1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 520/94
af 7. marts 1994
om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter
(EFT L 66 af 10.3.1994, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 138/96 af 22. januar 1996 L 21 6 27.1.1996
►M2 Rådets forordning (EF) nr. 806/2003 af 14. april 2003 L 122 1 16.5.2003
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 520/94
af 7. marts 1994
om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvan-
titative kontingenter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:
Ved Rådets forordning (EØF) nr. 1023/70 af 25. maj 1970 om fastlæg-
gelse af en fælles procedure for administrationen af kvantitativekontingenter (
1) blev der for Fællesskabet fastlagt en procedure for
forvaltning af de kvantitative kontingenter på grundlag af et princip
om fordeling af kontingenterne mellem medlemsstaterne, som kunne
indebære en opdeling af fællesskabsmarkedet og kontrol ved de indregrænser af de berørte varer;
i henhold til traktatens artikel 7 A har det indre marked siden den 1.
januar 1993 bestået af et område uden indre grænser med fri bevæge-
lighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
der bør derfor fastlægges en ny ordning for forvaltning af de kvantita-
tive kontingenter, som opfylder denne målsætning, og som bygger påprincippet om ensartethed i den fælles handelspolitik i overensstem-
melse med de af De Europæiske Fællesskabers Domstol fastlagte
retningslinjer;
der bør skabes mulighed for at vælge mellem flere fordelingsmetoder
afhængigt af bl.a. situationen på fællesskabsmarkedet, varernes art,
leverandørlandenes særlige kendetegn og Fællesskabets internationale
forpligtelser, særlig dem, som stadfæster princippet om hensyntagen tilde traditionelle handelsstrømme;
forvaltningen af import- eller eksportkontingenterne bør bygge på en
ordning med tilladelser, der udstedes af medlemsstaterne i overens-
stemmelse med mængdekriterier, der fastlægges på fællesskabsplan;
den forvaltningsprocedure, der skal fastlægges, bør sikre alle ansøgere
lige vilkår for adgang til kontingenterne, og de udstedte dokumenterbør kunne anvendes ihele Fællesskabet;
det er nødvendigt i et udvalg at tilrettelægge et nært og effektivt samar-
bejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om gennemførelsenaf denne forordning;
bestemmelserne idenne forordni ng og bestemmelserne vedrørende
dens gennemførelse må ikke indskrænke fællesskabsreglerne og denationale regler om forretningshemmeligheder;
denne forordning bør ikke anvendes på de varer, der er anført i trakta-
tens bilag II, på tekstilvarer og andre varer, når disse er omfattet af en
særlig fælles importordning, som indeholder særlige bestemmelser om
forvaltning af kontingenter;
denne forordning træder i stedet for forordning (EØF) nr. 1023/70, som
derfor bør ophæves; ved forordning (EØF) nr. 1024/70 (
2) fastsatte
Rådet, at forordning (EØF) nr. 1023/70 også skulle finde anvendelse
på de franske oversøiske departementer; det er ikke længere nødvendigtat beholde en særlig forordning, idet de fælles bestemmelser, der fast-sættes ved denne forordning, finder anvendelse på hele Fællesskabetsområde som defineret i traktatens artikel 227; forordning (EØF)nr. 1024/70 bør derfor ligeledes ophæves —1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. L 124 af 8. 6. 1970, s. 1. Forordningen er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten fra 1985.
(2) EFT nr. L 124 af 8. 6. 1970, s. 5.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
FØRSTE DEL
ALMINDELIGE FORVALTNINGSPRINCIPPER
Artikel 1
1. Ved denne forordning fastsættes reglerne for forvaltningen af de
kvantitative import- og eksportkontingenter, i det følgende benævnt»kontingenter«, som Fællesskabet fastsætter autonomt eller på grundlagaf indgåede aftaler.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på de varer, der er
anført i traktatens bilag II, eller andre varer, når disse er omfattet afen særlig fælles import- eller eksportordning, som indeholder særligebestemmelser om forvaltning af kontingenter.
