingsanlægpå raffinaderier, der ikke er omfattet af artikel3, stk. 3, nr. i),litra c), i nærværende direktiv bør ikke overskride de grænser,der er fastsat i direktiv 88/609/EØF eller en eventuelt fremtidigrevision af dette direktiv; ved anvendelsen af nærværendedirektiv bør medlemsstaterne sørge for, at erstatning med andre
brændstoffer end dem, der er nævnt i artikel2, ikke medfører
forøgede emissioner af forsurende forureningsemner;
(18) der er i direktiv 93/12/EØF allerede fastsat en grænseværdi på
0,2 % for svovlindholdet i gasolier; denne grænseværdi bør
ændres til0,1 % inden den l . januar 2008;
(19) i overensstemmelse med tiltrædelsesakten af 1994 er Østrig ogFinland i en periode på fire år fra tiltrædelsesdatoen undtaget
fra bestemmelserne i direktiv 93/12/EØF vedrørende svovlind-
holdet i gasolie;
(20) grænseværdierne på 0,2 % (fra år 2000) og på 0,1 % (fra år2008) for svovlindholdet i gasolier til brug i søgående skibe
kan indebære tekniske og økonomiske problemer for Grækenland
inden for hele det græske område, for Spanien med hensyn tilDe Kanariske Øer, for Frankrig med hensyn tilde franske over-søiske departementer og for Portugalmed hensyn tilarkipelagene Madeira og Azorerne; en undtagelse for Græken-
land, De Kanariske Øer, de franske oversøiske departementer
og arkipelagene Madeira og Azorerne kan ikke ventes at fånegative virkninger for markedet for gasolie til skibsfart, ogeksport af gasolie til skibsfart fra Grækenland, De KanariskeØer, de franske oversøiske departementer og arkipelageneMadeira og Azorerne til andre medlemsstater bør opfylde de
gældende krav i modtagermedlemsstaten; Grækenland, De Kara-
riske Øer, de franske oversøiske departementer og arkipelageneMadeira og Azorerne bør derfor undtages fra grænseværdiernefor svovlfor gasol ie tilskibsfart;
(21) svovlemissioner fra skibsfarten, som skyldes brug af bunkeroliermed et højt svovlindhold, bidrager til SO
2-forureningen og
problemerne med forsuring; Fællesskabet vil i forbindelse medde løbende og fremtidige forhandlinger om MARPOL-konventi-onen inden for rammerne af Den Internationale
Søfartsorganisation (IMO) arbejde på en mere effektiv beskyt-
telse af de områder, der er følsomme over for SO
x-udledninger,
samt på sænkning af den generelt anvendte grænseværdi forbunkerolie (på i øjeblikket 4,5 %); Fællesskabets initiativer forat få erklæret Nordsøen/Kanalen for et særligt kontrolområdemed hensyn till ave SO
x-emissioner bør videreføres;
(22) forskningen i virkningerne af forsuringen på økosystemerne ogpå den menneskelige organisme må intensiveres; Fællesskabetstøtter denne forskning inden for rammerne af femte forsknings-
rammeprogram (
2);
(23) hvis forsyningerne af råolie, olieprodukter eller andre kulbrinter
afbrydes, kan Kommissionen tillade, at der anvendes en højeregrænseværdi inden for en medlemsstats område;
(24) medlemsstaterne bør indføre passende ordninger til overvågningaf overholdelsen af dette direktivs bestemmelser; de bør tilsendeKommissionen rapporter om svovlindholdet i flydende brænd-stoffer;1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/66/
EF (EFT L 337 af 24.12.1994, s. 83).
(2) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 1.
▼B
(25) af hensyn tilkl arheden bør direktiv 93/12/EØF ændres —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Formålet med dette direktiv er at mindske emissionen af svovldi-
oxid fra forbrænding af visse typer flydende brændstof og dervedreducere de skadelige virkninger af denne emission for mennesker ogmiljø.
