Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 467/98
af 23. februar 1998
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder eller plast
med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand
(EFT L 60 af 28.2.1998, s. 1)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 114 af 16.4.1998, s. 32 (467/98)1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 467/98
af 23. februar 1998
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer
fodtøj med overdel af læder eller plast med oprindelse i Folkerepublikken
Kina, Indonesien og Thailand
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af DetEuropæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af Det
Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 22. februar 1995 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i
De Europæiske Fællesskabers Tidende (2) om indledning af en
antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse
typer fodtøj med overdel af læder eller plast med oprindelse i
Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand og iværksatte enundersøgelse.
(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage, som European
Confederation of the Footwear Industry (CEC) indgav på vegne af
de nationale erhvervssammenslutninger inden for fodtøjsindustrien,
hvis klagende medlemmer (i alt 188) tegnede sig for en betydelig del(53 %) af produktionen i Fællesskabet af fodtøj omfattet af denneundersøgelse. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted
af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf,
hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af enprocedure.
(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportører og importører,
som den vidste var berørt af proceduren, og disses repræsentative
sammenslutninger samt repræsentanterne for de involverede eksport-
lande om indledningen af proceduren. Alle direkte berørte parter fiklejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til atanmode om at blive hørt inden for den frist, der er anført i nævnte
meddelelse om indledning af proceduren.
(4) Myndighederne i de pågældende eksportlande og en række eks-
portører, importører i Fællesskabet, disses repræsentative sammen-slutninger og erhvervssammenslutninger tilkendegav deres synspunk-ter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom, indrømmedes en
høring.
(5) I betragtning af det store antal EF-producenter, der var parter i klagen,
og i overensstemmelse med artikel 17 i Rådets forordning (EF)nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«), ansås det forpåkrævet at begrænse undersøgelsen til at omfatte så mange af disse
producenter, som med rimelighed kunne undersøges inden for den til
rådighed værende tid. De spørgeskemaer, der benyttedes til at indhenteoplysninger med henblik på at fastslå, om der er forvoldt skade for denpågældende erhvervsgren i Fællesskabet, blev på den baggrund sendt
til de nationale producentsammenslutninger i Fællesskabet og til 89 af
de 188 EF-producenter, der udtrykkeligt stod bag klagen. Af disse 89EF-producenter indgav 87 fyldestgørende besvarelser. I betragtning afde vanskeligheder, der var forbundet med at foretage detaljerede
undersøgelser på stedet hos ovennævnte 87 EF-producenter (i det
følgende benævnt »den første gruppe«), udvalgtes med henblik påefterprøvning 15 af disse EF-producenter (i det følgende benævnt
»kontrolgruppen«), og deres besvarelser efterprøvedes indgående ved
kontrolbesøg hos de pågældende.!B
(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF)
nr. 2331/96 (EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1).
(2) EFT C 45 af 22. 2. 1995, s. 2.1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 2
(6) Kommissionen sendte også spørgeskemaer til følgende:
— de kinesiske, indonesiske og thailandske producenter/eksportører,
der var anført i klagen
— de hongkongske eksportører, der var anført i klagen
— myndighederne i de pågældende eksportlande
— de eksportører, som, selv om de ikke var anført i klagen, gav sig til
kende og anmodede om et spørgeskema.
Der indgik i alt 13 besvarelser af spørgeskemaet fra producenter/
eksportører i Indonesien, 17 fra producenter/eksportører i Folkere-publikken Kina og tre fra producenter/eksportører i Thailand.
(7) I betragtning af antallet af besvarelser, i alt 33, foreslog Kommissionen
i overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen at begrænse
undersøgelsen til at omfatte et rimeligt antal samarbejdsvilligeproducenter/eksportører, der repræsenterede den største repræsentative
produktion, som med rimelighed kunne undersøges inden for den til
rådighed værende tid. Der blev med de samarbejdsvillige producenter/eksportører opnået enighed om udvælgelsen af en stikprøve på fireproducenter/eksportører fra Folkerepublikken Kina og syv fra
Indonesien. Da der i alt kun var tre samarbejdsvillige producenter/
eksportører i Thailand, indgik alle tre i undersøgelsen.
(8) Endvidere sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle kendte
importører. Den modtog besvarelser fra 14 af disse importører.
(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som
den anså for nødvendige for at træffe afgørelse om dumping og skade,og den aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:
(10) a) Producenter i Fællesskabet
Den kontrolgruppe, der er omhandlet i betragtning 5, bestod af i
alt 15 EF-producenter med hjemsted i Frankrig, Italien,
Portugal, Spanien og Det Forenede Kongerige, alle medlems-stater med en betydelig produktion af det fodtøj, der er omfattetaf undersøgelsen. Tilsammen tegnede disse medlemsstater sig
for 89 % af den samlede produktion i Fællesskabet af den
pågældende vare i 1994, dvs. undersøgelsesperioden somdefineret i betragtning 13.
De 15 EF-producenter i kontrolgruppen anmodede om, at deres
identitet blev hemmeligholdt med den begrundelse, at vissekunder, som både var importører og store detailhandelsvirk-somheder i Fællesskabet, havde truet nogle af dem med
kommercielle gengældelsesforanstaltninger. Det fremgik af
undersøgelsen, at nogle EF-producenter var blevet udsat foren betydelig pression og opfordret til ikke at medvirke iundersøgelsen og til at trække deres støtte til klagen tilbage. Det
ansås følgelig ikke for rimeligt at afsløre navnene på disse 15
EF-producenter.
Repræsentanterne for visse eksportører og importører har
fremført kritik mod beslutningen om at indrømme anonymitet
med den begrundelse, at den klagende indenlandske erhvervs-gren burde være rede til at imødegå enhver form for»kommerciel gengældelse«. Det skal i den forbindelse anføres,
at der indrømmedes anonymitet, fordi de fremførte trusler gik
langt videre, end hvad der kan anses for »normalt« i handels-mæssigt samkvem. Den begrænsede beskyttelse, der såledesblev ydet, ansås desuden for særlig relevant som led i en
undersøgelse baseret på stikprøver, hvor nogle få udvalgte
EF-producenter er særlig udsatte, eftersom de repræsenterer oghandler til fordel for en langt større gruppe. Parter, der
anmodede herom, fik imidlertid oplyst identiteten af de 87
EF-producenter i den første gruppe.
b) Uafhængige importører/forhandlere
— Atlex SA, Rouen (F)
— British Shoe Corporation Ltd, Leicester (UK)
— Chausseurop SA, Le Havre (F)!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 3
— Groupe André SA, Paris (F)
— Intermedium BV , Hoofddorp (NL).
c) Forbunden importer
— Nick’ s Sports and Leisure Footwear Ltd, Warrington (UK).
d) Eksportører/producenter i Indonesien
— PT Dragon
— PT Emperor Footwear Indonesia— PT Fortune Mate— PT Golden Adishoes— PT Indosepamas Anggun/PT Primashoes Ciptakreasi— PT Kingherlindo.
e) Eksportører/producenter i Thailand
— Bangkok Rubber
— CK Shoes— PSR Footwear.
f) Eksportør i Hongkong
— Grosby (China) Ltd.
(11) Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtnin-
ger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af
endelig antidumpingtold. De indrømmedes endvidere en frist, inden
for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter ovennævnteunderretning.
(12) Kommissionen tog hensyn til parternes bemærkninger og ændrede om
nødvendigt sine konklusioner.
(13) Undersøgelsen af spørgsmålet om dumping omfattede perioden fra den
1. januar 1994 til den 31. december 1994 (i det følgende benævnt
»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af spørgsmålet om den
forvoldte skade omfattede perioden fra 1991 til undersøgelsesperioden.Endvidere blev der med henblik på den yderligere undersøgelse, der eromhandlet i betragtning 138-143, også taget hensyn til visse
begivenheder i 1995 og 1996.
Geografisk omfattede undersøgelsen Fællesskabet i dets sammen-
sætning på tidspunktet for indledningen af proceduren, dvs. alle 15medlemsstater.
(14) I betragtning af omfanget og den komplicerede karakter af de
oplysninger, der indhentedes fra mange forskellige kilder, og især på
baggrund af de talrige typer fodtøj, der er omfattet af undersøgelsen,
og behovet for at foretage en supplerende undersøgelse for at vurderevirkningerne af det fællesskabskontingent, der i løbet af undersøgel-sesperioden indførtes for importen af det pågældende fodtøj med
oprindelse i Folkerepublikken Kina, kunne undersøgelsen ikke
afsluttes inden for den normale frist, der er fastsat i artikel 6, stk. 9,i grundforordningen. I henhold til artikel 24 i grundforordningen er
den foreliggende undersøgelse i øvrigt ikke undergivet den obligato-
riske frist i artikel 6, stk. 9.
B. DEN PÅGÆLDENDE V ARE OG SAMME V ARE
1.Beskrivelse af den pågældende vare
(15) Den vare, der er omfattet af denne procedure, er fodtøj, ikke til
sportsbrug, som ikke dækker anklen, med længste indvendige mål på24 cm og derover:
— med ydersål af gummi, plast eller kunstlæder og overdel af læder,
henhørende under KN-kode ex 6403 99 93 (hvis det hverken kan
kendetegnes som herrefodtøj eller damefodtøj), ex 6403 99 96
(herrefodtøj) og ex 6403 99 98 (damefodtøj)!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 4
— med ydersål af gummi eller plast og overdel af plast, til kvinder
(henhørende under KN-kode ex 6402 99 98).
Det skal anføres, at fodtøj til sportsbrug, med en støbt, men ikke
sprøjtestøbt, sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer,som er specielt beregnet til at afbøde stød fra vertikale eller lateralebevægelser, og med tekniske kendetegn som f.eks. hermetiske puder
indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller
-neutraliserende dele eller materialer, såsom polymerer med lavmassefylde, som til toldformål kan tariferes under alle ovennævnteKN-koder, ikke er omfattet af den foreliggende procedure.
(16) Af praktiske hensyn og for på en hensigtsmæssig måde at samle og
behandle de indhentede oplysninger ansås hver af ovennævnte
KN-koder for at være en »kategori«. På dette grundlag blev der
fastlagt fire kategorier, nemlig:
Kategori 1: KN-kode ex 6403 99 93 (»unisex« til voksne — overdel af læder)
Kategori 2: KN-kode ex 6403 99 96 (herrefodtøj — overdel af læder)Kategori 3: KN-kode ex 6403 99 98 (damefodtøj — overdel af læder)Kategori 4: KN-kode ex 6402 99 98 (damefodtøj — overdel af plast).
(17) Selv om fodtøj, som henhører under disse kategorier, kan udvise store
forskelle med hensyn til stil og type og kan fremstilles efter forskellige
produktionsmetoder, har de grundliggende de samme væsentlige
egenskaber og anvendelsesformål og opfattes som samme vare afforbrugerne. I den foreliggende procedure og i overensstemmelse medFællesskabets faste praksis betragtes de derfor som én og samme vare.
2.Samme vare
(18) Med hensyn til fodtøj, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i
Indonesien og Thailand, fremgik det af undersøgelsen, at i de tilfælde,
hvor der fandt et sådant salg sted, og der forelå oplysninger herom, varsådanne varer enten identiske i alle henseender eller lå meget tæt op adde varer, der eksporteredes til Fællesskabet fra de pågældende lande.
(19) På tilsvarende måde anses fodtøj, som er omfattet af den igangværende
undersøgelse, og som fremstilles i Indonesien og eksporteres til
Fællesskabet, for at være samme vare som fodtøj fremstillet i og
eksporteret fra Folkerepublikken Kina til Fællesskabet. Dette er særligrelevant, eftersom Indonesien er benyttet som referenceland medhenblik på fastsættelsen af den normale værdi for Folkerepublikken
Kina som omhandlet i betragtning 42 og 43.
(20) Det fremgik også af undersøgelsen, at fodtøj fremstillet i Fællesskabet
og fodtøj importeret fra de pågældende tre lande var identisk for så vidt
angår overordnet design, generelle kendetegn og anvendelsesformål.Der kan være tale om mindre forskelle mellem den vare, derimporteres fra de pågældende lande, og den i Fællesskabet fremstillede
vare, men disse forskelle påvirker ikke varens væsentlige kendetegn,
egenskaber og anvendelsesformål og forbrugernes opfattelse heraf.
(21) Nogle parter gjorde i den forbindelse gældende, at importeret fodtøj og
fodtøj fremstillet i Fællesskabet henhører under forskellige vareseg-menter, som ikke konkurrerer med hinanden. De påstod, at fodtøj, derimporteres til en pris, der er højere end gennemsnitsprisen, ifølge
definitionen i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen ikke er samme vare
som fodtøj, der importeres til en pris, der er lavere end eller lig medgennemsnitsprisen.
(22) Dette spørgsmål har været genstand for gentagne og tilsyneladende
modstridende udtalelser fra importørerne, idet nogle gør gældende, atde importerer fodtøj af ringe kvalitet, som de ganske enkelt ikke kan
finde i Fællesskabet, medens andre anfører, at de i Folkerepublikken
Kina, Indonesien eller Thailand afgiver bestilling på sofistikeredevarer, der fremstilles i overensstemmelse med deres egne specifika-tioner og designkrav og undertiden på grundlag af deres egne
råmaterialer. Denne uoverensstemmelse viser, at Folkerepublikken
Kina, Indonesien og Thailand er i stand til at fremstille og faktiskfremstiller og eksporterer til Fællesskabet hele sortimentet af varer, der
udbydes på markedet. Påstanden om, at importeret fodtøj fra de
pågældende tre lande og fodtøj fremstillet i Fællesskabet henhørerunder forskellige varesegmenter, kan derfor ikke godtages.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 5
(23) Fodtøj, der er omfattet af denne procedure, og som fremstilles i
Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand og eksporteres tilFællesskabet, ansås følgelig for at være samme vare som fodtøj, derfremstilles i Fællesskabet, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. DUMPING
1.Generelle bemærkninger
(24) Det har været fællesskabsinstitutionernes faste praksis at betragte
forretningsmæssigt forbundne producenter/eksportører eller producen-
ter/eksportører inden for samme koncern som en enkelt økonomiskenhed og at fastsætte en enkelt dumpingmargen (og efter omstændig-hederne en enkelt toldsats) for sådanne producenter/eksportører.
Denne praksis er fulgt i denne procedure. Beregning af individuelle
dumpingmargener og antidumpingtoldsatser under sådanne omstæn-digheder vil kunne indebære en tilskyndelse til omgåelse af
antidumpingforanstaltningerne ved at gøre det muligt for forretnings-
mæssigt forbundne producenter/eksportører at dirigere deres eksport tilFællesskabet via den forbundne producent/eksportør (eller producent/eksportør inden for samme koncern) med den laveste told.
2.Indonesien
a)Stikprøver
(25) Som nævnt i betragtning 7 benyttede Kommissionen sig af stik-
prøveteknik i henhold til artikel 17 i grundforordningen, og der
udvalgtes i forståelse med de samarbejdsvillige producenter/eksportø-rer syv indonesiske producenter/eksportører til at indgå i stikprøven.
(26) I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen aftaltes
det med de øvrige indonesiske producenter/eksportører, som medvir-kede i undersøgelsen, men som ikke indgik i stikprøven, at de ville få
tildelt den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, som blev fastsat for
producenterne/eksportørerne i stikprøven.
(27) De producenter/eksportører, som indgik i stikprøven, og som i fuldt
omfang medvirkede i undersøgelsen, blev underrettet om, at de ville få
tildelt deres egen dumpingmargen (og om nødvendigt deres egen,individuelle toldsats).
b)Normal værdi
(28) For at fastsætte den normale værdi for hver af de syv indonesiske
producenter/eksportører i stikprøven fastslog Kommissionen først, om
hver producents samlede hjemmemarkedssalg af det pågældende
fodtøj var repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg afdet pågældende fodtøj til Fællesskabet. I overensstemmelse medartikel 2, stk. 2, i grundforordningen anses hjemmemarkedssalget
normalt for repræsentativt, hvis hver producents samlede salg på
hjemmemarkedet af samme vare udgør mindst 5 % af eksportsalget afden pågældende vare til Fællesskabet. Det undersøgtes derefter, om der
for hver model var tale om et repræsentativt salg.