Artikel 2
1. Kontingenterne fordeles så hurtigt som muligt efter deres åbning
mellem ansøgerne. Det kan dog efter proceduren iarti kel 23 besluttes
at fordele dem iflere rater.
2. Kontingentforvaltningen kan navnlig ske efter en af følgende
metoder eller en kombination af disse metoder:
a) en metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme, i
overensstemmelse med artikel 6 til 11
b) fordeling i kronologisk rækkefølge af de indgivne ansøgninger (efter
princippet om, at de først indgivne ansøgninger imødekommesførst), ioverensstemmelse med arti kel 12
c) fordeling i forhold til de mængder, der ansøges om, ved indgivelsen
af ansøgningerne (efter proceduren med samtidig behandling), ioverensstemmelse med artikel 13.
3. Det bestemmes efter proceduren i artikel 23, hvilken fordelings-
metode der skal anvendes.
4. Hvis det konstateres, at ingen af de i stk. 2 nævnte metoder er
egnede i henseende til de særlige krav i forbindelse med et åbnetkontingent, fastlægger Kommissionen en anden passende metode efterproceduren iarti kel 23.
5. De ikke fordelte, ikke tildelte eller ikke udnyttede mængder
omfordeles efter artikel 14 inden for en sådan frist, at de vil kunneudnyttes inden udløbet af kontingentperioden.
Hvis det konstateres, at det ikke er muligt at omfordele disse mængder
inden for denne frist, træffer Kommissionen efter proceduren i artikel
23 fra sag til sag afgørelse om en eventuel omfordeling heraf i løbet
af den følgende kontingentperiode.
6. Medmindre andet bestemmes ved fastsættelsen af kontingentet,
finder overgangen til fri omsætning eller udførslen af varer, der er
undergivet et kontingent, sted på grundlag af en indførsels- eller udfør-
selstilladelse, der er udstedt af medlemsstaterne i overensstemmelsemed denne forordning.
7. Medlemsstaterne udpeger de administrative myndigheder, der skal
varetage de gennemførelsesforanstaltninger, som pålægges ved denne
forordning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen herom.
Artikel 3
Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en
meddelelse om åbning af kontingenterne, med angivelse af den valgtefordelingsmetode, af betingelserne for imødekommelse af ansøgnin-gerne om tilladelser, fristen for indgivelse af dem og listen over denationale myndigheder, som de skal rettes til.1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
Artikel 4
1. Enhver importør eller eksportør i Fællesskabet kan, uanset hvor i
Fællesskabet deres forretningssted er beliggende, for hvert kontingent
eller for dettes rater nøjes med at indgive en enkelt ansøgning om tilla-
delse til myndighederne i en medlemsstat efter eget valg, udfærdiget pådenne medlemsstats sprog.
Såfremt et kontingent er begrænset til en eller flere regioner i Fælles-
skabet, indgives ansøgningen til myndighederne i den eller demedlemsstater, hvor regionen eller regionerne er beliggende.
2. Ansøgningerne om tilladelser indgives efter de retningslinjer, der
fastsættes efter proceduren iarti kel 23.
Artikel 5
Kommissionen sørger for, at de tilladelser, der udstedes, under hensyn-
tagen til arten af det produkt, der er omfattet af kontingentet, vedrører
en økonomisk set væsentlig mængde.
ANDEN DEL
SÆRLIGE REGLER VEDRØRENDE DE FORSKELLIGE
FORVALTNINGSMETODER
Afdeling A
Metode baseret på hensynet til de traditionelle handelsstrømme
Artikel 6
1. Når kontingenterne fordeles under hensyntagen til de traditionelle
handelsstrømme, forbeholdes de traditionelle importører eller
eksportører en del af kontingentet, mens den anden del tilkommer de
øvrige importører eller eksportører.
2. Importører eller eksportører betragtes som traditionelle importører
eller eksportører, hvis de kan godtgøre, at de har foretaget import ieller eksport fra Fællesskabet af den eller de vare(r), der er omfattetaf kontingentet, i en tidligere periode, benævnt referenceperioden.
3. Den del, der er bestemt til traditionelle importører eller
eksportører, referenceperioden samt den del, der tilkommer de øvrige
ansøgere, fastlægges efter proceduren iarti kel 23.
