1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1259/1999
af17.maj1999
omfastlæggelseaffællesreglerfordenfælleslandbrugspolitiksordningerfordirektestøtte
(EFT L 160 af 26.6.1999, s. 113)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 1244/2001 af 19. juni 2001 L 173 1 27.6.2001
▼B
RÅDETSFORORDNING(EF)Nr.1259/1999
af17.maj1999
om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks
ordningerfordirektestøtte
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske
Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (4),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (5), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Der bør fastlægges nogle fælles betingelser for direkte betalinger
inden for den fælles landbrugspolitiks forskellige indkomststøt-
teordninger;
(2) betalingerne inden for Fællesskabets støtteordninger bør af dekompetente nationale myndigheder foretages fuldstændigt til
modtagerne, jf. dog de nedsættelser, der udtrykkeligt er
omhandlet i denne forordning;
(3) for at få miljøet bedre integreret i de fælles markedsordninger børmedlemsstaterne anvende passende miljøforanstaltninger for
landbrugsjord og landbrugsproduktion, der er omfattet af direkte
betalinger; medlemsstaterne bør træffe beslutning om følgerne af
manglende overholdelse af miljøkrav, og de bør have mulighed
for at nedsætte eller endog annullere støtten i medfør afstøtteordningerne, når miljøkravene ikke overholdes; medlems-
staterne bør træffe sådanne foranstaltninger, uanset at der også er
mulighed for at yde støtte til gengæld for frivillige forpligtelser til
at drive miljøvenligt landbrug;
(4) for at stabilisere beskæftigelsessituationen i landbruget og tagehensyn til bedrifternes generelle velstand og fællesskabsstøtten til
disse bedrifter og således bidrage til en rimelig levestandard for
landbrugsbefolkningen, herunder alle, der er beskæftiget ved
landbruget, bør medlemsstaterne bemyndiges til at nedsætte de
direkte betalinger til landbrugerne, såfremt den arbejdsstyrke, der
anvendes på deres bedrifter, når ned under en bestemt grænse, og/
eller bedrifternes generelle velstand og/eller de samlede beta-
linger når op over en grænse, som medlemsstaterne fastsætter; forspecielt at bevare landbrugsproduktiviteten bør sådanne nedsæt-
telser imidlertid ikke overstige 20 % af de samlede betalinger;
(5) de nærmere bestemmelser om nedsættelser af betalinger bør
fastsættes af medlemsstaterne ud fra objektive kriterier; medlems-staterne bør have mulighed for at anvende de beløb, der frigøres
som følge af nedsættelse af betalingerne, til visse yderligere
foranstaltninger inden for rammerne af støtten til udvikling af
landdistrikterne omhandlet i forordning (EF) nr. 1257/1999 af
17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den
Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)
og om ændring og ophævelse af visse forordninger (
6);1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 2
(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 93.
(2) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 208.
(4) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1.
(5) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3.
(6) Se side 80 i denne Tidende.
▼B
(6) de fælles støtteordninger skal tilpasses markedsudviklingen, om
nødvendigt inden for korte frister; modtagerne kan derfor ikke
regne med, at betingelserne for støtte forbliver uændrede, og de
må være forberedt på, at ordningerne eventuelt tages op tilrevision på baggrund af markedsudviklingen;
(7) støtteordningerne inden for den fælles landbrugspolitik omfatterdirekte indkomststøtte især med henblik på at sikre en rimelig
levestandard for landbrugsbefolkningen; dette mål hænger nært
sammen med bevarelsen af landdistrikter; for at undgå urigtige
tildelinger af fællesskabsmidler bør der ikke udbetales støtte til
landbrugere, for hvem det er fastslået, at de kunstigt har skabt de
nødvendige betingelser for sådanne betalinger for at opnå en
fordel, der strider mod støtteordningernes mål;
(8) som følge af de betydelige virkninger, som støtten i form af
direkte betalinger har for budgettet, og for bedre at vurdere
effekten bør der foretages en passende evaluering af fællesskabs-
ordningerne —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for betalinger, der ydes direkte til landbrugere
inden for støtteordninger under den fælles landbrugspolitik, der helt eller
delvis finansieres af EUGFL, Garantisektionen, bortset fra de støtteord-ninger, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1257/1999.
