1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B PROCESREGLEMENT FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL AF 19. JUNI
1991
(EFT L 176 af 4.7.1991, s. 7)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Ændringer i procesreglement af 19. juni 1991 for De Europæiske Fælles-
skabers DomstolL 44 61 28.2.1995
►M2Domstolens afgørelse om ændring af bilag II til procesreglementet L 103 3 19.4.1997
►M3Ændringer i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers
DomstolL 103 1 19.4.1997
►M4Ændringer af procesreglementet for EF-Domstolen af 16. maj 2000 L 122 43 24.5.2000
►M5Ændringer i procesreglementet for de Europæiske Fællesskabers Domstol
af 28. november 2000L 322 1 19.12.2000
►M6Ændring af Domstolens procesreglement af 3. april 2001 L 119 1 27.4.2001
►M7Ændringer i Domstolens procesreglement af 17. september 2002 L 272 24 10.10.2002
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 351 af 23.12.1997, s. 72 (419/97)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
PROCESREGLEMENT FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKA-
BERS DOMSTOL AF 19. JUNI 1991
INDHOLDSFORTEGNELSE
Indledende bestemmelse (artikel 1)Første afsnit — Domstolens organisation
Kapitel 1 — Dommere og generaladvokater (artiklerne 2—6)Kapitel 2 — Domstolens præsident og oprettelse af afdelinger (artik-
lerne 7—11)
Kapitel 3 — Justitskontoret
Første afdeling — Justitssekretæren og assisterende justitssekretærer
(artiklerne 12—19)
Anden afdeling — Domstolens administration (artiklerne 20—23)
Kapitel 4 — Assisterende referenter (artikel 24)Kapitel 5 — Forretningsgangen ved Domstolen (artiklerne 25—28)Kapitel 6 — Regler om sprog (artiklerne 29—31)Kapitel 7 — Befuldmægtigedes, rådgiveres og advokaters rettigheder
og forpligtelser (artiklerne 32—36)
Andet afsnit — Rettergangsmåden
Kapitel 1 — Skriftlig forhandling (artiklerne 37—44a)
Kapitel 2 — Sagens oplysning
Første afdeling — Bevisoptagelse (artiklerne 45—46)
Anden afdeling — Indkaldelse og afhøring af vidner og sagkyndige (artik-
lerne 47—53)
Tredje afdeling — Afslutning af sagens oplysning (artikel 54)
Kapitel 3 — Mundtlig forhandling (artiklerne 55—62)Kapitel 4 — Domme (artiklerne 63—68)Kapitel 5 — Sagsomkostninger (artiklerne 69—75)
Kapitel 6 — Fri proces (artikel 76)
Kapitel 7 — Ophævelse af sager (artiklerne 77—78)Kapitel 8 — Forkyndelser (artikel 79)Kapitel 9 — Frister (artiklerne 80—82)Kapitel 10 — Udsættelse af sager (artikel 82a)
Tredje afsnit — Særlige rettergangsformer
Kapitel 1 — Udsættelse af gennemførelsen samt andre foreløbige
forholdsregler (artiklerne 83—90)
Kapitel 2 — Formalitetsindsigelser og processuelle stridsspørgsmål
(artiklerne 91—92)
Kapitel 3 — Intervention (artikel 93)
Kapitel 4 — Udeblivelsesdomme og genoptagelse (artikel 94)
Kapitel 5 — Henvisning af sager til afdelingerne (artikel 95)Kapitel 6 — Særlige retsmidler
Første afdeling — Tredjemandsindsigelse (artikel 97)
Anden afdeling — Ekstraordinær genoptagelse (artiklerne 98—100)
Kapitel 7 — Prøvelse af Voldgiftsudvalgets afgørelser (artikel 101)
Kapitel 8 — Fortolkning af domme (artikel 102)
Kapitel 9 — Præjudicielle forelæggelser og andre fortolkningsproce-
durer (artiklerne 103—104)
Kapitel 10 — De særlige rettergangsmåder ifølge Euratom-Traktatens
artikler 103—105 (artiklerne 105—106)1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 2
▼B
Kapitel 11 — Udtalelser (artiklerne 107—109)
Fjerde afsnit — Appel af afgørelser truffet af De Europæiske Fællesska-
bers Ret i Første Instans(artiklerne 110—123)
Femte afsnit — Procedurer i henhold til EØS-aftalen (artiklerne
123a—123b)
Afsluttende bestemmelser (artiklerne 124—127)Bilag I — Afgørelse vedrørende fri- og helligdage
Bilag II — Afgørelse om procesfristers forlængelse under hensyn til
afstanden1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 3
▼B
DOMSTOLEN HAR —
under henvisning til de beføjelser, der er tillagt Domstolen ved Trak-
taten om Oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab,
Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
og Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
under henvisning til artikel 55 i protokollen vedrørende statutten for
Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs Domstol,
under henvisning til artikel 188, stk. 3, i Traktaten om Oprettelse af
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,
under henvisning til artikel 160, stk. 3, i Traktaten om Oprettelse af
Det Europæiske Atomenergifællesskab,
ud fra den betragtning, at der bør foretages en sproglig revision af
procesreglementet i dets forskellige affattelser, således at de bliveroverensstemmende og ensartede,
efter at Rådets enstemmigt den 29. april 1991 har godkendt de således
ændrede affattelser,
og ud fra den betragtning, at der, efter at der er foretaget en række
ændringer i procesreglementet, for overskuelighedens og klarhedensskyld bør udstedes en sammenhængende, retsgyldig tekst,
med Rådets enstemmige godkendelse af 7. juni 1991 —
ERSTATTET SIT PROCESREGLEMENT MED FØLGENDE REGLEMENT:
INDLEDENDE BESTEMMELSE
Artikel 1
I dette reglement benævnes
— traktaten om Den Europæiske Union »EU-traktaten«
— traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab »EF-trak-
taten«
— protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Fællesskabs
Domstol »EF-statutten«
— traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab
»EKSF-traktaten«
— protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Kul- og
Stålfællesskab »EKSF-statutten«
— traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab
»Euratom-traktaten«
— protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Atomenergi-
fællesskab »Euratom-statutten«
— aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde »EØS-
aftalen«.
Ved »institutioner« forstås i dette reglement fællesskabsinstitutionerne
og organer, som er oprettet ved traktaterne eller ved en retsakt tilgennemførelse heraf, og som kan være parter for Domstolen.
Ved »EFTA-Tilsynsmyndigheden« forstås i dette reglement den i EØS-
aftalen omhandlede tilsynsmyndighed.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 4
▼M1
▼M4
▼M1
▼B
FØRSTE AFSNIT
DOMSTOLENS ORGANISATION
Kapitel 1
DOMMERE OG GENERALADVOKATER
Artikel 2
En dommers embedsperiode løber fra den dato, der er fastsat i udnæv-
nelsesdokumentet. Er der ikke heri fastsat nogen dato, løber perioden
fra udnævnelsesdokumentets dato.
Artikel 3
1. Før dommerne påbegynder deres embedsvirksomhed, aflægger de
i det første offentlige retsmøde ved Domstolen, hvori de deltager efter
deres udnævnelse, følgende ed:
»Jeg sværger, at jeg vil udføre mit hverv upartiskog samvittigheds-
fuldt, og at jeg vil bevare tavshed om Domstolens rådslagninger ogafstemninger.«
2. Umiddelbart efter at have aflagt ed underskriver dommerne en
erklæring, hvorved de højtideligt forsikrer, at de under deres embeds-virksomhed og efter dennes ophør vil overholde de forpligtelser, derfølger med deres hverv, i særdeleshed pligten til, efter at deres embeds-virksomhed er ophørt, at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med
hensyn til overtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.
Artikel 4
Når Domstolen skal afgøre, om en dommer ikke længere opfylder de
nødvendige betingelser eller overholder de forpligtelser, der følger
med embedet, opfordrer præsidenten den pågældende til at fremsætte
sine synspunkter i et lukket retsmøde uden justitssekretærens tilstede-værelse.
Artikel 5
Bestemmelserne i artiklerne 2, 3 og 4 finder anvendelse på generalad-
vokaterne.
Artikel 6
Dommerne og generaladvokaterne har uden forskel rang efter deres
anciennitet i embedet.
De, der har samme anciennitet i embedet, har rang efter deres alder.Fratrædende dommere og generaladvokater, som genudnævnes, bevarer
deres hidtidige rang.
Kapitel 2
DOMSTOLENS PRÆSIDENT OG OPRETTELSE AF AFDELINGER
Artikel 7
1. Dommerne vælger Domstolens præsident af deres midte for et
tidsrum af tre år umiddelbart efter den delvise nybesættelse af dommer-embederne, der er nævnt i ►
M1EF-traktatens ►M4artikel 223 ◄,
EKSF-traktatens artikel 32b og Euratom-traktatens artikel 139 ◄.
2. Fratræder præsidenten inden embedsperiodens normale udløb,
drages der omsorg for, at en anden træder i hans sted for den resterendedel af perioden.
3. Valg efter denne artikel sker ved hemmelig afstemning. Den
dommer, der opnår absolut flertal, er valgt. Opnår ingen af dommerneabsolut flertal, foretages der en ny afstemning, og den dommer, derherved opnår det største antal stemmer, er valgt. I tilfælde af stemme-lighed er den ældste valgt.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 5
▼B
Artikel 8
Præsidenten leder Domstolens judicielle virksomhed og dens admini-
stration. Han fører forsædet såvel i retsmøderne som underrådslagninger og afstemninger.
Artikel 9
1. I henhold til ►
M1EF-traktatens ►M4artikel 221 ◄, stk. 2,
EKSF-traktatens artikel 32, stk. 2, og Euratom-traktatens artikel 137,stk. 2,◄opretter Domstolen afdelinger af sin midte, og den træffer
bestemmelse om dommernes fordeling mellem afdelingerne.
Afdelingernes sammensætning offentliggøres i De Europæiske Fælles-
skabers Tidende .
2. Så snart stævning er indleveret, henviser præsidenten sagen til en
afdeling med henblikpå eventuel bevisoptagelse og udpeger den refe-rerende dommer blandt afdelingens dommere.
3. Domstolen fastsætter retningslinjerne for sagernes fordeling
mellem afdelingerne.
4. Bestemmelserne i dette reglement finder anvendelse på retter-
gangsmåden ved afdelingerne.
I sager, der henvises til afdelingerne, udøves præsidentens beføjelser af
afdelingsformanden.
Artikel 10
1. Domstolen udpeger afdelingsformændene samt en førstegeneral-
advokat for et år ad gangen.
Bestemmelserne i artikel 7, stk. 2 og 3, finder anvendelse.
Det offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende , hvem der
udpeges i medfør af dette stykke.
2. Så snart præsidenten har udpeget den refererende dommer,
bestemmer førstegeneraladvokaten, hvilken generaladvokat sagen skalhenvises til. Han træffer de nødvendige foranstaltninger, såfremt engeneraladvokat har forfald.
Artikel 11
Har præsidenten forfald, eller er embedet ubesat, varetages præsiden-
tens opgaver af en af afdelingsformændene i henhold til den
rangfølge, der er fastsat i artikel 6.
Har præsidenten og afdelingsformændene forfald, eller er deres
embeder ubesatte, varetages præsidentens opgaver af en af de øvrigedommere i henhold til den rangfølge, der er fastsat i artikel 6.
Kapitel 3
JUSTITSKONTORET
Første afdeling — Justitssekretæren og assisterende justitssekretærer
Artikel 12
1. Domstolen udnævner justitssekretæren.
Præsidenten underretter Domstolens medlemmer om de indgåede
ansøgninger to uger før den dato, der er fastsat for udnævnelsen.
2. Ansøgningerne skal indeholde udførlige oplysninger om ansøge-
rens alder, nationalitet, akademiske grader, sprogkundskaber,
nuværende og tidligere beskæftigelse samt eventuelle erfaringer frajudicielt og internationalt arbejde.
3. Udnævnelsen finder sted på den i artikel 7, stk. 3, fastsatte måde.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 6
▼B
4. Justitssekretæren udnævnes for et tidsrum af seks år. Han kan
genudnævnes.
5. Bestemmelserne i artikel 3 finder anvendelse på justitssekretæren.
6. Justitssekretæren kan kun afskediges, hvis han ikke længere
opfylder de nødvendige betingelser eller overholder de forpligtelser,
der følger med embedet. Domstolen træffer beslutning herom efter at
have givet justitssekretæren lejlighed til at fremsætte sine synspunkter.
7. Fratræder justitssekretæren inden embedsperiodens udløb,
udnævner Domstolen en ny justitssekretær for et tidsrum af seks år.
Artikel 13
Domstolen kan efter den fremgangsmåde, som gælder for justitssekre-
tæren, udnævne en eller flere assisterende justitssekretærer til at bistå
justitssekretæren og til at træde i hans sted inden for de grænser, derer fastsat i den i artikel 15 omhandlede instruks for justitssekretæren.
Artikel 14
Præsidenten udpeger de tjenestemænd eller andre ansatte, der skal vare-
tage justitssekretærens opgaver, når denne og de assisterendejustitssekretærer har forfald, eller deres embeder er ubesatte.
Artikel 15
Efter forslag fra præsidenten udarbejder Domstolen en instruks for
justitssekretæren.
Artikel 16
1. Justitskontoret fører på justitssekretærens ansvar et register, som
paraferes af præsidenten, og hvori alle processkrifter med dertilhørende bilag løbende indføres i den rækkefølge, hvori de indleveres.
2. Justitssekretæren forsyner originaldokumenterne, og, såfremt
parterne anmoder om det, tillige de genparter, de forelægger, medpåtegning om indførslen i registret.
3. Indførslen i registret og de i stk. 2 nævnte påtegninger har rets-
virkning som autentisk bevis.
4. Nærmere bestemmelser om registrets førelse fastsættes i den i
artikel 15 omhandlede instruks for justitssekretæren.
5. Enhver, der har interesse heri, kan gennemse registret på Justit-
skontoret og få genparter eller udskrifter heraf mod betaling efter detakster, som Domstolen fastsætter efter justitssekretærens indstilling.
