02013R0228 — DA — 07.12.2021 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 228/2013

af 13. marts 2013

om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 247/2006







KAPITEL I

GENSTAND OG MÅL

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de vanskeligheder forårsaget af beliggenhed i Unionens yderste periferi, særlig afsides beliggenhed, isoleret beliggenhed, lille areal, topografiske forhold, vanskelige klimatiske forhold og økonomisk afhængighed af et begrænset antal produkter, som kendetegner de områder, der er omhandlet i traktatens artikel 349 (»fjernområder«).

Artikel 2

Mål

1. De særlige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, bidrager til at nå følgende mål: a) at sikre fjernområderne forsyninger af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer til landbruget, ved at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes beliggenheden i Unionens yderste periferi, uden at skade den lokale produktion og dens vækstmuligheder b) at sikre den langsigtede fremtid for og udvikling af diversificeret husdyrhold og planteavl i fjernområderne, herunder produktionen, forarbejdningen og afsætningen af lokale produkter c) at opretholde udviklingen og styrkelsen af konkurrenceevnen for det traditionelle landbrug i fjernområderne, herunder produktionen, forarbejdningen og afsætningen af lokale afgrøder og produkter.

2. Målene i stk. 1 gennemføres ved hjælp af de foranstaltninger, der er anført i kapitel III, IV og V.







KAPITEL II

POSEI-PROGRAMMER

Artikel 3

Fastlæggelse af POSEI-programmer

1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, fastlægges for hvert fjernområde ved et særligt program til løsning af områdets problemer som følge af dets afsides beliggenhed og status af øsamfund (»POSEI-programmet«), der omfatter: a) en særlig forsyningsordning som fastlagt i kapitel III, og b) særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion som fastlagt i kapitel IV.

2. POSEI-programmet fastlægges på det geografiske niveau, som den pågældende medlemsstat finder mest hensigtsmæssigt. Det udarbejdes af de myndigheder, som medlemsstaten har udpeget, og medlemsstaten forelægger det efter høring af de ansvarlige myndigheder og organisationer på det relevante lokale niveau for Kommissionen til godkendelse, jf. artikel 6.

3. Medlemsstaterne kan hver især kun forelægge ét POSEI-program for deres fjernområder.

Artikel 4

Forenelighed og sammenhæng

1. Foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, skal være forenelige med EU-retten. Sådanne foranstaltninger skal hænge sammen med andre EU-politikker og dertil hørende tiltag.

2. Det sikres særlig, at der er sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, og de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, navnlig fælles markedsordninger, landdistriktsudvikling, produktkvalitet, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse.

Navnlig må en foranstaltning i henhold til denne forordning ikke finansieres som:

a) supplerende støtte til præmie- eller støtteordninger, der er indført i henhold til en fælles markedsordning, medmindre der foreligger undtagelsestilfælde, der begrundes på grundlag af objektive kriterier

b) støtte til forskningsprojekter, foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter eller foranstaltninger, der er berettiget til fællesskabsfinansiering i henhold til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet ( 1 )

c) støtte til foranstaltninger, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1698/2005.

Artikel 5

POSEI-programmernes indhold

Et POSEI-program skal omfatte følgende:

a) en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse og en samlet vejledende årlig finansieringsoversigt over de midler, som skal tilvejebringes

b) bevis for de forskellige programforanstaltningers indbyrdes forenelighed og sammenhæng samt de kvantitative kriterier og indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering

c) tiltag, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse af programmerne, herunder informering af offentligheden, overvågning og evaluering, samt angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering

d) udpegelse af de myndigheder og organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, og af myndigheder, organer, arbejdsmarkedsparter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer samt angivelse af resultaterne af de høringer, der er foretaget.

Artikel 6

Godkendelse og ændring af programmerne

1. POSEI-programmerne er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 247/2006 og hører under den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2 og 3.

Hvert program omfatter en foreløbig forsyningsopgørelse med angivelse af produkter, mængder og støtte til forsyninger fra Unionen samt et udkast til støtteprogram for den lokale produktion.