(29) Det konstateredes, at kun én af de samarbejdsvillige indonesiske
producenter/eksportører i stikprøven i undersøgelsesperioden havde et
tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af to modeller af samme vare i
normal handel, jf. definitionen i artikel 2, stk. 2 og 4, i grundfor-ordningen, til at muliggøre en beregning af den normale værdi på dettegrundlag. I betragtning af, at alt salg var fortjenstgivende, beregnedes
den normale værdi derfor på grundlag af de priser, der faktisk var
betalt eller skulle betales på hjemmemarkedet i forbindelse med dettesalg. Den normale værdi for dette selskabs andre modeller beregnedes
i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen ved
til produktionsomkostningerne for disse modeller at lægge de salgs- ogadministrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i detfølgende benævnt »SA&G«) og den fortjeneste, der blev fastlagt for de
to modeller, der er omhandlet ovenfor.
(30) De øvrige seks indonesiske producenter/eksportører i stikprøven havde
ikke et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj i
undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Det
ansås derfor for påkrævet at beregne den normale værdi på grundlag af!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 6
artikel 2, stk. 3, i grundforordningen ved til produktionsomkost-
ningerne for hver model, der eksporteredes til Fællesskabet, at læggeet rimeligt beløb til dækning af SA&G og fortjeneste. I henhold tilartikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen ansås det i den forbindelse
for rimeligt, at SA&G og fortjeneste for den producent/eksportør, som
havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg (jf. foregående betragt-ning), benyttedes som grundlag for beregningen af den normale værdifor de øvrige seks indonesiske producenter/eksportører i stikprøven.
(31) En producent/eksportør, som havde erklæret sig rede til at indgå i
stikprøven, meddelte ikke omkostningsdata pr. model trods flere
anmodninger herom. Da det således ikke var muligt at beregne
fortjenesten på hjemmemarkedet og fastsætte en beregnet værdi fordenne producent/eksportør, benyttedes i overensstemmelse med artikel
18 i grundforordningen de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 41,
til fastsættelse af dumpingmargenen for denne producent/eksportør.
c)Eksportpris
(32) For så vidt angår seks af de syv producenter/eksportører, der indgik i
stikprøven, gik eksporten direkte til uafhængige importører i Fælles-skabet. Eksportprisen for disse producenter/eksportører fastsattes i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen på
grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for detpågældende fodtøj. Eksportprisen for en indonesisk producent/eks-portør, som indgik i stikprøven, og som solgte sine varer via et med
ham forbundet selskab i Taiwan, måtte justeres (jf. betragtning 36).
d)Sammenligning
(33) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og
eksportpriserne for producenterne/eksportørerne i stikprøven blev der ioverensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form afjusteringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prisernes
sammenlignelighed, når der blev fremsat begrundet påstand om
eksistensen af sådanne forskelle. Hvor det var relevant, blev derfølgelig foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-,
håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne omkostninger
samt kreditomkostninger, bankgebyrer og garantiomkostninger oghandelsled.
(34) For en af de indonesiske producenter/eksportører i stikprøven blev der
stillet krav om hensyntagen til forskelle i handelsled. Den pågældendeproducent/eksportør gjorde gældende, at en sådan hensyntagen var
berettiget, da eksportsalget til Fællesskabet fandt sted i store mængder
til forhandlere og grossistvirksomheder, medens hjemmemarkedssalgetangiveligt fandt sted i små mængder til detailhandlere og andreerhvervsdrivende. Efter yderligere undersøgelser på stedet blev det
fastslået, at køberne på hjemmemarkedet faktisk også var forhandlere
og grossistvirksomheder. Ovennævnte krav afvistes følgelig, da dennormale værdi og eksportprisen var på samme handelstrin, og enjustering derfor hverken var påkrævet eller berettiget.
(35) To af de indonesiske producenter/eksportører i stikprøven stillede også
krav om en justering, da deres eksportsalg i modsætning til hjemme-
markedssalget angiveligt fandt sted på et OEM-grundlag. Kommis-
sionen efterprøvede nøje denne påstand som led i undersøgelsen påstedet, og det konstateredes, at der for eksportsalget forelå særskilte
afsætningskanaler med konsekvent lavere priser for OEM-kunder.
Eftersom forskellen i handelsled for OEM-kunder ikke kunnekvantificeres, fordi de samme afsætningskanaler ikke anvendtes pådet indonesiske hjemmemarked, indrømmedes der i overensstemmelse
med artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), i grundforordningen en særlig
justering i form af et fradrag fra den beregnede normale værdi for egnemærker svarende til 10 % af bruttofortjenesten.
(36) En indonesisk producent/eksportør solgte fodtøj til eksport til Fælles-
skabet gennem et med ham forretningsmæssigt forbundet handels-selskab i Taiwan. På grund af forbindelsen mellem de to selskaber
kunne der ikke fæstes lid til produktionsselskabets priser ved salg til
handelsselskabet. Med henblik på at fastsætte en pålidelig eksportprisved salg fra Indonesien til Fællesskabet justeredes den taiwanske prisved levering til Fællesskabet til ab Indonesien. Eftersom det forbundne
handelselskabs funktioner kan anses for at svare til de funktioner, der
varetages af en handlende på provisionsbasis, justeredes det forbundne!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 7
selskabs priser ved levering til uafhængige kunder i Fællesskabet med
et fradrag på 5 % på grundlag af det pågældende selskabs egneoplysninger. Dette tal ansås for rimeligt i betragtning af omfanget afdet forbundne handelsselskabs deltagelse i eksportørens salgsaktivite-
ter. Der blev ikke fremlagt oplysninger, der kunne give anledning til at
antage, at det var urimeligt at anvende dette tal. Eksportprisernejusteredes følgelig i overensstemmelse hermed.
e)Dumpingmargener
(37) For at beregne dumpingmargenen for hver af de i ndonesiske
producenter/eksportører i stikprøven sammenlignedes det vejede
gennemsnit af de normale værdier med det vejede gennemsnit afproducenternes/eksportørernes eksportpriser, idet det klart fremgik, at
eksportpriserne ikke udviste et mønster, som afveg betydeligt mellem
forskellige købere, regioner eller perioder, jf. artikel 2, stk. 11, igrundforordningen.
(38) Det fremgik af sammenligningen, at alle de producenter/eksportører,
der indgik i stikprøven, solgte det pågældende fodtøj til dumpingpriser
i undersøgelsesperioden. På grund af den forretningsmæssige forbin-delse mellem PT Indosepamas Anggun og PT Primashoes Ciptakreasi
behandledes disse producenter/eksportører som ét selskab, og der
beregnedes derfor i overensstemmelse med institutionernes fastepraksis som omhandlet i betragtning 24 en enkelt dumpingmargenfor disse selskaber.
De individuelle dumpingmargener, der således fastsattes for de
pågældende producenter/eksportører udgør beregnet i procent afprisen, cif Fællesskabets grænse:
— PT Dragon:5,9 %
— PT Emperor Footwear:2,0 %
— PT Fortune Mate: 14,9 %
— PT Golden Adishoes: 18,6 %— PT Indosepamas Anggun/PT Primashoes Ciptakreasi: 12,7 %
(39) Dumpingmargenen for de samarbejdsvillige producenter/eksportører,
der ikke udvalgtes til stikprøven, fastsattes på grundlag af det vejedegennemsnit af de individuelle dumpingmargener, der fastsattes forhver producent/eksportør i stikprøven, med undtagelse af den
producent/eksportør, der er nævnt i betragtning 31 (PT Kingherlindo),
for hvilken grundlaget var de foreliggende faktiske oplysninger. Derblev i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen setbort fra dette selskabs dumpingmargen ved fastsættelsen af den vejede
gennemsnitlige margen for stikprøven. Den således fastsatte dum-
pingmargen udgjorde udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabetsgrænse, 12,3 %. De producenter/eksportører, for hvilke denne margen
er gældende, er følgende:
— PT Bosaeng Jaya— PT Karet Murni Jelita
— PT Koryo International
— PT Lintas Adhikrida— PT Universal Wisesa
— PT V olmacarol.
(40) For de producenter/eksportører i Indonesien, som hverken besvarede
Kommissionens spørgeskema eller på anden måde gav sig til kende,fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18 i
grundforordningen på grundlag af de foreliggende faktiske oplys-
ninger. I betragtning af den usædvanligt høje grad af manglendesamarbejdsvilje fra de indonesiske producenters/eksportørers side(over 74 %), og da der ikke foreligger andre troværdige oplysninger fra
uafhængige parter, og endelig for ikke at belønne manglende
samarbejdsvilje, ansås det for rimeligt at fastsætte restdumpingmar-!B
!C1
!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 8
genen på grundlag af den højeste dumpingmargen, der anførtes i
klagen, dvs. 50 %.
(41) Med henblik på at fastsætte dumpingmargenen for den producent/
eksportør, der er nævnt i betragtning 31 (PT Kingherlindo), ansås det
for rimeligt at tage hensyn til den delvise samarbejdsvilje, som detteselskab havde udvist, i modsætning til den manglende samarbejdsviljefor så vidt angår de producenter/eksportører, der er omhandlet i
betragtning 40. Margenen for denne producent/eksportør burde
følgelig være lavere end den margen, der var beregnet for deikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører. Den pågældende mar-gen fastsattes derfor på grundlag af det aritmetiske gennemsnit af
restdumpingmargenen og den vejede gennemsnitlige margen, der
beregnedes for stikprøven, dvs. 31,1 %.
3.Folkerepublikken Kina
a)V alg af referenceland
(42) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen
fastsattes den normale værdi på grundlag af oplysninger, som var
indhentet fra producenter i et land med markedsøkonomi (»referen-celand«).
(43) I klagen blev Thailand foreslået som det bedst egnede referenceland.
En række importører og de kinesiske producenter/eksportører modsattesig imidlertid valget af dette land med den begrundelse, at Folkere-publikken Kina og Thailand befandt sig på forskellige økonomiske
udviklingstrin. To erhvervssammenslutninger, Foreign Trade Associa-
tion (FTA) og Federation of European Sporting Goods Industry (FESI),foreslog ligesom de kinesiske producenter/eksportører Indonesien.
Forskellige interesserede parter foreslog i forskellige faser af
proceduren også andre lande, uden at der dog blev fremlagt nogendokumenteret begrundelse for, at nogle af disse lande burdeforetrækkes frem for andre.
Efter at have undersøgt de foreliggende oplysninger om alle de
foreslåede lande fastslog Kommissionen, at Indonesien i overens-stemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen var et rimeligt
valg af referenceland, da der var et stort antal leverandører på dette
marked og en vis grad af lighed mellem de produktionsprocesser, deranvendtes dér og i Folkerepublikken Kina. Desuden var dertilsyneladende ingen væsentlige forskelle med hensyn til adgangen
til råmaterialer, og salget på det indonesiske hjemmemarked var
repræsentativt sammenlignet med eksporten fra Folkerepublikken Kinatil Fællesskabet. Endelig havde de kinesiske producenter/eksportørerselv foreslået Indonesien, og fællesskabsproducenterne havde ikke
gjort indsigelse mod Kommissionens hensigt i så henseende.
b)Individuel behandling
(44) Det er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i grundforordningen
fællesskabsinstitutionernes politik for lande uden markedsøkonomi at
beregne en enkelt dumpingmargen gældende for det pågældende land,
undtagen for så vidt angår producenter/eksportører, der kan påvise, atder bør indrømmes dem individuel behandling, dvs. at der bør
fastsættes særskilte eksportpriser og beregnes individuelle dumping-
margener.
(45) Alle de kinesiske producenter/eksportører, som besvarede Kommis-
sionens spørgeskema, anmodede om individuel behandling. Ved
undersøgelsen af rimeligheden af dette krav søgte Kommissionen atefterprøve om de producenter/eksportører, som medvirkede i pro-ceduren, havde en grad af retlig og faktisk uafhængighed af staten
svarende til den, der kendetegner situationen i et land med markeds-
økonomi, og som ville berettige en fravigelse fra princippet om atfastsætte en enkelt landsomfattende dumpingmargen for det pågæl-dende land. Med henblik herpå blev der stillet producenterne/eks-
portørerne detaljerede spørgsmål om ejerforhold, ledelse, kontrol og
fastlæggelse af forretningspolitik. Med en enkelt undtagelse, Grosby(China) Limited, kunne ingen af de producenter/eksportører, sombesvarede spørgsmålene, over for Kommissionen på tilfredsstillende
måde påvise, at deres forretningsvirksomhed var tilstrækkelig uaf-
hængig af de kinesiske myndigheder til at berettige individuel!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 9
behandling. Anmodningerne afvistes derfor, og de pågældende
producenter/eksportører underrettedes herom.
(46) Grosby (China) Limited var en juridisk person omfattet af Hongkongs
lovgivning, men den fremstillede samme vare på et produktionsanlæg iFolkerepublikken Kina. Der var ingen juridisk person i Folkere-
publikken Kina, men de faste anlægsaktiver dér var opført i det
hongkongske selskabs regnskab.
Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos selskabet i Hongkong for at
undersøge de omstændigheder, hvorunder det udøvede sin virksomhed,
og forbindelserne med den kinesiske stat. Det pågældende selskab
kunne på en for Kommissionen tilfredsstillende måde påvise, at detganske klart ledede og havde kontrollen over fabrikken, både angåendeproduktion og afsætning, og at selskabets drift i tilstrækkelig grad var
uafhængig af de kinesiske myndigheder. Det konstateredes endvidere,
at selskabet i Hongkong fastsatte eksportpriserne til Fællesskabet ogfastlagde afsætningspolitikken uden indblanding fra de statsligemyndigheder i Kina.
I betragtning af ovenstående ansås det for muligt at indrømme Grosby
(China) Limited individuel behandling og følgelig at beregne en
særskilt dumpingmargen som en undtagelse fra princippet om ihenhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen at beregne en
landsomfattende dumpingmargen for lande uden markedsøkonomi.
c)Landsomfattende dumpingmargen for Folkerepublikken Kina
(47) I alt 17 eksportører i Folkerepublikken Kina besvarede Kommissionens
spørgeskema. De pågældende producenter/eksportører repræsenterede
imidlertid kun 14,3 % af den samlede eksport fra Folkerepublikken
Kina, og det besluttedes derfor i betragtning af den stærkt manglendesamarbejdsvilje at fastsætte dumpingmargenen for Folkerepublikken
Kina på grundlag af artikel 18 i grundforordningen, dvs. på grundlag
af de foreliggende faktiske oplysninger.
Med henblik på at beregne en enkelt landsomfattende dumpingmargen
for Folkerepublikken Kina beregnede Kommissionen først dumping-margenen for de 16 samarbejdsvillige producenter/eksportører, som
ikke indrømmedes individuel behandling (jf. punkt i) nedenfor).
Kommissionen fastsatte derefter dumpingmargenen for de ikke-sam-arbejdsvillige producenter/eksportører (jf. punkt ii) nedenfor).
Den landsomfattende dumpingmargen for Folkerepublikken Kina
beregnedes derefter som gennemsnittet af disse to dumpingmargener
(jf. punkt iii) nedenfor.)
i ) Dumpingmargen for samarbejdsvillige producen-
ter/eksportører
Stikprøver
(48) Som nævnt i betragtning 7 benyttedes der i henhold til artikel 17 i
grundforordningen stikprøveteknik for de 17 samarbejdsvillige pro-
ducenter/eksportører i Folkerepublikken Kina. Der udvalgtes efter
aftale med de pågældende samarbejdsvillige producenter/eksportørerfire producenter/eksportører.
Da en af disse producenter/eksportører, Grosby (China) Limited,
imidlertid senere indrømmedes individuel behandling, blev dette
selskab taget ud af stikprøven (jf. betragtning 46).
De tre tilbageværende producenter/eksportører i stikprøven for
Folkerepublikken Kina er:
— Fujian Footwear and Headgear Import & Export Corporation— Zhejiang Animal By-Products Import & Export Corporation— Zhangjiang Yitai.
Normal værdi
(49) Den normale værdi for de kinesiske producenter/eksportører, der
indgik i stikprøven, fastsattes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7,i grundforordningen på grundlag af hjemmemarkedspriserne i!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 10
Indonesien og de beregnede normale værdier, der var fastsat for de
producenter/eksportører, der indgik i stikprøven for Indonesien.
