1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/5/EF
af 27. januar 1997
om grænseoverskridende pengeoverførsler
(EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 95 af 10.4.1997, s. 30 (97/5/EF)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/5/EF
af 27. januar 1997
om grænseoverskridende pengeoverførsler
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut,i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B(
3), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 22. november 1996 og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Antallet af grænseoverskridende betalinger vokser støt,
efterhånden som etableringen af det indre marked og udviklingenhen imod en fuldstændig økonomisk og monetær union fører tiløget samhandel og større bevægelighed for personer inden forFællesskabet; pengeoverførsler tegner sig mængde- og beløbs-mæssigt for en betragtelig del af de grænseoverskridende
betalinger;
(2)det er af afgørende betydning for privatpersoner og virksom-heder, især små og mellemstore virksomheder, at
pengeoverførsler kan effektueres hurtigt, pålideligt og billigt fraen del af Fællesskabet til en anden; som anført i Kommissionensmeddelelse om anvendelse af EF's konkurrenceregler på grænse-overskridende pengeoverførsler (
4) skulle øget konkurrence på
markedet for pengeoverførsler føre til bedre service og lavere
priser;
(3)formålet med dette direktiv er at fortsætte de fremskridt, der ergjort i forbindelse med etableringen af det indre marked, især
med hensyn til liberalisering af kapitalbevægelserne, og medhenblik på gennemførelse af Den Økonomiske og MonetæreUnion; direktivets bestemmelser bør finde anvendelse på penge-overførsler i medlemsstaternes valutaer og ecu;
(4)Europa-Parlamentet anmodede i sin beslutning af 12. februar1993(
5) om, at der udarbejdes et rådsdirektiv om regler for
grænseoverskridende betalingers gennemsigtighed og effekti-
vitet;
(5)de spørgsmål, der er omfattet af dette direktiv, bør behandlesadskilt fra de systembetingede spørgsmål, der fortsat er under
overvejelse i Kommissionen; det kan blive nødvendigt at frem-sætte endnu et forslag, der skal omfatte disse systembetingedespørgsmål, især problemet vedrørende endelig afregning (settle-ment finality);
(6)det foreliggende direktiv har til formål at forbedre de grænse-overskridende pengeoverførsler og dermed bistå Det EuropæiskeMonetære Institut (EMI) med at effektivisere disse pengeover-1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 2
(1) EFT nr. C 360 af 17. 12. 1994, s. 13, og EFT nr. C 199 af 3. 8. 1995, s. 16.
(2) EFT nr. C 236 af 11. 9. 1995, s. 1.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 19. maj 1995 (EFT nr. C 151 af 19. 6.
1995, s. 370), Rådets fælles holdning af 4. december 1995 (EFT nr. C 353af 30. 12. 1995, s. 52), Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 1996
(EFT nr. C 96 af 1. 4. 1996, s. 74), Rådets afgørelse af 19. december 1996
og Europa-Parlamentets afgørelse af 16. januar 1997.
(
4) EFT nr. C 251 af 27. 9. 1995, s. 3.
(5) EFT nr. C 72 af 15. 3. 1993, s. 158.
▼B
førsler som led i forberedelsen af Den Økonomiske og Monetære
Unions tredje fase;
(7)det foreliggende direktiv bør i forlængelse af de mål, der eromhandlet i anden betragtning, finde anvendelse på alle penge-
overførsler af beløb på under 50 000 ECU;
(8)i overensstemmelse med traktatens artikel 3 B, stk. 3, og medhenblik på at sikre gennemsigtigheden indeholder dette direktiv
de minimumskrav, der er nødvendige for at sikre en tilstrækkeligkundeinformation både før og efter effektueringen af en grænse-overskridende pengeoverførsel; til disse krav hører oplysning omkundernes klage- og ankemuligheder og om de nærmere bestem-
melser om adgangen hertil; dette direktiv indeholder visse —
navnlig kvalitetsmæssige — minimumskrav til effektueringen,som de institutter, der foretager grænseoverskridende pengeover-førsler, skal overholde, herunder forpligtelsen til at effektuereden grænseoverskridende pengeoverførsel i henhold til kundensinstrukser; dette direktiv er i overensstemmelse med principperne
i Kommissionens henstilling 90/109/EØF af 14. februar 1990 om
gennemsigtighed med hensyn til bankvilkår for gennemførelsenaf grænseoverskridende finansielle transaktioner (
1); dette
direktiv berører ikke Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af detfinansielle system til hvidvaskning af penge (
2);
(9)dette direktiv bør bidrage til at afkorte maksimumsfristen for
effektuering af grænseoverskridende pengeoverførsler og
tilskynde de institutter, der allerede arbejder med meget kortefrister, til at fortsætte hermed;
(10)Kommissionen bør i den rapport, som den senest to år eftergennemførelsen af dette direktiv skal forelægge Europa-Parla-mentet og Rådet, navnlig redegøre for spørgsmålet om, hvilkenfrist der under hensyntagen til såvel den tekniske udvikling som
situationen i hver af medlemsstaterne skal gælde, når der ikke er
aftalt nogen frist mellem ordregiveren og dennes institut;
(11)institutterne bør have tilbagebetalingspligt i tilfælde af, at penge-overførslen ikke gennemføres; tilbagebetalingspligt kan medføreet ansvar for institutterne, som, hvis det ikke var begrænset,kunne få konsekvenser for deres evne til at opfylde solven-skravet; tilbagebetalingspligten bør derfor gælde for beløb på optil 12500 ECU;
(12)artikel 8 berører ikke den nationale lovgivnings generelle
bestemmelser om, at et institut er ansvarligt over for ordregi-
veren, hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke erblevet fuldt gennemført som følge af en fejl fra det pågældendeinstituts side;
(13)►C1blandt de forhold, som institutter, der medvirker ved
effektueringen af en grænseoverskridende pengeoverførsel, kanudsættes for, må der skelnes mellem bl.a. forholdene i forbin-delse med insolvens og forhold, der skyldes force majeure, ◄
idet definitionen af force majeure i artikel 4, stk. 6, i Rådets
direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunderpakkeferier og pakketure (
3) lægges til grund;
(14)der bør findes fyldestgørende og effektive klage- og ankeproce-durer i medlemsstaterne til bilæggelse af eventuelle tvistermellem kunder og institutter, så vidt muligt på grundlag af eksi-sterende procedurer —1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 3
(1) EFT nr. L 67 af 15. 3. 1990, s. 39.
(2) EFT nr. L 166 af 28. 6. 1991, s. 77.
(3) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 59.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFDELING I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på grænseoverskridende pengeover-
førsler i medlemsstaternes valutaer og ecu op til modværdien af50 000 ECU, som effektueres af kreditinstitutter og andre institutterefter ordre fra andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 2,litra a), b) og c).
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »kreditinstitut«: et institut som defineret i artikel 1 i direktiv 77/780/
EØF (
1), samt en filial, som defineret i artikel 1, tredje led, i nævnte
direktiv og beliggende i Fællesskabet, af et kreditinstitut, hvishovedsæde er beliggende uden for Fællesskabet, og som udførergrænseoverskridende pengeoverførsler som led i sin erhvervsvirk-somhed
b) »andet institut«: enhver fysiskeller juridiskperson — bortset fra et
kreditinstitut — der som led i sin erhvervsvirksomhed udfører græn-seoverskridende pengeoverførsler
c) »finansiel institution«: en institution som defineret i artikel 4, stk. 1,
i Rådets forordning (EF) nr. 3604/93 af 13. december 1993 om fast-
læggelse af definitioner med henblikpå gennemførelse af forbuddetmod privilegeret adgang i henhold til traktatens artikel 104 A(
2)
d) »institut«: et kreditinstitut eller institut; med henblik på artikel 6, 7
og 8 betragtes filialer af samme kreditinstitut i forskellige medlems-
stater som særskilte institutter, når de medvirker ved effektueringen
af en grænseoverskridende pengeoverførsel
e) »formidlende institut«: et institut, der hverken er ordregiverens eller
modtagerens institut, og som medvirker ved effektueringen af engrænseoverskridende pengeoverførsel
f) »grænseoverskridende pengeoverførsel«: en transaktion, som effek-
tueres på en ordregivers initiativ via et institut eller en filial af etinstitut i en medlemsstat, med henblikpå at stille en sum penge tilrådighed for en modtager i et institut eller en filial af et institut i enanden medlemsstat; ordregiver og modtager kan være én og samme
person
g) »ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel«: enhver form for
ubetinget instruks fra en ordregiver direkte til et institut om at effek-tuere en grænseoverskridende pengeoverførsel
h) »ordregiver«: en fysiskeller juridiskperson, der giver ordre om
effektuering af en grænseoverskridende pengeoverførsel til fordel
for en modtager
i) »modtager«: den endelige modtager af en grænseoverskridende
pengeoverførsel, som får det overførte beløb stillet til rådighed påen konto, som han kan disponere over
j) »kunde«: ordregiver eller modtager, alt efter tilfældet
k) »referencerentesats«: en rentesats, som anvendes ved beregning af
kompensation, og som fastsættes efter reglerne i den medlemsstat,hvor det institut, der skal betale kunden kompensation, er belig-gende1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 4
(1) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 95/26/EF (EFT nr. L 168 af 18. 7. 1995, s. 7).
(2) EFT nr. L 332 af 31. 12. 1993, s. 4.
▼B
l) »acceptdato«: den dato, hvor alle et instituts krav om tilstrækkelig
finansiel dækning og nødvendige oplysninger for at effektuere enordre om grænseoverskridende pengeoverførsel er opfyldt.
AFDELING II
GENNEMSIGTIGHED I VILKÅRENE FOR GRÆNSEOVER-
SKRIDENDE PENGEOVERFØRSLER
Artikel 3
Forhåndsoplysninger om vilkårene for grænseoverskridende penge-
overførsler
Institutterne stiller skriftlige oplysninger om vilkårene for grænseover-
skridende pengeoverførsler til rådighed for deres faktiske og potentiellekunder i en let forståelig form, eventuelt ad elektronisk vej. Oplysnin-gerne skal mindst omfatte følgende:
— angivelse af, hvor lang tid der går ved instituttets effektuering af en
ordre om grænseoverskridende pengeoverførsel, før beløbet kredi-
teres modtagerens instituts konto. Starttidspunktet for beregningen
af tidsfristen skal være klart angivet
— angivelse af, hvor lang tid der går ved modtagelse af en grænse-
overskridende pengeoverførsel, før det beløb, som krediteres
instituttets konto, krediteres modtagerens konto
— de nærmere bestemmelser for beregning af alle provisioner og
gebyrer, som kunden skal betale instituttet, i gived fald med angi-velse af beregningssats
— den valørdato, som instituttet i givet fald anvender
— angivelse af kundens klage- og ankemuligheder, og hvorledes disse
kan udnyttes
— angivelse af de anvendte referencevekselkurser.
Artikel 4
Oplysninger efter en grænseoverskridende pengeoverførsel
Institutterne giver efter effektuering eller modtagelse af en grænseover-
skridende pengeoverførsel deres kunder klare, skriftlige oplysninger ien let forståelig form, eventuelt ad elektronisk vej, medmindre
kunderne udtrykkeligt giver afkald herpå. Oplysningerne skal mindst
omfatte følgende:
— en reference, der gør det muligt for kunden at identificere den
grænseoverskridende pengeoverførsel
— overførselsbeløbets oprindelige størrelse
— summen af alle de gebyrer og provisioner, som kunden skal betale
— den valørdato, som instituttet i givet fald anvender.
Hvis ordregiveren har præciseret, at omkostningerne i forbindelse med
den grænseoverskridende pengeoverførsel helt eller delvis skal afholdesaf modtageren, skal modtagerens institut meddele modtageren dette.
I tilfælde af valutaomregning skal det institut, der har foretaget omreg-
ningen, oplyse sin kunde om den anvendte vekselkurs.
AFDELING III
INSTITUTTERNES MINIMUMSFORPLIGTELSER I FORBIN-
DELSE MED GRÆNSEOVERSKRIDENDE PENGEOVER-
FØRSLER
Artikel 5
Instituttets særlige forpligtelser
I forbindelse med en grænseoverskridende pengeoverførsel, hvis
nærmere omstændigheder er præciseret, skal et institut på kundensanmodning — medmindre det ikke ønsker at indgå i forretningsforbin-delse med den pågældende kunde — forpligte sig med hensyn til1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 5
▼B
tidsfristen for overførslen samt provisioner og gebyrer i tilknytning
hertil med undtagelse af dem, der afhænger af den anvendte vekselkurs.
Artikel 6
Forpligtelser i forbindelse med overførselstiden
1. Ordregiverens institut skal effektuere den grænseoverskridende
pengeoverførsel inden for den tidsfrist, der er aftalt med ordregiveren.
Hvis den aftalte tidsfrist ikke overholdes, eller — såfremt der ikke er
aftalt nogen frist — beløbet ikke er krediteret modtagerens institutskonto inden slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen forordren om en grænseoverskridende pengeoverførsel, skal ordregiverens
institut yde ordregiveren kompensation.
Kompensationen består i betaling af en rente, der på grundlag af refe-
rencerentesatsen beregnes af overførselsbeløbet for perioden mellem:
— udløbet af den aftalte frist eller, såfremt der ikke er aftalt nogen
frist, slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen for ordrenom en grænseoverskridende pengeoverførsel, og
— den dato, hvor beløbet krediteres modtagerens instituts konto.
På samme måde skal et formidlende institut yde kompensation til
ordregiverens institut, hvis det formidlende institut er årsag til, at enordre om grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet effektu-eret inden for den aftalte tidsfrist eller, såfremt der ikke er aftalt
nogen frist, inden slutningen af den femte bankdag efter acceptdatoen
for ordren om en grænseoverskridende pengeoverførsel.
2. Modtagerens institut skal stille det overførte beløb til rådighed for
modtageren inden for den tidsfrist, der er aftalt med denne.
Hvis den aftalte tidsfrist ikke overholdes, eller — såfremt der ikke er
aftalt nogen frist — beløbet ikke er krediteret modtagerens konto vedslutningen af den bankdag, der følger efter den dag, hvor beløbet erblevet krediteret modtagerens instituts konto, skal modtagerens institut
yde modtageren kompensation.
Kompensationen består i betaling af en rente, der på grundlag af refe-
rencerentesatsen beregnes af overførselsbeløbet for perioden mellem
— udløbet af den aftalte frist eller, såfremt der ikke er aftalt nogen
frist, slutningen af den bankdag, der følger efter den dag, hvorbeløbet er blevet krediteret modtagerens instituts konto, og
— den dato, hvor beløbet krediteres modtagerens konto.
3. Der ydes ingen kompensation i henhold til stk. 1 og 2, når ordre-
giverens henholdsvis modtagerens institut kan godtgøre, at forsinkelsenskyldes ordregiveren henholdsvis modtageren.
4. Stk. 1, 2 og 3 berører på ingen måde de rettigheder, som kunder
og institutter, der har medvirket ved effektueringen af ordren om græn-seoverskridende pengeoverførsel, i øvrigt har.
Artikel 7
Pligt til at effektuere den grænseoverskridende pengeoverførsel i
overensstemmelse med instrukserne
1. Fra den dato, hvor ordregiverens institut, eventuelle formidlende
institutter og modtagerens institut har accepteret en ordre om grænse-
overskridende pengeoverførsel, er de hver især forpligtede til at
effektuere den pågældende pengeoverførsel med det fulde beløb,medmindre ordregiveren har præciseret, at omkosningerne i forbindelsemed den grænseoverskridende pengeoverførsel helt eller delvis skalafholdes af modtageren.
Første afsnit berører ikke modtagerens kreditinstituts mulighed for at
opkræve et gebyr hos modtageren for forvaltning af dennes konto ioverensstemmelse med gældende regler og sædvane. Imidlertid kandette gebyr ikke benyttes til at fritage det pågældende institut for de inævnte afsnit fastsatte forpligtelser.1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 6
▼B
2. Uden at dette berører eventuelle andre krav, er ordregiverens
institut, når det selv eller et formidlende institut har foretaget et fradragi overførselsbeløbet i strid med stk. 1, forpligtet til, hvis ordregiveren
kræver det, at overføre det pågældende beløb til modtageren uden
fradrag af nogen art og for egen regning, medmindre ordregiverenkræver, at beløbet skal krediteres ham.
Ethvert formidlende institut, som foretager et fradrag i strid med stk. 1,
er forpligtet til uden fradrag af nogen art og for egen regning at over-føre det pågældende beløb til ordregiverens institut eller, hvisordregiverens institut kræver det, til modtageren af den grænseoverskri-dende pengeoverførsel.
3. Når misligholdelse af forpligtelsen til at effektuere ordren om den
grænseoverskridende pengeoverførsel i overensstemmelse med ordregi-verens instruks skyldes modtagerens institut, er dette institut forpligtettil for egen regning at kreditere modtageren ethvert beløb, der fejlagtigt
er fradraget, uden at dette berører eventuelle andre krav.
Artikel 8
Institutternes tilbagebetalingspligt ved ikke-gennemførte penge-
overførsler
1. Hvis ordregiverens institut har accepteret en ordre om grænse-
overskridende pengeoverførsel, og det overførte beløb ikke krediteresmodtagerens instituts konto, er ordregiverens institut, uden at dette
berører eventuelle andre krav, forpligtet til at kreditere ordregiveren
overførselsbeløbet, dog højst 12500 ECU, plus
— renter, der på grundlag af referencerentesatsen beregnes af overfør-
selsbeløbet for perioden mellem datoen for ordren omgrænseoverskridende pengeoverførsel og krediteringsdatoen, og
— de gebyrer, som ordregiveren har betalt i forbindelse med den græn-
seoverskridende pengeoverførsel.
Disse beløb stilles til rådighed for ordregiveren inden for en tidsfrist på
fjorten bankdage efter den dato, hvor ordregiveren har fremsat sit krav,medmindre det overførte beløb i mellemtiden er blevet krediteret
modtagerens instituts konto.
Dette krav kan ikke fremsættes før udløbet af den tidsfrist for effektue-
ring af den grænseoverskridende pengeoverførsel, som er aftalt mellem
ordregiveren og dennes institut, eller, såfremt der ikke er aftalt nogen
frist, udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, andetafsnit.
Ethvert formidlende institut, der har accepteret en ordre om grænse-
overskridende pengeoverførsel, er tilsvarende forpligtet til for egen
regning at tilbagebetale overførselsbeløbet plus renter og gebyrer tildet institut, som afgav instruks om overførslen. Hvis en grænseover-skridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt gennemført, fordisidstnævnte institut har givet fejlagtige eller ufuldstændige instrukser,
skal det formidlende institut bestræbe sig på i videst muligt omfang at
tilbagebetale overførselsbeløbet.
2. Hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt
gennemført, fordi et formidlende institut, der er valgt af modtagerens
institut, ikke har effektueret ordren, er modtagerens institut uanset stk.
1 forpligtet til at stille det pågældende beløb, dog højst 12500 ECU, tilmodtagerens rådighed.
3. Hvis en grænseoverskridende pengeoverførsel ikke er blevet fuldt
gennemført, fordi ordregiveren har givet sit institut fejlagtige eller
ufuldstændige instrukser, eller fordi et formidlende institut, der erudtrykkeligt valgt af ordregiveren, ikke har effektueret ordren, skalordregiverens institut og de øvrige institutter, der har medvirket vedtransaktionen, uanset stk. 1 bestræbe sig på i videst muligt omfang at
tilbagebetale overførselsbeløbet.
Når ordregiverens institut får beløbet tilbagebetalt, er det forpligtet til
at kreditere det ordregiverens konto. Institutterne, herunder ordregive-rens institut, er ikke forpligtet til at tilbagebetale gebyrer og påløbne1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 7
▼B
renter og kan fradrage de dokumenterede omkostninger, som tilbagebe-
talingen har medført.
Artikel 9
Force majeure
Uden at dette berører bestemmelserne i direktiv 91/308/EØF, er de
institutter, der medvirker ved effektueringen af en ordre om grænse-
overskridende pengeoverførsel, fritaget for forpligtelserne i henhold til
nærværende direktiv, hvis de kan påberåbe sig force majeure, hvorvedder forstås usædvanlige eller uforudsigelige omstændigheder, som den,der påberåber sig dem, ikke har nogen indflydelse på, og som han ikkehar mulighed for at afværge, også selv om han udviser den størstmulige påpasselighed, og som er relevante for bestemmelserne i
nærværende direktiv.
Artikel 10
Bilæggelse af tvister
Medlemsstaterne sørger for, at der findes fyldestgørende og effektive
klage- og ankeprocedurer, så vidt muligt på grundlag af eksisterendeprocedurer, til bilæggelse af eventuelle tvister mellem en ordregiverog hans institut eller mellem en modtager og hans institut.
AFDELING IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 14.august 1999. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en
sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
love og nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, deromfattet af dette direktiv.
Artikel 12
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
Senest to år efter datoen for gennemførelsen af dette direktiv fore-
lægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om
anvendelsen af dette direktiv, eventuelt ledsaget af forslag til revision
af direktivet.
Denne rapport skal på baggrund af situationen i hver enkelt medlems-
stat og den tekniske udvikling navnlig vedrøre spørgsmålet om denfrist, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1.
Artikel 13
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 14
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1997L0005 — DA — 14.02.1997 — 000.001 — 8