1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 94/57/EF
22. november 1994
om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for
søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed
(EFT L 319 af 12.12.1994, s. 20)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens direktiv 97/58/EF af 26. september 1997 L 274 8 7.10.1997
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV 94/57/EF
22. november 1994
om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører
inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter
i forbindelse dermed
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C (3), og
ud fra følgende betragtninger:I resolutionen af 8. juni 1993 om en fælles politik for sikkerhed til søs
opstillede Rådet som mål at udtage alle skibe, som ikke overholderstandarderne, fra Fællesskabets farvande, og lagde særlig vægt på enfællesskabsindsats med henblik på at sikre effektiv og ensartet anven-delse af internationale regler ved at udarbejde fælles standarder forklassifikationsselskaber (
4);
sikkerhed og forebyggelse af forurening til søs kan fremmes effektivt
ved streng anvendelse af internationale konventioner, kodekser og reso-lutioner, samtidig med at den frie udveksling af tjenesteydelserfremmes;
flag- og havnestaterne har ansvar for tilsynet med, at skibene er i
overensstemmelse med de ensartede internationale standarder forsikkerhed og forureningsforebyggelse til søs;
medlemsstaterne er ansvarlige for udstedelse af internationale certifi-
kater vedrørende sikkerhed og forurening i henhold til konventionersåsom SOLAS 74, lastelinjekonventionen fra 66 og MARPOL 73/78samt for gennemførelsen af bestemmelserne i disse konventioner;
i henhold til disse konventioner kan alle medlemsstater i varierende
omfang bemyndige tekniske organisationer til at foretage certificering afen sådan overensstemmelse, ligesom de kan overdrage udstedelsen af derelevante sikkerhedscertifikater til disse;
på verdensplan findes der et større antal klassifikationsselskaber, der
ikke sikrer en fyldestgørende gennemførelse af reglerne eller entilstrækkelig pålidelighed, når de handler på de nationale myndighedersvegne, fordi de ikke har de nødvendige strukturer og erfaringer, somman kan have tillid til, og som sætter dem i stand til at udføre deresopgaver på et højt professionelt niveau;
målet at fastsætte passende standarder for klassifikationsselskaber kan
ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, hvis de handlerindividuelt, men kan bedre gennemføres på fællesskabsplan;
det er hensigtsmæssigt at gribe ind ved hjælp af et rådsdirektiv, hvori
der fastsættes minimumskrav til godkendelse af organisationerne,medens selve godkendelsen, midlerne til håndhævelse af reglerne oggennemførelsen af direktivet overlades til medlemsstaterne;
(1) EFT nr. C 167 af 18. 6. 1993, s. 13.
(2) EFT nr. C 34 af 2. 2. 1994, s. 14.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse afgivet den 9. marts 1994 (EFT nr. C 91 af
28. 3. 1994, s. 9), Rådets fælles holdning af 19. september 1994 (EFT nr.C 301 af 27. 10. 1994, s. 75) og Europa-Parlamentets afgørelse af 16.november 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).
(
4) EFT nr. C 271 af 7. 10. 1993, s. 1.