Det skal bemærkes, at de pågældende tre kinesiske producenter/
eksportører var blevet anmodet om at meddele detaljerede specifika-tioner for det fodtøj, der eksporteredes til Fællesskabet. Nævnte
producenter/eksportører meddelte imidlertid kun ret begrænsede
oplysninger, og Kommissionen måtte derfor på grundlag af deforeliggende faktiske oplysninger fastslå, hvilke indonesiske modellerder var identiske med de kinesiske modeller, som eksporteredes til
Fællesskabet, eller, hvis der ikke forelå sådanne identiske modeller,
hvilke indonesiske modeller der lå tættest op ad disse kinesiskemodeller. Kommissionen kunne på dette grundlag finde sammenligne-
lige modeller for modeller, der repræsenterede 34,7 % af den samlede
eksport fra de pågældende tre producenter/eksportører. For dissemodeller var det derfor muligt at anvende de normale værdier, der varfastsat med henblik på at fastsætte de indonesiske dumpingmargener.
(50) For de fra Kina eksporterede modeller, for hvilke der ikke solgtes
identiske modeller på det indonesiske hjemmemarked, beregnedes den
normale værdi ved sammenlægning af produktionsomkostningerne forsammenlignelige eksporterede indonesiske modeller og et rimeligtbeløb til dækning af SA&G og fortjeneste. SA&G og fortjenstmargen
fastsattes på det grundlag, der er beskrevet i betragtning 29 og 30.
Eksportpris — beregning af eksportpris
(51) Det fremgik af undersøgelsen, at eksporten fra de tre kinesiske
producenter/eksportører, der indgik i stikprøven, gik direkte tiluafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne kunne derfor i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastsættes
på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
Sammenligning
(52) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og
eksportpriserne for producenterne/eksportørerne i stikprøven blev der i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form afjusteringer taget hensyn til behørigt dokumenterede forskelle, derpåvirkede prisernes sammenlignelighed. Der blev følgelig foretaget
justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, transport-, forsikrings-,
håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne omkostningersamt emballerings- og kreditomkostninger.
Dumpingmargen
(53) Kommissionen beregnede først en dumpingmargen for hver af de tre
producenter/eksportører i stikprøven. Med henblik herpå foretog
Kommissionen en sammenligning mellem den normale værdi abfabrik og eksportpriserne, fob, dvs. ab kinesisk grænse, for desamarbejdsvillige kinesiske producenter/eksportører. Denne sammen-
ligning var baseret på den vejede gennemsnitlige salgspris for hver
model af det fodtøj, der fremstilledes af producenterne/eksportørerne istikprøven og eksporteredes til Fællesskabet i undersøgelsesperioden,
og for hvilket der kunne findes en sammenlignelig model.
(54) Da der ikke var tale om væsentlige forskelle i eksportpriserne mellem
regioner, købere eller perioder, sammenlignedes den normale værdi ioverensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen medeksportprisen på grundlag af et vejet gennemsnit.
Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted af det
pågældende fodtøj med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som
producenterne/eksportørerne i stikprøven eksporterede til Fællesskabeti undersøgelsesperioden. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargenudtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, udgør 45,2 %.
i i ) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige pro-
ducenter/eksportører
(55) Dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige producenter/ekspor-
tører fastsattes i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen
på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. I betragtning af
den usædvanlige mangel på samarbejdsvilje og da der ikke forelå!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 11
andre troværdige oplysninger fra uafhængige parter, ansås i dette
særlige tilfælde de mest relevante foreliggende oplysninger for at væreden højeste dumpingmargen, der er anført i klagen. Den dumping-margen, der fastsattes på dette grundlag, udgør 50 % af prisen, cif
Fællesskabets grænse.
i i i ) Landsomfattende dumpingmargen for Folkere-
publikken Kina
(56) Som anført i betragtning 47 beregnedes der en landsomfattende
dumpingmargen for Folkerepublikken Kina på grundlag af det vejedegennemsnit af de margener, der var fastsat for de samarbejdsvillige
producenter/eksportører (dvs. 45,2 %, jf. betragtning 54) og for de
ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører (dvs. 50 %, jf. be-tragtning 55).
Den således fastsatte dumpingmargen for alle producenter/eksportører
i Folkerepublikken Kina med undtagelse af Grosby (China) Limitedudgør, udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, 47,6 %.
d)Dumpingmargen for Grosby (China) Limited
i) N o r m a l v æ r d i
(57) Det skal anføres, at den normale værdi for Grosby (China) Limited
beregnedes på samme måde som for de øvrige samarbejdsvilligeproducenter/eksportører i Folkerepublikken Kina, dvs. på grundlag af
priserne på, eller de beregnede værdier af, sammenlignelige modeller
fremstillet i referencelandet, dvs. Indonesien.
ii) E k s p o r t p r i s
(58) Eftersom Grosby (China) Limited eksporterede sine varer via en
importør, Nick’ s Sports and Leisure Footwear Ltd (UK), som erforretningsmæssigt forbundet med Grosby, beregnedes eksportprisen i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen på
grundlag af den pris, hvortil de importerede varer første gangvideresolgtes til en uafhængig køber. Der blev foretaget justeringerfor alle omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, og for
fortjeneste med henblik på at nå frem til en troværdig eksportpris,
leveret Fællesskabets grænse. Der benyttedes en fortjenstmargen på5 %, da dette var den fortjenstmargen, der konstateredes for denuafhængige importør, som havde den forretningsstruktur, der lå
nærmest den for Nick’ s Sports and Leisure Footwear Ltd (UK)
gældende, og hos hvem der var aflagt kontrolbesøg.
iii) S a m m e n l i g n i n g
(59) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og
eksportprisen blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i
grundforordningen foretaget justeringer for forskelle i transport- og
forsikringsomkostninger.
i v ) Dumpingmargen
(60) Da der ikke var tale om væsentlige forskelle i eksportpriserne mellem
regioner, købere eller perioder, sammenlignedes den normale værdi ioverensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med
eksportprisen på grundlag af et vejet gennemsnit. På dette grundlag
konstateredes der en dumpingmargen for Grosby (China) Limited på1,3 %.
4.Thailand
i ) Dumpingmargen for samarbejdsvillige producen-
ter/eksportører
a)Normal værdi
(61) For at fastsætte den normale værdi for hver af de tre thailandske
producenter/eksportører fastslog Kommissionen først, om hver pro-
ducents/eksportørs samlede hjemmemarkedssalg af det pågældende
fodtøj var repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg afdet pågældende fodtøj til Fællesskabet. I overensstemmelse med!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 12
artikel 2, stk. 2, i grundforordningen anses hjemmemarkedssalget
normalt for repræsentativt, hvis hver producents samlede salg påhjemmemarkedet af samme vare udgør mindst 5 % af eksportsalget afden pågældende vare til Fællesskabet.
(62) Ingen af de pågældende producenter/eksportører havde et tilstrække-
ligt hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj i undersøgelses-
perioden, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Det ansås derfor for
påkrævet at beregne den normale værdi på grundlag af artikel 2, stk. 3,i grundforordningen ved til produktionsomkostningerne for hvermodel, der eksporteredes til Fællesskabet, at lægge et rimeligt beløb
til dækning af SA&G og fortjeneste. To af producenterne/eksportø-
rerne var forretningsmæssigt forbundne, og en af disse to forbundneproducenter/eksportører solgte fodtøj og beklædning til sportsbrug,
dvs. samme generelle kategori af varer, på det thailandske hjemme-
marked. SA&G og fortjeneste fastsattes for disse to producenter/eksportører i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b), igrundforordningen på grundlag af hjemmemarkedssalget af disse
varer. Da den tredje samarbejdsvillige thailandske producent/eksportør
ikke havde noget salg på hjemmemarkedet af den pågældende vareeller af varer af samme generelle kategori, fastsattes SA&G ogfortjeneste i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), på ethvert
andet rimeligt grundlag, som i det foreliggende tilfælde var de SA&G
og den fortjeneste, der fastsattes for ovennævnte to samarbejdsvilligeproducenter/eksportører.
(63) En af de tre samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører
fremstillede og eksporterede sko delvis fremstillet af råmaterialer, somkunderne i Fællesskabet leverede uden beregning. Da den pågældende
producent/eksportør ikke kendte priserne på råmaterialerne, kunne han
ikke angive deres andel af produktionsomkostningerne. Producenten/eksportøren havde ikke noget salg på hjemmemarkedet, og den
normale værdi måtte derfor beregnes. Eftersom der ikke forelå
fyldestgørende oplysninger om råvareomkostningerne, beregnedeKommissionen den normale værdi på grundlag af de foreliggendeoplysninger om selskabets produktionsomkostninger og SA&G samt
fortjeneste som fastlagt i foregående betragtning. Da både den
beregnede værdi og den af denne producent/eksportør angivneeksportpris ikke indbefattede råmaterialeomkostninger, var dissestørrelser direkte sammenlignelige.
b)Eksportpris
(64) Det fremgik af undersøgelsen, at bortset fra det tilfælde, der er
omhandlet i betragtning 67, gik al eksport direkte til uafhængige
kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne fastsattes følgelig på grundlagde priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
c)Sammenligning
(65) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og
eksportpriserne for de pågældende producenter/eksportører blev der i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form af
justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prisernessammenlignelighed, når der blev fremsat begrundet påstand om
eksistensen af sådanne forskelle. Hvor det var relevant, blev der
følgelig foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-,håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne omkostningersamt kreditomkostninger, bankgebyrer og garantiomkostninger og
handelsled.
(66) En af de thailandske producenter/eksportører stillede også krav om en
justering, da den pågældendes eksportsalg i modsætning til hjemme-
markedssalget angiveligt fandt sted på et OEM-grundlag. Som led iundersøgelsen konstateredes det ganske klart, at eksportsalget fandtsted i et andet handelsled end salget på hjemmemarkedet. Der
indrømmedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra d),
nr. ii), i grundforordningen en justering i form af et fradrag fra denberegnede normale værdi for egne mærker svarende til 10 % af
bruttofortjenesten.
(67) En thailandsk producent/eksportør solgte fodtøj til eksport til Fælles-
skabet gennem et med ham forretningsmæssigt forbundet handels-
selskab i USA. På grund af forbindelsen mellem de to selskaber kunne
der ikke fæstes lid til det thailandske produktionsselskabs priser ved!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 13
salg til det amerikanske selskab. Med henblik på at fastsætte en
pålidelig eksportpris ved salg fra Thailand til Fællesskabet justeredesprisen ved levering til Fællesskabet til ab Thailand. Eftersom detforbundne, selskabs funktioner kan anses for at svare til de funktioner,
der varetages af en handlende på provisionsbasis, justeredes det
forbundne selskabs priser ved levering til uafhængige kunder iFællesskabet med et fradrag på 5 %. Dette tal ansås for rimeligt ibetragtning af omfanget af det forbundne handelsselskabs deltagelse i
eksportørens salgsaktiviteter. Der blev ikke fremlagt oplysninger, der
kunne give anledning til at antage, at det var urimeligt at anvende dettetal. Eksportpriserne justeredes følgelig i overensstemmelse hermed.
d)Dumpingmargener
(68) For at beregne dumpingmargenen for hver af de samarbejdsvillige
thailandske producenter/eksportører sammenlignede Kommissionen i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen det
vejede gennemsnit af de normale værdier med det vejede gennemsnitaf producenternes/eksportørernes eksportpriser, idet det klart fremgik,at eksportpriserne ikke udviste et mønster, som afveg betydeligt
mellem forskellige købere, regioner eller perioder.
(69) Det fremgik af sammenligningen, at der for én af de tre samarbejds-
villige producenters/eksportørers vedkommende var tale om dumping
af det pågældende fodtøj i undersøgelsesperioden. Udtrykt i procent afprisen, cif Fællesskabets grænse, fastsattes dumpingmargenen til:
— CK Shoes: 1,4 %.
Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at de øvrige to samarbejds-
villige thailandske producenter/eksportører var forretningsmæssigt
forbundne, idet den ene af disse producenter/eksportører havde aktieri det andet selskab. Desuden havde et selskab i USA aktier i et af deproducerende/eksporterende selskaber. Begge producenter/eksportører
eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet i undersøgelses-
perioden.
Selv om disse producenter/eksportører opretholdt særskilte produk-
tionsfaciliteter, beregnedes der i overensstemmelse med fællesskabs-institutionernes faste praksis kun én dumpingmargen, jf. betragtning24.
Dumpingmargenen fastsattes til:
— PSR Footwear/Bangkok Rubber Company: 0 %.
i i ) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige pro-
ducenter/eksportører
(70) For de producenter/eksportører i Thailand, som hverken besvarede
Kommissionens spørgeskema eller på anden måde gav sig til kende,fastsattes dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18 i
grundforordningen på grundlag af de foreliggende faktiske oplys-
ninger. I betragtning af den usædvanligt høje grad af manglendesamarbejdsvilje fra de thailandske producenters/eksportørers side(99 %) i denne sag og da der ikke forelå andre troværdige oplysninger
fra uafhængige parter samt for ikke at belønne manglende samarbejds-
vilje, ansås det for rimeligt at fastsætte restdumpingmargenen pågrundlag af den højeste dumpingmargen, der anførtes i klagen, dvs.50 %.
D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET
(71) I betragtning af det store antal EF-producenter, der var parter i klagen,
ansås det som anført i betragtning 5 for påkrævet at indhente
oplysninger om EF-erhvervsgrenen fra tre kilder, nemlig de nationaleproducentsammenslutninger i Fællesskabet, de 87 EF-producenter iden første gruppe og de 15 EF-producenter i kontrolgruppen. De
forskellige skadesindikatorer vurderedes derefter på det mest hensigts-
mæssige grundlag (dvs. så bredt som muligt for de generelleindikatorers vedkommende og snævrere for de indikatorer, om hvilkeder kun kunne indhentes oplysninger hos det enkelte selskab).
Dette indebærer:!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 14
— at produktion, salg, markedsandel og beskæftigelse i Fællesskabet
blev fastlagt for hver af de nationale erhvervssammenslutningerinden for fodtøjsindustrien, og tallene omfatter således heleEF-produktionen af samme vare
— at de generelle udviklingstendenser for priser, omkostninger og
rentabilitet blev fastlagt på grundlag af de 87 EF-producenter i den
første gruppe, som udvalgtes med det formål på en så afbalanceret
måde som muligt at dække tidligere nævnte fire varekategorier ogat afspejle de forskellige virksomhedsstørrelser og produktions-strukturer i de største producerende medlemsstater
— at beregninger af prisunderbud og skadestærskler blev foretaget på
grundlag af fuldt efterprøvede pris- og omkostningsdata indhentet
hos de 15 EF-producenter i kontrolgruppen, som er repræsentative
i henseende til størrelse og varesortiment samt hjemsted (de haralle hjemsted i de største producerende medlemsstater).
(72) Nogle parter gjorde gældende, at ovennævnte fremgangsmåde var
mangelfuld, eftersom den afviger fra bestemmelserne i både artikel 5,stk. 4, og artikel 4, stk. 1, i grundforordningen, i henhold til hvilke
spørgsmålet om, hvorvidt den undersøgte EF-erhvervsgren er repræ-
sentativ, skal afgøres på grundlag af en undersøgelse af, om den tegnersig for en »betydelig del« af produktionen, og beviser for, at derforvoldes skade, skal således baseres på data indhentet hos
producenter, der tegner sig for mindst 25 % af den samlede produktion
af samme vare i Fællesskabet. Det anførtes navnlig, at der ikke kunnefæstes lid til tallet for den »samlede produktion i Fællesskabet«, sombenyttes til vurdering af, om de 188 klagende EF-producenter er
repræsentative.
Desuden anfægtedes Kommissionens anvendelse af stikprøveteknik
med den begrundelse, at beslutningen om at anvende stikprøver blev
truffet på et sent tidspunkt som reaktion på, at den klagendeerhvervsgren ikke udviste tilstrækkelig samarbejdsvilje i de indledende
faser af undersøgelsen.