2. Reduktion af emissionen af svovldioxid fra forbrænding af visse
mineraloliebaserede flydende brændstoffer skal opnås ved fastsættelseaf grænser for svovlindholdet for sådanne brændstoffer som betingelsefor, at de kan anvendes på medlemsstaternes område.
Grænserne for svovlindholdet i visse mineraloliebaserede flydende
brændstoffer som fastsat i dette direktiv gælder imidlertid ikke for:
a) — mineraloliebaserede flydende brændstoffer, der anvendes af
søgående skibe, bortset fra brændstoffer, der omfattes af defini-tionen i artikel2, nr. 3
— gasolie til skibe, der anvendes af skibe, som krydser en grænse
mellem et tredjeland og en medlemsstat
b) brændstoffer, der er bestemt tilforarbejdning inden endel ig forbræn-
ding
c) brændstoffer, der skalforarbejdes i raffinaderiindustrien.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »fuelolie«:
— ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører
under KN-kode 2710 00 71 til2710 00 78
— ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som (bortset fra
gasolie som defineret i nr. 2 og 3) ud fra sine destillations-grænser henhører under de svære olier, der er bestemt tilanvendelse som brændstof, og hvoraf mindre end 65 volumen-
procent (inklusive tab) destillerer ved 250 ºC efter ASTM D86-
metoden. Kan destillationen ikke bestemmes efter ASTM D86-metoden, klassificeres olieproduktet også som fuelolie
2) »gasolie«:
— ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som henhører
under KN-kode 2710 00 67 eller 2710 00 68
— ethvert mineraloliebaseret flydende brændstof, som ud fra sine
destillationsgrænser henhører under de mellemdestillater, der erbestemt til anvendelse som brændstof, og hvoraf mindst 85 volu-menprocent (inklusive tab) destillerer ved 350 ºC efter ASTMD86-metoden.
Dieselolie som defineret i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og
Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af
benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/
EØF (
1) er ikke omfattet af denne definition. Brændstoffer tilmobil e
ikke-vejgående maskiner og landbrugstraktorer er heller ikkeomfattet af denne definition
3) »Marinegasolier«: brændstof til skibe, der svarer til definitionen i
nr. 2, eller som har en viskositet eller vægtfylde, der ligger indenfor grænserne for viskositeten eller densiteten for skibsdestillater itabel1 i ISO 8217 (1996)1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 5
(1) EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58.
▼B
4) »ASTM-metode«: de prøvemetoder, der er fastlagt af American
Society for Testing and Materials i 1976-udgaven af standarddefini-tioner og specifikationer for mineralolieprodukter og smøremidler
5) »fyringsanlæg«: ethvert teknisk apparatur, hvori brændstoffer
forbrændes med henblik på anvendelse af den producerede varme
6) »kritisk belastning (tålegrænse)«: en kvantitativ beregning af det
niveau for udsættelse for et eller flere forurenende stoffer, under
hvilket der, ifølge den nuværende viden, ikke er tale om nævnevær-dige skadelige virkninger på bestemte følsomme miljøfaktorer.
Artikel 3
Maksimalt svovlindhold i fuelolie
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at fuelolie ikke anvendes på deres område fra den l. januar2003, hvis svovlindholdet overstiger 1,00 % i masse.
2. En medlemsstat kan tillade, at fuelolier med et svovlindhold på
mellem 1,00 og 3,00 % i masse anvendes i dele af eller hele densområde, forudsat at Fællesskabets luftkvalitetsnormer for svovldioxidsom fastsat i direktiv 80/779/EØF (
1) eller andre fællesskabsbestem-
melser, der ophæver eller erstatter disse normer, overholdes, og
forudsat at emissionerne ikke bidrager tiloverskridel se af de kritiskebelastninger i nogen medlemsstat. Denne tilladelse gælder kun, sålænge emissionerne fra en medlemsstat ikke bidrager til overskridelseaf de kritiske belastninger i nogen medlemsstat.