Enhver part i en sag kan desuden mod betaling efter Justitskontorets
takster få genparter af processkrifterne samt udskrifter af domme ogkendelser.
6. Der offentliggøres en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers
Tidendemed angivelse af datoen for stævningens indførsel i registret,
parternes navne og adresser, søgsmålets genstand, de nedlagte påstandesamt søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter.
7. Er Rådet eller Kommissionen ikke part i sagen, sender Domstolen
institutionen en genpart af stævningen og svarskriftet, men ikke bi-lagene til disse dokumenter, således at institutionen kan konstatere,om det i henhold til ►
M1EF-traktatens ►M4artikel 241 ◄,
EKSF-traktatens artikel 36, stk. 3, eller Euratom-traktatens artikel
156◄gøres gældende, at en af institutionens retsakter ikke kan finde
anvendelse. ►M6På samme måde sendes en genpart af stævningen
og svarskriftet til Europa-Parlamentet, således at institutionen kankonstatere, om det i henhold til EF-traktatens artikel 241 gøresgældende, at en retsakt, der er vedtaget af Europa-Parlamentet ogRådet i fællesskab, ikke kan finde anvendelse. ◄1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 7
▼B
Artikel 17
1. På præsidentens vegne sørger justitssekretæren for modtagelse,
videresendelse og opbevaring af alle dokumenter samt for foretagelseaf de i dette reglement omhandlede forkyndelser.
2. Justitssekretæren bistår Domstolen, afdelingerne, præsidenten og
dommerne i alle deres embedshandlinger.
Artikel 18
Justitssekretæren opbevarer seglet. Han har ansvaret for arkivet og
sørger for Domstolens publikationer.
Artikel 19
Justitssekretæren overværer Domstolens og afdelingernes møder, jf.
dog artiklerne 4 og 27.
Anden afdeling — Domstolens administration
Artikel 20
1. Domstolens tjenestemænd og øvrige ansatte ansættes på de vilkår,
der er fastsat i vedtægten for personalet.
2. Før tjenestemændene påbegynder deres virksomhed, aflægger de
over for præsidenten i justitssekretærens nærværelse følgende ed:
»Jeg sværger, at jeg loyalt og samvittighedsfuldt vil udføre de
opgaver, som er betroet mig af De Europæiske FællesskabersDomstol, og at jeg vil overholde min tavshedspligt.«
Artikel 21
Efter forslag fra justitssekretæren fastlægger eller ændrer Domstolen
sin administrative opbygning.
Artikel 22
Domstolen opretter en sprogtjeneste bestående af særligt kvalificerede
medarbejdere, som godtgør at have en fyldestgørende juridiskuddan-
nelse og et grundigt kendskab til flere af Domstolens officielle sprog.
Artikel 23
Domstolens administration, finansforvaltning og bogholderi varetages
på præsidentens vegne af justitssekretæren, der bistås af en admini-
strator.
Kapitel 4
ASSISTERENDE REFERENTER
Artikel 24
1. Såfremt det skønnes nødvendigt af hensyn til sagernes undersø-
gelse og oplysning, fremsætter Domstolen i henhold til ►M1EF-
statuttens artikel 12, EKSF-statuttens artikel 16 og Euratom-statuttensartikel 12 ◄forslag om udnævnelse af assisterende referenter.
2. De assisterende referenter har navnlig til opgave:
— at bistå præsidenten i spørgsmål om anvendelse af foreløbige
forholdsregler,
— at bistå de refererende dommere ved løsningen af deres opgaver.
3. Under udførelsen af deres hverv er de assisterende referenter
undergivet præsidenten, en af afdelingsformændene eller den refere-rende dommer.
4. Før de assisterende referenter påbegynder deres virksomhed,
aflægger de over for Domstolen den i artikel 3 omhandlede ed.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 8
▼B
Kapitel 5
FORRETNINGSGANGEN VED DOMSTOLEN
Artikel 25
1. Præsidenten fastsætter tidspunkterne for Domstolens møder.
2. Afdelingsformændene fastsætter tidspunkterne for afdelingernes
møder.
3. Domstolen og afdelingerne kan afholde et eller flere nærmere
angivne møder et andet sted end der, hvor Domstolen har sæde.
Artikel 26
1. Er der på grund af forfald et lige antal dommere til stede, deltager
den dommer, der i henhold til artikel 6 har den laveste anciennitet, ikke
i rådslagningen og afstemningen, medmindre han er refererende
dommer. Er dette tilfældet, deltager den dommer, der er placeret umid-delbart over ham i rangfølgen, ikke i rådslagningen og afstemningen.
2. Viser det sig, efter at Domstolen er indkaldt, at det antal
dommere, der i henhold til EF-statuttens artikel 15, EKSF-statuttens
artikel 18 og Euratom-statuttens artikel 15 skal deltage, for at
Domstolen er beslutningsdygtig, ikke er til rådighed, udsætter præsi-denten retsmødet, indtil Domstolen er beslutningsdygtig.
3. Er det antal dommere, der i henhold til EF-statuttens artikel 15,
EKSF-statuttens artikel 18 og Euratom-statuttens artikel 15 skal
deltage, for at afdelingen er beslutningsdygtig, ikke til rådighed, under-retter afdelingsformanden præsidenten herom, og denne udpeger enanden dommer, for at afdelingen kan blive beslutningsdygtig.
Artikel 27
1. Domstolens og afdelingernes rådslagninger og afstemninger er
ikke offentlige.
2. I rådslagningen og afstemningen deltager kun de dommere, der
har været til stede under den mundtlige forhandling, samt i givet fald
den assisterende referent, som har fået overdraget undersøgelsen afsagen.
3. Enhver dommer, der deltager i rådslagningen og afstemningen,
udtaler sin mening og begrunder den.
4. En dommer kan forlange, at ethvert spørgsmål, før det sættes
under afstemning, affattes på et af ham valgt sprog og skriftligt tilstilles
Domstolen eller afdelingen.
5. Det resultat, der efter den afsluttende drøftelse vedtages af et
flertal af dommere, er udtrykfor Domstolens afgørelse. Stemmerne
afgives i omvendt rækkefølge af den i artikel 6 fastsatte rangfølge.
6. I tilfælde af uenighed om spørgsmålenes genstand, affattelse og
rækkefølge eller om fortolkningen af afstemningen træffer Domstoleneller afdelingen afgørelse.
7. I Domstolens møder vedrørende administrative spørgsmål
deltager generaladvokaterne med stemmeret. Justitssekretæren er tilstede, medmindre Domstolen bestemmer andet.
8. Når Domstolen holder møde, uden at justitssekretæren er til stede,
pålægger den, hvis det skønnes nødvendigt, den dommer, der i henholdtil artikel 6 har den laveste anciennitet, at optage et protokollat, somunderskrives af præsidenten og den pågældende dommer.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 9
▼M3
▼B
▼B
Artikel 28
1. Medmindre Domstolen bestemmer andet, fastsættes retsferierne
således:
— fra 18. december til 10. januar,
— fra søndagen før påske til den anden søndag efter påske,— fra 15. juli til 15. september.
I retsferierne varetages præsidentens opgaver på det sted, hvor
Domstolen har sæde, enten af præsidenten, der holder sig i forbindelsemed justitssekretæren, eller af en afdelingsformand eller en anden
dommer, som præsidenten pålægger at træde i sit sted.
2. I retsferierne kan præsidenten i påtrængende tilfælde indkalde
dommerne og generaladvokaterne.
3. Domstolen iagttager de lovbestemte fri- og helligdage på det sted,
hvor Domstolen har sæde.
4. Når der foreligger rimelig grund hertil, kan Domstolen bevilge
dommerne og generaladvokaterne tjenestefrihed.
Kapitel 6
REGLER OM SPROG
Artikel 29
1. Processprogene er dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, itali-
ensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk.
2. Sagsøgeren vælger processproget, hvor ikke andet nedenfor er
bestemt:
a) Er sagsøgte en medlemsstat eller en fysiskeller juridiskperson, der
er hjemmehørende i en medlemsstat, er processproget denne statsofficielle sprog. Er der flere officielle sprog, er processproget det,
sagsøgeren vælger.
b) Efter fælles anmodning fra parterne kan det tillades, at et andet af
de i stk. 1 nævnte sprog helt eller delvist anvendes som processprog.
c) Efter anmodning fra en af parterne og efter at den anden part og
generaladvokaten er blevet hørt, kan det uanset bestemmelserne ilitra a) og b) tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog helteller delvist anvendes som processprog; en sådan anmodning kanikke fremsættes af en af De Europæiske Fællesskabers institutioner.
I de i artikel 103 nævnte tilfælde er processproget sproget ved den nati-
onale ret, der indbringer sagen for Domstolen. Efter behørigt begrundet
anmodning fra en af parterne i hovedsagen og efter at den anden part ihovedsagen og generaladvokaten er blevet hørt, kan det tillades, at etandet af de i stk. 1 nævnte sprog anvendes under den mundtligeprocedure.
Præsidenten kan træffe afgørelse om ovennævnte anmodninger. Han
kan henvise anmodningen til Domstolen, og såfremt han agter at
imødekomme en anmodning uden tilslutning fra samtlige parter, skalhan henvise denne til Domstolen.
3. Processproget anvendes særlig i parternes skriftlige og mundtlige
indlæg, herunder de vedlagte dokumenter, samt i Domstolens protokol-
later og afgørelser.
Ethvert dokument, der er affattet på et andet sprog end processproget,
skal være vedlagt en oversættelse til processproget.
Hvor der er tale om omfangsrige dokumenter, kan der fremlægges
oversættelser i uddrag. Domstolen eller afdelingen kan dog til enhver1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 10
▼M3
▼C1
▼M3
▼B
▼B
tid af egen drift eller efter anmodning fra en part forlange en mere
omfattende eller en fuldstændig oversættelse.
Uanset disse bestemmelser kan medlemsstaterne anvende deres eget
officielle sprog, når de indtræder i en for Domstolen verserende sageller deltager i en af de i artikel 103 nævnte præjudicielle sager. Dennebestemmelse finder anvendelse på såvel skriftlige som mundtligeindlæg. Justitssekretæren foranlediger indlæggene oversat til proces-
sproget.
Domstolen eller afdelingen kan tillade, at de stater, som er parter i
EØS-aftalen, bortset fra medlemsstaterne, samt EFTA-Tilsynsmyndig-heden anvender et andet af de i stk. 1 nævnte sprog endprocessproget, når de indtræder i en sag, der verserer for Domstolen,eller når de deltager i en af de i EF-statuttens artikel 20 omhandlede
præjudicielle sager. Denne bestemmelse finder anvendelse på såvel
skriftlige som mundtlige indlæg. Justitssekretæren foranlediger indlæg-gene oversat til processproget.
Tredjelande, som deltager i en præjudiciel sag i henhold til EF-statut-
tens artikel 20, sidste stykke, kan få tilladelse til at anvende et andet afde i stk. 1 nævnte sprog end processproget. Denne bestemmelse finder
anvendelse på såvel skriftlige som mundtlige indlæg. Justitssekretæren
foranlediger indlæggene oversat til processproget.
4. Når vidner eller sagkyndige erklærer, at de ikke kan udtrykke sig
tilstrækkelig klart på et af de i stk. 1 nævnte sprog, kan Domstoleneller afdelingen tillade, at de afgiver forklaring på et andet sprog.Justitssekretæren foranlediger forklaringen oversat til processproget.
5. Præsidenten og afdelingsformændene kan ved ledelsen af
forhandlingerne benytte sig af et andet af de i stk. 1 nævnte sprog endprocessproget; det samme gælder den refererende dommer, når hanudfærdiger den foreløbige rapport og retsmøderapporten, dommerneog generaladvokaterne, når de stiller spørgsmål, og generaladvokaterne,
når de fremsætter forslag til afgørelse. Justitssekretæren foranlediger
oversættelsen til processproget.
Artikel 30
1. Efter anmodning fra en af dommerne, generaladvokaten eller en
part foranlediger justitssekretæren, at det, som er sagt eller skrevet
under sagens behandling for Domstolen eller afdelingen, oversættes tilde ønskede sprog blandt dem, der er nævnt i artikel 29, stk. 1.
2. Domstolens publikationer udfærdiges på de sprog, der er
omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning nr. 1.
Artikel 31
Tekster affattet på processproget eller på et andet sprog i henhold til en
tilladelse efter artikel 29 er retsgyldige.
Kapitel 7
BEFULDMÆGTIGEDES, RÅDGIVERES OG ADVOKATERS RETTIG-
HEDER OG FORPLIGTELSER
Artikel 32
1.►M1Befuldmægtigede, rådgivere og advokater, der møder for
Domstolen eller for en retsinstans, over for hvilken Domstolen harfremsat en retsanmodning, kan ikke retsforfølges på grund af deresmundtlige og skriftlige ytringer vedrørende sagen eller sagensparter.◄1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 11
▼M1
▼M7
▼B
▼B
2. Befuldmægtigede, rådgivere og advokater nyder desuden følgende
privilegier og lettelser:
a) ingen papirer eller dokumenter, der vedrører sagens behandling, kan
gøres til genstand for ransagning eller beslaglæggelse; i tilfælde aftvist kan toldvæsenet eller politiet forsegle de pågældende papirerog dokumenter, som uopholdeligt skal tilstilles Domstolen tilgennemsyn i justitssekretærens og den pågældendes nærværelse,
b) befuldmægtigede, rådgivere og advokater har krav på at få tildelt de
udenlandske betalingsmidler, der er nødvendige for udøvelsen af
deres hverv,
c) befuldmægtigede, rådgivere og advokater kan frit rejse i det
omfang, det er nødvendigt for udøvelsen af deres hverv.
Artikel 33
De privilegier, immuniteter og lettelser, der er nævnt i artikel 32,
tilkommer kun befuldmægtigede, rådgivere og advokater, som forindendokumenterer deres stilling på følgende måde:
a) befuldmægtigede ved et officielt dokument udstedt af fuldmagtsgi-
veren, som straks tilstiller justitssekretæren en genpart afdokumentet
b) rådgivere og advokater ved et legitimationsdokument underskrevet
af justitssekretæren. Et sådant dokument er kun gyldigt i etbegrænset tidsrum, der kan forlænges eller forkortes under hensyn
til retsforhandlingens varighed.
