1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 2100/94
af 27. juli 1994
om EF-sortsbeskyttelse
(EFT L 227 af 1.9.1994, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EF) nr. 2506/95 af 25. oktober 1995 L 258 3 28.10.1995
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 131 af 1.6.1996, s. 59 (2100/94)
►C2Berigtigelse, EFT L 247 af 28.9.1996, s. 46 (2100/94)
►C3Berigtigelse, EFT L 45 af 15.2.1997, s. 51 (2100/94)
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EF) Nr. 2100/94
af 27. juli 1994
om EF-sortsbeskyttelse
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Der er en række særlige problemer med hensyn til, hvilken form for
industriel ejendomsret der kan anvendes i forbindelse med plantesorter;
ordningerne for industriel ejendomsret for plantesorter er ikke harmoni-
seret på fællesskabsplan og reguleres derfor fortsat af medlemsstaterneslovgivninger, der ikke er ensartede;
det vil på den baggrund være hensigtsmæssigt at indføre en fællesskabs-
ordning, som eksisterer parallelt med de nationale ordninger, og somgør det muligt at opnå industriel ejendomsret, der gælder i hele Fælles-skabet;
gennemførelsen og anvendelsen af denne fællesskabsordning bør ikke
varetages af medlemsstaternes myndigheder, men af en EF-myndighed,der har status som juridisk person, nemlig »EF-Sortsmyndigheden«;
ordningen skal også tage hensyn til den tekniske udvikling inden for
planteforædling, herunder bioteknologi; for at tilskynde til frembrin-gelse og udvikling af nye sorter bør alle planteforædlere have en bedrebeskyttelse end i den nuværende situation, uden at dette dog uberettigetbør forringe adgangen til beskyttelsen generelt eller i forbindelse medsærlige forædlingsmetoder;
sorter af alle planteslægter og -arter bør kunne beskyttes;sorter, der kan beskyttes, skal opfylde de internationalet anerkendte
betingelser, dvs. at de skal være selvstændige, ensartede, stabile og nye,og tillige være forsynet med en fastsat sortsbetegnelse;
det er vigtigt at fastsætte en definition af en plantesort for at sikre, at
ordningen kan fungere tilfredsstilende;
det er ikke meningen, at denne definition skal ændre definitioner, der
allerede måtte være fastlagt inden for intellektuel industriel ejendomsret,navnlig på patentområder, eller at den skal ændre eller udelukke anven-delsen af retsregler om adgangen til beskyttelse af produkter, herunderplanter og plantemateriale, eller fremgangsmåder, der er omfattet afsådanne andre former for industriel ejendomsret;
det er imidlertid meget ønskelige at have en fælles definition på begge
områder; passende bestræbelser på internationalt plan bør derfor støttesfor at nå frem til en sådan fælles definition;
i forbindelse med meddelelsen af EF-sortsbeskyttelse er det nødvendigt
at foretage en vurdering af sortens væsentligste kendetegn; sådannekendetegn behøver imidlertid ikke nødvendigvis at stå i forbindelse medderes økonomiske betydning;
(1) EFT nr. C 244 af 28. 9. 1990, s. 1 og EFT nr. C 113 af 24. 4. 1993, s. 7.
(2) EFT nr. C 305 af 23. 11. 1992, s. 55, og EFT nr. C 67 af 16. 3. 1992, s.
148.
(3) EFT nr. C 60 af 8. 3. 1991, s. 45.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 3
▼B
ordningen bør også klart angive, hvem der har retten til EF-sortsbeskyt-
telse; i visse tilfælde vil retten tilkomme flere personer i fællesskab ogikke blot én; det er nødvendigt at fastlægge bestemmelser om denformelle ret til at indgive ansøgning;
ordningen bør endvidere indeholde en definition af udtrykket »inde-
haver«, som anvendes i denne forordning; hvor udtrykket »indehaver«anvendes uden nærmere angivelse i denne forordning, herunder i artikel29, stk. 5, skal det forstås som angivet i artikel 13, stk. 1;
da retsvirkningerne af EF-sortsbeskyttelsen bør være ensartede i hele
Fællesskabet, må det nøje afgrænses, hvilke forretningsmæssige trans-aktioner der kræver indehaverens samtykke; beskyttelsens omfang bør iforhold til de fleste nationale ordninger udvides til at omfatte visseformer for materiale af sorten for at tage hensyn til handel via tredje-lande uden beskyttelse; indførelsen af princippet om konsumption afrettigheder skal imidlertid sikre, at beskyttelsen ikke bliver for omfat-tende;
for at tilskynde til planteforædling opretholder ordningen i princippet
den internationalt anerkendte regel om fri adgang til beskyttede sortermed henblik på videreudvikling heraf og udnyttelse af nye sorter;
i visse tilfælde, hvor den nye sort, selv om den er selvstændig, i det
væsentlige er afledt af den oprindelige sort, bør der indføres en vis formfor afhængighed i forhold til indehaveren af denne sort;
udøvelsen af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder skal være
undergivet begrænsninger fastlagt i bestemmelser, der vedtages i almen-hedens interesse;
dette omfatter bl.a. sikring af landbrugsproduktionen; landbrugere skal
derfor have tilladelse til på visse betingelser at anvende høstudbytte tilformering;
det må sikres, at betingelserne fastlægges på fællesskabsplan;under visse omstændigheder bør der også gives mulighed for tvangsli-
cens i almenhedens interesse, hvilket kan omfatte behovet for at forsynemarkedet med materiale med særlige kendetegn eller opretholde tilskyn-delsen til at fortsætte frembringelsen af forbedrede sorte;
anvendelsen af fastsatte sortsbetegnelser bør gøres obligatorisk;EF-sortsbeskyttelsen bør i princippet have en gyldighedsperiode på
mindst 25 år, og på mindst 30 år for vinstokke og træarter; der bør ogsåfastsættes andre ophørsgrunde;
EF-sortsbeskyttelsen er genstand for ejendomsret, og dens status i
forbindelse med ikke-harmoniserede retsforskrifter i medlemsstaterne,navnlig inden for privatretten, bør derfor klarlægges; det samme gælderfor bilæggelsen af tvister om overtrædelse og for håndhævelsen af rettentil EF-sortsbeskyttelse;
det er nødvendigt at sikre, at den fulde anvendelse af principperne i
ordningen for EF-sortsbeskyttelse ikke svækkes gennem virkningerne afandre ordninger; i den forbindelse bør der, i overensstemmelse medmedlemsstaternes bestående internationale forpligtelser, fastsættes visseregler om forholdet til andre former for industriel ejendomsret;
det er uomgængeligt nødvendigt at undersøge, om og i hvilken udstræk-
ning betingelserne for beskyttelse under andre former for industrielejendomsret, som for eksempel patenter, bør tilpasses eller ændres påanden måde, så der opnås sammenhæng med EF-sortsbeskyttelsesord-ningen; om fornødent må dette fastlægges ved yderligere fællesskabsretgennem velafvejede regler;
EF-sortsmyndighedens, herunder appelkamrenes, opgaver og beføjelser
vedrørende meddelelse, ophør og efterprøvelse af EF-sortsbeskyttelsenog offentliggørelser bygger i videst muligt omfang på de regler, der erfastsat for andre ordninger; dette gælder også Sortsmyndighedensopbygning og forretningsorden, samarbejdet med Kommissionen ogmedlemsstaterne, navnlig gennem administrationsområdet, og prøv-
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 4
▼B
ningsmyndighedernes medvirken ved den tekniske afprøvning samt de
nødvendige budgetmæssige forholdsregler;
Sortsmyndigheden bør rådgives og være undergivet tilsyn af nævnte
administrationsråd, der består af repræsentanter for medlemsstaterne ogfor Kommissionen;
traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne
forordning end artikel 235;
ved nærværende forordning tages der hensyn til bestående internationale
konventioner som f.eks. den internationale konvention om beskyttelse afplantenyheder (UPOV-konventionen), konventionen om meddelelse afeuropæiske patenter (den europæiske patentkonvention) og aftalen omhandelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, herunderspørgsmål vedrørende varemærkeforfalskede varer; ved nærværendeforordning indføres der derfor kun forbud mod patentering af plante-sorter i det omfang, dette kræves i den europæiske patentkonvention,dvs. af plantesorter som sådan;
denne forordning bør om fornødent tages op til fornyet behandling med
henblik på ændringer som følge af den fremtidige udvikling i oven-nævnte konventioner —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
FØRSTE DEL
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
EF-sortsbeskyttelse
Meddenne forordning indføres EF-sortsbeskyttelse som eneste og
eksklusive form for EF-beskyttelse af industriel ejendomsret for plante-sorter.
Artikel 2
EF-sortsbeskyttelsens enhedsvirkning
EF-sortsbeskyttelsen har samme retsvirkninger inden for Fællesskabets
område og kan kun meddeles, overdrages eller bringes til ophør medvirkning for hele dette område.
Artikel 3
National sortsbeskyttelse
Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes ret til at meddele
national sortsbeskyttelse, jf. dog artikel 92, stk. 1.
Artikel 4
EF-Sortsmyndigheden
Med henblik på anvendelsen af denne forordning oprettes en sortsmyn-
dighed for Fællesskabet, i det følgende benævnt »Sortsmyndigheden«.
ANDEN DEL
MATERIELLE BESTEMMELSER
KAPITEL I
BETINGELSER FOR MEDDELELSE AF EF-SORTSBESKYTTELSE
Artikel 5
EF-sortsbeskyttelsens anvendelsesområde
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 5
▼B
1. EF-sortsbeskyttelse kan omfatte sorter af alle planteslægter og-arter, herunder bl.a. hybrider mellem slægter eller parter.
2. I denne forordning forstås ved »sort« en bestand af planter inden
for en enkelt botanisk taksionomisk gruppe af lavest kendte rang, der,uanset om alle betingelser for meddelelse af sortsbeskyttelse er opfyldt,kan
— defineres på grundlag af forekomsten af kendetegn, der skyldes en
given genotype eller kombination af genotyper
— skelnes fra enhver anden bestand af planter på grundlag af forekom-
sten af mindst et af de nævnte kendetegn og
— betragtes som en enhed hvad angår dens egnethed til at blive
formeret uforandret.
3. En bestand af planter består af hele planter eller plantedele, hvis
disse dele er i stand til at producere hele planter, i det følgende under étbenævnt »sortsbestanddele«.
4. Den i stk. 2, første led, omhandlede forekomst af kendetegn kan
være invariabel eller variabel mellem sortsbestanddele af samme slags,forudsat at variationsniveauet også skyldes genotypen eller kombinati-onen af genotyper.
Artikel 6
Sorter, der kan beskyttes
EF-sortsbeskyttelsen meddeles for sorter, der er
a) selvstændige
b) ensartede
c) stabile og
d) nye.
Desuden skal sorten have en sortsbetegnelse i overensstemmelse med
artikel 63.
Artikel 7
Selvstændighed
1. En sort anses for at være selvstændig, når den på grundlag af
forekomsten af kendetegn, der skyldes en given genotype eller kombi-nation af genotyper, tydeligt adskiller sig fra enhver anden sort, hviseksistens er almindeligt kendt på ansøgningsdatoen som fastlagt imedfør af artikel 51.
2. Eksistensen af en anden sort anses navnlig for at være almindeligt
kendt, når det på ansøgningsdatoen som fastlagt i medfør af artikel 51forholdt sig således,
a) at den var omfattet af sortsbeskyttelse eller optaget i et officielt
register over plantesorter i Fællesskabet eller en stat eller inden foren mellemstatslig organisation med kompetence på området
b) at der var indgivet ansøgning om meddelelse af sortsbeskyttelse for
den eller om optagelse af den i et sådant officielt register, forudsat atden pågældende ansøgning i mellemtiden er blevet imødekommet.
Der kan i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114
anføres yderligere eksempler på tilfælde, hvor en sort anses for at værealmindeligt kendt.
Artikel 8
Ensartethed
En sort anses for at være ensartet, hvis den, bortset fra den variation, der
kan forventes som følge af særlige forhold ved formeringen, er tilstræk-kelig ensartet med hensyn til forekomsten af de kendetegn, som læggestil grund ved bestemmelsen af, om sorten er selvstændig, samt eventu-elle andre kendetegn, som tages i betragtning ved sortsbeskrivelsen.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 9
Stabilitet
En sort anses for at være stabil, hvis forekomsten af de kendetegn, som
lægges til grund ved bestemmelsen af, om sorten er selvstændig, samteventuelle andre kendetegn, som tages i betragtning ved sortsbeskri-velsen, forbliver uændret efter gentagen formering, eller, hvis der er taleom en bestemt formeringscyklus, ved afslutningen af enhver sådancyklus.
Artikel 10
Nyhed
1. En sort anses for at være ny, hvis sortsbestanddele eller udbytte af
sorten ikke på ansøgningsdatoen som fastlagt i medfør af artikel 51 erblevet solgt eller på anden måde overdraget til andre af forædleren somdefineret i artikel 11 eller med dennes samtykke, med henblik påudnyttelse af sorten,
a) mere end et år inden ovennævnte dato, inden for Fællesskabets
område
b) mere end fire år eller, for træarter og druesorter, mere end seks år
inden ovennævnte dato, uden for Fællesskabets område.
2. Overdragelse af sortsbestanddele til et officielt organ i lovbestemt
øjemed eller til andre i henhold til aftale eller andet retsforhold alenemed henblik på produktion, reproduktion, formering, behandling elleropbevaring anses ikke for overdragelse til andre i den i stk. 1 nævnteforstand, såfremt forædleren bevarer en eksklusiv råderet over de pågæl-dende og andre sortsbestanddele, og videreoverdragelse ikke finder sted.En sådan overdragelse af sortsbestanddele anses imidlertid for at væreen overdragelse efter stk. 1, hvis de pågældende sortsbestanddelegentagne gange anvendes til produktion af en hybrid sort, og hvis derfinder overdragelse sted af sortsbestanddele eller udbytte af den hybridesort.
Overdragelse af sortsbestanddele fra et selskab som defineret i trakta-
tens artikel 58, stk. 2, til et andet sådant selskab anses heller ikke foroverdragelse til andre, hvis det ene af dem helt tilhører det andet, ellerhvis begge helt tilhører et tredje sådant selskab, og videreoverdragelseikke finder sted. Denne bestemmelse gælder ikke for andelsselskaber.
3. Overdragelse af sortsbestanddele eller udbytte af sorten, som er
fremstillet af planter dyrket med henblik på de i artikel 15, litra b) og c),omhandlede formål, og som ikke anvendes til yderligere reproduktioneller formering, anses ikke for udnyttelse af sorten, medmindre derhenvises til sorten med henblik på sådan overdragelse.
Der tages heller ikke hensyn til overdragelse til andre, når dette direkte
eller indirekte må tilskrives det forhold, at forædleren har udstilletsorten på en officiel eller officielt anerkendt udstilling som defineret ikonventionen angående internationale udstillinger, eller på en udstillingi en medlemsstat, som denne officielt har anerkendt som en tilsvarendeudstilling.
KAPITEL II
BERETTIGEDE PERSONER
Artikel 11
Retten til EF-sortsbeskyttelse
1. Retten til EF-sortsbeskyttelse tilkommer den person, der har frem-
bragt eller fundet og udviklet sorten, eller dennes successor, begge —dvs. personen og dennes successor — i det følgende benævnt »foræd-leren«.