3. i) Med forbehold af en tilstrækkelig overvågning af emissionerne
fra de kompetente myndigheders side finder stk. 1 og 2 ikkeanvendelse på fuelolier, der anvendes:
a) i fyringsanlæg, som er omfattet af direktiv 88/609/EØF, og
som betragtes som nye anlæg efter definitionen i artikel 2,
stk. 9, i nævnte direktiv, og som overholder de SO
2-emissi-
onsgrænser for sådanne anlæg, der er fastsat i artikel 4 og ibilag IV til nævnte direktiv
b) i andre fyringsanlæg, som ikke er omfattet af litra a), når SO
2-
emissionerne fra de pågældende anlæg er 1 700 mg SO2/Nm3
eller derunder med et iltindhold i røggassen på 3 % vol. på
tør basis
c) tilforbrænding i raffinaderier, hvis de gennemsnitl ige måned-
lige SO2-emissioner for alle raffinaderiets anlæg, undtagen
fyringsanlæg, der er omfattet af litra a), uanset typen afbrændstof eller brændstofkombinationer, i gennemsnit liggerinden for en grænse, der skalfastsættes af medl emsstaterne,og som ikke må være over 1 700 mg/Nm
3.
ii) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at fyringsanlæg, som anvender fuelolie med en svovlkon-
centration over den i stk. 1 fastsatte, ikke kan drives,medmindre en kompetent myndighed udsteder en tilladelse hertil,hvori emissionsgrænserne er fastsat.
4. Bestemmelserne i stk. 3 gennemgås og revideres om nødvendigt i
lyset af en eventuel fremtidig revision af direktiv 88/609/EØF.
5. Hvis en medlemsstat agter at benytte mulighederne i stk. 2, giver
den Kommissionen og offentligheden meddelelse herom mindst 12
måneder forinden. Kommissionen skal have forelagt tilstrækkelige
oplysninger til, at den kan vurdere, om kriterierne i stk. 2 er opfyldt.Kommissionen underretter de andre medlemsstater.
Inden seks måneder efter datoen for modtagelsen af underretningen fra
en medlemsstat gennemgår Kommissionen de påtænkte foranstaltninger
og træffer efter proceduren i artikel 9 en beslutning, som den meddelermedlemsstaterne. Beslutningen revideres hvert ottende år på grundlag1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EFT L 229 af 30.8.1980, s. 30. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/
692/EØF (EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48).
▼B
af oplysninger, som de pågældende medlemsstater tilsender Kommis-
sionen efter proceduren i artikel9.
Artikel 4
Maksimalt svovlindhold i gasolie
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at gasolie, herunder marinegasolier, ikke anvendes på deres
område fra:
— 1. juli 2000, hvis deres svovlindhold overstiger 0,20 % efter vægt
— 1. januar 2008, hvis deres svovlindhold overstiger 0,10 % efter
vægt.
2. Uanset stk. 1 kan Spanien for De Kanariske Øer, Frankrig for de
franske oversøiske departementer, Grækenland for hele eller dele afGrækenlands område samt Portugal for arkipelagerne Madeira ogAzorerne tillade anvendelse af gasolie til skibe med et svovlindhold,der overstiger de grænser, der er fastsat i stk. 1.
3. En medlemsstat kan tillade, at gasolier med et svovlindhold på
mellem 0,10 og 0,20 % efter vægt anvendes på dele af eller hele densområde, forudsat at Fællesskabets luftkvalitetsnormer for svovldioxid
som fastsat i direktiv 80/779/EØF eller andre fællesskabsbestemmelser,
der ophæver og erstatter disse normer og andre relevante fællesskabs-bestemmelser, overholdes, og forudsat at emissionerne ikke bidragertil overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlemsstat. Dennetilladelse gælder kun, så længe emissionerne fra en medlemsstat ikkebidrager til overskridelse af de kritiske belastninger i nogen medlems-
stat, og senest indtilden 1. januar 2013.
4. Hvis en medlemsstat agter at benytte mulighederne i stk. 3, giver
den Kommissionen og offentligheden meddelelse herom mindst 12
måneder forinden. Kommissionen skal have forelagt tilstrækkeligeoplysninger til, at den kan vurdere, om kriterierne i stk. 3 er opfyldt.Kommissionen underretter de andre medlemsstater.
