1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om dybfrosne levnedsmidler
(89/108/EØF)
(EFT L 40 af 11.2.1989, s. 34)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L1 1 1.1.1995
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 21. december 1988
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
dybfrosne levnedsmidler
(89/108/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
underhenvisningtilTraktatenomOprettelseafDetEuropæiskeØkono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,i samarbejde med Europa-Parlamentet(
1)
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(2), og
ud fra følgende betragtninger:Fremstilling af og handel med dybfrosne levnedsmidler, i det følgende
benævnt »dybfrostvarer«, spiller en stadig større rolle i Fællesskabet;
de eksisterende forskelle mellem de nationale lovgivninger vedrørende
dybfrostvarer er en hindring for disse varers frie bevægelighed; lovgiv-ningerne kan skabe ulige konkurrencevilkår, og de har således endirekte virkning på det fælles markeds oprettelse og funktion;
det er derfor nødvendigt at gennemføre en indbyrdes tilnærmelse af
disse lovgivninger;
med henblik herpå bør fællesskabsforskrifterne sikres det bredest
mulige anvendelsesområde, som omfatter alle dybfrosne levnedsmidlerindbefattetikkeblotprodukter,dererbestemttilatskulleleverestildenendelige forbruger samt til restauranter, hospitaler, marketenderier oglignende etablissementer og institutioner i uændret form, men ogsåprodukter, som skal forarbejdes eller tilberedes yderligere;
disse forskrifter må dog ikke finde anvendelse på produkter, som ikke
skal markedsføres som dybfrostvarer;
under alle omstændigheder bør der opstilles generelle principper, som
skal gælde for alle dybfrostvarer;
derefter kan de generelle principper om nødvendigt suppleres med
særlige bestemmelser for visse grupper af dybfrostvarer i henhold tilden fremgangsmåde, der gælder for hver af disse grupper;
formålet med dybfrysning er at bevare levnedsmidlernes naturlige
karakteristikavedenhurtignedfrysning,ogdeternødvendigtatnånedpå en temperatur på minus 18 °C eller lavere overalt i varen;
ved en temperatur på minus 18 °C ophører al mikrobiologisk aktivitet,
somkanændrekvalitetenafetlevnedsmiddel,ogdeterderfornødven-digt at bevare denne temperatur, dog med en teknisk uundgåelig tole-rance, under lagring og distribution af dybfrostvarer, inden de udbydestil salg til den endelige forbruger;
vissetemperaturstigningereruundgåeligeaftekniskegrunde,ogdekan
derfor accepteres, forudsat at de ikke skader varernes kvalitet, hvilketkan sikres ved at følge god opbevarings- og distributionspraksis,specielt hvad angår lagrenes omsætningshastighed;
visse former for teknisk udstyr, der for tiden benyttes til lokal distribu-
tion af dybfrostvarer, er ikke tilstrækkelig effektive til, at de i dettedirektiv fastsatte temperaturgrænser i ethvert tilfælde overholdes fuldt
(1) EFT nr. C 175 af 15. 7. 1985, s. 296, og EFT nr. C 12 af 16. 1. 1989.
(2) EFT nr. C 104 af 25. 4. 1985, s. 17.
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
ud, og der bør derfor fastlægges en overgangsordning, således at det
bestående materiel kan nedskrives på normal vis;
dette direktiv kan begrænses til at opregne de mål, der skal nås med
hensyntilsåveldetudstyr,deranvendestilselvenedfrysningen,somtilde temperaturer, der skal overholdes i anlæg og materiel til oplagring,håndtering, transport og distribution;
det påhviler medlemsstaterne ved officiel kontrol at sikre, at det
anvendte materiel er i overensstemmelse med disse mål;
en sådan kontrol overflødiggør ethvert system med officiel attestering i
handelsleddene;
det bør være muligt at anvende frysevæsker, hvilket indebærer, at disse
kommer i direkte berøring med dybfrostvarerne; disse væsker måsåledes være tilstrækkelig inaktive til ikke at afgive bestanddele tillevnedsmidlerne i en mængde, der kan frembyde fare for mennesketssundhed, medføre uacceptable ændringer i levnedsmidlernes sammen-sætning eller ændre deres organoleptiske egenskaber;
foratnådissemålbørdervedtagesenlisteoverdepågældendestoffer
og fastsættes renhedskriterier herfor samt betingelser for dets anven-delse;
dybfrostvarer bestemt til den endelige forbruger samt til restauranter,
hospitaler, marketenderier og andre lignende etablissementer og institu-tioner er, for så vidt angår mærkning, undergivet de regler, der erfastlagt i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnær-melse af medlemsstaternes lovgivning, om mærkning af og præsentati-onsmåderforlevnedsmidlerbestemttildenendeligeforbrugersamtomreklame for sådanne levnedsmidler(
1), senest ændret ved direktiv 86/
197/EØF(2); det er derfor tilstrækkeligt, at der i nærværende direktiv
kun fastsættes bestemmelser om de specifikke påskrifter for dybfrost-varer;
for at lette handelen bør der ligeledes fastsættes mærkningsregler for
dybfrostvarer, der ikke er bestemt til at skulle leveres til den endeligeforbruger eller til restauranter, hospitaler, marketenderier og andrelignende etablissementer og institutioner, i uændret form;
for at forenkle og fremskynde proceduren bør det overlades til
Kommissionen at vedtage gennemførelsesforanstaltninger af tekniskekarakter;
ialledetilfælde,hvorRådetoverdragerKommissionenbeføjelsertilat
gennemførederegler,dereropstilletpålevnedsmiddelområdet,børderfastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der etableres et snævertsamarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den StåendeLevnedsmiddelkomité, der blev nedsat ved Rådets afgørelse 69/414/EØF(
3)—
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv gælder for dybfrosne levnedsmidler, i det følgende
benævnt »dybfrostvarer«.