Disse støtteordninger fremgår af listen i bilaget.
Artikel 2
Fuldstændigbetaling
Betalingerne inden for støtteordningerne foretages fuldstændigt til
modtagerne.
Artikel 2a
1. For kalenderårene 2002 til 2005 indføres der en forenklet ordning,
hvorunder medlemsstaterne kan beslutte, at betalingerne under følgende
støtteordninger foretages på de betingelser, der er fastsat i denne artikel,
og efter gennemførelsesbestemmelserne hertil:
— arealbetalinger for markafgrøder, inklusive betaling for græsensilage,
supplerende beløb, betalinger for udtagning og supplement og særlig
støtte for hård hvede, jf. artikel 2, 4 og 5 i forordning (EF) nr. 1251/
1999 (
1)
— arealstøtte for bælgplanter, jf. artikel 1 i forordning (EF) nr. 1577/
96 (2)
— arealstøtte for ris, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 3072/95 (3)
— særlig præmie, ammekopræmie, herunder for kvier og den
supplerende nationale ammekopræmie, når denne medfinansieres,
ekstensiveringsbetalinger samt supplerende betalinger, når de1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 3
(1) Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en
støtteordning for producenter af visse markafgrøder (EFT L 160 af 26.6.1999,
s. 1). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1038/2001 (EFT L 145 af
31.5.2001, s. 16).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 1577/96 af 30. juli 1996 om indførelse af en særlig
støtte for visse bælgplanter (EFT L 206 af 16.8.1996, s. 4). Senest ændret ved
forordning (EF) nr. 811/2000 (EFT L 100 af 20.4.2000, s. 1).
(3) Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles
markedsordning for ris (EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18). Senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1667/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 3).▼M1
▼M1
udbetales ud over den støtte, der er fastsat i dette led, jf. artikel 4, 6,
10, 13 og 14 i forordning (EF) nr. 1254/1999 (1)
— moderfårs- og hungedspræmie og supplement til ugunstigt stillede
områder, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 2467/98 (2).
De i første afsnit nævnte forordninger benævnes herefter »de relevante
forordninger«.
2. Det er op til landbrugerne, om de vil deltage i den forenklede
ordning. Ansøgere får adgang til ordningen, hvis de har modtaget støtte
under mindst en af de støtteordninger, der er omfattet af den, i hvert at
de tre kalenderår, der går forud for ansøgningsåret. Landbrugere, der
modtager støtte til førtidspensionering i henhold til forordning (EF) nr.
1257/1999, kan ikke deltage i ordningen.
3. Det beløb, som en landbruger kan få udbetalt under ordningen, er
det højeste af
a) gennemsnittet af de beløb, der er ydet i henhold til de relevante
forordninger i løbet af de tre kalenderår, der går forud for
ansøgningsåret
b) de samlede beløb, der er ydet i henhold til de relevante forordninger i
kalenderåret, der går forud for ansøgningsåret.
Arealstøtte for hør og hamp i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr.
1308/70 (3) indgår i beregningen.
Såfremt artikel 4 i denne forordning anvendes i de referenceperioder, der
er nævnt i litra a) og b), beregnes de beløb, der er nævnt i litra a) og b),
som de beløb, der ville være blevet ydet inden anvendelsen af artikel 4.
4. Det i stk. 3 nævnte beløb er på 1 250 EUR.Ansøgere, der ville være berettiget til at få udbetalt højere beløb i
henhold til de relevante forordninger, kan dog vælge at tilslutte sig den
forenklede ordning, hvis de accepterer højst at modtage maksimums-
beløbet, jf. dog stk. 5.
Støtten under den forenklede ordning udbetales en gang om året fra det
år, hvor ansøgningen om deltagelse i ordningen indgives, indtil 2005.
5. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende artikel 4 på den
forenklede ordning.
6. Ansøgerne skal forpligte sig til at bevare jorden i god landbrugs-
mæssig stand. De kan anvende jorden til alle landbrugsformål undtagen
til produktion af hamp, der falder inden for KN-kode 5302 10 00.
Medlemsstaterne definerer god landbrugsmæssig stand, navnlig på
baggrund af de foranstaltninger, de har truffet i medfør af denne
forordning og artikel 19, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr.
2316/1999 (
4).
7. Medlemsstaterne kan beslutte at gennemføre den forenklede
ordning på nationalt eller regionalt plan og at kombinere datoen for
betalinger under den forenklede ordning med datoen for betalinger under
en hvilken som helst anden støtteordning.1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 4
(1) Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles
markedsordning for okse- og kalvekød (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles
markedsordning for fåre- og gedekød (EFT L 312 af 20.11.1998, s. 1). Senest
ændret ved forordning (EF) nr. 1669/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 8).
(3) Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 af 29. juni 1970 om den fælles
markedsordning om hør og hamp (EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1). Senest
ændret ved forordning (EF) nr. 2826/2000 (EFT L 327 af 23.12.2000, s. 2).
(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 af 22. oktober 1999 om
gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om
indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (EFT L
280 af 30.10.1999, s. 43). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 946/2001
(EFT L 133 af 16.5.2001, s. 8).
▼B
Artikel 3
Miljøbeskyttelseskrav
1. For så vidt angår landbrugsvirksomhed, der falder inden for denne
forordnings anvendelsesområde, træffer medlemsstaterne de miljøforan-staltninger, de finder hensigtsmæssige i betragtning af situationen med
hensyn til den anvendte landbrugsjord eller den pågældende produktion,
og som afspejler de potentielle miljøvirkninger. Disse foranstaltninger
kan omfatte:
— støtte til gengæld for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug
— generelle obligatoriske miljøkrav
— særlige miljøkrav, der udgør en betingelse for direkte betalinger.
2. Medlemsstaterne træffer beslutning om, hvilke sanktioner der er
passende og står i rimeligt forhold til omfanget af de økologiske følger
af manglende overholdelse af de miljøkrav, der er nævnt i stk. 1. De kan
fastsætte bestemmelser om nedsættelse eller eventuelt annullering af
støtten i medfør af de pågældende støtteordninger, hvis sådanne særligemiljøkrav ikke overholdes.
Artikel 4
Graduering
1. Medlemsstaterne kan træffe beslutning om at nedsætte de
betalinger, der uden dette stykke ville blive ydet til landbrugere for et
givet kalenderår, såfremt
— den arbejdsstyrke, der anvendes på deres bedrifter i det pågældende
kalenderår, udtrykt i årsarbejdsenheder når ned under en grænse, somfastsættes af medlemsstaterne, og/eller
— bedrifternes velstand som helhed i det pågældende kalenderår
udtrykt i form af standarddækningsbidrag svarende til gennemsnits-
situationen i en given region eller et mindre geografisk område når
op over en grænse, som fastsættes af medlemsstaterne, og/eller
— de samlede betalinger, der ydes efter støtteordningerne, for et
kalenderår overstiger en grænse, som fastsættes af medlemsstaterne.
Ved »årsarbejdsenhed« forstås den nationale eller regionale gennem-
snitlige årlige arbejdstid for voksne fuldtidsbeskæftigede
landbrugsmedhjælpere beskæftiget i et helt kalenderår.
Ved »standarddækningsbidrag« forstås forskellen mellem standardpro-
duktionsværdien og standardbeløbet for visse særlige omkostninger.
2. Nedsættelsen af støtten til en landbruger for et givet kalenderår
som følge af anvendelsen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger kan
ikke overstige 20 % af de samlede betalinger, der uden stk. 1 ville blive
ydet landbrugeren for det pågældende kalenderår.