Artikel 34
De i artikel 32 nævnte privilegier, immuniteter og lettelser indrømmes
udelukkende af hensyn til sagens gennemførelse.
Domstolen kan ophæve immuniteten, når den skønner, at dette ikke
strider mod hensynet til sagens gennemførelse.
Artikel 35
1. En rådgiver eller advokat, hvis optræden over for Domstolen, en
afdeling, en dommer, en generaladvokat eller justitssekretæren er ufor-enelig med Domstolens værdighed, eller som misbruger sine beføjelser,kan til enhver tid udelukkes fra retsforhandlingerne ved en kendelseafsagt af Domstolen eller afdelingen, efter at generaladvokaten er hørt,og den pågældende har haft lejlighed til at udtale sig.
Kendelsen kan fuldbyrdes straks.
2. Udelukkes en rådgiver eller en advokat fra retsforhandlingerne,
udsættes disse indtil udløbet af en af præsidenten fastsat frist, for at
den pågældende part kan udpege en anden rådgiver eller advokat.
3. Afgørelser truffet i medfør af denne artikel kan tilbagekaldes.
Artikel 36
Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på de lærere ved
højere læreanstalter, der har møderet for Domstolen i medfør af►
M1EF-statuttens artikel 17, EKSF-statuttens artikel 20 og
Euratom-statuttens artikel 17 ◄.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 12
▼M1
▼B
▼B
ANDET AFSNIT
RETTERGANGSMÅDEN
Kapitel 1
SKRIFTLIG FORHANDLING
Artikel 37
1. Det originale eksemplar af ethvert processkrift skal underskrives
af partens befuldmægtigede eller advokat.
Med processkriftet og de heri nævnte bilag skal indleveres fem
genparter til brug for Domstolen og en genpart til hver af parterne i
sagen. Genparternes rigtighed bekræftes af den part, der indleverer
dem.
2. Institutionerne skal derudover inden for de frister, der er fastsat af
Domstolen, fremlægge oversættelser af ethvert processkrift til de andresprog, der er nævnt i artikel 1 i Rådets forordning nr. 1. stk. 1, andet
afsnit, finder anvendelse.
3. Ethvert processkrift dateres. Datoen for indleveringen til Justit-
skontoret er eneafgørende for beregningen af procesfristerne.
4. Ethvert processkrift skal være vedlagt de påberåbte dokumenter
samt en fortegnelse over disse.
5. Er et dokument på grund af sit omfang kun vedlagt processkriftet
i uddrag, skal dokumentet i sin helhed eller en fuldstændig genpart
indleveres til Justitskontoret.
6. Ved afgørelsen af, om procesfristerne er overholdt, gælder den
dato, hvor en genpart af det underskrevne originaleksemplar af etprocesskrift, herunder den i stk. 4 omhandlede fortegnelse over depåberåbte dokumenter, når frem til Justitskontoret pr. telefax eller vedethvert andet teknisk kommunikationsmiddel, som Domstolen råder
over, såfremt det underskrevne originaleksemplar af processkriftet og
de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede bilag og genparter indleveres tilJustitskontoret senest ti dage senere, jf. i øvrigt stk. 1-5.
Artikel 38
1. Stævning, der udtages i henhold til ►
M1EF-statuttens artikel
19, EKSF-statuttens artikel 22 eller Euratom-statuttens artikel 19, ◄
skal indeholde:
a) sagsøgerens navn og adresse,
b) angivelse af sagsøgte,
c) søgsmålets genstand og en kort fremstilling af søgsmålsgrundene,
d) sagsøgerens påstande,
e) i påkommende tilfælde en angivelse af de beviser, der påberåbes.
2. Til brug under sagen skal der i stævningen angives en valgt
adresse på det sted, hvor Domstolen har sæde. I stævningen skalangives navnet på en person, der er bemyndiget til og har indvilliget iat modtage forkyndelser.
Ud over eller i stedet for en angivelse af en valgt adresse, jf. første
afsnit, kan det i stævningen angives, at advokaten eller den befuld-
mægtigede indvilliger i, at forkyndelser for ham sker pr. telefax eller
ved ethvert andet teknisk kommunikationsmiddel.
Opfylder stævningen ikke ►
M5de i første og andet afsnit omhand-
lede krav ◄, sker alle forkyndelser for den pågældende part under
sagen, så længe stævningen ikke er berigtiget, ved rekommanderetbrev til partens befuldmægtigede eller advokat. I modsætning til, hvadder gælder efter artikel 79 ►
M5, stk. 1◄, anses forskriftsmæssig1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 13
▼M5
▼B
▼M5
▼B
▼B
forkyndelse for at være sket ved indleveringen af det rekommanderede
brev til postvæsenet på det sted, hvor Domstolen har sæde.
3.►M1En advokat, som bistår eller repræsenterer en part, skal til
Justitskontoret indlevere dokumentation for, at han har beskikkelse i enmedlemsstat eller i en anden stat, som er part i EØS-aftalen. ◄
4. Med stævningen skal i givet fald indleveres de dokumenter, som
er angivet i ►
M1EF-statuttens artikel 19, stk. 2, EKSF-statuttens
artikel 22, stk. 2, og Euratom-statuttens artikel 19, stk. 2 ◄.
5. Er sagsøgeren en privatretlig juridiskperson, sk al stævningen
være vedlagt:
a) dennes vedtægter, en nyere udskrift af handelsregistret, en nyere
udskrift af selskabs- eller foreningsregistret eller andet bevis for, atsagsøgeren består som juridiskperson,
b) bevis for, at advokatens fuldmagt er behørigt udstedt af en person,
der er beføjet hertil.
6. Stævninger, der udtages i henhold til ►
M1EF-traktatens
►M4artikler 238 og 239 ◄, EKSF-traktatens artikler 42 og 89 og
Euratom-traktatens artikler 153 og 154, ◄skal være vedlagt et eksem-
plar af den voldgiftsbestemmelse, som indeholdes i en af Fællesskabeteller i en på dets vegne indgået offentligretlig eller privatretlig aftale,eller af et eksemplar af den voldgiftsaftale, der er indgået mellem depågældende medlemsstater.
7. Opfylder stævningen ikke kravene i stk. 3—6, giver justitssekre-
tæren sagsøgeren en rimelig frist til at berigtige stævningen eller til attilvejebringe de ovenfor nævnte dokumenter. Sker dette ikke inden forden fastsatte frist, træffer Domstolen efter at have hørt generaladvo-
katen afgørelse om, hvorvidt undladelsen af at overholde disse
formforskrifter skal medføre, at sagen afvises.
Artikel 39
Stævningen forkyndes for sagsøgte. I det i artikel 38, stk. 7, nævnte
tilfælde sker forkyndelsen, efter at mangelen er afhjulpet, eller efter at
Domstolen har fastslået, at sagen ikke skal afvises på grund af tilsides-
ættelse af de i den nævnte artikel fastsatte formforskrifter.
Artikel 40
1. Inden en måned efter stævningens forkyndelse skal sagsøgte
indgive sit svarskrift. Dette skal indeholde:
a) sagsøgtes navn og adresse,
b) de faktiske og retlige anbringender, der gøres gældende,
c) sagsøgtes påstande,
d) angivelse af de beviser, der påberåbes.
Bestemmelserne i artikel 38, stk. 2—5, finder anvendelse.
2. Præsidenten kan på sagsøgtes begrundede anmodning forlænge
den i stk. 1 nævnte frist.
Artikel 41
1. Stævningen og svarskriftet kan suppleres med en replik fra sags-
øgeren og en duplikfra sagsøgte.
2. Præsidenten fastsætter fristerne for indlevering af disse proces-
skrifter.
Artikel 42
1. Parterne kan i replikken og duplikken anføre yderligere beviser til
støtte for deres anbringender. Parterne skal begrunde, hvorfor beviserneførst påberåbes på dette tidspunkt.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 14
▼B
2. Nye anbringender må ikke fremsættes under sagens behandling,
medmindre de støttes på retlige eller faktiske omstændigheder, som erkommet frem under retsforhandlingerne.
Fremsætter en part under retsforhandlingerne nye anbringender, jf.
første afsnit, kan præsidenten, når de sædvanlige procesfrister erudløbet, på grundlag af en rapport fra den refererende dommer og efter
at generaladvokaten er hørt, give den anden part en frist til at svare
herpå.
Afgørelsen af, hvorvidt fremsættelsen af det nye anbringende kan
tillades, træffes først ved den endelige dom.
Artikel 43
Efter at have hørt parterne og, hvis sagen allerede er henvist til en
generaladvokat i medfør af artikel 10, stk. 2, generaladvokaten kan
præsidenten til enhver tid med henblikpå den sk riftlige eller mundtligeforhandling eller den endelige dom træffe bestemmelse om forening afflere sager, der angår samme genstand og har forbindelse medhinanden. Præsidenten kan ophæve denne forening.
►
M3Præsidenten kan henvise disse spørgsmål til Domstolen. ◄
Artikel 44
1. Præsidenten fastsætter den dato, på hvilken den refererende
dommer skal forelægge Domstolen en foreløbig rapport
a) efter indleveringen af duplik
b) når der ikke er indleveret replik eller duplik efter udløbet af den
frist, der er fastsat i henhold til artikel 41, stk. 2
c) når den pågældende part har givet afkald på sin ret til at afgive
replikeller duplik
d) ved anvendelse af den i artikel 62a omhandlede hasteprocedure, når
præsidenten fastsætter datoen for retsmødet.
2. Den foreløbige rapport skal indeholde forslag om, hvorvidt sagen
kræver bevisoptagelse eller andre forberedende foranstaltninger, samtom eventuel henvisning af sagen til en afdeling. Rapporten skal endvi-
dere indeholde den refererende dommers forslag til, om det mundtlige
stadium i retsforhandlingerne eventuelt skal udelades i henhold tilartikel 44a.
Efter at have hørt generaladvokaten træffer Domstolen afgørelse om,
hvorvidt den refererende dommers forslag skal følges.
3. Bestemmer Domstolen, at der skal ske bevisoptagelse, og drager
den ikke selv omsorg herfor, overlader den dette til afdelingen.
Bestemmer Domstolen, at der ikke skal ske bevisoptagelse, fastsætter
præsidenten datoen for åbningen af den mundtlige forhandling.
Artikel 44a
Retsforhandlingerne for Domstolen omfatter også et mundtligt stadium,
medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i dette reglement.Domstolen kan dog efter indleveringen af de i artikel 40, stk. 1, ogeventuelt artikel 41, stk. 1, omhandlede processkrifter træffe anden
afgørelse på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at
have hørt generaladvokaten, medmindre en af parterne fremsætter enanmodning, hvori det begrundes, hvorfor parten ønsker at få lejlighedtil at udtale sig. Anmodningen skal fremsættes inden for en frist af enmåned, efter at det er forkyndt for parten, at den skriftlige forhandlinger afsluttet. Denne frist kan forlænges af præsidenten.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 15
▼M5
▼M4
▼B
Kapitel 2
SAGENS OPLYSNING OG FORBEREDELSE
Første afdeling — Bevisoptagelse
Artikel 45
1. Efter at have hørt generaladvokaten angiver Domstolen ved
kendelse, hvilke bevismidler den finder hensigtsmæssige, og hvilkefaktiske omstændigheder der skal bevises. Inden Domstolen træfferbestemmelse om anvendelse af de i stk. 2, litra c), d) og e), nævnte
bevismidler, høres parterne.
Kendelsen forkyndes for parterne.2. Følgende bevismidler kan anvendes, jf. i øvrigt ►
M1EF-statut-
tens artikler 21 og 22, EKSF-statuttens artikler 24 og 25 og Euratom-statuttens artikler 22 og 23 ◄:
a) parternes personlige fremmøde,
b) indhentelse af oplysninger og fremlæggelse af dokumenter,
c) vidneførsel,
d) indhentelse af sagkyndige erklæringer,
e) besigtigelse.
3. Domstolen foranstalter selv den bevisoptagelse, den har truffet
bestemmelse om, eller overlader dette til den refererende dommer.
Generaladvokaten tager del i bevisoptagelsen.4. Adgangen til at føre modbevis og til at fremkomme med nye
beviser bevares.
Artikel 46
1. Den afdeling, der har fået til opgave at foranstalte bevisopta-
gelsen, udøver de beføjelser, der er tillagt Domstolen ved artiklerne45 og 47 — 53. De beføjelser, der er tillagt præsidenten, udøves af
afdelingsformanden.
2. Artiklerne 56 og 57 finder anvendelse på forhandlingerne for
afdelingen.
3. Parterne kan overvære bevisoptagelsen.
Anden afdeling — Indkaldelse og afhøring af vidner og sagkyndige
Artikel 47
1. Domstolen bestemmer af egen drift eller efter anmodning fra
parterne og efter at have hørt generaladvokaten, at bestemte faktiskeomstændigheder skal bevises ved vidneførsel. Domstolens kendelseskal angive de faktiske omstændigheder, der skal bevises.
Domstolen indkalder vidnerne af egen drift eller efter anmodning fra
parterne eller generaladvokaten.
En parts anmodning om afhøring af et vidne skal indeholde en angi-
velse af, hvilke faktiske omstændigheder vidnet skal afhøres om, oghvilke grunde der gør afhøringen berettiget.
2. Domstolen indkalder ved kendelse de vidner, den finder det
nødvendigt at afhøre. Kendelsen skal indeholde:
a) vidnernes fulde navn, stilling og adresse,
b) angivelse af de faktiske omstændigheder, vidnerne skal afhøres om,
c) i givet fald oplysning om de foranstaltninger, Domstolen har truffet
med henblikpå at godtgøre vidnernes udlæg, og om den straf,vidnerne kan idømmes ved udeblivelse.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 16
▼M4
▼B
▼B
Kendelsen forkyndes for parterne og vidnerne.
3. Domstolen kan bestemme, at vidner, som ønskes ført af parterne,
først indkaldes, når der i Domstolens kasse er deponeret et beløb tildækning af de anslåede omkostninger; Domstolen fastsætter beløbetsstørrelse.
Domstolens kasse yder de nødvendige forskud i forbindelse med afhø-
ring af vidner, som den har indkaldt af egen drift.