2. I dette direktiv forstås ved »dybfrostvarer«, levnedsmidler,
— somharundergåetensærlignedfrysningsproces,benævnt»dybfrys-
ning«, hvorved zonen for maksimal krystallisering nås så hurtigtsomkrævetfordetpågældendeprodukt,ogsombevirker,attempe-raturen overalt i varen — efter termisk stabilisering — uafbrudtholdes på minus 18 °C eller derunder, og
(1) EFT nr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 1.
(2) EFT nr. L 144 af 29. 5. 1986, s. 38.
(3) EFT nr. L 291 af 19. 11. 1969, s. 9.
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
— som markedsføres med anførelse af, at de har undergået denne
proces
Konsumis betragtes ikke som dybfrostvare i henhold til dette direktiv.3. Dette direktiv gennemføres med forbehold af Fællesskabets
bestemmelser vedrørende:
a) en fælles markedsordning for landbrug og fiskeri
b) veterinærhygiejne
Artikel 2
Kundeprodukter,dererdefineretiartikell,stk.2,kanmærkesmedde
i artikel 8 og 9 fastsatte betegnelser.
Artikel 3
1. Råvarer, som anvendes til fremstilling af dybfrostvarer, skal være
af sund og sædvanlig handelskvalitet samt have den nødvendigefriskhed.
2. Forbehandlingen af produkterne samt selve dybfrysningen skal
foretages omgående ved hjælp af et egnet teknisk udstyr, således at dekemiske, biokemiske og mikrobiologiske ændringer begrænses til etminimum.
Artikel 4
De frysemedier, der som de eneste må komme i direkte berøring med
dybfrostvarer, er følgende:
— luft— kvælstof— kuldioxid.
Som en fravigelse af stk. 1 kan medlemsstaterne indtil den 31.
december 1992 opretholde de nationale lovgivninger, som tilladeranvendelse af dichlordifluormethan (R 12) som frysemedium.
De renhedskriterier, som disse frysemedier skal opfylde, fastsættes i
fornødent omfang efter fremgangsmåden i artikel 12.
Artikel 5
1. Temperaturen i dybfrostvarer skal være stabil og overalt i varen
væreminus18 °Cellerderunder,eventueltmedkortvarigetemperatur-
stigninger på højst 3 °C under transport.
2. Afvigelser i varens temperatur under iagttagelse af god opbevar-
ings-ogdistributionspraksisaccepteresdogunderlokaldistributionogifrysediske med henblik på salg til den endelige forbruger på følgendebetingelser:
a) disse afvigelser må ikke overskride 3 °C
b) de kan dog nå op på 6 °C i frysediske med henblik på salg til den
endeligeforbruger,såfremtogidetomfangmedlemsstaternetræfferafgørelse herom; i så fald fastsætter medlemsstaterne den gældendetemperatur under hensyn til lagrenes eller varernes omsætningsha-stighed inden for detailhandelen, og de underretter Kommissionenom de trufne foranstaltninger med angivelse af begrundelserneherfor.
Kommissionen tager den afvigelse, der nævnes under dette litra, op
til fornyet overvejelse på baggrund af den tekniske udvikling ogforelægger om nødvendigt forslag for Rådet inden den 1. januar1993.
3. Inden for en frist på otte år fra meddelelsen af dette direktiv kan
medlemsstaternetilladeafvigelserpåoptil6 °Ciforbindelsemedlokal
distribution.
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 6
1. Medlemsstaterne:
a) sikrersig,atudstyrettilnedfrysing,oplagring,transport,lokaldistri-
bution samt frysediskene er i stand til at sikre overholdelsen af dekrav, der er fastsat i dette direktiv
b) kontrollerervedenofficielstikprøvekontroldybfrostvarernestempe-
ratur.
2. Medlemsstaterne undlader at kræve, at overholdelsen af bestem-
melserneistk.1skalbekræftesvedenofficielattestering,nårdybfrost-varer bliver eller påtænkes bragt i handelen.
Artikel 7
Dybfrostvarer bestemt til levering til den endelige forbruger skal i
fabrik eller emballeringsvirksomhed færdigpakkes i passende embal-lage, der beskytter dem mod bakteriekontamination udefra og lignendesamt mod udtørring.