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 3
▼B
de europæiske standarder EN 45004 og EN 29001 tillige med IACS-standarderne (International Association of Classification Societies)udgør en tilstrækkelig garanti for kvaliteten af organisationernes præsta-tioner;
udstedelsen af radiosikkerhedscertifikatet for lastskibe kan overdrages
til private organer, som har tilstrækkelig sagkundskab og kvalificeretpersonale;
organisationer, der ønsker at blive godkendt i forhold til dette direktiv,
skal tilstille medlemsstaterne fuldstændige oplysninger om og dokumen-tation for, at de opfylder minimumskravene, og medlemsstaterne skalgive Kommissionen og de andre medlemsstater meddelelse om, hvilkeorganisationer de har godkendt;
organisationer, der ikke opfylder minimumsantal af og -tonnage for
klassede skibe og minimumsantal af fuldtidsbeskæftigede skibsinspek-tører i bilaget, men som opfylder alle de øvrige krav, kan afKommissionen godkendes for tre år; godkendelsen af sådanne organisa-tioner bør forlænges efter perioden på tre år, forudsat at de fortsatopfylder de samme krav; godkendelsen for tre år gælder kun medlems-stater, der har indgivet en anmodning herom, og kun den periode;
etableringen af det fælles marked indebærer fri udveksling af tjeneste-
ydelser, hvorfor de organistioner, der opfylder et sæt af fælles krav, somsikrer deres professionalisme og pålidelighed, vil få ret til at udførederes tjenesteydelser inden for Fællesskabet, forudsat at en medlemsstathar besluttet at overdrage sådanne lovpligtige opgaver; en sådanmedlemsstat kan dog på objektivt og gennemskueligt grundlagbegrænse antallet af de organisationer, der autoriseres, så det svarer tildens behov, under forudsætning af at Kommissionen udøver kontrolefter udvalgsprocedurerne;
princippet om fri udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med
inspektion og syn af skibe kan gennemføres gradvist, men ikke ud overden fastsatte frist;
det er nødvendigt, at de nationale myndigheder inddrages nærmere i
skibssyn og udstedelse af de relevante certifikater, så der sikres fuldoverensstemmelse med de internationale sikkerhedsregler, selv i detilfælde, hvor medlemsstaterne har overdraget det til organisationeruden for deres administration at udføre visse lovpligtige opgaver; derbør derfor etableres et tæt samarbejdsforhold mellem myndighederne ogorganisationerne, hvilket kan kræve, at organisationen har en lokalrepræsentant i den medlemsstat, på hvis vegne den udfører sineopgaver;
der bør nedsættes et forskriftsudvalg, der skal bistå Kommissionen i
dens bestræbelser for at sikre en effektiv anvendelse af de beståendestandarder for sikkerhed til søs og for miljøbeskyttelse, idet der tageshensyn til de nationale ratifikationsprocedurer;
Kommissionen skal handle i overensstemmelse med den procedure, der
er fastlagt i artikel 13, med henblik på at følge udviklingen i internatio-nale fora og ajourføre minimumskravene;
på grundlag af de af medlemsstaterne i henhold til artikel 11 meddelte
oplysninger om effektiviteten hos de organisationer, der arbejder påderes vegne, træffer Kommissionen i overensstemmelse med procedureni artikel 13 afgørelse om, hvorvidt den vil anmode medlemsstaterne omat tilbagekalde godkendelsen af de organisationer, som ikke længereopfylder de fælles minimumskrav;
medlemsstaterne skal dog fortsat have muligheden for selv at kunne
suspendere deres godkendelse af en organisation som følge af alvorligfare for sikkerhed eller miljø; Kommissionen træffer i overensstem-melse med den ovenfor omhandlede procedure hurtigt afgørelse om,hvorvidt det er nødvendigt at underkende en sådan national foranstalt-ning;
medlemsstaterne bør med regelmæssige mellemrum vurdere effektivi-
teten hos de organisationer, der arbejder på dens vegne, og forsyne
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 4
▼B
Kommissionen og alle de øvrige medlemsstater med præcise oplys-
ninger herom;
medlemsstaterne anmodes i deres egenskab af havnemyndigheder om at
fremme sikkerhed og forureningsforebyggelse i Fællesskabets farvandegennem prioriteret inspektion af skibe med certifikater fra organisati-oner, der ikke opfylder de fælles krav, hvorved det sikres, at skibe, derfører tredjelandes flag, ikke behandles gunstigere;
den procedure, i henhold til hvilken udvalget træffer afgørelse, bør være