4. Efter at vidnernes identitet er fastslået, meddeler præsidenten
dem, at de skal bekræfte rigtigheden af deres forklaring på den måde,der er angivet i dette reglement.
Vidnerne afhøres af Domstolen, efter at parterne er indkaldt. Når
forklaringen er afgivet, kan præsidenten på parternes anmodning eller
af egen drift stille spørgsmål til vidnerne.
Det samme gælder dommerne og generaladvokaten.
Med præsidentens tilladelse kan parternes repræsentanter stille
spørgsmål til vidnerne.
5. Vidnet skal efter at have afgivet forklaring aflægge følgende ed:
»Jeg sværger, at jeg har sagt sandheden, hele sandheden og kun
sandheden.«
Domstolen kan efter at have hørt parterne fritage vidnet for at aflægge
ed.
6. Justitssekretæren fører en protokol, hvori vidnets forklaring
optages.
Protokollatet underskrives af præsidenten eller den refererende
dommer, som har foretaget afhøringen, samt af justitssekretæren.
Forinden skal der gives vidnet mulighed for at gennemlæse protokol-latet og underskrive det.
Protokollatet har retsvirkning som autentisk bevis.
Artikel 48
1. Vidner, der er lovligt indkaldt, har pligt til at give møde.2. Når et vidne, der er lovligt indkaldt, ikke giver møde for
Domstolen, kan denne pålægge vidnet en bøde på indtil 5 000 ECU,samt bestemme, at der skal foretages ny indkaldelse for vidnets egenregning.
Det samme gælder et vidne, som uden gyldig grund nægter at afgive
forklaring, aflægge ed eller afgive den hertil svarende højtideligeerklæring, som eventuelt træder i stedet for eden.
3. Vidnet kan fritages for den bøde, han er blevet pålagt, hvis han
for Domstolen godtgør at have haft en gyldig grund. Bøden kan
nedsættes, når vidnet anmoder herom og godtgør, at den ikke står i
rimeligt forhold til hans indkomst.
4. Tvangsfuldbyrdelse af den bøde, der er pålagt, eller de foranstalt-
ninger, der er truffet bestemmelse om i henhold til denne artikel, skerefter bestemmelserne i ►
M1EF-traktatens ►M4artikler 244 og
256◄, EKSF-traktatens artikler 44 og 92 og Euratom-traktatens
artikler 159 og 164 ◄.
Artikel 49
1. Domstolen kan bestemme, at der skal indhentes en sagkyndig
erklæring. Den kendelse, hvorved den sagkyndige udmeldes, skal nøjeangive hans opgave og fastsætte en frist for erklæringens afgivelse.
2. Der tilstilles den sagkyndige en genpart af kendelsen samt af alle
de dokumenter, der er nødvendige for udførelsen af hans opgave. Densagkyndige står under tilsyn af den refererende dommer, som kan væretil stede ved den sagkyndige undersøgelse, og som skal holdes under-rettet om undersøgelsens forløb.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 17
▼B
Domstolen kan træffe bestemmelse om, at parterne eller en af dem skal
indbetale et beløb til dækning af udgifterne i forbindelse med densagkyndige erklæring.
3. Efter den sagkyndiges anmodning kan Domstolen træffe bestem-
melse om afhøring af vidner; afhøringen sker efter reglerne i artikel 47.
4. Den sagkyndige kan kun udtale sig om spørgsmål, som udtrykke-
ligt er forelagt ham.
5. Efter at den sagkyndige har afgivet sin erklæring, kan Domstolen
bestemme, at han skal afgive forklaring; parterne skal indkaldes hertil.
Med præsidentens tilladelse kan parternes repræsentanter stille
spørgsmål til den sagkyndige.
6. Efter afgivelsen af erklæringen aflægger den sagkyndige følgende
ed for Domstolen:
»Jeg sværger, at jeg har udført mit hverv samvittighedsfuldt og
upartisk.«
Domstolen kan efter at have hørt parterne fritage den sagkyndige for at
aflægge ed.
Artikel 50
1. Domstolen træffer afgørelse, hvis en part gør indsigelse mod et
vidne eller en sagkyndig på grund af uegnethed, uværdighed eller af
andre grunde, eller hvis et vidne eller en sagkyndig nægter at afgiveforklaring, aflægge ed eller afgive den hertil svarende højtideligeerklæring.
2. Indsigelse mod et vidne eller en sagkyndig skal fremsættes inden
for en frist af to uger efter forkyndelsen af den kendelse, hvorvedvidnet indkaldes, eller den sagkyndige udmeldes, ved et dokument,
hvori grundene til indsigelsen og beviserne for dennes berettigelse
anføres.
Artikel 51
1. Vidner og sagkyndige har krav på godtgørelse af deres rejse- og
opholdsudgifter. Domstolens kasse kan yde dem forskud til afholdelseaf disse udgifter.
2. Vidner har krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, og
sagkyndige har krav på vederlag for deres arbejde. Disse erstatningerog vederlag udbetales af Domstolens kasse til vidnerne og de sagkyn-dige, når de har opfyldt deres pligter eller udført deres hverv.
Artikel 52
Domstolen kan på de betingelser, som fastsættes i det i artikel 125
nævnte reglement, på parternes begæring eller af egen drift fremsætte
retsanmodning om afhøring af vidner eller sagkyndige.
Artikel 53
1. Justitssekretæren optager et protokollat for hvert retsmøde. Proto-
kollatet underskrives af præsidenten og justitssekretæren. Det har
retsvirkning som autentisk bevis.
2. Parterne kan på Justitskontoret gøre sig bekendt med ethvert
protokollat og med den sagkyndiges erklæring og mod betaling fåudskrifter heraf.
Tredje afdeling — Afslutning af sagens oplysning
Artikel 54
Medmindre Domstolen beslutter at give parterne en frist til at frem-
sætte skriftlige bemærkninger, fastsætter præsidenten datoen foråbningen af den mundtlige forhandling efter afslutningen af bevisopta-gelsen.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 18
▼B
Er der givet en frist til at fremsætte skriftlige bemærkninger, fastsætter
præsidenten datoen for åbningen af den mundtlige forhandling efterudløbet af denne frist.
Fjerde afdeling — Sagens forberedelse
Artikel 54a
Den refererende dommer og generaladvokaten kan forlange, at parterne
inden en given frist fremlægger enhver oplysning om sagens faktiskeomstændigheder, ethvert dokument eller andet, som de finder relevant.De fremlagte oplysninger og dokumenter meddeles de øvrige parter.
Kapitel 3
MUNDTLIG FORHANDLING
Artikel 55
1. Medmindre andet følger af fortrinsretten efter artikel 85 for visse
afgørelser, pådømmer Domstolen de sager, som er indbragt for den, iden rækkefølge, hvori bevisoptagelsen afsluttes. Afsluttes bevisopta-gelsen i flere sager samtidig, er datoen for stævningens indførsel iregistret afgørende for rækkefølgen.
2. Præsidenten kan i særlige tilfælde træffe afgørelse om, at en sag
skal pådømmes forud for andre.
Præsidenten kan i særlige tilfælde, efter at have hørt parterne og gene-
raladvokaten, enten af egen drift eller efter begæring fra en part træffe
afgørelse om, at en sag skal udsættes til senere pådømmelse. Præsi-
denten kan efter fælles begæring fra parterne træffe afgørelse om, aten sag skal udsættes.
Artikel 56
1. Retsforhandlingerne åbnes og ledes af præsidenten, som har
ansvaret for ordenens opretholdelse under retsmøderne.
2. Når det er besluttet, at dørene skal lukkes, må indholdet af rets-
forhandlingerne ikke offentliggøres.
Artikel 57
Præsidenten kan under retsforhandlingerne stille spørgsmål til parternes
befuldmægtigede, rådgivere eller advokater.
Det samme gælder dommerne og generaladvokaten.
Artikel 58
Parterne kan kun forhandle gennem deres befuldmægtigede, rådgivere
eller advokater.
Artikel 59
1. Inden afslutningen af den mundtlige forhandling fremsætter gene-
raladvokaten mundtligt et begrundet forslag til afgørelse.
2. Efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse,
erklærer præsidenten den mundtlige forhandling for afsluttet.
Artikel 60
Domstolen kan efter at have hørt generaladvokaten til enhver tid efter
reglerne i artikel 45, stk. 1, træffe bestemmelse om yderligere bevisop-tagelse eller om at genoptage og uddybe tidligere bevisoptagelse.Domstolen kan pålægge afdelingen eller den refererende dommer attræffe disse foranstaltninger.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 19
▼M4
▼B
▼B
Artikel 61
Domstolen kan efter at have hørt generaladvokaten træffe bestemmelse
om genåbning af den mundtlige forhandling.
Artikel 62
1. Justitssekretæren optager et protokollat for hvert retsmøde. Proto-
kollatet underskrives af præsidenten og justitssekretæren. Det har
retsvirkning som autentisk bevis.
2. Parterne kan på Justitskontoret gøre sig bekendt med ethvert
protokollat og mod betaling få udskrift heraf.
Kapitel 3a
HASTEPROCEDURER
Artikel 62a
1. Efter begæring fra sagsøgeren eller sagsøgte kan præsidenten på
den refererende dommers forslag og efter at have hørt den anden partog generaladvokaten i undtagelsestilfælde beslutte at underkaste en sagen hasteprocedure, således at bestemmelserne i nærværende reglementfraviges, når sagens særlige uopsættelighed kræver, at Domstolentræffer afgørelse hurtigst muligt.
Begæringen om, at en sag underkastes en hasteprocedure, skal frem-
sættes i et særskilt dokument samtidig med indleveringen af
henholdsvis stævningen eller svarskriftet.
2. Såfremt der anvendes en hasteprocedure, kan stævningen og svar-
skriftet kun suppleres med replik og duplik, hvis præsidenten skønner
det nødvendigt.
Intervenienter kan kun indgive et skriftligt indlæg, hvis præsidenten
skønner det nødvendigt.
3. Straks efter indgivelsen af svarskriftet eller straks efter, at beslut-
ningen om at underkaste sagen en hasteprocedure er truffet, såfremt
denne beslutning først træffes efter indgivelsen af svarskriftet, fast-
sætter præsidenten datoen for retsmødet, som straks meddelesparterne. Præsidenten kan udsætte datoen for retsmødet, når det ernødvendigt med henblikpå bevisoptagelse eller andre forberedendeforanstaltninger.
Parterne kan uddybe deres argumentation og fremføre yderligere
beviser under den mundtlige forhandling, jf. dog artikel 42. Parterneskal begrunde, hvorfor beviserne først påberåbes på dette tidspunkt.
4. Domstolen træffer afgørelse efter at have hørt generaladvokaten.
Kapitel 4
DOMME
Artikel 63
En dom skal indeholde:
— angivelse af, at den er afsagt af Domstolen,
— datoen for dens afsigelse,
— navnene på præsidenten og de dommere, som har deltaget i afgø-
relsen,
— generaladvokatens navn,
— justitssekretærens navn,
— angivelse af parterne,
— navnene på parternes befuldmægtigede, rådgivere eller advokater,
— parternes påstande,
— angivelse af, at generaladvokaten er blevet hørt,1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 20
▼M5
▼B
▼B
— en kort fremstilling af de faktiske omstændigheder,
— præmisserne,
— konklusionen, herunder afgørelsen om sagens omkostninger.
Artikel 64
1. Dommen afsiges i et offentligt retsmøde, hvortil parterne
indkaldes.
2. Originaleksemplaret af dommen underskrives af præsidenten, de
dommere, der har deltaget i rådslagningen og afstemningen, og justits-
sekretæren, hvorefter det forsegles og opbevares i Justitskontoret; en
bekræftet genpart af dommen forkyndes for hver af parterne.
3. Justitssekretæren anfører datoen for dommens afsigelse på det
originale eksemplar af dommen.
Artikel 65
Dommen har retskraft fra den dag, den er afsagt.
Artikel 66
1. Domstolen kan berigtige skrive- eller regnefejl eller åbenbare
urigtigheder af egen drift eller efter anmodning fra en part, såfremtanmodningen fremsættes inden to uger fra dommens afsigelse; bestem-
melserne om fortolkning af domme berøres ikke heraf.
2. Justitssekretæren underretter parterne, som kan fremsætte deres
skriftlige bemærkninger inden for en af præsidenten fastsat frist.
3. Domstolen træffer afgørelse i et lukket møde efter at have hørt
generaladvokaten.
4. Originaleksemplaret af den kendelse, hvorved der foretages en
berigtigelse, vedlægges originaleksemplaret af den berigtigede dom.Der gøres en bemærkning om kendelsen i marginen på originaleksem-plaret af den berigtigede dom.
Artikel 67
Har Domstolen undladt at træffe afgørelse enten om et enkelt punkt i
påstandene eller om sagens omkostninger, skal den part, som vil gøredette gældende, inden en måned efter dommens forkyndelse fremsættebegæring om, at Domstolen tager spørgsmålet op til behandling.
Begæringen forkyndes for den anden part, og præsidenten giver denne
en frist til at fremsætte sine skriftlige bemærkninger.
Efter at disse bemærkninger er fremsat, og generaladvokaten er hørt,
afgør Domstolen, om begæringen kan antages til realitetsbehandling,
og om den skal tages til følge.
Artikel 68
En samling af Domstolens afgørelser offentliggøres ved justitssekretæ-
rens foranstaltning.
Kapitel 5
SAGSOMKOSTNINGER
Artikel 69
1. Afgørelsen om sagens omkostninger træffes ved den dom eller
kendelse, hvormed sagen afsluttes.
2. Det pålægges den tabende part at betale sagens omkostninger,
hvis der er nedlagt påstand herom.
Er der flere tabende parter, træffer Domstolen afgørelse om omkost-
ningernes fordeling.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 21
▼B
3. Domstolen kan fordele sagens omkostninger eller bestemme, at
hver part skal bære sine egne omkostninger, hvis hver af parternehenholdsvis taber eller vinder på et eller flere punkter, eller hvor der
foreligger ganske særlige grunde.