Artikel 5
Fællesbestemmelse
1. Medlemsstaterne anvender de i artikel 3 og 4 omhandlede
foranstaltninger på en måde, der sikrer, at landbrugerne behandles
lige, og at markeds- og konkurrencefordrejninger undgås.
2. Differencen mellem de beløb, der uden artikel 3 og 4 ville blive
betalt til landbrugerne i en medlemsstat for et kalenderår, og de beløb,der beregnes efter anvendelse af disse artikler, stilles til rådighed for den
pågældende medlemsstat inden for tidsfrister, der fastsættes efter
proceduren i artikel 11, som yderligere fællesskabsstøtte til foranstalt-
ninger i henhold til artikel 10-12 (førtidspensionering), 13-21 (ugunstigt
stillede områder og områder med miljørestriktioner), 22-24 (miljøvenligt
landbrug) og 31 (skovrejsning) i forordning (EF) nr. 1257/1999.1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 6
Revision
Støtteordningerne kan til enhver tid tages op til revision på baggrund af
markedsudviklingen.
Artikel 7
Begrænsningafbetalingerne
Uanset eventuelle særlige bestemmelser i de enkelte støtteordninger kan
der ikke foretages betalinger til modtagere, om hvem det er påvist, at de
kunstigt har skabt de nødvendige betingelser for at få adgang til sådanne
betalinger med det formål at opnå en fordel, der er i modstrid med den
pågældende støtteordnings mål.
Artikel 8
Evaluering
For at måle effektiviteten af betalingerne under støtteordningerne
underkastes de en evaluering for at vurdere deres virkning i forhold tilmålene og analysere deres virkninger på de relevante markeder.
Artikel 9
UnderretningafKommissionen
Medlemsstaterne sender Kommissionen en detaljeret underretning om
de foranstaltninger, de træffer med henblik på gennemførelsen af denne
forordning.
Artikel 10
Definitioner
I denne forordning
a) forstås ved »landbruger« den enkelte landbrugsproducent, det være
sig en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske
eller juridiske personer — uanset hvilken retlig status sammen-
slutningen og dens medlemmer har i henhold til national ret — hvis
bedrift befinder sig på Fællesskabets område
b) forstås ved »bedrift« alle de produktionsenheder, som landbrugeren
driver, og som befinder sig på en medlemsstats område
c) omfatter »betalinger, der skal ydes for et kalenderår«, betalinger, der
skal ydes for andre perioder, der begynder i det pågældende
kalenderår.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelser
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Korn, der er
oprettet ved artikel 23 i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (
1), eller i
givet fald af andre relevante forvaltningskomitéer.
2. Når der henvises til nærværende stykke, anvendes artikel 4 og 7 i
afgørelse 1999/468/EF.
3. Det i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF omhandlede tidsrum
er på en måned.1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 6
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles
markedsordning for korn (EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21). Senest ændret ved
forordning (EF) nr. 1666/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 1).▼M1
▼M1
4. I henhold til stk. 2 vedtager Kommissionen:
— gennemførelsesbestemmelser til artikel 2a, herunder eventuelle
undtagelser fra de relevante forordninger og forordning (EØF) nr.