procedure III A i artikel 2 i Rådets afgørelse 87/373/EØF (
1);
klassifikationsselskaberne skal ajourføre og håndhæve deres tekniske
standarder med henblik på at harmonisere sikkerhedsreglerne og sikreen ensartet gennemførelse af de internationale regler inden for Fælles-skabet;
på nuværende tidspunkt findes der ingen ensartede internationale stan-
darder, som alle skibe skal opfylde i bygningsfasen og i hele dereslevetid, for så vidt angår skrog, maskineri samt el- og betjeningsinstalla-tioner; sådanne standarder kan fastlægges i overensstemmelse med aner-kendte klassifikationsselskabers regler eller med ækvivalente standarder,som de nationale myndigheder skal vedtage i overensstemmelse medproceduren i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om eninformationsprocedure med hensyn til tekniske standarder ogforskrifter (
2), som ændret —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv fastlægger visse foranstaltninger, der skal følges af
medlemsstaterne og de organisationer, der er beskæftiget med inspek-tion, syn og certificering af skibe med henblik på at efterkomme deinternationale konventioner om sikkerheden til søs og om forebyggelseaf havforurening, samtidig med at den frie udveksling af tjenesteydelserfremmes. Denne proces omfatter udformning og gennemførelse afsikkerhedskrav til skrog, maskineri samt el-installationer og kontrolsy-stemer for skibe, der falder ind under de internationale konventionersanvendelsesområde.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
a) »skib«, et skib, der falder ind under de internationale konventioners
anvendelsesområde
b) »skib, der fører en medlemsstats flag«, et skib, der er registreret i en
medlemsstat og fører dennes flag i overensstemmelse med denslovgivning; dette gælder også skibe registreret i Euros, så snartRådet har godkendt dette register. Skibe, der ikke svarer til dennedefinition, sidestilles med skibe, der fører et tredjelands flag
c) »inspektion og syn«, inspektion og syn, der er obligatoriske i
henhold til de internationale konventioner
d) »internationale konventioner«, den internationale konvention af
1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen, den internationalekonvention af 1966 om lastelinjer og den internationale konvention(1973/78) om forebyggelse af forurening fra skibe, tillige med proto-koller hertil og ændringer heraf, samt de dertil hørende regler afbindende karakter i alle medlemsstater, der var gældende på datoenfor dette direktivs vedtagelse
(1) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33.
(2) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er ændret ved direktiv
94/10/EF (EFT nr. L 100 af 19. 4. 1994, s. 30).
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 5
▼B
e) »organisation«, et klassifikationsselskab eller et andet privat organ,
der for en myndighed udfører opgaver vedrørende vurdering afskibes sikkerhed
f) »anerkendt organisation«, en organisation, der er anerkendt i over-
ensstemmelse med artikel 4
g) »autorisation«, handling, hvorved en medlemsstat meddeler autori-
sation eller overdrager beføjelser til en anerkendt organisation
h) »certifikat«, et certifikat, der er udstedt af en medlemsstat eller på
dennes vegne i overensstemmelse med de internationale konventi-oner
i) »klassecertifikat«, et af et klassifikationsselskab udstedt dokument,
hvorved det certificeres, at et skib konstruktions- og maskinmæssigter egnet til en særlig anvendelse eller drift i overensstemmelse medselskabets regler og bestemmelser
j) »radiosikkerhedscertifikat for lastskibe«, et certifikat, der er indført
ved det ændrede SOLAS 74/78 radioreglement, som er vedtaget afIMO, og som i en overgangsperiode, der udløber den 1. februar1999, omfatter radiotelegraficertifikatet for lastskibe og radiotelefon-isikkerhedscertifikatet for lastskibe
k) »hjemsted«, det sted, hvor en organisation har sit vedtægtsmæssige
hjemsted, sit hovedkontor eller sin hovedvirksomhed.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne skal til opfyldelse af deres ansvar og forpligtelser
i henhold til de internationale konventioner drage omsorg for, at deresmyndigheder er i stand til effektivt at håndhæve bestemmelserne i deinternationale konventioner, især med hensyn til inspektion og syn afskibe og udstedelse af certifikater og undtagelsescertifikater.