Domstolen kan pålægge endog en vindende part at erstatte den anden
part de udgifter, som efter Domstolens skøn er påført modparten unød-
vendigt eller af ond vilje.
4. Medlemsstater og institutioner, der er indtrådt i en sag, bærer
deres egne omkostninger.
Stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset fra medlemsstaterne, samt
EFTA-Tilsynsmyndigheden bærer ligeledes deres egne omkostninger,
når de er indtrådt i en sag.
Domstolen kan træffe afgørelse om, at andre intervenienter end de i de
foregående afsnit nævnte skal bære deres egne omkostninger.
5. Det pålægges den part, som hæver sagen, at betale sagens om-
kostninger, såfremt den anden part ►
M3i sine bemærkninger
vedrørende ophævelsen af sagen ◄har nedlagt påstand herom. På
begæring af den hævende part kan det dog bestemmes, at den andenpart skal betale sagens omkostninger, hvis dette findes berettiget somfølge af denne parts forhold.
Er der enighed mellem parterne om sagsomkostningernes fordeling,
træffes der afgørelse i overensstemmelse hermed.
Er der ikke nedlagt påstand om sagens omkostninger, bærer hver part
sine omkostninger.
6. Finder Domstolen det ufornødent at træffe afgørelse i sagen, er
den frit stillet i sin afgørelse om sagsomkostningerne.
Artikel 70
I tvister mellem Fællesskaberne og deres ansatte bærer institutionerne
selv deres egne omkostninger, jf. dog bestemmelserne i artikel 69, stk.
3, andet afsnit.
Artikel 71
Udgifter, som en part har måttet afholde til tvangsfuldbyrdelse,
erstattes af modparten efter de takster, der gælder i den stat, hvortvangsfuldbyrdelsen finder sted.
Artikel 72
Sagens behandling ved Domstolen er gratis, dog med følgende undta-
gelser:
a) har Domstolen afholdt udgifter, som kunne have været undgået, kan
den efter at have hørt generaladvokaten pålægge den part, som hargivet anledning til udgifterne, at erstatte disse,
b) udgifter til kopiering og oversættelse, som er udført efter anmodning
fra en part, og som efter justitssekretærens opfattelse ligger uden fordet sædvanlige, skal erstattes af denne part efter de i artikel 16, stk.
5, nævnte takster.
Artikel 73
Følgende udgifter kan kræves erstattet, jf. i øvrigt artikel 72:
a) beløb, som vidner og sagkyndige har krav på i henhold til artikel
51,
b) nødvendige udgifter, som parterne har afholdt med henblikpå
sagens behandling, især rejse- og opholdsudgifter og vederlag tilbefuldmægtigede, rådgivere eller advokater.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 22
▼M1
▼B
▼B
Artikel 74
1. Opstår der tvist om, hvilke udgifter der kan kræves erstattet,
træffer den afdeling, som har behandlet sagen, efter begæring af enpart ved kendelse endelig afgørelse herom efter at have hørt den andenpart, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse.
2. Parterne kan til brug ved fuldbyrdelsen forlange en udskrift af
kendelsen.
Artikel 75
1. Udbetalinger fra Domstolens kasse foretages i det lands valuta,
hvor Domstolen har sæde.
Efter anmodning fra den berettigede foretages udbetalinger i det lands
valuta, hvor de udgifter, der kan kræves erstattet, er afholdt, eller hvor
de handlinger, der giver anledning hertil, er foretaget.
2. Andre debitorer betaler i deres hjemlands valuta.
3. Omregning af valuta sker efter den officielle kurs på betalings-
dagen i det land, hvor Domstolen har sæde.
Kapitel 6
FRI PROCES
Artikel 76
1. Er en part ude af stand til helt eller delvis at betale de omkost-
ninger, der er forbundet med sagen, kan han til enhver tid ansøge omfri proces.
Med ansøgningen skal følge oplysninger om ansøgerens økonomiske
forhold, særlig en attest fra vedkommende myndighed, hvoraf det
fremgår, at ansøgeren er ubemidlet.
2. Indgives ansøgningen forud for den sag, ansøgeren har i sinde at
anlægge, skal den i korte træk angive sagsgenstanden.
For ansøgningen gælder der ikke advokattvang.3. Præsidenten udpeger den refererende dommer. Den afdeling, den
refererende dommer tilhører, beslutter efter at have gjort sig bekendtmed den anden parts skriftlige bemærkninger og efter at have hørtgeneraladvokaten, om der helt eller delvis skal meddeles fri proces,
eller om ansøgningen skal afslås. Afdelingen påser, at søgsmålet ikke
er åbenbart ugrundet.
Afdelingen træffer endelig afgørelse ved kendelse, som ikke begrundes.
4. Afdelingen kan til enhver tid af egen drift eller efter anmodning
tilbagekalde bevillingen, når de forudsætninger, under hvilke den ermeddelt, ændrer sig under sagen.
5. Er der meddelt fri proces, afholder Domstolens kasse forskudsvis
omkostningerne.
I afgørelsen om sagens omkostninger kan det bestemmes, at Domsto-
lens kasse skal holdes skadesløs for beløb, som den har lagt ud iforbindelse med, at der er bevilget fri proces.
Disse beløb opkræves ved justitssekretærens foranstaltning hos den
part, som er blevet pålagt at betale dem.
Kapitel 7
OPHÆVELSE AF SAGER
Artikel 77
Indgår parterne forlig, inden Domstolen har truffet afgørelse, og
meddeler de Domstolen, at de frafalder ethvert krav, bestemmer præsi-denten, at sagen skal slettes af registret, og træffer afgørelse om sagens1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 23
▼B
omkostninger i overensstemmelse med artikel 69, stk. 5, eventuelt
under hensyn til parternes forslag herom.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på de i ►M1EF-traktatens
►M4artikler 230 og 232 ◄, EKSF-traktatens artikler 33 og 35 og
Euratom-traktatens artikler 146 og 148 ◄omhandlede søgsmål.
Artikel 78
Meddeler sagsøgeren skriftligt Domstolen, at han hæver sagen,
bestemmer præsidenten, at sagen skal slettes af registret, og træfferafgørelse om sagens omkostninger i overensstemmelse med artikel 69,stk. 5.
Kapitel 8
FORKYNDELSER
Artikel 79
►M51.◄De i dette reglement foreskrevne forkyndelser sker på
foranledning af justitssekretæren ved, at en genpart af det dokument,
der skal forkyndes, sendes til den af modtageren valgte adresse vedrekommanderet brev med modtagelsesbevis eller afleveres mod kvitte-ring.
Justitssekretæren udfærdiger genparter af det dokument, der skal
forkyndes, og bekræfter genparternes rigtighed, medmindre genparternehidrører fra parterne selv, jf. artikel 37, stk. 1.
2. Såfremt modtageren i overensstemmelse med artikel 38, stk. 2,
andet afsnit, har indvilliget i, at forkyndelser for ham sker pr. telefaxeller ved ethvert andet teknisk kommunikationsmiddel, kan ethvert
procesdokument, med undtagelse af Domstolens domme og kendelser,
forkyndes for ham ved fremsendelse af en genpart af dokumentet påden pågældende måde.
Såfremt en sådan fremsendelse ikke kan ske af tekniske grunde eller på
grund af dokumentets karakter eller omfang, forkyndes dokumentet formodtageren i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser i stk. 1,når modtageren ikke har angivet en valgt adresse. Modtageren under-rettes herom pr. telefax eller ved ethvert andet teknisk
kommunikationsmiddel. Et rekommanderet brev anses i så fald for at
være afleveret til modtageren den tiende dag efter indleveringen afbrevet til postvæsenet på det sted, hvor Domstolen har sæde,medmindre det ved hjælp af modtagelsesbeviset godtgøres, at breveter modtaget på et andet tidspunkt, eller modtageren inden for en frist
på tre uger fra underretningen pr. telefax eller ved ethvert andet teknisk
kommunikationsmiddel meddeler justitssekretæren, at forkyndelsenikke er nået frem til ham.
Kapitel 9
FRISTER
Artikel 80
1. De procesfrister, som er fastsat i ►M1EF- , EKSF- og Euratom-
traktaterne ◄, Domstolens statutter og dette reglement, beregnes på
følgende måde:
a) såfremt en frist, der er udtrykt i dage, uger, måneder eller år, skal
regnes fra det tidspunkt, hvor en begivenhed indtræffer, eller enhandling foretages, medregnes den dag, hvor begivenheden
indtræffer eller handlingen foretages, ikke ved beregningen af
fristen,
b) en frist, der er udtrykt i uger, måneder eller år, udløber ved
udgangen af den dag, der i fristens sidste uge, måned eller år ersamme ugedag eller dag i måneden som den dag, hvor den begi-venhed er indtruffet, eller den handling er foretaget, fra hvilken1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 24
▼M5
▼B
▼B
fristen regnes. Såfremt den dag, på hvilken en tidsfrist, der er
udtrykt i måneder eller år, ville udløbe, ikke forekommer i fristenssidste måned, udløber fristen med udgangen af månedens sidste dag,
c) såfremt en frist er udtrykt i måneder og dage, tages der først hensyn
til hele måneder, dernæst til dage,
d) ved beregningen af fristerne medregnes lovbestemte fri- og hellig-
dage, lørdage og søndage,
e) fristerne løber også i retsferierne.
2. Ville fristen udløbe på en lørdag, søndag eller lovbestemt fri-
eller helligdag, udløber den først ved udgangen af den følgendehverdag.
Den af Domstolen udfærdigede liste over lovbestemte fri- og hellig-
dage offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 81
1. Når fristen for anlæggelse af søgsmål til prøvelse af en institu-
tions retsakt begynder at løbe fra tidspunktet for offentliggørelsen af
retsakten, regnes fristen i overensstemmelse med artikel 80, stk. 1, litraa), fra udløbet af fjortendedagen efter datoen for offentliggørelsen afretsakten i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
2. Procesfristerne forlænges under hensyn til afstanden med en fast
særlig frist på ti dage.
Artikel 82
Frister fastsat i medfør af dette reglement kan forlænges af den
myndighed, der har fastsat dem.
Præsidenten og afdelingsformændene kan bemyndige justitssekretæren
til at træffe de afgørelser om fastsættelse eller forlængelse af visse
frister, som i henhold til dette reglement henhører under deres kompe-
tence.
Kapitel 10
UDSÆTTELSE AF SAGER
Artikel 82a
1. Sagen kan udsættes:
a) i de tilfælde, der er nævnt i ►M1EF-statuttens artikel 47, stk. 3,
EKSF-statuttens artikel 47, stk. 3, og Euratom-statuttens artikel 48,
stk. 3,◄ved kendelse, der, efter at generaladvokaten er blevet
hørt, afsiges af Domstolen eller den afdeling, hvortil sagen erhenvist,
b) i alle andre tilfælde ved afgørelse, som præsidenten træffer efter at
have hørt generaladvokaten og parterne, idet parterne dog ikke skal
høres i de i artikel 103 omhandlede præjudicielle forelæggelser.
Beslutning om genoptagelse af sagens behandling kan træffes ved
kendelse eller afgørelse efter de samme regler.
De i dette stykke omhandlede kendelser og afgørelser forkyndes for
parterne.
2. Udsættelsen har virkning fra den dato, der er angivet i kendelsen
eller afgørelsen om udsættelse, eller, hvis der ikke er angivet en dato,
fra kendelsens eller afgørelsens dato.
Så længe udsættelsen varer, udløber ingen af de for parterne gældende
procesfrister.
3. Når det ikke i kendelsen eller afgørelsen om udsættelse er fastsat,
hvornår udsættelsen udløber, udløber den på den dato, der er angivet i1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 25
▼M3
▼M5
▼B
▼B
kendelsen eller afgørelsen om genoptagelse af sagens behandling, eller,
hvis der ikke er angivet en dato, på kendelsens eller afgørelsens dato.
Procesfristerne løber forfra fra den dato, på hvilken sagens behandling
genoptages.
TREDJE AFSNIT
SÆRLIGE RETTERGANGSFORMER
Kapitel 1
UDSÆTTELSE AF GENNEMFØRELSEN SAMT ANDRE FORELØBIGE
FORHOLDSREGLER
Artikel 83
1. Begæringer i henhold til ►M1EF-traktatens ►M4artikel
242◄, EKSF-traktatens artikel 39, stk. 2, og Euratom-traktatens
artikel 157 ◄om udsættelse af gennemførelsen af en retsakt, der er
udstedt af en institution, kan kun antages til realitetsbehandling, hvisden, der fremsætter begæringen, har anlagt sag til prøvelse af retsakten
ved Domstolen.
En begæring, der vedrører en af de andre foreløbige forholdsregler,
som er omhandlet i ►
M1EF-traktatens ►M4artikel 243 ◄, EKSF-
traktatens artikel 39, stk. 3, og Euratom-traktatens artikel 158 ◄,ka n
kun antages til realitetsbehandling, hvis den hidrører fra en part i ensag, som verserer for Domstolen, og vedrører denne sag.
2. De i stk. 1 omhandlede begæringer skal angive søgsmålets
genstand, de omstændigheder, der medfører uopsættelighed, og de
faktiske og retlige grunde til, at den begærede foreløbige forholdsregelumiddelbart forekommer berettiget.
3. Begæringen fremsættes i et særskilt dokument og skal opfylde
betingelserne i artiklerne 37 og 38.
Artikel 84
1. Begæringen forkyndes for modparten, hvem præsidenten
meddeler en kort frist til at fremsætte skriftlige eller mundtligebemærkninger.
2. Præsidenten afgør, om der skal foranstaltes bevisoptagelse.Han kan tage begæringen til følge, førend modparten har fremført sine
bemærkninger. Han kan senere ændre eller ophæve afgørelsen, også på
embeds vegne.
Artikel 85
Præsidenten træffer selv afgørelse eller henviser begæringen til
Domstolen.
Har præsidenten forfald, finder bestemmelserne i artikel 11 anvendelse.Henvises begæringen til Domstolen, udsætter denne alle andre sager og
træffer afgørelse efter at have hørt generaladvokaten. Bestemmelserne iartikel 84 finder anvendelse.
Artikel 86
1. Afgørelsen træffes ved en begrundet kendelse, der er endelig.
Kendelsen forkyndes straks for parterne.