4. Indtil den 31. december 1996 drager Kommissionen omsorg for,
at der i den del, der tilkommer de øvrige ansøgere, på en repræsentativmåde tages hensyn til den situation, som opstår som følge af nationalerestriktioner, der anvendes i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 288/82 af 5. februar 1982 om den fælles importordning (
1) og Rådets
forordning (EØF) nr. 3420/83 af 14. november 1983 om importordnin-
gerne for de varer med oprindelse i statshandelslandene, som ikke erliberaliseret på fællesskabsplan (
2).
5. Fordelingen sker efter principperne i artikel 7 til 11.
Artikel 7
For at deltage i tildelingen af den dem tillagte del af kontingentet skal
de traditionelle importører eller eksportører som dokumentation forimport eller eksport i referenceperioden, vedlægge deres ansøgning:
— en bekræftet genpart af den originale angivelse til overgang til fri
omsætning eller udførsel, som er bestemt for importøren eller
eksportøren, og som er udstedt ideres navn eller eventuelt denerhvervsdrivende, hvis aktiviteter de har overtaget1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 4
(1) EFT nr. L 35 af 9. 2. 1982, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 2875/92 (EFT nr. L 287 af 2. 10. 1992, s. 1).
(2) EFT nr. L 346 af 8. 12. 1983, s. 6. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2456/92 (EFT nr. L 252 af 31. 8. 1992, s. 1).
▼B
— alle tilsvarende bevisligheder, som Kommissionen fastlægger efter
proceduren iarti kel 23.
Artikel 8
Medlemsstaterne meddeler inden for den frist, der er fastsat i medde-
lelsen om åbningen af kontingentet, Kommissionen oplysninger omantallet og den samlede mængde af import- eller eksportansøgninger,fordelt mellem traditionelle importører eller eksportører og øvrige
importører eller eksportører, samt mængden af den tidligere import
eller eksport, som ansøgerne har foretaget ireferenceperi oden.
Artikel 9
Kommissionen undersøger på samme tid oplysningerne fra medlems-
staterne og fastlægger mængdekriterier, efter hvilke ansøgningerne fra
de traditionelle importører eller eksportører imødekommes, på følgendemåde:
— når den samlede mængde omfattet af disse ansøgninger svarer til
eller er mindre end den mængde, der tillægges de traditionelleimportører eller eksportører, imødekommes ansøgningerne i forholdfuldt ud
— når den samlede mængde omfattet af disse ansøgninger overstiger
den mængde, der tillægges de traditionelle importører ellereksportører, imødekommes ansøgningerne til den del, hver af disse
importører eller eksportører tegnede sig for af den samlede referen-
ceimport eller -eksport
— medfører anvendelsen af sidstnævnte mængdekriterium, at der
tildeles større mængder end dem, der ansøges om, tildeles den over-
skydende del på ny efter proceduren iarti kel 14.
Artikel 10
Fordelingen af den del af kontingentet, der tilkommer ikke traditionelle
importører og eksportører, sker i overensstemmelse med artikel 12.
Artikel 11
Indgår der ingen ansøgninger fra traditionelle importører eller
eksportører, har alle ansøgende importører eller eksportører adgang til
hele kontingentet eller den pågældende rate.
I dette tilfælde sker fordelingen efter reglerne i artikel 12.
Afdeling B
Metode på den kronologiske rækkefølge af de indgivne ansøgninger
Artikel 12
1. Når fordelingen af kontingentet eller en rate sker efter princippet
om, at de først indgivne ansøgninger imødekommes først, bestemmerKommissionen efter proceduren i artikel 23, hvilken mængde denenkelte erhvervsdrivende kan opnå, indtil kontingentet er opbrugt.
Denne mængde, der er ens for alle, fastsættes under hensyn til, at der
skal tildeles økonomisk set væsentlige mængder i forhold til denpågældende vares art.
2. Ansøgningerne imødekommes efter, at de nationale myndigheder
har kontrolleret den disponible EF-restmængde, idet hver importør eller
eksportør tildeles den i stk. 1 forudfastsatte mængde.