2. Hvis en medlemsstat efter stk. 1 med hensyn til skibe, der sejler
under dens flag, beslutter
i) at bemyndige organisationer til helt eller delvis at udføre inspektion
og syn i tilknytning til udstedelse af certifikater i overensstemmelsemed artikel 14, og eventuelt at udstede eller forny de dertil knyttedecertifikater, eller
ii) at overlade det til organisationer helt eller delvis at udføre de under
i) nævnte inspektioner og syn
må den kun overdrage disse opgaver til godkendte organisationer.
De kompetente myndigheder godkender i alle sådanne tilfælde den
første udstedelse af undtagelsescertifikat.
Udstedelsen af radiosikkerhedscertifikatet for lastskibe kan dog over-
drages til et privat organ, som en myndighed har godkendt og som hartilstrækkelig sagkundskab og kvalificeret personale til på myndighedensvegne at udføre nærmere bestemte opgaver vedrørende vurdering afsikkerheden inden for radiokommunikation.
3. Denne artikel vedrører ikke certificering af specifikke dele af
skibsudrustningen.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne må kun godkende organisationer, der opfylder de
i bilaget opstillede krav. Organisationerneskal give de medlemsstater, dehar ansøgt om godkendelse, fuldstændige oplysninger om og dokumen-tation for opfyldelsen af disse krav. Medlemsstaterne meddeler organi-sationerne godkendelsen på passende måde.
2. Hver medlemsstat meddeler de øvrige medlemsstater og
Kommissionen, hvilke organisationer den har godkendt
3. Medlemsstaterne kan indgive anmodning til Kommissionen om
godkendelse gældende for en treårig periode af organisationer, deropfylder alle kravene i bilaget bortset fra dem, der er nævnt i bilagetspunkt 2 o g 3 i afsnittet »Generelle krav«.
1994L0057 —DA—27.10.1997 —001.001 —6
▼B
Meddelelse af en sådan godkendelse besluttes i henhold til proceduren iartikel 13. Virkningerne af denne godkendelse begrænses til demedlemsstater, der har forelagt en anmodning om en sådan godken-delse.
4. Alle de organisationer, som godkendes, kontrolleres nøje af det
udvalg, der nedsættes ved artikel 7, ligeledes med henblik på en even-tuel beslutning om forlængelse af godkendelsen af de organisationer,der er nævnt i stk. 3. Når der træffes beslutning om forlængelse af ensådan godkendelse, tages der ikke hensyn til kravene i punkt 2 og 3 iafsnittet »Generelle krav« i bilaget. Den begrænsning, der gælder forgodkendelsen i henhold til stk. 3, finder ikke længere anvendelse.
5. Kommissionen udarbejder og ajourfører en liste over de organisa-
tioner, som medlemsstaterne anmelder i medfør af stk. 1, 3 og 4. Listenoffentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 5
1. Ved anvendelsen af artikel 3, stk. 2, nr. i), må en medlemsstat i
princippet ikke nægte at bemyndige en af de godkendte organisationermed hjemsted i Fællesskabet til at udføre sådanne opgaver, jf. dogartikel 6 og 11. Den kan dog begrænse antallet af de organisationer, derbemyndiges, så det svarer til dens behov, forudsat at det sker på etgennemskueligt og objektivt grundlag. Kommissionen vedtager efteranmodning fra en medlemsstat passende foranstaltninger efter proce-duren i artikel 13.
2. Kommissionen kan undtagelsesvis og midlertidigt fritage
medlemsstaterne for at gennemføre bestemmelserne i stk. 1, dog kunindtil den 31. december 1997.
3. Inden en medlemsstat accepterer, at en organisation med hjemsted
i et tredjeland udfører de i artikel 3 nævnte opgaver eller dele heraf, kanden forlange, at det pågældende tredjeland på sin side godkender degodkendte organisationer, der har hjemsted inden for Fællesskabet.
Artikel 6
1. Medlemsstater, som beslutter at handle som beskrevet i artikel 3,
stk. 2, etablerer et samarbejdsforhold mellem deres egne myndighederog de organisationer, der handler på deres vegne.