1.Samlet produktion i Fællesskabet
(73) Det skal først understreges, at det inden iværksættelsen af undersø-
gelsen blev fastslået, hvor stor tilslutning der var til klagen. I løbet af
undersøgelsen konstateredes det, at de 188 klagende EF-producenterfortsat tegnede sig for over 25 % af den samlede produktion i
Fællesskabet (nemlig 53 %). De klagende EF-producenter tegner sig
således for en betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabetaf samme vare, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
Det er desuden påpeget, at den »samlede produktion i Fællesskabet« af
samme vare blev fastsat til det højest mulige. Af mangel på pålideligedata kunne der således ikke foretages en undersøgelse for i
overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen
at fastslå, om visse ikke-klagende producenters produktion burde haveværet holdt uden for tallet for »den samlede produktion« ud fra denbetragtning, at deres vigtigste forretningsvirksomhed var import og
ikke produktion i Fællesskabet.
Sådanne eventuelle EF-producenter, hvoraf nogle vides at have
importeret betydelige mængder, fremstiller også betydelige mængder
i Fællesskabet. Havde der foreligget tilstrækkelige oplysninger omdette aspekt, er det sandsynligt, at en del af denne »samlede produktioni Fællesskabet« ville være blevet udelukket. En sådan reduktion ville
have øget de klagende EF-producenters andel af produktionen i
Fællesskabet. Omvendt fremgik det af undersøgelsen, at ud af de 188klagende EF-producenter var 87 (dvs. EF-producenterne i »den førstegruppe«, som defineret i betragtning 5) ikke forretningsmæssigt
forbundet med nogen producent/eksportør, og ingen af dem importe-
rede større mængder af den af undersøgelsen omfattede vare.
2.Stikprøver
(74) Hvad angår dette spørgsmål skal det påpeges, at i betragtning af det
store antal potentielle parter i proceduren anførtes det i meddelelsenom indledning af denne procedure udtrykkeligt, at undersøgelsen
kunne gennemføres på grundlag af stikprøver. Som følge heraf søgtes
det (via nationale sammenslutninger) fra begyndelsen af undersøgelsen!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 15
at opnå tilsagn om samarbejde fra 89 EF-producenter, som udvalgtes
blandt de 188 EF-producenter, der tilsluttede sig klagen.
87 producenter (benævnt »den første gruppe« i betragtning 5) indgav
fyldestgørende besvarelser, og blandt disse udvalgtes der 15 medhenblik på efterprøvning, og deres besvarelser efterprøvedes indgåen-
de ved kontrolbesøg hos de pågældende (sidstnævnte gruppe
benævntes i betragtning 5 »kontrolgruppen«).
Det skal anføres, at det ved anvendelse af stikprøver ifølge
bestemmelserne i grundforordningen ikke kræves, at der indhentes
relevante data fra EF-producenter, der tegner sig for en betydelig del af
den samlede produktion i Fællesskabet, som defineret i artikel 4, stk.1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen. Artikel 17, stk. 1, igrundforordningen åbner derimod mulighed for at indhente data fra en
stikprøve, som er repræsentativ for den pågældende erhvervsgren i
Fællesskabet. Selve formålet med sådanne bestemmelser om stik-prøver er at tillade en situation, hvor den andel, som de EF-pro-ducenter, der indgår i stikprøven, tegner sig for, alt efter omstændig-
hederne kan være betydeligt lavere end 25 % af den samlede
produktion i Fællesskabet.
Under alle omstændigheder konstateredes det, at de 87 EF-producenter
i den første gruppe alene tegnede sig for 25,7 % af produktionen i
Fællesskabet af samme vare, og de opfylder derfor, da der ikke er givet
udtryk for opposition mod klagen, kriterierne for at blive betegnet somden pågældende erhvervsgren i Fællesskabet.
3.Konklusion
(75) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at vurderingen af, om
den undersøgte EF-erhvervsgren var repræsentativ, fandt sted på enrimelig måde og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i
grundforordningen.
E.SKADE
1.Generelle bemærkninger
(76) Alle Eurostat-tal, der benyttedes til beregningerne, (vedrørende
importomfang og -værdi og dermed priser pr. par) jf. nærmere
nedenfor, justeredes så vidt muligt på grundlag af de foreliggende
oplysninger (hentet fra Taric-databasen) med henblik på at udelukkefodtøj, hvortil der kræves særlig teknologi (og som ikke er omfattet afdenne procedure, jf. betragtning 15).
2.Forbrug i Fællesskabet
(77) Det samlede forbrug i Fællesskabet af fodtøj omfattet af denne
undersøgelse beregnedes ved sammenlægning af følgende:
— alle fællesskabsproducenters salg i Fællesskabet af den pågæl-
dende vare (i henhold til oplysninger indhentet fra EF-fodtøjs-producenternes nationale sammenslutninger, kombineret medoplysninger fra Eurostat om deres eksport til lande uden for
Fællesskabet), og
— den samlede import til Fællesskabet af den pågældende vare fra
tredjelande, indbefattet Folkerepublikken Kina, Indonesien ogThailand.
Det konstateredes på dette grundlag, at forbruget i Fællesskabet af den
pågældende vare faldt fra 327 mio. par i 1991 til 307 mio. par i
undersøgelsesperioden, altså en nedgang på 6 %.
3.Dumpingimportens omfang og markedsandel i undersøgelses-
perioden
(78) Den samlede import af fodtøj med oprindelse i Folkerepublikken Kina,
som er omfattet af den foreliggende undersøgelse, udgjorde iundersøgelsesperioden 28,6 mio. par.
Den samlede import af den pågældende vare med oprindelse i
Indonesien udgjorde 15,9 mio. par i undersøgelsesperioden, og det
tilsvarende tal for Thailand var 11,8 mio. par.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 16
Beregnet på grundlag af forbruget i Fællesskabet (jf. foregående
betragtning) svarede ovennævnte import til en andel af EF-markedet iundersøgelsesperioden på 9,3 % for Kina, 5,2 % for Indonesien og3,9 % for Thailand.
4.Kumulering
(79) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen
undersøgtes det, om virkningerne af dumpingimporten fra ovennævntetre lande burde vurderes kumulativt.
Som det fremgår af foregående betragtning var dumpingimporten fra
henholdsvis Folkerepublikken Kina og Indonesien og de dertil
svarende markedsandele (henholdsvis 9,3 % og 5,2 %) ikke ubetyde-lige i undersøgelsesperioden. Endvidere fastsattes der for begge lande
dumpingmargener, som var højere end minimumsværdien (jf.
betragtning 56 og 38-41).
Selv om den thailandske markedsandel i Fællesskabet ikke var så høj
som ovennævnte to landes andel, var den, trods en svag tilbagegang iperioden 1991-1994, stadig 3,9 %, altså højere end minimumsværdien,
og restdumpingmargenen for dette land var fastsat til 50 % (jf.
betragtning 70).
(80) Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at de samme konkurrence-
vilkår var gældende på EF-markedet for fodtøj importeret fraFolkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand. Varerne fra Kina,
Indonesien og Thailand og fra Fællesskabet er således kendetegnet ved
følgende:
— ud fra kundens synspunkt kan de erstatte hinanden— de udbydes til salg i de samme geografiske områder i Fællesskabet— de sælges gennem de samme distributionskanaler— de er samtidigt til stede på EF-markedet— de sigter almindeligvis mod det samme segment af fodtøjs-
markedet i Fællesskabet (dvs. den laveste eller mellemste del afmarkedet).
Desuden sælges de kinesiske, indonesiske og thailandske varer til
priser, som ifølge det foreliggende er lavere end EF-erhvervsgrenens
priser (jf. betragtning 86).
(81) På dette grundlag anses kumulering for berettiget, og virkningerne af
dumpingimporten fra alle tre lande bør følgelig vurderes samlet medhenblik på undersøgelsen af den forvoldte skade.
5.Kumuleret mængde, kumuleret markedsandel og udviklingen i
dumpingimporten
(82) Den samlede import fra Folkerepublikken Kina, Indonesien og
Thailand steg tilsammen fra 38,6 mio. par i 1991 til 56,3 mio. par i
undersøgelsesperioden, altså en stigning på over 45 %. Dette svarer til
en forøgelse af den samlede markedsandel fra 11,8 % i 1991 til 18,4 %i undersøgelsesperioden.
6.Priserne på dumpingvarerne og underbud
(83) I betragtning af den forskellige varesammensætning, der kan være tale
om inden for hver af de fire KN-koder (jf. betragtning 17), skal engenerel undersøgelse af udviklingen i importpriserne på dumpingva-
rerne mellem 1991 og 1994 udelukkende på grundlag af de tilsvarende
varekategorier tages med forsigtighed. Det fremgik i den forbindelse afundersøgelsen, at der ifølge oplysningerne fra importørerne og dissesorganisationer havde været tale om en gradvis overgang til import af
mere sofistikerede typer af fodtøj i den højere ende af markedet, med
en dertil svarende generel stigning i importpriserne.
(84) Hvad angår spørgsmålet om underbud blev der først foretaget en
sammenligning for hver enkelt kategori mellem cif-importpriserne(angivet af Eurostat og korrigeret for at udelukke fodtøj, der kræver
særlig teknologi, jf. betragtning 76), justeret for at nå frem til prisen,
fortoldet og leveret til kunden, og EF-producenters salgspriser i!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 17
Fællesskabet beregnet i samme handelsled (dvs. til forhandlere/gros-
sistvirksomheder).
Der gennemførtes også en anden undersøgelse vedrørende underbud
ved at udvælge de kinesiske, indonesiske og thailandske modeller, dereksporteredes til Fællesskabet i de største mængder af de tre
samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører samt de kinesi-
ske og indonesiske producenter/eksportører i dumpingstikprøverne(grupperet i 17 repræsentative, såkaldte »familier« af fodtøj, f.eks.
snøresko til mænd), og de justerede priser i Fællesskabet, for disse
modeller, leveret hos kunden, sammenlignedes med de tilsvarendepriser for identiske eller lignende modeller fremstillet af EF-pro-ducenterne i kontrolgruppen.
(85) Ved justeringen af importpriserne til prisen, fortoldet, leveret hos
kunden, blev der taget hensyn til den normale toldsats eller den
toldsats, der var gældende i henhold til GSP (alt efter omstændighe-derne), samt en margen til dækning af alle omkostninger i forbindelse
med aflæsning, transport og andre omkostninger, der specielt påløb
ved import, samt den fortjeneste, som importørerne opnåede. Pågrundlag af den dokumentation, der er gennemgået for denpågældende vare, kunne det fastslås, at for at sikre en rimelig
sammenligning med EF-producenternes priser og omkostninger, måtte
cif-importprisen for den pågældende vare justeres opad med 2 % for attage højde for de påløbne variable omkostninger, og derefter måtte denforhøjes med 0,96 ECU pr. par svarende til de gennemsnitlige faste
omkostninger, der påløb, plus told.
(86) På grundlag af de to metoder til fastsættelse af underbud, som er
beskrevet i betragtning 84, fastsattes der gennemsnitlige underbuds-margener (udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens priser) på over 25 %
for Folkerepublikken Kina og over 10 % for både Indonesien og
Thailand.
7.Konklusion vedrørende dumpingimportens omfang og dens
indvirkning på priserne i Fællesskabet
(87) Som det fremgår af ovenstående steg den samlede dumpingimport fra
de pågældende tre lande mellem 1991 og undersøgelsesperiodenbetydeligt, nemlig med over 45 %. I samme periode faldt forbruget
imidlertid med 6 %.
Selv om der i løbet af den betragtede periode på fire år kunne iagttages
visse stigninger i importpriserne, som afspejlede udviklingen ivaresammensætningen, var der fortsat i høj grad tale om dumping-
priser, som var væsentligt lavere end EF-producenternes priser.
8.EF-erhvervsgrenens situation
Indledende bemærkning
(88) For så vidt angår nedenstående data skal det anføres, at ikke alle de
økonomiske faktorer, hvorom der er indhentet oplysninger hos deenkelte EF-producenter i den første gruppe og i kontrolgruppen, ansås
for at være relevante for at afgøre, om der var påført EF-erhvervs-
grenen skade. Eftersom der eksempelvis produceres til ordre, førtesder sædvanligvis ikke lager, og data herfor var derfor ikke særligtrelevante for undersøgelsen af spørgsmålet om skade, og det samme
var tilfældet for kapacitet og kapacitetsudnyttelse (da ledig kapacitet
ikke direkte kan henføres til samme vare alene). Ved undersøgelsen afEF-erhvervsgrenens situation blev der følgelig i overensstemmelsemed artikel 3, stk. 5, i grundforordningen kun taget hensyn til de
økonomiske faktorer, som ifølge det foreliggende påvirker denne
særlige erhvervsgrens situation.
Produktion
(89) Det fremgik af oplysningerne fra de nationale sammenslutninger, at
produktionen i Fællesskabet faldt fra ca. 259 mio. par i 1991 til
224 mio. par i undersøgelsesperioden, altså en nedgang på 14 %.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 18
Solgte mængder
(90) Ifølge tallene fra de nationale sammenslutninger og Eurostat faldt
salget målt i mængde med 22 % mellem 1991 og undersøgelses-
perioden (beregnet som den samlede produktion i Fællesskabet minus
eksport til tredjelande).
Omsætning
(91) Der konstateredes en nedgang i salgsværdien for den pågældende vare
på 16 % mellem 1991 og undersøgelsesperioden. En betydelignedgang, selv om den var mindre markant end nedgangen målt imængde.
Markedsandel
(92) På grundlag af forbrugstallene, jf. betragtning 77, og de tal, der er
indhentet fra de nationale sammenslutninger og Eurostat, konstatere-
des det, at EF-producenternes markedsandel i Fællesskabet faldt fra
64,5 % i 1991 til 53,3 % i undersøgelsesperioden.
EF-producenternes priser
(93) Som anført i betragtning 83 vedrørende importpriserne må det fastslås,
at i betragtning af den forskellige varesammensætning, der kan væretale om inden for hver af de pågældende fire KN-koder, skal enhvergenerel undersøgelse af udviklingen i importpriserne på dumping-
importen mellem 1991 og 1994 udelukkende på grundlag af fodtøjs-
kategorierne tages med forsigtighed. Dette gælder også for enundersøgelse af data vedrørende EF-erhvervsgrenen på dette plan.
Baseret på den enkelte kategori viser undersøgelsen dog visse
udviklingstendenser for EF-producenters priser, idet det fremgik, atkun EF-producenternes vejede gennemsnitlige salgspris for den vare,
der henhører under kategori 1 (»unisex«-fodtøj), steg betydeligt
mellem 1991 og undersøgelsesperioden. Det er sandsynligt, at denneprisstigning skyldes, at denne kategori omfatter en meget stor andelmodepræget fodtøj, som er meget populært blandt unge, og som har
været stærkt efterspurgt i de seneste år.
Derimod var priserne for varer henhørende under de øvrige kategorier
enten uændrede eller steg kun ubetydeligt, men under alle omstæn-
digheder har stigningen ligget under den gennemsnitlige inflation i denbetragtede periode, og den afspejler ikke stigningen i produktions-
omkostningerne. Det kan derfor konkluderes, at det på grund af
konkurrencen ikke har været muligt at forhøje priserne.
Fortjeneste
(94) Fortjenesten (i forhold til omsætningen) på salget i Fællesskabet af
samme vare øgedes for EF-producenterne i den første gruppe ibeskedent omfang, nemlig fra 6,8 % i 1991 til 7,3 % i undersøgelses-perioden. EF-producenterne i kontrolgruppen bekræftede også denne
udviklingstendens med en forøgelse fra 8,1 % til 8,2 %. Når
EF-producenterne var i stand til at fastholde rentabiliteten trodsovennævnte priskonkurrence, skyldes det betydelige rationaliserings-bestræbelser og reduktion af omkostningerne hos de tilbageværende
EF-producenter.
Desuden forklarer den pågældende erhvervsgrens omkostningsstruk-
tur, at hvis driften ikke er rentabel, opgives den. Da de direkte
omkostninger (råmaterialer og arbejdskraft mv.) således tegner sig for80 % af omkostningerne ved fremstillingen af fodtøj, fremstilles varenkun til ordre, hvis det af en direkte omkostningsberegning fremgår, at
der kan opnås fortjeneste for hver ordre. I denne situation kan ingen
virksomhed udvise tab i mere end nogle få måneder uden at værenødsaget til at lukke. Dette forklarer, hvorfor EF-producenterne i den
første gruppe og i kontrolgruppen i gennemsnit ikke havde tab.
