1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 92/51/EØF
af 18. juni 1992
om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/
48/EØF
(EFTL209af24.7.1992,s.25)
Ændretved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionensdirektiv 94/38/EFaf26.juli 1994 L217 8 23.8.1994
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFTL17af25.1.1995,s.20(92/51/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV 92/51/EØF
af 18. juni 1992
om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddan-
nelser til supplering af direktiv 89/48/EØF
RÅDETFORDEEUROPÆISKEFÆLLESSKABERHAR-
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 49, artikel 57, stk. 1, og artikel66,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1), i samarbejde med
Europa-Parlamentet(2),
underhenvisningtiludtalelsefraDetØkonomiskeogSocialeUdvalg(3),
og
udfrafølgendebetragtninger:
1)IhenholdtilTraktatensartikel8Aindebærerdetindremarkedet
område uden indre grænser, ogfjernelse af hindringerne for denfrie bevægelighed for personer og tjenesteydelser mellemmedlemsstaterne er, i overensstemmelse med Traktatens artikel3, litra c), et af Fællesskabets mål; dette indebærer for
medlemsstaternes statsborgere, at de bl.a. har ret til at udøve et
erhvervsomselvstændingellerlønmodtagerienandenmedlems-stat end den, hvori de har opnået deres erhvervsmæssigekvalifikationer;
2)forsåvidtangårerhverv,forhvisudøvelseFællesskabetikkehar
fastsat et obligatorisk minimumskvalifikationsniveau, har
medlemsstaterne fortsat ret til at fastsætte et sådant niveau medhenblik på at sikre kvaliteten af denne virksomhed på deresområde; en medlemsstat kan dog ikke uden at tilsidesætte deforpligtelser, der påhviler den i henhold til Traktatens artikel 5,48, 52 og 59, pålægge en EF-statsborger at erhverve kvalifika-
tioner, som medlemsstaten sædvanligvis indskrænker sig til at
fastsætte under henvisning til de kvalifikationer, der erhvervesindenforrammerneafstatensegetnationale uddannelsessystem,nårdenpågældende allerede helt eller delvisharerhvervet dissekvalifikationerienandenmedlemsstat;deværtslande,ihvilkeet
bestemt erhverv er lovreguleret, skal derfor tage hensyn til de
kvalifikationer, der er erhvervet i en anden medlemsstat, ogvurdere, om de svarer til de kvalifikationer, som landet selvkræver;
3)Rådetsdirektiv89/48/EØFaf21.december1988omindførelseafengenerelordningforgensidiganerkendelseafeksamensbeviser
for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af
mindst tre års varighed(
4) bidrager til at lette overholdelsen af
disse forpligtelser, men direktivet omfatter kun videregåendeuddannelser;
4)for at lette adgangen til at udøve enhver form for erhvervs-
virksomhed, som i værtslandet er gjort betinget af, at
vedkommende har gennemgået en uddannelse på et bestemtniveau,børderindføresenandengenerelordning,somsupplererdenførsteordning;
5)den supplerende generelle ordning skal baseres på de sammeprincipper og med de nødvendige ændringer følge de samme
regler somdenoprindelige generelle ordning;
6)dette direktiv finder ikke anvendelse på lovregulerede erhverv,
som er omfattet af særlige direktiver, der først og fremmest1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—2
(1) EFTnr.C263af16.10.1989,s.1,ogEFTnr.C217af1.9.1990,s.4.
(2) EFTnr.C149af18.6.1990,s.149,ogEFTnr.C150af15.6.1992.
(3) EFTnr.C75af26.3.1990,s.11.
(4) EFTnr.L19af24.1.1989,s.16.
▼B
indførergensidiganerkendelseafuddannelsesforløb,dergennem-
føresindenpåbegyndelse afarbejdslivet;
7)endvidere finder det heller ikke anvendelse på erhverv, som eromfattet, af særlige direktiver, der først og fremmest indføreranerkendelse af faglig kunnen, som er baseret på erfaringeropnået i en anden medlemsstat; nogle af disse direktiver finderudelukkende anvendelse på beskæftigelse som selvstændig
erhvervsdrivende; for at undgå, at en beskæftigelse falder ind
under nærværende direktivs anvendelsesområde, hvis der er taleom lønnet beskæftigelse, således at samme beskæftigelse falderindunderforskellige retlige ordninger foranerkendelse, alt efterom den udøves af lønmodtagere eller selvstændige, må disse
direktiver gøres gældende for personer, der udøver den pågæl-
dendebeskæftigelse somlønmodtagere;
8)den supplerende generelle ordning berører ikke anvendelsen afTraktatens artikel 48,stk.4,ogartikel 55;
9)denne supplerende ordning skal gælde for de uddannelsesni-veauer,somikkeeromfattetafdenoprindeligegenerelleordning,nemlig de øvrige videregående uddannelser og tilsvarendeuddannelser samt uddannelse svarende til en lang eller kortuddannelse på sekundærtrinnet, eventuelt suppleret med en
erhvervsuddannelse eller erhvervspraktik;
10)når der ved udøvelse af et lovreguleret erhverv i et værtsland
kræves enten en meget kort uddannelse eller visse personligeegenskaber eller blot en generel uddannelse kan dette direktivs
normale ordninger for anerkendelse være uforholdsmæssigt
tunge; der bør indføres en forenklet ordning med henblik påsådannetilfælde;
11)der skal endvidere tages hensyn til, at Det Forenede Kongerigeserhvervsuddannelsessystem har en særlig karakter, idet det
påhviler »National Framework of Vocational Qualifications« at
fastsættestandarderfordefagligeniveauerforsamtligeerhvervs-mæssigeaktiviteter;
12)ivissemedlemsstaterfindesderrelativtfålovreguleredeerhverv;
derfindesimidlertidinogletilfældeuddannelser,somerspecifikt
rettet mod udøvelse af de ikke-lovregulerede erhverv, og hvisstrukturogniveaufastlæggesellerkontrolleresafdenpågældendemedlemsstats kompetente myndigheder; dette giver sammegarantisomindenforrammerne afetlovreguleret erhverv;
13)det bør overlades til de kompetente myndigheder i værtslandet ioverensstemmelse med de relevante bestemmelser i EF-retten atfastsætte de nødvendige gennemførelsesbestemmelser for afvik-lingenafprøvetiden ogegnethedsprøven;
14)da den supplerende generelle ordning omfatter to uddannelses-niveauer,ogdenoprindeligegenerelleordningomfatterettredjeuddannelsesniveau, skal det i førstnævnte ordning fastsættes,hvorvidtogpåhvilkevilkårenperson,somharenuddannelsepåetbestemtniveau,ienandenmedlemsstatkanudøveeterhverv,
hvor der stilles lovregulerede kvalifikationskrav på et andet
niveau;
15)forudøvelsenafvisseerhvervkrævernoglemedlemsstater,atdenpågældende er i besiddelse af et eksamensbevis som defineret idirektiv 89/48/EØF, mens andre medlemsstater for de samme
erhverv kræver, at der er gennemgået en erhvervsuddannelse af
indbyrdes forskellig struktur; visse uddannelser, der er struk-tureret således, at der ikke udstedes et eksamensbevis somdefineret i dette direktiv for dem, har ikke desto mindre ettilsvarendefagligtniveau,ogsætterdenpågældendeistandtilat
opnå en stilling med tilsvarende ansvar og opgaver; disse
uddannelser bør derfor sidestilles med uddannelser, for hvilkeder udstedes eksamensbevis; på grund af de pågældendeuddannelsers vidt forskellige karakter kan dette kun ske, ved atdeopførespåenliste;meddennesidestilling vildetigivet faldblive muligt at indføre én anerkendelsesordning for disse1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—3
▼B
uddannelser og uddannelser, der er omfattet af direktiv 89/48/
EØF;visselovregulerede uddannelser børligeledes vedhjælpafenandenlistesidestillesmeduddannelser,forhvilkederudstedes
eksamensbevis;
16)på baggrund af den stadige udvikling i erhvervsuddannelsernes
strukturer bør der fastsættes en fremgangsmåde for ændring aflisterne;
17)eftersom den supplerende generelle ordning omfatter erhverv,hvis udøvelse er betinget af en erhvervsuddannelse på sekun-dærtrinnet og i højere grad kræver manuelle færdigheder, børdenne ordning ligeledes indebære anerkendelse af disse kvali-fikationer,selvomdeudelukkendeeropnåetvederhvervserfaring
ienmedlemsstat, somikkeharlovreguleret disseerhverv;
18)den her omhandlede generelle ordning sigter ligesom den første
generelle ordning mod at fjerne hindringerne for adgang til atoptageogudøvelovregulerede erhverv;selvomdetarbejde,derer udført i henhold til Rådets beslutning 85/368/EØF af 16. juli1985omsammenlignelighedafdevederhvervsuddannelseiEF-medlemsstaterne opnåede kvalifikationer(
1), ikke sigtede mod at
ophævede juridiske hindringer forfribevægelighed, men havde
et andet formål, nemlig at gøre arbejdsmarkedet mere gennem-sigtigt, vil det i givet fald kunne udnyttes i gennemførelsen afdette direktiv, navnlig hvor der er tale om fremskaffelse afoplysninger om en erhvervsuddannelses fag og discipliner,
indholdogvarighed;
19)de faglige organisationer og undervisnings- eller erhvervsuddan-nelsesinstitutionerne skal i givet fald høres eller på passende vis
inddragesibeslutningsprocessen;
20)en ordning af denne art, der ligesom den oprindelige ordningbidrager til at befæste den europæiske borgers ret til at udnyttesine erhvervsmæssige kundskaber i en hvilken som helstmedlemsstat, vil øge og samtidig befæste hans ret til også aterhvervesådannekundskaberdér,hvorhanmåtte ønskedet;
21)begge ordninger bør, når de har været anvendt i en vis periode,underkastesennærmerevurderingafdereseffektivitet,foratder
bl.a.kantagesstilling til,ihvilket omfangdekanforbedres—
UDSTEDTFØLGENDEDIREKTIV:
KAPITELI
Definitioner
Artikel 1
Idette direktiv forståsved:
a)»eksamensbevis« : ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne
beviser underét,
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
er udpeget i overensstemmelse med denne stats love elleradministrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået
i) entenenpost-gymasialuddannelse,dogbortsetfraden,derer
nævnt i artikel 1, litra a), andet led, i direktiv 89/48/EØF, af
mindstetårsvarighedeller aftilsvarende varighed pådeltid,
hvortil et af adgangskravene som den generelle regel ergennemførelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet,dereradgangsgivendetiluniversiteteroghøjerelæreanstalter,samt den erhvervsmæssige uddannelse, der eventuelt krævesudoverdennepost-gymnasiale uddannelse1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—4
(1) EFTnr.L199af31.7.1985,s.56.