2. Samarbejdsforholdet reguleres med en formel, skriftlig, ikke-
diskriminerende aftale eller en tilsvarende retligt bindende ordning,hvori det fastlægges, hvilke særlige opgaver og funktioner organisatio-nerne skal varetage, og som i det mindste skal omfatte:
— bestemmelserne i tillæg II til IMO-resolution A.739(18) om
retningslinjer for autorisation af organisationer, der handler påmyndighedernes vegne, som var gældende på datoen for dette direk-tivs vedtagelse
— bestemmelser om, at myndighederne eller et eksternt uvildigt organ,
som er udpeget af myndighederne, skal foretage regelmæssigkontrol af det arbejde, organisationerne udfører på myndighedernesvegne
— muligheden for at foretage stikprøveinspektion og detaljeret inspek-
tion af skibe
— bestemmelser om, at organisationerne indberetter væsentlige oplys-
ninger om deres klassede flåde, ændringer af skibes klasse ellerderes udelukkelse af klassen.
3. I aftalen eller den tilsvarende retligt bindende ordning kan det
kræves, at den anerkendte organisation har en lokal afdeling på denmedlemsstats område, på hvis vegne den udfører de i artikel 3 omhand-lede opgaver. Det vil være tilstrækkeligt, at den lokale afdeling harretlig status som juridisk person i henhold til den pågældende medlems-stats lovgivning, og at den pågældende medlemsstats retsinstanser erkompetente.
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 7
▼B
4. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen præcise oplysningerom det samarbejdsforhold, der er etableret i henhold til denne artikel.Kommissionen underretter herefter de øvrige medlemsstater derom.
Artikel 7
Til at bistå Kommissionen nedsættes der herved et udvalg, der består af
repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræ-sentant som formand. Udvalget indkaldes af Kommissionen mindst engang om året samt når som helst, det måtte være påkrævet i tilfælde af,at en medlemsstat i henhold til artikel 10 suspenderer en organisationsbemyndigelse.
Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 8
1. Direktivet kan ændres efter proceduren i artikel 13 med henblik på
— at lade senere, ikrafttrådte ændringer i de internationale regler samt
resolutionen, der er nævnt i artikel 2, litra d), og artikel 6, gælde fordirektivet
— at ajourføre kravene i bilaget navnlig på baggrund af relevante
IMO-afgørelser.
2. Når der vedtages nye instrumenter eller protokoller til de konven-
tioner, der er omhandlet i artikel 2, litra d), fastlægger Rådet på forslagaf Kommissionen og under hensyntagen til medlemsstaternes parlamen-tariske procedurer og de relevnte procedurer inden for IMO, de nærmereregler for ratificering af disse nye instrumenter eller protokoller, idet detpåser, at reglerne anvendes ensartet og samtidig i medlemsstaterne.
Artikel 9
1. En medlemsstat kan i overensstemmelse med proceduren i artikel
13 anmodes om, i overensstemmelse med proceduren i artikel 13, attilbagekalde godkendelsen af de godkendte organisationer, jf. artikel 4,hvis disse ikke længere opfylder de i bilaget opstillede krav, der gælderfor dem.
2. Når Kommissionen forbereder udkast til afgørelser med henblik på
de i stk. 1 anførte forhold, skal den tage hensyn til de beretninger ogoplysninger, der er omhandlet i artikel 11 og 12. Når Kommissionenforbereder sådanne udkast til foranstaltninger, skal den være ganskesærlig opmærksom på organisationernes effektivitetsdata med hensyn tilsikkerhed og forebyggelse af forurening. Udkast til afgørelser om de istk. 1 anførte forhold skal også forelægges udvalget af Kommissionenpå dens eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.
Artikel 10
Uanset de i bilaget specificerede krav kan en medlemsstat beslutte at
suspendere en bemyndigelse, hvis det skønnes, at en godkendt organisa-tion ikke længere kan være bemyndiget til at udføre de i artikel 3beskrevne opgaver på medlemsstatens vegne.