2. Fuldbyrdelse af kendelsen kan gøres betinget af, at den part, der
har fremsat begæringen, stiller sikkerhed, hvis størrelse og art fast-
sættes under hensyn til omstændighederne.
3. I kendelsen kan der fastsættes en frist, efter hvis udløb den fore-
løbige forholdsregel ophører at have retsvirkning. Er ingen tidsfristfastsat, ophører forholdsreglens retsvirkninger ved afsigelsen af denendelige dom i sagen.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 26
▼B
4. Kendelsen er kun foreløbig og foregriber på ingen måde Domsto-
lens afgørelse i hovedsagen.
Artikel 87
Efter begæring fra en af parterne kan kendelsen til enhver tid ændres
eller ophæves på grund af ændrede forhold.
Artikel 88
Tages en begæring om en foreløbig forholdsregel ikke til følge, er den
part, der har fremsat den, ikke afskåret fra at fremsætte en ny begæring
støttet på nye faktiske omstændigheder.
Artikel 89
Bestemmelserne i dette kapitel finder anvendelse på begæringer i
henhold til ►M1EF-traktatens ►M4artikler 244 og 256 ◄EKSF-
traktatens artikler 44 og 92 og Euratom-traktatens artikler 159 og
164◄om udsættelse af tvangsfuldbyrdelse af afgørelser truffet af
Domstolen eller af retsakter hidrørende fra andre institutioner.
I den kendelse, hvorved begæringen tages til følge, fastsættes efter
omstændighederne en dato, fra hvilken den foreløbige forholdsregelikke længere har retsvirkning.
Artikel 90
1. En begæring i henhold til Euratom-Traktatens artikel 81, stk. 3 og
4, skal indeholde:
a) navnene på de personer eller virksomheder, der skal underkastes
kontrol, og deres adresse,
b) angivelse af genstanden for og formålet med kontrollen.
2. Præsidenten træffer afgørelse ved kendelse. Bestemmelserne i
artikel 86 finder anvendelse.
Har præsidenten forfald, finder artikel 11 anvendelse.
Kapitel 2
FORMALITETSINDSIGELSER OG PROCESSUELLE STRIDSSPØRGSMÅL
Artikel 91
1. Ønsker en part, at Domstolen skal tage stilling til en formalitets-
indsigelse eller et andet processuelt stridsspørgsmål uden at indlede
behandlingen af sagens realitet, skal begæring herom fremsættes i etsærskilt dokument.
Begæringen skal indeholde en fremstilling af de faktiske og retlige
grunde, den bygger på, samt påstandene, og den skal være vedlagt dedokumenter, der påberåbes til støtte herfor.
2. Straks efter indleveringen af begæringen fastsætter præsidenten en
frist, inden for hvilken modparten skriftligt skal fremsætte sine indsi-gelser og påstande.
3. Medmindre Domstolen bestemmer andet, forhandles der mundt-
ligt om begæringen.
4. Efter at have hørt generaladvokaten træffer Domstolen afgørelse
vedrørende begæringen eller henskyder den til afgørelse i forbindelsemed sagens realitet.
Tager Domstolen ikke begæringen til følge, eller henskyder den begæ-
ringen til afgørelse i forbindelse med sagens realitet, fastsætterpræsidenten nye frister for fortsættelsen af sagsbehandlingen.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 27
▼B
Artikel 92
1. Er det åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at behandle
en sag, eller at sagen må afvises, kan Domstolen, efter at have hørt
generaladvokaten, uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse
ved begrundet kendelse.
2. Domstolen kan til enhver tid af egen drift efterprøve, om sagen
skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsætninger ikke er opfyldt,eller efter at have hørt parterne fastslå, at sagen er blevet uden
genstand, og at det er ufornødent at træffe afgørelse. Afgørelse herom
træffes i henhold til bestemmelserne i artikel 91, stk. 3 og 4.
Kapitel 3
INTERVENTION
Artikel 93
1. Begæring om intervention skal fremsættes inden udløbet af en
frist på►M5seks uger ◄, som løber fra offentliggørelsen af den i
artikel 16, stk. 6, nævnte meddelelse.
Begæringen skal indeholde:
a) angivelse af sagen,
b) angivelse af sagens parter,
c) intervenientens navn og adresse,
d) intervenientens valg af adresse på det sted, hvor Domstolen har
sæde,
e) de påstande, intervenienten ønsker at intervenere til støtte for,
f) redegørelse for de omstændigheder, hvorpå retten til intervention
støttes, når begæringen fremsættes i medfør af EF-statuttens artikel37, stk. 2 eller 3, EKSF-statuttens artikel 34 eller Euratom-statuttensartikel 38, stk. 2.
Intervenienten skal være repræsenteret i overensstemmelse med
bestemmelserne i EF-statuttens artikel 17, EKSF-statuttens artikel 20
og Euratom-statuttens artikel 17.
Bestemmelserne i artiklerne 37 og 38 finder anvendelse.
2. Begæringen om intervention forkyndes for parterne.Præsidenten giver parterne lejlighed til at fremsætte deres skriftlige
eller mundtlige bemærkninger, inden han træffer afgørelse om begæ-
ringen om intervention.
Præsidenten træffer afgørelse om begæringen om intervention ved
kendelse eller henviser begæringen til Domstolen.
3. Tillader præsidenten intervention, tilstilles alle procesdokumenter,
der er forkyndt for parterne, intervenienten. Efter anmodning fra enpart kan præsidenten dog undlade at tilstille intervenienten hemmelige
eller fortrolige dokumenter.
4. Intervenienten indtræder i sagen, som den foreligger ved hans
intervention.
5. Præsidenten fastsætter en tidsfrist, inden for hvilken interveni-
enten kan indgive et skriftligt indlæg.
Indlægget skal indeholde:
a) intervenientens påstande, hvorved denne helt eller delvis støtter en
af parternes påstande eller helt eller delvis påstår disse forkastet,
b) de af intervenienten fremførte anbringender og argumenter,
c) i påkommende tilfælde en angivelse af de beviser, der påberåbes.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 28
▼M3
▼B
▼M1
▼B
▼B
6. Efter indgivelsen af intervenientens indlæg fastsætter præsidenten
i påkommende tilfælde en frist, inden for hvilken parterne kan frem-sætte bemærkninger hertil.
7. En begæring om intervention, der fremsættes efter udløbet af den
frist, som er nævnt i stk. 1, men inden Domstolen i henhold til artikel44, stk. 3, beslutter, at den mundtlige forhandling skal indledes, kantages i betragtning. Såfremt præsidenten i et sådant tilfælde tillader
intervention, kan intervenienten på grundlag af retsmøderapporten, der
tilstilles ham, fremsætte sine bemærkninger under den mundtligeforhandling, hvis en sådan finder sted.
Kapitel 4
UDEBLIVELSESDOMME OG GENOPTAGELSE
Artikel 94
1. Svarer en sagsøgt, som er lovligt indstævnt, ikke på stævningen i
de foreskrevne former og inden for den fastsatte frist, kan sagsøgerenfremsætte begæring om, at Domstolen afsiger dom efter hans påstand.
Begæringen forkyndes for sagsøgte. ►
M3Domstolen kan beslutte, at
der skal forhandles mundtligt om begæringen. ◄
2. Før udeblivelsesdommen afsiges, undersøger Domstolen efter at
have hørt generaladvokaten, om sagen kan antages til realitetsbehand-ling, om formkravene er opfyldt, samt om sagsøgerens påstandeforekommer begrundede. Den kan bestemme, at der skal foranstaltesbevisoptagelse.
3. Udeblivelsesdommen kan fuldbyrdes. Domstolen kan dog udsætte
fuldbyrdelsen, indtil den har taget stilling til en begæring om genopta-gelse i henhold til stk. 4, eller gøre fuldbyrdelsen betinget af, at derstilles sikkerhed, hvis størrelse og form fastsættes under hensyn til
omstændighederne; sikkerheden frigives, hvis der ikke fremsættes
begæring om genoptagelse, eller hvis begæringen ikke tages til følge.
4. Der kan fremsættes begæring om genoptagelse af en sag, hvori
der er afsagt udeblivelsesdom.
Begæringen fremsættes inden en måned efter dommens forkyndelse;
den fremsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artiklerne
37 og 38.
5. Efter forkyndelsen af begæringen om genoptagelse giver præsi-
denten modparten en frist til at fremsætte sine skriftlige bemærkninger.
Om forhandlingernes videre forløb gælder bestemmelserne i artikel 44
og følgende.
6. Domstolen træffer afgørelse ved endelig dom.
Originaleksemplaret af dommen vedlægges originaleksemplaret af
udeblivelsesdommen. Der gøres en bemærkning om dommen i
marginen på udeblivelsesdommen.
Kapitel 5
HENVISNING AF SAGER TIL AFDELINGERNE
Artikel 95
1.►M1Domstolen kan til en afdeling henvise enhver sag, som
indbringes for den, for så vidt det ikke på grund af sagens vanske-lighed, betydning eller særlige omstændigheder er påkrævet, atafgørelse i sagen træffes af den samlede Domstol. ◄
2. Afgørelsen om henvisning træffes af Domstolen ved den skriftlige
forhandlings afslutning på grundlag af den refererende dommers forelø-bige rapport, og efter at generaladvokaten er blevet hørt.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 29
▼M5
▼B
▼B
Henvisning kan dog ikke finde sted, såfremt en medlemsstat eller
►M1en fællesskabsinstitution ◄, der er part i sagen, har forlangt,
at sagen skal afgøres af den samlede Domstol. Ved part i sagen forstås
i denne bestemmelse enhver medlemsstat og institution, som er part
eller intervenient i sagen, eller som har indgivet skriftlige indlæg i enaf de i artikel 103 nævnte præjudicielle sager.
Det i andet afsnit omhandlede krav kan ikke fremsættes i tvister
mellem Fællesskaberne og deres ansatte.
3. Afdelingen kan på ethvert procestrin henvise en sag til
Domstolen.
Artikel 96
(Ophævet)
Kapitel 6
SÆRLIGE RETSMIDLER
Første afdeling — Tredjemandsindsigelse
Artikel 97
1. Bestemmelserne i artiklerne 37 og 38 finder anvendelse på tredje-
mandsindsigelser. Indsigelsen skal desuden angive:
a) den anfægtede dom,
b) på hvilke punkter den anfægtede dom strider imod tredjemands
rettigheder,
c) grundene til, at tredjemand ikke har kunnet deltage i hovedsagen.
Indsigelsen rettes mod alle parter i hovedsagen.Har dommen været offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers
Tidende, skal indsigelsen fremsættes inden to måneder efter offentlig-
gørelsen.
2. Fuldbyrdelsen af den anfægtede dom kan udsættes efter begæring
af den tredjemand, der har rejst indsigelse. Bestemmelserne i dettereglements tredje afsnit, kapitel 1, finder anvendelse.
3. Den anfægtede dom ændres i det omfang, hvori tredjemandsindsi-
gelsen tages til følge.
Originaleksemplaret af dommen om tredjemandsindsigelsen vedlægges
originaleksemplaret af den anfægtede dom. Der gøres en bemærkningom dommen om tredjemandsindsigelsen i marginen på originaleksem-
plaret af den anfægtede dom.
Anden afdeling — Ekstraordinær genoptagelse
Artikel 98
Ekstraordinær genoptagelse skal begæres inden tre måneder fra den
dag, hvor den, der fremsætter begæringen, har fået kendskab til denfaktiske omstændighed, hvorpå den støttes.
Artikel 99
1. Bestemmelserne i artiklerne 37 og 38 finder anvendelse på begæ-
ringen om ekstraordinær genoptagelse. Begæringen skal endvidereangive:
a) den anfægtede dom,
b) på hvilke punkter dommen anfægtes,
c) de faktiske omstændigheder, hvorpå begæringen støttes,
d) beviserne for tilstedeværelsen af de faktiske omstændigheder, som
begrunder den ekstraordinære genoptagelse, og for, at den i artikel98 fastsatte frist er overholdt.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 30
▼B
2. Begæringen om ekstraordinær genoptagelse rettes mod alle parter
i den sag, som begæres genoptaget.
Artikel 100
1. Uden at tage stilling til sagens realitet afgør Domstolen i et lukket
møde, efter at have hørt generaladvokaten og på grundlag af parternesskriftlige bemærkninger, ved dom, om begæringen om ekstraordinærgenoptagelse skal tages til følge.
2. Tager Domstolen begæringen til følge, prøver den på ny sagens
realitet og træffer afgørelse ved dom i overensstemmelse med dettereglement.
3. Originaleksemplaret af dommen i genoptagelsessagen vedlægges
originaleksemplaret af den oprindelige dom. Der gøres en bemærkningom dommen i marginen på originaleksemplaret af den oprindelige dom.
Kapitel 7
PRØVELSE AF VOLDGIFTSUDVALGETS AFGØRELSER
Artikel 101
1. Stævning, der udtages i henhold til Euratom-Traktatens artikel 18,
stk. 2, skal indeholde:
a) sagsøgerens navn og adresse,
b) underskriverens stilling,
c) angivelse af den afgørelse fra Voldgiftsudvalget, der anfægtes,
d) angivelse af parterne,
e) en kort sagsfremstilling,
f) sagsøgerens søgsmålsgrunde og påstande.
2. Bestemmelserne i artikel 37, stk. 3 og 4, og artikel 38, stk. 2, 3
og 5, finder anvendelse.
En bekræftet genpart af den anfægtede afgørelse vedlægges stæv-
ningen.
3. Straks efter stævningens indlevering anmoder justitssekretæren
Voldgiftsudvalgets justitskontor om at fremsende sagens akter tilDomstolen.
4. Sagen behandles efter reglerne i artiklerne 39, 40, 55 og følgende.
5. Domstolen træffer afgørelse ved dom. Ophæver Domstolen udval-
gets afgørelse, hjemviser den om fornødent sagen til udvalget.
Kapitel 8
FORTOLKNING AF DOMME
Artikel 102
1. Begæring om fortolkning af domme fremsættes i overensstem-
melse med bestemmelserne i artiklerne 37 og 38. Den skal desuden
angive:
a) den dom, begæringen angår,
b) de punkter i dommen, som ønskes fortolket.