3508/92 (1), som er nødvendige for at opnå den tilstræbte forenkling,
især dem, der vedrører støttebetingelser, datoer for anvendelse og
betaling og kontrolbestemmelser, samt detaljerede regler for at
undgå dobbeltkrav med hensyn til det areal og den produktion, der er
omfattet af den forenklede ordning
— eventuelle nødvendige ændringer af bilaget under hensyntagen til
kriterierne i artikel 1, og
— hvis det er relevant, gennemførelsesbestemmelser til denne forord-
ning, herunder navnlig de foranstaltninger, der er nødvendige for at
forhindre omgåelser af artikel 3 og 4, og foranstaltningerne
vedrørende artikel 7.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende
Den anvendes fra den 1. januar 2000.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 7
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret
system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger (EFT L 355 af
5.12.1992, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 495/
2001 (EFT L 72 af 14.3.2001, s. 6).▼B
▼B
BILAG
LISTEOVERSTØTTEORDNINGER,DEROPFYLDERKRITERIERNEIARTIKEL1
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Markafgrøder Artikel 2 og 5
Forordning (EF) nr. 1251/1999Arealbetalinger, herunder udtagnings-
støtte (inkl. supplement og særstøtte for
hård hvede)
Kartoffelstivelse Artikel 8, stk. 2
Forordning (EØF) nr. 1766/92Godtgørelse
Korn Artikel 3
Forordning (EØF) nr. 3653/90
(sammenholdt med forordning
(EØF) nr. 738/93)Overgangsforanstaltninger for den
fælles markedsordning for korn i
Portugal
Olivenolie Artikel 5, stk. 1
Forordning nr. 136/66/EØFProduktionsstøtte
Bælgsæd Artikel 1Forordning (EF) nr. 1577/96 Arealstøtte
Hør Artikel 4
Forordning (EØF) nr. 1308/70Arealstøtte (den del, der betales til
landbrugerne)
Hamp Artikel 4
Forordning (EØF) nr. 1308/70Arealstøtte
Silkeorme Artikel 2Forordning (EØF) nr. 845/
72Støtte til fremme af avl
Bananer Artikel 12
Forordning (EØF) nr. 404/93Produktionsstøtte
Tørrede druer Artikel 7, stk. 1
Forordning (EF) nr. 2201/96Arealstøtte
Tobak Artikel 3
Forordning (EØF) nr. 2075/92Produktionsstøtte
Frø Artikel 3
Forordning (EØF) nr. 2358/71Produktionsstøtte
Humle Artikel 12
Forordning (EØF) nr. 1696/71Arealstøtte
Forordning (EF) nr. 1098/98 Kun betalinger for midlertidigt ophør
Ris Artikel 6
Forordning (EF) nr. 3072/95Arealstøtte
Okse- og kalvekød Artikel 4, 5, 6, 10, 11 og 13
Forordning (EF) nr. 1254/1999Særlig præmie, sæsonpræmie, amme-
kopræmie (herunder for kvier og den
supplerende nationale ammekopræmie,
når denne medfinansieres), slagt-
epræmie, ekstensiveringsstøtte,
supplerende betalinger
Mælk og mejeri-
produkterArtikel 16 og 17
Forordning (EF) nr. 1256/1999Malkekopræmie og supplerende beta-
linger
Får og geder Artikel 5
Forordning (EF) nr. 2467/98Moderfårs- og hungedspræmie samt
supplement til ugunstigt stillede
områder
Agromonetære
spørgsmålArtikel 4 og 5 i forordning (EF)
nr. 2799/98 Artikel 2 og 3 i forord-
ning (EF) nr. 2800/98Betalinger til producenter (herunder
producenter under overgangsforord-
ningen)
Poseidom Artikel 5, artikel 13, stk. 1, og
artikel 17
Forordning (EØF) nr. 3763/91Sektorer:oksekød; udvikling af frugt,
grøntsager, planter og blomster; sukker
Poseima Artikel 11, 14, 24, 16, 27, 17,
artikel 25, stk. 1, artikel 22, 29 og 30
Forordning (EØF) nr. 1600/92Sektorer:udvikling af frugt, grøntsager,
planter og blomster; oksekød og mælk;
kartofler og endivie; sukker; vin;
ananas
Poseican Artikel 10, 13, 15, 19, 20, 24
Forordning (EØF) nr. 1601/92Sektorer:oksekød; udvikling af frugt,
grøntsager, planter og blomster; får og
geder; vin; kartofler; honning1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 8
▼B
Sektor Retsgrundlag Bemærkninger
Øerne i Det
Ægæiske HavArtikel 6, 7, 8, 9, 11 og 12Forordning
(EØF) nr. 2019/93Sektorer:oksekød; udvikling af frugt,
grøntsager, planter og blomster;
kartofler; vin; oliven; honning1999R1259 — DA — 04.07.2001 — 001.001 — 9