I så fald skal følgende procedure anvendes:
a) Medlemsstaten giver straks de øvrige medlemsstater og
Kommissionen meddelelse om sin beslutning, som skal være behø-rigt begrundet.
b) Kommissionen undersøger, om suspensionen er berettiget på grund
af alvorlig fare for sikkerhed eller miljø.
c) I overensstemmelse med proceduren i artikel 13 meddeler
Kommissionen den pågældende medlemsstat, om dens beslutningom at suspendere bemyndigelsen er berettiget på grund af alvorligfare for sikkerhed eller miljø, eller anmoder medlemsstaten om attilbagekalde suspensionen, hvis denne ikke anses for at være beret-tiget.
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 8
▼B
Artikel 11
1. Hver medlemsstat skal sikre sig, at godkendte organisationer, der i
henhold til artikel 3, stk. 2, handler på dens vegne, effektivt udfører de inævnte artikel omhandlede opgaver til de kompetente myndighederstilfredshed, og at sådanne organisationer opfylder de i bilaget specifice-rede krav. Medlemsstaten kan gøre dette ved at lade sine myndighederføre direkte tilsyn med de godkendte organisationer eller, for så vidtangår organisationer med hjemsted i en anden medlemsstat, ved atforlade sig på, at den pågældende medlemsstats myndighed varetagertilsynet med disse organisationer på rette måde.
2. Hver medlemsstat udfører denne opgave på basis af perioder på to
år og tilstiller de øvrige medlemsstater og Kommissionen en beretningom resultatet af dette tilsyn senest den 31. marts i året efter de år, hvortilsynet har fundet sted.
3. Vælger en medlemsstat for så vidt angår varetagelsen af dette
tilsyn at forlade sig på en anden medlemsstat, skal dens beretningforeligge senest den 30. juni i året efter det år, hvor tilsynet har fundetsted.
4. Medlemsstaterne tilstiller de øvrige medlemsstater og
Kommissionen alle oplysninger, der er relevante for vurderingen af depågældende organisationers præstationer.
Artikel 12
1. I forbindelse med udøvelsen af inspektionsrettigheder og -forplig-
telser som havnestater
a) sikrer medlemsstaterne, at skibe, der fører tredjelandes flag, ikke
behandles gunstigere end skibe, der er berettiget til at føre enmedlemsstats flag. I den sammenhæng er det et af de væsentligstekriterier for udvælgelsen af skibe med henblik på inspektion, atskibenes certifikater og klassecertifikatet vides at være udstedt af enorganisation, der ikke opfylder kravene i bilaget, idet dette kriteriumdog ikke er relevant, når der er tale om organisationer, der eranerkendt i henhold til artikel 4, stk. 3 og 4
b) træffer medlemsstaterne passende foranstaltninger, hvis skibene ikke
opfylder de internationalt anerkendte standarder, og indberetter tilKommissionen og til sekretariatet for aftalememorandummet omhavnestatskontrol, hver gang de opdager, at organisationer, derhandler på en flagstats vegne, har udstedt gyldige certifikater til etskib, der ikke opfylder de relevante krav i de internationale konven-tioner, eller hver gang de på et skib med gyldigt klassecertifikatopdager mangler, der vedrører de af certifikatet omfattede punkter.
2. Hver medlemsstat udarbejder effektivitetsdata for de organisati-
oner, der handler på flagstaters vegne. Disse effektivitetsdata ajourføreshvert år og tilstilles de øvrige medlemsstater og Kommissionen
Artikel 13
Følgende procedure anvendes ved forhold omfattet af artikel 4, stk. 3 og
4, artikel 5, stk. 1, og artikel 8, 9 og 10 samt artikel 14, stk. 2:
a) Kommissionens repræsentant forelægger det i artikel 7 nævnte
udvalg et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes.
b) Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som
formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågæl-dende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsati traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, somRådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger iudvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne formedlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel.Formanden deltager ikke i afstemningen.
c) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, hvis de er i
overensstemmelse med udvalgets udtalelse.
d) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udval-
gets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelæggerKommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 9
▼B
træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Har Rådetved udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæg-gelse ikke truffet afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltningeraf Kommissionen.