Begæringen rettes mod alle parter i den sag, dommen angår.
2. Domstolen afsiger dom efter at have givet parterne lejlighed til at
udtale sig og efter at have hørt generaladvokaten.
Originaleksemplaret af den fortolkende dom vedlægges originaleksem-
plaret af den fortolkede dom. Der gøres bemærkning om denfortolkende dom i marginen på originaleksemplaret af den fortolkededom.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 31
▼B
Kapitel 9
PRÆJUDICIELLE FORELÆGGELSER OG ANDRE FORTOLKNINGSPRO-
CEDURER
Artikel 103
1. I de i ►M1EF-statuttens ◄artikel 20 og Euratom-statuttens
artikel 21 nævnte tilfælde er rettergangsmåden omfattet af bestemmel-serne i dette reglement, dog med de tilpasninger, der følger af denpræjudicielle forelæggelses særlige karakter.
2. Bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse på de præjudicielle
forelæggelser, som omhandles i protokollen vedrørende Domstolensfortolkning af konventionen af 29. februar 1968 om gensidig anerken-delse af selskaber og juridiske personer og protokollen vedrørendeDomstolens fortolkning af konventionen af 27. september 1968 omretternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige
sager, herunder handelssager, begge undertegnet i Luxembourg den 3.
juni 1971, samt på de procedurer, der er hjemlet i sidstnævnte proto-kols artikel 4.
Bestemmelserne i stk. 1 finder ligeledes anvendelse på forelæggelser,
som måtte blive hjemlet ved andre aftaler.
3. I de i EU-traktatens artikel 35, stk. 1, og EKSF-traktatens artikel
41 nævnte tilfælde skal beslutningen om forelæggelse for Domstolen
forkyndes for parterne i hovedsagen, medlemsstaterne, Kommissionen
og Rådet.
Inden to måneder fra forkyndelsen kan de i første afsnit nævnte parter,
stater eller institutioner indgive skriftlige indlæg eller udtalelser.
Bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse.
Artikel 104
1. De i artikel 103 nævnte afgørelser fra nationale retter tilstilles
medlemsstaterne i den originale affattelse, der skal være vedlagt enoversættelse til den pågældende medlemsstats officielle sprog.
I de i EF-statuttens artikel 20 omhandlede tilfælde tilstilles afgørelserne
fra de nationale retter de stater, som er parter i EØS-aftalen, bortset framedlemsstaterne, samt EFTA-Tilsynsmyndigheden i den originaleaffattelse, der skal være vedlagt en oversættelse til et af de sprog, derer nævnt i artikel 29, stk. 1, efter modtagerens eget valg.
Når et tredjeland har ret til at deltage i en præjudiciel sag i henhold til
EF-statuttens artikel 20, sidste stykke, tilstilles afgørelsen fra den nati-
onale ret det pågældende tredjeland i den originale affattelse, der skal
være vedlagt en oversættelse til et af de sprog, der er nævnt i artikel29, stk. 1, efter det pågældende tredjelands eget valg.
2. For så vidt angår repræsentationen af parterne i hovedsagen og
deres personlige fremmøde, tager Domstolen i præjudicielle sagerhensyn til de procesregler, der gælder ved den nationale ret, som harforelagt sagen.
3. Såfremt et præjudicielt spørgsmål er identiskmed et spørgsmål,
Domstolen allerede har afgjort, såfremt besvarelsen af et sådantspørgsmål klart kan udledes af retspraksis, eller såfremt besvarelsen af
spørgsmålet ikke giver anledning til nogen rimelig tvivl, kan
Domstolen, efter at have underrettet den forelæggende ret, efter athave givet de parter eller andre, der er nævnt i EF-statuttens artikel20, Euratom-statuttens artikel 21 og artikel 103, stk. 3, i dette regle-ment, lejlighed til at udtale sig, og efter at have hørtgeneraladvokaten, træffe afgørelse ved begrundet kendelse, i givet fald1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 32
▼M4
▼B
▼M1
▼M7
▼B
▼M4
▼M4
under henvisning til den tidligere afsagte dom eller den pågældende
retspraksis.
4. Undtagen i de tilfælde, der er nævnt i stk. 3, omfatter retsforhand-
lingerne for Domstolen i præjudicielle sager også et mundtligt stadium.
Domstolen kan dog efter indledningen af de i EF-statuttens artikel 20,Euratom-statuttens artikel 21 og artikel 103, stk. 3, i dette reglementomhandlede indlæg eller udtalelser, på grundlag af den refererendedommers rapport, efter at have underrettet de parter eller andre, der i
medfør af de nævnte bestemmelser kan indgive sådanne indlæg eller
udtalelser, og efter at have hørt generaladvokaten, træffe anden afgø-relse, såfremt ingen af disse parter eller andre har indgivet enanmodning, hvori det begrundes, hvorfor den pågældende ønsker at fålejlighed til at udtale sig. Anmodningen skal fremsættes inden for enfrist af en måned efter, at den pågældende har modtaget forkyndelse
af de indgivne skriftlige indlæg eller udtalelser. Denne frist kan
forlænges af præsidenten.
5. Domstolen kan efter at have hørt generaladvokaten anmode den
nationale ret om at uddybe sin forelæggelse.
►
M46.◄Det tilkommer den nationale ret at træffe afgørelse om
den præjudicielle sags omkostninger.
I særlige tilfælde kan Domstolen efter reglerne om fri proces yde støtte
til afholdelse af udgifterne ved en parts repræsentation eller personligefremmøde.
Artikel 104a
Efter begæring fra den nationale ret kan præsidenten på den refererende
dommers forslag og efter at have hørt generaladvokaten i undtagelses-tilfælde beslutte at underkaste en præjudiciel forelæggelse enhasteprocedure, således at bestemmelserne i nærværende reglementfraviges, når det ud fra de påberåbte omstændigheder er godtgjort, at
det i særlig grad er uopsætteligt, at der træffes afgørelse om det præju-
dicielle spørgsmål.
Præsidenten berammer i dette tilfælde straks tidspunktet for retsmødet
som i forbindelse med forkyndelsen af forelæggelsesafgørelsenmeddeles parterne i hovedsagen og andre berørte, der er omfattet afEF-statuttens artikel 20, Euratom-statuttens artikel 21 og artikel 103,
stk. 3, i dette reglement.
Parterne og andre berørte, der er omhandlet i stk. 2, kan inden for en af
præsidenten fastsat frist, der ikke kan udgøre mindre end 15 dage,indgive skriftlige indlæg eller udtalelser. Præsidenten kan opfordreparterne og de berørte til at begrænse deres skriftlige indlæg eller udta-
lelser til at angå de væsentligste retsspørgsmål i forbindelse med det
præjudicielle spørgsmål.
De eventuelle skriftlige indlæg eller udtalelser tilstilles de ovennævnte
parter og andre berørte inden retsmødet.
Domstolen træffer afgørelse efter at have hørt generaladvokaten.
Kapitel 10
DE SÆRLIGE RETTERGANGSMÅDER IFØLGE EURATOM-TRAKTA-
TENS ARTIKLER 103—105
Artikel 105
1. En henvendelse i henhold til Euratom-Traktatens artikel 103, stk.
3, indleveres i fire bekræftede eksemplarer. Den forkyndes forKommissionen.
2. Med henvendelsen skal følge udkastet til den pågældende aftale
eller overenskomst, de af Kommissionen over for den pågældende statfremsatte bemærkninger samt andre bilag til støtte for henvendelsen.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 33
▼B
▼M4
▼B
▼B
Kommissionen skal afgive udtalelse til Domstolen vedrørende henven-
delsen inden for en frist på ti dage; fristen kan forlænges afpræsidenten, efter at den pågældende stat er hørt.
En bekræftet genpart af udtalelsen forkyndes for den pågældende stat.3. Præsidenten udpeger den refererende dommer straks efter, at
henvendelsen er indleveret. Førstegeneraladvokaten udpeger generalad-vokaten straks efter, at den refererende dommer er udpeget.
4. Afgørelsen træffes i et lukket retsmøde, efter at generaladvokaten
er hørt.
Den pågældende stats eller Kommissionens befuldmægtigede eller
rådgivere skal høres, såfremt der fremsættes anmodning herom.
Artikel 106
1. Artikel 37 og følgende artikler finder anvendelse i de tilfælde, der
er nævnt i Euratom-Traktatens artikel 104, sidste stykke, og artikel
105, sidste stykke.
2. Begæringen forkyndes for den stat, i hvilken den person eller
virksomhed, mod hvem begæringen er rettet, er hjemmehørende.
Kapitel 11
UDTALELSER
Artikel 107
1.►M3Fremsætter Rådet begæring om en udtalelse i henhold til
EF-traktatens ►M4artikel 300 ◄, forkyndes begæringen for
Kommissionen og Europa-Parlamentet. Fremsætter Kommissionenbegæringen, forkyndes den for Rådet, Europa-Parlamentet og medlems-staterne. Fremsætter en af medlemsstaterne begæringen, forkyndes denfor Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet og de andremedlemsstater. ◄
Præsidenten giver de institutioner og medlemsstater, for hvilke begæ-
ringen er forkyndt, en frist til at fremsætte deres skriftligebemærkninger.
2. Udtalelsen kan angå såvel den påtænkte aftales forenelighed med
►
M1EF-traktatens ◄bestemmelser som Fællesskabets eller en af
dets institutioners kompetence til at indgå aftalen.
Artikel 108
1. Straks efter fremsættelsen af begæringen om en udtalelse i
henhold til artikel 107 udpeger præsidenten den refererende dommer.
2. Domstolen afgiver en begrundet udtalelse i et lukket møde og
efter at have hørt generaladvokaterne.
3. Udtalelsen underskrives af præsidenten, de dommere, der har
taget del i rådslagningen og afstemningen, samt af justitssekretæren,
hvorefter den forkyndes for Rådet, Kommissionen, Europa-Parlamentet
og medlemsstaterne.
Artikel 109
Begæring om en udtalelse fra Domstolen i medfør af EKSF-Traktatens
artikel 95, stk. 4, indgives af Kommissionen og Rådet i fællesskab.
Ved afgivelse af udtalelsen finder bestemmelserne i artikel 108 anven-
delse. Udtalelsen meddeles Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 34
▼M3
▼B
▼M4
Kapitel 12
ANMODNINGER OM FORTOLKNING SOM OMHANDLET I EF-TRAKTA-
TENS ARTIKEL 68
Artikel 109a
1. En anmodning om at træffe afgørelse om et fortolknings-
spørgsmål som omhandlet i EF-traktatens artikel 68, stk. 3, forkyndes
over for Kommissionen og medlemsstaterne, hvis anmodningen erfremsat af Rådet, over for Rådet og medlemsstaterne, hvis anmod-ningen er fremsat af Kommissionen, og over for Rådet,Kommissionen samt de andre medlemsstater, hvis anmodningen erfremsat af en medlemsstat.
Præsidenten giver de institutioner og medlemsstater, for hvilke anmod-
ningen forkyndes, en frist til at fremsætte deres skriftligebemærkninger.
2. Straks efter fremsættelsen af den i foregående stykke omhandlede
anmodning udpeger præsidenten den refererende dommer. Straks efterbestemmer førstegeneraladvokaten, hvilken generaladvokat anmod-ningen skal henvises til.
3. Domstolen træffer afgørelse om anmodningen ved dom, efter at
generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse.
Retsforhandlingerne vedrørende anmodningen omfatter et mundtlig
stadium, såfremt en medlemsstat eller en af de i stk. 1, omhandledeinstitutioner anmoder herom.
Kapitel 13
AFGØRELSE AF TVISTER SOM OMHANDLET I UNIONSTRAKTATENS
ARTIKEL 35
Artikel 109b
1. I tilfælde af tvister mellem medlemsstaterne som omhandlet i EU-
traktatens artikel 35, stk. 7, indgives anmodning om afgørelse fraDomstolen af en af tvistens parter. Anmodningen forkyndes for deandre medlemsstater og for Kommissionen.
I tilfælde af tvister mellem medlemsstaterne og Kommissionen som
omhandlet i EU-traktatens artikel 35, stk. 7, indgives anmodning omafgørelse fra Domstolen af en af tvistens parter. Anmodningenforkyndes for de andre medlemsstater, for Rådet og for Kommissionen,
hvis den er indgivet af en medlemsstat. Anmodningen forkyndes for
medlemsstaterne og for Rådet, hvis den er indgivet af Kommissionen.
Præsidenten giver de institutioner og medlemsstater, over for hvilke
anmodningen forkyndes, en frist til at fremsætte deres skriftlige
bemærkninger.
2. Straks efter fremsættelsen af den i stk. 1 omhandlede anmodning
udpeger præsidenten den refererende dommer. Straks efter bestemmer
førstegeneraladvokaten hvilken generaladvokat anmodningen skal
henvises til.
3. Domstolen træffer afgørelse om tvisten ved dom, efter at general-
advokaten har fremsat forslag til afgørelse.
Retsforhandlingerne vedrørende anmodningen omfatter et mundtligt
stadium, såfremt en medlemsstat eller en af de i stk. 1 omhandledeinstitutioner anmoder herom.
4. Den samme fremgangsmåde finder anvendelse, når en aftale
indgået mellem medlemsstaterne giver Domstolen kompetence til attræffe afgørelse i en tvist mellem medlemsstater eller mellem medlems-stater og en institution.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 35
▼B
FJERDE AFSNIT
APPEL AF AFGØRELSER TRUFFET AF DE EUROPÆISKE FÆLLES-
SKABERS RET I FØRSTE INSTANS
Artikel 110
Ved appel af Rettens afgørelser, jf. ►M1EF-statuttens artikler 49 og
50, EKSF-statuttens artikler 49 og 50 og Euratom-statuttens artikler 50og 51,◄er processproget ved Domstolen det samme som det, der er
anvendt i Rettens afgørelse, jf. dog artikel 29, stk. 2, litra b) og c), ogartikel 29, stk. 3, fjerde afsnit, i dette reglement.
Artikel 111
1. Appel iværksættes ved indlevering af et appelskrift til Domstolens
eller Rettens Justitskontor.