2. Hvis to eller flere personer i fællesskab har frembragt eller fundet
og udviklet sorten, tilkommer retten disse eller deres respektive succes-sorer i fællesskab. Bestemmelsen gælder også for to eller flere personer,
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 7
▼B
når en eller flere af dem har fundet sorten, og den anden eller de andre
har udviklet den.
3. Retten tilkommer også forædleren og enhver anden person eller
andre personer i fællesskab, hvis forædleren og den anden person ellerde andre personer ved en skriftlig erklæring har indvilliget i fællessortsbeskyttelse.
4. Hvis forædleren er arbejdstager, bestemmes retten til EF-sortsbe-
skyttelse efter den nationale lovgivning, der gælder for det ansættelses-forhold, i forbindelse med hvilken sorten er blevet frembragt ellerfundet og udviklet.
5. Hvis retten til EF-sortsbeskyttelse i medfør af stk. 2 til
4 tilkommer to eller flere personer i fællesskab, kan en eller flere afdisse ved en skriftlig erklæring bemyndige de øvrige til at gøre rettengældende.
Artikel 12
Personer, der er berettigede til at ansøge om EF-sortsbeskyttelse1. Ansøgning om EF-sortsbeskyttelse kan indgives af enhver fysisk
eller juridisk person og af enhver sammenslutning, som i henhold til denfor sammenslutningen gældende lovgivning har status som juridiskperson, når de er henholdsvis statsborgere eller hjemmehørende
a) i en medlemsstat eller i en anden stat, der er medlem af Den
Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder efter artikel 1,nr. xi), i den internationale konvention til beskyttelse af planteny-heder (1991-akten), eller har deres bopæl eller hovedsæde eller etforretningssted i en sådan stat
b) i en anden stat og ikke opfylder kravene i litra a) med hensyn til
bopæl, hovedsæde eller forretningssted, for så vidt Kommissionenefter høring af det i artikel 36nævnte administrationsråd harvedtaget det. En sådan vedtagelse kan betinges af, at den anden statfor sorter af samme botaniske taksionomiske gruppe yder statsbor-gere og hjemmehørende i alle medlemsstater en beskyttelse svarendetil den beskyttelse, der ydes i henhold til denne forordning;Kommissionen afgør, om denne betingelse er opfyldt.
2. Ansøgning kan også indgives af to eller flere personer i fælles-
skab.
KAPITEL III
EF-SORTSBESKYTTELSENS RETSVIRKNINGER
Artikel 13
Rettigheder knyttet til EF-sortsbeskyttelsen samt forbudte hand-
linger
1. EF-sortsbeskyttelsen bevirker, at indehaveren eller indehaverne af
EF-sortsbeskyttelsen, i det følgende benævnt »indehaveren«, har ret tilat foretage de i stk. 2 nævnte handlinger med hensyn til den pågældendesort.
2. Uden at dette indskrænker anvendelsen af artikel 15 og 16, kræver
følgende handlinger tilladelse fra indehaveren, hvis der benyttes sortsbe-standdele eller udbytte af den beskyttede sort, i det følgende under étbenævnt »materiale«:
a) produktion eller reproduktion (formering)
b) behandling med henblik på formering
c) udbud til salg
d) salg eller anden form for markedsføring
e) udførsel fra Fællesskabet
f) indførsel til Fællesskabet
g) oplagring med henblik på alle i litra a) til f) nævnte formål.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 8
▼B
Indehaveren kan knytte betingelser eller begrænsninger til sin tilladelse.
3. Stk. 2 gælder kun for udbytte, hvis dette er tilvejebragt ved ikke-
tilladt brug af sortsbestanddele af den beskyttede sort, og hvis indeha-veren ikke har haft rimelig mulighed for at udøve sin rettighed vedrø-rende de nævnte sortsbestanddele.
4. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 kan det
bestemmes, at stk . 2 i nærværende artikel også skal gælde i særlige
tilfælde for produkter, der direkte er fremstillet af materiale af denbeskyttede sort. Det kan kun bringes i anvendelse, hvis disse produkterer blevet fremstillet ved ikke-tilladt brug af materiale af den beskyttedesort, og hvis indehaveren ikke har haft rimelig mulighed for at udøvesin rettighed vedrørende det nævnte materiale. I det omfang stk.2 gælder for direkte fremstillede produkter, anses disse også for »mate-riale«.
5. Stk. 1 til 4 gælder også for
a) sorter, der i det væsentlige er afledt af den sort, for hvilken der er
meddelt EF-sortsbeskyttelse, såfremt denne sidstnævnte sort ikkeselv er en i det væsentlige afledt sort
b) Sorten, die von der geschützten Sorte nicht im Sinne des Artikels 7
unterscheidbar sind, und
c) Sorten, deren Erzeugung die fortlaufende Verwendung der
geschützten Sorte erfordert.
6. Ved anvendelsen af stk. 5, litra a), anses en sort for i det væsent-
lige at være afledt af en anden sort, i det følgende benævnt »denoprindelige sort«, når
a) den i overvejende grad er afledt af den oprindelige sort eller af en
sort, som selv i overvejende grad er afledt af den oprindelige sort
b) den i henhold til artikel 7 er selvstændig i forhold til den oprindelige
sort, og
c) den bortset fra forskelle, som skyldes afledningsprocessen, i det
væsentlige er i overensstemmelse med den oprindelige sort medhensyn til forekomsten at de kendetegn, der skyldes den oprindeligesorts genotype eller kombination af genotyper.
7. De afledningsprocesser, der som et minimum omfattes af bestem-
melserne i stk. 6, kan angives i gennemførelsesbestemmelserne i medføraf artikel 114.
8. Udøvelsen af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder må
ikke ske under krænkelse af bestemmelser, der er fastsat af hensyn tilden offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentligesikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyt-telse af planter samt af miljøet, beskyttelse af industriel og kommercielejendomsret, eller beskyttelse af konkurrence, samhandel og landbrugs-produktion, jf. dog artikel 14 og artikel 29.
Artikel 14
Undtagelser fra EF-sortsbeskyttelsen
1. Uanset artikel 13, stk. 2, og med det formål at opretholde land-
brugsproduktionen, er det tilladt landbrugere med henblik på formeringpå marken på deres egne bedrifter at anvende udbytte, som de hartilvejebragt ved på deres egne bedrifter at plante formeringsmateriale afen sort, bortset fra hybrider og syntetiske sorter, der er omfattet afEF-sortsbeskyttelse.
2. Bestemmelserne i stk. 1 gælder kun for følgende arter af land-
brugsafgrøder:
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 9
▼B
a) foderplanter:
Cicer arietinum L. — kikærtLupinus luteus L. — gul lupinMedicago sativa L. — lucernePisum sativum L. (partim) — foderært►
C2Trifolium alexandrinum L. — aleksandrinerkløver ◄
Trifolium resupinatum L. — omvendt kløverVicia faba — hestebønneVicia sativa L. — fodervikke
og for Portugals vedkommende Lolium multiflorum lam — italiensk
rajgræs
b) kornarter:
Avena sativa — havreHordeum vulgare L. — bygOryza sativa L. — risPhalaris canariensis L. — kanariegræsSecale cereale L. — rugX Triticosecale Wittm. — triticaleTriticum aestivum L. emend. Fiori et Paol. — hvedeTriticum durum Desf. — hård hvedeTriticum spelta L. — spelt
c) kartofler:
Solanum tuberosum — kartofler
d) olie- og fiberplanter:
Brassica napus L. (partim) — rapsBrassica rapa L. (partim) — rypsLinum usitatissimum — hørfrø med undtagelse af hør.
3. Inden forordningen træder i kraft, fastsættes de nærmere regler for
håndhævelsen af undtagelsen i stk. 1 og for beskyttelsen af planteforæd-lernes og landbrugernes legitime interesser i gennemførelsesbestem-melser i medfør af artikel 114 på grundlag af følgende kriterier:
— der må ikke være kvantitative restriktioner på bedriftsniveau i det
omfang, det er nødvendigt for bedriftens behov
— det skal være tilladt landbrugeren selv at forarbejde eller at få
forarbejdet høstudbyttet med henblik på udsåning, idet medlemssta-terne dog kan fastsætte visse begrænsninger for tilrettelæggelsen afforarbejdningen af det pågældende høstudbytte, specielt for at sikre,at det produkt, der indleveres til forarbejdning, er identisk med detforarbejdede produkt
— små landbrugere skal ikke betale vederlag til indehaveren; ved små
landbrugere forstås
— for så vidt angår de ►
C3plantearter, der er anført i stk. 2 ◄,
og på hvilke Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af vissemarkafgrøder(
1) finder anvendelse, landbrugere, der dyrker
planter på et areal, der ikke overstiger det areal, som det kræverat producere 92 tons korn; ved beregning af arealet finder artikel8, stk. 2, i nævnte forordning anvendelse.
— for så vidt angår de øvrige ►
C3plantearter, der er anført i stk.
2◄, landbrugere, der opfylder tilsvarende passende kriterier
(1) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1552/93 (EFT nr. L 154 af 25. 6. 1993, s. 19).
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 10
▼B
— andre landbrugere skal betale indehaveren et rimeligt vederlag, som
skal være betydeligt lavere end det beløb, der opkræves for en licenstil produktion af formeringsmateriale af samme sort i sammeområde; dette rimelige vederlag kan ændre størrelse i tidens løbunder hensyntagen til, i hvor stort omfang undtagelsen i stk. 1 finderanvendelse for den pågældende sort
— det påhviler alene indehaverne at kontrollere, at bestemmelserne i
denne artikel eller bestemmelser, der er vedtaget i medfør heraf,overholdes; de kan ved tilrettelæggelsen af kontrollen ikke fåbistand fra officielle organer
— indehaveren skal efter anmodning have relevante oplysninger fra
landbrugere og leverandører af forarbejdningstjenesteydelser; offici-elle organer, der deltager i kontrollen med landbrugsproduktionen,kan ligeledes stille relevante opylsninger til rådighed, hvis de harfået disse oplysninger som led i den normale udførelse af deresopgaver, og det ikke medfører ekstra byrder eller udgifter. For såvidt angår personoplysninger indskrænker disse bestemmelser påingen måde Fællesskabets og medlemsstaternes lovgivning ombeskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling og friudveksling af personoplysninger.
Artikel 15
Begrænsninger i EF-sortsbeskyttelsens retsvirkninger
EF-sortsbeskyttelsen omfatter ikke:
a) handlinger af privat art og uden erhvervsmæssigt formål
b) handlinger i forsøgsøjemed
c) handlinger med henblik på at frembringe eller finde og udvikle andre
sorter
d) handlinger som nævnt i artikel 13, stk. 2, 3 og 4, med hensyn til
sådanne andre sorter, bortset fra tilfælde, hvor bestemmelserne iartikel 13, stk. 5, finder anvendelse, eller hvor den anden sort ellermateriale af denne sort bliver omfattet af en retlig beskyttelse, iforbindelse med hvilken der ikke gælder en tilsvarende bestemmelse,og
e) handlinger, for hvilke et forbud ville være i strid med bestemmel-
serne i artikel 13, stk. 8, artikel 14 eller artikel 29.
Artikel 16
Konsumption af de til EF-sortsbeskyttelsen knyttede rettigheder
EF-sortsbeskyttelsen omfatter ikke handlinger, der vedrører materiale af
den beskyttede sort eller af en sort, der er omfattet af bestemmelserne iartikel 13, stk. 5, når det af indehaveren eller med dennes samtykke erblevet overdraget til andre inden for Fællesskabet, eller materiale, der erafledt af nævnte materiale, medmindre sådanne handlinger
a) indebærer videreformering af den pågældende sort, medmindre
sådan formering var tilsigtet, da materialet blev overdraget, eller
b) indebærer udførsel af sortsbestanddele til et tredjeland, som ikke
beskytter sorter af de planteslægter eller -arter, som sorten tilhører,medmindre det udførte materiale er bestemt til endeligt forbrug.
Artikel 17
Anvendelse af sortsbetegnelser
1. Enhver, der inden for Fællesskabets område i erhvervsmæssigt
øjemed udbyder eller overdrager sortsbestanddele af en beskyttet sorteller af en sort, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 13, stk. 5,skal anvende den sortsbetegnelse, der er fastsat i medfør af artikel 63;ved skriftlig angivelse skal sortsbetegnelsen være tydelig og let læsbar.Hvis et varemærke, firmanavn eller lignende angivelse forbindes medden fastsatte betegnelse, skal denne betegnelse være let genkendeligsom sådan.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 11
▼B
2. Enhver, der foretager sådanne handlinger med hensyn til alt andet
materiale af sorten, skal give oplysning om denne betegnelse i overens-stemmelse med andre retsforskrifter, eller hvis en myndighed, erhver-veren eller en anden person med en legitim interesse anmoder derom.
3. Stk. 1 og 2 gælder også, når EF-sortsbeskyttelsen er ophørt.
Artikel 18
Begrænsninger i anvendelsen af en sortsbetegnelse
1. Indehaveren kan ikke hindre fri anvendelse af en sortsbetegnelse
på grundlag af en rettighed, som han har vedrørende en med sortsbeteg-nelsen identisk betegnelse; dette gælder også, når EF-sortsbeskyttelsener ophørt.
2. Tredjemand kan kun hindre fri anvendelse af en sortsbetegnelse på
grundlag af en rettighed, som han har vedrørende en med sortsbeteg-nelsen identisk betegnelse, hvis den pågældende rettighed er blevetmeddelt, inden sortsbetegnelsen blev fastsat i medfør af artikel 63.
3. En sortsbetegnelse på en sort, der er omfattet af EF-sortsbeskyt-
telse eller af national sortsbeskyttelse i en medlemsstat eller i en stat,der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse af Planteny-heder, og en betegnelse, der kan forveksles med en sådan sortsbeteg-nelse, må ikke anvendes på Fællesskabets område for en anden sort afsamme botaniske art eller af en art, der ifølge en meddelelse i henholdtil artikel 63, stk. 5, betragtes som beslægtet hermed, eller for materialeaf en sådan sort.
KAPITEL IV
EF-SORTSBESKYTTELSENS VARIGHED OG OPHØR
Artikel 19
EF-sortsbeskyttelsens varighed
1. EF-sortsbeskyttelsen gælder indtil udgangen af det 25. kalenderår,
for druesorter og træarter dog indtil udgangen af det 30. kalenderår,efter året for meddelelsen af beskyttelsen.
2. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af
Kommissionen, kan for specifikke slægter eller arter fastsætte, at perio-derne i stk. 1 kan forlænges med indtil fem år.
3. EF-sortsbeskyttelsen bortfalder inden udløbet af de i stk. 1 nævnte
perioder eller af de i henhold til stk. 2 fastsatte perioder, når indeha-veren ved en til Sortsmyndigheden rettet skriftlig erklæring giver afkaldpå den; ophøret får virkning fra dagen efter den dag, på hvilken Sort-smyndigheden modtager erklæringen.
Artikel 20
Ugyldigkendelse af EF-sortsbeskyttelsen
1. Sortsmyndigheden erklærer EF-sortsbeskyttelsen for ugyldig, hvis
det viser sig:
a) at betingelserne i artikel 7 eller 10 ikke var opfyldt på tidspunktet for
meddelelsen af EF-sortsbeskyttelsen; eller
b) at betingelserne i artikel 8 og 9 ikke var opfyldt på tidspunktet for
meddelelsen af EF-sortsbeskyttelsen i tilfælde, hvor meddelelsen afbeskyttelsen i det væsentlige er sket på grundlag af oplysninger ogdokumentation fremlagt af ansøgeren; eller
c) at EF-sortsbeskyttelsen er meddelt en person, der ikke er berettiget
dertil, medmindre beskyttelsen overdrages til rette vedkommende.