Denne omkostningsstruktur sammen med den øgede indflydelse, der
kan tilskrives en række store detailhandelsvirksomheder-importører,
som er i stand til at vælge og skifte leverandør for enhver ordre
udelukkende på grundlag af prisen (for så vidt angår Folkerepublikken!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 19
Kina, Indonesien og Thailand dumpingpriser) er i den forbindelse
afgørende faktorer, som forklarer, hvorfor denne arbejdskraftintensiveerhvervsgren er så yderst sårbar og ikke har nogen mulighed for overen længere periode at modstå et vedholdende konkurrencepres fra
dumpingimport til lave priser.
EF-erhvervsgrenen var derfor nødsaget til at søge at fastholde
rentabiliteten på bekostning af markedsandelen. Dette var stadigmuligt, og rentabiliteten holdt sig på ca. 7 % i den betragtede periode,
og trods en nedgang på mere end 11 procentpoint i markedsandelen
siden 1991 havde EF-producenterne stadig en andel af EF-markedet på53 % i 1994.
Beskæftigelse og virksomhedslukninger
(95) På baggrund af ovenstående viste det sig, at undersøgelsen af
udviklingen i beskæftigelse og virksomhedslukninger var særlig
relevant. Det fremgik således af oplysninger fra de nationale
sammenslutninger, at beskæftigelsen i den sektor, der fremstiller detaf undersøgelsen omfattede fodtøj, faldt fra ca. 127 250 i 1991 til
114 000 i undersøgelsesperioden, altså en nedgang på ca. 10 %.
Hvad angår antallet af EF-producenter, der fremstillede det pågæl-
dende fodtøj, og som indstillede produktionen mellem 1991 og 1994,modtog Kommissionen nærmere oplysninger fra de nationale pro-
ducentsammenslutninger om lukningen af 67 fabrikker i syv medlems-
stater (Belgien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Spanien ogDet Forenede Kongerige). Da nogle medlemsstater ikke førerdetaljerede statistikker vedrørende meget små selskaber, kan det
faktiske tal for virksomhedslukninger have været langt højere.
9.Konklusion vedrørende skade
(96) På grundlag af oplysningerne fra de nationale fodtøjsproducenters
sammenslutninger fremgår det klart af udviklingen i ovennævnte
økonomiske indikatorer, at EF-producenternes situation forværredes
mellem 1991 og undersøgelsesperioden (nemlig hvad angår pro-duktion, salg, markedsandel, beskæftigelse og virksomhedslukninger).
(97) Tallene for de enkelte selskaber (f.eks. vedrørende rentabilitet), som
undersøgtes ved slutningen af perioden for undersøgelse af spørgs-
målet om den forvoldte skade, vedrører de »overlevende« og altså demest fleksible producenter. Det følger heraf, at sådanne data medføreren undervurdering af skadens omfang som helhed, for så vidt angår
hele EF-produktionen af det pågældende fodtøj. Det er først ved en
samlet undersøgelse af situationen, at det står klart, hvor mangeproducenter der er forsvundet, og hvor stor nedgangen i produktion,
salg og beskæftigelse har været, og dermed skadens fulde omfang.
Hertil kommer, at den »sunde« situation, som EF-producenter i den
første gruppe eller i kontrolgruppen måtte synes at befinde sig i, ogsåkan skyldes, at de har overtaget noget af den markedsandel, der
tidligere tilhørte de EF-producenter, som ophørte i løbet af den
betragtede fireårs periode. Disse EF-producenter har også væretnødsaget til at gå over til at fremstille visse typer fodtøj, som indtil fornylig har været mindre udsat for konkurrence fra dumpingimporten
(f.eks. modepræget fodtøj, som har været en af »nicherne« på
markedet).
Visse parter har i den forbindelse gjort gældende, at EF-producenterne
med stort held har fulgt en strategi baseret på specialisering i
modevarer i den dyrere ende af markedet. Resultatet heraf erangiveligt, at EF-producenterne ikke længere har kapacitet til atfremstille store mængder lavprisvarer af den type, der fremstilles i de
eksportlande, som er omfattet af denne procedure. Det er korrekt, at i
betragtning af EF-producenternes geografiske beliggenhed tæt påEF-markederne og muligheden for hurtig levering med henblik på attilfredstille den stigende, men ofte kortvarige, efterspørgsel fra
kunderne efter modepræget fodtøj har mange af EF-producenterne
rettet en del af eller hele deres produktion mod denne sektor. Nogleproducenter har helt og holdent måttet opgive produktionen af mindre
modepræget, billigere fodtøj med lav værditilvækst, men store serier til
fordel for importen fra tredjelande, medens andre har søgt at fremstilleen blanding af modepræget fodtøj og store mængder »klassisk« fodtøj.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 20
Disse serier af »klassisk« fodtøj er således de eneste, der giver
grundlag for de mængder, der er nødvendige for at opretholde enindustri- og forretningsstruktur af en levedygtig størrelse.
(98) Det konkluderedes derfor, at EF-producenterne af det af undersøgelsen
omfattede fodtøj har lidt skade i et omfang, der må betegnes somvæsentligt.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(99) I overensstemmelse med artikel 3 i grundforordningen undersøgtes det,
om den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var
forårsaget af dumpingimporten fra Kina, Indonesien og Thailand, ellerom andre faktorer havde forårsaget eller bidraget til denne skade.
1.Virkningerne af dumpingimporten
(100) Ved undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten skal det
erindres, at på grund af de pågældende varers art og visse store
forhandleres indflydelse er fodtøjsmarkedet i Fællesskabet gennem-
sigtigt og prisfølsomt, i det mindste i grossistleddet. Som nævnt ibetragtning 80 berører importen af dumpingvarer fra de pågældende
lande desuden hovedsagelig den laveste eller mellemste del af
markedet, der almindeligvis anses for at være mest følsom over forprissvingninger og følgelig det segment, hvor salg til lave priseruundgåeligt har substitutionsvirkninger.
Det skal endvidere anføres, at det fodtøj, der er omfattet af denne
procedure, og som fremstilles i Fællesskabet, og det tilsvarende fodtøj,
der importeres fra Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand, er i
direkte indbyrdes konkurrence, da det sælges gennem de sammekanaler, og der meget ofte for forbrugeren kun er få synlige ellervæsentlige forskelle i kvaliteten mellem de importerede og de i
Fællesskabet fremstillede varer.
(101) Det konstateredes i den forbindelse, at den stigende import og
importens stadig større markedsandel sammen med de betydelige
underbud, der er konstateret, faldt sammen med nedgangen iEF-erhvervsgrenens markedsandel og den generelle tilbagegang fordenne erhvervsgren.
Det konkluderedes derfor, at der er en sammenhæng mellem lavpris-
importen til dumpingpriser fra de pågældende lande og forværringen
af EF-erhvervsgrenens situation.
2.Virkningerne af andre faktorer
(102) Det er også undersøgt, om andre faktorer end dumpingimporten fra
Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand kan have forårsageteller bidraget til den væsentlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen iFællesskabet, for dermed at sikre, at skade forårsaget af andre faktorer
ikke tilskrives dumpingimporten.
a)Import fra andre tredjelande
(103) Spørgsmålet om, hvorvidt import fra andre lande end de tre, der er
omfattet af den igangværende undersøgelse, kan have bidraget til denvæsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, undersøgtes først. I
den forbindelse henviste visse interesserede parter specielt til import til
Fællesskabet fra Vietnam. Det fremgik af Eurostat-tallene (efterjustering for at udelukke fodtøj, der kræver særlig teknologi, jf.betragtning 76), at importen til Fællesskabet af de pågældende varer
fra Vietnam steg meget betydeligt, nemlig fra ca. 30 000 par i 1991 til
15,9 mio. par i 1994.
I betragtning af den voldsomme stigning i importen fra Vietnam kan
det ikke afvises, at denne import også kan have haft skadeligevirkninger for EF-erhvervsgrenens situation. Da der imidlertid ikkeforelå oplysninger om varesammensætningen i denne import, var det
hvad angår importpriserne ikke muligt at fastlægge rimelige data, der
kunne danne grundlag for konklusioner. Den hidtil fremlagtedokumentation om priserne på de varer, der eksporteredes fra Vietnamtil Fællesskabet, ansås derfor for utilstrækkelige til at begrunde en
udvidelse af den igangværende undersøgelse til også at omfatte
Vietnam.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 21
(104) Det skal desuden bemærkes, at markedsandelen i Fællesskabet for alle
tredjelande indbefattet Vietnam, men ikke Folkerepublikken Kina,Indonesien og Thailand, steg med 12 % mellem 1991 og 1994, medensde pågældende tre lande øgede deres markedsandel betydeligt mere i
samme periode, nemlig med 46 %.
(105) Det konkluderes derfor, at selv om importen fra andre tredjelande kan
have bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, kan virkningen
heraf ikke anses for at have brudt årsagssammenhængen mellemdumpingimporten fra de pågældende tre lande og den væsentligeskade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
b)Intern konkurrence i Fællesskabet
(106) Flere interesserede parter gjorde gældende, at der var betydelig intern
konkurrence i Fællesskabet mellem producenter i Italien, Portugal og
Spanien og producenter i de øvrige medlemsstater, og at dette varårsagen til, at nogle EF-producenter befandt sig i en ugunstigøkonomisk situation. De konkurrencemæssige devalueringer af nogle
medlemsstaters valutaer og Kommissionens beslutning om ikke at
tillade betaling af statsstøtte til den italienske fodtøjsindustri (
1) b.l.a.
begrundet med dens sunde økonomiske situation er også blevetfremført som en yderligere antydning af, at den skade, EF-erhvervs-
grenen måtte have lidt, i høj grad er selskabt.
(107) Med hensyn til ovennævnte argumenter bør der imidlertid sondres
mellem redelig konkurrence og illoyal konkurrence, og det skal
påpeges, at der i et enhedsmarked findes mekanismer, der sikrer, atkonkurrencen mellem producenter i Fællesskabet finder sted påredelige vilkår.
Ved vurderingen af den skade, erhvervsgrenen i Fællesskabet har lidt,
er der endvidere taget hensyn til situationen for EF-producenterne af
de pågældende varer i alle medlemsstater, hvor der fremstilles fodtøj af
de pågældende typer i betydelige mængder. Resultaterne af dennevurdering afspejler situationen for EF-erhvervsgrenen som helhed. Desamlede data, der anvendtes til vurdering af skaden, kompenserer
følgelig for eventuelle interne forskelle i EF-erhvervsgrenens resulta-
ter. Det er i den forbindelse f.eks. værd at bemærke, at hvis internkonkurrence havde været den eneste drivende kraft på markedet, ville
EF-erhvervsgrenens markedsandel ikke være faldet fra 64,5 % i 1991
til 53,3 % i 1994, eftersom nogle producenters tab af markedsandeleville have været gevinst for andre.
Det fremgår af undersøgelsen, at nedgangen i produktion, markeds-
andel og beskæftigelse for producenterne i nogle medlemsstater påingen måde er blevet opvejet af en forbedring i situationen for
producenterne i andre medlemsstater, som en del interesserede parter
har fremført.
Det skal også understreges, at Kommissionens beslutning om ikke at
tillade, at der ydes statsstøtte til den italienske fodtøjsindustri var
baseret på en vurdering af den pågældende erhvervsgren som helhed imodsætning til det segment af markedet, der er omfattet af den
foreliggende undersøgelse. Endvidere var denne beslutning baseret på
de virkninger, en sådan foranstaltning ville have for det indre markedsfunktion, og det erkendes bl.a., at beskæftigelsessituationen ervanskelig i denne sektor i alle medlemsstater.
(108) Efter den endelige underretning om undersøgelsesresultaterne gjorde
nogle parter gældende, at i betragtning af, at visse EF-producenter har
registreret en meget negativ udvikling i de seneste år, medens andre
har fastholdt deres omsætning, kan den skade, EF-erhvervsgrenen harlidt, skyldes forskelle i de ledelsesmæssige kvalifikationer i sel-skaberne og ikke virkningerne af dumpingimporten.
(109) Det skal i den forbindelse understreges, at som følge af forskelle i
varesortimentet er det normalt, at ikke alle selskaber i samme grad er
berørt af konkurrencen fra lavprisimporten til dumpingpriser. Det er
også normalt, at nogle selskaber i et marked præget af konkurrenceopnår bedre resultater end andre, og det er netop antallet afproducenter i Fællesskabet, der sikrer, at der er konkurrence. Desuden
konstateredes der som led i undersøgelsen ingen tegn på dårlig ledelse!B
(1) Kommissionens beslutning 96/542/EF (EFT L 231 af 12. 9. 1996, s. 23).1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 22
(f.eks. i forbindelse med investerings- eller beskæftigelsespolitik).
Som anført ovenfor kan intern konkurrence ikke være årsagen til dengenerelle nedgang i EF-producenternes markedsandel, og den kanderfor ikke anses for at bryde årsagssammenhængen mellem dumping-
importen og den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
c)Overførsel af arbejdskraftintensive processer i underentreprise
(110) Det blev også fremført, at en række EF-producenter har overført nogle
af deres mere arbejdskraftintensive processer til tredjelande med lavearbejdskraftomkostninger, og at de derved har bidraget til den samledeskade, som er påført EF-erhvervsgrenen, navnlig med hensyn til
beskæftigelsen. Det skal i den forbindelse påpeges, at det forhold, at
nogle producenter har måttet ty til en sådan fremgangsmåde, som er enforsvarsforanstaltning, der er truffet for at mindske omkostningerne iet forsøg på at konkurrere med dumpingvarerne, er et yderligere bevis
for det konkurrencemæssige pres, der udøves af dumpingimporten.
3.Konklusion vedrørende årsagssammenhæng
(111) Selv om visse andre faktorer end dumpingimporten fra de pågældende
lande kan have bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt,fastslås det, at der særskilt betragtet foreligger en årsagssammenhængmellem dumpingimporten til lave priser fra Folkerepublikken Kina,
Indonesien og Thailand, og den væsentlige skade, EF-erhvervsgrenen
har lidt. Denne konklusion er baseret på de forskellige faktorer, der eromhandlet i det foregående, og navnlig de betydelige prisunderbud,
den væsentlige stigning i disse landes markedsandel (og den
tilsvarende nedgang i EF-erhvervsgrenens markedsandel) og denmeget store vækst i dumpingimporten, som har medført, at et stortantal producenter i Fællesskabet er blevet tvunget til at lukke. For
denne konklusion taler yderligere det forhold, at den generelle
effektivitet i Fællesskabets fodtøjsindustri, som fremstiller de pågæl-dende varer, ikke kan anfægtes som det bl.a. fremgår af EF-pro-ducenternes resultater på eksportmarkederne uden for Fællesskabet
(EF-erhvervsgrenens eksport steg således målt i mængde med 25 %
mellem 1991 og 1994).
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(112) På grundlag af alle fremlagte beviser undersøgtes det, om der til trods
for konklusionerne vedrørende dumping og den skade, der er forvoldtsom følge heraf, foreligger tvingende grunde, der vil kunne føre til den
konklusion, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre
foranstaltninger i dette særlige tilfælde. Med henblik herpå og ihenhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen undersøgtesvirkningerne af eventuelle foranstaltninger for alle berørte parter samt
følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.
Ved vurderingen heraf blev der navnlig taget hensyn til nødven-
digheden af at afhjælpe den skadevoldende dumpings handelsfor-drejende virkninger og at genskabe effektive konkurrencevilkår.
1.Virkninger for EF-erhvervsgrenen og dens leverandører
a)EF-erhvervsgrenens interesser
(113) Uden foranstaltninger til afhjælpning af virkningerne af dumping-
importen fra Kina, Indonesien og Thailand anses det for uundgåeligt,
at EF-producenternes situation forværres yderligere. Flere EF-pro-
ducenter og i den sidste ende den pågældende erhvervsgren somhelhed vil begynde at registrere finansielle tab med det resultat, at derbliver tale om yderligere fabrikslukninger og et betydeligt tab af
arbejdspladser ud over dem, der skyldes rationalisering og teknologi-
ske forbedringer. Det skal påpeges, at hvis der er færre producenter tilstede på fællesskabsmarkedet, begrænses konkurrencen måske til-
svarende.