Artikel 14
1. Hver medlemsstat drager omsorg for, at et skib, der fører
medlemsstatens flag, er bygget og vedligeholdes i overensstemmelsemed de krav til skrog, maskineri samt elinstallationer og kontrolsy-stemer, der stilles af en anerkendt organisation.
2. En medlemsstat kan beslutte at anvende regler, som den anser for
ækvivalente med en anerkendt organisations regler, men kun på betin-gelse af, at den straks giver meddelse herom til de øvrige medlemsstaterog til Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i direktiv83/189/EØF, og at hverken Kommissionen eller andre medlemsstatergør indsigelser imod reglerne, og det ikke efter proceduren i artikel 13konstateres, at disse regler ikke er ækvivalente.
Artikel 15
1. De godkendte organisationer rådfører sig med hinanden med
jævne mellemrum med henblik på at sikre ækvivalens mellem derestekniske standarder og anvendelsen af disse. De tilstiller med regelmæs-sige mellemrum Kommissionen beretninger om grundlæggende udvik-lingstendenser i forbindelse med standarderne.
2. De godkendte organisationer skal udvise villighed til at samar-
bejde med havnestaters kontrolmyndigheder, når et af dem klasset skiber berørt og navnligt, når det gælder om at få korrigeret indberettedemangler eller andre unøjagtigheder.
3. De godkendte organisationer stiller alle relevante oplysninger til
rådighed for myndighederne om ændring af skibes klasse eller udeluk-kelse af klassen.
4. De godkendte organisationer udsteder ikke certifikater for et skib,
der er udelukket af klassen, eller for hvilket klassen ændres af sikker-hedsmæssige årsager, før flagstatens myndigheder er blevet hørt om,hvorvidt en indgående inspektion er påkrævet.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december1995.
2. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative
bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller deskal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen alle nationale
retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dettedirektiv. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 17
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 10
▼B
BILAG
MINIMUMSKRAV TIL DE I ARTIKEL 3 OMHANDLEDE ORGANISA-
TIONER
A. GENERELLE KRAV
1. Den godkendte organisation skal kunne dokumentere omfattende erfaring
med vurdering af udvikling og bygning af handelsskibe.
2. Organisationen bør kunne opvise en klasset flåde bestående af mindst
1 000 søgående skibe (på over 100 BRT), der tilsammen udgør mindst5 mio. BRT.
3. Organisationen skal beskæftige et teknisk personale, der står i et rimeligt
forhold til antallet af klassede skibe. Som minimum vil det være nødven-digt med 100 fuldtidsbeskæftigede skibsinspektører for at kunne opfyldekravene i punkt 1.2.
4. Organisationen bør have omfattende regler og forskrifter for udvikling,
bygning og periodisk syn af handelsskibe, og disse regler og forskrifterskal være offentliggjort og skal løbende ajourføres og forbedres i kraft afforsknings- og udviklingsprogrammer.
5. Organisationen bør hvert år offentliggøre sit skibsregister.6. Organisationen bør ikke være kontrolleret af redere eller værfter eller af
andre med kommerciel interesse i fremstilling, udstyring, reparation ellerdrift af skibe. Organisationen bør ikke i væsentlig grad være indtægtsmæs-sigt afhængig af en enkelt erhvervsvirksomhed.
▼
M1
7. Organisationen udøver sin virksomhed i overensstemmelse med bestem-
melserne i bilaget til IMO-resolution A 789(19) om specifikationer fortilsyns- og certificeringsfunktioner, der udføres af anerkendte organer påmyndighedernes vegne, i den udstrækning, de finder anvendelse inden fordette direktivs anvendelsesområde.
▼
B
B. SPECIFIKKE KRAV
1. Organisationen disponerer over:
a) et betydeligt teknisk, ledelsesmæssigt, støttemæssigt og forsknings-
mæssigt personale, der står i et rimeligt forhold til opgaverne og tilantallet af klassede skibe, og som ligeledes kan opstille og efterleveduelighedsregler og -forskrifter
b) et verdensomspændende net af eget teknisk personale eller andre aner-
kendte organisationers særlige tekniske personale.
2. Organisationen følger et sæt etiske regler.3. Organisationen ledes og administreres på en sådan måde, at de oplys-
ninger, som en medlemsstats myndigheder har brug for, behandles fortro-ligt.
4. Organisationen er indstillet på at give myndighederne alle relevante oplys-
ninger.
5. Organisationens ledelse har defineret og dokumenteret sin politik, sine mål
og sin forpligtelse med hensyn til kvalitet, og den har sikret, at politikkener blevet forstået og gennemført og opretholdes på alle niveauer i organi-sationen.
6. Organisationen har udviklet og gennemført og opretholder et effektivt
internt kvalitetsstyringssystem, der er baseret på relevante dele af deinternationalt anerkendte kvalitetsstandarder, og som er i overensstem-melse med EN 45004 (inspektionsorganer) og med EN 29001, somfortolket i IACS’ Quality System Certification Scheme Requirements(krav til en ordning for certificering af kvalitetsstyringssystemer), og sombl.a. sikrer:
a) at organisationens regler og forskrifter opstilles og vedligeholdes på en
systematisk måde
b) at organisationens regler og forskrifter følges
c) at kravene til det lovfæstede arbejde, som organisationen er autoriseret
til at udføre, opfyldes
1994L0057 — DA — 27.10.1997 — 001.001 — 11
▼B
d) at ansvar og beføjelser for og de indbyrdes relationer mellem de
medarbejdere, der har indflydelse på kvaliteten af organisationenstjenesteydelser, er defineret og dokumenteret
e) at alt arbejde udføres under kontrollerede forhold
f) at der er etableret en kontrolordning, der sikrer overvågning af de
handlinger og det arbejde, der udføres af skibsinspektører samt dettekniske og administrative personale, der er direkte ansat af organisati-onen
g) at kravene til vigtigt lovfæstet arbejde, som organisationen er autori-
seret til at udføre, udelukkende gennemføres eller direkte overvåges aforganisationens egne eller andre anerkendte organisationers særligeskibsinspektører
h) at der anvendes en ordning med uddannelse af skibsinspektører og
løbende ajourføring af deres kundskaber
i) at der løbende foretages registreringer, der viser, at de krævede stan-
darder er opfyldt på de punkter, som de udførte tjenesteydelseromfatter, samt at kvalitetsstyringssystemet fungerer effektivt, og
j) at der findes et omfattende system af planlagt og dokumenteret intern
kontrol af de kvalitetsrelaterede aktiviteter i alle organisationens afde-linger.
7. Organisationen skal udvise evne til
a) at udvikle og ajourføre et komplet og fyldestgørende sæt af egne regler
og forskrifter vedrørende skrog, maskineri og el- og kontrolinstallati-oner, som kvalitetsmæssigt er på højde med internationalt anerkendtestandarder, og på grundlag af hvilke der kan udstedes certifikater ihenhold til den internationale konvention om sikkerhed for menne-skeliv på søen og sikkerhedscertifikater for passagerskibe (med hensyntil skibets konstruktion og de vigtigste maskinanlæg om bord påskibet) og lastelinjecertifikater (med hensyn til skibets styrke)
b) at udføre alle de inspektioner og syn, der i henhold til de internationale
konventioner kræves til udstedelse af certifikater, herunder at kvalifi-ceret professionelt personales vurdering af anvendelsen og oprethol-delsen af både det kystbaserede sikkerhedskontrolsystem og sikker-hedskontrolsystemet om bord på skibe, som skal omfattes af de pågæl-dende certifikater.
8. Organisationens kvalitetsstyringssystem skal certificeres af en uafhængig
kontrolinstans, der er godkendt af myndighederne i det land, hvor organi-sationen har sit hjemsted.
9. Organisationen bør give repræsentanter for myndighederne og andre
berørte parter mulighed for at deltage i udarbejdelsen af dens reglerog/eller forskrifter.