2. Hvis EF-sortsbeskyttelsen erklæres ugyldig, anses de retsvirk-
ninger, der er knyttet til den i henhold til denne forordning, for ikke athave eksisteret.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 12
▼B
Artikel 21
Ophævelse af EF-sortsbeskyttelsen
1. Sortsmyndigheden ophæver EF-sortsbeskyttelsen med virkning for
eftertiden, hvis det viser sig, at betingelserne i artikel 8 eller artikel 9ikke længere er opfyldt. Hvis det konstateres, at disse betingelser alle-rede på et tidspunkt forud for ophævelsen ikke længere var opfyldt, kanophævelsen få virkning fra dette tidspunkt.
2. Sortsmyndigheden kan ophæve EF-sortsbeskyttelsen med virkning
for eftertiden, hvis indehaveren efter at være blevet opfordret dertilinden for en af Sortsmyndigheden fastsat frist
a) ikke har efterkommet en forpligtelse efter artikel 64, stk. 3, eller
b) i det i artikel 66 nævnte tilfælde ikke foreslår en anden egnet
sortsbetegnelse, eller
c) ikke betaler de gebyrer, som i givet fald skal betales for at kunne
opretholde EF-sortsbeskyttelsen, eller
d) det være sig som oprindelig indehaver eller som successor efter en
overdragelse i medfør af artikel 23 ikke længere opfylder betingel-serne i artikel 12 og artikel 82.
KAPITEL V
EF-SORTSBESKYTTELSEN SOM GENSTAND FOR EJENDOMSRET
Artikel 22
Ligestilling med national ret
1. Medmindre andet er fastsat i artikel 23 til 29, skal EF-sortsbeskyt-
telsen som genstand for ejendomsret i alle henseender og gældende forhele Fællesskabets område betragtes som en tilsvarende ejendomsret iden medlemsstat, hvor
a) indehaveren ifølge registret over EF-sortsbeskyttelse på det pågæl-
dende tidspunkt havde sin bopæl, sit hovedsæde eller et forretnings-sted, eller
b) den i nævnte register først indførte befuldmægtigede for indehaveren
på indførelsesdatoen havde sin bopæl, sit hovedsæde eller et forret-ningssted, hvis betingelserne i litra a) ikke er opfyldt.
2. Hvis betingelserne i stk. 1 ikke er opfyldt, er den i stk. 1 nævnte
medlemsstat den medlemsstat, hvor Sortsmyndigheden har sit hjemsted.
3. Hvis der i det i stk. 1 nævnte register for indehaveren eller den
befuldmægtigede er indført bopæl, hovedsæde eller forretningssted i toeller flere medlemsstater, er det den bopæl eller det hovedsæde, der ernævnt først, som er afgørende for anvendelsen af stk. 1.
4. Hvis to eller flere personer er indført i det i stk. 1 nævnte register
som fælles indehavere, gælder stk. 1, litra a), for den, der er nævnt førsti den i registret anførte rækkefølge, og som opfylder betingelserne. Hvisingen af indehaverne opfylder betingelserne i stk. 1, litra a), finder stk.2 anvendelse.
Artikel 23
Overdragelse
1. EF-sortsbeskyttelsen kan overdrages til en eller flere successorer.2. Overdragelse af EF-sortsbeskyttelsen kan kun ske til successorer,
der opfylder betingelserne i artikel 12 og artikel 82. Overdragelsen skalvære skriftlig og være underskrevet af kontraktparterne, medmindre dener en følge af en dom eller andre afgørelser, der afslutter retssager. Imodsat fald er overdragelsen ugyldig.
3. Medmindre andet er fastsat i artikel 100, berører overdragelsen
ikke tredjemands rettigheder, hvis disse er erhvervet inden tidspunktetderfor.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 13
▼B
4. Overdragelsen får først virkning over for Sortsmyndigheden ogkan kun gøres gældende over for tredjemand, når den i gennemførelses-bestemmelserne foreskrevne dokumentation forelægges, og den erindført i registret over EF-sortsbeskyttelse. Er overdragelsen endnu ikkeindført i registret, kan den dog gøres gældende over for en tredjemand,som har erhvervet rettigheder efter tidspunktet derfor, men som varbekendt med den på tidspunktet for rettighedserhvervelsen.
Artikel 24
Tvangsfuldbyrdelse
EF-sortsbeskyttelsen kan gøres til genstand for tvangsfuldbyrdelse samt
foreløbige, herunder sikrende, retsmidler som omhandlet i artikel 24 ikonventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgø-relser i borgerlige sager, herunder handelssager, som blev undertegnet iLugano den 16. september 1988, i det følgende benævnt »Lugano-konventionen«.
Artikel 25
Konkursbehandling eller tilsvarende bobehandlinger
Indtil fælles regler for medlemsstaterne træder i kraft på dette område,
kan EF-sortsbeskyttelsen alene inddrages i konkursbehandling ellertilsvarende bobehandlinger i den medlemsstat, hvor der første blevindledt en sådan behandling, i henhold til den nationale lovgivning ellerde konventioner, der finder anvendelse på dette område.
Artikel 26
AnsøgningenomEF-sortsbeskyttelsesomgenstandforejendomsretArtikel 22 til 25 finder anvendelse på ansøgninger om EF-sortsbeskyt-
telse. For så vidt angår sådanne ansøgninger skal henvisningerne i disseartikler til registret over EF-sortsbeskyttelse betragtes som henvisningertil registret over ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse.
Artikel 27
Aftalte licenser
1. Der kan gives licens til hel eller delvis udnyttelse af EF-sortsbe-
skyttelsen. Licensen kan være en eksklusiv eller en ikke-eksklusivlicens.
2. Indehaveren kan gøre de rettigheder, der er knyttet til EF-sortsbe-
skyttelsen, gældende over for en licenstager, der ikke overholder vilkåreller begrænsninger i sin licens i medfør af stk. 1.
Artikel 28
Sameje
Er EF-sortsbeskyttelsen genstand for sameje mellem flere, finder artikel
22 til 27 tilsvarende anvendelse på vedkommende indehavers respektiveandel, for så vidt andelene er fastlagt.
Artikel 29
Tvangslicens
1. Sortsmyndigheden meddeler en eller flere personer tvangslicens
efter ansøgning fra denne eller disse, men udelukkende ud fra almen-hendens interesse og efter høring af det i artikel 36nævnte administrati-onsråd.
2. På anmodning af en medlemsstat, af Kommissionen eller af en
organisation, som er oprettet på fællesskabsplan og registreret afKommissionen, kan der meddeles en tvangslicens enten til en gruppe afpersoner, der opfylder bestemte krav, eller til enkeltpersoner i en ellerflere medlemsstater eller overalt i Fællesskabet. Licensen kan kun
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 14
▼B
meddeles ud fra almenhedens interesse og med administrationsrådets
samtykke.
3. Ved meddelelse af tvangslicens fastsætter Sortsmyndigheden,
hvilken type handlinger der er dækket, hvilke rimelige betingelser derknytter sig dertil, samt hvilke bestemte krav der skal opfyldes, jf. stk. 2.Ved fastsættelsen af de rimelige betingelser, skal der tages hensyn tilalle indehavere af sortsbeskyttelser, som berøres af meddelelsen aftvangslicens. De rimelige betingelser kan omfatte en eventuel tidsbe-grænsning og betaling af en passende royalty som et rimeligt vederlagtil indehaveren, ligesom indehaveren kan pålægges visse forpligtelser,som skal overholdes, hvis tvangslicensen skal kunne udnyttes.
4. Ved udløbet af hvert år efter meddelelsen af en tvangslicens og
inden for ovennævnte eventuelle tidsbegrænsning kan enhver berørt partanmode om, at afgørelsen om meddelelse af tvangslicens ophæves ellerændres. En sådan anmodning kan kun begrundes med, at de omstændig-heder, der har været afgørende for den trufne afgørelse, i mellemtidenhar ændret sig.
5. Tvangslicens meddeles indehaveren for en i det væsentlige afledt
sort efter ansøgning, hvis kriterierne i stk. 1 er opfyldt. De rimeligebetingelser, som er omhandlet i stk. 3, omfatter en klausul om betalingaf en passende royalty som et rimeligt vederlag til indehaveren af denoprindelige sort.
6. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 kan der
anføres enkelte eksempler på tilfælde, hvor man kan påberåbe sigalmenhedens interesse som nævnt i stk. 1, og endvidere kan de nærmereenkeltheder forbundet med den praktiske gennemførelse af bestemmel-serne i ovenstående stykker fastsættes deri.
7. Medlemsstaterne kan ikke meddele tvangslicens vedrørende EF-
sortsbeskyttelse.
TREDJE DEL
EF-SORTSMYNDIGHEDEN
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 30
Retlig status, afdelinger
1. Sortsmyndigheden er et fællesskabsorgan. Den har status som
juridisk person.
2. Sortsmyndigheden har i hver medlemsstat den videstgående rets-
og handleevne, som i henhold til vedkommende stats lovgivningtillægges juridiske personer. Den kan i særdeleshed erhverve ogafhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Sortsmyndigheden repræsenteres af præsidenten.4. Med samtykke fra det i artikel 36nævnte administrationsråd kan
Sortsmyndigheden overdrage varetagelsen af visse af sine administra-tive opgaver til nationale organer eller oprette egne afdelinger imedlemsstaterne med disses samtykke.
Artikel 31
Ansatte
1. Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og
ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte samt de efter fælles aftaleimellem Fællesskabernes institutioner vedtagne gennemførelsesord-ninger til disse bestemmelser gælder for Sortsmyndighedens ansatte, jf.dog artikel 47 hvad angår for medlemmerne af appelkamrene.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 15
▼B
2. Bortset fra de i artikel 43 nævnte tilfælde udøver Sortsmyndig-
heden over for de ansatte de beføjelser, som i vedtægten og i ansættel-sesvilkårene for de øvrige ansatte er tillagt ansættelsesmyndigheden.
Artikel 32
Privilegier og immuniteter
Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og
immuniteter finder anvendelse på Sortsmyndigheden.
Artikel 33
Ansvar og hæftelse
1. Sortsmyndighedens ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den
lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende aftale.
2. De Europæiske Fællesskabers Domstol har kompetence til at
træffe afgørelse i medfør af en voldgiftsbestemmelse, som indeholdes ien af Sortsmyndigheden indgået aftale.
3. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold skal Sortsmyn-
digheden i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger,der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldtaf dens afdelinger eller af dens ansatte under udøvelsen af deres hverv.
4. Domstolen har kompetence til at afgøre tvister vedrørende de i stk.
3 omhandlede skadeserstatninger.
5. De ansattes personlige ansvar over for Sortsmyndigheden fast-
sættes i vedtægten eller de ansættelsesvilkår, der gælder for dem.
Artikel 34
Sprog
1. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den
ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab pådet sproglige område(
1), finder anvendelse på Sortsmyndigheden.
2. Ansøgninger til Sortsmyndigheden, det for behandlingen nødven-
dige bilagsmateriale og alle andre oplysninger indgives på et af DeEuropæiske Fællesskabers officielle sprog.
3. Parter i sager ved Sortsmyndigheden som fastsat i gennemførelses-
bestemmelserne i medfør af artikel 114 har ret til at fremkomme medderes skriftlige og mundtlige indlæg på et hvilket som helst af DeEuropæiske Fællesskabers officielle sprog samt til oversættelse, og, vedhøring af parterne, til simultantolkning til mindst et andet af De Euro-pæiske Fællesskabers officielle sprog, som en anden person, der er parti sagen, har valgt. Udøvelsen af disse rettigheder indebærer ikke speci-fikke omkostninger for parterne i sagen.
4. Det oversættelsesarbejde, der er nødvendigt for, at Sortsmyndig-
heden kan fungere, udføres i princippet af EU-organernes Oversættel-sescenter.
Artikel 35
Sortsmyndighedens afgørelser
1. Sortsmyndighedens afgørelser træffes, for så vidt de ikke henhører
under appelkammeret i medfør af artikel 72, af eller efter bemyndigelseaf Sortsmyndighedens præsident.
2. Med forbehold af stk. 1, træffes afgørelser i medfør af artikel 20,
21, 29, 59, 61, 62, 63 og 66 eller artikel 100, stk. 2, af et udvalgbestående af tre af Sortsmyndighedens ansatte. I gennemførelsesbestem-melserne i medfør af artikel 114 fastsættes det, hvilke kvalifikationer
(1) EFT nr. 17 af 6. 10. 1958, s. 385/58. Forordningen er senest ændret ved
tiltrædelsesakten af 1985.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 16
▼B
medlemmerne af et sådant udvalg skal være i besiddelse af, hvilke
beføjelser de enkelte medlemmer skal have i afgørelsernes indledendefase, efter hvilke regler afstemninger skal finde sted, og hvilken rollepræsidenten skal spille i forhold til udvalget. Derudover er medlem-merne af udvalget ikke bundet af nogen form for instrukser, når detræffer deres afgørelser.
3. En af Sortsmyndighedens ansatte, som er blevet bemyndiget dertil
i medfør af artikel 42, stk. 2, litra h), kan træffe alle andre end de i stk.2 anførte afgørelser, hvis disse ikke træffes af præsidenten.
KAPITEL II
ADMINISTRATIONSRÅDET
Artikel 36
Oprettelse og beføjelser
1. Der oprettes et administrationsråd under Sortsmyndigheden. Ud
over de beføjelser, som administrationsområdet tillægges ved andrebestemmelser i denne forordning eller ved de i artikel 113 og 114omhandlede bestemmelser, har det følgende beføjelser i forhold tilSortsmyndigheden:
a) det rådgiver i spørgsmål inden for Sortsmyndighedens kompeten-
ceområde eller udarbejder generelle retningslinjer herfor
b) det gennemgår præsidentens beretning om virksomheden og fører
endvidere på grundlag af den pågældende gennemgang og eventuelleandre indhentede oplysninger tilsyn med Sortsmyndighedens virk-somhed
c) det fastsætter på forslag af Sortsmyndigheden antallet af udvalg som
omhandlet i artikel 35, sagsfordelingen mellem dem samt det enkelteudvalgs mandatperiode, eller det udarbejder generelle retningslinjerherfor
d) det kan fastsætte regler for arbejdsgangen i Sortsmyndigheden
e) det kan udarbejde vejledende principper for afprøvningen i medfør
af artikel 56, stk. 2.
2. Derudover gælder følgende for administrationsrådet:
— det kan afgive udtalelser til og indhente oplysninger fra Sortsmyn-
digheden eller Kommissionen, hvis det finder det påkrævet
— det kan til Kommissionen fremsende de udkast, der er forelagt det i
medfør af artikel 42, stk. 2, litra g), med eller uden ændringer, ellerforelægge egne udkast til ændringer af nærværende forordning, af dei artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser og af alle andreforskrifter vedrørende EF-sortsbeskyttelse
— det høres som fastsat i artikel 113, stk. 4, og artikel 114, stk. 2— det varetager sine opgaver med hensyn til Sortsmyndighedens
budget, jf. artikel 109, 111 og 112.
Artikel 37
Sammensætning
1. Administrationsrådet består af en repræsentant for hver af
medlemsstaterne og en repræsentant for Kommissionen samt af deressuppleanter.
2. Administrationsrådets medlemmer kan lade sig bistå af rådgivere
eller sagkyndige inden for de grænser, der er fastsat i dets forretnings-orden.
Artikel 38
Formandskab
1. Administrationsrådet vælger blandt sine medlemmer en formand
og en næstformand. Næstformand træder uden videre i formandens sted,når denne har forfald.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 17
▼B
2. Formandens eller næstformandens mandat udløber, når de pågæl-
dende udtræder af administrationsrådet. Uden at det berører dennebestemmelse, vælges formanden og næstformanden for tre år,medmindre der inden denne periodes udløb er valgt en anden formandeller næstformand. Genvalg kan finde sted.
Artikel 39
Møder
1. Administrationsrådet indkaldes af formanden.2. Sortsmyndighedens præsident deltager i forhandlingerne,
medmindre administrationsrådet træffer anden bestemmelse. Præsi-denten har ikke stemmeret.
3. Administrationsrådet holder ordinært møde en gang om året; i
øvrigt kan det indkaldes på foranledning af formanden eller på begæringaf Kommissionen eller en tredjedel af medlemsstaterne.
4. Administrationsrådet fastsætter selv sin forretningsorden og kan i
overensstemmelse med denne nedsætte udvalg under sig.
5. Administrationsrådet kan opfordre observatører til at deltage i sine
møder.
6. Administrationsrådets sekretariatsforretninger varetages af Sort-
smyndigheden.
Artikel 40
Mødested
Admininstrationsrådets møder holdes ved Kommissionen, ved Sort-
smyndigheden eller ved en prøvningsmyndighed. De nærmere bestem-melser fastlægges i forretningsordenen.
Artikel 41
Afstemning
1. Administrationsrådet træffer sine beslutninger med simpelt flertal
blandt medlemsstaternes repræsentanter, jf. dog stk. 2.
2. Til de beslutninger, som administrationsrådet er kompetent til at
træffe ifølge artikel 12, stk. 1, litra b), artikel 29, artikel 36, stk. 1, litraa), b), d) og e), artikel 43, artikel 47, artikel 109, stk. 3, og artikel 112,kræves dog et flertal på tre fjerdedele af medlemsstaternes repræsen-tanter.
3. Hver medlemsstat har én stemme.4. Administrationsrådets beslutninger er ikke bindende i den i trakta-
tens artikel 189 nævnte forstand.
KAPITEL III
LEDELSEN AF SORTSMYNDIGHEDEN
Artikel 42
Præsidentens opgaver og beføjelser
1. Ledelsen af Sortsmyndigheden påhviler præsidenten.2. Til dette formål har præsidenten særlig følgende opgaver og befø-
jelser:
a) han træffer alle de fornødne foranstaltninger til sikring af Sortsmyn-
dighedens funktion, herunder indførelse af interne administrativebestemmelser og offentliggørelse af meddelelser og cirkulærer, ioverensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, de iartikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser samt regler ellerretningslinjer, som er udarbejdet af administrationsrådet i medfør afartikel 36, stk. 1
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 18
▼B
b) han forelægger hvert år Kommissionen og administrationsrådet en
aktivitetsrapport
c) han udøver over for de ansatte de i artikel 31, stk. 2, fastsatte
beføjelser
d) han fremsætter forslag som omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra c), og
artikel 47, stk. 2
e) han opstiller et overslag over Sortsmyndighedens indtægter og
udgifter, jf. artikel 109, stk. 1, og gennemfører budgettet, jf. artikel110
f) han udleverer oplysninger efter anmodning fra administrationsrådet,
jf. artikel 36, stk. 2, første led
g) han kan forelægge administrationsrådet forslag til ændring af denne
forordning, de i artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser samtalle øvrige bestemmelser om EF-sortsbeskyttelse
h) han kan overdrage sine beføjelser til andre af Sortsmyndighedens
ansatte, jf. dog de i artikel 113 og 114 omhandlede bestemmelser.
3. Præsidenten bistås af en eller flere vicepræsidenter. Er præsi-
denten fraværende eller forhindret, træder en vicepræsident i hans stedefter proceduren i de regler eller retningslinjer, der er udarbejdet afadministrationsrådet i medfør af artikel 36, stk. 1.
Artikel 43
Udnævnelse af overordnede tjenestemænd
1. Sortsmyndighedens præsident udnævnes af Rådet på grundlag af
en liste over ansøgere, som Kommissionen opstiller efter at haveindhentet udtalelse fra administrationsrådet. Præsidenten kan afsættes afRådet på forslag af Kommissionen efter udtalelse fra administrations-rådet.
2. Præsidenten udnævnes for et tidsrum af højst fem år. Genudnæv-
nelse kan finde sted.
3. Sortsmyndighedens vicepræsident eller vicepræsidenter udnævnes
og afsættes i overensstemmelse med den i stk. 1 og 2 fastlagte frem-gangsmåde efter høring af præsidenten.
4. Rådet udøver disciplinær myndighed over de i stk. 1 og 3 nævnte
tjenestemænd.
Artikel 44
Legalitetskontrol
1. Kommissionen kontrollerer lovligheden af de af præsidentens
handlinger, for hvilke der ikke i fællesskabsretten findes nogen legali-tetskontrol foretaget af et andet organ, samt af de handlinger, derforetages af administrationsrådet i forbindelse med Sortsmydighedensbudget.
2. Den forlanger de i stk. 1 nævnte handlinger, der måtte være
retsstridige, ændret eller tilbagekaldt.
3. Enhver af de i stk. 1 omhandlede udtrykkelige eller stiltiende
handlinger kan med henblik på prøvelse af deres lovlighed forelæggesfor Kommissionen af enhver medlemsstat, ethvert medlem af admini-strationsrådet eller enhver tredjemand, som umiddelbart og individueltberøres deraf. Sagen skal forelægges for Kommissionen inden for enfrist af to måneder at regne fra den dag, da vedkommende fik kendskabtil den pågældende handling. Kommissionen træffer afgørelse ogmeddeler denne inden for en frist af to måneder.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 19
▼B
KAPITEL IV
APPELKAMRENE
Artikel 45
Oprettelse og beføjelser
1. Ved Sortsmyndigheden oprettes et eller flere appelkamre.2. Appelkammeret eller appelkamrene træffer afgørelse om klager
over de i artikel 67 omhandlede afgørelser.
3. Appelkammeret eller appelkamrene træder sammen efter behov.
Antallet af appelkamre og sagsfordelingen mellem dem fastsættes igennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
Artikel 46
Appelkamrenes sammensætning
1. Et appelkammer består af en formand og to andre medlemmer.2. Formanden vælger i hver enkelt sag de andre medlemmer og deres
suppleanter fra den liste over kvalificerede medlemmer, som er opstilleti medfør af artikel 47, stk. 2.
3. Appelkammeret kan indkalde yderligere to medlemmer fra oven-
nævnte liste, hvis det finder en given appelsag af en sådan art, at detteer påkrævet.
4. I gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114 fastsættes
det, hvilke kvalifikationer medlemmerne af appelkammeret skal være ibesiddelse af, hvilke beføjelser de enkelte medlemmer skal have iafgørelsernes indledende fase, og efter hvilke regler afstemninger skalfinde sted.
Artikel 47
Appelkamrenes medlemmers uafhængighed
1. Appelkamrenes formænd og disses suppleanter ►
C1udnævnes af
Rådet på forslag af ◄administrationsrådet for et tidsrum af fem år. De
kan ikke fratages deres hverv i dette tidsrum, medmindre vægtigegrunde taler derfor, og De Europæiske Fællesskabers Domstol hartruffet afgørelse herom efter at have fået sagen forelagt afKommissionen efter høring af administrationsrådet. Genudnævnelse kanfinde sted.
2. De øvrige medlemmer af appelkamrene vælges i medfør af artikel
46, stk. 2, fra en liste over kvalificerede medlemmer, der er opstillet foren femårig periode af administrationsrådet på forslag af Sortsmyndig-heden. Stk. 1, sidste punktum, finder tilsvarende anvendelse på helelisten eller dele deraf.
3. Appelkamrenes medlemmer er uafhængige. De er ikke ved deres
afgørelser bundet af nogen instrukser.
4. Appelkamrenes medlemmer må ikke være medlemmer af et af de i
artikel 35 omhandlede udvalg eller varetage andre opgaver ved Sort-smyndigheden. Hvervet som medlem af appelkamrene kan være endeltidsbeskæftigelse.
5. Medlemmerne af appelkamrene kan ikke fratages deres hverv eller
slettes af listen i løbet af perioden, medmindre vægtige grunde talerderfor, og De Europæiske Fællesskabers Domstol har truffet afgørelseherom efter at have fået sagen forelagt af Kommissionen efter høring afadministrationsrådet.
Artikel 48
Inhabilitet
1. Appelkamrenes medlemmer må ikke deltage i behandlingen af en
appelsag, i hvilken de har en personlig interesse, eller hvis de tidligere
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 20
▼B
har deltaget som repræsentant for en af parterne i sagen, eller hvis de
har taget del i den afgørelse, som er genstand for klage.
2. Mener et medlem af et appelkammer, at han af en af de i stk. 1
nævnte grunde eller af en anden grund ikke kan deltage i behandlingenaf en appelsag, underretter han appelkammeret herom.
3. Enhver part i appelsagen, der mener, at et medlem af et appel-
kammer er inhabilt af en af de grunde, der er nævnt i stk. 1, eller at denpågældendes upartiskhed i øvrigt kan drages i tvivl, kan gøre indsigelsemod, at den pågældende deltager i sagens behandling. Inhabilitetsindsi-gelsen afvises, når den pågældende part i appelsagen, vidende om atgrundlaget for indsigelsen foreligger, har foretaget proceshandlinger.Indsigelsen kan ikke støttes på et medlems nationalitet.
4. Appelkamrene træffer i de i stk. 2 og 3 nævnte tilfælde afgørelse
uden deltagelse af det pågældende medlem. Ved denne afgørelseindtræder suppleanten for det medlem, som mener ikke at kunne deltagei behandlingen, eller mod hvem indsigelsen er rettet, i medlemmets stedi appelkammeret.
FJERDE DEL
SAGSBEHANDLINGEN VED SORTSMYNDIGHEDEN
KAPITEL I
ANSØGNING
Artikel 49
Indgivelse af ansøgning
1. Ansøgning om EF-sortsbeskyttelse indgives efter ansøgerens eget
valg
a) direkte til Sortsmyndigheden, eller
b) til en af de afdelinger eller et af de nationale organer, der er blevet
oprettet, eller som har fået overdraget varetagelsen af opgaver imedfør af artikel 30, stk. 4; ansøgeren skal i så fald inden to ugerefter indgivelsen af ansøgningen underrette Sortsmyndighedenherom direkte.
Nærmere enkeltheder om, hvorledes den i litra b) nævnte underretning
skal ske, kan fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne i medfør afartikel 114. Hvis en ansøger undlader at underrette Sortsmyndighedenom indgivelsen af en ansøgning i overensstemmelse med litra b),berører dette ikke ansøgningens gyldighed, hvis Sortsmyndigheden harmodtaget ansøgningen inden en måned efter, at den er indgivet tilafdelingen eller det nationale organ.
2. Indgives ansøgningen til et af de i stk. 1, litra b), omhandlede
nationale organer, træffer dette foranstaltninger til at videresende ansøg-ningen til Sortsmyndigheden inden to uger efter indgivelsen. Det natio-nale organ kan pålægge ansøgeren et gebyr, som ikke må overstige deadministrative omkostninger ved modtagelse og videresendelse afansøgningen.
Artikel 50
Krav til ansøgningen
1. Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse skal mindst indeholde:
a) en anmodning om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
b) angivelse af den taksionomiske gruppe
c) oplysninger, der gør det muligt at fastslå ansøgerens identitet, eller,
hvis der er tale om en fælles ansøgning, ansøgernes identitet
d) angivelse af, hvem der har frembragt sorten, og en erklæring om, at
der ansøgerne bekendt ikke er andre personer, der har haft andel isortens frembringelse eller opdagelse og udvikling; har ansøgerenikke selv, eller er han ikke den eneste, der har frembragt sorten, skal
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 21
▼B
han forelægge relevant dokumentation for, hvorledes han har opnåetret til EF-sortsbeskyttelse
e) en foreløbig betegnelse af sorten
f) en teknisk beskrivelse af sorten
g) oplysning om sortens geografiske oprindelseh) fuldmagter for eventuelle befuldmægtigede
i) oplysninger om eventuel tidligere markedsføring af sortenj) oplysninger om eventuelle andre ansøgninger vedrørende sorten.
2. De betingelser, der er nævnt i stk. 1, herunder forelæggelse af
yderligere oplysninger, kan fastlægges i nærmere enkeltheder i gennem-førelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
3. Ansøgeren foreslår en sortsbetegnelse, som kan vedlægges ansøg-
ningen.
Artikel 51
Ansøgningsdato
Datoen for ansøgning om EF-sortsbeskyttelse er den dato, på hvilken
Sortsmyndigheden i medfør af artikel 49, stk. 1, litra a), eller enafdeling eller et nationalt organ i medfør af artikel 49, stk. 1, litra b),har modtaget en fyldestgørende ansøgning, forudsat at gebyrerne er ioverensstemmelse med artikel 50, stk. 1, og forudsat at gebyrerne imedfør af artikel 83 er betalt inden for en af Sortsmyndighedennærmere fastsat tidsfrist.
Artikel 52
Ret til prioritet
1. En ansøgnings prioritet bestemmes efter dens modtagelsesdato.
Har flere ansøgninger samme ansøgningsdato, prioriteres de indbyrdesefter den rækkefølge, hvori de er modtaget, hvis denne kan fastslås. Imodsat fald har de samme prioritet.
2. Har ansøgeren eller en tidligere rettighedshaver allerede ansøgt om
beskyttelse af sorten i en medlemsstat eller i en anden stat, der ermedlem af Den Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder,og ligger ansøgningsdatoen højst tolv måneder efter indgivelsen af dentidligere ansøgning, nyder ansøgeren for så vidt angår ansøgningen omEF-sortsbeskyttelse prioritet i henhold til den tidligere ansøgning, hvisdenne stadig er gyldig på ansøgningsdatoen.
3. Prioriteten bevirker, at den dato, på hvilken den tidligere ansøg-
ning blev indgivet, gælder som dato for ansøgningen om EF-sortsbe-skyttelse, for så vidt angår anvendelsen af artikel 7, 10 og 11.
4. Stk. 2 og 3 finder også anvendelse på tidligere ansøgninger, der er
indgivet i en anden medlemsstat, for så vidt den i artikel 12, stk. 1, litrab), andet punktum, omhandlede betingelse var opfyldt for denne stat pådatoen for ansøgning om EF-sortsbeskyttelse.