2. Afhængigt af den årlige evaluering af gennemførelsen af POSEI-programmernes foranstaltninger og efter høring af de berørte økonomiske interesseorganisationer kan medlemsstaterne forelægge Kommissionen behørigt dokumenterede forslag til ændring af foranstaltningerne inden for den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2 og 3, for bedre at tilpasse dem til fjernområdernes krav og den foreslåede strategi. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter procedurerne for vurdering af, hvorvidt de foreslåede ændringer er forenelige med EU-retten og for afgørelse af, om, om de skal godkendes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

3. De procedurer, der fastsættes gennemførelsesretsakter som omhandlet i stk. 2, kan differentieres på grundlag af følgende elementer: betydningen af de ændringer, som medlemsstaterne foreslår for så vidt angår indførelse af nye foranstaltninger; hvorvidt ændringerne i det budget, der er afsat til foranstaltningerne, er væsentlige; ændringer i mængderne og i niveauet af støtte til produkter i de foreløbige forsyningsopgørelser, samt enhver ændring i de koder og beskrivelser, der er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif ( 2 ).

4. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter endvidere for hver procedure hyppigheden, med hvilken anmodninger om ændringer kan fremsættes samt de tidsrammer, som de godkendte ændringer skal gennemføres inden for.

Artikel 7

Ændringer vedrørende bevillingsrammerne

Medlemsstaterne forelægger senest den 22. april 2013 Kommissionen udkast til ændring af deres POSEI-programmer, som afspejler de ændringer, der er indført ved artikel 30, stk. 5.

Disse ændringer træder i kraft en måned efter deres forelæggelse, hvis Kommissionen i den mellemliggende periode ikke har gjort indsigelse.

De kompetente myndigheder udbetaler den i artikel 30, stk. 5 omhandlede støtte senest den 30. juni 2013.

Artikel 8

Kontrol og overvågning

Medlemsstaterne fører kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende.

Kommissionen vedtager endvidere gennemførelsesretsakter vedrørende procedurerne og fysiske og finansielle indikatorer for at sikre en effektiv overvågning af gennemførelsen af programmerne.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.







KAPITEL III

SÆRLIG FORSYNINGSORDNING

Artikel 9

Foreløbig forsyningsopgørelse

1. Der fastsættes en særlig forsyningsordning for de landbrugsprodukter, der er nævnt i traktatens bilag I, og som i fjernområderne er vigtige til konsum eller til forarbejdning af andre produkter eller som rå- og hjælpestoffer.

2. Den berørte medlemsstat udarbejder på det geografiske niveau, den finder mest hensigtsmæssigt, en foreløbig forsyningsopgørelse over hvert fjernområdes årlige behov for de produkter, der er nævnt i traktatens bilag I.

Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der emballerer eller forarbejder produkter til det lokale marked, til traditionel videreforsendelse til resten af Unionen eller til eksport til tredjelande som led i regional samhandel, jf. artikel 14, stk. 3, eller traditionel samhandel.

Artikel 10

Den særlige forsyningsordnings virkemåde

1. Der opkræves ingen told ved import til fjernområderne af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, og som kommer direkte fra tredjelande, inden for de mængder, der er fastlagt i den foreløbige forsyningsopgørelse.

Ved anvendelsen af dette kapitel anses produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været oplagt på toldoplag i Unionens toldområde, for at være direkte importeret fra tredjelande.

2. For at dække de fastlagte forsyningsbehov, jf. artikel 9, stk. 2, under hensyn til priser og kvalitet og samtidig sikre, at den andel af forsyningerne, som produkter fra resten af Unionen tegner sig for, opretholdes, ydes der støtte til levering til fjernområderne af EU-produkter, der er oplagret på offentlige lagre i medfør af interventionsforanstaltninger, eller som er disponible på Unionens marked.

Støtten fastsættes for hver produkttype under hensyntagen til ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, andre ekstraomkostninger som følge af fjernområdernes beliggenhed i Unionens yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og lille areal.

3. Der ydes ikke støtte til levering af produkter, der allerede har været omfattet af den særlige forsyningsordning i et andet fjernområde.

4. Kun produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet er omfattet af den særlige forsyningsordning. Produkter fra tredjelande skal give garantier på samme niveau som produkter, der er fremstillet i henhold til Unionens fytosanitære og veterinære normer.

Artikel 11

Gennemførelse

Den særlige forsyningsordning gennemføres på en sådan måde, at der især tages hensyn til:

a) fjernområdernes særlige behov og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, kvalitetskravene

b) samhandelen med resten af Unionen

c) de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte

d) behovet for at sikre, at den lokale produktion hverken destabiliseres, eller at dens udvikling forhindres.

Artikel 12

Licenser

1. Inden for rammerne af den særlige forsyningsordning gives importafgiftsfritagelsen eller støtten mod fremlæggelse af en licens.

Licenserne udstedes kun til erhvervsdrivende, der er optaget i et register, myndighederne fører.

Licenserne kan ikke overdrages.

2. Der kræves ingen sikkerhedsstillelse ved ansøgning om importlicenser, fritagelsesattester og støttelicenser. Den kompetente myndighed kan imidlertid, i den udstrækning det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning, kræve, at der stilles en sikkerhed svarende til den i artikel 13 omhandlede fordel. I sådanne tilfælde finder artikel 34, stk. 1, 4, 5, 6, 7 og 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for landbrugsvarer ( 3 ) anvendelse.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende fastsættelse af betingelserne for registrering af de erhvervsdrivende i registret og de erhvervsdrivendes fulde udøvelse af deres rettigheder til at deltage i den særlige forsyningsordning.

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne anvender denne artikel ensartet, særlig med hensyn til gennemførelsen af licensordningen og de af de erhvervsdrivende ved registreringen påtagne forpligtelser. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 13

Overførelse af fordelen

1. Importafgiftsfritagelsen eller tildelingen af støtte i henhold til den særlige forsyningsordning er betinget af, at den deraf følgende økonomiske fordel rent faktisk overføres til den endelige bruger, der afhængigt af det enkelte tilfælde kan være forbrugeren, når det drejer sig om produkter til direkte konsum, den sidste forarbejdnings- eller emballeringsvirksomhed, når det drejer sig om produkter til forarbejdnings- eller emballeringsindustrien, eller landbrugeren, når det drejer sig om produkter, der skal anvendes til foder eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.

Den i første afsnit omhandlede fordel, skal svare til værdien af importafgiftsfritagelsen eller til støttebeløbet.

2. For at sikre, at stk. 1 anvendes ensartet, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende anvendelsen af reglerne i stk. 1, herunder navnlig betingelserne for medlemsstaternes kontrol af, at fordelen rent faktisk overføres til den endelige bruger. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 14

Eksport til tredjelande og forsendelse til resten af Unionen

1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende fastlæggelse af de krav, der skal være opfyldt, for at produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, kan eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen, og som indbefatter betaling af importafgifter eller tilbagebetaling af støtte, jf. artikel 10. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.

Første afsnit finder ikke anvendelse på samhandelen mellem de franske oversøiske departementer.

2. Stk. 1, første afsnit, gælder ikke for produkter, der er forarbejdet i fjernområderne under anvendelse af produkter omfattet af den særlige forsyningsordning, og: a) som eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen inden for de mængder, der modsvarer henholdsvis traditionel eksport og traditionel forsendelse. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter disse mængder, på grundlag af de gennemsnitlige forsendelser eller den gennemsnitlige eksport, idet de kontrollerede gennemsnitstal for de tre bedste år i perioden 2005-2012 benyttes som reference. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2. b) som eksporteres til tredjelande som led i regional samhandel c) som forsendes mellem Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer d) som forsendes mellem de franske oversøiske departementer.

Der ydes ingen restitutioner ved eksport af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).

Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).

3. I dette kapitel forstås ved »regional samhandel« hvert enkelt fjernområdes samhandel med tredjelande, som tilhører det samme geografiske område som det pågældende fjernområde, samt handel med lande, med hvilke det har historiske handelsforbindelser. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter listen over disse lande under hensyntagen til objektive anmodninger indgivet af medlemsstaterne efter høring af de berørte sektorer. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

4. Produkter, der er leveret til de franske oversøiske departementer, Azorerne, Madeira eller De Kanariske Øer i henhold til en særlig forsyningsordning, og som leveres som proviant til skibe og luftfartøjer, betragtes som lokalt forbrug.

5. Uanset stk. 2, første afsnit, litra a), kan følgende maksimumsmængder af sukker (KN-kode 1701 ) årligt forsendes fra Azorerne til resten af Unionen i følgende fem år: — i 2011 : 3 000 t — i 2012 : 2 500 t — i 2013 : 2 000 t — i 2014 : 1 500 t — i 2015 : 1 000 t.

6. Forarbejdning, der kan give anledning til traditionel eller regional handelseksport eller traditionelle forsendelser, skal med de fornødne ændringer opfylde de gældende betingelser under proceduren for aktiv forædling eller proceduren for forarbejdning under toldkontrol, der er fastsat i Unionens relevante lovgivning, dog med undtagelse af alle sædvanlige behandlinger.

Artikel 15

Sukker

1. I den periode, der er fastsat i artikel 204, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fritages følgende sukker, der er produceret ud over kvoten, jf. artikel 61 i nævnte forordning, for importafgifter inden for de foreløbige forsyningsopgørelser, der er nævnt i artikel 9 i nærværende forordning: a) sukker, der er indført til konsum på Madeira eller på De Kanariske Øer i form af hvidt sukker henhørende under KN-kode 1701 b) raffineret sukker til konsum på Azorerne i form af råsukker henhørende under KN-kode 1701 12 10 (roeråsukker).

2. På Azorerne kan de mængder, der er omhandlet i stk. 1, med henblik på raffinering suppleres inden for den foreløbige forsyningsopgørelse med råsukker henhørende under KN-kode 1701 11 10 (rårørsukker).

I forbindelse med Azorernes forsyning med råsukker vurderes behovene under hensyntagen til udviklingen i den lokale sukkerroeproduktion. De mængder, der kan omfattes af forsyningsordningen, fastsættes, således at den samlede årlige mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 tons.

Artikel 16

Skummetmælkspulver

Uanset artikel 9 kan De Kanariske Øer hvert år fortsat få leveret højst 800 tons skummetmælkspulver henhørende under KN-kode 1901 90 99 (skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof) til industriel forarbejdning. Støtten til leveringen fra Unionen af dette produkt må ikke overstige 210 EUR/ton og skal holdes inden for bevillingsrammen, jf. artikel 30. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.

Artikel 17

Ris

Der opkræves ingen told ved import til det franske oversøiske departement Réunion af produkter, der henhører under KN-kode 1006 10 , 1006 20 og 1006 40 00 , og som er bestemt til lokalt konsum.

Artikel 18

Kontrol og sanktioner

1. Der føres administrativ kontrol ved import eller indførsel til fjernområderne og ved eksport eller forsendelse herfra af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

2. Opfylder den erhvervsdrivende ikke sine forpligtelser i henhold til artikel 12, skal den kompetente myndighed, uden at det berører eventuelle sanktioner i henhold til national ret og bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold: a) kræve den fordel, den erhvervsdrivende har fået indrømmet, tilbagebetalt b) midlertidigt suspendere eller tilbagekalde den erhvervsdrivendes registrering, afhængigt af, hvor alvorlig overtrædelsen er.

3. Gennemfører en licensindehaver som omhandlet i artikel 12 ikke den planlagte import eller indførsel, suspenderer den kompetente myndighed vedkommendes ret til at ansøge om licenser eller attester i en periode på 60 dage efter den pågældende licens eller attests udløbsdato, bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold. Efter suspensionsperioden er udstedelsen af yderligere licenser eller attester betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til størrelsen af den indrømmede fordel i en periode, der fastsættes af den kompetente myndighed.

Den kompetente myndighed vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på genanvendelse af de produktmængder, der er blevet disponible, fordi allerede udstedte licenser og attester ikke eller kun delvis er blevet udnyttet eller er blevet annulleret, eller fordi fordelen er blevet tilbagebetalt.







KAPITEL IV

FORANSTALTNINGER FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION

Artikel 19

Foranstaltninger

1. POSEI-programmerne indeholder i overensstemmelse med tredje del, afsnit III, i traktaten særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion, der er nødvendige for at sikre, at de forskellige former for lokal produktion i de enkelte fjernområder videreføres og udvikles.

2. De dele af programmet, der vedrører foranstaltninger for den lokale produktion og er i overensstemmelse med målene i artikel 2, skal mindst indeholde følgende: a) en kvantificeret beskrivelse af den pågældende landbrugsproduktions situation, hvori der er taget højde for tilgængelige evalueringsresultater og gjort rede for udviklingsmæssige skævheder, mangler og muligheder, de finansielle midler, der er anvendt, og de vigtigste resultater af de tiltag, der er gennemført b) en beskrivelse af den foreslåede strategi, valgte prioriteter og kvantificerede generelle og operationelle mål og en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale virkning, herunder virkning på beskæftigelsen c) en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger, særlig støtteordninger til gennemførelse af dem og eventuelt oplysninger om behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de pågældende foranstaltninger d) en liste over støtte, der udgør direkte betalinger, jf. artikel 2, litra d), i forordning (EF) nr. 73/2009 e) den støtte, der er fastsat for de enkelte foranstaltninger, og det foreløbige beløb, der er afsat til de enkelte tiltag for at nå et eller flere af programmets mål.

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende betingelserne for udbetaling af den støtte, der er omhandlet i stk. 2. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

4. Programmet kan indeholde foranstaltninger til fremme af produktionen, forarbejdningen eller afsætningen af fjernområdernes landbrugsprodukter.

Hver foranstaltning kan opdeles i tiltag. For hvert tiltag i programmet fastsættes mindst følgende:

a) modtagere

b) betingelser for støtteberettigelse

c) enhedsstøttebeløb.

For at fremme afsætningen af produkter uden for det område, hvor de er produceret, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelser for fastsættelse af den støtte, der ydes til afsætning, og eventuelt betingelser for fastsættelse af de produktmængder, der kan ydes støtte til.

Artikel 20

Kontrol og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb

1. Der føres kontrol med de foranstaltninger, der er omhandlet i dette kapitel, ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.

2. Modtagere af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetale de pågældende beløb. Artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30. november 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin ( 4 ), finder tilsvarende anvendelse.







KAPITEL V

LEDSAGEFORANSTALTNINGER

Artikel 21

Grafisk symbol

1. Der indføres et grafisk symbol for at øge kendskabet til og forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specielle for fjernområderne.

2. Betingelserne for at anvende det grafiske symbol, der er nævnt i stk. 1, foreslås af de berørte erhvervsorganisationer. De nationale myndigheder sender sammen med deres udtalelse disse forslag til Kommissionen.

Kontrollen med symbolets anvendelse føres af en offentlig myndighed eller et organ, der er godkendt af de relevante nationale myndigheder.

3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for at udøve retten til at anvende det grafiske symbol og betingelserne for reproduktion og anvendelse af det. Disse betingelser fastsættes for at øge kendskabet til og fremme forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter fra fjernområderne.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de nærmere regler for anvendelsen af det grafiske symbol og mindstekravene til den kontrol og overvågning, som medlemsstaterne skal anvende. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 22

Udvikling af landdistrikter

1. Uanset artikel 39, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1698/2005 kan den maksimale årlige EU-støtte, der er omhandlet i bilag I til nævnte forordning, forhøjes til det dobbelte, når det gælder foranstaltningen til beskyttelse af søerne på Azorerne og foranstaltningen til bevarelse af landskabet, biodiversiteten og landbrugsjordens traditionelle karakteristika samt bevarelsen af stenmurene i fjernområderne.

2. De foranstaltninger, der planlægges i medfør af nærværende artikels stk. 1, beskrives, hvis det er relevant, i programmerne for disse fjernområder, jf. artikel 16 i forordning (EF) nr. 1698/2005.

▼M2

Artikel 22a

Brancheaftaler på Réunion

1. I medfør af artikel 349 i TEUF og uanset artikel 101, stk. 1, i TEUF samt artikel 164, stk. 4, første afsnit, litra a)-n), i forordning (EU) nr. 1308/2013 kan Frankrig, såfremt en brancheorganisation, der er anerkendt i henhold til artikel 157 i forordning (EU) nr. 1308/2013, og som udelukkende udøver sin virksomhed på Réunion og anses for at være repræsentativ for produktionen af, handelen med eller forarbejdningen af et bestemt produkt, på anmodning af den pågældende organisation udvide regler, hvis formål er at støtte opretholdelsen og diversificeringen af lokal produktion med henblik på at øge fødevaresikringen på Réunion, til andre erhvervsdrivende, der ikke er medlem af denne brancheorganisation, forudsat at disse regler kun anvendes på erhvervsdrivende, hvis aktiviteter udelukkende udføres på Réunion vedrørende produkter, der er bestemt til det lokale marked. Uanset artikel 164, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1308/2013 anses en brancheorganisation for at være repræsentativ i henhold til nærværende artikel, hvis den tegner sig for mindst 70 % af produktionsmængden af, handelen med eller forarbejdningen af det eller de pågældende produkter.

2. Udvides reglerne for en anerkendt brancheorganisation, der udelukkende udøver sin virksomhed på Réunion, i henhold til stk. 1 i nærværende artikel, og er de aktiviteter, der er omfattet af disse regler, af generel økonomisk interesse for erhvervsdrivende, hvis aktiviteter udelukkende udføres på Réunion vedrørende produkter, som er bestemt til det lokale marked, kan Frankrig uanset artikel 165 i forordning (EU) nr. 1308/2013 efter høring af de relevante parter beslutte, at selvstændige erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen, men som udøver virksomhed på det pågældende lokale marked, over for organisationen helt eller delvis skal yde de finansielle bidrag, som medlemmerne betaler, såfremt bidragene skal dække de udgifter, som er en direkte følge af varetagelsen af de pågældende aktiviteter.

3. Frankrig underretter Kommissionen om enhver aftale, hvis anvendelsesområde udvides i henhold til denne artikel.

▼B

Artikel 23

Statsstøtte

1. For de landbrugsprodukter i bilag I til traktaten, som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108 give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen i fjernområderne som følge af deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund og beliggenhed i Unionens yderste periferi.

2. Medlemsstaterne kan yde yderligere støtte til gennemførelse af POSEI-programmerne. I så fald skal medlemsstaterne anmelde statsstøtten til Kommissionen, og Kommissionen kan godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af disse programmer. Den således anmeldte støtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med traktatens artikel 108, stk. 3, første punktum.

3. Frankrig kan yde støtte til sukkersektoren i de franske fjernområder på op til 90 mio. EUR pr. produktionsår.

Frankrig underretter senest 30 dage efter hvert produktionsårs udløb Kommissionen om, hvilket beløb der faktisk er ydet i støtte.

4. Medmindre andet gælder ifølge nærværende artikels stk. 1 og 2, og uanset artikel 180, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer ( 5 ), finder traktatens artikel 107, 108 og 109 ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til nærværende forordnings kapitel IV, nærværende artikels stk. 3 og artikel 24 og 28 i nærværende forordning.

Artikel 24

Plantesundhedsprogrammer

1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen programmer for bekæmpelse af skadegørere på planter og planteprodukter i fjernområderne. I programmerne fastlægges det, hvilke mål der skal nås, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres, hvor længe de varer, og hvilke omkostninger der er forbundet med dem.

Kommissionen evaluerer de forelagte programmer. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende afgørelse om at godkende eller ikke at godkende disse programmer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

2. Unionen bidrager til finansieringen af programmer som omhandlet i stk. 1 på grundlag af en teknisk analyse af situationen i de pågældende områder.

Bidraget kan dække op til 75 % af de støtteberettigede udgifter. Det udbetales på grundlag af den dokumentation, medlemsstaterne fremlægger. Kommissionen kan om nødvendigt foranstalte undersøgelser, der foretages på dens vegne af de eksperter, der er omhandlet i artikel 21 i Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet ( 6 ).

▼M1

EU-finansiering af programmer for bekæmpelse af skadegørere i Unionens fjernområder gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 652/2014 ( 7 ).

▼B

3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på, for hver enkelt region og hvert enkelt program samt på grundlag af kriterierne i stk. 2 og det program, der forelægges i henhold til stk. 1, at fastsætte: a) Unionens medfinansiering samt støttens størrelse b) hvilke foranstaltninger, der er berettigede til EU-støtte.

Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 25

Vin

1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 103v, 103w, 103x og 182a i forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke for Azorerne og Madeira.

2. Uanset artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan druer, der er høstet på Azorerne og Madeira, og som stammer fra druesorter omhandlet i nævnte afsnits litra b), anvendes til fremstilling af vin, som kun må omsættes i disse områder.

Portugal afvikler gradvis dyrkningen af de arealer, der er tilplantet med druesorter omhandlet i artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, eventuelt med støtte som omhandlet i artikel 103q i nævnte forordning.

3. Som en undtagelse fra artikel 85f i forordning (EF) nr. 1234/2007 finder overgangsordningen for plantningsrettigheder anvendelse på De Kanariske Øer frem til den 31. december 2012.

Artikel 26

Mælk

1. Med henblik på at fordele overskudsafgiften som omhandlet i artikel 79 i forordning (EF) nr. 1234/2007 anses kun de producenter, jf. artikel 65, litra c), i nævnte forordning, der er etableret og producerer på Azorerne, og som afsætter de mængder, der overskrider deres kvote, forhøjet med den procentsats, der er fastsat i nærværende stykkes tredje afsnit, for at have medvirket til overskridelsen.

Overskudsafgiften opkræves for de mængder, som overstiger kvoten, der er forhøjet med procentsatsen i tredje afsnit, efter omfordeling mellem alle producenter, jf. artikel 65, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der er etableret og producerer på Azorerne, og i forhold til den kvote, som hver producent råder over, af de mængder, der ligger inden for den margen, der følger af denne forhøjelse, og som ikke er udnyttet.

Satsen i første afsnit svarer til forholdet mellem mængderne på 23 000 tons fra produktionsåret 2005/2006 og summen af de referencemængder, der er disponible på de enkelte bedrifter pr. 31. marts 2010. Den anvendes kun på bedriftens kvote pr. 31. marts 2010.

2. De afsatte mængder mælk eller mælkeækvivalenter, der overstiger kvoten, men ligger inden for procentsatsen i stk. 1, tredje afsnit, efter den omfordeling, der er omhandlet i samme stykke, indgår ikke i Portugals beregning af en eventuel overskridelse af kvoten, der beregnes i henhold til artikel 66 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

3. Ordningen med en overskudsafgift, som mælkeproducenterne skal erlægge, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke i de franske oversøiske departementer og gælder ikke på Madeira for op til 4 000 tons lokalt produceret mælk.

4. Uanset artikel 114, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 tillades det i det omfang, det er nødvendigt for det lokale forbrug, at der på Madeira og i det franske oversøiske departement Réunion fremstilles UHT-mælk på basis af mælkepulver med oprindelse i Unionen, for så vidt denne foranstaltning ikke er til hinder for indsamling og afsætning af den lokalt producerede mælk. Kommissionen tillægges beføjelse til, hvis Frankrig påviser, at en sådan foranstaltning er hensigtsmæssig for de franske oversøiske departementer Martinique, Guadeloupe og Fransk Guyana, at vedtage de nødvendige delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 med henblik på at udvide foranstaltningen til at omfatte disse departementer. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.

Af salgsetiketten skal det klart fremgå, hvordan UHT-mælken er fremstillet.

Artikel 27

Husdyrbrug

1. Indtil bestanden af lokale ungtyre bliver tilstrækkelig stor til at sikre, at den lokale kødproduktion i de franske oversøiske departementer og på Madeira bliver bevaret og udviklet, kan der importeres ungtyre med oprindelse i tredjelande til opfedning og konsum i de franske oversøiske departementer og på Madeira, uden at der opkræves importafgifter i henhold til den fælles toldtarif. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette afsnit, særlig regler om afgiftsfritagelse ved import af ungtyre til de franske oversøiske departementer og Madeira. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 13 og artikel 14, stk. 1, gælder for dyr, der er omfattet af fritagelsen i nærværende stykkes første afsnit.

2. Det antal dyr, der kan omfattes af fritagelsen i stk. 1, fastsættes i POSEI-programmerne, når der under hensyn til udviklingen af den lokale produktion er begrundet behov for import. Disse dyr er først og fremmest bestemt til producenter, i hvis besætning mindst 50 % af dyrene til opfedning er dyr af lokal oprindelse.

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for importafgiftsfritagelsen. Disse betingelser skal tage hensyn til de lokale forhold, der kendetegner oksekødssektoren og den dermed forbundne industri,

3. Hvis artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 anvendes, kan Portugal nedsætte det nationale loft over rettigheder til betalinger i forbindelse med får og geder og til ammekopræmie. I så fald overføres det tilsvarende beløb ved Kommissionens delegerede retsakt fra de lofter, der er fastsat i henhold til artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009, til bevillingsrammen i artikel 30, stk. 2, andet led, i nærværende forordning. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

Artikel 28

Statsstøtte til produktion af tobak

Spanien bemyndiges til at yde støtte til produktion af tobak på De Kanariske Øer. Denne støtte må ikke føre til forskelsbehandling af øgruppens producenter.

Støtten må ikke overstige 2 980,62 EUR/ton. Tillægsstøtten ydes højst for 10 tons pr. år.

Artikel 29

Toldfritagelse for tobak

1. Der opkræves ingen told ved direkte import til De Kanariske Øer af råtobak eller halvforarbejdet tobak henhørende under henholdsvis: a) KN-kode 2401 , og b) følgende underpositioner: — 2401 10 råtobak, ikke strippet — 2401 20 råtobak, delvis eller helt strippet — ex 2401 20 dæksblade til cigarer, emballeret, i ruller, bestemt til tobaksfabrikation — 2401 30 tobaksaffald — ex 2402 10 ufærdige cigarer uden dæksblad — ex 2403 10 skåret tobak (endelig blanding af tobak, der anvendes til fremstilling af cigaretter, cigarillos og cigarer) — ex 2403 91 homogeniseret eller rekonstitueret tobak, også i form af blade eller bånd — ex 2403 99 ekspanderet tobak.

Den fritagelse, der er omhandlet i første afsnit, gives ved hjælp af de licenser, der er nævnt i artikel 12.

Denne fritagelse gælder for de produkter, der er nævnt i første afsnit, og som på De Kanariske Øer skal forarbejdes til brugsklare færdigvarer, for en årlig import på højst 20 000 tons udtrykt som strippet råtobak.

2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende stk. 1, særlig regler om toldfritagelse ved import af tobak til De Kanariske Øer. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.







KAPITEL VI

FINANSIELLE BESTEMMELSER

Artikel 30

Bevillingsramme

1. De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 8 ) med undtagelse af foranstaltningerne i: a) artikel 22, og b) artikel 24 fra anvendelsesdatoen for den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020.

2. For hvert regnskabsår finansierer Unionen de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III og IV, med følgende årlige beløb: — for de franske oversøiske departementer: 278,41 mio. EUR — for Azorerne og Madeira: 106,21 mio. EUR — for De Kanariske Øer: 268,42 mio. EUR

3. De beløb, der for hvert regnskabsår bevilges til at finansiere foranstaltningerne omhandlet i kapitel III, må ikke overstige følgende beløb: — for de franske oversøiske departementer: 26,9 mio. EUR — for Azorerne og Madeira: 21,2 mio. EUR — for De Kanariske Øer: 72,7 mio. EUR

Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge betingelserne for, at medlemsstaterne kan ændre fordelingen af de midler, der hvert år afsættes til forskellige produkter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning. Disse gennemførelsesforanstaltninger vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2.

4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 33 vedrørende betingelserne for fastsættelse af det årlige maksimumsbeløb, der kan afsættes til foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand, forudsat at en sådan tildeling er rimelig og forholdsmæssig.

5. For regnskabsåret 2013 yder Unionen en supplerende finansiering til banansektoren i fjernområderne op til følgende maksimumsbeløb: — for de franske oversøiske departementer: 18,52 mio. EUR — for Azorerne og Madeira: 1,24 mio. EUR — for De Kanariske Øer: 20,24 mio. EUR.







KAPITEL VII

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 31

Nationale foranstaltninger

Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner, der er fastsat i denne forordning, overholdes, og underretter Kommissionen herom.

Artikel 32

Meddelelser og rapporter

1. Senest den 15. februar hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke bevillinger de disponerer over til gennemførelse det følgende år af den foreløbige forsyningsopgørelse og de enkelte foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion i POSEI-programmerne.

2. Senest den 30. september hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport om gennemførelsen i det foregående år af de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.

3. Senest den 30. juni 2015 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning, herunder i banan- og mælkesektoren, og rapporten ledsages eventuelt af passende forslag.

4. Kommissionen medtager i de analyser, undersøgelser og evalueringer, som den foretager i forbindelse med handelsaftaler og den fælles landbrugspolitik, et særligt kapitel om eventuelle emner, som fjernområderne har særlig interesse i.

Artikel 33

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21. marts 2013. Kommissionen udarbejder en rapport om delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 2, andet afsnit, artikel 19, stk. 4, tredje afsnit, artikel 21, stk. 3, artikel 26, stk. 4, første afsnit, artikel 27, stk. 2, andet afsnit, og artikel 30, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen om den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen kan forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 34

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger, der er nedsat ved artikel 141 i forordning (EF) nr. 73/2009, bortset fra i forbindelse med gennemførelsen af denne forordnings artikel 24, hvor Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Plantesundhed, der er nedsat ved Rådets afgørelse 76/894/EØF ( 9 ). Disse komitéer er udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 35

Revision

Kommissionen foretager inden udgangen af 2013 en gennemgang af disse ordninger i lyset af deres overordnede effektivitet og de nye rammer for den fælles landbrugspolitik og fremlægger om nødvendigt passende forslag til en ændret POSEI-ordning.

Artikel 36

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 247/2006 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget.

Artikel 37

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG







Sammenligningstabel Forordning (EF) nr. 247/2006 Nærværende forordning Artikel 1 Artikel 1 Artikel 2 Artikel 9 Artikel 3, stk. 1 og 2 Artikel 10, stk. 1 og 2 — Artikel 10, stk. 3 — Artikel 10, stk. 4 Artikel 3, stk. 3 Artikel 11 Artikel 3, stk. 4 Artikel 13 Artikel 4, stk. 1 og 2 Artikel 14, stk. 1 og 2 — Artikel 14, stk. 3 — Artikel 14, stk. 4 Artikel 4, stk. 3 Artikel 14, stk. 5 Artikel 5 Artikel 15 Artikel 6 Artikel 16 Artikel 7 Artikel 17 Artikel 8, sidste punktum Artikel 12, stk. 3 Artikel 9, stk. 1, og artikel 10 Artikel 19, stk. 1 Artikel 3, stk. 2 og 3 Artikel 3 Artikel 11 Artikel 4 Artikel 12, litra a), b) og c) Artikel 19, stk. 2, litra a), b) og c) Artikel 12, litra d), e), f) og g) Artikel 5 Artikel 13 Artikel 8, andet afsnit Artikel 14 Artikel 21 Artikel 15 Artikel 22 Artikel 16 Artikel 23 Artikel 17 Artikel 24 Artikel 18 Artikel 25 Artikel 19 Artikel 26 Artikel 20 Artikel 27 Artikel 21 Artikel 28 Artikel 22 Artikel 29 Artikel 23 Artikel 30 Artikel 24 Artikel 6 Artikel 27 Artikel 31 Artikel 28 Artikel 32 Artikel 29 Artikel 36 Artikel 33 Artikel 37