(114) Nogle interesserede parter gjorde gældende, at i betragtning af
fodtøjsindustriens mobilitet på verdensplan ville antidumpingfor-anstaltninger mod Folkerepublikken Kina, Indoensien og Thailandikke have nogen positiv indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation
som følge af en sandsynlig flytning af indkøbet af forsyninger til andre
tredjelande med billig arbejdskraft, såsom Bangladesh, Indien eller!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 23
Vietnam. Det er endvidere gjort gældende, at den erhvervsgren, der
fremstiller fodtøj med overdel af læder eller plast, i så henseende er isamme situation som den, der fremstiller håndtasker af syntetiskematerialer, og at Rådet følgelig også i den foreliggende sag bør afstå
fra at indføre foranstaltninger (
1).
(115) Flytning af indkøbet af forsyninger mellem forskellige lande har været
en vigtig faktor på fodtøjsmarkedet i flere år. Det skal i den forbindelsebemærkes, at EF-erhvervsgrenen har været i stand til gennemautomatisering og rationalisering delvis at kompensere for importø-
rernes stadige bestræbelser for at finde de lande, der har de laveste
arbejdskraftomkostninger. Dette kan imidlertid ikke være tilfældet påbaggrund af den betydelige stigning i dumpingimporten fra de trelande, der er omfattet af denne procedure. Hvad angår den påståede
lighed mellem den foreliggende procedure og sagen vedrørende
håndtasker af syntetiske materialer skal det understreges, at denbetydelige markedsandel, den klagende EF-erhvervsgren i denforeliggende sag fortsat opretholder, arten af kapitalejere i de fleste
eksportselskaber samt de betydelige erhvervsinvesteringer, der er
nødvendige for at fremstille fodtøj, ganske klart udelukker enhverrimelig og relevant sammenligning mellem de to erhvervsgrene. Rådet
kan derfor ikke godtage, at det af hensyn til et krav om konsekvens bør
afstå fra at træffe foranstaltninger i den foreliggende sag.
Desuden er den kendsgerning, at producenterne/eksportørerne vil
kunne overflytte deres produktionsanlæg til andre lande for at undgåbetaling af antidumpingtold, ikke i sig selv en tilstrækkelig grund til, at
Rådet ikke skulle indføre foranstaltninger i en sag, hvor det er
fastslået, at eksporten til EF-markedet finder sted til dumpingpriser ogforårsager væsentlig skade for den pågældende erhvervsgren iFællesskabet. Skulle en sådan situation opstå, kan EF-erhvervsgrenen
indgive en klage med anmodning om, at der indledes en antidumping-
procedure mod en sådan import eller en undersøgelse vedrørendeomgåelse i henhold til artikel 13 i grundforordningen.
(116) Det anførtes endvidere, at hvis der skulle indføres foranstaltninger,
ville kinesiske, indonesiske og thailandske producenter/eksportører gå
over til at fremstille de typer fodtøj, for hvilke EF-producenterne har
en teknologisk og moderelateret fordel, og således påføre EF-erhvervs-grenen yderligere skade.
Ses der bort fra, at denne form for argumentation ikke kan føre til den
konklusion, at Rådet bør afstå fra at vedtage foranstaltninger, når der
finder skadelig dumping sted, er der intet, der giver anledning til at
antage, at selv hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil producenterne/eksportørerne i ovennævnte lande ikke i fremtiden beslutte at udvidederes sortiment af det fodtøj, som de fremstiller og eksporterer. Det
blev således i flere redegørelser fra importørerne påpeget, at der var
iagttaget en udviklingstendens i retning mod import af varer af højerekvalitet med tilsvarende højere priser. Som tidligere nævnt kunnedenne udviklingstendens allerede iagttages før undersøgelsesperioden.
b)Forsyningsindustriens interesser (råmaterialer og maskiner til
EF-erhvervsgrenen)
(117) Det har været et markant træk ved denne undersøgelse, at EF-
producenterne (og deres leverandører af råmaterialer og udstyr osv.) i
mange medlemsstater ofte er grupperet i samme geografiske område.
Lukningen af én fabrik kan derfor have skadelige følgevirkninger forandre virksomheder i området, især hvad angår beskæftigelsen.
(118) Det er gjort gældende, at hvis der indføres foranstaltninger vil det være
til skade for EF-producenternes salg af maskiner til fodtøjsindustrien i
Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand.
Hvad angår leverandørerne af maskiner til fremstilling af fodtøj, er der
ikke modtaget nogen dokumentation for, at producenterne/eksportø-
rerne i Folkerepublikken Kina, Indonesien eller Thailand er EF-udstyrsproducenternes største eller vigtigste kunder.!B
(1) Jf. betragtning 105 og 106 i Rådets forordning (EF) nr. 1567/97 (EFT L 208 af 2. 8.
1997, s. 31).1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 24
Under alle omstændigheder skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen
ganske klart investerer i automatisering og især i sprøjtestøbnings-processen. Denne automatisering, som bidrager til den teknologiskeforbedring af fremstillingsprocessen for fodtøj i Fællesskabet, er
forbundet med investeringer i maskiner og støbeforme fremstillet i
Fællesskabet.
2.Virkninger for forbrugerne
(119) Selv om der ikke er modtaget henvendelser fra forbrugerorganisationer
efter offen tliggørelsen af meddelelsen om indledning af denne
procedure, har nogle parter gjort gældende, at antidumpingfor-
anstaltninger vil have alvorlige følger for forbrugerne i Fællesskabet,især dem med de laveste indkomster.
Der er foretaget en nærmere undersøgelse af denne påstand om
foranstaltningernes forudselige indvirkning på salgsprisen til forbru-
gerne. Der er nedenfor redegjort for resultaterne af denne undersø-gelse, som er baseret på de foreliggende oplysninger.
a)Virkninger i absolutte tal
(120) Hvad for det første angår priserne på fodtøj ved levering til
forhandlerne er det sandsynligt, at disse leverandører i betragtning af
konkurrencen og antallet af leverandører enten i Fællesskabet (hvorEF-erhvervsgrenen stadig har 53,3 % af markedet) eller i tredjelande,som ikke er omfattet af denne procedure (importen fra disse lande
tegner sig for 28,3 % af markedet) ikke vil være i stand til i væsentligt
omfang at forhøje deres priser uden risiko for at tabe markedsandele.
Det skal erindres, at de skadestærskler, der fastsattes for Indonesien og
Thailand er betydeligt lavere end for Folkerepublikken Kina, idet deres
importpris i gennemsnit i undersøgelsesperioden udgjorde henholdsvis
6,97 ECU og 7,16 ECU pr. par. I betragtning af, at markedsandelen forfodtøj med oprindelse i Folkerepublikken Kina er 9,3 % (med en
gennemsnitspris på 5,47 ECU pr. par i undersøgelsesperioden) og på
baggrund af den foreslåede told, vil den gennemsnitlige maksimaleforudselige virkning af de foreslåede foranstaltninger på prisen på detpågældende fodtøj andrage 0,4 ECU pr. par.
Forbrugerne vil således kun komme til at betale et tillæg på 0,4 ECU
pr. par, hvis forhandlerne beslutter at fastholde en uændret margen ogovervælter de øgede omkostninger på forbrugerne. Da det gennem-snitlige forbrug af det pågældende fodtøj i Fællesskabet årligt er
mindre end et par per person, vil følgevirkningerne af de foreslåede
foranstaltninger ganske klart være ubetydelige for den gennemsnitligeforbrugers årsbudget.
b)Relative virkninger, prisens indvirkning på forbruget
(121) Relativt set var grundlaget for beregningerne gennemsnitsprisen for
det pågældende fodtøj, leveret til forhandlers lager, dvs. 13,5 ECU pr.
par, hvor der for de importerede varers vedkommende tages hensyn tilden justering for forskelle i handelsled der er omhandlet i betragtning85. Anvendes den laveste bruttofortjeneste, der er konstateret i de
distributionskanaler, der analyseres nedenfor dvs. 125 %, anslås det, at
gennemsnitsprisen for forbrugeren for den pågældende vare er højereend 30 ECU pr. par, inklusive alle omkostninger og told, der påløber
mellem indførelse og salg til den endelige forbruger. Antidumping-
tolden vil følgelig påvirke forbrugerprisen med ca. 1,3 %.
Som anført ovenfor bør denne procentsats ses både i lyset af den
absolutte prisforhøjelse (0,4 ECU pr. par) og den generelle pris-
udvikling i løbet af perioden for undersøgelse af spørgsmålet om den
forvoldte skade. I løbet af de fire år, der indgik i undersøgelsen, ogsom følge af dumpingimportens indtrængen på markedet, faldt dengennemsnitlige markedspris, leveret til forhandlers lager, således i
absolutte tal, og korrigeret for den almindelige inflation, med over
10 %.
(122) Det skal tilføjes, at selv hvis forbrugerne faktisk sammenligner
priserne på samme tidspunkt i forskellige forretninger, er de for så vidt
angår den pågældende vare almindeligvis mindre opmærksomme på
udviklingen i det generelle prisniveau. Ovennævnte nedgang i priserne!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 25
hindrede således ikke, at det samlede forbrug af den pågældende vare
faldt med 6 %.
Dette kan forklares ved en vis mæthed, som kan iagttages for varer, der
vedvarende sælges til så lave priser, at forbrugerne næppe reagerer på
en begrænset ændring i det generelle prisniveau. Det er derfortvivlsomt, om en fuldstændig overvæltning af tolden, dvs., enmaksimal prisforhøjelse på 1,3 %, vil have nogen væsentlig indvirk-
ning på den nuværende udviklingstendens for efterspørgslen på
EF-markedet.
(123) Da der ikke forelå andre oplysninger eller reaktioner fra forbruger-
organisationerne, konkluderedes det, at følgevirkningerne af deforeslåede foranstaltninger formentlig vil være ubetydelige forforbrugerne af det pågældende fodtøj.
3.Virkninger i forhandlerleddet
a)Virkninger i forhandlerleddet som helhed
(124) Det er gjort gældende, at indførelsen af foranstaltninger vil have stærkt
negative følger for importørerne. Der er mere generelt fremført
divergerende synspunkter om situationen i hele distributionskæden for
fodtøj, som angiveligt er en aktivitet, der har langt større betydning iFællesskabet end produktionen af fodtøj, både i henseende tilomsætning og beskæftigelse.
Det skal for det første påpeges, at omsætningen i distributionskæden
for en given mængde fodtøj ifølge sagens natur vil være højere end i de
produktionsselskaber, hvorfra varerne indkøbes, ganske enkelt som
følge af den højere forhandlermargen. For det andet kan beskæftigel-sestallene i forhandlerleddet, hvor der sælges alle typer fodtøj, ikkesammenlignes med de tilsvarende tal udelukkende for produktionen i
Fællesskabet af den pågældende vare.
Eftersom de endelige forbrugere ikke køber sko i mængder af større
betydning uden for Fællesskabet, kan negative følgevirkninger af
antidumpingtold for distributionssystemet som helhed kun opstå som
et resultat af en betydelig nedgang i forbruget og dermed omsætnin-gen, eller i det forhold, at forhandlerne er nødsaget til at acceptere enlavere margen for at mindske en stigning i forbrugerpriserne mest
muligt og en nedgang i forbruget.
Som anført ovenfor kan det på baggrund af de forudselige følgevirk-
ninger af eventuelle foranstaltninger for forbrugerne af den pågæl-
dende vare anses for højst usandsynligt, at forbruget af denpågældende vare vil falde væsentligt som et resultat af indførelsen afantidumpingforanstaltninger, også selv om forhandlerne skulle op-
retholde deres nuværende margener.
Det kan derfor alt i alt konkluderes, at virkningerne af eventuelle
foranstaltninger, vil være meget begrænsede for distributionskæden.
Der blev imidlertid foretaget en dybtgående analyse på baggrund af
fodtøjsdistributionssystemets struktur i Fællesskabet.
b)Fodtøjsdistributionssystemets struktur i Fællesskabet
(125) Fodtøjsdistributionssystemet i Fællesskabet består af fire forskellige
salgskanaler i forbindelse med salget til den endelige bruger, nemligmærkevarekæderne, de uafhængige detailhandlere, ikke-specialiseredesupermarkeder og andre former for almindeligvis ikke-specialiseret
distribution som f.eks. beklædningsforretninger.
i ) Uafhængige detailhandlere
(126) Den traditionelle distributionskanal består af uafhængige detailhand-
lere, som almindeligvis køber deres varer fra grossister. Udviklingen i
distributionssystemet går imidlertid i retning af, at grossisterneforsvinder, efterhånden som detailhandlerne indgår i et nærmeresamarbejde med et mere begrænset antal producenter eller slutter sig
sammen i indkøbsforeninger, men bibeholder deres uafhængighed.
Hvad angår detailhandlerne selv befinder de sig i en vanskelig
konkurrencesituation, da de hver for sig ikke kan kontrollere
leverandørernes prispolitik og er nødsaget til at forlange høje avancerpå mellem 150 og 200 % for at dække de forholdsvis høje!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 26
omkostninger, der er forbundet med forretningsvirksomhed i de ofte
dyrere kvarterer i byerne. De har således tabt terræn i noglemedlemsstater til nyere former for distribution, som henhører underde øvrige tre kategorier og især mærkevarekæderne.
Som følge af deres stærke tilstedeværelse i andre medlemsstater og
deres dækning af den øverste ende af markedet, hvor de opretholder
vedvarende gode forretningsforbindelser med deres kunder, skal det
anføres, at uafhængige detailhandlere stadig i det mindste i henseendetil værditilvækst og beskæftigelse (over 250 000 arbejdstagere) er den
vigtigste distributionskanal i Fællesskabet, om end de formentlig ikke
ligger på førstepladsen med hensyn til markedsandel, målt i mængde.
i i ) Mærkevarekæder i detailleddet
(127) Disse kæder, som undertiden også er involveret i produktionsvirk-
somhed i Fællesskabet, ejes i hvert land almindeligvis af et eller tostore selskaber, som på sin side ejer flere varemærker og udøver deres
virksomhed på hele markedet. De driver supermarkeder eller
discountbutikker uden for byerne og kan konkurrere med deikke-specialiserede supermarkeder på grund af salgsomfang, priser
og specialisering.
Mærkevarekæderne i detailleddet sælger også deres varer gennem
forretninger i bycentrene, hvor de afløser de uafhængige detailhandlere
ved salg i standardiserede butikker med lavere omkostninger, som er etsvar på nogle kunders behov for et alternativ til discountbutikker. Somfølge af deres stærke position, deres adgang til forsyninger på
verdensmarkedet, fordi de importerer for egen regning, og den
forholdsvis lave margen, de beregner sig, almindeligvis omkring25 % af salgsomkostningerne for de centrale indkøbssteder og 100 % igennemsnit for butikkerne, er disse mærkevarekæder i detailleddet i
stand til hurtigt at vinde markedsandele, når først de gør deres entré på
markedet, og at opnå en vækst på over 5 % om året.
iii) I k k e - s p e c i a l i s e r e d e s u p e r m a r k e d e r
(128) Ikke-specialiserede supermarkeder, som tegner sig for en betydelig del
af fodtøjsmarkedet målt i mængde, men mindre målt i værdi som følge
af de lave gennemsnitspriser for deres salg, har stor betydning i den
lavere ende af markedet. Om end de undertiden køber direkte fraleverandører uden for Fællesskabet, importerer de sædvanligvis deres
varer gennem specialiserede importører og tegner sig for en betydelig
del af disses salg af fodtøj. Deres traditionelle bruttofortjeneste er ca.100 %, men den kan svinge fra ca. 60 % i forbindelse medsalgsfremstød til over 130 % på visse EF-fremstillede varer. Som
følge af det yderligere led i afsætningskæden, som importøren
betegner, og de faste omkostninger, der påløber, er forbrugerprisenpå de fra de pågældende lande importerede varer ved afsætninggennem denne salgskanal sædvanligvis tre gange højere end cif-prisen.
i v ) Andre salgskanaler
(129) Andre salgskanaler såsom postordrefirmaer eller beklædningsforret-
ninger har vundet en vis betydning i nogle medlemsstater, men ingenaf dem har alene vundet større betydning på fællesskabsplan. I noglemedlemsstater har specialiserede postordrefirmaer en omkostnings-
struktur i lighed med mærkevarekædernes. Beklædningskæder på
fællesskabsplan har i deres »små« butikker også fodtøj som et tilbehøri form af modeprægede mærkevarer, almindeligvis med højeremargener end deres sædvanlige beklædningsartikler. Som følge af
modeaspektet af dette salg indebærer det konkurrence for mærkeva-
rekæderne om end i mindre omfang end de store blandede forretningeri bycentrene.
c)De foreslåede foranstaltningers særlige følgevirkninger for de
forskellige salgskanaler
(130) Med hensyn til de uafhængige detailhandlere, som stadig tegner sig for
det største antal beskæftigede i distributionssystemet for fodtøj iFællesskabet, styrkes den generelle konklusion, der er omhandlet ibetragtning 124, af den kendsgerning, at det sædvanligvis kun er en
lille del af deres leverancer af den pågældende vare, der har oprindelse
i Folkerepublikken Kina, Indonesien eller Thailand. Det skal tilføjes, at!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 27
de er sluttet sammen i et forbund, hvor otte medlemsstater er
repræsenteret, og at der ikke på medlemmernes vegne fra dette forbundeller fra anden side er modtaget indsigelse mod den mulige indførelseaf antidumpingforanstaltninger.
(131) De selskaber, der ejer mærkevarekæder, har anfægtet behovet for at
indføre antidumpingtold. Selv om den generelle konklusion også
gælder disse parter, forklarer det forhold, at nogle af dem i højere gradend de uafhængige detailhandlere baserer deres indkøb af denpågældende vare på dumpingimport, hvorfor de inden for distribu-
tionssystemet vil kunne frygte, at foranstaltningerne vil have negative
følger for deres komparative konkurrencesituation.
Eventuelle foranstaltningers direkte følgevirkninger for disse selska-
bers finansielle situation vil være ubetydelig, hvis toldens fulde beløb
overvæltes på forbrugeren. Der kan kun forventes indirekte, negative
finansielle følgevirkninger, hvis forbrugerne på grund af denneprisforhøjelse skulle mindske deres køb af den pågældende varebetydeligt. Skulle dette imidlertid blive tilfældet, vil det kun blive i
begrænset omfang, jf. betragtning 122.
Desuden er den pågældende vare aldrig den eneste indtægtskilde for
disse specialiserede butikker og som følge af de lave priser tegner densig for mindre end 12 % af de samarbejdsvillige mærkevareselskabers
omsætning. På denne baggrund vil en beskeden tilbagegang i
efterspørgslen efter den pågældende vare, som må anses forusandsynlig, have ubetydelige følgevirkninger for selskabet somhelhed, navnlig hvis efterspørgslen i det mindste delvis rettes mod
fodtøj til højere priser, formentlig med en højere fortjeneste i absolutte
tal.
(132) For så vidt angår ikke-specialiserede supermarkeder eller andre
ikke-specialiserede forretninger, vil sådanne selskabers situationnæppe blive berørt af indførelsen af foranstaltninger, selv i tilfælde
af ovennævnte markedsudvikling, da disse selskaber i endnu mindre
grad baserer deres salg på den pågældende vare.
(133) Der blev foretaget en undersøgelse af situationen for de importører, der
leverer til disse ikke-specialiserede distributionskanaler, idet det
konstateredes, at den del af deres omsætning, som hidrører fra varer
importeret fra de pågældende lande, var betydelig. De pågældendeselskaber er almindeligvis baseret på en meget begrænset og fleksibelstruktur, som gør det muligt for dem kun at sælge, når den avance, der
påregnes opnået, giver dækning for de omkostninger, der påløber.
Deres viden om markedet og deres evne til at planlægge og sælgepåvirkes ikke af oprindelseslandet for varerne. Da antidumpingfor-anstaltningerne indvirker på distributionssystemet for fodtøj som
helhed, vil disse importører kunne udnytte enhver markedssituation og
fortsat forsyne deres kunder med importvarer fra Kina, Indonesieneller Thailand eller med ikke dumpede varer eller varer fremstillet i
Fællesskabet.
(134) Det kan således ikke fastslås, at indførelsen af antidumpingfor-
anstaltninger på det pågældende fodtøj vil påvirke fodtøjsdistributions-systemets finansielle situation i væsentligt omfang, hverken systemetsom helhed eller en del deraf.
4.Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(135) Efter at have undersøgt alle de forskellige involverede parters
interesser fastslås det, at der foreligger en positiv begrundelse for at
træffe foranstaltninger, og at der ikke er tvingende årsager til ikke at
gribe ind over for den pågældende dumpingimport. Ydes der såledesikke den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet tilstrækkeligbeskyttelse mod den skadelige dumping, øges dens vanskeligheder,
hvilket vil kunne medføre, at den må ophøre eller flyttes uden for
Fællesskabet.
Endelig skal det anføres, at i betragtning af den tid, der er forløbet
siden afslutningen af dumping- og skadesundersøgelsen, anses det forpåkrævet, at der direkte indføres endelig antidumpingtold på importen
af den pågældende vare, dvs. uden forudgående indførelse af
midlertidig told.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 28
H. ENDELIG TOLD
1.Samtidig anvendelse af antidumpingforanstaltninger og kvan-
titative restriktioner
a)Retlige aspekter
(136) Visse interesserede parter fremførte, at der ikke burde indføres
antidumpingforanstaltninger over for importen af de varer, der eromfattet af den foreliggende undersøgelse, og som har oprindelse iFolkerepublikken Kina, da disse varer allerede er omfattet af et
kvantitativt kontingent gældende for hele Fællesskabet, som indførtes
ved Rådets forordning (EF) nr. 519/94 (
1), dvs. i undersøgelses-
perioden.
(137) Fællesskabsinstitutionerne kan ikke tilslutte sig dette synspunkt, som
de anser for at være baseret på en fejlagtig fortolkning af begrundelsenfor forordning (EF) nr. 519/94. Ved den pågældende forordningindførtes en ny handelsordning, som førte til afskaffelse af 4 617
nationale restriktioner, som var gældende i henhold til den tidligere
ordning over for lande uden markedsøkonomi, og som næsten allevedrørte Folkerepublikken Kina. Disse restriktioner erstattedes af
fællesskabskontingenter for syv kinesiske varer og fællesskabstilsyn
for 26 andre varer.
Disse autonome kontingenter, som kun omfatter nogle få særligt
følsomme varer, kan ikke betragtes som en undtagelse fra en eller
anden hypotetisk liberal handelsordning med Folkerepublikken Kina,
men indgår som et led i midlerne til at opnå en mere liberal og frem foralt mere ensartet handelsordning med Folkerepublikken Kina, medens
foranstaltninger i henhold til grundforordningen er rettet mod skadelig
dumpingimport.
Følgelig er der ikke allerede ved hjælp af et andet instrument til
beskyttelse af handelen grebet ind over for den skade, som tilstræbes
afhjulpet gennem indførelsen af antidumpingforanstaltninger. Eftergennemførelse af en antidumpingundersøgelse, hvoraf det fremgår, atdet er påkrævet at indføre foranstaltninger for at afhjælpe skadelig
dumping, kan det derfor påtænkes at indføre sådanne foranstaltninger,
uanset om der foreligger kvantitative restriktioner, som finderanvendelse på de pågældende varer. Denne konklusion måtteimidlertid undersøges nærmere ud fra en økonomisk synsvinkel.
b)Økonomiske aspekter (kontingenternes indvirkning på import-
udviklingen)
(138) Af de data, der forelå ved fastlæggelsen af de foreløbige undersøgel-
sesresultater (begrænset til 1995) fremgik det, at importen fra
Folkerepublikken Kina efter afslutningen af undersøgelsesperioden
var faldet betydeligt, medens priserne var steget.
Disse omstændigheder ansås for tilstrækkeligt usædvanlige til at
berettige, at der på grundlag af de senest foreliggende oplysninger blev
foretaget en supplerende undersøgelse af importudviklingen efterudløbet af undersøgelsesperioden. Det ansås ikke for rimeligt atindføre midlertidige foranstaltninger i den periode, der var nødvendig
for at gennemføre denne supplerende undersøgelse.
(139) For at undersøge importudviklingen for den pågældende vare i de to år,
der fulgte umiddelbart efter indførelsen af kontingentet, blev der taget
hensyn til visse metodologiske aspekter:
Da kontingentet tildeles årligt og følger kalenderåret, ansås, for det
første, skøn baseret på data, der kun svarede til nogle måneder i 1996,
ikke for at være tilstrækkeligt nøjagtige. Nedenstående analyse er
derfor gennemført på grundlag af tal gældende for hele året 1995 og1996, og den kunne først afsluttes, da der forelå sådanne tal for 1996.
For det andet skal det anføres, at der ved forordning (EF) nr. 519/94,
som ændret, indførtes kvantitative restriktioner på visse typer fodtøj,der henhører under de samme positioner i nomenklaturen som detfodtøj, der er omfattet af den foreliggende procedure, men fodtøj, der
kræver »særlig teknologi« og pr. definition solgtes til en pris af mindst!B
(1) EFT L 67 af 10. 3. 1994, s. 89.1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 29
9 ECU (oprindelig 12 ECU) pr. par, beregnet cif, var undtaget fra disse
restriktioner. Som anført i betragtning 15 blev fodtøj med sammeanvendelsesformål og med de samme egenskaber som fodtøj, derkræver »særlig teknologi«, men uanset prisen herpå, også holdt uden
for den foreliggende antidumpingundersøgelse.
(140) For årene 1995 og 1996 blev fodtøj, hvortil der kræves særlig
teknologi, på grundlag af taric-data skilt ud fra den samlede import,der var registreret under de pågældende KN-koder, med henblik på at
fastsætte importmængde og -værdi for den pågældende vare. Da der
ikke forelå fuldstændige taric-statistikker før 1995, blev der foretagetjusteringer for de tidligere år med 1995 som referencegrundlag. Af ensammenligning af tallene vedrørende importen fra Folkerepublikken
Kina i 1995 og 1996 med tallene for årene forud for indførelsen af
kontingentet kan der drages to konklusioner:
Som forventet havde kontingentet en synlig indvirkning på de
mængder, der importeredes fra Folkerepublikken Kina; den mest
markante nedgang fandt sted mellem 1994 og 1995, nemlig fra 28,6 til
16,1 mio. par. Mere detaljeret viste tallene, at de importerede mængderfaldt mellem 1994 og 1995 for alle de fire varekategorier, dermodsvarer tidligere nævnte fire KN-koder. Mellem 1995 og 1996 steg
importen imidlertid igen og nåede op på 19,1 mio. par.
Endvidere konstateredes det, at priserne ikke steg som følge af
indførelsen af kontingentet, og dette er af større betydning iforbindelse med en antidumpingprocedure. Selv om man kunne have
forventet, at priserne ville stige i takt med den nedgang i
importmængderne, der var en følge af kontingentet, skete dette ikke.Den gennemsnitlige importpris har således holdt sig på et næstenuændret niveau siden indførelsen af kontingentet, idet den svingede fra
5,75 ECU pr. par i 1993, hvor mængderne var størst, til 5,69 ECU pr.
par i 1996. Der kunne ikke for nogen af de fire kategorier iagttages enændring i importprisudviklingen for de pågældende varer fra Folkere-publikken Kina. Det skal også bemærkes, at blandt de pågældende
eksportlande er de kinesiske priser langt de laveste.
(141) Inden for de undersøgte fire KN-koder kunne det ikke fastslås, at der
havde været tale om en gradvis overgang til fodtøj, der krævede særligteknologi, og som var holdt uden for undersøgelsen og solgtes til høje
priser, hvilket kunne have forklaret stagnationen i importprisen for de
øvrige varer. Fodtøj, der kræver særlig teknologi, tegnede sig såledesfor en uændret andel af den samlede import henhørende under depågældende KN-koder mellem 1995 og 1996, både i mængde og i
værdi.
(142) Der kunne ikke konstateres nogen væsentlig ændring i den generelle
udvikling i importen fra Thailand og Indonesien og i konkurrencevil-kårene på markedet, som er i modstrid med de undersøgelsesresultater,
der er omhandlet i betragtning 78-87.
(143) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at de kvantitative
restriktioner, der gælder for importen af det pågældende fodtøj medoprindelse i Folkerepublikken Kina, ikke har haft en sådan indvirkningpå importudviklingen, at det berettiger en generel nyvurdering af den
konklusion, at det i den foreliggende sag er påkrævet at indføre
antidumpingforanstaltninger. Men som det forklares nedenfor, ansesdet for rimeligt, at der ved afgørelsen af, hvilken form for
foranstaltninger, der skal indføres, tages hensyn til ovenfor beskrevne
udvikling.
2.Skadestærskel
a)Metode
(144) I overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen blev der
foretaget en undersøgelse med henblik på at fastsætte den told, der vil
være tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført denpågældende erhvervsgren i Fællesskabet som følge af dumping.
Det ansås følgelig for påkrævet, at eksportprisen for dumpingvarerne
blev forhøjet til et ikke-skadevoldende niveau svarende til EF-
erhvervsgrenens produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste
(i det følgende benævnt »den ikke-skadelige pris«). Hvad angår!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 30
produktionsomkostningerne ansås det for rimeligt som reference-
grundlag at benytte de produktionsomkostninger, der påløb hosEF-producenterne i kontrolgruppen.
En fortjenstmargen på 7 % af omsætningen ansås i den forbindelse for
at være et passende minimum under hensyntagen til behovet for
langsigtede investeringer og især til den fortjeneste, som EF-erhvervs-
grenen var i stand til at fastholde, som et minimum i den fireårigeundersøgelsesperiode (1991-1994) på bekostning af markedsandelen.
(145) Som anført i betragtning 16 ansås det ved indledningen af
undersøgelsen for hensigtsmæssigt at opdele den pågældende vare i
kategorier og foretage prissammenligninger på grundlag af disse
kategorier. Som nævnt i betragtning 84 viste det sig i løbet afundersøgelsen, at der for så vidt angik de samarbejdsvilligeproducenter/eksportører kunne opnås en større sikkerhed i vare-
sammenligningen ved at benytte en endnu mere detaljeret opdeling af
varerne. Med henblik herpå udvalgtes de modeller, der eksporteredes istørst antal af de samarbejdsvillige kinesiske og indonesiske pro-ducenter/eksportører i stikprøven og af de samarbejdsvillige thai-
landske producenter/eksportører, hvorefter de inddeltes i 17 familier af
fodtøj.
Med henblik på at beregne skadestærsklen sammenlignedes cif-
importprisen, fortoldet og leveret til kunden, med EF-producenternesikke-skadelige pris i samme handelsled. I betragtning af den stærkt
manglende samarbejdsvilje for alle tre landes vedkommende blev
denne beregning foretaget for hver enkelt kategori, og alene for så vidtangår de samarbejdsvillige producenter/eksportører, for hver enkelt
familie, for så vidt den større præcision indebar en fordel for dem som
anerkendelse af deres samarbejdsvilje. Det skal bemærkes, at import-priserne blev justeret til fortoldet, leveret til kunden, ved anvendelse afden justeringsmetode, der benyttedes til fastlæggelse af underbud, jf.
betragtning 85.
b)Folkerepublikken Kina
(146) Eftersom dumpingmargenen for Grosby (China) Limited var lavere
end minimumsværdien (nemlig 1,3 %) og derfor skulle indebære, at
dumpingmargenen for dette selskab fastsættes til 0 %, blev der ikke
foretaget en beregning af skadestærsklen for Grosby (China) Limited.
(147) For så vidt angår anden eksport fra Folkerepublikken Kina kon-
stateredes der en skadestærskel på 46,0 % hvilket er lavere end denfastlagte dumpingmargen, og den bør derfor i overensstemmelse med
artikel 9, stk. 4, i grundforordningen danne grundlag for den endelige
antidumpingtold for al anden import med oprindelse i Folkere-publikken Kina.
c)Indonesien
(148) For de samarbejdsvillige producenter/eksportører i stikprøven for
Indonesien konstateredes der individuelle skadestærskler på mellem0 % og 99,5 %, udtrykt i procent af cif-prisen, og med et gennemsnitgældende for de samarbejdsvillige producenter/eksportører, der ikke
indgik i stikprøven, på 33,6 %.