3. Så snart indehaveren af en tilladelse kan godtgøre, at han faktisk
har indført eller udført alle de varer, for hvilke han havde fået udstedten tilladelse, eller en del heraf, som skal fastlægges efter proceduren iartikel 23, kan han indgive en ny ansøgning. Denne udstedes på sammevilkår som den foregående. Samme procedure kan følges, indtil kontin-gentet er opbrugt.1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
4. For at sikre lige adgang til kontingentet for alle ansøgere, angiver
Kommissionen i meddelelsen om kontingentets åbning, på hvilke dageog tider der er adgang til den disponible EF-restmængde.
Afdeling C
Metode for fordeling af kontingenterne i forhold til de mængder,
der ansøges om
Artikel 13
1. Når fordelingen af kontingenterne sker i forhold til de mængder,
der ansøges om, meddeler de nationale myndigheder inden for defrister og på de betingelser, der fastsættes efter proceduren i artikel
23, Kommissionen oplysninger om de ansøgninger, de har modtaget.
Antallet af ansøgere og den samlede mængde, der ansøges om, skal
fremgå af disse oplysninger.
2. Kommissionen undersøger inden for den frist, der fastsættes efter
proceduren i artikel 23, på samme tid de oplysninger, de nationalemyndigheder indsender, og bestemmer, for hvilken mængde af kontin-
gentet eller dets rater disse myndigheder kan udstede indførsels- eller
udførselstilladelser.
3. Når den samlede mængde omfattet af ansøgningerne svarer til
eller er mindre end kontingenterne, imødekommes ansøgningerne fuldtud.
4. Når den samlede mængde omfattet af ansøgningerne overstiger
kontingentmængden, imødekommes de i forhold til de ønskedemængder.
Afdeling D
Princip om fordeling af de mængder, der skal omfordeles
Artikel 14
1. Kommissionen fastlægger på grundlag af de oplysninger,
medlemsstaterne meddeler imedfør af arti kel 20, de mængder, der
skal omfordeles.
2. Når metoden for den oprindelige fordeling af kontingentet er den
i artikel 12 omhandlede, lægger Kommissionen straks de mængder, derskal omfordeles, til de eventuelt endnu disponible mængder, eller debenyttes til at genopbygge kontingentet, hvis dette er opbrugt.
3. Når den oprindelige fordeling er foretaget efter en anden metode,
tildeles de mængder, der skal omfordeles, efter proceduren i artikel 23.
I dette tilfælde offentliggør Kommissionen i De Europæiske Fællesska-
bers Tidende en meddelelse om åbning af yderligere mængder.
TREDJE DEL
REGLER VEDRØRENDE INDFØRSELS- ELLER UDFØRSELS-
TILLADELSER
Artikel 15
1. Ved anvendelse af den iarti kel 12 omhandlede metode udsteder
medlemsstaterne tilladelser umiddelbart efter at have kontrolleret dendisponible EF-restmængde.
2. I andre tilfælde gælder følgende:
— inden for en frist, der skal fastlægges efter proceduren i artikel 23,
meddeler Kommissionen de nationale myndigheder, for hvilkemængder de kan udstede tilladelser til de forskellige ansøgere.Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom
— de nationale myndigheder udsteder indførsels- eller udførselstilla-
delserne inden ti arbejdsdage efter meddelelsen af Kommissionensafgørelse eller inden for de af Kommissionen fastsatte frister1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 6
▼B
— disse myndigheder underretter Kommissionen om, hvilke indførsels-
eller udførselstilladelser de har udstedt.
Artikel 16
Udstedelsen af tilladelser kan betinges af en garantistillelse efter proce-
duren iarti kel 23.
Artikel 17
1. Med indførsels- eller udførselstilladelserne tillades import eller
eksport af varer, der er undergivet et kontingent, og tilladelserne ergyldige i hele Fællesskabet uanset beliggenheden af de import- eller
eksportsteder, de pågældende opgiver i deres ansøgning.
Såfremt et kontingent er begrænset til en eller flere regioner i Fælles-
skabet, er indførsels- eller udførselstilladelserne kun gyldige i den ellerde medlemsstater, hvor regionen eller regionerne er beliggende.