5. Enhver ret til prioritet, der ligger forud for det tidspunkt, der er
fastsat i stk. 2, fortabes, hvis ansøgeren ikke inden tre måneder fraansøgningsdatoen forelægger Sortsmyndigheden kopier af den tidligereansøgning, bekræftet af den for ansøgningen kompetente myndighed.Hvis den tidligere ansøgning ikke var udfærdiget på et af De Europæ-iske Fællesskabers officielle sprog, kan Sortsmyndigheden desudenkræve en oversættelse af den tidligere ansøgning til et af disse sprog.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 22
▼B
KAPITEL II
PRØVELSE
Artikel 53
Formel prøvelse af ansøgningen
1. Sortsmyndigheden undersøger,
a) om ansøgningen er gyldigt indgivet i henhold til artikel 49
b) om ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 50 og betingelserne
i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af samme artikel
c) om et eventuelt krav om prioritet er i overensstemmelse med artikel
52, stk. 2, 4 og 5, og
d) om gebyrerne i medfør af artikel 83 er blevet betalt inden for en af
Sortsmyndigheden nærmere fastsat tidsfrist.
2. Hvis ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 51, men i øvrigt
ikke opfylder betingelserne i artikel 50, giver Sortsmyndigheden ansø-geren mulighed for at afhjælpe de konstaterede mangler.
3. Opfylder ansøgningen ikke betingelserne i artikel 51, giver Sort-
smyndigheden ansøgeren meddelelse herom, eller hvis dette ikke ermuligt, offentliggør Sortsmyndigheden meddelelsen i medfør af artikel89.
Artikel 54
Materiel prøvelse
1. Sortsmyndigheden undersøger, om sorten kan være genstand for
EF-sortsbeskyttelse ifølge artikel 5, om sorten udgør en nyhed ifølgeartikel 10, om ansøgeren er ansøgningsberettiget ifølge artikel 12, samtom betingelserne i artikel 82 er opfyldt. Sortsmyndigheden undersøgerogså, om den foreslåede sortsbetegnelse er anvendelig ifølge artikel 63.I så henseende kan den søge bistand fra andre organer.
2. Den første ansøger anses for at være berettiget til EF-sortsbeskyt-
telsen i medfør af artikel 11. Dette gælder dog ikke, hvis Sortsmyndig-heden, før der er truffet afgørelse om en ansøgning, er bekendt med, atretten ikke eller ikke udelukkende tilkommer første ansøger, eller hvisnoget sådant fremgår af en endelig retsafgørelse, der er truffet i forbin-delse med et krav om berettigelse i medfør af artikel 98, stk. 4. Er deneneberettigedes eller en medberettigets identitet blevet fastslået, kan deneller de pågældende indtræde som ansøger(e) i sagen.
Artikel 55
Teknisk afprøvning
1. Konstaterer Sortsmyndigheden ved den i artikel 53 og 54 omhand-
lede prøvelse ingen hindringer for meddelelse af EF-sortsbeskyttelse,foranlediger den, at den eller de kompetente myndigheder i mindst en afmedlemsstaterne, som administrationsrådet har udpeget til teknisk atundersøge sorter af de pågældende arter (prøvningsmyndigheder), fore-tager en teknisk afprøvning til konstatering af, om betingelserne i artikel7, 8 og 9 er opfyldt.
2. Er der ikke en prøvningsmyndighed til rådighed, kan Sortsmyn-
digheden med administrationsrådets samtykke overdrage varetagelsen afdenne opgave til andre egnede organer eller oprette egne afdelinger isamme øjemed. Sådanne organer og afdelinger anses i forbindelse medbestemmelserne i dette kapitel for at være prøvningsmyndighed. De kanbenytte sig af faciliteter, der stilles til rådighed af ansøgeren.
3. Sortsmyndigheden fremsender kopier af ansøgningen til prøv-
ningsmyndighederne som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne imedfør af artikel 114.
4. Sortsmyndigheden fastlægger ved generelle regler eller i særlige
tilfælde ved meddelelse, hvornår og hvor materialet til den tekniske
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 23
▼B
afprøvning samt referenceprøver skal forelægges, samt i hvilken
mængde og beskaffenhed.
5. Påberåber ansøgeren sig prioritet i medfør af artikel 52, stk. 2 eller
4, skal det nødvendige materiale og den eventuelle nødvendige yderli-gere dokumentation forelægges senest to år efter ansøgningsdatoen somomhandlet i artikel 51. Tilbagetages eller afslås den tidligere ansøgninginden udløbet af toårs fristen, kan Sortsmyndigheden pålægge ansøgerenat forelægge materialet eller den eventuelle nødvendige yderligeredokumentation inden for en nærmere angiven frist.
Artikel 56
Gennemførelse af den tekniske afprøvning
1. Medmindre der er aftalt en anden fremgangsmåde for den tekniske
afprøvning til konstatering af, om betingelserne i artikel 7, 8 og 9 eropfyldt, skal prøvningsmyndighederne ved den tekniske afprøvningdyrke sorten eller foretage eventuelle andre nødvendige undersøgelser.
2. Enhver teknisk afprøvning gennemføres i overensstemmelse med
de vejledende principper for afprøvning, som administrationsrådet harfastsat, og med de instrukser, som Sortsmyndigheden har givet.
3. Ved den tekniske afprøvning kan prøvningsmyndighederne med
Sortsmyndighedens samtykke søge bistand fra andre fagligt kvalifice-rede organer og tage hensyn til foreliggende resultater fra sådanneorganer.
4. Hver prøvningsmyndighed skal, medmindre Sortsmyndigheden
har fastsat andet, påbegynde den tekniske afprøvning senest den dag,hvor den ville have påbegyndt en teknisk afprøvning ved en ansøgningom national beskyttelse, som var blevet indgivet på den dag, hvorprøvningsmyndigheden modtog den fra Sortsmyndigheden fremsendteansøgning.
5. I det i artikel 55, stk. 5, omhandlede tilfælde skal hver prøvnings-
myndighed, medmindre Sortsmyndigheden har fastsat andet, påbegyndeden tekniske afprøvning senest den dag, hvor den ville have påbegyndten afprøvning ved en ansøgning om national beskyttelse, forudsat at detnødvendige materiale og den eventuelle nødvendige supplerende doku-mentation er blevet forelagt den pågældende dag.
6. Administrationsrådet kan fastsætte, at den tekniske afprøvning af
druesorter og træarter kan påbegyndes senere.
Artikel 57
Afprøvningsrapport
1. Efter opfordring fra Sortsmyndigheden, eller når resultaterne af
den tekniske afprøvning findes tilstrækkelige til en vurdering af sorten,tilstiller prøvningsmyndigheden Sortsmyndigheden en afprøvningsrap-port, og, hvis betingelserne i artikel 7, 8 og 9 findes opfyldt, enbeskrivelse af sorten.
2. Sortsmyndigheden meddeler ansøgeren resultatet af den tekniske
afprøvning og sortsbeskrivelsen og giver vedkommende lejlighed til atfremsætte sine bemærkninger hertil.
3. Hvis Sortsmyndigheden ikke finder, at afprøvningsrapporten
udgør et tilstrækkeligt beslutningsgrundlag, kan den på eget initiativefter høring af ansøgeren eller på ansøgerens anmodning lade foretageen supplerende afprøvning. Med henblik på vurderingen af resultaterneanses enhver supplerende afprøvning, der foretages, inden en afgørelse imedfør af artikel 61 og 62 bliver endelig, for at være en del af denafprøvning, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1.
4. Råderetten over resultaterne af den tekniske afprøvning tilkommer
alene Sortsmyndigheden, og prøvningsmyndighederne må kun anvendedisse resultater til andre formål, for så vidt Sortsmyndigheden giversamtykke hertil.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 24
▼B
Artikel 58
Omkostninger ved den tekniske afprøvning
Sortsmyndigheden betaler prøvningsmyndighederne et gebyr som
fastsat i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114.
Artikel 59
Indsigelser mod meddelelse af beskyttelse
1. Enhver kan over for Sortsmyndigheden fremsætte skriftlig indsi-
gelse mod meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
2. Indsigeren er foruden ansøgeren part i sagen om meddelelse af
EF-sortsbeskyttelse. Indsigeren har adgang til dokumenterne, herunderresultaterne af den tekniske afprøvning og sortsbeskrivelsen somomhandlet i artikel 57, stk. 2, jf. dog artikel 88.
3. Som støtte for indsigelser kan kun anføres,
a) at betingelserne i artikel 7 til 11 ikke er opfyldt
b) at fastsættelsen af den foreslåede sortsbetegnelse ikke er mulig som
følge af en i artikel 63, stk. 3 eller 4, omhandlet hindring.
4. Indsigelse kan fremsættes:
a) for så vidt angår stk. 3, litra a), på et hvilket som helst tidspunkt
efter ansøgningens indgivelse, så længe der ikke er truffet afgørelse imedfør af artikel 61 eller 62
b) for så vidt angår stk. 3, litra b), indtil tre måneder efter offentliggø-
relsen af den foreslåede sortsbetegnelse i medfør af artikel 89.
5. Afgørelser vedrørende indsigelser kan træffes sammen med afgø-
relser i medfør af artikel 61, 62 eller 63.
Artikel 60
Prioritet for en ny ansøgning i forbindelse med indsigelser
Hvis en indsigelse om manglende opfyldelse af betingelserne i artikel
11 fører til tilbagetagelse af eller afslag på ansøgningen om EF-sortsbe-skyttelse, og indsigeren inden en måned fra tilbagetagelsen eller dettidspunkt, fra hvilket afslaget er endeligt, indgiver ansøgning om EF-sortsbeskyttelse for samme sort, kan vedkommende kræve, at datoen forden ansøgning, der er tilbagetaget eller afslået, betragtes som ansøg-ningsdato for vedkommendes ansøgning.
KAPITEL III
AFGØRELSER
Artikel 61
Afslag
1. Sortsmyndigheden afslår ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse,
hvis og så snart den konstaterer, at ansøgeren
a) ikke inden for den fastsatte frist har afhjulpet mangler som
omhandlet i artikel 53, som han har fået mulighed for at afhjælpe
b) ikke inden for den fastsatte frist har efterkommet regler eller påkrav
som omhandlet i artikel 55, stk. 4 eller 5, medmindre Sortsmyndig-heden har accepteret, at forelæggelse ikke skal finde sted, eller
c) ikke har foreslået en sortsbetegnelse, der er anvendelig ifølge artikel
63.
2. Sortsmyndigheden afslår endvidere ansøgningen om EF-sortsbe-
skyttelse, hvis
a) den konstaterer, at de betingelser, den skal undersøge i medfør af
artikel 54, ikke er opfyldt, eller
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 25
▼B
b) den på grundlag af den i artikel 57 omhandlede afprøvningsrapport
når til den opfattelse, at betingelserne i artikel 7, 8 og 9 ikke eropfyldt.
Artikel 62
Meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
Er Sortsmyndigheden af den opfattelse, at resultaterne af prøvelsen
danner tilstrækkeligt grundlag for en afgørelse om ansøgningen, ogforeligger der ingen hindringer som omhandlet i artikel 59 og 61,meddeler den EF-sortsbeskyttelse. Afgørelsen skal indeholde en officielbeskrivelse af sorten.
Artikel 63
Sortsbetegnelse
1. Ved meddelelse af EF-sortsbeskyttelse godkender Sortsmyndig-
heden for den pågældende sort den sortsbetegnelse, som ansøgeren harforeslået i medfør af artikel 50, stk. 3, hvis den på grundlag af denundersøgelse, der er foretaget i medfør af artikel 54, stk. 1, andetpunktum, finder, at den pågældende sortsbetegnelse er anvendelig.
2. En sortsbetegnelse er anvendelig, hvis der ikke foreligger nogen
hindring som omhandlet i stk. 3 eller 4.
3. Der foreligger en hindring for fastsættelsen af en sortsbetegnelse,
hvis
a) en ældre rettighed tilhørende tredjemand er til hinder for betegnel-
sens anvendelse i Fællesskabet
b) den i almindelighed kan være vanskelig for brugerne at genkende
eller gengive
c) den er identisk eller kan forveksles med en sortsbetegnelse, under
hvilken en anden sort af samme art eller af en nært beslægtet art erregistreret i et officielt sortsregister, eller under hvilken materiale afen anden sort er blevet markedsført i en medlemsstat eller i en andenstat, der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse afPlantenyheder, medmindre den anden sort ikke længere består, ogdens sortsbetegnelse ikke har opnået større betydning
d) den er identisk eller kan forveksles med andre betegnelser, som i
almindelighed anvendes ved markedsføring af varer, eller som ifølgeandre retsforskrifter ikke må benyttes som betegnelse
e) den i en af medlemsstaterne vil kunne virke anstødelig eller strider
mod den offentlige orden
f) den vil kunne virke vildledende eller skabe forvirring med hensyn til
sortens kendetegn, værdi eller identitet, eller med hensyn til forædle-rens eller en anden i sagen involveret parts identitet.
4. Der foreligger også en hindring, når der er tale om en sort, som
allerede
a) i en medlemsstat, eller
b) i en stat, der er medlem af Den Internationale Union til Beskyttelse
af Plantenyheder, eller
c) i en stat, for hvilken det i en fællesskabsretsakt er fastslået, at sorter
dér vurderes efter regler, som svarer til dem, der er fastlagt i direkti-verne om sortslister
er blevet indført i et officielt register over plantesorter eller materiale
deraf og er blevet markedsført dér i erhvervsmæssigt øjemed, og denforeslåede sortsbetegnelse afviger fra den, der er blevet registreret elleranvendt dér, undtagen hvis der for sidstnævnte foreligger en hindringsom omhandlet i stk. 3.
5. Sortsmyndigheden offentliggør en meddelelse med de arter, den
anser for »nært beslægtede« som omhandlet i stk. 3, litra c).
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 26
▼B
KAPITEL IV
OPRETHOLDELSE AF EF-SORTSBESKYTTELSEN
Artikel 64
Teknisk efterkontrol
1. Sortsmyndigheden undersøger, om den beskyttede sort fortsat
består uændret.
2. Med henblik herpå foretages der teknisk efterkontrol som
omhandlet i artikel 55 og 56.
3. Indehaveren meddeler Sortsmyndigheden og de prøvningsmyndig-
heder, som har fået til opgave at gennemføre den tekniske efterkontrol,alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering af sortensfortsatte uændrede beståen. Han skal i overenssstemmelse med Sort-smyndighedens instrukser forelægge det nødvendige materiale af sortenog tillade kontrol af, om der er truffet de fornødne foranstaltninger tilsikring af sortens fortsatte uændrede beståen.
Artikel 65
Rapport om den tekniske efterkontrol
1. Efter opfordring fra Sortsmyndigheden eller hvis det konstateres,
at sorten ikke er ensartet eller stabil, fremsender den prøvningsmyn-dighed, der har fået til opgave at foretage den tekniske efterkontrol, enrapport om de konstaterede forhold til Sortsmyndigheden.
2. Hvis der ved den tekniske efterkontrol er konstateret mangler som
omhandlet i stk. 1, giver Sortsmyndigheden indehaveren meddelelse omresultatet af kontrollen, ligesom den giver vedkommende lejlighed til atfremsætte sine bemærkninger hertil.
Artikel 66
Ændring af sortsbetegnelsen
1. Sortsmyndigheden ændrer en i medfør af artikel 63 fastsat sortsbe-
tegnelse, hvis den konstaterer, at betegnelsen ikke eller ikke længereopfylder betingelserne i artikel 63, og, når tredjemand har en ældrekolliderende rettighed, hvis indehaveren er indforstået med ændringen,eller hvis indehaveren eller en anden, der er forpligtet til at anvendesortsbetegnelsen, af nævnte grund ved en endelig retsafgørelse er blevetfrakendt retten til at anvende sortsbetegnelsen.
2. Sortsmyndigheden giver indehaveren mulighed for at foreslå en
ændret sortsbetegnelse og henholder sig til artikel 63.
3. Der kan fremsættes indsigelse mod den foreslåede ændrede sorts-
betegnelse i henhold til artikel 59, stk. 3, litra b).
KAPITEL V
APPEL
Artikel 67
Afgørelser, der kan påklages
1. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 20, 21,
59, 61, 62, 63 og 66, samt afgørelser vedrørende gebyrer jf. artikel 83,omkostninger jf. artikel 85, indførelse eller slettelse af oplysninger iregistret jf. artikel 87 og aktindsigt jf. artikel 88 kan påklages.
2. En klage, der er indgivet i medfør af stk. 1, har opsættende
virkning. Sortsmyndigheden kan dog, hvis den skønner, at forholdenekræver det, bestemme, at den anfægtede afgørelse ikke skal opsættes.
3. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29 og
artikel 100, stk. 2, kan påklages, medmindre der indgives direkte klage imedfør af artikel 74. Klagen har ikke opsættende virkning.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 27
▼B
4. En afgørelse, som ikke afslutter sagen i forhold til en af parterne,
kan kun påklages sammen med den endelige afgørelse, medmindre der iden pågældende afgørelse gives adgang til særskilt klage.
Artikel 68
Personer, der er berettiget til at klage og til at være part i appel-
sager
Enhver fysisk og juridisk person kan med forbehold af artikel 82
indbringe klage over en afgørelse, der retter sig til vedkommende, ellerover en afgørelse, som, skønt den er udfærdiget i form af en afgørelserettet til en anden person, dog berører ham umiddelbart og individuelt.Parterne i sagen kan være og Sortsmyndigheden er part i appelsagen.
Artikel 69
Klagefrist og klagens form
Klagen skal indgives skriftligt til Sortsmyndigheden inden to måneder
fra meddelelsen af afgørelsen, hvis denne er rettet til klageren, eller,hvis dette ikke er tilfældet, inden to måneder fra afgørelsens offentlig-gørelse, og der skal indgives en skriftlig begrundelse for klagen indenfire måneder fra nævnte meddelelse eller offentliggørelse.
Artikel 70
Berigtigelse af den påklagede afgørelse
1. Finder det kontor i Sortsmyndigheden, der har udarbejdet afgø-
relsen, at klagen kan behandles og er begrundet, berigtiger Sortsmyn-digheden afgørelsen. Dette gælder ikke, hvis klageren har en modpart iappelsagen.
2. Imødekommes klagen ikke inden en måned efter, at den begrun-
dede klage er modtaget, skal Sortsmyndigheden uden ophold
— afgøre, hvorvidt den vil tage skridt i medfør af artikel 67, stk. 2,
andet punktum, og
— fremsende klagen til appelkammeret.
Artikel 71
Behandling af klagen
1. Kan klagen behandles, undersøger appelkammeret, om klagen er
begrundet.
2. Under behandlingen af klagen opfordrer appelkammeret efter
behov parterne i appelsagen til at fremkomme med deres bemærkningertil dets meddelelser eller til indlæg fra de øvrige parter i appelsageninden for nærmere fastsatte tidsfrister. Parterne i appelsagen har ret til atfremsætte mundtlige indlæg.
Artikel 72
Afgørelse af klagen
Appelkammeret træffer afgørelse om klagen på grundlag af den behand-
ling, der er foretaget i medfør af artikel 71. Appelkammeret kan handleinden for rammerne af den kompetence, der tilkommer Sortsmyndig-heden, eller hjemvise sagen til videre behandling i det ansvarlige kontori Sortsmyndigheden. Sidstnævnte er bundet af præmisserne og konklu-sionerne i appelkammerets afgørelse, såfremt de faktiske omstændig-heder er uforandrede.
▼
M1
Artikel 73
Klager over appelkamrenes afgørelser
1. Appelkamrenes afgørelser om klager kan indbringes for
Domstolen.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 28
▼M1
2. Indbringelse af klager kan ske under påberåbelse af inkompetence,
væsentlige formmangler eller overtrædelser af traktaten, af denneforordning eller af retsregler vedrørende deres gennemførelse ellerunder påberåbelse af magtfordrejning.
3. Domstolen har kompetence til at ophæve eller omgøre den indkla-
gede afgørelse.
4. Enhver part i sagen ved et appelkammer har adgang til at
indbringe en klage, for så vidt den pågældende ikke helt eller delvist harfået medhold.
5. Klagen indbringes for Domstolen inden to måneder efter datoen
for meddelelsen af appelkammerets afgørelse.
6. Sortsmyndigheden træffer de foranstaltninger, der er nødvendige
til opfyldelse af Domstolens afgørelse.
▼
B
Artikel 74
Direkte klage
1. Afgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29 og
artikel 100, stk. 2, kan påklages direkte til De Europæiske FællesskabersDomstol.
2. Bestemmelserne i artikel 73 finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL VI
DIVERSE BESTEMMELSER OM SAGSBEHANDLINGEN
Artikel 75
Begrundelse af afgørelsen og parternes ret til at udtale sig
Sortsmyndighedens afgørelser skal begrundes. De må kun støttes på
grunde og bevismateriale, som parterne i sagen har haft lejlighed til atudtale sig om mundtligt eller skriftligt.
Artikel 76
Sortsmyndighedens prøvelse ex officio af de faktiske omstændig-
heder
Under sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden prøver denne ex officio
de faktiske omstændigheder, der er af betydning for undersøgelsen imedfør af artikel 54 og 55. Den ser bort fra kendsgerninger og bevisma-teriale, som ikke er forelagt inden for den af Sortsmyndigheden fastsattetidsfrist.
Artikel 77
Mundtlig forhandling
1. Sortsmyndigheden anordner mundtlig forhandling enten ex officio
eller på anmodning af en part i sagen.
2. Den mundtlige forhandling ved Sortsmyndigheden er ikke
offentlig, jf. dog stk. 3.
3. Den mundtlige forhandling ved appelkammeret, herunder afsi-
gelsen af afgørelsen, er offentlig, medmindre det appelkammer, hvorden mundtlige forhandling finder sted, træffer anden bestemmelse itilfælde, hvor offentlighed ville kunne medføre alvorlige og urimeligeulemper, især for en part i appelsagen.
Artikel 78
Bevisoptagelse
1. Under sagsbehandlingen ved Sortsmyndigheden kan bevisopta-
gelsen navnlig ske på følgende måder:
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 29
▼B
a) afhøring af parterne i sagen
b) indhentning af oplysninger
c) fremlæggelse af dokumenter og andre bevismidler
d) afhøring af vidner
e) udtalelser fra sagkyndige
f) besigtigelse
g) afgivelse af beedigede skriftlige erklæringer.
2. Hvis Sortsmyndighedens afgørelse træffes af et fælles organ, kan
dette lade et af sine medlemmer foretage bevisoptagelsen.
3. Anser Sortsmyndigheden det for påkrævet, at en part i sagen, et
vidne eller en sagkyndig afgiver mundtlig forklaring,
a) indkalder Sortsmyndigheden den pågældende til at give møder for
sig, eller
b) anmoder Sortsmyndigheden den kompetente ret eller anden kompe-
tent myndighed i den stat, i hvilken den pågældende har bopæl, omat foretage bevisoptagelsen som omhandlet i artikel 91, stk. 2.
4. En part i sagen, et vidne eller en sagkyndig, der er indkaldt for
Sortsmyndigheden, kan anmode denne om at blive afhørt af en kompe-tent ret eller anden kompetent myndighed i den stat, hvilken vedkom-mende har bopæl. Efter modtagelsen af en sådan anmodning, eller hvisder ikke reageres på indkaldelsen, kan Sortsmyndigheden i henhold tilartikel 91, stk. 2, anmode den kompetente ret eller anden kompetentmyndighed om at foretage afhøring af den pågældende.
5. Afgiver en part i sagen, et vidne eller en sagkyndig forklaring over
for Sortsmyndigheden, kan denne, hvis den anser det for hensigtsmæs-sigt, at forklaringen afgives under ed eller i anden bindende form,anmode den kompetente ret eller anden kompetent myndighed i denstat, i hvilken den pågældende har bopæl, om at foretage afhøring undersådanne betingelser.
6. Anmoder Sortsmyndigheden en kompetent ret eller anden kompe-
tent myndighed om at foretage afhøring, kan den anmode den om atforetage afhøringen i en bindende form og om at give en af Sortsmyn-dighedens ansatte adgang til at overvære afhøringen og stille spørgsmåltil parten i sagen, vidnet eller den sagkyndige, enten gennem denpågældende ret eller anden myndighed eller direkte.
Artikel 79
Tilstillelse af meddelelser
Sortsmyndigheden tilstiller ex officio rette vedkommende alle afgørelser
og indkaldelser samt de meddelelser, som får en frist til at løbe, ellersom skal tilstilles ifølge andre bestemmelser i denne forordning ellerbestemmelser vedtaget i henhold dertil, eller hvis tilstillelse Sortsmyn-dighedens præsident har truffet bestemmelse om. Tilstillelse kan skegennem medlemsstaternes kompetente myndigheder for sortsbeskyt-telse.
Artikel 80
Restitutio in integrum
1. En ansøger om eller indehaver af EF-sortsbeskyttelse eller enhver
anden part i en sag ved Sortsmyndigheden, der trods iagttagelse af denefter omstændighederne fornødne omhu er blevet forhindret i over forSortsmyndigheden at overholde en frist, genindsættes på begæring i sinetidligere rettigheder, såfremt den manglende overholdelse af fristen imedfør af denne forordning har som direkte følge, at en ret eller etretsmiddel fortabes.
2. Begæringen skal indgives skriftligt inden to måneder fra hindrin-
gens ophør. Den ovenfor omhandlede undladelse skal bringes til ophørinden for samme frist. Begæringen kan kun antages inden for et år efterudløbet af den ikke overholdte frist.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 30
▼B
3. Begæringen skal begrundes og skal angive de omstændigheder,den støttes på.
4. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anvendelse på de
frister, der er omhandlet i stk. 2 og i artikel 52, stk. 2, 4 og 5.
5. Den, der i god tro i en medlemsstat har benyttet eller har truffet
faktiske og seriøse forberedelser til at benytte en sort, som er omfattet afEF-sortsbeskyttelse eller af en offentliggjort ansøgning herom, iperioden fra tidspunktet for den i stk. 1 omhandlede fortabelse afrettigheder vedrørende EF-sortsbeskyttelsen eller ansøgningen herom tiltidspunktet for genindsættelsen i de tidligere rettigheder, kan vederlags-frit fortsætte benyttelsen heraf ved udøvelsen af sin virksomhed eller iforbindelse hermed.
Artikel 81
Almindelige retsgrundsætninger
1. I det omfang denne forordning eller bestemmelser vedtaget i
henhold dertil ikke indeholder bestemmelser om sagsbehandlingen,anvender Sortsmyndigheden de principper, der på dette område eralmindelig anerkendt i medlemsstaterne.
2. Artikel 48 finder tilsvarende anvendelse på Sortsmyndighedens
ansatte, for så vidt de medvirker ved afgørelser af den i artikel 67omhandlede art, samt på prøvningsmyndighedernes ansatte, for så vidtde deltager i udarbejdelsen af sådanne afgørelser.
Artikel 82
Befuldmægtigede
En person, der ikke har bopæl eller hovedsæde eller et forretningssted i
Fællesskabet, kan kun deltage som part i sager ved Sortsmyndigheden,hvis vedkommende har udpeget en befuldmægtiget med bopæl ellerhovedsæde eller forretningssted i Fællesskabet.
KAPITEL VII
GEBYRER OG OMKOSTNINGER
Artikel 83
Gebyrer
1. Sortsmyndigheden opkræver for sine i denne forordning fore-
skrevne tjenestehandlinger og årligt i EF-sortsbeskyttelsens gyldigheds-periode gebyrer som fastsat i gebyrregulativet i medfør af artikel 113.
2. Hvis forfaldne gebyrer for de i artikel 113, stk. 2, nævnte tjeneste-
handlinger eller andre i gebyrregulativet nævnte tjenestehandlinger, somkun foretages på begæring, ikke betales, anses begæringen for ikke atvære indgivet eller klagen for ikke at være fremsat, hvis de for beta-lingen af gebyrerne nødvendige handlinger ikke er blevet foretagetsenest en måned efter, at Sortsmyndigheden har fremsendt en fornyetopfordring til betaling af gebyrerne og i den forbindelse har gjortopmærksom på følgerne af manglende betaling.
3. Kan visse oplysninger fra en ansøger med henblik på meddelelse
af EF-sortsbeskyttelse kun kontrolleres ved en teknisk afprøvning, derer mere vidtgående end den normale tekniske afprøvning af sorter afden pågældende taksionomiske gruppe, kan gebyrerne for den tekniskeafprøvning efter høring af den gebyrpligtige forhøjes til et beløbsvarende til de omkostninger, der faktisk påløber.
4. Hvis der gives medhold i en klage, tilbagetales de gebyrer, der er
opkrævet i forbindelse med klagen, og ved delvist medhold tilbagebe-tales en forholdsmæssig del. Tilbagebetaling kan dog helt eller delvisbortfalde, hvis der er givet medhold i klagen på grundlag af oplys-ninger, som ikke forelå på tidspunktet for den oprindelige afgørelse.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 31
▼B
Artikel 84
Betalingsforpligtelsers ophør
1. Sortsmyndighedens krav på betaling af gebyr forældes efter fire år
fra udgangen af det kalenderår, i hvilket gebyret forfaldt.
2. Krav mod Sortsmyndigheden på tilbagebetaling af gebyrer eller af
beløb, der er opkrævet for meget, forældes efter fire år fra udgangen afdet kalenderår, i hvilket kravet er opstået.
3. Den i stk. 1 omhandlede frist afbrydes ved en anmodning om
betaling af gebyret, og den i stk. 2 omhandlede frist ved en skriftlig ogbegrundet anmodning. Ved afbrydelsen begynder en ny forældelsesfriststraks at løbe; den udløber senest seks år efter udgangen af det kalen-derår, i hvilket den oprindelige frist begyndte at løbe, medmindre der imellemtiden er anlagt retssag til opfyldelse af kravet; i så faldt udløberfristen tidligst et år efter, at dommen har fået retskraft.
Artikel 85
Fordeling af omkostningerne
1. Den tabende part i sager om fortabelse af retten til eller annulla-
tion af EF-sortsbeskyttelse eller i appelsager udreder den anden parts ogsine egne nødvendige omkostninger i forbindelse med sagen, herunderrejseudgifter, dagpenge og salær til en befuldmægtiget, rådgiver elleradvokat, inden for rammerne af de beløb, som er fastsat for hveromkostningskategori, på de betingelser, der er fastsat i gennemførelses-bestemmelserne i medfør af artikel 114.
2. Sortsmyndigheden eller appelkammeret kan dog, hvis hver af
parterne taber eller vinder sagen på ét eller flere punkter, eller ud frarimelighedshensyn, træffe afgørelse om en anden fordeling af omkost-ningerne.
3. Den part, som bringer en sag til ophør ved tilbagetagelse af en
ansøgning om EF-sortsbeskyttelse, en ansøgning om fortabelse af rettentil eller annullation af EF-sortsbeskyttelsen eller en klage eller ved atgive afkald på EF-sortsbeskyttelsen, udreder den anden parts omkost-ninger som fastsat i stk. 1 og 2.
4. Er der mellem parterne i en sag ved Sortsmyndigheden eller
appelkammeret enighed om en anden fordeling af omkostningerne endden, der følger af de foregående stykker, træffes der afgørelse i overens-stemmelse hermed.
5. Sortsmyndigheden eller appelkammeret fastsætter på begæring
størrelsen af de omkostninger, der skal betales i medfør af de fore-gående stykker.
Artikel 86
Tvangsfuldbyrdelse af afgørelser om fastsættelse af omkostninger1. Enhver endelig afgørelse truffet af Sortsmyndigheden om fastsæt-
telse af sagsomkostninger kan tvangsfuldbyrdes.
2. Tvangsfuldbyrdelsen sker efter de regler i den borgerlige retspleje,
der gælder i den medlemsstat, på hvis område den finder sted. Efter enprøvelse, der kun må vedrøre dokumentets ægthed, gives der fuldbyr-delsespåtegning af den nationale myndighed, som hver af medlemssta-ternes regeringer har udpeget hertil; regeringerne meddeler enhversådan national myndigheds navn og adresse til Sortsmyndigheden og tilDe Europæiske Fællesskabers Domstol.
3. Når disse formkrav er opfyldt på rekvirentens begæring, kan
denne lade tvangsfuldbyrdelsen udføre i overensstemmelse med dennationale lovgivning ved indbringelse direkte for den kompetentemyndighed.
4. Tvangsfuldbyrdelsen kan kun udsættes, såfremt De Europæiske
Fællesskabers Domstol har truffet afgørelse herom. Prøvelsen af fuld-
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 32
▼B
byrdelsesforanstaltningernes lovlighed falder dog inden for de nationaleretters kompetence.
KAPITEL VIII
REGISTRE
Artikel 87
Registrenes udformning
1. Sortsmyndigheden fører et register over ansøgninger om EF-sorts-
beskyttelse, som skal indeholde følgende oplysninger:
a) ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse med angivelse af den taksiono-
miske gruppe og sortens foreløbige betegnelse, ansøgningsdatoensamt navn og adresse på ansøgeren, på forædleren og på en eventuelinvolveret befuldmægtiget
b) alle afsluttede sager vedrørende ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse
tillige med de i litra a) omhandlede oplysninger
c) forslag til sortsbetegnelser
d) oplysning om ny ansøger eller ny befuldmægtiget
e) på forlangende, eventuel tvangsfuldbyrdelse som omhandlet i artikel
24 og 26.
2. Sortsmyndigheden fører et register over EF-sortsbeskyttelse, hvori
der efter meddelelse af EF-sortsbeskyttelse indføres følgende oplys-ninger:
a) sortens art og sortsbetegnelse
b) den officielle sortsbeskrivelse eller en henvisning til dokumenter i
Sortsmyndighedens besiddelse, i hvilke den officielle sortsbeskri-velse indgår som en integrerende del af registret
c) for sorter, til hvis frembringelse der til stadighed skal anvendes
materiale af visse komponenter, en henvisning til disse komponenter
d) navn og adresse på indehaveren, forædleren og enhver fuldmægtig
e) tidspunktet for EF-sortsbeskyttelsens indtræden og ophør samt
ophørsgrunden
f) på forlangende, eventuel eksklusiv licens ifølge aftale og eventuel
tvangslicens, herunder navn og adresse på licenstageren
g) på forlangende, eventuel tvangsfuldbyrdelse som omhandlet i artikel
24
h) hvis indehaveren af en oprindelig sort og forædleren af en sort, som i
det væsentlige er afledt af den oprindelige sort, begge ønsker det,identifikation af sorterne som henholdsvis oprindelige og i detvæsentlige afledte, herunder sortsbetegnelserne og de involveredeparters navne. En anmodning fra den ene af parterne er kun tilstræk-kelig, hvis vedkommende har fået enten en uanfægtet anerkendelsefra den anden part i medfør af artikel 99 eller en endelig afgørelseeller en endelig dom i medfør af de bestemmelser i forordningen, deromhandler identifikation af de pågældende sorter som henholdsvisoprindelige og i det væsentlige afledte.
3. Andre særlige forhold eller eventuelle betingelser for optagelse i
de to registre kan anføres i gennemførelsesbestemmelserne i medfør afartikel 114.
4. Den officielle sortsbeskrivelse kan med hensyn til kendetegnenes
antal og art eller den konstaterede forekomst af disse kendetegn påSortsmyndighedens initiativ og efter høring af indehaveren tilpasses detil enhver tid gældende retningslinjer for beskrivelse af sorter af denpågældende taksionomiske gruppe, hvis det er nødvendigt, for at gøresortsbeskrivelsen sammenlignelig med beskrivelser af andre sorter afden pågældende taksionomiske gruppe.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 33
▼B
Artikel 88
Aktindsigt
1. De i artikel 87 nævnte registre er åbne for aktindsigt.2. I tilfælde af legitim interesse gives der i overensstemmelse med
betingelserne i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel 114aktindsigt vedrørende:
a) akterne vedrørende en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbeskyt-
telse
b) akterne vedrørende EF-sortsbeskyttelse, der allerede er meddelt
c) dyrkningen med henblik på teknisk afprøvning af en sort
d) dyrkningen med henblik på den tekniske efterkontrol af en sorts
fortsatte beståen.
3. Hvad angår sorter, til hvis frembringelse der til stadighed skal
anvendes materiale med visse komponenter, undtages alle oplysningerom komponenterne, herunder deres dyrkning, fra aktindsigt efteranmodning fra ansøgeren om EF-sortsbeskyttelse. En anmodning omundtagelse fra aktindsigt kan ikke fremsættes, efter at der er truffetafgørelse om ansøgningen om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
4. Materiale, der er forelagt eller modtaget i forbindelse med en
afprøvning som omhandlet i artikel 55, stk. 4, og artikel 56eller enefterkontrol som omhandlet i artikel 64, må ikke af de organer, der erkompetente i henhold til denne forordning, udleveres til andre,medmindre den berettigede giver sit samtykke, eller udleveringen erpåkrævet som led i det i denne forordning foreskrevne samarbejde omafprøvning eller i henhold til retsforskrifter.
Artikel 89
Regelmæssigt udkommende publikationer
Sortsmyndigheden offentliggør mindst hver anden måned en publika-
tion, der skal indeholde de oplysninger, som indføres i registrene imedfør af artikel 87, stk. 1 og stk. 2, litra a), d), e), f), g) og h), og somendnu ikke er offentliggjort. Sortsmyndigheden offentliggør også enårsrapport, der skal indeholde de oplysninger, den betragter som formål-stjenlige, dog mindst en liste over gældende EF-sortsbeskyttelse,beskyttelsens indehavere, datoerne for meddelelse og udløb samt degodkendte sortsbetegnelser. De nærmere enkeltheder i forbindelse meddisse publikationer fastlægges af administrationsrådet.
Artikel 90
Udveksling af oplysninger og publikationer
1. Sortsmyndigheden og medlemsstaternes kompetente sortsmyndig-
heder tilsender efter anmodning, uden at anvendelsen af reglerne forfremsendelse af resultater af tekniske afprøvninger derved indskrænkes,til eget brug og vederlagsfrit hinanden et eller flere eksemplarer af derespublikationer samt andre relevante oplysninger om ansøgt eller meddeltejendomsret.
2. De i artikel 88, stk. 3, omhandlede oplysninger meddeles ikke,
medmindre
a) oplysningerne er nødvendige for gennemførelsen af en afprøvning
eller efterkontrol som omhandlet i artikel 55 og 64
b) ansøgeren eller indehaveren af EF-sortsbeskyttelsen giver sit
samtykket hertil.
Artikel 91
Administrativt og retsligt samarbejde
1. Sortsmyndigheden, prøvningsmyndighederne i artikel 55, stk. 1,
og medlemsstaternes retter eller andre kompetente myndigheder yderefter anmodning hinanden bistand ved at meddele oplysninger eller giveadgang til sagsakter vedrørende sorten og prøver og dyrkning heraf,
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 34
▼B
medmindre denne forordning eller national lovgivning bestemmer andet.Giver Sortsmyndigheden og prøvningsmyndighederne retter eller ankla-gemyndigheder adgang til sagsakter, prøver og dyrkning heraf, er denneadgang ikke underkastet de i artikel 88 omhandlede begrænsninger, ogden adgang, som prøvningsmyndighederne giver, er ikke underkastet enafgørelse truffet af Sortsmyndigheden i medfør af samme artikel.
2. Efter modtagelse af en retsanmodning fra Sortsmyndigheden fore-
tager medlemsstaternes retter eller andre kompetente myndigheder påSortsmyndighedens vegne og inden for rammerne af deres kompetenceundersøgelser eller andre retslige handlinger i forbindelse hermed.
FEMTE DEL
INDVIRKNINGPÅ ANDRE RETSFORSKRIFTER
Artikel 92
Forbud mod dobbeltbeskyttelse
1. Der må ikke meddeles nogen form for national sortsbeskyttelse
eller noget patent for en sort, for hvilken der allerede er meddeltEF-sortsbeskyttelse. En ret, der er meddelt i modstrid med førstepunktum, er uden virkning.
2. Hvis indehaveren inden meddelelsen af EF-sortsbeskyttelse har
fået meddelt en anden ret som nævnt i stk. 1 for den samme sort, kanhan ikke påkalde sig den hermed forbundne beskyttelse for den pågæl-dende sort, så længe EF-sortsbeskyttelsen er gældende.
Artikel 93
Anvendelse af national ret
Påberåbelse af rettigheder på grundlag af EF-sortsbeskyttelsen er kun
undergivet begrænsninger i medlemsstaternes retsregler, for så vidt detteudtrykkeligt er anført i denne forordning.
SJETTE DEL
CIVILRETLIGE KRAV, KRÆNKELSER, KOMPETENCE
Artikel 94
Krænkelse
1. Hvis en person
a) med hensyn til en sort, for hvilken der er meddelt EF-sortsbeskyt-
telse, foretager en af de i artikel 13, stk. 2, omhandlede handlingeruden at være berettiget hertil, eller
b) ikke anvender en sortsbetegnelse korrekt som omhandlet i artikel 17,
stk. 1, eller ikke giver de relevante oplysninger som omhandlet iartikel 17, stk. 2, eller
c) i modstrid med artikel 18, stk. 3, benytter sortsbetegnelsen for en
sort, for hvilken der er meddelt EF-sortsbeskyttelse, eller en beteg-nelse, der kan forveksles med en sådan sortsbetegnelse
kan indehaveren kræve, at krænkelsen bringes til ophør, eller at der
betales en rimelig godtgørelse, eller begge dele.
2. Hvis den pågældende har handlet forsætligt eller uagtsomt, er han
desuden forpligtet til at erstatte indehaveren eventuel yderligere opståetskade som følge af krænkelsen. Ved simpel uagtsomhed kan dette kravnedsættes i forhold til graden af den simple uagtsomhed, men dog ikkeså meget, at det bliver mindre end den fordel, den krænkende part harhaft som følge af krænkelsen.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 35
▼B
Artikel 95
Handlinger inden meddelelse af EF-sortsbeskyttelse
Indehaveren kan kræve en rimelig godtgørelse af enhver, der i perioden
fra offentliggørelsen af ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse og medde-lelsen heraf har foretaget en handling, som efter denne periode villevære forbudt som følge af EF-sortsbeskyttelsen.
Artikel 96
Forældelse
Krav i medfør af artikel 94 og 95 forældes tre år efter det tidspunkt, på
hvilket EF-sortsbeskyttelsen er blevet endeligt meddelt, og indehaverenhar fået kendskab til handlingen og den person, der har begået overtræ-delsen, og i mangel af et sådant kendskab 30 år efter afslutningen af denpågældende handling.
Artikel 97
Komplementær anvendelse af nationale retsregler om krænkelse
1. Har en person som omhandlet i artikel 94 gennem krænkelsen
opnået en gevinst på bekostning af indehaveren eller en licenstager,anvender de i medfør af artikel 101 eller 102 kompetente retter dennationale lovgivning, herunder den internationale privatret, for så vidtangår udlevering heraf.
2. Stk. 1 gælder også for andre krav, der måtte opstå som følge af
foretagelse eller undladelse af handlinger i medfør af artikel 95 iperioden fra offentliggørelsen af ansøgningen om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse til afslutningen af behandlingen heraf.
3. I øvrigt bestemmes EF-sortsbeskyttelsens retsvirkninger udeluk-
kende efter denne forordning.
Artikel 98
Påstand om ret til EF-sortsbeskyttelse
1. Hvis EF-sortsbeskyttelse er blevet meddelt en person, som ikke
efter artikel 11 er berettiget dertil, kan den berettigede kræve at fåEF-sortsbeskyttelsen overdraget til sig, uden at hans adgang til andreretsmidler i henhold til medlemsstatens lovgivning derved begrænses.
2. Er en person kun berettiget til en del af EF-sortsbeskyttelsen, kan
vedkommende i overensstemmelse med stk. 1 kræve at blive medind-ehaver heraf.
3. Krav i medfør af stk. 1 og 2 kan kun gøres gældende inden for en
frist på fem år fra offentliggørelsen af meddelelsen af EF-sortsbeskyt-telse. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, såfremt indehaverenaf EF-sortsbeskyttelsen ved meddelelsen eller erhvervelsen vidste, athan ikke eller kun delvis var berettiget til EF-sortsbeskyttelsen.
4. Den berettigede kan tilsvarende gøre krav i medfør af stk. 1 og
2 gældende med hensyn til en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbe-skyttelse, som er indgivet af en ansøger, der ikke eller kun delvis erberettiget dertil.
Artikel 99
Ret til sortsidentifikation
Indehaveren af en oprindelig sort og forædleren af en sort, som i det
væsentlige er afledt af den oprindelige sort, har ret til at få identifikati-onen af de pågældende sorter anerkendt som henholdsvis oprindelig og idet væsentlige afledt.
Artikel 100
RetligefølgerafenændringafejerforholdetvedrørendeEF-sorts-
beskyttelsen
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 36
▼B
1. I tilfælde af en fuldstændig ændring af ejerforholdet vedrørende
EF-sortsbeskyttelsen som følge af en endelig dom afsagt i medfør afartikel 101 eller 102 efter påberåbelse af en ret til sortsidentifikationsom omhandlet i artikel 98, stk. 1, bortfalder licenser og andre rettig-heder ved inførelsen af navnet på den berettigede i registret over EF-sortsbeskyttelse.
2. Har indehaveren eller en licenstager inden anlæggelsen af en sag i
medfør af artikel 101 eller 102 foretaget en af de i artikel 13, stk. 2,omhandlede handlinger eller truffet faktiske og seriøse forberedelserdertil, kan vedkommende fortsætte eller foretage de pågældende hand-linger, hvis han anmoder den nye indehaver, der er indført i registretover EF-sortsbeskyttelse om en ikke-eksklusiv licens. Anmodningenskal fremsættes inden for den i gennemførelsesbestemmelserne fastsattefrist. Licensen kan bevilges af Sortsmyndigheden, hvis parterne ikkekan nå til enighed. Artikel 29, stk. 3 til 7, finder tilsvarende anvendelse.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse, hvis indehaveren eller licenstageren
var i ond tro på det tidspunkt, hvor vedkommende påbegyndte handlin-gerne eller forberedelserne.