For producenterne/eksportørerne i stikprøven var disse tærskler i alle
tilfælde, undtagen to (PT Golden Adishoes og PT IndosepamasAnggun/PT Primashoes Ciptakreasi), højere end de respektivedumpingmargener. For alle de samarbejdsvillige producenter/ekspor-
tører i Indonesien bør den endelige antidumpingtold derfor i
overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen fastsættespå grundlag af de fastsatte dumpingmargener, med undtagelse af:
— PT Golden Adishoes, hvis skadestærskel var lavere end dumping-
margenen, idet den konstateredes at være nul, og der bør derfor for
dette selskab fastsættes en endelig antidumpingtold på 0 %,
og
— PT Indosepamas Anggun/PT Primashoes Ciptakreasi, hvis fælles
skadestærskel (2,6 %) var lavere end dumpingmargenen for detteselskab, og den bør derfor danne grundlag for fastsættelsen af den
endelige antidumpingtold for begge producenter/eksportører, jf. i
øvrigt betragtning 24.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 31
(149) Hvad angår den producent/eksportør, der er omhandlet i betragtning 31
(PT Kingherlindo), og for hvilken de foreliggende oplysninger måttebenyttes, var det opfattelsen, at der i den forbindelse måtte sondresmellem den, om end mangelfulde, samarbejdsvilje, som den
pågældende havde udvist, og den fuldstændige mangel på samarbejds-
vilje hos de producenter i Indonesien, som hverken besvaredeKommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde.Da en beregning på grundlag af samme metode, som den der anvendtes
til dumpingberegningerne (jf. betragtning 40), imidlertid ville have
resulteret i en skadestærskel for dette selskab på 26,9 %, dvs. højereend for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører, ansås det
for rimeligt at fastsætte skadestærsklen for PT Kingherlindo til samme
sats som for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører, dvs.20,3 %, jf. nærmere i følgende betragtning.
(150) Skadestærsklen for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører
i Indonesien fastsattes til 20,3 %, og den var derfor lavere end denrestdumpingmargen, der var fastsat for dette land, nemlig 50 %.
Restdumpingmargenen for import med oprindelse i Indonesien bør
derfor fastsættes på grundlag af denne skadestærskel.
d)Thailand
(151) De dumpingmargener, der fastsattes for de tre samarbejdsvillige
thailandske producenter/eksportører (nemlig CK Shoes og PSRFootwear/Bangkok Rubber Company), var enten nul eller lavere end
minimumsværdien, og der bør derfor for disse producenter/eksportører
fastsættes en endelig antidumpingtold på 0 %, hvorfor der ikkeberegnedes skadestærskler for de pågældende producenter/eksportører.
(152) For de ikke-samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører
fastsattes skadestærsklen til 24,7 %, dvs. lavere end den restdumping-margen på 50 %, der var fastsat for dette land. Restantidumpingtolden
på import med oprindelse i Thailand bør følgelig fastsættes på
grundlag af denne skadestærskel.
3.Den endelige tolds form
(153) På grundlag af den analyse, der er omhandlet i betragtning 138-143,
fremgik det, at indførelsen af kontingentet havde den ønskedevirkning, nemlig begrænsning af importen af den pågældende vare
med oprindelse i Folkrepublikken Kina og dermed den kumulerede
import med oprindelse i de af undersøgelsen omfattede tre lande, menden havde ingen synlig indvirkning på priserne på de pågældendeimporterede varer, som derfor kan antages fortsat at have forvoldt
skade. Denne virkning gør sig navnlig gældende, fordi importen er
koncentreret på den laveste eller mellemste del af markedet.
(154) Under disse omstændigheder ansås en værditold at ville ramme
forholdsvis dyrt fodtøj uforholdsmæssigt hårdt og have en mindreindvirkning på den laveste eller mellemste del af markedet. Omvendtvil en variabel told baseret på en mindstepris netop være rettet mod det
prismæssige aspekt af den forvoldte skade, som ikke blev afhjulpet af
kontingentet. Den endelige antidumpingtold bør følgelig indføres iform af en variabel told baseret på en mindstepris.
En sådan foranstaltning vil ganske sikkert tilskynde til prisforhøjelser
for hovedparten af importen af de varer, der er koncentreret på denlaveste eller mellemste del af markedet. Den forventede prisstigning
vil således finde sted for de varer, der er mest berørt af dumping-
importen, medens den prismæssige virkning mindskes for den mindstskadevoldende import af mere sofistikeret fodtøj. Medens kontingentet
øjensynligt har virket som et sikkerhedsnet mod en pludselig og
potentiel skadelig stigning i importen af den pågældende vare, må envariabel told således anses for at være særlig egnet som et supplerendeværn mod de skadelige priser på de importerede varer.
(155) Med hensyn til fastsættelsen af mindsteprisen blev der taget hensyn til
følgende
EF-erhvervsgrenen fandt, at virkningerne af de foreslåede foranstalt-
ninger burde gøre det muligt at sikre, at den gennemsnitligeimportpris, justeret til leveret importørens lager (i overensstemmelse
med metoden i betragtning 85), bliver lig med den gennemsnitlige
ikke-skadelige pris, der fastsattes med henblik på beregning af!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 32
skadestærsklen for den pågældende vare, jf. nærmere i betragtning 144
og 145, og som på grundlag af et vejet gennemsnit for de pågældendefire kategorier androg 9,6 ECU pr. par, frit leveret.
(156) Hvad angår de importerede varer og prisfordelingen herfor blev der
foretaget en mere detaljeret analyse af Eurostat-oplysningerne om både
importerede mængder og gennemsnitspriser på baggrund af data
vedrørende de individuelle eksporttransaktioner, som de samarbejds-villige producenter/eksportører og importører havde indgivet. Det
konstateredes på dette grundlag, at hvis mindsteprisen sættes til 5,7
ECU pr. par, beregnet cif, ville prisfordelingen for importen ændresmed det resultat, at den forudselige gennemsnitlige importpris forvarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina ville andrage 7,5 ECU
pr. par, beregnet cif, svarende til den ikke-skadelige pris på 9,6 ECU
pr. par, frit leveret importørens lager.
Både målt i mængde og i værdi fandt hovedparten af den samlede
import, og en del af importen inden for hver kategori, sted til priser,
der var lavere end den foreslåede mindstepris. Den prisstigning for
denne overvejende del af importen, som følger af indførelsen af ensådan variabel told, forventes således at få stærk indvirkning på denforventede gennemsnitlige importpris. Der blev i analysen taget
behørigt hensyn til, at kontingenternes indvirkning på de importerede
mængder, som omhandlet i betragtning 140, afspejledes på passendemåde.
(157) De foreliggende oplysninger om varer med oprindelse i Indonesien og
Thailand var for visse kategorier for sparsomme til, at de kunne anses
for repræsentative for den samlede import fra disse lande. De generelle
konklusioner, der er anført i foregående betragtning, kunne imidlertidbekræftes, for så vidt som en del af importen af de pågældende varer
med oprindelse i disse lande faktisk i undersøgelsesperioden fandt sted
til priser, der var lavere end mindsteprisen. Det kunne også bekræftes,at fastsættelse af mindsteprisen til 5,7 ECU pr. par for Indonesien ogThailand, i overensstemmelse med konklusionerne i betragtning 150
og 152, ville sikre, at importen i gennemsnit ville finde sted til
ikke-skadelige priser.
(158) Hvad angår producenter/eksportører, for hvilke der skulle fastsættes
individuelle toldsatser, bør den told, der skal være gældende, fastsættes
til den sats, der er baseret på mindsteprisen, hvis en sådan told er
lavere end den, der fastsættes på grundlag af den individuelleværditoldsats for de pågældende.
For alle de producenter/eksportører, for hvilke der var fastsat en
dumpingmargen på under 2 %, dvs. lavere end minimumsværdien, skal
der i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i grundforordningen ikke
fastsættes nogen told.
(159) Efter at der var givet underretning om de endelige undersøgelses-
resultater, anfægtede nogle interesserede parter, som opponerede mod
indførelsen af foranstaltninger, det rimelige i at indføre en told baseret
på en enkelt mindstepris for alle fire kategorier fodtøj, og de gjordegældende, at for at afspejle prisforskellene burde der i det mindstefastsættes to mindstepriser, nemlig en for kategorien fodtøj med
overdel af plast og en anden for de tre kategorier fodtøj med overdel af
læder. Omvendt har nogle parter med kendskab til ovennævnte påstandtidligere modsat sig enhver opsplitning med den begrundelse, at denville resultere i en forhøjelse af mindsteprisen for fodtøj med overdel
af læder.
(160) Det kan i den forbindelse ikke nægtes, at de gennemsnitlige
importpriser for fodtøj med overdel af plast er lavere end prisernefor fodtøj med overdel af læder. Det skal imidlertid understreges, at
importen af begge typer også er spredt ud over et bredt spekter af
priskategorier, som overlapper hinanden. Desuden er der tale om én ogsamme vare, og forbrugeren er ofte ikke i stand til at skelne plast fralæder. Det kan i den sammenhæng forventes, at foranstaltningerne vil
have meget ringe indvirkning, om overhovedet nogen, på det
sædvanlige prishierarki, der gælder for de pågældende fire fodtøjs-kategorier. En variabel told baseret på en enkelt mindstepris ansesderfor for at være et hensigtsmæssigt og rimeligt middel til at opnå den
forventede gennemsnitlige prisstigning for alle de pågældende
kategorier af fodtøj.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 33
(161) Repræsentanterne for den erhvervsgren i Fællesskabet, der havde
indgivet klagen, gav udtryk for betænkeligheder ved, om enantidumpingtold baseret på en mindstepris ville kunne afhjælpedumpingimportens skadelige virkninger, når der var tale om import
spredt ud over et bredt spekter af priskategorier. De anmodede følgelig
om, at der i stedet indførtes en værditold.
(162) Rådet kan ikke tilslutte sig dette ræsonnement og bekræfter, at de
forskellige forhold, der er redegjort for i betragtning 153-157, bør øve
indflydelse på foranstaltningernes form, og der vil blive taget behørigthensyn hertil ved fastsættelse af en variabel antidumpingtold baseret
på en mindstepris. Sådanne foranstaltninger vil således ikke føre til en
automatisk opkrævning af told, men skulle ikke desto mindre forimport af de pågældende varer med oprindelse i de omhandlede trelande resultere i gennemsnitlige prisforhøjelser, som er i overens-
stemmelse med konklusionerne om beregningerne af skadestærskler.
(163) Den endelige antidumpingtold bør derfor beregnes således:
a) Folkerepublikken Kina: For alle producenter/eksportører med
undtagelse af Crosby (China) Limited, for hvem der fastsattes endumpingmargen, der var lavere end minimumsværdien, bør toldenvære lig med forskellen mellem mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par
og nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
b) Indonesien: For alle producenter/eksportører med undtagelse af
PT Golden Adishoes, hvis eksport fandt sted til priser, der var
højere end skadestærsklen, bør tolden være lig med forskellenmellem mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par og nettoprisen pr. par,frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
For nedenstående samarbejdsvillige indonesiske producenter/eks-
portører bør tolden fastsættes til det højeste af følgende: nedenforanførte satser eller forskellen mellem mindsteprisen på 5,7 ECU
pr. par og nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:
PT Emperor Footwear 2,0 %
PT Indosepamas Anggun 2,6 %PT Primashoes Ciptakreasi 2,6 %PT Dragon 5,9 %PT Fortune Mate 14,9 %PT Bosaeng Jaya 12,3 %PT Karet Murni Jelita 12,3 %PT Koryo International 12,3 %PT Lintas Adhikrida 12,3 %PT Universal Wisesa 12,3 %PT V olmacarol 12,3 %PT Kingherlindo 20,3 %
c) Thailand: For alle producenter/eksportører med undtagelse af
Bangkok Rubber, CK Shoes og PSR Footwear, for hvem
dumpingmargenen var nul eller lavere end minimumsværdien,bør tolden være lig med forskellen mellem mindsteprisen på 5,7ECU pr. par og nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets grænse,
ufortoldet.
I.NYE EKSPORTERENDE PRODUCENTER
(164) I henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen kan der i
forbindelse med den foreliggende procedure ikke for Indonesiens
vedkommende indledes en fornyet undersøgelse vedrørende nyeeksportører med henblik på at fastsætte individuelle dumpingmarge-ner, fordi der i den oprindelige undersøgelse anvendtes stikprøver. For
imidlertid at sikre, at eventuelle nye eksportører får samme behandling
som de producenter/eksportører, der medvirkede i den foreliggendeundersøgelse, men som ikke indgik i stikprøven, bør det foreskrives, atden vejede gennemsnitlige værditold (12,3 %), der som et alternativ til
den variable told finder anvendelse på sidstnævnte producenter/eks-
portører, også anvendes for alle nye eksporterende producenter, som!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 34
ellers ville være berettiget til en fornyet undersøgelse i henhold til
artikel 11, stk. 4 —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj, som
henhører under KN-kode ex 6402 99 98 (taric-kode: 6402 99 98*90),ex 6403 99 93 (taric-kode: 6403 99 93*90), ex 6403 99 96 (taric-kode:
6403 99 96*90) og ex 6403 99 98 (taric-kode: 6403 99 98*90) og har
oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indonesien og Thailand, dog medundtagelse af det fodtøj, der er beskrevet i stk. 3.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til:
Land Varer fremstillet af Variabel told eller værditoldTaric-tillægs-
kode
Folkerepublikken Kina Alle producenter/eksportører forskellen mellem mindsteprisen på 5,7
ECU pr. par og nettoprisen pr. par, fritFællesskabets grænse, ufortoldet8900
med undtagelse af:
Grosby (China) Limited 0 % 8759
Indonesien Alle producenter/eksportører forskellen mellem mindsteprisen på 5,7
ECU pr. par og nettoprisen pr. par, frit
Fællesskabets grænse, ufortoldet8900
med undtagelse af:
PT Golden Adishoes 0 % 8759og følgende producenter/eksportører: nedenstående satser eller forskellen mel-
lem mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par og
nettoprisen pr. par, frit Fællesskabetsgrænse, ufortoldet, hvad der måtte værelavest:
PT Emperor Footwear 2,0 % 8760
PT Indosepamas Anggun 2,6 % 8761
PT Primashoes Ciptakreasi 2,6 % 8761PT Dragon 5,9 % 8763
PT Fortune Mate 14,9 % 8764
PT Bosaeng Jaya 12,3 % 8765PT Karet Murni Jelita 12,3 % 8765
PT Koryo International 12,3 % 8765
PT Lintas Adhikrida 12,3 % 8765PT Universal Wisesa 12,3 % 8765
PT Volmacarol 12,3 % 8765
PT Kingherlindo 20,3 % 8762
Thailand Alle producenter/eksportører forskellen mellem mindsteprisen på 5,7
ECU pr. par og nettoprisen pr. par, fritFællesskabets grænse, ufortoldet8900
med undtagelse af:
Bangkok Rubber 0 % 8766CK Shoes 0 % 8766
PSR Footwear 0 % 8766!
B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 35
3. Tolden finder ikke anvendelse på fodtøj til sportsbrug, med en støbt, men
ikke sprøjtestøbt, sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer,som er specielt beregnet til af afbøde stød fra vertikale eller lateralebevægelser, og med tekniske kendetegn som f.eks. hermetiske puder
indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller -neutralise-
rende dele eller materialer, såsom polymerer med lav massefylde (taric-kode:6402 99 98*11 og 6402 99 98*19, 6403 99 93*11 og 6403 99 93*19,6403 99 96*11 og 6403 99 96*19 og 6403 99 98*11 og 6403 99 98*19).
4. Fremlægger en indonesisk part tilstrækkelig dokumentation for Kommis-
sionen for, at han ikke i undersøgelsesperioden eksporterede de varer, der er
beskrevet i stk. 1, til Fællesskabet, at han ikke er forretningsmæssigtforbundet med nogen eksportør eller producent, der er omfattet af deforanstaltninger, som er indført ved denne forordning, og at han har
eksporteret de pågældende varer til Fællesskabet efter afslutningen af
undersøgelsesperioden eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig for-pligtelse til at eksportere betydelige mængder til Fællesskabet, kan Rådet medsimpelt flertal på forslag fra Kommissionen efter høring af Det Rådgivende
Udvalg ændre stk. 2 ved, som et alternativ til den variable told, at pålægge den
pågældende part den værditold, der finder anvendelse på de samarbejdsvilligeeksporterende producenter, som ikke indgår i stikprøven, dvs. 12,3 %.
5. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told og
anden toldmæssig praksis anvendelse.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1998R0467 — DA — 01.03.1998 — 000.001 — 36