2. Rettens Justitskontor fremsender straks sagens akter og i givet
fald appelskriftet til Domstolens Justitskontor.
Artikel 112
1. Appelskriftet skal indeholde:
a) appellantens navn og adresse,
b) angivelse af de andre parter, der har deltaget i retsforhandlingerne
for Retten,
c) de retlige anbringender og argumenter, der påberåbes,
d) appellantens påstande.
Artikel 37 og artikel 38, stk. 2 og 3, finder anvendelse på appellen.
2. Den afgørelse fra Retten, der appelleres, vedlægges appelskriftet.
Dette skal indeholde angivelse af, hvornår den appellerede afgørelse erblevet forkyndt for appellanten.
3. Såfremt appelskriftet ikke opfylder kravene i stk. 2 eller i artikel
38, stk. 3, finder artikel 38, stk. 7, anvendelse.
Artikel 113
1. Påstandene i appelskriftet skal gå ud på:
— at Rettens afgørelse ophæves helt eller delvis,
— at der helt eller delvis gives medhold i de i første instans nedlagte
påstande, idet nye påstande ikke kan nedlægges.
2. Der må ikke i appelskriftet foretages nogen ændring af sagsgen-
standen, som den har foreligget for Retten.
Artikel 114
Appelskriftet forkyndes for alle parter, der har deltaget i retsforhandlin-
gerne for Retten. Artikel 39 finder anvendelse.
Artikel 115
1. Enhver part, der har deltaget i retsforhandlingerne for Retten, kan
indgive svarskrift inden to måneder efter appelskriftets forkyndelse.
Fristen kan ikke forlænges.
2. Svarskriftet skal indeholde:
a) navnet på den, der indgiver svarskriftet, og dennes adresse,
b) angivelse af, hvornår appelskriftet er blevet forkyndt for ham,
c) de retlige anbringender og argumenter, der påberåbes,
d) de påstande, der nedlægges.
Artikel 37 og artikel 38, stk. 2 og 3, finder anvendelse.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 36
▼M5
▼B
Artikel 116
1. Påstandene i svarskriftet skal gå ud på:
— at appellen helt eller delvis afvises eller forkastes, eller at Rettens
afgørelse helt eller delvis ophæves,
— at der gives helt eller delvis medhold i de påstande, der er nedlagt i
første instans, idet nye påstande ikke kan nedlægges.
2. Der må ikke i svarskriftet foretages nogen ændring af sagsgen-
standen, som den har foreligget for Retten.
Artikel 117
1. Ud over appelskrift og svarskrift kan der afgives replik og duplik,
såfremt præsidenten efter begæring fra sagsøgeren herom, fremsatsenest syv dage efter forkyndelsen af svarskriftet, skønner det nødven-digt og udtrykkeligt tillader, at der afgives replik med henblik på atgive sagsøgeren mulighed for at gøre sine synspunkter gældende eller
med henblikpå at sk abe grundlag for afgørelsen om appellen. Præsi-
denten fastsætter fristen for indgivelse af replikog i forbindelse medforkyndelsen af replikken fristen for indgivelse af duplik.
2. Når påstanden i svarskriftet går ud på hel eller delvis ophævelse
af Rettens afgørelse vedrørende et anbringende, som ikke er omfattet af
appelskriftet, kan appellanten samt enhver anden part inden to månederefter forkyndelsen af det pågældende svarskrift indgive replik, som kunkan omhandle dette anbringende. Stk. 1 finder anvendelse på yderligereprocesskrifter, der indgives efter en sådan replik.
Artikel 118
Med forbehold af nedenstående bestemmelser finder artikel 42, stk. 2,
og artiklerne 43, 44, 55—90, 93, 95—100 og 102 anvendelse på
forhandlingerne for Domstolen i sager, der angår appel af en afgørelse
fra Retten.
Artikel 119
Er det åbenbart, at appellen helt eller delvis skal afvises eller forkastes,
kan Domstolen når som helst på grundlag af den refererende dommersrapport og efter at have hørt generaladvokaten ved begrundet kendelsebeslutte helt eller delvis at afvise eller forkaste appellen.
Artikel 120
Efter indgivelsen af de i artikel 115, stk. 1, og eventuelt artikel 117,
stk. 1 og 2, omhandlede processkrifter kan Domstolen på grundlag afden refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvo-katen og sagens parter beslutte at træffe afgørelse om appellen, udenat retsforhandlingerne omfatter et mundtligt stadium, medmindre en
part fremsætter en anmodning, hvori det begrundes, hvorfor den pågæl-
dende ønsker at få lejlighed til at udtale sig. Denne anmodning skalfremsættes inden for en frist af en måned, efter at det er forkyndt forparten, at den skriftlige forhandling er afsluttet. Denne frist kanforlænges af præsidenten.
Artikel 121
Den i artikel 44, stk. 2, omhandlede rapport forelægges Domstolen,
efter at de i artikel 115, stk. 1, og eventuelt artikel 117, stk. 1 og 2,nævnte processkrifter er indgivet. Hvis de nævnte processkrifter ikkeindgives, anvendes samme fremgangsmåde, når fristen for indgivelseaf processkrifterne er udløbet.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 37
▼M5
▼B
▼M5
▼B
▼M4
▼M5
▼B
Artikel 122
Såfremt der ikke gives appellanten medhold, eller såfremt der gives
appellanten medhold, og Domstolen selv endeligt afgør sagen, træfferden afgørelse om sagens omkostninger.
I tvister mellem Fællesskaberne og deres ansatte:
— finder artikel 70 kun anvendelse ved appel iværksat af institutio-
nerne,
— kan Domstolen som en undtagelse fra artikel 69, stk. 2, ved appel,
der iværksættes af tjenestemænd eller øvrige ansatte ved en institu-
tion, fordele sagens omkostninger mellem parterne, såfremt det
findes rimeligt.
Hvis en appel hæves, finder artikel 69, stk. 5, anvendelse.
Når der under en appel, der iværksættes af en medlemsstat eller en
institution, der ikke har interveneret i den pågældende sag for Retten,gives appellanten medhold, kan Domstolen fordele sagens omkostning-er mellem parterne eller pålægge den vindende part at erstatte en
tabende part de udgifter, der er påført denne ved appellen.
Artikel 123
Begæring om intervention under appellen indgives til Domstolen inden
en måned efter den i artikel 16, stk. 6, omhandlede offentliggørelse.
FEMTE AFSNIT
PROCEDURER I HENHOLD TIL EØS-AFTALEN
Artikel 123 a
1. I det i EØS-aftalens artikel 111, stk. 3, nævnte tilfælde (1)
indbringes sagen for Domstolen ved en anmodning, der indgives af dekontraherende parter i tvisten. Anmodningen forkyndes for de andrekontraherende parter, Kommissionen, EFTA-Tilsynsmyndigheden og i
påkommende tilfælde for andre, til hvem der gives meddelelse om en
præjudiciel forelæggelse, der rejser samme spørgsmål om fortolkningaf fællesskabslovgivningen.
Præsidenten giver de kontraherende parter og andre, for hvem anmod-
ningen er forkyndt, en frist til at fremsætte skriftlige bemærkninger.
Anmodningen indgives på et af de i artikel 29, stk. 1, nævnte sprog.
Bestemmelserne i artikel 29, stk. 3-5, finder anvendelse. Bestemmel-
serne i artikel 104, stk. 1, finder anvendelse med den fornødne
ændringer.
2. Straks efter fremsættelsen af den i foregående stykke omhandlede
anmodning udpeger præsidenten den refererende dommer. Straks efter
bestemmer førstegeneraladvokaten, hvilken generaladvokat anmod-ningen skal henvises til.
Domstolen træffer en begrundet afgørelse i et lukket retsmøde, efter at
generaladvokaten er hørt.
3. Domstolens afgørelse underskrives af præsidenten, de dommere,
der har taget del i rådslagningen og afstemningen, samt af justitssekre-
tæren, hvorefter den forkyndes for de kontraherende parter og andre
berørte, jf. stk. 1.
Artikel 123 b
I det i artikel 1 i protokol 34 til EØS-aftalen nævnte tilfælde forkyndes
den nationale rets anmodning for sagens parter, de kontraherendeparter, Kommissionen, EFTA-tilsynsmyndigheden og i påkommendetilfælde for andre, til hvem der gives meddelelse om en præjudiciel1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 38
(1) EFT nr. L 1 af 3. januar 1994, s. 27.▼M3
▼M1
▼M1
forelæggelse, der rejser samme spørgsmål om fortolkning af fælles-
skabslovgivningen.
Hvis anmodningen ikke fremsættes på et af de i artikel 29, stk. 1,
nævnte sprog, skal den være vedlagt en oversættelse til et af dissesprog.
Parterne, de kontraherende parter og andre berørte, jf. stk. 1, kan inden
to måneder fra forkyndelsen indgive indlæg eller andre skriftlige udta-lelser.
Rettergangsmåden er omfattet af bestemmelserne i dette reglement, dog
med de tilpasninger, der følger af anmodningens særlige karakter.
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 124
1. Præsidenten pålægger personer, der skal aflægge ed for
Domstolen som vidner eller sagkyndige, at tale sandhed og udføre
deres hverv samvittighedsfuldt og upartisk, og henleder deres opmærk-
somhed på de strafferetlige følger, en tilsidesættelse af denne pligt kanhave i henhold til deres nationale lovgivning.
2. Vidnerne aflægger ed i overensstemmelse med artikel 47, stk. 5,
første afsnit, eller under de former, der er fastsat i deres nationalelovgivning.
Såfremt rettergangsreglerne i vidnets hjemstat foruden edsaflæggelse
giver mulighed for sammen med edsaflæggelsen eller i stedet for denne
at afgive en hertil svarende erklæring, kan vidnet afgive en sådanerklæring på de betingelser og under de former, der er fastsat i vidnetsnationale lovgivning.
Såfremt den nationale lovgivning hverken hjemler mulighed for at
aflægge ed eller at afgive en sådan erklæring, skal den i stk. 1 fastsattefremgangsmåde følges.
3. Bestemmelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på sagkyn-
dige, idet der dog i dette tilfælde henvises til artikel 49, stk. 6, førsteafsnit, i stedet for artikel 47, stk. 5, første afsnit, i dette reglement.
Artikel 125
For så vidt ikke andet følger af ►
M1EF-traktatens ◄►M4artikel
245◄og Euratom-Traktatens artikel 160, udfærdiger Domstolen i
samråd med de pågældende regeringer et tillægsreglement om den
fremgangsmåde, Domstolen skal følge med hensyn til:
a) retsanmodninger,
b) ansøgninger om fri proces,
c) Domstolens anmeldelse af vidners og sagkyndiges edsbrud, jf.
►M1EF-statuttens artikel 27 og EKSF-statuttens samt Euratom-
statuttens artikel 28 ◄.
Artikel 125a
Domstolen kan give praktiske anvisninger, bl.a. vedrørende forbered-
else og afvikling af retsmøder ved Domstolen samt om indgivelse afindlæg eller skriftlige bemærkninger.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 39
▼B
▼M4
▼B
Artikel 126
Dette reglement træder i stedet for procesreglement af 4. december
1974 for De Europæiske Fællesskabers Domstol ( De Europæiske
Fællesskabers Tidende nr. L 350 af 28. december 1974, s. 1), senest
ændret den 15. maj 1991(1).
Artikel 127
Dette reglement, som har retsgyldighed på de sprog, der er nævnt i
artikel 29, stk. 1, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidendeog træder i kraft den første dag i den anden måned efter of-
fentliggørelsen.
Vedtaget i Luxembourg, den 19. juni 1991.1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 40
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
BILAG I
»AFGØRELSE VEDRØRENDE FRI- OG HELLIGDAGE
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL HAR —
under henvisning til procesreglementets artikel 80, stk. 2, hvorefter Domstolen
udfærdiger en liste over lovbestemte fri- og helligdage —
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den i procesreglementets artikel 80, stk. 2, nævnte liste over lovbestemte fri- og
helligdage fastsættes som følger:
— nytårsdag,
— anden påskedag,— den 1. maj,— Kristi himmelfartsdag,
— anden pinsedag,
— den 23. juni,— den 24. juni, når den 23. juni falder på en søndag,— den 15. august,— den 1. november,— den 25. december,— den 26. december.
De i stykke 1 nævnte lovbestemte fri- og helligdage er dem, der gælder på det
sted, hvor Domstolen har sæde.
Artikel 2
Bestemmelserne i procesreglementets artikel 80, stk. 2, finder kun anvendelse på
de i denne afgørelses artikel 1 nævnte lovbestemte fri- og helligdage.
Artikel 3
Denne afgørelse, som udgør bilag I til procesreglementet, træder i kraft samme
dag som procesreglementet.
Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Vedtaget i Luxembourg, den 19. juni 1991.«1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 41
▼B
BILAG II
»AFGØRELSE OM PROCESFRISTERS FORLÆNGELSE UNDER
HENSYN TIL AFSTANDEN
under henvisning til procesreglementets artikel 81, stk. 2, om procesfristers
forlængelse under henvisning til afstanden —
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS DOMSTOL HAR —
Artikel 1
Medmindre parterne har deres sædvanlige opholdssted i Storhertugdømmet
Luxembourg, forlænges procesfristerne under hensyn til afstanden således:
— for Kongeriget Belgien med to dage,
— for Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republiks europæiske terri-
torium og Kongeriget Nederlandenes europæiske territorium med seks dage,
— for Kongeriget Danmarks europæiske territorium, Irland, Den Hellenske
Republik, Den Italienske Republik, Det Forenede Kongerige, Kongeriget
Spanien, Republikken Østrig, Republikken Portugal (med undtagelse af
Azorerne og Madeira), Republikken Finland og Kongeriget Sverige med ti
dage,
— for andre europæiske lande og territorier med to uger,
— for Republikken Portugals autonome regioner Azorerne og Madeira med tre
uger,
— for andre lande, departementer og territorier med en måned.
Artikel 2
Denne afgørelse, som udgør bilag II til procesreglementet, træder i kraft samme
dag som procesreglementet.
Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Vedtaget i Luxembourg, den 19. juni 1991.«1991Q0704 — DA — 10.10.2002 — 007.001 — 42
▼M2
▼B