▼B
ii) eller enafdeuddannelser, dereranførtibilagC,og
— hvorafdet fremgår,atindehaveren besidder deerhvervsmæssige
kvalifikationer,dererpåkrævetforatfåadgangtiletlovreguleret
erhvervidenpågældende medlemsstat eller tilatudøvedet,
såfremtdenuddannelse,somdettebeviserudstedtfor,overvejende
har fundet sted i Fællesskabet eller uden for Fællesskabet på en
uddannelsesinstitution, hvor der gives undervisning i overensstem-
melse med en medlemsstats love og administrative bestemmelserellersåfremtindehaverenharenerhvervserfaringaftreårsvarighedattesteretafdenmedlemsstat,somharanerkendtetuddannelsesbevisudstedtiettredjeland.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmed
eteksamensbevissomdefineretiførsteafsnit,såfremtderertaleom
beviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet, og idenne medlemsstat anerkendes af en kompetent myndighed somværende på tilsvarende niveau, og såfremt der i den pågældendemedlemsstat til disse beviser er knyttet de samme rettighedervedrørendeadgang tilogudøvelse afetlovreguleret erhverv
b)»certifikat«: ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne beviser
underét,
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
er udpeget i overensstemmelse med denne stats love eller
administrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløbpåsekundærtrinnet hargennemført:
enten et andet, eventuelt erhvervsrettet, uddannelsesforløb end
dem,derernævntunderlitraa),ienuddannelsesinstitutionellerien virksomhed, eller vekselvis i en uddannelsesinstitution og envirksomhed og i givet fald suppleret med den praktiskeuddannelse eller med den erhvervspraktik, der kræves ud overdetpågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den periode med erhvervs-
praktik,derkrævesudoverdetpågældendeuddannelsesforløbpå
sekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-trinnet igivet faldhargennemført,
enten et, eventuelt erhvervsrettet, uddannelsesforløb som
omhandlet iandetled
ellerdenpraktiskeuddannelseellerperiodemederhvervspraktik,
derkrævesudoverdetpågældendetekniskeellererhvervsfagligeuddannelsesforløbpåsekundærtrinnet, og
— hvorafdet fremgår,atindehaveren besidder deerhvervsmæssige
kvalifikationer,dererpåkrævetforatfåadgangtiletlovreguleret
erhvervidenpågældende medlemsstat eller tilatudøvedet,
såfremtdenuddannelse,somdettebeviserudstedtfor,overvejende
har fundet sted i Fællesskabet eller uden for Fællesskabet på en
uddannelsesinstitution, hvor der gives undervisning i overensstem-
melse med en medlemsstats love og administrative bestemmelser,eller såfremt indehaveren har en erhvervserfaring af to års varighedattesteretafdenmedlemsstat,somharanerkendtetuddannelsesbevisudstedtiettredjeland.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmed
et certifikat som defineret i første afsnit, såfremt der er tale om
beviser for en uddannelse, der har fundet sted i Fællesskabet og idenne medlemsstat anerkendes af en kompetent myndighed somværende på tilsvarende niveau, og såfremt der i den pågældendemedlemsstat til disse beviser er knyttet de samme rettighedervedrørendeadgang tilogudøvelse afetlovreguleret erhverv1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—5
▼B
c)»kursusbevis« :ethvertbevis
— for gennemførelsen af en uddannelse, som ikke indgår i en
helhed,derudgøreteksamensbevisefterdirektiv89/48/EØFeller
eteksamensbeviseller certifikat efter nærværendedirektiv, eller
— som er udstedt efter en vurdering af ansøgerens personlige
kvaliteter, egnethed eller kundskaber,somenmyndighed, dererudpeget i overensstemmelse med en medlemsstats love eller
administrative bestemmelser, anser for at være væsentlige for
udøvelsenafeterhverv,udenatderkrævesbevisforforudgåendeuddannelse
d)»værtsland«: den medlemsstat, hvori en EF-statsborger ansøger om
tilladelsetilatudøveetlovregulereterhverv,ogsomikkeerdenstat,i hvilken den pågældende erhvervede sit eller sine uddannelses-
bevis(er) eller sit kursusbevis eller først udøvede det pågældende
erhverv
e)»lovreguleret erhverv« :denellerdesamledelovreguleredeerhvervs-
mæssige former for virksomhed, der udgør dette erhverv i enmedlemsstat
f)»lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed« : erhvervsmæssig virk-
somhed eller en form deraf, når der enten direkte eller indirekte
ifølge love eller administrative bestemmelser kræves et uddannel-
sesbevisellerkursusbevisforienmedlemsstatatoptageellerudøvedennevirksomhedellerenformderaf.Somenformforudøvelseaflovregulereterhvervsmæssigvirksomhedbetragtes blandtandet:
— udøvelse af en aktivitet under anvendelse af en faglig titel,
såfremt anvendelse af den pågældende titel er forbeholdt
personer, der er i besiddelse af det uddannelsesbevis eller
kursusbevis, der kræves i henhold til love eller administrativebestemmelser
— udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed inden for sundheds-
sektoren, i det omfang vederlag og/eller refusion for denne
virksomhedihenholdtilmedlemsstatens sociale sikringsordninger betinget af, at den pågældende er i besiddelse af etuddannelsesbevis eller kursusbevis.
Når første afsnit ikke finder anvendelse, sidestilles med en
lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed en erhvervsmæssig virk-
somhed, udøvet af medlemmerne af en sammenslutning eller en
organisation,somisærhartilformålatfremmeogopretholdeethøjtniveauindenfordenpågældendeerhvervsgren,ogsommedhenblikpå virkeliggørelsen af denne målsætning af en medlemsstat eranerkendt underensærligformog:
— udstederetuddannelsesbevis tilsinemedlemmer
— sikrer,atdeoverholderdefagligeregler,somdenharfastsat,og
— giverdemrettilatanvendeenfagligtitelellerenforkortelseeller
atopnåenstilling svarendetildette uddannelsesbevis.
Når en medlemsstat anerkender en sammenslutning eller en
organisation, der opfylder de i andet afsnit anførte betingelser påden i samme afsnit anførte måde, giver den meddelelse herom tilKommissionen
g)»lovreguleret uddannelse« :enhveruddannelse:
— somerspecifiktrettet modudøvelse afetbestemt erhverv,og
— sombestår afet uddannelsesforløb, omfornødent suppleret med
en erhvervsuddannelse, en praktisk uddannelse eller erhvervs-praktik, hvis struktur og niveau er fastlagt ved dennemedlemsstats love eller administrative bestemmelser, eller som
er omfattet af en kontrol eller godkendelse foretaget af den
myndighed,dererudpeget medhenblikherpå
h)»erhvervserfaring« : faktisk og lovmæssig udøvelse af et bestemt
erhvervidenmedlemsstat
i)»prøvetid«: udøvelse af et lovreguleret erhverv, der finder sted i
værtslandet på en kvalificeret fagmands ansvar og eventuelt erledsaget af en supplerende uddannelse. Prøvetiden afsluttes med en1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—6
▼B
bedømmelse. Bestemmelserne for prøvetid og bedømmelse heraf
fastsættesafdekompetente myndigheder iværtslandet.
Den prøveansattes status i værtslandet, navnlig for så vidt angår
opholdsret,forpligtelser, sociale rettigheder ogydelser,godtgørelserog vederlag, fastsættes af værtslandets kompetente myndigheder ioverensstemmelse medgældendeEF-ret
j)»egnethedsprøve« : en kontrol udelukkende af ansøgerens faglige
kundskaber,somforetagesafværtslandetskompetentemyndigheder,og hvis formål er at vurdere ansøgerens egnethed til at udøve etlovregulereterhvervidette land.
Medhenblikpådennekontrolopstillerdekompetente myndigheder
en liste over de fag, der på grundlag af en sammenligning mellemden uddannelse, der kræves i den pågældende medlemsstat, og denuddannelse, somansøgerenharfået, ikkeer omfattet afdet eller deuddannelsesbeviser, som ansøgeren fremlægger. Disse fag kanomfatte såvel teoretiske kundskaber som praktiske færdigheder, der
krævesforudøvelsenaferhvervet.
Ved egnethedsprøven skal der tages hensyn til det forhold, at
ansøgeren i hjemlandet eller det seneste opholdsland er enkvalificeret fagmand. Prøven skal vedrøre fag, som vælges blandt
dem, der er opført på den i andet afsnit nævnte liste, og hvortil
kendskab er en væsentlig forudsætning for, at ansøgeren kan udøvedet pågældende erhverv i værtslandet. De nærmere betingelser foregnethedsprøvenfastsættesafværtslandetskompetentemyndigheder.
Den status, der i værtslandet tilkommer den ansøger, der ønsker at
forberedesigtilegnethedsprøvenidetpågældendeland,fastsættesaf
de kompetente myndigheder i dette land i overensstemmelse medgældende EF-ret.
KAPITELII
Anvendelsesområde
Artikel 2
DettedirektivgælderforenhverEF-statsborger,derønskeratudøveet
lovreguleret erhvervsomselvstændigeller lønmodtager ietværtsland.
Dette direktiv gælder hverken for de erhverv, der er omfattet af et
særligt direktiv, hvorved der mellem medlemsstaterne indføres engensidig anerkendelse af eksamensbeviser, eller for de erhverv, der er
omfattet afetafdeibilag Aanførte direktiver.
De i bilag B anførte direktiver skal gøres gældende for udøvelsen af
lønnetbeskæftigelse afdenart, someromfattet afdissedirektiver.
KAPITELIII
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et eksamensbevisi henhold til nærværende direktiv eller i henhold til direktiv 89/48/
EØF
Artikel 3
Når der i værtslandet kræves et eksamensbevis som defineret i dette
direktiv eller idirektiv 89/48/EØFforatoptage eller udøve etbestemtlovregulereterhverv,kandenkompetentemyndighedikke-medmindre
andet er fastsat i direktiv 89/48/EØF - under henvisning til manglende
kvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem,dergælderforlandetsegnestatsborgere,
a) såfremtansøgereneribesiddelseafeteksamensbevissomdefinereti
dettedirektivellerdirektiv89/48/EØF,somienandenmedlemsstat
erforeskrevetsombetingelseforadgangtildératoptageellerudøve
det sammeerhverv,ogsomeropnåetienmedlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhvervimindsttoårellerientilsvarendeperiodepådeltidiløbetaf de forudgående ti år i en anden medlemsstat, hvor dette erhverv1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—7
▼B
ikkeerhverkenlovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel
1,litraf),førsteafsnit,idettedirektivellerihenholdtilartikel1,litrac), og artikel 1, litra d), første afsnit, i direktiv 89/48/EØF, og den
pågældende eribesidddelse afeteller flereuddannelsebeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
er udpeget i overensstemmelse med denne stats love elleradministrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse, dog bortset fra den,
derernævntiartikel1,litraa),andetled,idirektiv89/48/EØF,af
mindst et års varighed eller af tilsvarende varighed på deltid,hvortil et af adgangskravene som den generelle regel ergennemførelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, derer adgangsgivende til universiteter og højere læreanstalter, samt
den eventuelle erhvervsmæssige uddannelse, der indgår i denne
post-gymnasiale uddannelse, eller
— somattesterer lovreguleret uddannelse, jf.bilag D,og
— somharforberedt hamtilatudøvedet pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevisforenlovreguleret uddannelse.
Ethvertuddannelsesbevisellerfleresådannebeviserunderét,somer
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmeddet i første afsnit omhandlede uddannelsesbevis, såfremt der er taleombeviserforenuddannelse,derharfundetstediFællesskabetogaf
denne medlemsstat anerkendes som værende på tilsvarende niveau,
på betingelse af, at denne anerkendelse er blevet meddelt de øvrigemedlemsstater ogKommissionen.
Uanset stk. 1 er værtslandet ikke forpligtet til at anvende denne
artikel, når der i dette kræves et eksamensbevis som defineret i
direktiv89/48/EØFforatoptageellerudøveetbestemtlovreguleret
erhverv, og når en af betingelserne for udstedelse af detteeksamensbevis er gennemførelse med positivt resultat af en post-gymnasial uddannelse afenvarighedpåoverfireår.
Artikel 4
1. Artikel 3 er ikke til hinder for, at værtslandet ligeledes af
ansøgerenkræver:
a) at han beviser, at han har erhvervserfaring, når varigheden af den
uddannelse, som han i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a) og b),
dokumenterer at have gennemgået, er mindst et år kortere end denuddannelsestid, der kræves i værtslandet. Kravene til længden aferhvervserfaringen måisåfaldikkeoverstige:
— detdobbelteafdenmanglendeuddannelsestid,nårdennevedrører
en post-gymnasial uddannelse og/eller en praktisk uddannelse,dergennemføresundertilsynafdenpraktiklærerogafsluttesmedeneksamen
— den manglende uddannelsestid, når denne vedrører erhvervs-
praktik,dergennemføresmedstøttefraenkvalificeret fagmand.
For så vidt angår eksamensbeviser i henhold til artikel 1, litra a),
andet afsnit, fastsættes varigheden af denne uddannelse, der
anerkendes som værende på samme niveau, på grundlag af denuddannelse, dererdefineret iartikel 1,litra a),førsteafsnit.
Vedanvendelsen afnærværendelitraskaldertageshensyntildeni
artikel 3,stk.1,litra b),omhandlede erhvervserfaring.
Længden af den krævede erhvervserfaring må under ingen omstæn-
digheder overstige fireår.
Derkanimidlertidikkekræveserhvervserfaringafenansøger,derer
i besiddelse af et eksamensbevis for et post-gymnasialt uddannel-sesforløb som omhandlet i artikel 1, litra a), andet led, eller eteksamensbevis som defineret i artikel 1, litra a), i direktiv 89/48/EØF, og som ønsker at udøve sit erhverv i en medlemsstat,1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—8
▼B
►C1hvor der kræves et eksamensbevis for et af de uddannelses-
forløbdereromhandlet ibilag C ◄
b) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetreår,eller
gåroptilenegnethedsprøve:
— nårdenuddannelse,hanihenholdtilartikel3,stk.1,litraa)og
b), har fået, omfatter teoretiske og/eller praktiske fag ellerdiscipliner, derervæsentligtforskelligefradem,dereromfattet
afdeteksamensbevissomdefineretinærværendedirektivelleri
direktiv 89/48/EØF,somerforeskrevetiværtslandet, eller
— når det lovregulerede erhverv - i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, stk. 1, litra a) - i værtslandet omfatter en eller flere
former for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikkeforekommer i det lovregulerede erhverv i ansøgerens hjemlandeller seneste opholdsland, ogdenne forskel er karakteriseret vedensærliguddannelse,somkrævesiværtslandet,ogsomomfatter
teoretiskeog/ellerpraktiskefagellerdiscipliner,derervæsentligt
forskelligefradem,dereromfattetafdetafansøgerenfremlagteeksamensbevis som defineret i nærværende direktiv eller idirektiv 89/48/EØF,eller
— når det lovregulerede erhverv - i det tilfælde, der er nævnt i
artikel 3, stk. 1, litra b) - i værtslandet omfatter en eller flereformer for lovreguleret erhvervsmæssig virksomhed, der ikkeforekommer i det erhverv, som ansøgeren har udøvet i sit
hjemland eller seneste opholdsland, og denne forskel er
karakteriseretvedensærliguddannelse,derkrævesiværtslandet,ogsomomfatterteoretiskeog/ellerpraktiskefagellerdiscipliner,derervæsentligtforskelligefradem,dereromfattet afdetellerdeafansøgerenfremlagte uddannelsesbeviser.
Gørværtslandetbrugafdeniførsteafsnitnævntemulighed,skaldet
give ansøgeren ret til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve.Haretværtsland,hvoriderkræveseteksamensbevissomdefineretidirektiv89/48/EØFellerinærværendedirektiv,tilhensigtatindførefravigelserafansøgerensrettilselvatvælge,finderfremgangsmådeniartikel 14anvendelse.
Uanset foregående afsnit kan værtslandet forbeholde sig ret til at
vælgemellem prøvetidogegnethedsprøve, når
— der er tale om erhverv, for hvis udøvelse det er nødvendigt at
have nøje kendskab til national ret, og i forbindelse med hvilke
rådgivningog/ellerbistandmedhensyntilnationalretindgårsom
etvæsentligtogfastelement, eller
— der i værtslandet for at optage eller udøve erhvervet kræves et
eksamensbevis som defineret i direktiv 89/48/EØF, ognår en af
betingelserne for udstedelse af dette eksamensbevis er gennem-førelse med positivt resultat af en post-gymnasial uddannelse afen varighed på over tre år eller af en tilsvarende varighed pådeltid, og ansøgeren er i besiddelse enten af et eksamensbevissom defineret i nærværende direktiv eller af et eller flere
uddannelsesbeviser som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i
nærværendedirektiv,ogsomikkeeromfattetafartikel3,stk.1,litra b),idirektiv 89/48/EØF.
2. Værtslandetkandogikkeanvendebestemmelserneistk.1,litraa)
ogb),kumulativt.
KAPITELIV
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et eksamens-bevis, og ansøgeren er i besiddelse af et certifikat eller et tilsvarende
uddannelsesbevis
Artikel 5
Nårderiværtslandetkræveseteksamensbevisforatoptageellerudøve
et bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborger1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—9
▼B
adgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsom
dem, dergælderforlandetsegnestatsborgere,
a) såfremt ansøgeren er i besiddelse af det certifikat, som i en anden
medlemsstat er foreskrevet som betingelse for adgang til dér atoptage eller udøve det samme erhverv, og som er opnået i en
medlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhvervitoåriløbetafdeforudgåendetiårienandenmedlemsstat,hvordetteerhvervikkeerlovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel1,litraf),førsteafsnit,ogdenpågældendeeribesiddelse
afeteller flereuddannelsesbeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
er udpeget i overensstemmelse med denne stats love elleradministrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløbpåsekundærtrinnet harfuldført
enten et andet alment eller erhvervsrettet uddannelsesforløb end
dem, der er omhandlet i litra a), og som har fundet sted i enuddannelsesinstitution eller i en virksomhed eller vekselvis i enuddannelsesinstitution og en virksomhed, i givet fald suppleretmeddenpraktiskeuddannelseellerdenerhvervspraktik,dererenintegrerende delafdetpågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
dererenintegrerendedelafdetpågældendeuddannelsesforløbpåsekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-
trinnet igivet faldharfuldført
entenetalmentellererhvervsrettetuddannelsesforløbsomnævnt
iandet led,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende tekniske ellererhvervsfaglige uddannelsesforløb påsekundærtrinnet, og
— somharforberedt dennetilatudøvedet pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevis
forenlovreguleret uddannelse.
Værtslandetkanimidlertidkræve,atansøgerengennemgårenprøvetid,
der dog ikke må overstige tre år, eller går op til en egnethedsprøve.
Værtslandet skal give ansøgeren ret til at vælge mellem prøvetid ogegnethedsprøve.
Har værtslandet til hensigt at fravige ansøgerens ret til selv at vælge,
finderfremgangsmåden iartikel 14anvendelse.
KAPITELV
Ordning for anerkendelse, når værtslandet kræver et certifikat
Artikel 6
Når der i værtslandet kræves et certifikat for at optage eller udøve et
bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsom
dem, dergælderforlandetsegnestatsborgere:
a) såfremtansøgereneribesiddelseafeteksamensbevissomdefinereti
nærværende direktiv eller i direktiv 89/48/EØF eller det certifikat,
somienandenmedlemsstaterforeskrevetsombetingelseforadgangtildératoptageellerudøvedetsammeerhverv,ogsomeropnåetienmedlemsstat, eller
b) såfremt ansøgeren på fuldtidsbasis har udøvet det pågældende
erhverv i to år eller i en tilsvarende periode på deltid i løbet af de1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—10
▼B
forudgåendetiårienandenmedlemsstat,hvordetteerhvervikkeer
lovreguleretihenholdtilartikel1,litrae),ogartikel1,litraf),førsteafsnit, og den pågældende er i besiddelse af et eller flere
uddannelsesbeviser
— somerudstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,der
er udpeget i overensstemmelse med denne stats love elleradministrative bestemmelser
— hvoraf det fremgår, at indehaveren med positivt resultat har
gennemgået en post-gymnasial uddannelse, dog bortset fra den,
derernævntiartikel1,litraa),andetled,idirektiv89/48/EØF,af
mindst et års varighed eller af tilsvarende varighed på deltid,hvortil et af adgangskravene som den generelle regel ergennemførelse af det uddannelsesforløb på sekundærtrinnet, derer adgangsgivende til universiteter og højere læreanstalter, samtdeneventuelle erhvervsmæssiggeuddannelse,derindgåridenne
postgymnasiale uddannelse, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
uddannelsesforløbpåsekundærtrinnet harfuldført
enten et andet alment eller erhvervsrettet uddannelsesforløb end
dem, der er omhandlet i litra a), og som har fundet sted i enuddannelsesinstitution eller i en virksomhed eller vekselvis i enuddannelsesinstitution og en virksomhed, i givet fald suppleretmeddenpraktiskeuddannelseellerdenerhvervspraktik,dereren
integrerende delafdetpågældende uddannelsesforløb,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
dererenintegrerendedelafdetpågældendeuddannelsesforløbpåsekundærtrinnet, eller
— hvoraf det fremgår, at indehaveren efter at have gennemgået et
teknisk eller erhvervsfagligt uddannelsesforløb på sekundær-trinnet igivet faldharfuldført
entenetalmentellererhvervsrettetuddannelsesforløbsomnævnt
itredje led,
eller den praktiske uddannelse eller den erhvervspraktikperiode,
der er en integrerende del af det pågældende tekniske ellererhvervsfaglige uddannelsesforløb påsekundærtrinnet, og
— somharforberedt hamtilatudøvedet pågældende erhverv.
Den ovenfor omhandlede erhvervserfaring på to år kan dog ikke
kræves, når det eller de uddannelsesbeviser, som ansøgeren er ibesiddelseaf,ogsomeromhandletidettelitra,erudstedtsombevisforenlovreguleret uddannelse
c) såfremt ansøgeren, uden at være i besiddelse af hverken et
eksamensbevis,etcertifikat elleretuddannelsesbevis,somdefinereti artikel 3, stk. 1, litra b), eller i denne artikels litra b), påfuldtidsbasis har udøvet det pågældende erhverv i en andenmedlemsstat, hvor dette erhverv ikke er lovreguleret i henhold tilartikel1,litrae),ogartikel1,litraf),førsteafsnit,itreåritrækeller
ientilsvarende periode pådeltid iløbetafdeforudgående tiår.
Ethvert uddannelsesbevis eller flere sådanne beviser under ét, som er
udstedtafenkompetentmyndighedienmedlemsstat,sidestillesmeddeti stk. 1, litra b), omhandlede uddannelsesbevis, såfremt der er tale ombeviserforenuddannelse,derharfundetstediFællesskabetogafdennemedlemsstat anerkendes som værende på tilsvarende niveau, på
betingelse af at denne anerkendelse er blevet meddelt de øvrige
medlemsstater ogKommissionen.
Artikel 7
Artikel 6 er ikke til hinder for, at værtslandet ligeledes af ansøgeren
kræver:
a) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetoår,eller
går op til en egnethedsprøve, når den uddannelse, han ►
C1i
henhold til artikel 6, stk. 1, litra a) eller b), ◄har fået, omfatter
teoretiske og/eller praktiske fag eller discipliner, der er væsentligtforskellige fra dem, der er omfattet af det certifikat, som er1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—11
▼B
foreskrevet i værtslandet, eller når der er forskelle i de aktivitets-
områder,forhvilkederafværtslandet krævesensærliguddannelse,deromfatter teoretiskeog/ellerpraktiskefagellerdiscipliner,derer
væsentligt forskellige fra dem, der er omfattet af det uddannelses-
bevis,derindehaves afansøgeren.
Gørværtslandetbrugafdennemulighed,skaldetgiveansøgerenret
til at vælge mellem prøvetid og egnethedsprøve. Har et værtsland,hvori der kræves certifikat, til hensigt at fravige ansøgerens ret tilselvatvælge,finderfremgangsmåden iartikel 14anvendelse
b) athangennemgårenprøvetid,derdogikkemåoverstigetoår,eller
gåroptilenegnethedsprøve,såfremthanidetiartikel6,stk.1,litra
c),omhandledetilfældehverkeneribesiddelseafeteksamensbevis,etcertifikatelleretuddannelsesbevis.Værtslandetkanforbeholdesigret tilatvælgemellem prøvetidogegnethedsprøve.
KAPITELVI
Særlige ordninger for anerkendelse af andre kvalifikationer
Artikel 8
Nårderiværtslandetkrævesetkursusbevisforatoptageellerudøveet
bestemt lovreguleret erhverv, kan den kompetente myndighed ikkeunderhenvisningtilmanglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøveetsådanterhvervpåsammevilkårsomdem, dergælderforlandetsegnestatsborgere,
a) såfremt ansøgeren er i besiddelse af et kursusbevis,somi en anden
medlemsstat er foreskrevet som betingelse for adgang til dér atoptage eller udøve samme erhverv, og som er opnået i en andenmedlemsstat, eller
b) hvis ansøgeren kan dokumentere at have kvalifikationer erhvervet i
andremedlemsstater
som giver tilsvarende sikkerhed, navnlig inden for sundhed, sikkerhed,
miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse, som dem, der er foreskrevet
vedloveller administrative bestemmelser iværtslandet.
Kanansøgeren ikke dokumentere at have et sådant bevis eller sådanne
kvalifikationer, gælder værtslandets love og administrative bestem-
melser.
Artikel 9
Når der i værtslandet for at optage eller udøve et lovreguleret erhverv
kun stilles krav om besiddelse af et uddannelsesbevis, der attesterergenerel uddannelse på primært eller sekundært uddannelsesniveau, kanden kompetente myndighed ikke under henvisning til manglendekvalifikationernægteenEF-statsborgeradgangtilatoptageellerudøve
sådant erhverv på samme vilkår som dem, der gælder for landets egne
statsborgere, såfremt ansøgeren er indehaver af et uddannelsesbevis påtilsvarende niveau udstedtienandenmedlemsstat.
Detteuddannelsesbevisskalidenpågældendemedlemsstatværeudstedt
af en kompetent myndighed, der er udpeget i overensstemmelse meddennestatsloveeller administrative bestemmelser.
KAPITELVII
Andreforanstaltninger med henblik påat lette denfaktiske udøvelseaf etableringsretten, den frie udveksling af tjenesteydelser og
lønmodtagernes frie bevægelighed
Artikel 10
1. Den kompetente myndighed i et værtsland, der gør adgang til et
lovreguleret erhverv betinget af, at ansøgeren fremlægger attest forhæderlighed,vandelsattestellerbevisfor,athanikkeerunderkonkurs,og som kan suspendere eller inddrage retten til udøvelse af et sådanterhvervitilfældeafgrovforsømmelseellerskødesløshediudøvelsenaf1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—12
▼B
denpågældendevirksomhedellerovertrædelseafstraffeloven,skalsom
tilstrækkeligtbevisforstatsborgerefraandremedlemsstater,derønskeratudøvedetteerhvervpådetsområde,godkendededokumenter,derer
udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er
hjemlandellersenesteopholdsland,oghvorafdetfremgår,atdissekraveropfyldt.
Hvisdedokumenter,dereromhandletiførsteafsnit,ikkeudstedesafde
kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er hjemland ellersenesteopholdsland,erstattesdeafenunderedafgiveterklæringeller-ide medlemsstater, hvor sådan edsaflæggelse ikke anvendes - af enhøjtideligerklæringafgivetafdenpågældendeforenkompetentretslig
eller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar eller et
statsanerkendt fagligt organ, som udsteder en attestation med bekræf-telse afdenneedeller højtidelige erklæring.
2. Kræverdenkompetentemyndighediværtslandetafstatsborgerei
dettelanddokumentationforfysiskogpsykisksundhedsombetingelsefor adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv, skal den somtilstrækkeligtbevisherforgodkendefremlæggelseafdetdokument,derkrævesidenmedlemsstat, dererhjemland eller seneste opholdsland.
Såfremt den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i
forbindelse med adgang til eller udøvelse af det pågældende erhvervikke kræver dokumentation af denne art, godkender værtslandet, at
statsborgere fra den medlemsstat, der er hjemland eller seneste
opholdsland, fremlægger en af en kompetent myndighed i denne statudstedtattestation, dersvarertilattestationerne iværtslandet.
3. Den kompetente myndighed i værtslandet kan kræve, at de
dokumenter og attester, der er omhandlet i stk. 1 og 2, vedfremlæggelsen højstertremåneder gamle.
4. Hvisdenkompetente myndighediværtslandetsombetingelse for
adgang til og udøvelse af et lovreguleret erhverv kræver af landetsstatsborgere, at de aflægger ed eller afgiver en højtidelig erklæring, ogkan denne ed eller denne erklæring på grund af sin udformning ikkebruges af statsborgere fra de andre medlemsstater, skal myndighedendrage omsorg for, at en passende og dækkende udformning kan
forelægges fordepågældende.
Artikel 11
1. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at EF-
statsborgere,somopfylderbetingelsernefordérilandetatfåadgangtilat optage og udøve et lovreguleret erhverv, har ret til at benytte denfaglige titel iværtslandet, dersvarertildetpågældende erhverv.
2. Den kompetente myndighed i værtslandet skal sikre, at EF-
statsborgere,somopfylderbetingelsernefordérilandetatfåadgangtilatoptageogudøveenlovregulereterhvervsmæssigvirksomhed,harrettilatbenyttehjemlandetsellerdetsenesteopholdslandsretmæssigetitel
og eventuelt en forkortelse heraf på det pågældende lands sprog.
Værtslandetkanforeskrive,atdennetitelskalefterfølgesafnavnpåogbeliggenhed for den institution eller den eksamenskommission, der hartildelt den.
3. Hvis et erhverv i værtslandet er reguleret af en sammenslutning
eller organisation som omhandlet i artikel 1, litra f), kan medlems-staternesstatsborgerekunanvendedenfagligetitelellerforkortelse,somdenne sammenslutning eller organisation giver ret til, såfremt de
fremlægger bevis på medlemskab af nævnte sammenslutning eller
organisation.
Gør sammenslutningen eller organisationen opnåelse af medlemskab
betinget afvissekvalifikationer, kandennebetingelseforsåvidtangår
statsborgere fra andre medlemsstater, der er i besiddelse af eteksamensbevis ihenholdtil artikel 1,litra a),et certifikat ihenhold tilartikel1,litrab),elleretuddannelsesbevisihenholdtilartikel3,stk.1,litrab),ellerartikel5,stk.1,litrab),ellerartikel9,kungøresgældendepådevilkår,dererfastsatidette direktiv, særligartikel 3,4og5.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—13
▼B
Artikel 12
1. Værtslandetaccepterersomdokumentationfor,atdeiartikel3til
9nævntebetingelser eropfyldt,dedokumenter, sommedlemsstaternes
kompetente myndigheder har udstedt, og som vedkommende skal
fremlægge til støtte for sin ansøgning om tilladelse til at udøve detpågældende erhverv.
2. Behandlingen af en ansøgning om tilladelse til at udøve et
lovreguleret erhverv skal afsluttes så hurtigt som muligt, og resultatetskal meddeles ved en begrundet beslutning truffet af værtslandets
kompetente myndighed senest fire måneder efter, at samtlige akter
vedrørende den pågældende er fremlagt. Beslutningen eller manglendebeslutning kanappelleres ihenholdtilnationale retsregler.
KAPITELVIII
Fremgangsmåden ved koordinering
Artikel 13
1. Medlemsstaterneudpegerindenfordenfrist,dererfastsatiartikel
17, de kompetente myndigheder, der er bemyndiget til at modtage
ansøgningerne og træffe de beslutninger, der er omhandlet i dettedirektiv.Degiverdeøvrigemedlemsstater ogKommissionenunderret-ningherom.
2. Hver medlemsstat udpeger en koordinator for de i stk. 1
omhandlede myndigheders virksomhed og giver de øvrige medlems-
stater og Kommissionen underretning herom. Koordinatoren har til
opgaveatsørgeforenensartetgennemførelseafdettedirektivindenforalledeberørteerhverv.Koordinatorenermedlemafdenkoordinations-gruppe,derernedsatunderKommissionenihenholdtildirektiv89/48/EØF,artikel 9,stk.2.
Den koordinationsgruppe, der er nedsat i henhold til nævnte artikel 9,
stk.2,harogsåtilopgave
— atlette iværksættelsen afnærværendedirektiv
— atindsamleallerelevanteoplysningeromdirektivetsgennemførelse
imedlemsstaterne,navnligoplysningertilbrugvedopstillingenafenvejledende fortegnelse over lovregulerede erhverv og oplysninger
om afvigelser mellem de kvalifikationer, der meddeles i medlems-
staterne, således at disses kompetente myndigheder lettere kanvurdereeventuelle væsentligeforskelle.
Kommissionenkanhøregruppenomeventuelleændringeridenindførte
ordning.
3. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på at
tilvejebringe denødvendigeoplysningeromanerkendelseafeksamens-
beviser og certifikater samt de andre betingelser for adgang til et
lovreguleret erhverv inden for rammerne af dette direktiv. De kan tiludførelsen af denne opgave lade sig bistå af de eksisterende informa-tionsnet, og i givet fald de relevante faglige sammenslutninger ellerorganisationer.Kommissionentagerdeinitiativer,derernødvendigefor
at sikreudbygning ogkoordinering af fremsendelsen afde nødvendige
oplysninger.
KAPITELIX
Undtagelsesprocedurer vedrørende valg mellem prøvetid og egne-
thedsprøve
Artikel 14
1. Har en medlemsstat i medfør af artikel 4, stk. 1, litra b), andet
afsnit,andetpunktum,ellerartikel5,stk.3,ellerartikel7,litraa),andet
afsnit, andet punktum, til hensigt ikke at lade ansøgere vælge mellemprøvetid og egnethedsprøve, skal den straks sende et udkast til denpågældende forskrift til Kommissionen. Samtidig skal den meddeleKommissionen grundene til, at det er nødvendigt at indføre en sådanforskrift.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—14
▼B
Kommissionenunderretterstraksdeøvrigemedlemsstateromudkastet;
den kan desuden høre den i artikel 13, stk. 2, omhandlede koordina-tionsgruppeomdette udkast.
2. Ud over Kommissionens og de øvrige medlemsstaters mulighed
foratindgivebemærkningertiludkastetkanmedlemsstatenkunvedtageforskriften, hvis Kommissionen ikke inden for en frist på tre månederharrejstindsigelsemoddenvedenbesluining.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommissionen skal
medlemsstaterne straks fremsende den endelige ordlyd af en forskrift,derfølgerafanvendelsen afdenneartikel.
KAPITELX
Fremgangsmåden med ændring af bilag C og D
Artikel 15
1. ListerneoveruddannelserneibilagCogDvilkunneændresefter
enbegrundetanmodningfradenberørtemedlemsstattilKommissionen.Med anmodningen skal følge alle nødvendige oplysninger, herundernavnligderelevante nationale retsforskrifter.Denmedlemsstat, derharfremsat anmodningen, underretter ligeledes deandremedlemsstater.
2. Kommissionen ser nærmere på den pågældende uddannelse samt
pådeuddannelser,derkrævesideandremedlemsstater.Denundersøgernavnlig, om eksamensbeviset for den pågældende uddannelse giverindehaveren:
— et erhvervsuddannelsesniveau, der svarer til niveauet for den post-
gymnasialeuddannelse,derernævntiartikel1,litraa),førsteafsnit,andetled,punkti),samt
— tilsvarende ansvarogopgaver.
3. Kommissionenbiståsafetudvalg,derbestårafrepræsentanterfor
medlemsstaterne,ogsomharKommissionesrepræsentantsomformand.
4. Kommissions repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger,derskaltræffes.Udvalgetafgiverenudtalelseomdette
udkastindenforenfrist,somformandenkanfastsætteunderhensyntil,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med detflertal,dererfastsatiTraktatensartikel148,stk.2,forvedtagelseafdeafgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Vedafstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af
repræsentanterneformedlemsstaterne,denvægt,dererfastlagtinævnte
artikel. Formandendeltager ikkeiafstemningen.
5. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anven-
delse.Hvisdeikkeerioverensstemmelsemeddenafudvalgetafgivneudtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse
foranstaltninger.IsåfaldudsætterKommissionengennemførelsenafde
foranstaltninger, denhartruffetafgørelse om,itomåneder.
6. Rådetkanmedkvalificeretflertaltræffeenandenafgørelseinden
fordettidsrum,derernævntistk.5.
7. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat om sin
afgørelse og offentliggør i givet fald den således ændrede liste i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
KAPITELXI
Andre bestemmelser
Artikel 16
Efterdeniartikel17fastsattedatoskalmedlemsstaternehvertandetår
fremsendeenrapporttilKommissionenomanvendelsenafdenindførteordning.
Denne rapport skal ud over almindelige bemærkninger også indeholde
en statistisk oversigt over de afgørelser, der er truffet, samt en1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—15
▼B
beskrivelse af større problemer, som anvendelsen af dette direktiv har
medført.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelserforatefterkommedettedirektivindenden18.juni1994.
Deunderretter straksKommissionenherom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler fordennehenvisningfastsættesafmedlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationaleretsforskrifter,somdeudstederpådetområde,dereromfattetafdettedirektiv.
Artikel 18
Senest fem år efter den dato, der er fastsat i artikel 17, forelægger
Kommissionen en beretning for Europa-Parlamentet, Rådet og Det
ØkonomiskeogSociale Udvalgomgennemførelsen afdette direktiv.
Kommissionen skal, når den har foretaget alle de nødvendige
konsultationer, fremlægge sine konklusioner vedrørende eventuellenødvendige ændringer af dette direktiv. Samtidig forelægger Kommis-sionen i givet fald forslag til forbedring af de bestående retsforskriftermeddetformålatlettedenfriebevægelighed,etableringsretten ogden
frieudvekslingaftjenesteydelser.
Artikel 19
Dette direktiv errettet tilmedlemsstaterne.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—16
▼B
BILAG A
Oversigt over direktiver som omhandlet i artikel 2, stk. 2
1) 64/429/EØF(1)
Rådetsdirektivaf7.juli1964omgennemførelseafetableringsfrihed ogfri
udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for
de be- og forarbejdende erhverv under CITI-hovedgrupperne 23 til 40
(industrioghåndværk)
64/427/EØF(2)
Rådetsdirektivaf7.Juli1964omdenærmereovergangsforanstaltningerfor
selvstændig erhvervsvirksomhed inden for de be- og forarbejdende erhverv
underCITI-hovedgrupperne23til 40(industrioghåndværk)
2) 68/365/EØF(3)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed
indenfornærings-ognydelsesmiddelindustrien ogfremstillingen afdrikke-
varer(CITI-hovedgrupperne 20og21)
68/366/EØF(4)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for nærings- og
nydelsesmiddelindustrien og fremstillingen af drikkevarer (CITI-hoved-
grupperne20og21)
3) 64/223/EØF(5)
Rådetsdirektivaf25.februar1964omgennemførelseafetableringsfrihedog
friudvekslingaftjenesteydelser forvirksomhedindenforengroshandelen
64/224/EØF(6)
Rådetsdirektivaf25.februar1964omgennemførelseafetableringsfrihedog
fri udveksling af tjenesteydelser for formidlervirksomhed inden for handel,
industrioghåndværk
64/222/EØF(7)
Rådets direktiv af 25. februar 1964 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger inden for følgende erhvervsområder: engroshandel og
formidlervirksomhed indenforhandel, industrioghåndværk
4) 68/363/EØF(8)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed
indenfordetailhandelen (exCITI-gruppe612)
68/364/EØF(9)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for detailhandelen (ex
CITI-gruppe612)
5) 70/522/EØF(10)
Rådets direktiv af 30. november 1970 om gennemførelsen af etablerings-
frihed og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig
erhvervsvirksomhedindenforengroshandelenmedkulogforformidlervirk-
somhedindenforkulsektoren(exCITI-gruppe6112)
70/523/EØF(11)
Rådets direktiv af 30. november 1970 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for engroshandelen med
kul, og for formidlervirksomhed inden for kulsektoren (ex CITI-gruppe
6112)1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—17
(1) EFTnr.117af23.7.1964,s.1880/64.
(2) EFTnr.117af23.7.1964,s.1863/64.Ændretveddirektiv69/77/EØF(EFTnr.L59af
10.3.1969,s.8).
(3) EFTnr.L260af22.10.1968,s.9.
(4) EFTnr.L260af22.10.1968,s.12.
(5) EFTnr.56af4.4.1964,s.863/64.
(6) EFTnr.56af4.4.1964,s.869/64.
(7) EFTnr.56af4.4.1964,s.857/64.
(8) EFTnr.L260af22.10.1968,s.1.
(9) EFTnr.L260af22.10.1968,s.6.
(10) EFTnr.L267af10.12.1970,s.14.
(11) EFTnr.L267af10.12.1970,s.18.
▼B
6) 74/557/EØF(1)
Rådetsdirektivaf4.juni1974omgennemførelseafetableringsfrihedogfri
udveksling af tjenesteydelser for selvstændig virksomhed og formidlervirk-
somhedindenforhandelmedogdistributionafgiftigestoffer
74/556/EØF(2)
Rådets direktiv af 4. juni 1974 om de nærmere regler for overgangs-
foranstaltninger for virksomhed inden for handel med og distribution afgiftige stoffer og virksomhed, der medfører erhvervsmæssig anvendelse af
dissestoffer,herunderformidlervirksomhed
7) 68/367/EØF(
3)
Rådetsdirektivaf15.oktober1968omgennemførelsenafetableringsfrihed
og fri udveksling af tjenesteydelser for selvstændig erhvervsvirksomhed
indenforpersonligetjenesteydelser (exCITI-hovedgruppe85):
1. Restaurations- ogudskænkningsvirksomhed(CITI-gruppe852)
2. Hotel-ogcampingpladsvirksomhed (CITI-gruppe853)
68/368/EØF(4)
Rådets direktiv af 15. oktober 1968 om de nærmere overgangsforanstalt-
ninger for selvstændig erhvervsvirksomhed inden for de personlige
tjenesteydelser (exCITI-hovedgruppe85):
1. Restaurations- ogudskænkningsvirksomhed(CITI-gruppe852)
2. Hotel-ogcampingpladsvirksomhed (CITI-gruppe853)
8) 77/92/EØF(5)
Rådetsdirektivaf13.december1976omforanstaltningermedhenblikpåat
lette den faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af
tjenesteydelser indenforvirksomhedsomforsikringsagenteller forsikrings-
mægler (ex CITI-gruppe 630), herunder navnlig overgangsforanstaltninger
fordisseformer forvirksomhed
9) 82/470/EØF(6)
Rådets direktiv af 29. juni 1982 om foranstaltninger til fremme af den
faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjeneste-
ydelservedselvstændigvirksomhedindenforrejsebureauvirksomhed(CITI-
gruppe 718) og inden for pakhus og oplagringsvirksomhed (CITI-gruppe
720)
10) 82/489/EØF(7)
Rådetsdirektivaf19.juli1982omforanstaltninger,derforfrisørerskallette
den faktiske udøvelse af etableringsretten og den frie udveksling af
tjenesteydelser
11) 75/368/EØF(8)
Rådetsdirektivaf16.juni1975omforanstaltninger,dertilsigteratfremme
den effektive udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af
tjenesteydelser inden for forskellige former for virksomhed (ex CITI-
hovedgrupperne 01-85), herunder navnlig overgangsforanstaltninger for
nævnteformerforvirksomhed
12) 75/369/EØF(9)
Rådets direktiv af 16. juni 1975 om foranstaltninger, der skal fremme den
faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjeneste-
ydelser inden for erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted, herunder
navnligovergangsforanstaltninger fordisseformerforvirksomhed
BemærkningDetskalbemærkes,atderimedførafakternevedrørendeDanmarks,Irlandsog
DetForenedeKongeriges(EFTnr.L73af27.3.1972),Grækenlands(EFTnr.L
291af19.11.1979)samtSpaniensogPortugalstiltrædelse(EFTnr.L302af15.
11.1985)erforetaget tilføjelser tilnogleafdenævntedirektiver.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—18
(1) EFTnr.L307af18.11.1974,s.5.
(2) EFTnr.L307af18.11.1974,s.1.
(3) EFTnr.L260af22.10.1968,s.16.
(4) EFTnr.L260af22.10.1968,s.19.
(5) EFTnr.L26af31.1.1977,s.14.
(6) EFTnr.L213af21.7.1982,s.1.
(7) EFTnr.L218af27.7.1982,s.24.
(8) EFTnr.L167af30.6.1975,s.22.
(9) EFTnr.L167af30.6.1975,s.29.
▼B
BILAG B
Oversigt over direktiver nævnt i artikel 2, stk. 3
Svarertildedirektiver,derernævntunderpunkt1til7ibilagAmedundtagelse
afdirektiv 74/556/EØF,somernævntunderpunkt6.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—19
▼B
BILAG C
LISTE OVER UDDANNELSER MED SÆRLIG STRUKTUR, DER ER
OMHANDLET I ARTIKEL 1, LITRA a), FØRSTE AFSNIT, ANDET LED,
PUNKT II)
1.De paramedicinske og socialpædagogiske uddannelser
I Tyskland
følgende uddannelser:
— pædiatrisksygeplejerske(Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger)
— fysioterapeut ( Krankengymnast(in)/Physiotherapeut(in) )(1)
— ergoterapeut (Beschäftigungs-undArbeitstherapeut(in))
— talepædagog (Logopäde/Logopädin)— ortoptist(Orthoptist(in))
— statsanerkendt pædagog(Staatlich anerkannte(r) Erzieher(in))
— statsanerkendt sundhedspædagog (Staatlich anerkannte(r) Heilpädagoge(-
in))
— teknisk laboratorieassistent ( medizinisch-technische(r) Laboratoriums-
Assistent(in))
— teknisk assistent (radiologi) ( medizinisch-technische(r) Radiologie-Assi-
stent(in))
— teknisk assistent (funktionsdiagnostik) ( medizinisch-technische(r) Assi-
stent(in) für Funktionsdiagnostik )
— teknisk assistent (veterinærmedicin) ( veterinärmedizinisch-technische(r)
Assistent(in))
— diætetiker ( Diätassistent(in) )
— farmacitekniker ( Pharmazieingenieur ),givetindenden31.marts1994på
dettidligereDDR'sområdeellerpådederfrahidrørendedelstatersområde
— psykiatrisk sygeplejerske ( psychiatrische(r) Krankenschwester/Krankenp-
fleger)
— taleterapeut ( Sprachtherapeut(in) )
I Italien
følgende uddannelser:
— tandtekniker (odontotecnico)
— optiker(ottico)
— fodterapeut (podologo)
I Luxembourgfølgende uddannelser:
— teknisk assistent (radiologi) (assistante(e) technique médical(e) en radio-
logie)
— teknisk laboratorieassistent (assistant(e) technique médical(e) de labora-
toire)
— psykiatrisksygeplejerske(infirmier(ière) psychiatrique)
— tekniskassistent(kirurgi)(assistant(e)techniquemédicale(e)enchirurgie)
— pædiatrisksygeplejerske(infirmier(ière) puériculteur(trice))— narkosesygeplejerske (infirmier(ière) anesthésiste)
— eksamineret massør(masseur(euse)diplômé(e))
— pædagog(éducateur(trice))
dersvarertil etsamlet uddannelsesforløbpåmindst13år,herunder
— enten mindst tre års erhvervsuddannelse på en fagskole, afsluttet med en
eksamen og eventuelt suppleret med en specialisering af et eller to års
varighed,afsluttet medeneksamen1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—20
(1) Fra 1. juni 1994 er den professionelle titel »Krankengymnast(in)« blevet erstattet af
»Physiotherapeut(in)« . Ikke desto mindre kan medlemmer af dette erhverv, som har
opnåetderesdiplomførdennedato,hvisdeønsker,fortsættemedatbrugedentidligere
titel »Krankengymnast(in)« .▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
— ellermindst2½årpåenfagskole,afsluttetmedeneksamen,ogsuppleret
med mindst seks måneders erhvervspraktik eller mindst seks måneders
praktiskuddannelseiengodkendtpraktikvirksomhed
— eller mindst toår påenfagskole, afsluttet med eneksamen, ogsuppleret
medmindstetårserhvervspraktikellermindstetårspraktiskuddannelsei
engodkendtpraktikvirksomhed.
2.Mesteruddannelser (Mester/Meister/Maître) der svarer til uddannelser
inden for håndværksmæssig virksomhed, der ikke er omfattet af
direktiverne i bilag A.
I Danmarkfølgende uddannelser:
— optometrist
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 14 år, heraf fem års erhvervs-
uddannelsefordeltpåenteoretiskuddannelsepå2½årpåenfagskoleogen
praktiskuddannelsepå2½årienvirksomhed;uddannelsenafsluttesmeden
anerkendt eksamen ihåndværksvirksomhed,dergiverrettil mestertitlen.
— ortopædimekaniker
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 12 ½ år, heraf 3 ½ års
erhvervsuddannelsefordeltpåenteoretiskuddannelsepå½årpåenfagskole
og en praktisk uddannelse på tre år i en virksomhed; uddannelsen afsluttes
med en anerkendt eksamen i håndværksvirksomhed, der giver ret til
mestertitlen.
— ortopædiskomager
der svarer til et samlet uddannelsesforløb på 13 ½ år, heraf 4 ½ års
erhvervsuddannelsefordeltpåenteoretiskuddannelsepåtoårpåenfagskole
og en praktisk uddannelse på 2 ½ år i en virksomhed; uddannelsen afsluttes
med en anerkendt eksamen i håndværksvirksomhed, der giver ret til
mestertitlen.
I Tyskland
følgende uddannelser:
— optiker(Augenoptiker)
— tandtekniker (Zahntechniker)
— bandagist (Bandagist)— audiologiassistent (Hörgeräte-Akustiker)
— ortopædimekaniker (Orthopädiemechaniker)
— ortopædiskhåndskomager (Orthopädieschuhmacher)
I Luxembourg
følgende uddannelser:
— optiker(opticien)
— tandtekniker (mécanicien dentaire)
— audiologiassistent (audioprothésiste)— ortopædimekaniker-bandagist (mécanicien orthopédiste-bandagiste)
— ortopædiskhåndskomager (orthopédiste-cordonnier)
dersvarertiletsamletuddannelsesforløbpå14år,herunderenuddannelsepå
mindstfemår,derergennemgåetsomledienstruktureretuddannelse,derer
foregået dels i en virksomhed, dels på en fagskole, og som afsluttes med en
eksamen, der kræves bestået for at kunne udøve selvstændig håndværks-
virksomhed eller for som lønmodtager at opnå en stilling med et tilsvarende
ansvar.
3.Maritime erhverv
a) Maritimsejlads
I Danmarkfølgendeuddannelser:— skibsfører
— overstyrmand
— enestyrmand,vagthavende styrmand
— vagthavende styrmand
— maskinchef
— 1.maskinmester— 1.maskinmester/vagthavende maskinmester
I Tyskland1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—21
▼B
følgendeuddannelser:
— skibsfører(KapitänAM)
— skibsfører(KapitänAK)— styrmand(NautischerSchiffsoffizierAMW)
— styrmand(NautischerSchiffsoffizierAKW)
— maskinmester (niveau C) (Schiffsbetriebstechniker CT - Leiter von
Maschinenanlagen)
— maskinist(niveauC)-maskinchef(SchiffsmaschinistCMa-Leitervon
Maschinenanlagen)
— maskinmester(niveauC)(Schiffsbetriebstechniker CTW)
— maskinist(niveauC)-enestemaskinofficer(SchiffsmachinistCMaW-
Technischer Alleinoffizier)
I Italienfølgendeuddannelser:— styrmand(ufficiale dicoperta)
— maskinmester(ufficiale dimacchina)
I Nederlandene
følgendeuddannelser:— styrmand i kystfart (med supplement) (stuurman kleine handelsvaart
(metaanvulling))
— motormand(diplomamotordrijver)
dersvarertilfølgende uddannelser
— i Danmark ni års folkeskole efterfulgt af en erhvervsfaglig grund-
uddannelseog/eller fartstidpåmellem 17og36måneder, som
— for den vagthavende styrmand suppleres med et års videregående
erhvervsuddannelse
— for de øvrige suppleres med tre års videregående erhvervs-
uddannelse
— iTysklandetsamletuddannelsesforløbpåmellem14og18år,herafen
treårsgrundlæggendeerhvervsuddannelseogétårsfartstid,efterfulgtaf
envideregående erhvervsuddannelse på et til toår eventuelt suppleret
medenerhvervspraktikperiode inavigation på2år
— i Italien et samlet uddannelsesforløb på 13 år, heraf mindst fem års
erhvervsuddannelse,afsluttetmedeneksamen,ogigivetfaldsuppleret
medenpraktikperiode
— i Nederlandene et uddannelsesforløb på 14 år, heraf mindst to år i en
fagskole,suppleret medenpraktikperiode på12måneder.
Disse uddannelser anerkendes inden for rammerne af den internationale
STCW-konvention (den internationale konvention om uddannelse af
søfarende,omsønæringogomvagthold,1978).
b) Havfiskeri
I Tyskland
følgendeuddannelser:
— skibsfører/fiskeri(Kapitän BG/Fischerei)
— skibsfører/fiskeri(Kapitän BK/Fischerei)
— styrmand/fiskeri (NautischerSchiffsoffizier BGW/Fischerei)
— styrmand/fiskeri (NautischerSchiffsoffizier BKW/Fischerei)
I Nederlandenefølgendeuddannelser:
— styrmand/maskinist V(stuurmanwerktuigkundige V)
— maskinistIV,fiskeri(werktuigkundige IVvisvaart)
— styrmandIV,fiskeri(stuurmanIVvisvaart)
— styrmand/maskinist VI(stuurmanwerktuigkundigeVI)
dersvarertilfølgende uddannelser
— iTysklandetsamletuddannelsesforløbpåmellem14og18år,herafen
treårsgrundlæggendeerhvervsuddannelseogétårsfartstid,efterfulgtaf
envideregående erhvervsuddannelse ogét årsfartstid, efterfulgt af en
videregåendeerhvervsuddannelsepåettiltoåreventueltsuppleretmed
enerhvervspraktikperiode inavigation påtoår
— i Nederlandene et uddannelsesforløb på mellem 13 og 15 år, heraf
mindst to år i en fagskole suppleret med en praktikperiode på tolv
måneder.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—22
▼B
Disse uddannelser er anerkendt inden for rammerne af Torremolinos-
konventionen (den internationale konvention om fiskefartøjers sikkerhed,
1977).
4.Tekniske erhverv
I Italien
følgende uddannelser:
— landmåler (geometra)
— landbrugskonsulent(peritoagrario)
dersvarertiletsamletuddannelsesforløbpådettekniskesekundærtrinpå
mindst 13 år, heraf otte års obligatorisk skolegang efterfulgt af fem års
skolegang på sekundærtrinnet, hvoraf de tre er koncentreret om det
pågældende fag,afsluttet medentekniskstudentereksamen, suppleret
— forsåvidtangåruddannelsen somlandmåler
entenmedetpraktikopholdpåmindsttoårienvirksomhedeller medfemårsfagligerfaring
— for så vidt angår landbrugskonsulenter med fuldførelsen af et praktikop-
holdpåmindsttoår
efterfulgt afenstatskontrolleret eksamen.
I Nederlandene
uddannelsetil
— foged(gerechtsdeurwaarder)
der svarer til et samlet alment og erhvervsrettet uddannelsesforløb på 19 år,
heraf otte års obligatorisk skolegang efterfulgt af otte års skolegang på
sekundærtrinnet (de fire med teknisk undervisning), der afsluttes med en
statskontrolleret eksamen og suppleres med tre års teoretisk og praktisk
uddannelserettet modudøvelsenaferhvervet.
5.Uddannelser i Det Forenede Kongerige, der er godkendt som National
Vocational Qualifications eller som Scottish Vocational Qualifications
Følgendeuddannelser:
— videnskabelig medarbejder vedmedicinsk laboratorium (Medical Labora-
toryScientific Officer)
— mineelektroingeniør (MineElectrical Engineer)— minemaskiningeniør (MineMechanical Engineer)
— autoriseretsocialrådgiver(psykiskesygdomme)(ApprovedSocialWorker
-MentalHealth)
— tilsynsværge(ProbationOfficer)
— tandterapeut (DentalTherapist)— tandhygiejneekspert (DentalHygienist)
— ordinerende optiker(DispensingOptician)
— assisterendemineingeniør (MineDeputy)— kurator(InsolvencyPractitioner)
— autoriseret notariejendomsoverdragelsessager (Licensed Conveyancer)
— ortopædiskbandagist (Prosthetist)— førstestyrmand på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger (First
Mate-Freight/Passengerships-Unrestricted)
— andenstyrmandpåfragt-ogpassagerskibe-ingenbegrænsninger(Second
Mate-Freight/Passengerships-Unrestricted)
— tredjestyrmand på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger (Third
Mate-Freight/Passengerships-Unrestricted)
— dæksofficer på fragt- og passagerskibe - ingen begrænsninger (Deck
Officer-Freight/Passengerships-Unrestricted)
— maskinofficer på fragt- og passagerskibe - ubegrænset område (Engineer
Officer-Freight/Passengerships-Unlimited TradingArea)1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—23
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
— varemærkekonsulent (TradeMarkAgent)
derførerfremtildekvalifikationer,derergodkendtsom»NationalVocational
Qualifications« (NVQ),godkendtelleranerkendtsomværendeligestillede af
theNationalCouncilforVocationalQualifications,ellergodkendtiSkotland
som »Scottish Vocational Qualifications«, og som ligger på niveau 3 og 4 i
DetForenedeKongerigesNationalFrameworkofVocational Qualifications.
Fordisseniveauergælderfølgende definitioner:—niveau 3:Kompetence med hensyn til en bred vifte af forskellige
arbejdsaktiviteter, der udføresienlang række forskellige sammenhænge,
oghvorafdeflesteerkomplekseogikke-rutinemæssige.Derertaleomen
betydeliggradafansvarogselvstændighed,ligesomderimangetilfælde
stilleskravomtilsynmedeller ledelse afandre.
—niveau 4:Kompetence med hensyn til en bred vifte af komplekse,
tekniske eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang række
forskellige sammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar og
selvstændighed. Der er ofte tale om ansvar for andres arbejde og for
fordelingafmidler.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—24
▼B
BILAG D
Liste over uddannelser med særlig struktur, der er omhandlet i artikel 3,
litra b), første afsnit, tredje led
I Det Forenede Kongerige
De lovregulerede uddannelser, som fører frem til de kvalifikationer, der er
godkendt som »National Vocational Qualifications (NVQ) af the National
Council for Vocational Qualifications« eller godkendt i Skotland som »Scottish
Vocational Qualifications«, og som ligger på niveau 3 og 4 i Det Forenede
KongerigesNationalFrameworkofVocational Qualifications.
Fordisseniveauergælderfølgende definitioner:
—niveau 3:Kompetence med hensyn til en bred vifte af forskellige
arbejdsaktiviteter, der udføres i en lang række forskellige sammenhænge,
og hvoraf de fleste er komplekse og ikke-rutinemæssige. Der er tale om en
betydelig grad af ansvar og selvstændighed, ligesom der i mange tilfælde
stilleskravomtilsynmedeller ledelse afandre.
—niveau 4:Kompetence med hensyntil en bredvifte af komplekse, tekniske
eller faglige arbejdsaktiviteter, der udøves i en lang række forskellige
sammenhænge og med en høj grad af personligt ansvar og selvstændighed.
Dereroftetale omansvarforandresarbejdeogforfordeling afmidler.
I Tyskland
følgende lovregulerede uddannelser
— delovreguleredeuddannelser,somførerfremtilerhvervenetekniskassistent
(technische(r) Assistent(in) ) og handelsassistent ( kaufmännische(r) Assi-
stent(in)) og erhverv i den sociale sektor ( soziale Berufe ) samt erhvervet
statsprøvet vejrtræknings-, tale- og stemmepædagog ( staatlich geprüfte(r)
Atem-,Sprech-undStimmlehrer(in) ), af en samlet varighed på mindst 13 år,
som forudsætter første trin af sekundærundervisningen ( mittlerer Bild-
ungsabschluß ), og som omfatter:
— enten mindst tre års(1) erhvervsuddannelse på en fagskole ( Fachschule),
afsluttetmedeneksamenogeventueltsuppleretmedenspecialiseringaf
eteller toårsvarighed,afsluttet medeneksamen
— eller mindst 2 ½ år på en fagskole ( Fachschule), afsluttet med en
eksamen, og suppleret med mindst seks måneders erhvervspraktik ellermindst seks måneders praktisk uddannelse i en godkendt praktikvirk-
somhed
— ellermindsttoårpåenfagskole( Fachschule),afsluttetmedeneksamen,
ogsuppleretmedmindstetårserhvervspraktikellermindstetårspraktisk
uddannelseiengodkendtpraktikvirksomhed
— de lovregulerede uddannelser med henblik på erhvervene statsprøvet
(staatlich geprüft ) tekniker ( Techniker(in) ), virksomhedsøkonom ( Betriebs-
wirt(in)),designer( Gestalter(in))oghjemmehjælper( Familienpfleger(in) )af
ensamletvarighedpåmindst16år,derforudsætterafslutningafdenpligtige
skolegangellerensidestilletuddannelse(afenvarighedpåmindstniår)samt
en uddannelse på en erhvervsskole ( Berufsschule) på mindst tre år, og som
eftermindsttoårserhvervspraktikomfattermindsttoårsfuldtidsuddannelse
eller endeltidsuddannelse aftilsvarende varighed
— de lovregulerede uddannelser og de lovregulerede efteruddannelser af en
samlet varighed påmindst 15år, deralmindeligvis forudsætter afslutning af
den pligtige skolegang (af en varighed på mindst ni år) og en fuldført
erhvervsuddannelse (almindeligvis tre år), og som almindeligvis omfatter
mindsttoårs(almindeligvistreårs)erhvervspraktiksamteneksamensomled
iefteruddannelsen,tilhvisforeberedelsederalmindeligvistræffesuddannel-
sesledsageforanstaltningerentensideløbendemederhvervspraktikken(mindst
1000timer) eller påfuldtid (mindstetår).
De tyske myndigheder tilstiller Kommissionen og de øvrige medlemsstater en
listeoverdeuddannelsesforløb,derberøresafnærværendebilag.1992L0051—DA—12.09.1994—001.001—25
(1) Mindstevarighedenpåtreårkannedsættestiltoår,hvisdenpågældendeerindehaveraf
den kvalifikation, som er nødvendig for adgang til universitetet ( Abitur), dvs. 13 års
forudgående uddannelse, eller den kvalifikation, som er nødvendig for adgang til
Fachhochschulen (Fachhochschulreife ),dvs.tolvårsforudgåendeuddannelse.▼M1