Artikel 101
Kompetence og procedure med hensyn til civile søgsmål og krav1. Lugano-konventionen og de supplerende bestemmelser i denne
artikel og denne forordnings artikel 102 til 106finder anvendelse på de iartikel 94 til 100 omhandlede søgsmål og krav.
2. Søgsmål af den i stk. 1 omhandlede art anlægges ved retterne
a) i den medlemsstat eller anden i Lugano-konventionen deltagende
stat, hvor sagsøgte har bopæl eller hovedsæde eller i mangel heraf etforretningssted, eller
b) hvis denne betingelse ikke er opfyldt i nogen af medlemsstaterne
eller i nogen af de i Lugano-koventionen deltagende stater, i denmedlemsstat, hvor sagsøgeren har bopæl eller hovedsæde eller imangel heraf et forretningssted, eller
c) hvis denne betingelse ikke er opfyldt i nogen medlemsstat, i den
medlemsstat, hvor Sortsmyndigheden har sit hjemsted.
Den kompetente ret kan træffe afgørelse om krænkelser, uanset i
hvilken medlemsstat de påstås at være begået.
3. Søgsmål vedrørende krænkelser kan også anlægges ved retten på
det sted, hvor skadetilføjelsen er sket. I så faldt er retten kun kompetenttil at træffe afgørelse vedrørende krænkelser, der påstås at være begået iden medlemsstat, som retten henhører under.
4. Procesformerne og de kompetente retter er dem, der følger af
lovgivningen i den stat, der er bestemt i medfør af stk. 2 eller 3.
Artikel 102
Supplerende bestemmelser
1. Søgsmål om berettigelse i medfør af artikel 98 i denne forordning
anses for ikke at være omfattet af Lugano-konventionens artikel 5, stk.3o g4 .
2. Uanset artikel 101 i denne forordning finder Lugano-konventio-
nens artikel 5, stk. 1, og artikel 17 og 18 anvendelse.
3. Ved anvendelsen af artikel 101 og 102 i denne forordning
bestemmes en parts bopæl eller hovedsæde ifølge Lugano-koventionensartikel 52 og 53.
Artikel 103
Gældende restsplejeregler
Når nationale retter er kompetente i medfør af artikel 101 og 102,
gælder de retsplejeregler, der i den pågældende medlemsstat finder
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 37
▼B
anvendelse på samme type sager om tilsvarende former for national
ejendomsret, jf. dog artikel 104 og 105.
Artikel 104
Søgsmålsadgang ved krænkelser
1. Søgsmål om krænkelse kan anlægges af indehaveren. En licens-
tager kan anlægge et sådant søgsmål, medmindre dette udtrykkeligt erudelukket ved en aftale med indehaveren i tilfælde af en eksklusivlicens eller er udelukket af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 29eller artikel 100, stk. 2.
2. Enhver licenstager har ret til at indtræde i et af indehaveren anlagt
søgsmål om krænkelse med henblik på at opnå erstatning for den skade,vedkommende selv har lidt.
Artikel 105
Forpligtelse for de nationale retter og andre myndigheder
En national ret eller anden myndighed, som behandler en sag om
EF-sortsbeskyttelse, skal betragte EF-sortsbeskyttelsen som gyldig.
Artikel 106
Udsættelse af sagen
1. Vedrører et søgsmål krav som omhandlet i artikel 98, stk. 4, og
afhænger afgørelsen af, om sorten kan beskyttes i medfør af artikel 6,kan der første træffes afgørelse, når Sortsmyndigheden har truffet afgø-relse om ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse.
2. Vedrører et søgsmål en meddelt EF-sortsbeskyttelse, med hensyn
til hvilken der er indledt en sag om annullation eller fortabelse i medføraf artikel 20 og 21, kan sagens behandling udsættes, for så vidt afgø-relsen afhænger af EF-sortsbeskyttelsens gyldighed.
Artikel 107
Strafbarhed ved krænkelser af EF-sortsbeskyttelse
Medlemsstaterne træffer alle egnede foranstaltninger til at sikre, at der
for krænkelser af EF-sortsbeskyttelse indføres de samme straffebestem-melser som for krænkelser af tilsvarende former for national ejen-domsret.
SYVENDE DEL
BUDGET, FINANSKONTROL, FÆLLESSKABSRETLIGE
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
Artikel 108
Budget
1. Alle Sortsmyndighedens indtægter og udgifter anslås for hvert
regnskabsår og opføres på dennes budget. Regnskabsåret falder sammenmed kalenderåret.
2. Indtægter og udgifter på budgettet skal balancere.3. De budgetterede indtægter består, foruden af eventuelle andre
indtægter, af provenuet af de gebyrer, der i medfør af artikel 83 skalbetales på grundlag af det i artikel 113 omhandlede gebyrregulativ, og idet omfang, det er nødvendigt, af et tilskud fra De Europæiske Fælles-skabers almindelige budget.
4. De budgetterede udgifter består, foruden af eventuelle andre
udgifter, af Sortsmyndighedens faste omkostninger og omkostninger iforbindelse med Sortsmyndighedens almindelige drift, herunder debeløb, der skal betales til prøvningsmyndighederne.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 38
▼B
Artikel 109
Opstilling af budgettet
1. Præsidenten opstiller en gang om året et overslag over Sortsmyn-
dighedens indtægter og udgifter for det kommende regnskabsår ogfremsender det senest den 31. marts hvert år til administrationsrådetsammen med en stillingsfortegnelse og, såfremt der i overslagetopereres med et tilskud som omhandlet i artikel 108, stk. 3, en begrun-delse herfor.
2. Såfremt der i overslaget opereres med et tilskud som omhandlet i
artikel 108, stk. 3, sender administrationsrådet straks dette overslag tilKommissionen sammen med stillingsfortegnelsen og begrundelsen ogeventuelt sin udtalelse. Kommissionen sender dette materiale til Fælles-skabernes budgetmyndighed og kan til overslaget føje en udtalelseindeholdende et afvigende overslag.
3. Administrationsrådet vedtager budgettet, som ligeledes omfatter
Sortsmyndighedens stillingsfortegnelse. Såfremt overslaget omfatter ettilskud som omhandlet i artikel 108, stk. 3, tilpasses budgettet i givetfald til bevillingerne på De Europæiske Fællesskabers almindeligebudget.
Artikel 110
Budgettets gennemførelse
Præsidenten gennemfører Sortsmyndighedens budget.
Artikel 111
Kontrol
1. Kontrollen med de af Sortsmyndigheden indgåede forpligtelser og
afholdelsen af alle udgifter samt kontrollen med fastlæggelsen og inkas-seringen af alle indtægter sker gennem en finansinspektør, der erudpeget af administrationsrådet.
2. Præsidenten fremsender senest den 31. marts hvert år regnskabet
over alle Sortsmyndighedens indtægter og udgifter i det forløbne regn-skabsår til Kommissionen, administrationsrådet og De EuropæiskeFællesskabers Revisionsret. Revisionsretten reviderer regnskabet ihenhold til de relevante bestemmelser, der gælder for De EuropæiskeFællesskabers almindelige budget.
3. Administrationsrådet meddeler Sortsmyndighedens præsident
decharge for gennemførelsen af budgettet.
Artikel 112
Finansielle bestemmelser
Administrationsrådet vedtager efter udtalelsen fra Revisionsretten de
interne finansielle bestemmelser, hvori navnlig specificeres reglerne foropstilling og gennemførelse af Sortsmyndighedens budget. De finan-sielle bestemmelser skal så vidt muligt svare til bestemmelserne ifinansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers alminde-lige budget og må kun afvige fra disse, hvis det er nødvendigt på grundaf særlige krav i forbindelse med Sortsmyndighedens drift.
Artikel 113
Gebyrregulativet
1. I gebyrregulativet fastsættes navnlig de tilfælde, i hvilke der i
medfør af artikel 83, stk. 1, skal betales gebyrer, samt de pågældendegebyrers størrelse og opkrævning.
2. Der skal mindst opkræves gebyr i følgende tilfælde:
a) behandling af en ansøgning om meddelelse af EF-sortsbeskyttelse;
dette gebyr dækker
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 39
▼B
— formel prøvelse (artikel 53)
— materiel prøvelse (artikel 54)— prøvelse af sortsbetegnelsen (artikel 63)— afgørelsen (artikel 61 og 62)— den dermed forbudne offentliggørelse (artikel 89)
b) tilrettelæggelse og gennemførelse af den tekniske afprøvning
c) behandling af en klage, herunder afgørelsen
d) hvert år af EF-sortsbeskyttelsens varighed.
3. a) Med forbehold af litra b) og c) fastsættes gebyrernes størrelse på
en sådan måde, at provenuet heraf i princippet sikrer, at Sort-smyndighedens budget balancerer.
b) Det tilskud, der er omtalt i artikel 108, stk. 3, kan imidlertid i en
overgangsperiode indtil den 31. december i det fjerde år efter dendato, der er fastsat i artikel 118, stk. 2, dække udgifterne iforbindelse med Sortsmyndighedens indkøringsfase. I overens-stemmelse med proceduren i artikel 115 kan denne periodeforlænges om nødvendigt i højst et år.
c) I den ovenfor nævnte overgangsperiode kan det tilskud, der er
omtalt i artikel 108, stk. 3, desuden dække visse af Sortsmyndig-hedens udgifter i forbindelse med visse aktiviteter bortset frabehandling af ansøgninger, tilrettelæggelse og gennemførelse aftekniske afprøvninger samt behandling af klager. Disse aktiviteterpræciseres nærmere, senest ét år efter vedtagelsen af denneforordning, i gennemførelsesbestemmelserne i medfør af artikel114.
4. Gebyrregulativet vedtages efter proceduren i artikel 115, efter at
administrationsrådet er blevet hørt om udkastet til de påtænkte foran-staltninger.
Artikel 114
Andre gennemførelsesbestemmelser
1. De nærmere regler for anvendelsen af denne forordning fastsættes
i gennemførelsesbestemmelserne. De skal navnlig indeholde bestem-melser om
— den indbyrdes forbindelse mellem på den ene side Sortsmyndig-
heden, og på den anden side prøvningsmyndigheder, organer ogafdelinger som omhandlet i artikel 30, stk. 4, og artikel 55, stk. 1 og2
— forhold som omhandlet i artikel 36, stk. 1, og artikel 42, stk. 2— proceduren ved appelkamrene.
2. Uden at dette berører artikel 112 og 113 vedtages alle de gennem-
førelsesbestemmelser, der er nævnt i denne forordning, efter procedureni artikel 115, efter at administrationsrådet er blevet hørt om udkastet tilde påtænkte foranstaltninger.
Artikel 115
Procedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for
medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant somformand.
2. Når proceduren i denne artikel skal følges, forelægger Kommissio-
nens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skaltræffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist,som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågæl-dende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat itraktatens artikel 148, stk. 2, for afgørelsen, som Rådet skal træffe påforslag fra Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges destemmer, der afgives af repræsentanter for medlemsstaterne, den vægt,som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstem-ningen.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 40
▼B
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i
overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med
udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstalt-ninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeretflertal.
Har Rådet ved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets
forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de fore-slåede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Rådet medsimpelt flertal har udtalt sig mod de nævnte foranstaltninger.
OTTENDE DEL
OVERGANGSBESTEMMELSEROGAFSLUTTENDEBESTEM-
MELSER
Artikel 116
Undtagelser
1. Uanset artikel 10, stk. 1, litra a), og uden at dette berører bestem-
melserne i artikel 10, stk. 2 og 3, anses en sort også for at være ny itilfælde, hvor sortsbestanddele eller udbytte deraf ikke er blevet solgteller på anden måde overdraget til andre af forædleren eller med dennessamtykke inden for Fællesskabets område med henblik på udnyttelse afsorten mere end fire år, eller af druesorter og træarter mere end seks år,inden denne forordnings ikrafttræden, hvis ansøgningsdatoen liggerinden for et år efter den omhandlede ikrafttræden.
2. Stk. 1 finder også anvendelse på sådanne sorter i tilfælde, hvor der
er meddelt national sortsbeskyttelse i en eller flere medlemsstater førdenne forordnings ikrafttræden.
3. Uanset artikel 55 og 56skal den tekniske afprøvning af disse
sorter så vidt muligt foretages af Sortsmyndigheden på grundlag af dedisponible resultater af enhver procedure for meddelelse af nationalsortsbeskyttelse og efter aftale med den myndighed, som har gennem-ført proceduren.
4. For EF-sortsbeskyttelse meddelt i henhold til stk. 1 eller 2 gælder
følgende:
— artikel 13, stk. 5, litra a), finder ikke anvendelse på i det væsentlige
afledte sorter, hvis eksistens var almindelig kendt i Fællesskabetinden datoen for denne forordnings ikrafttræden
— artikel 14, stk. 3, fjerde led, finder ikke anvendelse på landbrugere,
der i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, fortsat benytter etab-lerede sorter, hvis de før denne forordnings ikraftræden alleredeanvendte sorten til det formål, der er beskrevet i artikel 14, stk. 1,uden at betale vederlag; denne bestemmelse finder anvendelse indtilden 30. juni i det syvende år efter året for forordningens ikraft-træden. Inden dette tidspunkt fremlægger Kommissionen en rapport,hvori den sort for sort redegør for situationen med hensyn til deetablerede sorter. Ovennævnte periode vil kunne forlænges ved degennemførelsesbestemmelser, der vedtages i medfør af artikel 114,dersom Kommissionens rapport gør det berettiget
— uden at dette berører de rettigheder, der knytter sig til national
sortsbeskyttelse, finder artikel 16tilsvarende anvendelse på hand-linger vedrørende materiale, der af forædleren eller med dennessamtykke er blevet overdraget til andre inden datoen for denneforordnings ikrafttræden, når disse handlinger udføres af en person,der inden denne dato allerede udførte sådanne handlinger ellerhavde truffet faktiske og seriøse forberedelser hertil.
Hvis sådanne tidligere handlinger har medført tilsigtet videreforme-
ring i henhold til artikel 16, litra a), er det nødvendigt at indhenteindehaverens tilladelse til videreformering efter udløbet af det andetår, eller for druesorter og træarter efter udløbet af det fjerde år, efterdatoen for denne forordnings ikrafttræden.
1994R2100 — DA — 27.04.1995 — 001.001 — 41
▼B
— Uanset artikel 19 nedsættes varigheden af EF-sortsbeskyttelsen med
den længste periode
— i hvilken sortsbestanddele eller udbytte deraf er blevet solgt eller
på anden måde overdraget til andre af forædleren eller meddennes samtykke inden for Fællesskabets område med henblikpå udnyttelse af sorten som fastslået på grundlag af resultaterneaf proceduren for meddelelse af EF-sortsbeskyttelse for så vidtangår stk. 1
— i hvilken en national sortsbeskyttelse/nationale sortsbeskyttelser
har været gældende for så vidt angår stk. 2
men ikke med mere end fem år.
Artikel 117
Overgangsbestemmelser
Sortsmyndigheden oprettes så betids, at den fra den 27. april 1995 til
fulde kan varetage de opgaver, der er pålagt den ved denne forordning.
Artikel 118
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
2. Artikel 1, 2 og 3, 5 til 29 og 49 til 106anvendes fra den 27. april
1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.