Artikel 8
1. Direktiv 79/112/EØF finder anvendelse på de varer, der er
omhandletidettedirektiv,ogsomerbestemttiliuændretstandatbliveleveret til den endelige forbruger, samt til restauranter, hospitaler,marketenderier og andre lignende etablissementer og institutioner, påfølgende betingelser:
a) varebetegnelsen skal suppleres med følgende påskrifter:
— på spansk »ultracongelado« eller »congelado rápidamente«— på dansk »dybfrossen«— på tysk »tiefgefroren« eller »Tiefkühlkost« eller »tiefge-
kühlt«eller »gefrostet«
— på græsk » βαθείας κατάψυξης « eller » ταχείας κατάψυξης «
eller » υπερ-κατεψυγµένα «
— på engelsk »quick-frozen«— på fransk »surgelé«— på italiensk »surgelato«— på nederlandsk »diepvries«— på portugisisk »ultracongelado«
▼
A1
— på finsk »pakastettu«— på svensk »djupfryst«
▼
B
b) angivelsen af datoen for mindste holdbarhed skal ledsages af angi-
velsen af det tidsrum, i hvilket denne dybfrostvare kan opbevares afmodtageren,ogafangivelsenafopbevaringstemperaturog/ellerkravtil opbevaringsudstyr
c) alledybfrostvarerskalværemærketsåledes,atdetvareparti,hvorfra
en given vare stammer, kan identificeres
d) mærkningen af alle dybfrostvarer skal omfatte en tydelig påskrift af
typen »må ikke nedfryses igen efter optøning«.
Artikel 9
1. Mærkningenafdeiartikel1,stk.2,omhandledevarer,derikkeer
bestemt til levering til den endelige forbruger eller til restauranter,hospitaler, marketenderier og andre lignende etablissementer og institu-tioner, omfatter kun følgende obligatoriske påskrifter:
a) varebetegnelsen suppleret i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1,
litra a), i dette direktiv,
b) varebetegnelsen suppleret i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1,
litra a), i dette direktiv,
c) varebetegnelsen suppleret i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1,
litra a), i dette direktiv,
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
d) navn eller firmanavn og adresse på fabrikanten eller emballerings-
virksomhed eller på en forhandler, der er etableret inden for Fælles-skabet.
2. De i stk. 1 nævnte påskrifter skal anføres på emballagen, behol-
deren eller pakningen eller på en etiket fastgjort herpå.
3. Bestemmelserneidenneartikelberørerikkemeredetaljeredeeller
vidtgående fællesskabsbestemmelser på det metrologiske område.
Artikel 10
Medlemsstaterne kan ikke af grunde vedrørende en vares fabrikations-
kendetegn,emballeringellermærkningforbydeellerindskrænkehandelmeddeiartikell,stk.2,omhandledevarer,somerioverensstemmelsemeddettedirektivogdeforanstaltninger,derertruffetfordetsgennem-førelse.
Artikel 11
Bestemmelserne vedrørende prøveudtagning, kontrol af dybfrostva-
rernes temperatur og kontrol af temperaturen i transportmidler samt idepot- og oplagringsrum fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 12,inden udløbet af en frist på 24 måneder efter meddelelsen af dettedirektiv.
Artikel 12
1. Når der henvises til fremgangsmåden i denne artikel, indbringer
formanden sagen for Den Stående Levnedsmiddelkomité, enten på egetinitiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver udtalelse om detteudkastindenforenfrist,somformandenkanfastsætteunderhensyntil,hvor meget spørgsmålet haster. Udtalelsen vedtages med kvalificeretflertal, som fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2. Formanden deltagerikke i afstemningen.
3. a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i
overensstemmelse med komitéens udtalelse.
b) Nårdepåtænkteforanstaltningerikkeerioverensstemmelsemed
komitéens udtalelse, eller når der ikke er afgivet nogen udtalelse,forelægger Kommissionen omgående Rådet et forslag om deforanstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse medkvalificeret flertal.
c) Såfremt Rådet ikke har truffet nogen afgørelse inden udløbet af
enfristpåtremånederfradendato,påhvilkendetharfåetsagenforelagt, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger.
Artikel 13
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.Disse foranstaltninger skal:
— senest 18 måneder efter meddelelsen(
1) af direktivet tillade handel
med produkter, der er i overensstemmelse med dette direktiv
— senest 24 måneder efter meddelelsen af direktivet forbyde handel
med produkter, der ikke er i overensstemmelse med dette direktiv.
2. For så vidt angår frysediske med henblik på salg til den endelige
forbruger kan medlemsstaterne inden for en frist på otte år fra medde-lelsen af dette direktiv opretholde den lovgivning, der gælder på tids-punktet for iværksættelsen af dette direktiv.
(1) Dette direktiv er meddelt medlemsstaterne den 10. januar 1989.
1989L0108 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
I så fald underretter medlemsstaterne Kommissionen herom med angi-velse af begrundelse for deres afgørelse.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.