2. De indførsels- eller udførselstilladelser, de nationale myndigheder
udsteder, er gyldige i fire måneder. Dog kan der efter proceduren iartikel 23 fastsættes en anden gyldighedsperiode.
3. Indehaverne af en indførsels- eller udførselstilladelse kan på
anmodning rekvirere uddrag heraf hos de myndigheder i medlems-
staten, der har udstedt tilladelserne.
Disse uddrag har samme retsvirkning som de tilladelser, de udgår fra,
inden for grænserne af den mængde, for hvilken tilladelserne erudstedt.
4. Ansøgninger om indførsels- eller udførselstilladelse, tilladelser og
uddrag heraf udfærdiges på formularer, der er i overensstemmelse meden model, som fastlægges nærmere efter proceduren iarti kel 23.
Artikel 18
Uden at dette berører de særlige bestemmelser, der fastsættes efter
proceduren i artikel 23, må indehaveren af en indførsels- eller udfør-
selstilladelse eller uddrag heraf udstedt i vedkommendes navn ikke
udlåne eller overdrage disse, uanset om dette sker med eller udenvederlag.
Artikel 19
1. Indførsels- eller udførselstilladelser såvel som uddrag heraf,
►
M1 ◄skal returneres til myndighederne i den
medlemsstat, hvor de er udstedt, senest tiarbejdsdage efter udløbsti d-spunktet, medmindre der foreligger force majeure.
2. Er der stillet garanti i forbindelse med indførsels- eller udførsels-
tilladelsernes udstedelse, forfalder denne garanti, såfremt den i stk. 1,
omhandlede frist ikke overholdes, medmindre der foreligger force
majeure.
Artikel 20
De nationale myndigheder meddeler, så snart de har kendskab dertil og
senest 20 dage efter tilladelsernes udløbstidspunkt, Kommissionenmængderne af de tildelte kontingenter, som ikke er udnyttet, medhenblik på senere omfordeling i overensstemmelse med artikel 2, stk.5.
Artikel 21
De nationale myndigheder meddeler inden udgangen af hver måned
Kommissionen, hvilke mængder varer undergivet kontingenter der erindført eller udført i den foregående måned.1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 7
▼B
FJERDE DEL
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 23
Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse
1999/468/EF (
1).
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en
måned.
Artikel 24
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning fastsættes af
Kommissionen efter proceduren i artikel 23. Disse bestemmelser skalnavnlig omhandle anvendelsen af fordelingsmetoderne, hvilke oplys-ninger de nationale myndigheder skal meddele, og de foranstaltninger,der skal sikre overholdelsen af denne forordning.
Artikel 25
1. De oplysninger, Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne
modtager i medfør af denne forordning, må kun anvendes til detformål, til hvilket de er indhentet.
2. Hverken Rådet, Kommissionen eller medlemsstaterne eller
personer i disses tjeneste må videregive oplysninger, som på behørigt
begrundet anmodning af den part, der har givet oplysningerne, skalbehandles som fortrolige, medmindre denne part har givet en udtryk-kelig tilladelse hertil.
3. Denne artikel udelukker ikke fællesskabsmyndighedernes videre-
givelse af generelle oplysninger og navnlig af begrundelserne for de i
medfør af denne forordning trufne afgørelser eller videregivelse af de
beviser, som fællesskabsmyndighederne støtter sig til, i det omfangdet er nødvendigt for at forklare disse begrundelser i retssager. Ved ensådan videregivelse tages der hensyn til de berørte parters berettigedeinteresse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
Artikel 26
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de nødvendige
oplysninger og samarbejder om anvendelsen af denne forordning.
Reglerne for meddelelse og udbredelse af disse oplysninger fastlægges
om fornødent efter proceduren iarti kel 23.
Artikel 27
Forordning (EØF) nr. 1023/70 og nr. 1024/70 ophæves. Henvisninger
til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til denneforordning.
Artikel 28
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
ihver medlemsstat.1994R0520 — DA — 05.06.2003 — 002.001 — 8
(1) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼B