Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 3290/94
af 22. december 1994
om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er nødvendige i landbrugssektoren for
gennemførelsen af de aftaler, som er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger i
Uruguay-rundens regi
(EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EF) nr. 1193/96 af 26. juni 1996 L 161 1 29.6.1996
"M2 Rådets forordning (EF) nr. 1161/97 af 25. juni 1997 L 169 1 27.6.1997
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 144 af 28.6.1995, s. 31 (3290/94)
"C2 Berigtigelse, EFT L 108 af 1.5.1996, s. 62 (3290/94)
"C3 Berigtigelse, EFT L 151 af 18.6.1999, s. 39 (3290/94)1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 3290/94
af 22. december 1994
om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er nødvendige i
landbrugssektoren for gennemførelsen af de aftaler, som er indgået under
de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
særlig artikel 43,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om
den fælles markedsordning for oksekød (1), særlig artikel 7, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra følgende betragtninger:Fællesskabet har vedtaget en række regler om den fælles landbrugspolitik;
under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi har
Fællesskabet forhandlet en række aftaler, i det følgende benævnt »GATT -
aftalerne«; flere af disse aftaler gælder landbruget, navnlig aftalen om
landbruget, i det følgende benævnt »aftalen«; de indrømmelser, der er gjortfor intern støtte, kan overholdes ved, at priserne og støttebeløbene fastsættestil en passende størrelse, og det er således ikke nødvendigt at vedtage særlige
bestemmelser herom; ifølge aftalen skal adgangen til EF-markedet udvides
over seks år for landbrugsprodukter fra tredjelande, og den støtte, Fælles-skabet yder til eksport af landbrugsprodukter, skal gradvis nedskæres; det er
derfor nødvendigt at tilpasse landbrugsbestemmelserne om samhandelen med
tredjelande;
eftersom aftalen omdanner alle de foranstaltninger, der indskrænker importen
af landbrugsprodukter, til told (tarifikation), ligesom den forbyder anvendelse
af sådanne foranstaltninger i fremtiden, er det nødvendigt at afskaffe devariable importafgifter og de øvrige foranstaltninger og belastninger vedimport, der for øjeblikket er fastsat i de fælles markedsordninger; de
toldsatser, der ifølge aftalen skal anvendes for landbrugsprodukter, fastsættes i
den fælles toldtarif; i nogle sektorer, såsom sektoren for korn, ris, vin samtfrugt og grøntsager, nødvendiggør indførelsen af yderligere mekanismer udover toldopkrævning efter faste satser, at der fastsættes undtagelsesregler i
grundforordningerne; hvad angår foranstaltningerne til beskyttelse af EF-
markedet mod import af tørrede druer og forarbejdede kirsebær, kan disseifølge aftalen om beskyttelsesforanstaltninger opretholdes i fem år; for at
undgå, at der opstår problemer med forsyning af EF-markedet, er det
nødvendigt at tillade, at toldsatserne suspenderes for bestemte produkter isukkersektoren;
for at der kan opretholdes et minimum af beskyttelse mod de skadelige
virkninger, som ovennævnte tarifikation kan medføre for markedet, tilladeraftalen, at der anvendes tillægstold på nøje fastlagte betingelser og for deprodukter alene, der er omfattet af tarifikationen; der bør derfor indføjes en
tilsvarende bestemmelse i de pågældende grundforordninger;
aftalen fastsætter en lang række toldkontingenter under ordningerne med
»aktuel adgang« og »minimumsadgang«; aftalen indeholder i vid udstrækning
nærmere betingelser for disse kontingenters anvendelse; eftersom der såledeser mange kontingenter, og da disse skal iværksættes så effektivt som muligt,bør det overdrages Kommissionen at åbne og forvalte dem efter forvaltnings-
komité-proceduren;
de ændringer der følger af den rammeaftale, som er indgået med bestemte
lande i Latinamerika under Uruguay-runden, bør indføjes i Rådets forordning
(EØF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den fælles markedsordning for
bananer (
3);!B
(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1884/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 27).
(2) Udtalelse afgivet den 14. december 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).
(3) EFT nr. L 47 af 25. 2. 1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 3518/93 (EFT nr. L 320 af 22. 12. 1993, s. 15).1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 2
i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger er der fastlagt nøje regler for
anvendelsen af beskyttelsesklausuler, f.eks. dem, der er fastsat i markeds-ordningerne, og disse klausuler bør derfor suppleres med en henvisning til deforpligtelser, der følger af de internationale aftaler;
i handelsforbindelserne med de tredjelande, der ikke er omfattet af
GATT -aftalerne, er Fællesskabet ikke bundet af de krav om adgang tilEF-markedet, der følger af aftalerne; for at der i påkommende tilfælde kan
træffes foranstaltninger over for produkter fra disse lande, bør der overdrages
Kommissionen tilsvarende beføjelser, som den udøver efter forvaltnings-komité-proceduren;
i henhold til aftalen er eksportstøtte fremover begrænset til bestemte grupper
af landbrugsprodukter, der er nærmere fastlagt i aftalen; endvidere er derfastsat mængde- og værdigrænser for støtten;
værdigrænsernes overholdelse kan sikres under restitutionernes fastsættelse
og ved den betalingskontrol, der gennemføres i henhold til bestemmelserneom EUGFL; kontrollen kan lettes ved, at restitutionerne obligatoriskforudfastsættes, uden at dette i øvrigt udelukker muligheden for, at der i
tilfælde af differentierede restitutioner foretages en ændring af den forudfast-
satte destination; i tilfælde af ændring af destinationen bør der ske udbetalingaf den restitution, der gælder for den virkelige destination, idet restitutions-beløbet dog ikke kan være større, end det der gælder for den forudfastsatte
destination;
for at det kan kontrolleres, at mængdekravet overholdes, er det nødvendigt, at
der indføres en pålidelig og effektiv tilsynsordning; derfor bør enhver
restitutionsydelse gøres betinget af, at der udstedes en eksportlicens; inden for
de tilladte grænser bør restitutionerne ydes afhængig af den særlige situationfor det berørte produkt; der kan kun tillades undtagelser herfra for
forarbejdede produkter uden for traktatens bilag II, som der ikke gælder
værdigrænser for, og for fødevarehjælp, hvor der ikke gælder nogenbegrænsning; det bør fastsættes, at de strenge forvaltningsregler kan fravigesfor produkter, for hvilke der ikke kan forventes nogen eksport med
restitutionsydelse ud over mængdegrænserne; overvågningen af de mængder,
der eksporteres med restitution i de produktionsår, der er nævnt i aftalen, skerpå grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelte produktionsår;
i de fleste fælles markedsordninger er kun Rådet kompetent til at træffe
afgørelse om at proceduren for aktiv forædling ikke kan anvendes; under deøkonomiske vilkår, der følger af aftalen kan det vise sig nødvendigt at reagerehurtigt på markedsproblemer, der måtte opstå ved anvendelsen af nævnte
procedure; i den forbindelse bør Kommissionen have bemyndigelse til at
træffe hasteforanstaltninger af begrænset varighed; disse foranstaltninger børunderkastes proceduren i artikel 3 i Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli1987 (
1);
endvidere bør det sikres, at bestemmelserne i aftalen om handelsrelaterede
intellektuelle ejendomsrettigheder bliver overholdt; det er derfor nødvendigtat indsætte nærmere bestemmelser herom i Rådets forordning (EØF) nr.
822/87 af 16. marts 1987 om den fælles markedsordning for vin (
2);
som følge af de ændringer, som denne forordning indfører i landbrugs-
bestemmelserne, bliver en lang række rådsforordninger, der er afledt af
grundforordningerne, uden formål; af hensyn til retssikkerheden bør de
ophæves; ved denne lejlighed bør en række bestemmelser, der ikke er direkteforbundet med GATT -aftalerne, ligeledes ophæves, da de ikke længere hargyldighed; det samme er tilfældet for visse »anden-generations« -rådsfor-
ordninger, som i hovedsagen kan inkorporeres i de pågældende grundfor-
ordninger;
det har ikke været muligt at integrere de generelle eksisterende råds-
bestemmelser om anvendelsen af beskyttelsesklausulen i grundforordninger-
ne; som følge af de gennemgribende ændringer, der er nødvendige på detteområde på baggrund af GATT -aftalerne kan de pågældende forordninger ikke
opretholdes; de bør derfor ophæves, idet dog retsgrundlaget for de akter, der
skal erstatte dem, bør fastlægges;
anvendelsen af aftalen om landbrug kunne vanskeliggøres, hvis de interne
procedurer, der skal anvendes, udviste væsentlige forskelle mellem de
forskellige sektorer; disse procedurer bør derfor gøres ensartede;!B
(1) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33.
(2) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1891/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 42).1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 3
det har hidtil været muligt at skabe en passende ramme for de nødvendige
specifikke regler for markedsforvaltning gennem Rådets vedtagelse afalmindelige gennemførelsesbestemmelser; iværksættelsen af nævnte aftaleom landbrug bør ikke gribe ind i mekanismerne og procedurerne for
forvaltningen af den fælles landbrugspolitik;
det vil på et senere tidspunkt være hensigtsmæssigt at analysere, både
hvorledes de ordninger, der er indført ved denne forordning, virker, og
erfaringerne med de foranstaltninger, som tredjelandene har truffet med
henblik på gennemførelsen af GATT -aftalerne; i den anledning bør Kommis-sionen efter udløbet af forordningens første to anvendelsesår forelægge en
rapport for Europa-Parlamentet og Rådet;
overgangen fra den eksisterende ordning til den, der følger af GATT -aftalerne,
kan skabe tilpasningsvanskeligheder, der ikke er omhandlet i denne
forordning; for at afhjælpe en sådan eventuel situation, bør der fastsættes
en generel bestemmelse, der giver Kommissionen mulighed for i en bestemtperiode at træffe de fornødne overgangsforanstaltninger —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning fastlægger de tilpasninger og de overgangsforanstaltninger,
der er nødvendige, for at de aftaler, som er indgået under de multilaterale
handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, kan gennemføres i landbruget.
Artikel 2
De i artikel 1 nævnte tilpasninger er anført i bilagene.
Artikel 3
1. Hvis det som led i den fælles landbrugspolitik er nødvendigt at anvende
overgangsforanstaltninger for at lette overgangen fra den eksisterende ordning
til den, der følger af tilpasningerne til de krav, som er affødt af de i artikel 1
nævnte aftaler, vedtages disse foranstaltninger efter proceduren i artikel 38 iforordning nr. 136/66/EØF (
1) eller afhængigt af tilfældet i de tilsvarende
artikler i de andre forordninger om fælles markedsordninger for landbrugs-
produkter eller i forordning (EF) nr. 3448/93 (2).
Når sådanne foranstaltninger træffes, tages der under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de i artikel 1 nævnte aftaler, hensyn til de særlige
forhold i de enkelte landbrugssektorer.
2. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger kan træffes i en periode, der udløber
den"M230. juni 1998 3, og deres anvendelse er begrænset til denne dato.
Rådet kan på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal forlængeperioden.
Artikel 4
1. Hvis det i betragtning af den særlige situation for et landbrugsprodukt
kan sikres, at de forpligtelser vedrørende støtteniveauet, der følger af de i
artikel 1 nævnte aftaler, kan opfyldes, ved at der anvendes midler, som harmindre virkning end dem, der er indført med henblik herpå, kan Kommis-
sionen fritage produktet fra anvendelsen af de bestemmelser om eksportre-
stitutioner, der er omhandlet i denne forordning.
2. Med forbehold af de foranstaltninger, der er fastsat ved denne forordning,
kan Kommissionen træffe de fornødne foranstaltninger til beskyttelse af
EF-markedet mod import af landbrugsprodukter fra tredjelande, over forhvilke Fællesskabet ikke har forpligtelser i henhold til de i artikel 1 nævnteaftaler.
3. Foranstaltningerene i henhold til stk. 1 og 2 vedtages efter den i artikel 3,
stk. 1, nævnte procedure.!B
(1) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.
(2) EFT nr. L 318 af 20. 12. 1993, s. 18.1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 4
Artikel 5
Inden den 30. juni 1997 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og
Rådet en rapport om, hvordan den ordning, der følger af denne forordning,
fungerer, samt om erfaringen med de foranstaltninger, som tredjelande har
truffet med henblik på anvendelsen af de aftaler, som er indgået under demultilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi.
Rådet træffer på forslag af Kommissionen efter proceduren i traktatens artikel
43, stk. 2, afgørelse om alle ændringer, der følger af resultaterne ogkonklusionerne af nævnte rapport.
Artikel 6
1. Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1995.
2. Den anvendes fra den 1. juli 1995.Dog anvendes:a) artikel 3 og artikel 4, stk. 2, fra den 1 januar 1995
b) de bestemmelser, der er anført i bilagene om importtold og tillægs-
importtold, og som gælder for de produkter i bilag XIII og XVI, for
hvilke der anvendes en indgangspris, fra begyndelsen af produktionsåretfor de berørte produkter i 1995
c) bestemmelserne om eksportrestitutioner:
— fra den 1. september 1995, for så vidt angår bilag II og XVI
— fra den 1. oktober 1995, for så vidt angår bilag IV
— fra den 1. november 1995, for så vidt angår bilag V
d) bestemmelserne i bilag XV fra den 1. januar 1995e) bestemmelserne i bilag XVI, afsnit I, nr. 2, fra den 1 januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 5
BILAGSFORTEGNELSE
Bilag I KORN
Bilag II RIS
Bilag III TØRRET FODER
Bilag IV SUKKERBilag V FEDTSTOFFER
Bilag VI HØR OG HAMP
Bilag VII MEJERIPRODUKTERBilag VIII OKSEKØD
Bilag IX FÅRE- OG GEDEKØD
Bilag X SVINEKØDBilag XI FJERKRÆKØDBilag XII ÆG SAMT ÆGALBUMIN OG MÆLKEALBUMIN
Bilag XIII FRUGT OG GRØNTSAGER
Bilag XIV FORARBEJDEDE FRUGTER OG GRØNTSAGERBilag XV BANANER
Bilag XVI VIN
Bilag XVII TOBAKBilag XVIII HUMLE
Bilag XIX LEVENDE PLANTER OG BLOMSTERDYRKNINGSPRODUK-
TER
Bilag XX FRØBilag XXI FORSKELLIGE FORORDNINGER
Bilag XXII MEGET AFSIDES BELIGGENDE REGIONER!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 6
BILAG I
KORN
I. Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 21), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1866/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 1)
1) Artikel 3, stk. 2, udgår.2) I artikel 3, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
»Den interventionspris, der anvendes for majs og sorghum i maj, gælder
fortsat i juli, august og september i det følgende høstår.«
3) Artikel 3, stk. 4, andet afsnit, første punktum, affattes således:
»For interventionsprisen fastsættes der månedlige tillæg for hele
høståret eller en del af dette.«
4) Artikel 5, første og andet led, udgår.5) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Artikel 9
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte produkter skal
der forelægges en importlicens eller en eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 12 og 13.
Licensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen er betinget
af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at
gennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldigheds-
periode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikkeeller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen itilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 23.
Artikel 10
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Uanset stk. 1 er importtolden for produkter henhørende under KN-
kode ex 1001, undtagen blandsæd, 1002, 1003, ex 1005, undtagenhybridmajs til udsæd, og ex 1007 undtagen hybridsorghum til udsæd, ligmed den interventionspris, der gælder for disse produkter ved import,og som forhøjes med 55 %, med fradrag af den cif-importpris, dergælder for den pågældende sending. Dog kan tolden ikke overstige
toldsatsen i den fælles toldtarif.
3. Med henblik på beregning af den importtold, der er nævnt i stk. 2
a) fastslås repræsentative cif-importpriser for de produkter, der er
nævnt i stk. 2 opgjort i en standardkvalitet eller, hvis det er
relevant, underopdelt i flere standardkvaliteter (blød hvede: høj,gennemsnitlig, lav; hård hvede; majs; andet foderkorn) pågrundlag af priserne for disse kvaliteter på verdensmarkedet.
Disse repræsentative cif-importpriser udarbejdes regelmæssigt.
b) Hver importsending klassificeres i nærmeste kvalitet inden for de
standardkvaliteter, der er nævnt i litra a).
4. Gennemførelsesbestemmelserne for denne artikel fastsættes efter
proceduren i artikel 23.
I gennemførelsesbestemmelserne fastsættes navnlig— de standardkvaliteter, der skal anvendes— prisnoteringerne for de forskellige kvaliteter af hvede og de
prisnoteringer for de andre kornarter, der skal indgå i beregningen
— metoden for beregning af importtolden for hver sending i en af de
standardkvaliteter, der er nævnt i stk. 3, litra a)!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 7
— muligheden for, at de erhvervsdrivende, hvis det er hensigtsmæs-
sigt i nærmere bestemte tilfælde, kan få kendskab til, hvilken toldder finder anvendelse, inden sendingen ankommer.
Artikel 11
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter, pålægges importentil satsen i artikel 10 af et eller flere af disse produkter entillægsimporttold, jf. dog artikel 10, stk. 2, hvis betingelserne i artikel5 i den aftale om landbrug, der er indgået i overensstemmelse medtraktatens artikel 228 under de multilaterale handelsforhandlinger i
Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen
ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerneikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorg-
anisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til
Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1
nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 23. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 12
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlin-gerne under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, derer fastlagt efter proceduren i artikel 23.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle« -princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode med »traditionelle/nyemønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikre
ligevægten på dette marked, og idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingentersvarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, derfølger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handels-forhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 8
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
For så vidt angår Spaniens importkontingent på 2 000 000 tons majs og
300 000 tons sorghum og Portugals importkontingent på 500 000 tonsmajs, omfatter disse bestemmelser endvidere de nødvendige bestem-melser vedrørende gennemførelse af kontingentimport og i givet faldoffentlig oplagring af de mængder, som importeres af de pågældende
medlemsstaters interventionsorganer, samt deres afsætning på disse
medlemsstaters marked.
Artikel 13
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1 nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilag B, på grundlagaf de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet for disseprodukter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået i
overensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellem
disse noteringer eller priser og priserne i Fællesskabet i fornødentomfang udlignes ved en eksportrestitution.
Eksportrestitutionen for de i artikel 1 nævnte produkter i form af varer,
der er anført i bilag B, kan ikke være større end den, der gælder for disseprodukter, når de udføres i uændret stand.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes
så effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet
og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
af de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller særlige kravpå visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 23.
Fastsættelsen kan ske:a) med regelmæssige tidsintervallerb) ved licitation for de produkter, som denne procedure hidtil har
været fastsat for.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan om
påkrævet ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæringaf en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i
uændret stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelse
af den pågældende eksportlicens.
5. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen forlicensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destination, eller eventuelt
b) for den faktiske destination, hvis denne afgiver fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
6. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr.
3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnte produkter, når deeksporteres i form af varer, som er anført i bilag B.
7. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 23 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse medfødevarehjælp.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 9
8. Medmindre andet er fastsat efter proceduren i artikel 23, foretages
der for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte produkter en justeringaf den ifølge stk. 5 gældende restitution under hensyn til størrelsen af demånedlige forhøjelser, der finder anvendelse på interventionsprisen ogeventuelt udsving i interventionsprisen.
Der kan fastsættes et korrektionsbeløb efter proceduren i artikel 23.
Kommissionen kan om påkrævet ændre korrektionsbeløbene.
Første og andet afsnit kan i fuldt omfang eller delvis anvendes på hvert
af de i artikel 1, stk. 1, litra c) og d), nævnte produkter og på de i artikel
1 nævnte produkter, der eksporteres i form af varer, som er anført i bilag
B. I dette tilfælde korrigeres den i første afsnit nævnte justering ved, atder på det månedlige tillæg anvendes en koefficient, som udtrykkerforholdet mellem mængden af basisproduktet og den mængde afbasisproduktet, som er indeholdt i det eksporterede, forarbejdedeprodukt eller anvendt ved fremstillingen af den eksporterede vare.
Ved eksport i løbet af de første tre måneder af høståret af malt, som ved
udløbet af det foregående høstår befandt sig på lager, eller som erfremstillet af byg, der var på lager på det tidspunkt, gælder denrestitution, som ville have været gældende for den pågældende licensved eksport i løbet af den sidste måned i det foregående høstår.
9. For at tage hensyn til de særlige fremstillingsprocesser for visse
kategorier af spiritus fremstillet på basis af korn kan de i stk. 1 nævnteeksportrestitutioner samt kontrolmetoderne i fornødent omfang til-passes denne særlige situation.
10. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,
sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de derifastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referen-
ceperiodens udløb.
11. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, og navnlig bestemmelserne omden i stk. 9 nævnte tilpasning vedtages efter proceduren i artikel 23.
Bilag B ændres efter samme procedure. Dog vedtages gennem-
førelsesbestemmelserne til stk. 6 for de i artikel 1 nævnte produkter,når de eksporteres i form af varer, som er anført i bilaget, efterproceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 14
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for korn kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse på
forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatensartikel 43, stk. 2, helt eller delvis udelukke anvendelsen af procedurenfor aktiv forædling
— for de i artikel 1 nævnte produkter, når de er bestemt til
fremstilling af produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra c)
og d)
— i særlige tilfælde for de i artikel 1 nævnte produkter, når de er
bestemt til fremstilling af varer, der er nævnt i bilag B.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelsepå grund af proceduren for aktiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af den medlemsstateller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddelesRådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke
anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har
Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træfferden afgørelse herom senest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.
Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,
ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikkesenest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, har truffet enafgørelse, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 10
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restitutioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 16
1. Hvis noteringerne eller priserne på verdensmarkedet for et eller
flere af de i artikel 1 nævnte produkter når op på samme niveau sompriserne i Fællesskabet, og denne situation kan forventes at vedvare ogforværres, således at Fællesskabets marked af denne grund forstyrreseller trues af forstyrrelse, kan der træffes passende foranstaltninger.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 23.
Artikel 17
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af en stigning i importen eller eksporten
udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe
virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kander i samhandelen med tredjelande anvendes egnede foranstaltninger,indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke, og bestemmer, i hvilketilfælde og inden for hvilke grænser medlemsstaterne kan træfferetsbevarende foranstaltninger.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen
på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse omde nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne ogstraks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en
begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre
arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens
artikel 228, stk. 2.«
6) I bilag A indsættes følgende:
»KN-kode Varebeskrivelse
2306 Oliekager og andre faste restprodukter af vegetabilske fedtstoffer eller olier, også
formalede eller i form af pellets, undtagen varer henhørende under pos. 2304 eller2305:
2306 90 – I andre tilfælde:
– – Andre varer
2306 90 91 – – – Af majskim«.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2729/75 (EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 18)
»Importafgift« og »importafgifter« ændres til »told«.
III. Rådets forordning (EF) nr. 3670/93 (EFT nr. L 338 af 31. 12. 1993, s. 35)
Denne forordning ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 11
BILAG II
RIS
I. Rådets forordning (EØF) nr. 1418/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 1), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1869/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 7)
1) Artikel 4, stk. 5, affattes således:
»5. Efter proceduren i artikel 27 fastlægges:
a) de i stk. 4 omhandlede interventionscentre efter høring af de
pågældende medlemsstater
b) satsen for omregning af afskallet ris til uafskallet ris og omvendtc) satsen for omregning af afskallet ris til sleben eller delvis sleben ris
og omvendt
d) de forarbejdningsomkostninger og den værdi af biprodukterne, der
skal tages i betragtning ved anvendelse af stk. 3.«
2) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 10
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de
i artikel 1 nævnte produkter skal der fremlægges en import- eller
eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 14 og 15.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvistransaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævntefrist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 27.
Artikel 11
1. For leverancer til det oversøiske franske departement Réunion af
produkter henhørende under KN-kode 1006 (bortset fra KN-kode
1006 10 10), der indføres fra medlemsstaterne og er bestemt til forbrugi Réunion, og som falder ind under et af de i traktatens artikel 9, stk. 2,nævnte tilfælde, kan der fastsættes et tilskud.
Størrelsen af dette tilskud fastsættes under hensyn til forsyningsbehovet
på Réunions marked ud fra forskellen mellem noteringerne eller
priserne for de pågældende produkter på verdensmarkedet og notering-erne eller priserne for de samme produkter på Fællesskabets marked,samt om nødvendigt priserne for disse produkter i Réunion.
Tilskud ydes efter anmodning. Det kan eventuelt fastsættes ved
licitation. Denne licitation vedrører størrelsen af tilskuddet.
Tilskuddet fastsættes periodevis efter proceduren i artikel 27.
Kommissionen kan efter anmodning fra en medlemsstat eller på egetinitiativ om nødvendigt ændre tilskuddet i det mellemliggende tidsrum.
2. Reglerne om finansieringen af den fælles landbrugspolitik finder
anvendelse på det i stk. 1 omhandlede tilskud.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 27.
Artikel 12
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 12
2. Uanset stk. 1 gælder følgende:
a) importtolden for afskallet ris, henhørende under KN-kode
1006 20, er lig med den interventionsopkøbspris, der gælder påimporttidspunktet for henholdsvis Indica-ris og Japonica-ris,forhøjet med:
— 80 % for Indica-ris— 88 % for Japonica-ris
og med fradrag af importprisen
b) importtolden for sleben ris, henhørende under KN-kode 1006 30,
er lig med den interventionsopkøbspris, der gælder for disse
produkter på importtidspunktet, forhøjet med en procent der skal
beregnes, og med fradrag af importprisen.
Dog kan tolden ikke overstige toldsatsen i den fælles toldtarif.
Den i litra b) nævnte procent beregnes ved, at de respektive
procentsatser i litra a) justeres efter omregningssatsen, forarbejdnings-
omkostningerne og værdien af biprodukterne, og de således fremkomne
beløb forhøjes med et beløb, der er bestemt til beskyttelse af industrien.
3. Uanset stk. 1:
a) opkræves der ingen told ved import til det oversøiske franske
departement Réunion af produkter henhørende under KN-kode
1006 10, 1006 20 og 1006 40 00, som er bestemt til forbrug iRéunion
b) multipliceres den told, der skal opkræves ved import til det
oversøiske franske departement Réunion af produkter henhørendeunder KN-kode 1006 30, som er bestemt til forbrug i Réunion,med koefficienten 0,30.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 27. Bestemmelserne omfatter navnlig kriteriernefor skelnen mellem de importerede ristyper som omhandlet i stk. 2,fastsættelsen af beløbet til beskyttelse af industrien og de fornødne
foranstaltninger til at fastlægge og beregne importpriserne og kontrol-
lere disses rigtighed.
Artikel 13
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter, pålægges importentil den i artikel 12 nævnte sats af et eller flere af disse produkter en
tillægsimporttold, jf. dog artikel 12, stk. 2, hvis betingelserne i artikel 5
i den aftale om landbrug, der er indgået i overensstemmelse medtraktatens artikel 228 under de multilaterale handelsforhandlinger iUruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importenikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerneikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorg-
anisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til
Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1
nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repæsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 27. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 13
Artikel 14
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1 nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilag B, på grundlagaf de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet for disseprodukter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået i
overensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellem
disse noteringer eller priser og priserne i Fællesskabet i fornødentomfang udlignes ved en eksportrestitution.
Eksportrestitution for de i artikel 1 nævnte produkter i form af varer, der
er anført i bilag B, kan ikke være større end den, der gælder for disseprodukter, når de udføres i uændret stand.
2. For så vidt angår tildeling af de mængder, der kan eksporteres med
restitution, skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet
og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling
mellem små og store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst byrdefulde for de erhvervsdrivende
under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker forskelsbehandling af de berørte
erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller særlige kravpå visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 27. Fastsættelsen
kan ske:
a) med regelmæssige tidsintervallerb) ved licitation for de produkter, som denne procedure hidtil har
været fastsat for.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan om
påkrævet ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæringaf en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Hvis restitutionerne for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte
produkter fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, finder fastsæt-
telsen sted mindst en gang om måneden.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for ris og brudris og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for ris og brudris på verdensmarkedet
b) målet med den fælles markedsordning for ris, som er at sikre
ligevægt på dette marked samt en naturlig udvikling, for så vidt
angår priser og handel
c) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228
d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets markede) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.Ved restitutionens fastsættelse tages der især hensyn til nødvendigheden
af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af Fællesskabets basispro-dukter med henblik på eksport til tredjelande af forarbejdede produkterog anvendelsen af produkter fra disse lande, der tillades importeret tilforædling.
5. Restitutionerne for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte
produkter fastsættes under hensyn til følgende specifikke kriterier:
a) de faktiske priser for de pågældende produkter på de forskellige
markeder i Fællesskabet, der er repræsentative med hensyn til
udførsel
b) de gunstigste noteringer på de forskellige markeder i de
importerende tredjelande
c) de afsætningsomkostninger og de gunstigste omkostninger i
forbindelse med transporten fra de i litra a) omhandlede markederi Fællesskabet til Fællesskabets eksporthavne eller andre udfør-!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 14
selssteder, der betjener disse markeder, samt transportomkostning-
erne mv. på verdensmarkedet.
6. Hvis restitutionen fastsættes ved udbydelse i licitation, er formålet
med licitationen at bestemme restitutionens størrelse.
7. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i
uændret stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelseaf den pågældende eksportlicens.
8. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen forlicensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destination, ellerb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
9. Stk. 7 og 8 kan efter proceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr.
3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnte produkter, når de
eksporteres i form af varer, som er anført i bilag B.
10. Stk. 7 og 8 kan efter proceduren i artikel 27 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse medfødevarehjælp.
11. Medmindre andet er fastsat efter proceduren i artikel 27, foretages
der for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte produkter en justeringaf den ifølge stk. 4 gældende restitution på baggrund af de månedligeforhøjelser, som gælder for interventionsprisen, og i givet faldændringerne i denne pris, justeret efter forarbejdningstrin ved hjælp
af omregningssatsen.
Der kan fastsættes et korrektionsbeløb efter proceduren i artikel 27.
Kommissionen kan om påkrævet ændre korrektionsbeløbene.
Første og andet afsnit kan i fuldt omfang eller delvis anvendes på hvert
af de i artikel 1, stk. 1, litra c), nævnte produkter og på de i artikel 1
nævnte produkter, der eksporteres i form af varer, som er anført i bilagB. I dette tilfælde korrigeres den i første afsnit nævnte justering ved, atder på det månedlige tillæg anvendes en koefficient, som udtrykkerforholdet mellem mængden af basisproduktet og den mængde afbasisproduktet, som er indeholdt i det eksporterede, forarbejdede
produkt eller anvendt ved fremstillingen af den eksporterede vare.
12. For uafskallet ris, der er høstet inden for Fællesskabet, og afskallet
ris, der er udvundet af denne uafskallede ris, kan restitutionen forhøjes
med et udligningsbeløb, for så vidt disse produkter befinder sig på lagerved udløbet af et høstår, stammer fra samme års høst og i uforarbejdetstand eller i form af sleben eller delvis sleben ris eksporteres mellembegyndelsen af det følgende høstår og tidspunkter, der skal fastlægges.På forslag af Kommissionen bestemmer Rådet hvert år inden den 1. julimed kvalificeret flertal i givet fald de produkter, på hvilke ovenstående
afsnit finder anvendelse.
Udligningsbeløbet er lig med:
— for afskallet ris: forskellen mellem den indikativpris, der gælder i
den sidste måned i høståret, og indikativprisen i den første måned i
det nye høstår
— for uafskallet ris: ovennævnte forskel reguleret på grundlag af
omregningssatsen.
Dette beløb nedsættes dog i givet fald med den overgangsgodtgørelse,
der allerede er ydet i medfør af artikel 8.
Udligningsbeløbet ydes kun, såfremt lagerbeholdningerne når op på en
mindstemængde.
13. Restitutionen for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), nævnte
produkter ydes, når det godtgøres, at produkterne
— har oprindelse i Fællesskabet, for så vidt der er tale om uafskallet
ris og afskallet ris, medmindre stk. 14 finder anvendelse
— er udført fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen, eller en anden destination,for hvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 8,!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 15
litra b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted
efter proceduren i artikel 27, såfremt der fastlægges betingelser,der frembyder tilsvarende garantier.
Der kan vedtages supplerende bestemmelser efter proceduren i artikel
27.
14. Der ydes ingen eksportrestitution ved udførsel af uafskallet ris og
afskallet ris, der indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande,
medmindre eksportøren godtgør,
— at det produkt, der skal udføres, er identisk med det tidligere
indførte produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lavere endrestitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større endrestitutionen, er restitutionen lig med sidstnævnte.
15. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referen-ceperiodens udløb.
16. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordelingen af de ikke tildelte eller ikke
opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 27. Bilag B ændres efter samme procedure. Dog vedtagesgennemførelsesbestemmelserne til stk. 7 for de i artikel 1 nævnteprodukter, når de eksporteres i form af varer, der er anført i bilaget, efterproceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 15
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for ris kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse på
forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens
artikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukkeanvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for de iartikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse
på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan
bestemmelserne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på begæringaf en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger,som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstalt-ninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks ikraft. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat,træffer den afgørelse herom senest en uge efter begæringens mod-
tagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæveKommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke senest tre måneder efter,at det har fået sagen forelagt, har truffet en afgørelse, anses
Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 16
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning,herunder definitionerne i bilag A, optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative importrestitutioner eller foranstaltninger
med tilsvarende virkning.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 16
Artikel 17
1. Hvis noteringerne eller priserne på verdensmarkedet for et eller
flere af de i artikel 1 under a) og b) nævnte produkter når op på sammeniveau som priserne i Fællesskabet, og denne situation kan forventes atvedvare og forværres, således at Fællesskabets marked af denne grund
forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes passende
foranstaltninger.
2. Noteringerne eller priserne på verdensmarkedet når op på samme
niveau som priserne i Fællesskabet, når de nærmer sig eller overstigerinterventionsopkøbsprisen for Indica- eller Japonica-ris, forhøjet med:
— 80 % når det drejer sig om Indica-ris, og
— 88 %, når det drejer sig om Japonica-ris.
3. Den i stk. 1 omhandlede situation kan forventes at vedvare eller
forværres, når der konstateres uligevægt mellem udbud og efter-spørgsel, og der er fare for, at denne uligevægt vedvarer under hensyn tilden forventede udvikling i produktionen og markedspriserne.
4. Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund
af den i de foregående stykker omhandlede situation, hvis det høje
prisniveau på de internationale markeder kan skabe hindringer for
importen til Fællesskabet af de i artikel 1 omhandlede produkter ellerhar til følge, at disse produkter eksporteres fra Fællesskabet, således atmarkedsstabiliteten eller forsyningssikkerheden bliver berørt.
5. Hvis betingelserne i denne artikel er opfyldt, kan der træffes
følgende foranstaltninger:
— opkrævning af en eksportafgift; endvidere kan en særlig eksport-
afgift gøres til genstand for en licitationsprocedure for en nærmere
bestemt mængde
— fastsættelse af en frist for udstedelse af eksportlicenser— hel eller delvis suspension af eksportlicenser— hel eller delvis afvisning af begæringer om udstedelse af
eksportlicenser, der er under behandling.
Ophævelsen af disse foranstaltninger vedtages senest på det tidspunkt,
hvor det gennem tre på hinanden følgende uger har kunnet konstateres,at betingelsen i stk. 2 ikke længere er opfyldt.
6. Der tages ved fastsættelsen af eksportafgiften på de i artikel 1, stk.
1, litra a) og b), omhandlede produkter hensyn til følgende:
a) den nuværende situation og den fremtidige udvikling i
— priserne på ris og de disponible mængder på Fællesskabets
marked
— priserne på ris og forarbejdede produkter inden for rissektoren
på verdensmarkedet
b) formålet med den fælles markedsordning for ris, som er at sikre
ligevægt med hensyn til forsyning og samhandel på dette marked
c) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets markedd) det økonomiske aspekt i forbindelse med udførslen.7. De elementer, der er omhandlet i stk. 6, anvendes ved fastsættelsen
af eksportafgiften for de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1,litra c). Desuden tages der hensyn til følgende særlige forhold:
a) de herskende priser på brudris på de forskellige markeder i
Fællesskabet
b) de mængder af brudris, der er nødvendige til fremstilling af de
pågældende produkter, og i givet fald værdien af biprodukterne
c) muligheder og betingelser for salg af de pågældende produkter på
verdensmarkedet.
8. Hvis situationen på verdensmarkedet eller særlige vilkår på visse
markeder gør det nødvendigt, kan eksportafgiften differentieres.
9. Den eksportafgift, der skal opkræves, er den, der er gældende på
eksportdagen. Den afgift, der gælder den dag, hvor der indgives
licensansøgning, anvendes dog på begæring af den pågældende, der
indgives samtidig med licensansøgningen, for eksport, der skal findested i licensens gyldighedsperiode.!
B
!C2
!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 17
10. Der opkræves ingen afgift for eksport, der sker med henblik på
fødevarehjælp i medfør af artikel 25.
11. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 27.
Ifølge samme procedure og for hvert produkt:
— besluttes det at træffe de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 5,
og ophæve de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 5, andet ogtredje led
— fastsættes eksportafgiften med regelmæssige tidsintervaller.Kommissionen kan om nødvendigt fastsætte eller ændre eksportaf-
giften.
12. Kommissionen kan i hastende situationer træffe de foranstalt-
ninger, der er omhandlet i stk. 5, tredje og fjerde led. Den underretter
medlemsstaterne om sin afgørelse og offentliggør den ved opslag påKommissionens hjemsted. Denne afgørelse medfører, at foranstaltning-erne finder anvendelse på de pågældende produkter og fra den angivneanvendelsesdato, idet denne skal ligge efter underretningen. Afgørelsenvedrørende de i stk. 5, tredje led, omhandlede foranstaltninger gælder ihøjst syv dage.
Artikel 18
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af import eller eksport udsat for eller truetaf alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke, og fastsætter de tilfælde,hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt
grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 1423/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 20)
Artikel 3 udgår.
III. Rådets forordning (EØF) nr. 1428/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 30)
Rådets forordning (EØF) nr. 1431/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 36)
Rådets forordning (EØF) nr. 1432/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 39)
Rådets forordning (EØF) nr. 1433/76 (EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 42)
Rådets forordning (EØF) nr. 1263/78 (EFT nr. L 156 af 14. 6. 1978, s. 14)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 18
BILAG III
TØRRET FODER
Rådets forordning (EØF) nr. 1117/78 (EFT nr. L 142 af 30. 5. 1978, s. 2), senest ændret
ved forordning (EF) nr. 3496/93 (EFT nr. L 319 af 21. 12. 1993, s. 17)
1) I afsnit II indsættes følgende artikel:
»Artikel 6a
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.«
2) Artikel 7, stk. 2, affattes således:
»2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til
en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.«
3) Artikel 8 affattes således:
»Artikel 8
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige
forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39nævnte mål i fare, kan der i samhandelen med tredjelande anvendes egnedeforanstaltninger, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generelle gennemførelses-bestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde, hvor medlemsstaternekan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse.Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer denafgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltninger forRådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre eller
ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.
2.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 19
BILAG IV
SUKKER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 (EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 133/94 (EFT nr. L 22 af 27. 1. 1994, s. 7)
1) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Ordning for samhandelen med tredjelande
Artikel 13
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de
i artikel 1, stk. 1, litra a), b), c), d), f), g) og h), nævnte produkter skalder fremlægges en import- eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 16 og 17.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvistransaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævntefrist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Efter proceduren i artikel 41:a) kan den ordning, der er fastsat i denne artikel, udvides til at
omfatte de produkter, som er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra e)
b) fastsættes licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennem-
førelsesbestemmelser til denne artikel; disse bestemmelser kannavnlig fastsætte en frist for licensernes udstedelse.
Artikel 14
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Uanset stk. 1 kan Kommissionen for ved import fra tredjelande at
sikre en rimelig forsyning af Fællesskabets marked med de produkter,der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a) (råsukker bestemt til raffinering,henhørende under KN-kode 1701 11 10 og 1701 12 10) og artikel 1,stk. 1, litra c) (melasse) helt eller delvis suspendere anvendelsen af
importtold for disse produkter og fastlægge de nærmere bestemmelser
for denne suspension efter proceduren i artikel 41.
Suspension kan finde sted i den periode, hvor verdensmarkedsprisen
forhøjet med importtolden, i den fælles toldtarif:
— for råsukker overstiger interventionsprisen for dette produkt— for melasse overstiger det prisniveau, der svarer til den pris på
melasse, der i det pågældende sukkerproduktionsår har dannetgrundlag for fastsættelsen af indtægter fra salg af melasse ihenhold til bestemmelserne i artikel 4, stk. 2.
Artikel 15
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af bestemte landbrugsprodukter, pålægges importen til
toldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter entillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale omlandbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundensregi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabe
forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold til
det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsor-ganisationen.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 20
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 41. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige udløsningskriterier, som er nødvendige for at sikre, at
stk. 1 anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 15a
For så vidt angår melasse, finder:
— den i artikel 14, stk. 2, nævnte verdensmarkedspris, og
— den i artikel 15, stk. 3, nævnte repræsentative pris
anvendelse på en standardkvalitet.
Standardkvaliteten kan fastlægges efter proceduren i artikel 41.
Artikel 16
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af aftaler, som er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger iUruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, dervedtages efter proceduren i artikel 41.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre nogen forskelsbehandling mellem de berørte
erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, og idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingentersvarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der
følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handels-
forhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig
tidsfordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,
hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 21
Artikel 17
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1, stk. 1, litra a), c) og d),
nævnte produkter i uændret stand eller i form af varer, som er anført ibilag I, på grundlag af de noteringer eller priser, der gælder påverdensmarkedet for de i samme stykke, litra a) og c), nævnteprodukter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse noteringer eller priser og priserne i Fællesskabet i fornødent
omfang udlignes ved en eksportrestitution.
Eksportrestitutionen for råsukker kan ikke være større end den, der ydes
for hvidt sukker.
2. Der kan ydes restitution ved eksport af de i artikel 1, stk. 1, litra f),
g) og h), omhandlede produkter i uændret stand eller i form af varer,som er anført i bilag I.
Restitutionens størrelse bestemmes for hver 100 kg tørstof under
hensyntagen til navnlig:
a) den restitution, der finder anvendelse ved eksport af produkter
henhørende under KN-kode 1702 30 91
b) den restitution, der finder anvendelse ved eksport af produkter
omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra d)
c) de påtænkte udførslers økonomiske aspekt.3. Eksportrestitutionen for de i artikel 1 nævnte produkter i form af
varer, der er anført i bilag I, kan ikke være større end den, der gælder fordisse produkter, når de eksporteres i uændret stand.
4. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes
så affektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet
og struktur uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
5. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller særlige kravpå visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 41. Fastsættelsen
kan ske:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) ved licitation for de produkter, som denne metode hidtil har været
fastsat for.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan om
påkrævet ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæringaf en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Tilbud indgivet ved en licitation tages kun i betragtning, såfremt der er
stillet sikkerhed. Med undtagelse af tilfælde af force majeure forfaldersikkerheden helt eller delvis, såfremt de forpligtelser, der påhvilerlicitationsdeltagerne, ikke eller kun delvis opfyldes.
Bestemmelserne i artikel 17a, 17b og 17c om ikke denaturerede
produkter, der udføres i uændret stand, og som er omhandlet i artikel 1,stk. 1, litra a), c) og d), finder supplerende anvendelse.
6. Ved restitutionens fastsættelse tages der især hensyn til nød-
vendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af basisprodukterfra Fællesskabet med henblik på eksport af forarbejdede produkter tiltredjelande og anvendelsen af produkter fra disse lande, der tilladesimporteret under proceduren for forædling.
7. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i
uændret stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelseaf den pågældende eksportlicens.
8. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen for!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 22
licensansøgningen, og, hvis der er tale differentierede restitutioner, som
gælder samme dag:
a) for den i licensen angivne destination, ellerb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
Der kan træffes passende foranstaltninger for at undgå misbrug af
fleksibiliteten i dette stykke.
9."
C2Stk. 7 og 8 3 kan efter proceduren i artikel 16 i
forordning (EF) nr. 3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnteprodukter, når de eksporteres i form af varer, som er anført i bilag I.
10."
C2Stk. 7 og 8 3kan efter proceduren i artikel 41 fraviges for
de i artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i
forbindelse med fødevarehjælp.
11. Restitutionen ydes, når det godtgøres, at produkterne:— er udført fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 6, litra
b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted i
overensstemmelse med proceduren i artikel 41, såfremt derfastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
Supplerende bestemmelser kan vedtages efter proceduren i artikel 41.12. Ved udførsel af ikke denaturerede produkter i uændret stand, der er
nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), ydes der kun restitution, såfremt de er
a) fremstillet af sukkerroer eller sukkerrør, høstet inden for Fælles-
skabet
b) importeret til Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 33,
eller
c) fremstillet af et af de produkter, der er indført i henhold til
bestemmelserne i litra b).
13. Der ydes restitution ved udførsel af ikke denaturerede varer i
uændret stand, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra c) og d), som
ikke er af fællesskabsoprindelse, eller som ikke er fremstillet af sukkerindført i Fællesskabet "
C2i medfør af bestemmelserne i stk. 12, litra
b), eller af produkter omhandlet i stk. 12, litra c). 3
14. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
15. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, og ændringer af bilag Ivedtages efter proceduren i artikel 41. De nærmere bestemmelser medhensyn til anvendelsen af stk. 6 for de i artikel 1 omhandlede produkter,
der udføres i form af de varer, der er anført i bilaget, vedtages efter
proceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 17a
1. Denne artikel finder anvendelse på fastsættelse af restitutioner for
de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte ikke denaturerede produkter, derudføres i uændret stand.
2. Hvis restitutionerne for de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter fastsættes med regelmæssige tidsintervaller:
a) finder fastsættelsen sted hver anden uge.
Denne fastsættelse kan dog suspenderes efter proceduren i artikel
41, hvis det konstateres, at der inden for Fællesskabet ikke eroverskud af sukker til udførsel på grundlag af verdensmarkeds-prisen. I dette tilfælde ydes der ingen restitution
b) sker fastsættelsen af restitutionen under hensyntagen til situationen
på fællesskabsmarkedet og på verdensmarkedet for sukker, og
navnlig under hensyn til følgende faktorer:
— den i området med det største overskud inden for Fælles-
skabet gældende interventionspris for hvidt sukker eller deninterventionspris for råsukker, der gælder i det område inden!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 23
for Fællesskabet, der med hensyn til udførsel af dette sukker
anses for repræsentativt
— de omkostninger, der er forbundet med transporten af sukker
fra"C3de i første led nævnte områder 3 til Fælles-
skabets eksporthavne eller andre udførselssteder
— de med sukkerets afsætning på verdensmarkedet forbundne
handels- samt i givet fald omladnings-, transport- og
emballeringsomkostninger
— de på verdensmarkedet konstaterede noteringer eller priser for
sukker
— de påtænkte udførslers økonomiske aspekt.
3. Hvis restitutionen for de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter fastsættes ved udbydelse i licitation:
a) Er formålet med licitationen at bestemme restitutionens størrelse.b) Licitationen afholdes af medlemsstaternes kompetente myndighe-
der i overensstemmelse med en retsakt, der er bindende for allemedlemsstater. Denne retsakt fastsætter licitationsbetingelserne.Disse betingelser skal sikre alle inden for Fællesskabet etableredepersoner lige adgang til deltagelse.
c) Licitationsbetingelserne omfatter en frist for indgivelse af bud.
Inden for tre arbejdsdage efter indgivelsesfristens udløb fastsættesfor den pågældende licitation et maksimumsbeløb for restitutionenpå grundlag af de fremkomne bud og i overensstemmelse medproceduren i artikel 41. Ved beregningen af maksimumsbeløbettages hensyn til forsynings- og prissituationen inden for Fælles-
skabet, priserne og afsætningsmulighederne på verdensmarkedet
samt omkostningerne ved udførsel af sukker.
Efter samme procedure kan der fastsættes en maksimumsmægnde.
d) Når det er muligt at gennemføre udførslen med en lavere
restitution end den, der fremkommer, når forskellen mellempriserne inden for Fællesskabet og verdensmarkedspriserne tages ibetragtning, samt når udførslen finder sted med en særligdestination, kan det fastsættes, at medlemsstaternes kompetente
myndigheder afholder en speciel licitation, hvis betingelser
— åbner mulighed for at indgive bud, indtil licitationen afsluttes,
og
— fastsætter et maksimumsbeløb for restitutionen, beregnet i
overensstemmelse med hvad den pågældende udførsel måttekræve.
e) Såfremt den i et bud angivne restitution
— overstiger det fastsatte maksimumsbeløb, forkastes buddet af
medlemsstaternes kompetente myndigheder
— ikke er højere end maksimumsbeløbet, er den restitution, der
skal fastsættes af disse myndigheder, lig med den i detpågældende bud angivne.
4. For råsukker:
a) fastsættes restitutionen for den i forordning (EØF) nr. 431/68,
artikel 1, nævnte standardkvalitet
b) må den i henhold til stk. 2, litra a), med regelmæssige
tidsintervaller fastsætte restitution:
— ikke overstige 92 % af den for det samme tidsrum fastsatte
restitution for hvidt sukker. Denne begrænsning gælder dogikke de restitutioner, der skal fastsættes for kandis
— bliver den ved hver udførsel multipliceret med en regulerings-
koefficient, der udregnes ved, at det udførte råsukkers udbytteberegnet i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 431/68, artikel 1, divideres med 92
c) må det i henhold til stk. 3, litra c), fastsatte maksimumsbeløb i
forbindelse med en licitation ikke overstige 92 % af det i medfør afsamme stykke på samme tid fastsatte maksimumsbeløb for hvidtsukker.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 24
Artikel 17b
1. For de i artikel 1, stk. 1, litra c), nævnte ikke denaturerede
produkter, der udføres i uændret stand, fastsættes restitutionen hvermåned under hensyn til:
a) den pris for melasse, der for det pågældende sukkerproduktionsår
er lagt til grund ved fastsættelsen af indtægten ved salg af melasse
i henhold til artikel 4, stk. 2
b) priserne og afsætningsmulighederne for melasse på fællesskabs-
markedet
c) de på verdensmarkedet konstaterede noteringer eller priser for
melasse
d) de påtænkte udførslers økonomiske aspekt.Denne periodiske fastsættelse kan dog suspenderes efter proceduren i
artikel 41, hvis det konstateres, at der inden for Fællesskabet ikke eroverskud af melasse til udførsel på grundlag af verdensmarkedspriserne.I dette tilfælde ydes der ingen restitution.
2. Under særlige omstændigheder kan restitutionen for bestemte
mængder og bestemte områder inden for Fællesskabet fastsættes
gennem udbydelse i licitation. Licitationens formål er at bestemme
restitutionens størrelse.
Licitationen afholdes af de pågældende medlemsstaters kompetente
myndigheder i medfør af en bemyndigelse, der fastsætter licitations-betingelserne. Disse betingelser skal sikre alle inden for Fællesskabetetablerede personer lige adgang til deltagelse.
Artikel 17c
1. For de i artikel 1, stk. 1, litra d), nævnte ikke denaturerede
produkter, der udføres i uændret stand, fastsættes hver måned etbasisbeløb for restitutionen.
Denne periodiske fastsættelse kan dog suspenderes efter proceduren i
artikel 41, hvis den periodiske fastsættelse af restitutionen for hvidt
sukker i uændret stand er suspenderet. I dette tilfælde ydes der ingen
restitution.
2. Basisbeløbet for de i stk. 1 nævnte produkter, med undtagelse af
sorbose, er lig med en hundrededel af et beløb, der er beregnet underhensyn til:
a) forskellen mellem den interventionspris for hvidt sukker, der
gælder i området med det største overskud inden for Fællesskabet iden måned, for hvilken basisbeløbet fastsættes, og de på verdens-
markedet konstaterede noteringer eller priser for hvidt sukker
b) nødvendigheden af at tilvejebringe ligevægt mellem
— anvendelsen af Fællesskabets basisprodukter med henblik på
udførsel af forarbejdede produkter til tredjelande, og
— anvendelsen af produkter fra disse lande, for hvilke forædling
kan finde sted under ordningen herom.
3. Basisbeløbet for restitutioner for sorbose er lig med restitutions-
basisbeløbet reduceret med en hundrededel af den produktionsrestitu-tion, der gælder i henhold til forordning (EØF) nr. 1010/86, for deprodukter, der er anført i bilaget til nævnte forordning.
4. Basisbeløbet kan begrænses til at gælde for visse af de i artikel 1,
stk. 1, litra d), nævnte produkter.
Artikel 18
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for sukker kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse påforslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens
artikel 43, stk. 2, helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren
for aktiv forædling
— for de i artikel 1, stk. 1, litra a) og d), nævnte produkter— i særlige tilfælde for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når de
er bestemt til fremstilling af varer, der er nævnt i bilag I.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 25
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelsepå grund af proceduren for aktiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat ellerpå eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet ogmedlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i
mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået
forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse heromsenest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke
senest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, har truffet en
afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 19
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
a) opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
b) anvendelse af kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger
med tilsvarende virkning.
Artikel 20
1. Overstiger verdensmarkedsprisen på sukker interventionsprisen,
kan der opkræves en eksportafgift for det pågældende sukker. Afgiften
skal pålægges, hvis cif-prisen for hvidt sukker eller for råsukker erhøjere end interventionsprisen forhøjet med et beløb, der svarer tilsummen af 10 % af den interventionspris og den lagerafgift, der gælderi det pågældende afsætningsår.
Eksportafgiften kan fastsættes ved licitation. Når der ikke er tale om
licitation, er den afgift, der skal opkræves, den, der gælder på
eksportdagen.
2. Hvis cif-prisen for hvidt sukker eller for råsukker er højere end
interventionsprisen forhøjet med et beløb, der svarer til summen af 10 %af den interventionspris og den lagerafgift, der gælder i det pågældendeafsætningsår, kan Rådet på forslag af Kommissionen efter afstemnings-proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, beslutte at yde tilskud vedimport af det pågældende produkt.
Hvis det konstateres, ata) Fællesskabets forsyning, ellerb) forsyningen af et vigtigt forbrugsområde i Fællesskabetikke længere kan sikres ved hjælp af Fællesskabets disponible
mængder, træffer Rådet på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2 afgørelse om ydelse af tilskudved import samt om reglerne herfor. Disse regler vedrører navnligmængden af hvidt sukker eller råsukker, der skal ydes tilskud til,varigheden af tilskudsperioden og i givet fald importområderne.
3. Efter proceduren i artikel 41 fastsættes:a) de i stk. 1 og 2 nævnte cif-priserb) de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.For de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra b), c), d), f), g) og
h), kan der fastsættes bestemmelser, der svarer til bestemmelserne i stk.
1 og 2, efter proceduren i artikel 41.
4. De beløb, der følger af anvendelsen af denne artikel, fastsættes af
Kommissionen. Eksportafgifter, der fastsættes ved licitation, fastsættesimidlertid efter proceduren i artikel 41.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 26
Artikel 21
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af import eller eksport udsat for eller truetaf alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt
begrænsningerne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.«
2) Artikel 26 ændres således:
a) stk. 1, sidste punktum, affattes således:
»Artikel 8, 9, 17 og 29 gælder ikke for sådant sukker og artikel 9,
17 og 20 ikke for sådan isoglucose og sådan inulinsirup.«
b) i stk. 2 ændres »artikel 18« til »artikel 20«.
3) Artikel 35 ændres således:
a) Stk. 1 affattes således:
»1. Der anvendes ingen importtold ved import af præference-
sukker.«
b) I stk. 2 erstattes ordene »De i artikel 21, stk. 2, omhandlede« med
»De i artikel 19, stk. 2, omhandlede«.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 431/68 (EFT nr. L 89 af 10. 4. 1968, s. 3)
Artikel 2 udgår.
III. Rådets forordning (EØF) nr. 766/68 (EFT nr. L 143 af 25. 6. 1968, s. 6), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1489/76 (EFT nr. L 167 af 26. 6. 1976, s. 13)
Rådets forordning (EØF) nr. 770/68 (EFT nr. L 143 af 25. 6. 1968, s. 16)
Rådets forordning (EØF) nr. 226/72 (EFT nr. L 28 af 1. 2. 1972, s. 3)
Rådets forordning (EØF) nr. 608/72 (EFT nr. L 75 af 28. 3. 1972, s. 5)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 27
BILAG V
FEDTSTOFFER
1. Rådets forordning nr. 136/66/EØF (EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66),
senest ændret ved forordning (EF) nr. 3179/93 (EFT nr. L 285 af 20. 11. 1993, s.9)
1) Afsnit I affattes således:
»AFSNIT I
Samhandelsordning
Artikel 2
1. Ved import til Fællesskabet i artikel 1, stk. 2, litra c), nævnte
produkter og produkter henhørende under KN-kode 0709 90 39,0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 og 1522 00 39 skal der frem-lægges en importlicens.
Ved eksport af olivenolie fra Fællesskabet skal der fremlægges en
eksportlicens.
Ved eksport fra Fællesskabet af andre end de i artikel 1, stk. 2, nævnte
produkter kan der eventuelt kræves forelæggelse af en eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 3.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for
licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis
transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævntefrist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 38.
Artikel 2a
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
Artikel 2b
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle de i artikel 1, stk. 2, litra c), d) og e), nævnte
produkter, pålægges importen til satsen i den fælles toldtarif af et ellerflere af disse produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel5 i den aftale om landbrug, der er indgået i overensstemmelse medtraktatens artikel 228 under de multilaterale handelsforhandlinger iUruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen
ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne
ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-
organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 30. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes
tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 28
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 3
1. For at muliggøre eksport af olivenolie samt rybs- og rapsfrø, der er
høstet i Fællesskabet, på grundlag af de noteringer eller priser, dergælder på verdensmarkedet for disse produkter, og inden for de grænser,der følger af aftaler, der er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, kan forskellen mellem disse noteringer eller priser ogpriserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes ved en eksport-
restitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitetog struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem små og store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst byrdefulde for de erhvervsdrivende
under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.Den kan differentieres efter bestemmelsessted, når verdensmarkeds-
situationen eller særlige krav på visse markeder gør dette nødvendigt.For så vidt angår olivenolie, kan restitutionen endvidere fastsættes påforkskellige niveauer alt efter kvalitet og præsentation, når verdens-markedssituationen eller særlige krav på visse markeder gør dette
nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 38. Fastsættelsen for
olivenolie kan bl. a. ske.
a) med regelmæssige tidsintervallerb) med regelmæssige tidsintervallerved licitation, hvis markeds-
situationen berettiger det.
For olivenolies vedkommende kan licitationen begrænses til visse
bestemmelseslande, kvantiteter, kvaliteter og præsentationsformer.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation fastsættes restitutionens
størrelse mindst en gang om måneden. Restitutionerne kan omfornødent ændres af Kommissionen inden for tidsintervallet efter
anmodning fra en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. Restitutionerne for olivenolie fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for olivenolie og de disponible mængder på Fælles-
skabets marked
— verdensmarkedspriserne for olivenolie
b) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
Hvis verdensmarkedssituationen imidlertid ikke gør det muligt at
fastsætte de gunstigste noteringer for olivenolie, kan fastsættelsen skepå baggrund af markedsprisen for de vigtigste konkurrerende vegeta-bilske olier og den difference, der i løbet af en repræsentativ periode
konstateres mellem denne pris og prisen på olivenolie.
Restitutionen må ikke være større end differencen mellem prisen på
olivenolie i Fællesskabet og verdensmarkedsprisen, eventuelt korrigeretfor at tage hensyn til udgifterne til eksport af disse produkter til dettemarked.
5. Restitutionerne for rybs- og rapsfrø fastsættes under hensyntagen
til:
a) de priser, der i Fællesskabet anvendes på de forskellige markeder,
der er repræsentative for forarbejdning og eksport, samt pris-
niveauet for rybs- og rapsfrø på EF-markedet og den forventede
prisudvikling for disse produkter
b) situationen i Fællesskabet og de disponible mængder af disse
produkter i forhold til efterspørgslen!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 29
c) de gunstigste priser på de forskellige importerende tredjelandes
markeder
d) omkostninger indtil afsendelsesstedet på verdensmarkedet
e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler
f) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
relevante ekportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af olivenolie
samt rybs- og rapsfrø, er det, der gælder på dagen for licens-ansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner, somgælder samme dag
a) på det i licensen angivne bestemmelsessted, eller eventuelt
b) på det faktiske bestemmelsessted, hvis dette afviger fra det
bestemmelsessted, der er anført på licensen. I så fald må beløbetikke overstige det beløb, der gælder på det i licensen angivnebestemmelsessted.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 38 fraviges for olivenolie
og rybs- og rapsfrø, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse med
fødevarehjælp.
9. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,
sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referen-ceperiodens udløb.
10. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordelingen af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 38.
Artikel 3a
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages
i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 3b
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk.
2, nævnte produkter på grund af import eller eksport udsat for eller truetaf alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i
traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller truslen herom er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse efter afstemningsproceduren i traktatens
artikel 43, vedtager de almindelige gennemførelsesbestemmelser til
denne artikel.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen
på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse omde nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og
straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en
begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest trearbejdsdage efter begæringens modtagelse.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 30
3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.«
2) Artikel 4, stk. 1, affattes således:
»1. Der fastsættes årligt for Fællesskabet en producentindikativpris, en
interventionspris og en repræsentativ markedspris for olivenolie.Hvis deelementer, der er lagt til grund for fastsættelsen af den repræsentativemarkedspris for olivenolie, i løbet af et produktionsår undergår enændring, som på grundlag af kriterier, der skal fastsættes efterproceduren i artikel 38, kan betragtes som mærkbar, træffes der efter
samme procedure afgørelse om i løbet af produktionsåret at ændre den
repræsentative markedspris.
I dette tilfælde kan forbrugsstøtten og de i artikel 11, stk. 5 og 6, nævnte
procentdele af denne støtte, som opkræves, ændres efter samme
procedure.«
3) Artikel 9, 14, 15, 16, 17, 18 og 19 udgår.
4) Artikel 20 affattes således:
»Artikel 20
1. Ved eksport af olivenolie til tredjelande kan der, hvis verdensmar-
kedsnoteringerne ligger over Fællesskabets pris, opkræves en afgift tiludligning af forskellen mellem disse priser.
2. Med hensyn til uraffineret olivenolie må afgiften ikke være større
end cif-prisen på olivenolie fratrukket den repræsentative markedspris,som er fastsat i henhold til artikel 4 og 6. Cif-prisen fastsættes ud fra degunstigste indkøbsmuligheder på verdensmarkedet, idet prisernekorrigeres afhængigt af eventuelle forskelle i de pågældende produktersbetegnelse eller kvalitet.
Med hensyn til raffineret olivenolie må afgiften ikke være større end
cif-prisen som nævnt i første afsnit fratrukket den repræsentativemarkedspris, idet differencen efter omstændighederne multipliceresmed en koefficient på 111 svarende till den mængde jomfruolie, der er
nødvendig til fremstilling af 100 kg raffineret olivenolie, eller med en
koefficient på 149 svarende til den mængde rå olie af olivenpresse-rester, der er nødvendig til fremdstilling af 100 kg raffineret olie afolivenpresserester.
3. Eksportafgiften fastsættes af Kommissionen.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 38.«
5) Artikel 20a affattes således:
»Artikel 20a
1. Olivenolie, der anvendes til fremstilling af fiskekonserves
henhørende under KN-kode 1604 bortset fra underposition 1604 30,konserves af krebs- og bløddyr henhørende under KN-kode 1605 oggrøntsagskonserves henhørende under KN-kode 2001, 2002, 2003,2004, og 2005, er omfattet af en ordning med produktionsrestitution.
2. Restitutionens størrelse fastsættes på grundlag af forskellen
mellem priserne på verdensmarkedet og EU-markedet. I denneforbindelse tages der hensyn til:
— importbelastningen for olivenolie henhørende under underpositi-
onen KN 1509 90 00 i løbet af en referenceperiode
— de elementer, der anvendes ved fastsættelsen af eksportrestitu-
tionerne for olivenolie henhørende under underposition KN1509 90 00 i løbet af en referenceperiode.
Hvis den olivenolie, der anvendes til fremstilling af konserves, er
fremstillet i Fællesskabet, er restitutionen dog lig med det i første afsnitomhandlede beløb, forhøjet med et beløb svarende til den forbruger-støtte, der er gældende på dagen for restitutionens anvendelse.
3. En restitution, der er fastsat tidligere, videreføres, når forskellen
mellem denne restitution og den nye restitution ikke overskrider et vistbeløb, som skal fastsættes nærmere.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 31
4. I tilfælde af en betydelig ændring i den repræsentative markedspris
i begyndelsen af restitutionens gyldighedsperiode, kan der endvidere forfastsættelsen af restitutionen tages hensyn til forskellen mellem den nyerepræsentative pris og den hidtidige pris.
5. Der opnås ret til restitution i det øjeblik, olien anvendes til
fremstilling af konserves. Medlemsstaterne sikrer gennem en kontrol-ordning, at restitutionen udelukkende tildeles for olivenolie, deranvendes til fremstilling af konserves som omhandlet i stk. 1.
6. Kommissionen fastsætter hver anden måned produktionsrestitu-
tionen.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder navnlig
bestemmelserne vedrørende den i stk. 4 omhandlede kontrolordning,vedtages efter proceduren i artikel 38.«
6) Artikel 20b og 28 udgår.
II. Forordning (EØF) nr. 142/67 (EFT nr. L 125 af 26. 6. 1967, s. 2461/67), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 2429/72 (EFT nr. L 264 af 23. 11. 1972, s. 1)
Forordning (EØF) nr 143/67 (EFT nr. L 125 af 26. 6. 1967, s. 2463/67), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 2077/71 (EFT nr. L 220 af 30. 9. 1971, s. 1)
Forordning (EØF) nr 19/69 (EFT nr. L 3 af 7. 1. 1969, s. 2), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2429/72 (EFT nr. L 264 af 23. 11. 1972, s. 1)
Forordning (EØF) nr. 2596/69 (EFT nr. L 324 af 27. 12. 1969, s. 12)
Forordning (EØF) nr. 1076/71 (EFT nr. L 116 af 28. 5. 1971, s. 2)
Forordning (EØF) nr 443/72 (EFT nr. L 54 af 3. 3. 1972, s. 3), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2560/77 (EFT nr. L 303 af 28. 11. 1977, s. 1)
Forordning (EØF) nr 1569/72 (EFT nr. L 167 af 25. 7. 1972, s. 9), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 2206/90 (EFT nr. L 201 af 31. 1. 1990, s. 11)
Forordning (EØF) nr. 2751/78 (EFT nr. L 331 af 28. 11. 1978, s. 5)
Forordning (EØF) nr 591/79 (EFT nr. L 78 af 30. 3. 1979, s. 2), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 2903/89 (EFT nr. L 280 af 29. 9. 1989, s. 3)
Forordning (EØF) nr 1594/83 (EFT nr. L 163 af 22. 6. 1983, s. 44), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1321/90 (EFT nr. L 132 af 23. 5. 1990, s. 15)
Forordning (EØF) nr 1491/85 (EFT nr. L 151 af 10. 6. 1985, s. 15), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1724/91 (EFT nr. L 162 af 26. 6. 1991, s. 35)
Forordning (EØF) nr 2194/85 (EFT nr. L 204 af 2. 8. 1985, s. 7), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 1725/91 (EFT nr. L 162 af 26. 6. 1991, s. 35)
Forordning (EØF) nr. 1650/86 (EFT nr. L 145 af 30. 5. 1986, s. 8)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 32
BILAG VI
HØR OG HAMP
I. Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af 29. juni 1970 (EFT nr. L 146 af 4. 7.
1970, s. 1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1557/93 (EFT nr. L 154 af25. 6. 1993, s. 26)
Artikel 7 og 8 affates således:
»Artikel 7
Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af
dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.
Artikel 8
1. Denne artikel finder anvendelse, medmindre medlemsstaterne har fastsat
mere restriktive bestemmelser.
2. Råhamp henhørende under KN-kode 5302 10 00 og som stammer fra
tredjelande, må kun indføres, hvis produktet opfylder betingelserne i artikel 4,stk. 1, og hvis det godtgøres, at indholdet af tetrahydrocannabinol ikke er højere
end det, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4.
3. Der må kun indføres frø af hampesorter henhørende under KN-kode
1207 99 10 fra tredjelande, som kan give de garantier, der er nævnt i artikel 4,
stk. 1, og som er opført på den liste, der skal udfærdiges.
4. Enhver import til Fællesskabet af de i stk. 2 og 3 omhandlede produkter
skal underkastes en kontrol med henblik på at sikre, at betingelserne i denneartikel er overholdt.
Hvis betingelserne er overholdt, udsteder den importerende medlemsstat et
overensstemmelsescertifikat.
5. Tilladelse til import af hampefrø henhørende under KN-kode 1207 99 91
gives kun til:
— forskningsinstitutter eller -organer— fysiske eller juridiske personer, som kan godtgøre, at deres aktiviteter på
det pågældende område er tilstrækkeligt omfattende.
6. Enhver indførsel af frø, jf. stk. 5, der foretages af personer som omhandlet i
andet led herunder skal underkastes en kontrolordning, der finder anvendelse,indtil frøene får anden anvendelse end til udsåning.
7. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke bestemmelser de
vedtager for at sikre den i stk. 6 omhandlede kontrol, inden disse træder i
kraft. Hvis bestemmelserne ikke gør det muligt at gennemføre denne kontrol
effektivt, vedtages der efter proceduren i artikel 12 ændringer, som denpågældende medlemsstat skal foretage i disse bestemmelser.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til dette stykke vedtages efter proceduren
i artikel 12.
Artikel 8a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige
forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39
nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen medtredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager almindelige gennem-førelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde, hvor medlems-staterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og grænserne herfor.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i
anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat,
træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens mod-tagelse.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 33
3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning forRådet. Rådet træder straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre ellerophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse medtraktatens artikel 228, stk. 2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr 1430/82 (EFT nr. L 162 af 12. 6. 1982, s. 27),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2058/84 (EFT nr. L 191 af 19. 7. 1984,s. 5)
Artikel 2 udgår.
III. Rådets forordning (EØF) nr. 2059/84 (EFT nr. L 191 af 19. 7. 1984, s. 6)
Artikel 2, 3 og 4 udgår.
IV . Rådets forordning (EØF) nr. 1054/72 (EFT nr. L 120 af 25. 5. 1972, s. 1)
Denne forordning ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 34
BILAG VII
MEJERIPRODUKTER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2807/94 (EFT nr. L 298 af 19. 11. 1994, s. 1)
1) Artikel 4 udgår.2) Afsnit III affattes således:
»AFSNIT III
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 13
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte produkter
kræves der fremlagt en importlicens. Ved eksport af disse produkter fraFællesskabet kan der kræves fremlagt en eksportlicens.
2. Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder
herom, uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 16 og 17.
Licensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen er betinget
af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til atgennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldigheds-periode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke
eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i
tilfælde af force majeure.
3. Efter proceduren i artikel 30 fastsættes:
a) fortegnelsen over de produkter, for hvilke der kræves eksportlicens
b) licensernes gyldighedsperiodec) de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 14
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatsen i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 15
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1, nævnte produkter, pålæggesimporten til satsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disseprodukter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftaleom landbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundensregi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabe
forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold til
det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 30. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i oversstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 35
Artikel 16
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilateralehandelsforhandlinger under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efterbestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 30.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, og idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der eventuelt tidligere er blevet anvendt til forvaltning afkontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de
rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af
handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 17
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1 nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilaget, hvis det
drejer sig om produkter, der er nævnt i artikel 1, litra a), b), c), d), e) ogg), på grundlag af de priser, der gælder i den internationale handel, oginden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes ved
en eksportrestitution.
Eksportrestitutionen for de i artikel 1 nævnte produkter i form af varer,
der er anført i bilaget, kan ikke være større end den, der gælder for disse
produkter, når de udføres i uændret stand.
2. For så vidt angår tildeling af de mængder, der kan eksporteres med
restitution, skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes
så effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitetog struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
b) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.Den kan differentieres efter destination, når situationen i den
internationale handel eller særlige krav på visse markeder gør dettenødvendigt.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 36
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 30. Fastsættelsen
kan ske:
a) med regelmæssige tidsintervaller
b) ved licitation for de produkter, som denne metode hidtil har været
fastsat for.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation fastsættes listen over
produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelsemindst en gang hver fjerde uge. Restitutionerne kan dog fastholdes påsamme niveau i mere end fire uger eller om fornødent ændres af
Kommissionen inden for tidsintervallet efter anmodning fra en
medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ. For de i artikel 1nævnte produkter, der eksporteres i form af varer, der er nævnt i bilaget,kan der dog fastsættes en anden rytme efter proceduren i artikel 16 iforordning (EF) nr. 3448/93.
4. Restituionerne for de i artikel 1 nævnte produkter, som eksporteres
i uændret form, fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for mælk og mejeriprodukter og de disponible
mængder på Fællesskabets marked
— priserne for mælk og mejeriprodukter i den internationale
handel
b) de afsætningsomkostninger og de gunstigste omkostninger i
forbindelse med transporten fra Fællesskabets markeder tilFællesskabets eksporthavne eller andre udførselssteder samttransportomkostningerne mv. til bestemmelseslandet
c) målet med den fælles markedsordning for mælk og mejerisektoren,
som er at sikre disse markeder en naturlig udvikling, for så vidtangår priser og handel
d) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228
e) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
f) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.
Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe
ligevægt mellem anvendelsen af Fællesskabets basisprodukter medhenblik på eksport til tredjelande af forarbejdede produkter og
anvendelsen af produkter fra disse lande, der tillades importeret til
forædling.
5. For de i artikel 1 nævnte produkter, som eksporteres i uændret
form:
a) fastsættes de i stk. 1 nævnte priser i Fællesskabet under hensyn til
de priser, som med henblik på udførsel viser sig at være degunstigste
b) fastsættes de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel
særlig under hensyn til:
a) de faktiske priser på tredjelandenes markederb) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er
bestemmelseslande, fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producent-
priser, i givet fald under hensyn til de tilskud, der ydes af disse
lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
6. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i
uændret stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelseaf den pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen forlicensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destinationb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 37
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Bestemmelserne i stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 16 i
forordning (EF) nr 3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnteprodukter, når de eksporteres i form af varer, som er anført i bilaget.
9. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 30 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse med
fødevarehjælp.
10. Restitutionen ydes, når det godtgøres,— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 11
finder anvendelse
— er udført fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litra
b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted i
overensstemmelse med proceduren i stk. 7, såfremt der fastlæggesbetingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
11. Der ydes ingen eksportrestitution for produkter, der indføres fra
tredjelande og genudføres til tredjelande, medmindre eksportørengodtgør,
— at det produkt, der skal udføres, er identisk med det tidligere
indførte produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lige så høj ellerlavere end restitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større endrestitutionen, er restitutionen lig med denne sidste.
12. For så vidt angår de i artikel 1 nævnte produkter, som eksporteres i
form af varer, der er anført i bilaget, finder stk. 10 og 11 kun anvendelse
på varer med følgende KN-koder:
— 1806 90 60 til 1806 90 90 (visse produkter med indhold af kakao)— 1901 (visse næringsmidler fremstillet af mel, osv.)— 2106 90 99 (visse næringsmidler, ikke nævnt andetsteds)som har et stort indhold af mejeriprodukter.13. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,
sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke afreferenceperiodens udløb.
14. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikke
opbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 30. Dog vedtages gennemførelsesbestemmelserne til stk. 8, 10,11 og 12 for de i artikel 1 nævnte produkter, når de eksporteres i form afvarer, der er anført i bilaget, efter proceduren i artikel 16 i forordning(EF) nr. 3448/93.
Artikel 18
1. I det omfang, der er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for mælk og mejeriprodukter kan fungere bedst muligt, kan Rådet på
forslag af Kommisssionen efter afstemningsproceduren i traktatens
artikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukkeanvendelsen af proceduren for aktiv forædling for de i artikel 1 nævnteprodukter, når de er bestemt til fremstilling af produkter, der ligeledes ernævnt i artikel 1, eller af varer, der er nævnt i bilaget.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse
på grund af proceduren for aktiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1
fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat ellerpå eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 38
medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i
mere end seks måneder, og træder straks i kraft. Har Kommissionen fåetforelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse heromsenest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke
senest tre måneder efter, at sagen er blevet forelagt, har truffet en
afgørelse, anses Kommissionens afgørelses for ophævet.
Artikel 19
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages
i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told.’
— anvendelse af kvantitative importrestriktioner eller foranstaltninger
med tilsvarende virkning.
Artikel 20
1. Overstiger prisen franko grænse for eller et flere af de i artikel 1
omhandlede produkter prisniveauet i Fællesskabet væsentligt, og dennesituation kan forventes at vedvare, således at Fællesskabets markedforstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes de i stk. 5omhandlede foranstaltninger.
2. Der er tale om en væsentlig overskridelse i den i stk. 1 anvendte
betydning, når prisen franko grænse overstiger den interventionspris,der er fastsat for det pågældende produkt forhøjet med 15 % eller — for
så vidt angår de produkter, som der ikke er fastsat nogen interven-
tionspris for — en pris, som er afledt af interventionsprisen, og som skalfastsættes efter proceduren i artikel 30 under hensyntagen til detpågældende produkts art og sammensætning.
3. En situation, hvor prisen franko grænse overstiger prisniveauet
væsentligt, kan forventes at vedvare, når der er uligevægt mellem udbudog efterspørgsel, og der er fare for at denne uligevægt fortsætter ibetragtning af den forventede udvikling i produktionen og markeds-
priserne.
4. Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund
af den situation, der er omhandlet i denne artikel, når det høje
prisniveau i den internationale handel:
— hindrer import af mejeriprodukter til Fællesskabet, eller
— medfører eksport af mejeriprodukter fra Fællesskabetsåledes af forsyningssikkerheden ikke længere er sikret — eller der er
fare for, at den ikke længere kan sikres — inden for Fællesskabet.
5. Hvis de betingelser, der er omhandlet i de foregående stykker, er
opfyldt, kan der træffes afgørelse om hel eller delvis suspension afopkrævning af eksportafgifter efter proceduren i artikel 30. Gennem-førelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages om nødvendigt eftersamme procedure.
Artikel 21
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der i samhandelen medtredjelande anvendes egnede foranstaltninger, indtil forstyrrelsen eller
faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommisionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle
gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,hvor medlemstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samtgrænserne herfor.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 39
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 228, stk. 2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr 876/68 (EFT nr. L 155 af 3. 7. 1968, s. 1), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1344/86 (EFT nr. L 119 af 8. 5. 1986, s. 36)
Rådets forordning (EØF) nr 2115/71 (EFT nr. L 222 af 2. 10. 1971, s. 5)Rådets forordning (EØF) nr 2180/71 (EFT nr. L 231 af 14. 10. 1971, s. 1)
Rådets forordning (EØF) nr 1603/74 (EFT nr. L 172 af 27. 6. 1974, s. 9)
Rådets forordning (EØF) nr 2915/79 (EFT nr. L 329 af 24. 12. 1979, s. 1),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3798/91 (EFT nr. L 357 af 28. 12. 1991,s. 3)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 40
BILAG VIII
OKSEKØD
I. Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 (EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1884/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 27)
1) Artikel 3 udgår.
2) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Samhandelen med tredjelande
Artikel 9
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a), nævnte
produkter skal der fremlægges en importlicens.
Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1 litra b), nævnte
produkter og ved eksport fra Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 1, litra a)
og b), nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- ellereksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt
anfægter anvendelsen af artikel 12 og 13.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvistransaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævntefrist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 27.
Artikel 10
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 11
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af bestemte landbrugsprodukter, pålægges importen tiltoldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter entillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale omlandbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel
228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens
regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabeforstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold tildet mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet
eller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel"
C2 efter proceduren i artikel 27. 3De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 41
Artikel 12
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilateralehandelsforhandlinger under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efterbestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 27.
For så vidt angår importkontingentet på 50 000 tons frosset kød
henhørende under KN-kode 0202 20 30, 0202 30 og 0206 29 91 ogbestemt til forarbejdning forelægger Kommissionen inden decemberhvert år en statusrapport. Rådet, der træffer afgørelse om Kommis-
sionens forslag med kvalificeret flertal, kan bestemme, at dette
kontingent helt eller delvis vedrører tilsvarende mængder kvalitetskødog anvende en omregningssats på 4,375.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle-princippet«)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig
behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og til nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter
svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der
følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handels-forhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 13
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1 nævnte produkter på
grundlag af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet
for disse produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er
indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellenmellem disse noteringer eller priser og priserne i Fællesskabet udlignesved en eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitetog struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.Den kan differentieres efter destination, når situationen i den
internationale handel eller særlige krav på visse markeder gør dettenødvendigt.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 42
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 27. Fastsættelsen
kan ske:
a) med regelmæssige tidsintervallerb) som et supplement ved licitation for begrænsede mængder af
produkter, for hvilke denne procedure forekommer hensigts-mæssig.
Medmindre fastsættelsen sker ved licitation, fastsættes listen over
produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitutionens størrelse
mindst en gang hver tredje måned. Restitutionerne kan dog fastholdespå samme niveau i mere end tre måneder eller om fornødent ændres afKommissionen inden for tidsintervallet efter anmodning fra enmedlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling i
— priserne for oksekødsprodukter og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for oksekødsprodukter på verdensmarkedet
b) målet med den fælles markedsordning for oksekød, som er at sikre
disse markeder en ligevægt og en naturlig udvikling, for så vidtangår priser og handel
c) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228
d) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets marked
e) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler.
Der tages desuden særligt hensyn til nødvendigheden af at skabe
ligevægt mellem anvendelsen af Fællesskabets basisprodukter medhenblik på eksport til tredjelande af forarbejdede produkter oganvendelsen af produkter fra disse lande, der tillades importeret tilforædling.
Der kan i øvrigt ved beregningen af størrelsen af restitutionen for de
produkter, der er anført i bilaget i afsnit a), c) og d), og de produkter, der
er anført i afsnit b) under underposition 0202 20 30, 0202 20 50,
0202 20 90, 0202 30 og 0206 29 91, tages hensyn til de fastekoefficienter, der er fastsat for hvert af produkterne.
5. De i stk. 1 nævnte priser i Fællesskabet fastsættes under hensyn til:— priserne på Fællesskabets repræsentative markeder— eksportpriserne.Fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel sker
under hensyn til:
— de faktiske priser på tredjelandenes markeder
— de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestem-
melseslande, fra andre tredjelande
— de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i
givet fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande
— tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen,
og hvis der er tale om differentierede restitutioner, som gælder sammedag
a) for den i licensen angivne destination, eller eventueltb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 63 og 47 kan efter proceduren i artikel 27 fraviges for de i
artikel 1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse iforbindelse med fødevarehjælp.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 43
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres,
— at produkterne har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 10
finder anvendelse
— er udført fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 3, litrab). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted ioverensstemmelse med proceduren i stk. 27, såfremt der fastlæggesbetingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
10. Medmindre der er truffet afgørelse om en undtagelse efter
proceduren i artikel 27, ydes der ingen eksportrestitution for produkter,der indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de derifastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de
aftaler, der er indgået inden for rammerne af de multilaterale
handelsforhandlinger under Uruguay-runden, berøres eksportlicenser-nes gyldighed ikke af referenceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser om genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte
mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren i artikel 27.
Artikel 14
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for oksekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelsepå forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatensartikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukkeanvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for de iartikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende
karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelsepå grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kanbestemmelserne i stk. 1 fraviges og Kommissionen træffer på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger,
som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstalt-ninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks ikraft. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat,træffer den afgørelse herom senest en uge efter begæringens mod-tagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte,ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikkesenest tre måneder efter, at det har fået sagen forelagt, har truffet en
afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 16
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i
traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 44
Rådet vedtager på forslag af Kommissionen efter afstemningsproce-
duren i traktatens artikel 43, de almindelige gennemførelsesbestem-melser til dette stykke og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden forhvilke grænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter
begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens
artikel 228, stk. 2.«
3) Artikel 22a, stk. 2, affattes således:
»2. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, de generelle gennem-førelsesbestemmelser til denne artikel.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 98/69 (EFT nr. 14 af 21. 1. 1969, s. 2), ændret ved
forordning (EØF) nr. 429/77 (EFT nr. L 61 af 5. 3. 1977, s. 18)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
1. Det kan besluttes at afsætte produkter, som interventionsorganerne ligger
inde med, i følgende tilfælde:
a) hvis produkterne er bestemt til særlig anvendelse, ellerb) hvis produkterne er bestemt til eksport, eller
c) hvis der, såfremt produkterne afsættes uden særlig bestemmelse, ikke
herved opstår nogen risiko for markedsforstyrrelse, idet der navnlig tages
hensyn til de gennemsnitlige markedspriser for voksent kvæg i Fælles-skabet og i medlemsstaterne, der er konstateret i henhold til bestem-melserne i forordning (EØF) nr. 1892/87, eller
d) hvis udlagringen sker af tekniske grunde.
2. hvis udlagringen sker af tekniske grunde.
Disse betingelser kan navnlig omfatte krav om en sikkerhedsstillelse, der skal
tjene som garanti for, at de indgåede forpligtelser opfyldes, og som fortabes helteller delvis, hvis forpligtelserne ikke opfyldes eller kun opfyldes delvis.«
III. Rådets forordning (EØF) nr. 885/68 (EFT nr. L 156 af 4. 7. 1968, s. 2), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 427/77 (EFT nr. L 61 af 5. 3. 1977, s. 16)
Rådets forordning (EØF) nr. 1157/92 (EFT nr. L 122 af 7. 5. 1992, s. 4)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 45
BILAG IX
FÅRE- OG GEDEKØD
I. Rådets forordning (EØF) nr. 3013/89 (EFT nr. L 289 af 7. 10. 1989, s. 1), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1886/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 30)
Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 9
1. Ved import til eller eksport fra Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte
produkter kan der kræves fremlagt en import- eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset
hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt anfægter anvendelsenaf artikel 12.
Import- og eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen kan
være betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til atgennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldighedsperiode;sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvishar fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Fortegnelsen over de produkter, for hvilke der kræves eksportlicens,
licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser til
denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 30.
Artikel 10
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 11
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import
af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter, pålægges importen til satsen i denfælles toldtarif af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvisbetingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået i
overensstemmelse med traktatens artikel 228 under de multilaterale handels-
forhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvorimporten ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, og virkningerneikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold,
er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold,
fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år, der gårforud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vilkunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en til-
lægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågæl-dende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet ellerEF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
ifølge proceduren i artikel 30. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold til
artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 12
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger af de
aftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne under
Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der er fastlagt efterproceduren i artikel 30.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 46
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende
metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af
ansøgninger (efter »først til mølle« -princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet
ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (efter
den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre nogen forskelsbehandling mellem de berørte erhvervs-
drivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene
på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dettemarked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere er blevetanvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk.1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden forrammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig tids-
fordeling:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og
oprindelse samt, hvis det er hensigtsmæssigt, bevarelsen af de traditionellesamhandelsmønstre
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af
garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldigheds-
periode.
Artikel 13
1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for fåre-
og gedekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet, der træffer afgørelse påforslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43,
stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for
aktiv eller passiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende karakter, og
Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund afproceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat eller på egetinitiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlems-staterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks
måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået forelagt en begæring
fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter begæringensmodtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse
for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet, der træfferafgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændre eller ophæve Kommis-sionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke senest tre måneder efter, at det har fåetsagen forelagt, har truffet en afgørelse, anses Kommissionens afgørelse for
ophævet.
Artikel 14
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur
og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter,der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger afanvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til
en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.
Artikel 15
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige
forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen medtredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 47
Rådet, der træffer afgørelse på forslag fra Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennem-førelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde, hvor medlems-staterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse.Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer denafgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning forRådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre eller
ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med
traktatens artikel 228, stk. 2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2641/80 (EFT nr. L 275 af 18. 10. 1980, s. 2),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3890/92 (EFT nr. L 391 af 31. 12. 1992,s. 51)
Rådets forordning (EØF) nr. 2642/80 (EFT nr. L 275 af 18. 10. 1980, s. 4),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3939/87 (EFT nr. L 373 af 31. 12. 1987,s. 1)
Rådets forordning (EØF) nr. 3643/85 (EFT nr. L 348 af 24. 12. 1985, s. 2),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3890/92 (EFT nr. L 391 af 31. 12. 1992,s. 51)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 48
BILAG X
SVINEKØD
I. Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 1), senest
ændret ved forordning (EØF)nr. 1249/89 (EFT nr. L 129 af 11. 5. 1989, s. 12)
1) Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»Ved basisprisens fastsættelse tages der hensyn til, at det er nødvendigt
at fastsætte prisen på et sådant niveau, at den bidrager til stabilisering af
noteringerne på markederne, uden at der dannes strukturbetingede
overskud i Fællesskabet.«
2) Artikel 5, stk. 2, affattes således:
»Købspriserne for produkter af standardkvalitet, med undtagelse af
slagtede svin, afledes af købsprisen for slagtede svin på grundlag af det
forhold, der består mellem handelsværdien for disse produkter på den
ene side og handelsværdien for slagtede svin på den anden side.«
3) I artikel 5, stk. 4, indsættes følgende litra:
»d) fastsættes den koefficient, der udtrykker det i stk. 2 nævnte
forhold.«
4) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 8
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de
i artikel 1 nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- ellereksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fælleskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 11 og 13.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for
licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes, undtagen i tilfældeaf force majeure helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kundelvis har fundet sted inden for nævnte frist.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 24.
Artikel 9
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Artikel 10
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter, pålægges importen
til satsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter en
tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale omlandbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundensregi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabeforstyrrelser på EF-markedet, og virkningerne ikke står i forhold til detmål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-
organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen til
Fællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 49
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 30. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes
tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 11
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlingeri Uruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der erfastlagt efter proceduren i artikel 24.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i
metoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter
svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, derfølger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handels-forhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævntesikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 12
1. Hvis der på Fællesskabets marked konstateres en mærkbar
prisstigning, og denne situation kan forventes at vedvare, således atmarkedet forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan den i stk. 4omhandlede foranstaltning iværksættes.
2. Der er tale om en mærkbar prisstigning i den i stk. 1 anvendte
betydning, når det efter en samlet undersøgelse af priserne i alle
Fællesskabets regioner konstateres, at gennemsnitsprisen for slagtet
svin på de repræsentative markeder i Fællesskabet, der er anført ibilaget til forordning (EØF) nr. 2123/89, er højere end gennemsnittet afdisse priser beregnet over en forudgående periode på tre produktionsårfra 1. juli til 30. juni, eventuelt tilpasset efter den konjunkturbestemteudvikling i de pågældende priser, idet dette gennemsnit forhøjes medforskellen mellem dette samme gennemsnit og gennemsnittet af de
basispriser, der er gældende i den pågældende periode, idet der tages
hensyn til enhver ændring af basisprisen i forhold til gennemsnitsprisenfor den pågældende periode.
3. En situation med en mærkbar prisstigning kan forventes at vedvare
i den i stk. 1 anvendte betydning, når der er uligevægt mellem udbud og!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 50
efterspørgsel efter svinekød, og denne uligevægt kan formodes at
fortsætte, bl. a. under hensyn til:
a) den konjunkturbestemte udvikling i antallet af bedækninger og i
priserne på pattegrise
b) undersøgelser og vurderinger, der er foretaget i medfør af direktiv
93/23/EØF om statistiske undersøgelser af svineproduktionen
c) den forventede udvikling i markedspriserne for slagtet svin.
4. Hvis de betingelser, der er omhandlet i de foregående stykker, er
opfyldt, kan der efter proceduren i artikel 24 træffes afgørelser om heleller delvis suspension af importafgifterne. Gennemførelsesbestemmel-
serne til denne artikel vedtages om nødvendigt efter samme procedure.
Artikel 13
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1 nævnte produkter på
grundlag af de noteringer eller priser, der gælder på verdensmarkedet,
og inden for de grænser, der følger af aftaler, som er indgået i
overensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes veden eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet
og struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling
mellem store og små erhvervsdrivende
b) den der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
af de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen på verdensmarkedet eller særlige krav
på visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 24. De fastsættes
efter proceduren i artikel 24. De fastsættes i hovedsagen regelmæssigt;
licitation kan dog ikke anvendes.
Listen over produkter, for hvilke der ydes restitution, samt restitu-
tionens størrelse fastsættes mindst en gang hver tredje måned.Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau i mere end tremåneder eller om fornødent ændres af Kommissionen inden for
tidsintervallet efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommis-
sionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling i
— priserne for svinekød og de disponible mængder på Fælles-
skabets marked
— priserne for svinekødsprodukter på verdensmarkedet
b) behovet for at undgå forstyrrelser, som vil kunne forårsage
længerevarende uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på
Fællesskabets marked
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler
d) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
Ved fastsættelse af restitutionen tages der desuden særligt hensyn til
nødvendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af Fælles-skabets basisprodukter med henblik på eksport til tredjelande af
forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disse lande, der
tillades importeret til forædling.
Ved beregning af restitutionen tages der desuden, for så vidt angår de i
artikel 1 nævnte produkter, hensyn til forskellen mellem priserne
henholdsvis i Fællesskabet og på verdensmarkedet på den mængde
foderkorn, der i Fællesskabet er nødvendig for at producere et kilosvinekød under hensyntagen, undtagen for slagtede svin, til de i artikel5, stk. 2, anførte koefficienter.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 51
5. Den i stk. 1 nævnte pris i Fællesskabet fastsættes under hensyn til:
a) de faktiske priser i de forskellige afsætningsled i Fællesskabet
b) de faktiske eksportpriser.Fastsættelsen af priserne på verdensmarkedet sker under hensyn til:a) de faktiske priser på tredjelandenes markeder
b) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestem-
melseslande, fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i
givet fald under hensyn til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen,og hvis der er tale om differentierede restitutioner, som gælder sammedag:
a) for den i licensen angivne destination, og i givet faldb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 24 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse medfødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres,— at produkterne udført fra Fællesskabet
— har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 10 finder an-
vendelse, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litra
b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted i
overensstemmelse med proceduren i artikel 24, såfremt derfastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
10. Der ydes ingen eksportrestitution for de i artikel 1 nævnte
produkter, som indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande,medmindre eksportøren godtgør:
— at det produkt, der skal udføres er identisk med det tidligere
indførte produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lavere endrestitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større endrestitutionen, er restitutionen lig med denne sidste.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de derifastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne
under Uruguay-runden, berøres eksportlicensernes gyldighed ikke af
referenceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 24.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 52
Artikel 14
1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for svinekød kan fungere bedst muligt, kan Rådet på forslag afKommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk.
2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af
proceduren for aktiv forædling for de i artikel 1 nævnte produkter,når de er bestemt til fremstilling af produkter, der er nævnt i artikel 1.
2. Uanset stk. 1 træffer Kommissionen, hvis den dér omhandlede
situation er af særlig hastende karakter, og Fællesskabets marked bliverudsat for forstyrrelse eller truet af forstyrrelse på grund af ordningen for
aktiv eller passiv forædling, på begæring af en medlemsstat eller på eget
initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet ogmedlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes imere end seks måneder, og de gælder umiddelbart. Har Kommissionenfået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelseherom senest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse forRådet. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæveKommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for enfrist på tre måneder, betragtes Kommissionens foranstaltninger somophævet.
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 16
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller
truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i
traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag fra Kommissionen træffer afgørelse efter
proceduren i traktatens artikel 43, vedtager generelle gennemførelses-
bestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde, hvor
medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og grænserneherfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra
en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter
begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, stk. 2.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 53
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2764/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 21),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4160/87 (EFT nr. L 392 af 31. 12. 1987,s. 46)
Rådets forordning (EØF) nr. 2765/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 23)
Rådets forordning (EØF) nr. 2766/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 25),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3906/87 (EFT nr. L 370 af 30. 12. 1987,
s. 11)
Rådets forordning (EØF) nr. 2768/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 39)
Rådets forordning (EØF) nr. 2769/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 43)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 54
BILAG XI
FJERKRÆKØD
I. Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 77),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1574/93 (EFT nr. L 52 af 24. 6. 1993, s.1)
1) Artikel 3 til 11 affattes således:
»Artikel 3
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de
i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import-
eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 6 og 8.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes, undtagen i tilfældeaf force majeure, helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kundelvis har fundet sted inden for nævnte frist.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 4
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Artikel 5
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, pålæggesimporten til satsen i den fælles toldtarif af en eller flere af disseprodukter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftaleom landbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel
228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens
regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde, hvor importen ikke risikerer atskabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står iforhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-
organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet
eller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 17. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes
tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 6
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlingeri Uruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der erfastlagt efter proceduren i artikel 17.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 55
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig
behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt imetoder, der eventuelt tidligere er blevet anvendt til forvaltning afkontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog derettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne afhandelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte
sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 7
Hvis der på Fællesskabets marked konstateres en mærkbar prisstigning,
og denne situation kan forventes at vedvare, således at markedet af den
grund forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes foranstalt-
ninger i fornødent omfang.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 8
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilag I, på grundlag
af de priser, der gælder på verdensmarkedet for disse produkter, og
inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes veden eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt under hensyn til EF-eksportens effektivitetog strukturer, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem store og små erhvervsdrivende
b) den der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
af de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.Den kan differentieres efter destination, når situationen i den
internationale handel eller særlige krav på visse markeder gør dette
nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 17. De fastsættes i
hovedsagen regelmæssigt; licitation kan dog ikke anvendes.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 56
Listen over produkter, for hvilke der ydes ekportrestitution, samt
restitutionens størrelse fastsættes mindst en gang hver tredje måned.Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau i mere end tremåneder og om fornødent ændres af Kommissionen inden fortidsintervallet efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommis-sionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:
a) situationen og den forventede udvikling i
— priserne for fjerkrækød og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for fjerkrækød på verdensmarkedet
b) behovet for at undgå forstyrrelser, som vil kunne forårsage en
længerevarende uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på
Fællesskabets marked
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler
d) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
Ved restitutionens fastsættelse tages der desuden særligt hensyn til
nødvendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af Fælles-skabets basisprodukter med henblik på eksport til tredjelande af
forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disse lande, der
tillades importeret til forædling.
Ved beregning af restitutionen tages der desuden, for så vidt angår de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, hensyn til forskellen mellem prisernehenholdsvis i Fællesskabet og på verdensmarkedet på den mængde
foderkorn, der i Fællesskabet er nødvendig for at producere et kilo
fjerkrækød under hensyn til, for så vidt angår andre produkter endfjerkrækød, vægtforholdet mellem de forskellige produkter og/ellergennemsnitsforholdet mellem deres handelsværdi.
5. Den i stk. 1 nævnte pris i Fællesskabet fastsættes under hensyn til
a) de faktiske priser i de forskellige afsætningsled i Fællesskabet
b) de faktiske eksportpriser.Fastsættelsen af priserne på verdensmarkedet sker under hensyn til:
a) de faktiske priser på tredjelandenes markeder
b) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestem-
melseslande, fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i
givet fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens, undtagen i de tilfælde hvor der kan bevilgesen licens a posteriori (daggamle kyllinger).
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1, stk. 1, nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for
licensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,
som gælder samme dag:
a) for den i licensen angivne destination, og i givet fald
b) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige detbeløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 17 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse medfødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres,
— at produkterne er udført fra Fællesskabet
— har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 10 finder an-
vendelse, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litra!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 57
b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted i
overensstemmelse med proceduren i artikel 17, såfremt derfastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
10. Der ydes ingen eksportrestitution for de i artikel 1, stk. 1, nævnte
produkter, som indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande,
medmindre eksportøren godtgør:
— at det produkt, der skal udføres, er identisk med det tidligere
indførte produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lavere endrestitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større endrestitutionen, er restitutionen lig med sidstnævnte.
11. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,
sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerneunder Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referen-ceperiodens udløb.
12. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 17.
Artikel 9
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for fjerkrækød kan fungere bedst muligt, kan Rådet på forslag af
Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk.
2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen afproceduren for aktiv eller passiv forædling for de i artikel 1, stk. 1,nævnte produkter, når de er bestemt til fremstilling af produkter, der ernævnt i artikel 1, stk. 1.
2. Uanset stk. 1 træffer Kommissionen, hvis den i det pågældende
stykke omhandlede situation er af særlig hastende karakter, og
Fællesskabets marked bliver udsat for forstyrrelse eller truet afforstyrrelse på grund af ordningen for aktiv eller passiv forædling, påbegæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågæl-dende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder, og
de gælder umiddelbart. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra
en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse forRådet. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve
Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for en
frist på tre måneder, betragtes Kommissionens foranstaltning somophævet.
Artikel 10
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; den
toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages
i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 58
Artikel 11
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk.
1, nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag fra Kommissionen træffer afgørelse efter
afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, og
grænserne herfor.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen
på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om
de nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og
straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt enbegæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest trearbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Medlemsstaterne kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, stk. 2.«
2) Artikel 12 udgår.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2778/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 84),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3714/92 (EFT nr. L 378 af 23. 12. 1992,
s. 23)
Rådets forordning (EØF) nr. 2779/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 90)
Rådets forordning (EØF) nr. 2780/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 94)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 59
BILAG XII
ÆG SAMT ÆGALBUMIN OG MÆLKEALBUMIN
A. ÆG
I. Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 49),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1574/93 (EFT nr. L 152 af 24. 6. 1993,
s. 1)
1. Artikel 3 til 11 affattes:
»Artikel 3
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de
i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, kan der kræves fremlagt en import-eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 6 og 8.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for
licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes, undtagen i tilfælde
af force majeure, helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kundelvis har fundet sted inden for nævnte frist.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 4
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Artikel 5
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, pålæggesimporten til toldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse
produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale
om landbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regier opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabeforstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold tildet mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandels-organisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1
nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet
eller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel ifølge proceduren i artikel 17. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes
tillægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 6
1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger
i Uruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der erfastlagt efter proceduren i artikel 17.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 60
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefælge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig
behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsynings-
behovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikreligevægten på dette marked, idet der dog kan tages udgangspunkt i
metoder, der eventuelt tidligere er blevet anvendt til forvaltning af
kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog derettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne afhandelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssigtidsfordeling:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte
sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 7
Hvis der på Fællesskabets marked konstateres en mærkbar prisstigning,
og denne situation kan forventes at vedvare, således at markedet af den
grund forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes foranstalt-
ninger i fornødent omfang.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle
gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 8
1. For at muliggøre eksport af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter i
uændret stand eller i form af varer, som er anført i bilag I, på grundlag
af de priser, der gælder på verdensmarkedet for disse produkter, og
inden for de grænser, der følger af aftaler, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes veden eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitetog struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem små og store erhvervsdrivende
b) den der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.
Den kan differentieres efter destination, når situationen på verdens-
markedet eller særlige krav på visse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 17. De fastsættes i
hovedsagen regelmæssigt; licitation kan dog ikke anvendes.
Listen over produkter, for hvilke der ydes eksportrestitution, samt
restitutionens størrelse fastsættes mindst en gang hver tredje måned.Restitutionerne kan dog fastholdes på samme niveau i mere end tre!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 61
måneder eller om fornødent ændres af Kommissionen inden for
tidsintervallet efter anmodning fra en medlemsstat eller på Kommis-sionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for ægprodukter og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne for ægprodukter på verdensmarkedet
b) behovet for at undgå forstyrrelser, som vil kunne forårsage en
længerevarende uligevægt mellem udbud og efterspørgsel påFællesskabets marked
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførslerd) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold
til traktatens artikel 228.
Ved restitutionens fastsættelse tages der desuden særlig hensyn til
nødvendigheden af at skabe ligevægt mellem anvendelsen af Fælles-
skabets basisprodukter med henblik på udførsel til tredjelande af
forarbejdede produkter og anvendelsen af produkter fra disse lande, dertillades indført til forædling.
Ved beregning af restitutionen tages der desuden, for så vidt angår de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, hensyn til forskellen mellem prisernehenholdsvis i Fællesskabet og på verdensmarkedet på den mængdefoderkorn, der i Fællesskabet er nødvendig for at producere et kg æg i
skal under hensyntagen til den mængde æg i skal, der anvendes til
fremstilling af disse produkter og/eller gennemsnitsforholdet mellemhandelsværdierne af æggets bestanddele.
5. Den i stk. 1 nævnte pris i Fællesskabet fastsættes på baggrund af:a) de faktiske priser i de forskellige afsætningsled i Fællesskabetb) de faktiske eksportpriser.Fastsættelsen af priserne på verdensmarkedet sker under hensyn til:a) de faktiske priser på tredjelandenes markederb) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestem-
melseslande, fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i
givet fald under hensyn til de tilskud, der ydes af disse lande
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.6. For produkter, der er nævnt i artikel 1, og som eksporteres i
uændret stand, ydes restitutionen kun på begæring og mod fremlæggelseaf den pågældende eksportlicens, undtagen i de tilfælde, hvor der kanbevilges en licens a posteriori (rugeæg).
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel
1 nævnte produkter i uændret stand, er det, der gælder på dagen forlicensansøgningen, og hvis der er tale om differentierede restitutioner,som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destinationb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination,
der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det
beløb, der gælder for den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Bestemmelserne i stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 16 i
forordning (EF) nr. 3448/93 udvides til at omfatte de i artikel 1 nævnteprodukter, når de eksporteres i form af varer, som er anført i bilag I.
9. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 17 fraviges for de i artikel
1 nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse med
fødevarehjælp.
10. Restitutionen ydes, når det godtgøres,— at produkterne er udført fra Fællesskabet, og— har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 11 finder an-
vendelse, og!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 62
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den
destination, der er anført på licensen eller en anden destination, forhvilken restitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litrab). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dog finde sted ioverensstemmelse med proceduren i artikel 17, såfremt derfastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
11. Der ydes ingen eksportrestitution for de i artikel 1, stk. 1, nævnte
produkter, der indføres fra tredjelande og genudføres til tredjelande,
medmindre eksportøren godtgør,
— at det produkt, der skal udføres er identisk med det tidligere
indførte produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen, for hvert produkt lig med den ved
indførslen opkrævede importafgift, såfremt denne er lavere end
restitutionen; hvis importafgiften ved indførslen er større endrestitutionen, er restitutionen lig med denne sidste.
12. Overholdelsen af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de derifastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de
aftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne
under Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referen-ceperiodens udløb.
13. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder be-
stemmelser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikkeopbrugte mængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren iartikel 17. Bilag I ændres efter samme procedure. Dog vedtagesgennemførelsesbestemmelserne til stk. 8 for de i artikel 1, stk. 1,nævnte produkter, når de eksporteres i form af varer, der er anført i
bilag I, efter proceduren i artikel 16 i forordning (EF) nr. 3448/93.
Artikel 9
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for æg kan fungere bedst muligt, kan Rådet på forslag af Kommissionenefter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, i særligetilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktivforædling:
— for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når de er bestemt, til
fremstilling af de i artikel 1, stk. 1, litra b), nævnte produkter, og
— i særlige tilfælde for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, når de
er bestemt til fremstilling af varer, der er anført i bilag I.
2. Uanset stk. 1 og hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig
hastende karakter, og Fællesskabets marked bliver udsat for forstyrrelse
eller truet af forstyrrelse på grund af ordningen for aktiv forædling,
træffer Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på egetinitiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet ogmedlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes imere end seks måneder, og de gælder umiddelbart. Har Kommissionenfået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse
herom senest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for
Rådet. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæveKommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for enfrist på tre måneder, betragtes Kommissionens foranstaltning somophævet.
Artikel 10
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 63
Artikel 11
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk.
1, nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generelle
gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger, oggrænserne herfor.
2. Hvis den i stk. 1 nævnte situation indtræder, træffer Kommissionen
på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse omde nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne ogstraks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt enbegæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre
arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, stk. 2.«
2. Artikel 12 udgår.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2773/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 64),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 4155/87 (EFT nr. L 392 af 31. 12. 1987,
s. 29)
Rådets forordning (EØF) nr. 2774/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 68)
Rådets forordning (EØF) nr. 2775/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 72)
Ovennævnte forordninger ophæves.
B. ÆGALBUMIN OG MÆLKEALBUMIN
Rådets forordning (EØF) nr. 2783/75 (EFT nr. L 282 af 1. 11. 1975, s. 104), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 4001/87 (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1987, s. 44)
1. Artikel 1, indledningen, affattes således:
»Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for følgende produkter:«.
2. Artikel 2 affattes således:
»Artikel 2
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1 omhandlede produkter kan der
kræves fremlagt en importlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset
hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt anfægter anvendelsenaf artikel 4.
Importlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen er betinget af,
at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre
importen inden for licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes,undtagen i tilfælde af force majeure, helt eller delvis, hvis transaktionen ikkeeller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser
til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17 i forordning (EØF) nr.2771/75.«
3. Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import
af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter, pålægges importen til toldsatsen i
den fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvisbetingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået i!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 64
overensstemmelse med traktatens artikel 228 under de multilaterale handels-
forhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvorimporten ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virk-ningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold,
er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold,
fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år, der gårforud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vilkunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en til-
lægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågæl-dende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller
EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
ifølge proceduren i artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2771/75. De omfatternavnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsim-
porttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.«
4) Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
1. De toldkontingenter for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger underUruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der er fastlagtefter proceduren i artikel 17 i forordning (EØF) nr. 2771/75.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende
metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af
ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet
ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (efter
den såkaldte metode »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre nogen forskelsbehandling mellem de berørte erhvervs-
drivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene
på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dettemarked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der eventuelt tidligere
er blevet anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er
omhandlet i stk. 1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgåetinden for rammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter og fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig tids-fordeling,
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og
oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af
garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldigheds-
periode.«
5. Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
Hvis der på Fællesskabets marked konstateres en mærkbar prisstigning, og
denne situation kan forventes at vedvare, således at markedet af den grund
forstyrres eller trues af forstyrrelse, kan der træffes foranstaltninger i fornødentomfang.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 65
Rådet, der på forslag af Kommissionen træffer afgørelse efter proceduren i
traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generelle gennemførelsesbestemmelser tildenne artikel.«
6. Artikel 7 affattes således:
»Artikel 7
1. I det omfang, det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for æg
og denne forordning kan fungere bedst muligt, kan Rådet på forslag af
Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, isærlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktivforædling for de i artikel 1 nævnte produkter, når de er bestemt til fremstillingaf produkter, der ligeledes er nævnt i artikel 1.
2. Uanset stk. 1 og hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig
hastende karakter, og Fællesskabets marked bliver udsat for forstyrrelse ellertruet af forstyrrelse på grund af ordningen for aktiv forædling, træfferKommissionen på begæring af den medlemsstat eller på eget initiativ de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de
pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder, og degælder umiddelbart. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra enmedlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter begæringensmodtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter meddelelses-
dagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for Rådet. Rådet kanmed kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse.Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for en frist på tre måneder, betragtesKommissionens foranstaltning som ophævet.«
7. Artikel 8 affattes således:
»Artikel 8
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur
og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter,der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger afanvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til
en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 66
BILAG XIII
FRUGT OG GRØNTSAGER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 (EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1) senest
ændret ved forordning (EF) nr. 3669/93 (EFT nr. L 338 af 31. 12. 1993, s. 26)
Afsnit IV affattes således:
»AFSNIT IV
Ordning for samhandelen med tredjelande
Artikel 22
1. Ved import til Fællesskabet eller ved eksport fra Fællesskabet af de i
artikel 1, stk. 2, nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- ellereksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset
hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt anfægter anvendelsenaf artikel 25 og 26.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen
kan betinges af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til atgennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldighedsperiode;sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvishar fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser
til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 33.
Artikel 23
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
2. Afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af indgangs-
prisen for det importerede parti, skal rigtigheden af denne pris kontrolleres ved
hjælp af en fast importværdi, som beregnes af Kommissionen for hvert enkelt
oprindelsesland og hvert enkelt produkt på grundlag af et vejet gennemsnit afpriserne på de pågældende produkter på medlemsstaternes repræsentativeimportmarkeder eller på andre markeder, hvis det er relevant.
3. Hvis den oplyste indgangspris på det pågældende parti er højere end den
faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes i overensstemmelsemed stk. 5 og som højst må være 10 % over den faste værdi, skal der deponeresen sikkerhed svarende til importtolden, som fastsættes på grundlag af den fasteimportværdi.
4. Hvis indgangsprisen for det pågældende parti ikke oplyses i forbindelse
med toldbehandlingen, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fællestoldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevante
bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der skal fastlægges i overens-
stemmelse med stk. 5.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter proce-
duren i artikel 33.
Artikel 24
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import
af nogle af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter, pålægges importen til satsen iden fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvisbetingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228 under de multilaterale handels-
forhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde, hvor
importen ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virk-ningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold,
er dem, Fællesskabet meddeler til Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold,
fastlægges på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år, der går forud fordet år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en til-
lægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågæl-dende sending.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 67
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet ellerEF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
efter proceduren i artikel 33. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold til
artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 25
1. De toldkontingenter for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter, der følger
af de aftaler, der er indgået under de multilaterale handelsforhandlinger iUruguay-rundens regi, åbnes og forvaltes efter bestemmelser, der er fastlagtefter proceduren i artikel 33.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af følgende
metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af
ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet
ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidig behandling«)
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (efter
den såkaldte metode med »traditionelle/nye mønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage hensyn til forsyningsbehovene
på Fællesskabets marked og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dettemarked, idet der dog kan tages udgangspunkt i metoder, der tidligere er blevet
anvendt til forvaltning af kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk.
1, jf. dog de rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden forrammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig tidsfordeling,
den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter, hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og
oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af
garantierne med henblik på den i litra a) nævnte sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldigheds-
periode.
Artikel 26
1. For at muliggøre en i økonomisk henseende betydelig eksport af de i
artikel 1, stk. 2, nævnte produkter på grundlag af priserne i den internationale
handel for disse produkter og inden for de grænser, der følger af aftaler, der er
indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, kan forskellen mellemdisse priser og priserne i Fællesskabet i fornødent omfang udlignes ved eneksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution, skal den
fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det pågældende
marked, således at de disponible ressourcer, udnyttes så effektivt sommuligt under hensyn til EF-eksportens effektivitet og struktur, uden at dette
dog må føre til forskelsbehandling mellem små og store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst byrdefulde for de erhvervsdrivende under
hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling mellem
de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.
Når situationen i den internationale handel eller særlige krav på visse markeder
gør det nødvendigt, kan restitutionen for et bestemt produkt differentieres efterdet pågældende produkts destination.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 33. Fastsættelsen sker med
regelmæssige tidsintervaller.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 68
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan om påkrævet
ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæring af enmedlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
4. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for frugt og grøntsager og de disponible mængder på
Fællesskabets marked
— priserne i den internationale handel
b) de afsætningsomkostninger og minimumsomkostninger i forbindelse med
transporten fra Fællesskabets markeder til Fællesskabets eksporthavneeller andre udførselssteder samt transportomkostningerne mv. til bestem-melseslandet
c) det økonomiske aspekt i forbindelse med de påtænkte udførsler
d) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold til
traktatens artikel 228.
5. De i stk. 1 nævnte priser på Fællesskabets marked fastsættes under
hensyntagen til de priser, som med henblik på udførsel viser sig at være degunstigste.
De i stk. 1 nævnte priser i den internationale handel fastsættes under
hensyntagen til:
a) de faktiske noteringer på tredjelandenes markeder
b) de gunstigste priser ved indførsel til tredjelande, der er bestemmelseslande,
fra andre tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriserd) tilbudspriserne ved Fællesskabets grænse.6. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
7. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel 1, stk. 2,
nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen, og hvisder er tale om differentierede restitutioner, som gælder samme dag
a) for den i licensen angivne destinationb) for den faktiske destination, hvis denne afviger fra den destination, der er
anført på licensen. I så fald må beløbet ikke overstige det beløb, der gælderfor den i licensen angivne destination.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
8. Stk. 6 og 7 kan efter proceduren i artikel 33 fraviges for de i artikel 1, stk.
2, nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse i forbindelse medfødevarehjælp.
9. Restitutionen ydes, når det godtgøres, at produkterne
— er udført fra Fællesskabet
— har oprindelse i Fællesskabet, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået den destination,
der er anført på licensen, eller en anden destination, for hvilkenrestitutionen var fastsat, uden at dette berører stk. 7, litra b). Undtagelserfra denne bestemmelse kan dog finde sted efter proceduren i artikel 33,såfremt der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
10. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en følge af de
aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228, sikres på grundlag afde eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte referenceperioder, og somgælder for de pågældende produkter. For så vidt angår overholdelsen af deforpligtelser, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne afhandelsforhandlingerne under Uruguay-runden, berøres eksportlicensernesgyldighed ikke af referenceperiodens udløb.
11. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, herunder bestemmelser
vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugte mængder, derkan eksporteres, vedtages "
C2efter proceduren i artikel 33. 3!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 69
Artikel 27
1. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til
en af dens bestemmelser, er følgende forbudt ved import af de i artikel 1, stk. 2,
nævnte produkter fra tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.
2. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur
og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter,der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger afanvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
Artikel 28
1. Der kan i samhandelen med tredjelande anvendes egnede foranstaltninger,
hvis markedet inden for Fællesskabet for et eller flere af de i artikel 1, stk. 2,nævnte produkter på grund af import eller eksport rammes eller trues af
alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel
39 omhandlede mål i fare.
Disse foranstaltninger kan kun anvendes, henholdsvis indtil den faktiske
forstyrrelse eller truslen herom er ophørt, eller indtil de mængder, der er trukket
ud af handelen eller er opkøbt, er formindsket mærkbart.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennem-
førelsesbestemmeler til dette stykke, og fastsætter de tilfælde, hvor medlems-
staterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige
foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse.Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer denafgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning forRådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre ellerophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 2518/69 (EFT nr. L 318 af 18. 12. 1969, s. 17),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2455/72 (EFT nr. L 266 af 14. 11. 1972,s. 7)
Rådets forordning (EØF) nr. 2707/72 (EFT nr. L 291 af 28. 12. 1972, s. 3)
Rådets forordning (EØF) nr. 1200/88 (EFT nr. L 115 af 3. 5. 1988, s. 7), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 3821/90 (EFT nr. L 366 af 29. 12. 1990, s. 45)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 70
BILAG XIV
FORARBEJDEDE FRUGTER OG GRØNTSAGER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 426/86 (EFT nr. L 49 af 27. 2. 1986, s. 1), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1490/94 (EFT nr. L 161 af 29. 6. 1994, s. 13)
1) Afsnit II affattes således:
»AFSNIT II
Samhandelen med tredjelande
Artikel 9
1. Ved import til Fællesskabet eller eksport fra Fællesskabet af de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import-eller eksportlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigtanfægter anvendelsen af artikel 12, 13, 14 og 14a.
Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet. Licensud-
stedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen afforpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden forlicensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvistransaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævntefrist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbe-
stemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 22.
Artikel 10
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter
proceduren i artikel 22.
Artikel 10a
1. Der anvendes for produktionsårene 1995, 1996, 1997, 1998 og
1999 en minimumsimportpris for de i bilag I, del B, anførte produkter.Minimumsimportprisen beregnes især under hensyntagen til:
— prisen franko grænse ved import til Fællesskabet
— priserne på verdensmarkedet
— situationen på Fællesskabets interne marked
— udviklingen i samhandelen med tredjelande.
Overholdes minimumsimportprisen ikke, opkræves foruden tolden en
udligningsafgift, der beregnes på grundlag af de priser, der anvendes afde vigtigste leverandørtredjelande.
2. Minimumsimportprisen for tørrede druer fastsættes inden produk-
tionsårets begyndelse.
Der skal fastsættes en minimumsimportpris for korender og for andre
tørrede druer. For hver af de to produktgrupper kan minimumsimport-prisen fastsættes for produkter i detailsalgsemballage med en nettovægt,der skal fastlægges nærmere, og for produkter i detailsalgspakninger
med en større nettovægt.
3. Minimumsimportprisen for forarbejdede kirsebær fastsættes inden
produktionsårets begyndelse. Prisen kan fastsættes for produkter idetailsalgsemballage med en nærmere fastsat nettovægt.
4. Den minimumsimportpris, som skal overholdes for tørrede druer,
er den, der gælder på importdagen. Den udligningsafgift, der i givet faldskal opkræves, er den, der gælder samme dag.
5 . Den minimumsimportpris, der skal overholdes
"
C2 3 for forarbejdede kirsebær, er den pris, der
gælder ved antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning.!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 71
6. Udligningsafgifterne for tørrede druer fastsættes i forhold til en
skala af importpriser. Forskellen mellem minimumsimportprisen oghvert trin på skalaen er på:
— 1 % af minimumsprisen for det første trin
— 3 %, 6 % og 9 % af minimumsprisen for henholdsvis det andet,
tredje og fjerde trin.
Skalaens femte trin omfatter alle de tilfælde, hvor importprisen er lavere
end den, der gælder for det fjerde trin.
Den maksimale udligningsafgift, der skal fastsættes for tørrede druer,
må ikke overstige forskellen mellem minimumsprisen og et beløb, som
fastlægges på grundlag af de mest fordelagtige priser, der for
signifikante mængder anvendes på verdensmarkedet af de mestrepræsentative tredjelande.
7. Når importprisen "
C2 3 for forarbejdede
kirsebær er lavere end minimumsprisen for de pågældende produkter,
opkræves der en udligningsafgift, der er lig med forskellen mellem
disse to priser.
8. Minimumsimportprisen, størrelsen af udligningsafgiften og de
øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter
proceduren i artikel 22.
Artikel 11
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet
af import af nogle af de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, pålægges
importen til toldsatsen i den fælles toldtarif af et eller flere af disse
produkter en tillægsimporttold, hvis betingelserne i artikel 5 i den aftaleom landbrug, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel228 under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundensregi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabeforstyrrelser på EF-markedet, eller virkningerne ikke står i forhold tildet mål, der søges opnået.
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en til-
lægsimporttold, er dem, som Fællesskabet meddeler Verdenshandels-organisationen i overensstemmelse med det tilbud, det afgav under demultilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en til-
lægsimporttold, fastlægges navnlig på grundlag af importen tilFællesskabet i de tre år, der går forud for det år, hvori de i stk. 1nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedeteller EF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 22. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i
henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1
anvendes i overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 12
1. De toldkontingenter for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter, der
følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af handels-
forhandlingerne under Uruguay-runden, åbnes og forvaltes efterbestemmelser, der er fastlagt efter proceduren i artikel 22.
2. Forvaltningen af kontingenterne kan gennemføres efter en af
følgende metoder eller ved en kombination af disse metoder:
— en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af
indgivelsen af ansøgninger (efter »først til mølle«-princippet)
— en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er
indgivet ansøgning for (efter den såkaldte metode med »samtidigbehandling«)!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 72
— en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handels-
strømme (efter den såkaldte metode med »traditionelle/nyemønstre«).
Der kan fastsættes andre hensigtsmæssige metoder.
De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.
3. Forvaltningsmetoden skal, hvor det er relevant, tage hensyn til
forsyningsbehovene på Fællesskabets marked og nødvendigheden af atsikre ligevægten på dette marked, og idet der dog kan tagesudgangspunkt i metoder, der tidligere er blevet anvendt til forvaltningaf kontingenter svarende til dem, der er omhandlet i stk. 1, jf. dog de
rettigheder, der følger af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af
handelsforhandlingerne under Uruguay-runden.
4. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser fastsætter åbning af årlige
kontingenter, fastlægger om nødvendigt, med en hensigtsmæssig
tidsfordeling, den forvaltningsmetode, der skal anvendes, og omfatter,hvis dette er relevant:
a) bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelses-
sted og oprindelse
b) bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør
kontrol af garantierne med henblik på den i litra a) nævnte
sikkerhed, og
c) betingelserne for udstedelse af importlicenser og licensernes
gyldighedsperiode.
Artikel 13
1. For at muliggøre eksport af:
a) økonomisk betydningsfulde mængder af de i artikel 1, stk. 1,
nævnte produkter uden tilsætning af sukker
b) — hvidt sukker og råsukker, henhørende under KN-kode 1701
— glucose og glucosesirup, henhørende under KN-kode
1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 og
1702 40 90
— isoglucose, henhørende under KN-kode 1702 30 10,
1702 40 10, 1702 60 10 og 1702 90 30, samt
— sirup af sukkerroer og sukkerrør, henhørende under KN-kode
1702 90 90
som er indeholdt i de produkter, der er opregnet i artikel 1, stk. 1,
litra b)
på grundlag af de priser, der gælder på verdensmarkedet for disse
produkter, og inden for de grænser, der følger af aftaler, der erindgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, kanforskellen mellem disse priser og priserne i Fællesskabet udlignesved en eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution,
skal den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttesså effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitetog struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandlingmellem små og store erhvervsdrivende
b) den, der administrativt set er mindst byrdefuld for de erhvervs-
drivende under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet.
Restitutionen kan for bestemte produkter differentieres efter bestem-
melsessted, når situationen på verdensmarkedet eller særlige krav påvisse markeder gør dette nødvendigt.
Restitutionerne fastsættes efter proceduren i artikel 22. Fastsættelsen
sker med regelmæssige tidsintervaller.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan i
givet fald ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæringaf en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 73
4. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
5. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport, er det, der
gælder på dagen for licensansøgningen, og, hvis der er tale om
differentierede restitutioner, som skal anvendes samme dag
a) for det i licensen angivne bestemmelsessted, ellerb) for det faktiske bestemmelsessted, hvis dette afviger fra det
bestemmelsessted, der er anført på licensen. I så fald må beløbet
ikke overstige det beløb, der gælder for det i licensen angivne
bestemmelsessted.
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
6. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 22 fraviges for produkter,
der er omfattet af restitutioner som led i fødevarehjælp.
7. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en
følge af de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228,sikres på grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri
fastsatte referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af deaftaler, der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne iUruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referencepe-riodens udløb.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel herunder bestem-
melser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugtemængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren i artikel 22.
Artikel 14
1. Denne artikel finder anvendelse på de restitutioner, der er
omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra a).
2. Restitutionerne fastsættes under hensyntagen til følgende faktorer:
a) situationen og den antagelige udvikling med hensyn til:
— priserne på produkter forarbejdet på basis af frugt og
grøntsager på Fællesskabets marked og de disponiblemængder
— priserne i den internationale handel
b) de laveste omkostninger i forbindelse med afsætning og transport
fra Fællesskabets markeder til Fællesskabets havne eller øvrigeeksportsteder samt omkostningerne i forbindelse med transport mv.til bestemmelseslandet
c) den påtænkte eksports økonomiske aspekt
d) de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 228.
3. Priserne på Fællesskabets marked for de produkter, der er
omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra a), fastlægges under hensyn til de
med henblik på eksport gunstigste priser.
Fastlæggelsen af priserne i den internationale handel sker under hensyn
til:
a) noteringerne på tredjelandes markeder
b) de gunstigste importpriser i de tredjelande, der er bestemmelses-
lande, ved import fra tredjelande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser
d) tilbudspriserne ved Fællesskabets grænse.
4. Restitutionen betales, når det godtgøres, at produkterne:— er eksporteret ud af Fællesskabet
— har oprindelse i Fællesskabet, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået det
bestemmelsessted, der er anført på licensen eller et andetbestemmelsessted, for hvilket restitutionen var fastsat, uden atdette berører artikel 13, stk. 5, litra b). Undtagelser fra denne
bestemmelse kan dog finde sted efter proceduren i artikel 22,
såfremt der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarendegarantier.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 74
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 22.
Artikel 14a
1. Denne artikel finder anvendelse på de i artikel 13, stk. 1, litra b),
nævnte restitutioner.
2. Restitutionsbeløbet svarer
— for råsukker, hvidt sukker og sirup af sukkerroer og sukkerrør til til
det restitutionsbeløb, der i henhold til artikel 17 i Rådetsforordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fællesmarkedsordning for sukker og gennemførelsesbestemmelserne
hertil er fastlagt for eksport af disse produkter i uforandret stand
— for isoglucose til det restitutionsbeløb, der i henhold til artikel 17 i
forordning (EØF) nr. 1785/81 og gennemførelsesbestemmelsernehertil er fastlagt for eksport af dette produkt i uforandret stand
— for glucose og glucosesirup til det restitutionsbeløb, der i henhold
til artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni1992 om den fælles markedsordning for korn og gennemførelses-
bestemmelserne hertil er fastlagt for eksport af hvert af disse
produkter i uforandret stand.
3. Forarbejdede produkter skal, for at restitutionen kan ydes, ved
eksport ledsages af en erklæring fra ansøgeren, der angiver de mængder
af råsukker, hvidt sukker, sirup af sukkerroer og sukkerrør, isoglucose,
glucose og glucosesirup, der er anvendt ved fremstillingen.
De kompetente myndigheder i vedkommende medlemsstat fører kontrol
med nøjagtigheden af den i første afsnit nævnte erklæring.
4. Hvis restitutionen ikke er tilstrækkelig for eksport af de i artikel 1,
stk. 1, litra b), opregnede produkter, anvendes bestemmelserne for denrestitution, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, litra a), for disse produkter istedet for bestemmelserne under litra b) i samme artikel.
5. Restitutionen ydes ved eksport af produkter, som:a) har oprindelse i Fællesskabet
b) er importeret fra tredjelande, og ved hvis import den i artikel 10
omhandlede importafgift er blevet erlagt, såfremt eksportørengodtgør, at:
— det importerede produkt og det produkt, der skal eksporteres,
er den samme vare, og
— der er blevet opkrævet importafgift ved dette produkts import.
I det i litra b) nævnte tilfælde er restitutionen for hvert enkelt
produkts vedkommende lig med den ved importen opkrævede
importafgift, såfremt denne er lavere end den gældende restitu-
tionen; er den ved importen opkrævede importafgift højere endrestitutionen, anvendes denne.
6. Restitutionen betales, når det er godtgjort, at produkterne:
— opfylder en af de i stk. 5 nævnte betingelser— er blevet eksporteret ud af Fællesskabet, og
— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået det
bestemmelsessted, der er anført på licensen eller et andetbestemmelsessted, for hvilket restitutionen var fastsat, uden at
dette berører artikel 13, stk. 5, litra b). Undtagelser fra denne
bestemmelse kan dog finde sted efter proceduren i artikel 22,såfremt der fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarendegarantier.
7. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 22.
Artikel 15
1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning
for korn, for sukker og for frugt og grøntsager kan fungere efterhensigten, kan Rådet på forslag af Kommissionen efter afstemnings-proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt ellerdelvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv forædling forfølgende produkter:
— de i artikel 13, stk. 1, litra b), nævnte produkter, og!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 75
— frugt og grøntsager,
når de er bestemt til fremstilling af de i artikel 1, stk. 1, nævnte
produkter.
2. Uanset stk. 1 træffer Kommissionen, hvis den dér omhandlede
situation er af særlig hastende karakter, og Fællesskabets marked bliverudsat for forstyrrelse eller truet af forstyrrelse på grund af ordningen foraktiv forædling, på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ denødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne;de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks
måneder, og de gælder umiddelbart. Har Kommissionen fået forelagt en
begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en ugeefter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på en uge efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for
Rådet. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve
Kommissionens afgørelse. Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for enfrist på tre måneder, betragtes Kommissionens foranstaltning somophævet.
Artikel 16
1. Når der i medfør af artikel 20 i forordning (EØF) nr. 1785/91 ved
eksport af hvidt sukker opkræves en særlig eksportafgift på over 5 ECUpr. 100 kg, kan der efter proceduren i artikel 22 træffes beslutning omopkrævning af en eksportafgift for de i artikel 1, stk. 1, omhandledeprodukter, som indeholder mindst 35 % tilsat sukker.
2. Eksportafgiftens størrelse fastsættes under hensyntagen til:
— arten af det produkt, der er forarbejdet på basis af frugt og
grøntsager med tilsætning af sukker
— indholdet af tilsat sukker i det pågældende produkt
— prisen på hvidt sukker i Fællesskabet og prisen på verdens-
markedet
— den særlige eksportafgift for hvidt sukker
— de økonomiske aspekter ved anvendelsen af denne afgift.
3. Det tal, der er nævnt i kolonne 1 i bilag III til denne forordning for
det pågældende produkt, betragtes som værende indholdet af tilsatsukker.
Dersom det i overensstemmelse med stk. 4 beregnede indhold af tilsat
sukker pr. 100 kilogram nettovægt af produktet ligger 2 kilogram ellermere under det indhold, der er udtrykt ved den i bilag III, kolonne 1, fordet pågældende produkt anførte værdi, vælges dog på eksportørensbegæring det indhold, der er beregnet i overensstemmelse med stk. 4.
4. Som indhold af tilsat sukker i de i bilag III anførte produkter anses
den værdi, der opnås ved anvendelse af refraktometret, multipliceretmed faktoren 0,93 for produkter henhørende under KN-kode 2008, medundtagelse af KN-kode 2008 11 10, 2008 91 00, 2008 99 85 og2008 99 91, og med faktoren 0,95 for de øvrige i bilag III anførte
produkter, hvorefter den i bilag III, kolonne 2, anførte værdi for det
pågældende produkt fratrækkes.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 22.
Artikel 17
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt ved import fratredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 76
Artikel 18
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk.
1, nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller truslen herom er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de almindeligegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt
grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.«
2) Bilag II og IV udgår.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 518/77 (EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 22)
Rådets forordning (EØF) nr. 519/77 (EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 24)Rådets forordning (EØF) nr. 520/77 (EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 26)
Rådets forordning (EØF) nr. 521/77 (EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 28)
Rådets forordning (EØF) nr. 1796/81 (EFT nr. L 183 af 4. 7. 1981), senest
ændret ved orordning (EØF) nr. 1122/92 (EFT nr. L 117 af 1. 5. 1992, s. 98)
Rådets forordning (EØF) nr. 2089/85 (EFT nr. L 197 af 27. 7. 1985, s. 10)
Rådets forordning (EØF) nr. 3225/88 (EFT nr. L 288 af 21. 10. 1988, s. 11)
Rådets forordning (EØF) nr. 1201/88 (EFT nr. L 115 af 3. 5. 1988, s. 9), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 2781/90 (EFT nr. L 265 af 28. 9. 1990, s. 3)
Ovennævnte forordninger ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 77
BILAG XV
BANANER
Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 (EFT nr. L 47 af 25. 2. 1993, s. 1), senest ændret
ved forordning (EF) nr. 3518/93 (EFT nr. L 320 af 22. 12. 1993, s. 15)
1) Artikel 15 affattes således:
»Artikel 15
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter.
2. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import
af nogle af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter, pålægges importen til satsen iden fælles toldtarif af en eller flere af disse produkter en tillægsimporttold, hvisbetingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået i
overensstemmelse med traktatens artikel 228 under de multilaterale handels-
forhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i tilfælde hvorimporten ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-markedet, eller virk-ningerne ikke står i forhold til det mål, der søges opnået.
3. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsimporttold,
er dem, Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisationen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimporttold,
fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år forud fordet år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå.
4. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en til-
lægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågæl-
dende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller
EF-importmarkedet.
5. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
ifølge proceduren i artikel 27. De omfatter navnlig:
a) en fastlæggelse af de produkter, for hvilke der kan anvendes til-
lægsimporttold i henhold til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.«
2) Følgende artikel indsættes:
»Artikel 15a
Artikel 15a til 20 gælder kun for friske bananer henhørende under KN-kode ex
0803, med undtagelse af pisang.
I dette afsnit forstås ved:1) »traditionel indførsel fra A VS-stater«: den i bilaget anførte mængde
bananer udført fra hver A VS-stat, der traditionelt udfører bananer tilFællesskabet; de således indførte bananer benævnes i det følgende»traditionelle A VS-bananer«
2) »ikke-traditionel indførsel fra AVS-stater«: den mængde bananer, der
udføres fra A VS-stater, og som overskrider den i nr. 1 anførte mængde; desåledes indførte bananer benævnes i det følgende »ikke-traditionelle AVS-
bananer«
3) »indførsel fra andre tredjelande end A VS-stater«: den mængde bananer,
der udføres fra andre tredjelande; de således indførte bananer benævnes i
det følgende »tredjelandsbananer«
4) »EF-bananer«: bananer, der er produceret i Fællesskabet5) »markedsføre« og »markedsføring«: markedsføring i alle led med
undtagelse af produktets overgang til den endelige forbruger.«
3) Artikel 17, stk. 2, affattes således:
»Importlicensen gælder i hele Fællesskabet. Medmindre der træffes undtagel-
sesbestemmelser efter proceduren i artikel 27, er licensudstedelsen betinget af,at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre
importen på de i denne forordning fastsatte betingelser inden for licensens
gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionenikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfældeaf force majeure.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 78
4) Artikel 18 affattes således:
»Artikel 18
1. Der åbnes hvert år et toldkontingent på 2,2 mio. tons nettovægt for
indførsel af tredjelandsbananer og ikke-traditionelle A VS-bananer.
Inden for rammerne af dette toldkontingent opkræves der en told på 75 ECU pr.
ton for indførsel af tredjelandsbananer, hvorimod ikke-traditionelle AVS-bananer pålægges nultold.
For 1994 er toldkontingentet fastsat til 2,1 mio. tons nettovægt.
Når Fællesskabets efterspørgsel som fastsat på grundlag af prognosen i artikel
16 stiger, forhøjes kontingentmængden tilsvarende efter proceduren i artikel 27.
I givet fald foretages denne forhøjelse inden den 30. november forud for det
pågældende produktionsår.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, opkræves der for ikke-traditionelle AVS-bananer,
der indføres uden for det toldkontingent, som er nævnt i stk. 1 i denne artikel, en
told pr. ton, der svarer til den i artikel 15, stk. 1, nævnte told, med fradrag af 100
ECU.
3. De mængder tredjelandsbananer og ikke-traditionelle A VS-bananer, der
genudføres fra Fællesskabet, afskrives ikke på det i stk. 1 fastsatte kontingent.
4. Beløbene i denne artikel omregnes til national valuta ved hjælp af den
kurs, der anvendes for de pågældende produkter i forbindelse med den fælles
toldtarif.«
5) I artikel 20 indsættes følgende led:
» — foranstaltninger, der giver sikkerhed for afsendelsessted og oprindelse,
for så vidt angår de bananer, der indføres inden for det toldkontingent,
der er fastsat i artikel 18, stk. 1
— foranstaltninger, der sikrer opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som Fællesskabet har indgået i overensstemmelse med
traktatens artikel 228.«
6) Artikel 22 affattes således:
»Artikel 22
De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de
særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der
er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger af anvendelsenaf denne forordning, optages i den fælles toldtarif.«
7) Artikel 23 affattes således:
»Artikel 23
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorligeforstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen medtredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er ophørt.
Rådet, der træffer aførelse på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennem-førelsesbestemmelser til dette stykke, og fastsætter de tilfælde, hvor medlems-staterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse.Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den
afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for
Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre eller
ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
efter proceduren i artikel 27.
5. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.2.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 79
BILAG XVI
VIN
I. Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 (EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 1891/94 (EFT nr. L 197 af 30. 7. 1994, s. 42)
1) Afsnit IV affattes således:
»AFSNIT IV
Ordning for samhandelen med tredjelande
Artikel 52
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1, stk. 2, litra a) og b),
nævnte produkter skal der fremlægges en importlicens. Ved import af de
øvrige af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter og ved eksport af desammesteds omhandlede produkter kan der kræves fremlagt en import-eller eksportlicens.
2. Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom,
uanset hvor i Fællesskabet han er etableret, uden at dette i øvrigt anfægter
anvendelsen af artikel 55 og 56.
Licensen gælder for hele Fællesskabet.
Licensudstedelsen er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af
forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for licensensgyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transka-tionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtageni tilfælde af force majeure.
3. Efter proceduren i artikel 83 fastsættes:
a) listen over de produkter, for hvilke der kræves import- eller
eksportlicens
b) licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestem-
melser til denne artikel.
Artikel 53
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne
i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
"
C12. For most henhørende under KN-kode 2009 60 og 2204 30 3,
for hvilken anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif er afhængig afproduktets importpris, skal korrektheden af denne pris efterprøves ved
hjælp af en fast importværdi, som beregnes af Kommissionen for hvert
enkelt oprindelsesland og hvert produkt på grundlag af et vejet gennemsnitaf priserne på de pågældende produkter på medlemsstaternes repræsenta-tive importmarkeder eller på andre markeder, hvis det er relevant.
Hvis den oplyste indgangspris på det pågældende parti er højere end den
faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes i overens-stemmelse med stk. 3, og som højst må være 10 % over den faste værdi,skal der deponeres en sikkerhed svarende til importtolden, som fastsættespå grundlag af den faste importværdi.
Hvis indgangsprisen for det pågældende parti ikke oplyses i forbindelse
med toldbehandlingen, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fællestoldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevantebestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der skal fastlægges ioverensstemmelse med stk. 3.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
proceduren i artikel 83. De omfatter navnlig de bestemmelser, der ernødvendige for kontrol af importpriserne.
Artikel 54
1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af
import af bestemte landbrugsprodukter, pålægges importen til toldsatsen iden fælles toldtarif af et eller flere af disse produkter en tillægsimporttold,hvis betingelserne i artikel 5 i den aftale om landbrug, der er indgået ioverensstemmelse med traktatens artikel 228 under de multilateralehandelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, er opfyldt, undtagen i
tilfælde hvor importen ikke risikerer at skabe forstyrrelser på EF-
markedet, eller virkningerne ikke står i forhold til det mål, der søgesopnået.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 80
2. De udløsningspriser, under hvilke der kan pålægges en tillægsim-
porttold, er dem, som Fællesskabet meddeler Verdenshandelsorganisa-tionen.
De mængder, der skal overskrides, for at der pålægges en tillægsimport-
told, fastlægges navnlig på grundlag af importen til Fællesskabet i de tre år,der går forud for det år, hvori de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opståreller vil kunne opstå.
3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en
tillægsimporttold, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for denpågældende sending.
Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de
repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet ellerEF-importmarkedet.
4. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denne
artikel efter proceduren i artikel 83. De omfatter navnlig:
a) de produkter, for hvilke der kan anvendes tillægsimporttold i henhold
til artikel 5 i landbrugsaftalen
b) de øvrige kriterier, som er nødvendige for at sikre, at stk. 1 anvendes i
overensstemmelse med artikel 5 i nævnte aftale.
Artikel 55
1. For at muliggøre eksport af:
a) de i artikel 1, stk 2, litra a), b) og c), nævnte produkter
b) sukkerarter henhørende under KN-kode 1701, glucose og glucose-
sirup henhørende under KN-kode 1702 30 91, 1702 30 99,1702 40 90 og 1702 90 50, også i form af de under KN-kode1702 30 51 og 1702 30 59 henhørende produkter, som indgår i de
under KN-kode 2009 60 11, 2009 60 71, 2009 60 79 og 2204 30 99
henhørende produkter
så produkterne kan eksporteres på grundlag af de priser, der gælder i den
internationale handel for disse produkter, og inden for de grænser, der
følger af aftaler, der er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel
228, kan forskellen mellem disse priser og priserne i Fællesskabet ifornødent omfang udlignes ved en eksportrestitution.
2. For tildeling af de mængder, der kan eksporteres med restitution, skal
den fremgangsmåde, der fastlægges, være:
a) den, der passer bedst til produktets art og til situationen på det
pågældende marked, således at de disponible ressourcer udnyttes så
effektivt som muligt, under hensyn til EF-eksportens effektivitet og
struktur, uden at dette dog må føre til forskelsbehandling mellem småog store erhvervsdrivende
b) den administrativt set mindst byrdefulde for de erhvervsdrivende
under hensyn til kravene til forvaltningen
c) af en sådan art, at der ikke sker nogen form for forskelsbehandling
mellem de berørte erhvervsdrivende.
3. Restitutionen er ens for hele Fællesskabet. Den kan differentieres
efter destination, når situationen i den internationale handel eller særligekrav på visse markeder gør dette nødvendigt.
De i stk. 1, litra a), nævnte restitutioner fastsættes efter proceduren i artikel
83. Fastsættelsen sker med regelmæssige tidsintervaller.
Restitutioner, der fastsættes med regelmæssige tidsintervaller, kan om
påkrævet ændres af Kommissionen i løbet af tidsintervallet på begæring afen medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ.
Nærværende bestemmelser suppleres af bestemmelserne i artikel 56 for de
deri nævnte produkter.
4. Restitutionen ydes kun på begæring og mod fremlæggelse af den
pågældende eksportlicens.
5. Det restitutionsbeløb, der skal anvendes ved eksport af de i artikel 1
nævnte produkter, er det, der gælder på dagen for licensansøgningen, og,hvis der er tale om differentierede restitutioner, som gælder samme dag
a) for det i licensen angivne bestemmelsessted, eller eventueltb) for det faktiske bestemmelsessted, hvis dette afviger fra det bestem-
melsessted, der er anført på licensen. I så fald må beløbet ikkeoverstige det beløb, der gælder for det i licensen angivne bestem-melsessted.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 81
For at undgå misbrug af fleksibiliteten i dette stykke kan der træffes
passende foranstaltninger.
6. Stk. 4 og 5 kan efter proceduren i artikel 83 fraviges for de i artikel 1
nævnte produkter, hvis der ydes restitution for disse produkter i forbindelsemed fødevarehjælp.
7. Overholdelse af de mængdemæssige begrænsninger, der er en følge af
de aftaler, der er indgået i henhold til traktatens artikel 228, sikres pågrundlag af de eksportlicenser, der udstedes for de deri fastsatte
referenceperioder, og som gælder for de pågældende produkter.
For så vidt angår overholdelsen af de forpligtelser, der følger af de aftaler,
der er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne i Uruguay-runden, berøres licensernes gyldighed ikke af referenceperiodens udløb.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel herunder bestem-
melser vedrørende genfordeling af de ikke tildelte eller ikke opbrugtemængder, der kan eksporteres, vedtages efter proceduren i artikel 83.
Artikel 56
1. Denne artikel finder anvendelse på de i artikel 55, stk. 1, nævnte
restitutioner.
2. Restitutionsbeløbet for de i artikel 55, stk. 1, litra b), nævnte
produkter svarer:
— for råsukker og hvidt sukker til det restitutionsbeløb, der gælder for
eksport af disse produkter i uforandret stand, og som er fastsat ioverensstemmelse med artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/
81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker og
gennemførelsesbestemmelserne hertil
— for glucose og glucosesirup til de respektive restitutionsbeløb, der
gælder for eksport af disse produkter i uforandret stand, og som erfastsat i overensstemmelse med artikel 13 i Rådets forordning (EØF)nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for kornog gennemførelsesbestemmelserne hertil.
For at restitutionen kan ydes, skal de forarbejdede produkter ved eksport
være ledsaget af en erklæring fra ansøgeren, der angiver de mængder
råsukker, hvidt sukker, glucose og glucosesirup, der er anvendt vedfremstillingen.
De kompetente myndigheder i vedkommende medlemsstat fører kontrol
med, at erklæringen er korrekt.
3. Restitutionerne fastsættes under hensyn til følgende:a) situationen og den forventede udvikling af
— priserne for de i artikel 55, stk. 1, nævnte produkter og de
disponible mængder på Fællesskabets marked
— priserne for disse produkter i den internationale handel
b) de afsætningsomkostninger og de gunstigste omkostninger i for-
bindelse med transporten fra Fællesskabets markeder til Fælles-skabets eksporthavne eller andre udførselssteder samt transportom-
kostningerne mv. til bestemmelseslandet
c) målet med den fælles markedsordning for vin, som er at sikre dette
marked en afbalanceret situation og en naturlig udvikling, for så vidtangår priser og samhandel
d) de begrænsninger, der er en følge af de aftaler, der indgås i henhold til
traktatens artikel 228
e) behovet for at undgå forstyrrelser på Fællesskabets markedf) det økonomiske aspekt i forbindelse med den påtænkte eksport.4. De i artikel 55, stk. 1, nævnte priser på Fællesskabets marked
fastsættes under hensyntagen til de priser, som med henblik på eksportviser sig at være de gunstigste.
De i artikel 55, stk. 1, nævnte priser i den internationale handel fastsættes
under hensyntagen til:
a) de faktiske noteringer på markederne i tredjelandeb) de gunstigste priser ved import fra tredjelande, konstateret i de
tredjelande, der er bestemmelseslande
c) de i de eksporterende tredjelande konstaterede producentpriser, i givet
fald under hensyntagen til de tilskud, der ydes af disse lande!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 82
d) tilbudspriserne franko Fællesskabets grænse.
5. Det regelmæssige tidsinterval for fastsættelsen af listen over
produkter, for hvilke der faktisk ydes eksportrestitution, og af restitu-tionens størrelse fastsættes efter proceduren i artikel 83, jf. dog artikel 55,stk. 3, tredje afsnit.
6. Restitutionen ydes, når det godtgøres, at produkterne— har oprindelse i Fællesskabet, medmindre stk. 7 finder anvendelse— er eksporteret fra Fællesskabet, og— hvis der er tale om en differentieret restitution, har nået det
bestemmelsessted, der er anført på licensen, eller et andet bestem-melsessted, for hvilken der er fastsat restitution, uden at dette berørerartikel 55, stk. 5, litra b). Undtagelser fra denne bestemmelse kan dogfinde sted efter proceduren i artikel 83, såfremt der fastlæggesbetingelser, der frembyder tilsvarende garantier.
Der kan fastsættes supplerende bestemmelser efter proceduren i artikel 83.7. Der ydes ingen eksportrestitution for produkter, der importeres fra
tredjelande og reeksporteres til tredjelande, medmindre eksportørengodtgør,
— at det produkt, der skal eksporteres er identisk med det tidligere
importerede produkt, og
— at alle importafgifter på dette produkt er blevet opkrævet ved
indførslen.
I dette tilfælde er restitutionen for hvert produkt lig med den ved importen
opkrævede importafgift, såfremt denne er lige så høj eller lavere end
restitutionen; hvis importafgiften ved importen er større end restitutionen,
er restitutionen lig med denne sidste.
Artikel 57
1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for
vin kan fungere efter hensigten, kan Rådet på forslag af Kommissionenefter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, i særlige tilfælde helt ellerdelvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv forædling for de i
artikel 1 nævnte produkter.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende karakter,
og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af
proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat eller påeget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet ogmedlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes imere end seks måneder, og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået
forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom
senest en uge efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne
afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen.Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan bekræfte, ændreeller ophæve Kommissionens afgørelse. Såfremt Rådet ikke senest tremåneder efter, at sagen er blevet forelagt, har truffet en afgørelse, ansesKommissionens afgørelse for ophævet.
Artikel 58
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder vedtariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages iden fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelenmed tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 59
1. Import af de i artikel 1, stk. 2, nævnte produkter, til hvilke alkohol er
tilsat, er forbudt; undtaget herfra er produkter, som svarer til produktermed oprindelse i Fællesskabet, for hvilke denne tilsætning er tilladt ihenhold til artikel 25, stk. 1 og 2.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 83
2. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særlig de betin-
gelser, som er afgørende for, om produkterne svarer til hinanden, fastsættesefter proceduren i artikel 83.
Artikel 60
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1, stk. 2,
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truetaf alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatensartikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger isamhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller truslen herom er
ophørt.
Ved bedømmelsen af, hvorvidt situationen berettiger til anvendelsen af
disse foranstaltninger, tages der særligt hensyn til:
a) de mængder, for hvilke importlicenser er udstedt eller begæret, og
oplysningerne i forhåndsopgørelsen
b) i givet fald interventionens omfang.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke, og fastsætter de tilfælde,hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samtgrænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra enmedlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelsemed traktatens artikel 228, stk. 2.
Artikel 61
1. Importerede vine til direkte konsum, som kendetegnes ved en
geografisk betegnelse, kan på betingelse af gensidighed ved afsætninginden for Fællesskabet undergives den kontrol og den beskyttelse, der erfastsat i artikel 16 i forordning (EØF) nr. 823/87 for kvbd.
2. Bestemmelsen i stk. 1 gennemføres ved aftaler, der forhandles og
indgås med de pågældende tredjelande efter proceduren i traktatens artikel113.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter
proceduren i artikel 83.«
2) Efter artikel 72 indsættes følgende artikel:
»Artikel 72a
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger, så det bliver
muligt for interesserede parter, at de på de betingelser, der er fastsat iartikel 23 og 24 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejen-
domsrettigheder, kan forhindre, at en geografisk betegnelse til identifika-
tion af et af de i artikel 1, stk. 2, litra b), nævnte produkter anvendes iFællesskabet for et produkt, som ikke har oprindelse på det sted, dengeografiske betegnelse henviser til, også selv om produktets sandeoprindelse er angivet, eller den geografiske betegnelse benyttes ioversættelse eller ledsages af udtryk som »art«, »type«, »stil«, »efter-
ligning« eller lignende.
I denne artikel forstås ved »geografisk betegnelse« en betegnelse, der
tjener til at identificere et produkt som havende oprindelse i et tredjelandsterritorium, der er medlem af Verdenhandelsorganisationen, eller i enregion eller område inden for nævnte territorium, i de tilfælde, hvorproduktets kvalitet, omdømme eller andet bestemt kendetegn hovedsagelig
kan henføres til denne geografiske oprindelse.
2. Bestemmelserne i stk. 1 anvendes uanset andre særbestemmelser i
EF-retsforskrifterne om betegnelse og præsentation af de i artikel 1, stk. 2,litra b), nævnte produkter.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 84
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages om
fornødent efter proceduren i artikel 83.«
3) Bilag VII udgår.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 344/79 (EFT rn. L 54 af 5. 3. 1979, s. 67)
Rådets forordning (EØF) nr. 345/79 (EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 69), ændret
ved forordning (EØF) nr. 2009/81 (EFT nr. L 195 af 18. 7. 1981, s. 6)
Ovennævnte forordninger ophæves.!B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 85
BILAG XVII
TOBAK
Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 (EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 70)
Afsnit IV affattes således:
»AFSNIT IV
Samhandel med tredjelande
Artikel 15
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles
toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 16
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de
særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der eromfattet af denne forordning.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af
dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
a) opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning.
Artikel 16a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på
grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kanbringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendesegnede foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren
herfor er ophørt.
Rådet, der på forslag fra Kommissionen træffer afgørelse efter afstemningsproceduren i
traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager generelle gennemførelsesbestemmelser til dettestykke og fastlægger de tilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende
foranstaltninger, og grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring af en
medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige foranstaltninger, som
meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået
forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest trearbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelses-
dagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træderstraks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældendeforanstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.2.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 86
BILAG XVIII
HUMLE
Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 (EFT nr. L 175 af 4. 8. 1971, s. 1), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 3124/92 (EFT nr. L 313 af 30. 10. 1992, s. 1)
Afsnit V affattes således:
»AFSNIT V
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 14
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den fælles
toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de
særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der eromfattet af denne forordning.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af
dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning.
Artikel 15a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte produkter på
grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kanbringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes
egnede foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren
herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i
traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennemførelsesbestemmelser til dette
stykke og fastsætter de tilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende
foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring af en
medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige foranstaltninger, som
meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fåetforelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest trearbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelses-
dagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træderstraks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældendeforanstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.2.«!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 87
BILAG XIX
LEVENDE PLANTER OG BLOMSTERDYRKNINGSPRODUKTER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 234/68 (EFT nr. L 55 af 2. 3. 1968, s. 1), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 3336/92 (EFT nr. L 336 af 20. 11. 1992, s. 1)
Artikel 8, 9 og 10 affattes således:
»Artikel 8
1. Ved import til Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte produkter kan der
kræves fremlagt en importlicens.
Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset
hvor i Fællesskabet han er etableret.
Licensen gælder for hele Fællesskabet. Licensudstedelsen kan være betinget af,
at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføreimporten inden for licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt ellerdelvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte
frist, undtagen i tilfælde af force majeure.
2. Licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser
til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 14.
Artikel 9
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i den
fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 10
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur
og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter,
der er omfattet af denne forordning; den toldnomenklatur, der følger af
anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til
en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med til-
svarende virkning.
Artikel 10a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorligeforstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen medtredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemnings-
proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle gennem-førelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde, hvor medlems-
staterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring
af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anvendelse.
Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den
afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for
Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal ændre ellerophæve den pågældende foranstaltning.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
efter proceduren i artikel 14.
5. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der følger af
de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens artikel 228, stk.
2.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 3280/75 (EFT nr. L 326 af 18. 12. 1975, s. 4)
Ovennævnte forordning ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 88
BILAG XX
FRØ
I. Rådets forordning (EØF) nr. 2358/71 (EFT nr. L 246 af 5. 11. 1971, s. 1), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 3375/93 (EFT nr. L 303 af 10. 12. 1993, s. 9)
1) Artikel 5, 6 og 7 affattes således:
»Artikel 5
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
2. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
Artikel 6
Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold
til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen medtredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 7
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1
nævnte produkter på grund af importen eller eksporten udsat for ellertruet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede
foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen
eller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generelle
gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samtgrænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om denødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatens
artikel 228, stk. 2.«
2) Artikel 8a udgår.
II. Rådets forordning (EØF) nr. 1578/72 (EFT nr. L 168 af 26. 7. 1972, s. 1),
ændret ved forordning (EØF) nr. 1984/86 (EFT nr. L 171 af 28. 6. 1986, s. 3)
Ovennævnte forordning ophæves.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 89
BILAG XXI
FORSKELLIGE FORORDNINGER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 827/68 (EFT nr. L 151 af 30. 6. 1968, s. 16), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 794/94 (EFT nr. L 92 af 9. 4. 1994, s. 15)
1) Artikel 2 og 3 erstattes af følgende artikler:
»Artikel 2
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes told-
satserne i den fælles toldtarif for de i bilaget nævnte produkter.
2. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning; dentoldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optagesi den fælles toldtarif.
3. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, og uden at forpligtelserne ihenhold til de internationale aftaler om produkterne i bilagettilsidesættes, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told
— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 3
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i bilaget nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet afalvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnedeforanstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelseneller faren herfor er ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstem-
ningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de generellegennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de tilfælde,
hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger, samt
grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straksbringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fraen medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltningfor Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertalændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af de forpligtelser, der
følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse med traktatensartikel 228, stk. 2.«
2) Artikel 6 affattes således:
»Artikel 6
Når der henvises til denne artikel, vedtages foranstaltningerne efter
proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF eller de tilsvarendeartikler i de andre forordninger om fælles markedsordninger forlandbrugsprodukter.«
II. Rådets forordning (EØF) nr. 234/79 (EFT nr. L 34 af 9. 2. 1979, s. 2), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 3209/89 (EFT nr. L 312 af 27. 10. 1989, s. 5)
Artikel 2, stk. 2, udgår.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 90
BILAG XXII
MEGET AFSIDES BELIGGENDE REGIONER
I. Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91 (EFT nr. L 356 af 24. 12. 1991, s. 1),
ændret ved forordning (EØF) nr. 3714/92 (EFT nr. L 378 af 23. 12. 1992, s. 23)
Artikel 2, stk. 2, affattes således:
a) I første afsnit erstattes »De importafgifter, der er fastsat i henhold til artikel
13, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om
de fælles markedsordning for korn« med
»De importafgifter, der er fastsat i den fælles toldtarif«
b) I andet afsnit erstattes i den franske tekst »du prélèvement« med »des
droits à l’importation« (ingen betydning for den danske tekst).
II. Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 (EFT nr. L 173 af 27. 6. 1992, s. 1),
ændret ved forordning (EØF) nr. 3714/92 (EFT nr. L 378 af 23. 12. 1992, s. 23)
1) I artikel 3, stk. 1, udgår »importafgift og/eller«.
2) I artikel 5, stk. 1, litra a), udgår »og/eller importafgifter som omhandlet i
artikel 9 i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om denfælles markedsordning for oksekød«.
3) I artikel 7 udgår »importafgiften og/eller«.
III. Rådets forordning (EØF) nr. 1601/92 (EFT nr. 173 af 27. 6. 1992, s. 13), ændret
ved forordning (EØF) nr. 3714/92 (EFT nr. L 378 af 23. 12. 1992, s. 23)
1) I artikel 3, stk. 1, udgår »importafgift og/eller«.
2) I arikel 5, stk. 1, litra a), udgår »og/eller importafgifter som omhandlet i
artikel 9 i forordning (EØF) nr. 805/68«.
3) I artikel 7 udgår »importafgiften og/eller«.!
B1994R3290 — DA — 01.07.1997 — 002.001 — 91