Inden seks måneder efter datoen for modtagelsen af underretningen fra
en medlemsstat gennemgår Kommissionen de påtænkte foranstaltningerog træffer efter proceduren i artikel 9 en beslutning, som den meddelermedlemsstaterne.
Artikel 5
Ændringer i brændstofforsyningerne
Hvis en medlemsstat som følge af en pludselig ændring i forsyningerne
med råolie, olieprodukter eller andre carbonhydrider har vanskelighedermed at overholde grænserne for maksimalt svovlindhold i artikel 3 og4, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen kan tillade, atder anvendes en højere grænse på den pågældende medlemsstatsområde i en periode på højst seks måneder; den underretter Rådet og
medlemsstaterne om sin afgørelse. Enhver medlemsstat kan inden en
måned indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet. Rådet, dertræffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan inden for to månedertræffe anden afgørelse.
Artikel 6
Kontrol og analyse
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til ved
stikprøver at kontrollere, at svovlindholdet i de anvendte brændstoffer
er i overensstemmelse med artikel 3 og 4. Kontrollen påbegyndessenest seks måneder efter den dato, hvor den pågældende grænseværdifor maksimalt svovlindhold i det pågældende brændstof træder i kraft.Kontrollen foretages med en sådan hyppighed og på en sådan måde, atde udtagne prøver er repræsentative for det undersøgte brændstof.1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
2. Som referencemetode til bestemmelse af svovlindholdet benyttes:
a) ISO-metode 8754 (1992) og PrEN ISO 14596 for fuelolie og mari-
negasolier
b) EN-metode 24260 (1987), ISO 8754 (1992) og PrEN ISO 14596 for
gasolie.
Voldgiftsmetoden bliver PrEN ISO 14596. Den statistiske fortolkning
af kontrollen med svovlindholdet i de gasolier, der anvendes, foretages
i overensstemmelse med ISO-standard 4259 (1992).
Artikel 7
Rapportering og gennemgang
1. På grundlag af resultaterne af det kontrol- og analysearbejde, der
udføres i overensstemmelse med artikel 6, sender medlemsstaterne
senest den 30. juni hvert år Kommissionen en kortfattet rapport om
svovlindholdet i de flydende brændstoffer, der er omfattet af dettedirektiv, og som er anvendt på deres område i det foregående kalen-derår. Rapporten skal indeholde en liste over de undtagelser, der erindrømmet i henhold til artikel 3, stk. 3.
2. På grundlag af bl.a. de årlige rapporter, der fremsendes i henhold
tilstk. 1, og de iagttagne tendenser med hensyn till uftkval itet og forsu-ring forelægger Kommissionen senest den 31. december 2006 enrapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen kan vedlæggerapporten forslag til revision af dette direktiv, herunder navnlig grænse-
værdierne for de forskellige brændstofkategorier og undtagelserne i
medfør af artikel3, stk. 2 og 3, og artikel4, stk. 2 og 3.
3. Kommissionen overvejer, hvilke foranstaltninger der kan træffes
for at nedsætte det bidrag tilforsuring, der skyl des forbrænding af
andre brændstoffer tilskibe end dem, der er omhandl et i artikel2, stk.3, og fremsætter om fornødent forslag herom inden udgangen af år2000.
Artikel 8
Ændringer af direktiv 93/12/EØF
1. Direktiv 93/12/EØF ændres således:
a) Artikel1, stk. 1, l itra a), og stk. 2, ophæves.
b) Artikel2, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, ophæves.
c) Artikel3 og 4 ophæves
2. Stk. 1 anvendes fra l. juli 2000.
Artikel 9
Rådgivende udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises tildenne artikel , anvendes artikel3 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennes artikel8.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 8
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
Artikel 10
Gennemførelse
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. juli 2000.
De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale rets-
forskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv.
Artikel 11
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes i
tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i
henhold til dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rime-ligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Artikel 12
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 13
Adressater
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.1999L0032 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 9