1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B KOMMISSIONENSFORORDNING(EF)Nr.800/1999
af15.april1999
omfællesgennemførelsesbestemmelserforeksportrestitutionerforlandbrugsprodukter
(EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EF) nr. 1557/2000 af 17. juli 2000 L 179 6 18.7.2000
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 180 af 15.7.1999, s. 53 (800/1999)
▼B
KOMMISSIONENSFORORDNING(EF)Nr.800/1999
af15.april1999
om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for
landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni
1992 om den fælles markedsordning for korn (
1), senest ændret ved
Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13 og 21
samt de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fællesmarkedsordninger for landbrugsprodukter,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2799/98 af 15. december
1998 om den agromonetære ordning for euroen (
3), særlig artikel 3 og 9,
og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november
1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitu-
tioner for landbrugsprodukter (4), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 604/98 (5) har ved flere lejligheder været underkastet
omfattende ændringer; for at forordningen kan fremtræde klart,bør i den nyaffattes i forbindelse med nye ændringer;
(2) i følge de almindelige regler, der er vedtaget af Rådet, betalesrestitutionen, når der føres bevis for, at produkterne er blevetudført fra EF; retten til restitution opnås i princippet, nårprodukterne har forladt EF's marked, såfremt der anvendes enfælles restitutionssats for alle tredjelande; hvis restitutionssatsen
er differentieret efter produkternes destination, er retten til
restitution betinget af indførsel til et tredjeland;
(3) gennemførelsen af Uruguay-rundens landbrugsaftale indebærer, at
der generelt kræves en eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen som forudsætning for ydelse af restitutionen; leve-rancer inden for EF til internationale organisationer og væbnedestyrker, leverancer til proviantering samt udførsler af mindremængder har dog et meget specifikt præg og ringe økonomiskbetydning; der er derfor fastsat en særlig ordning uden eksportli-
cens, hvis formål dels er at lette udførslen, dels at undgå en meget
tung administrativ byrde for de erhvervsdrivende og myndighe-derne;
(4) udførselsdagen bør forstås som den dag, på hvilken toldvæsenetantager det dokument, hvori eksportøren tilkendegiver, at han hartil hensigt at udføre de produkter, for hvilke han ansøger omeksportrestitution; formålet med dette dokument er bl.a. athenlede toldvæsenets opmærksomhed på, at den pågældendetransaktion foretages med EF-støtte, så der foretages den
relevante kontrol; fra tidspunktet for denne antagelse placeres
produkterne under toldkontrol, indtil de faktisk udføres; dennedato tjener som referencedato for konstateringen af mængden,arten og kendetegnene for det udførte produkt;
(5) for forsendelser i løs afladning eller i ikke-standardiseredeenheder må det erkendes, at produkternes nettovægt først kanbestemmes nøjagtigt, når transportmidlet er læsset; for at tagehøjde herfor bør det fastsættes, at der iudførselsangi velsen skalanføres en foreløbig vægtangivelse;1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 2
(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21.
(2) EFT L 126 af 24.5.1996, s. 37.
(3) EFT L 349 af 24.12.1998, s. 1.
(4) EFT L 351 af 14.12.1987, s. 1.
(5) EFT L 80 af 18.3.1998, s. 19.
▼B
(6) for at muliggøre en korrekt anvendelse af Rådets forordning
(EØF) nr. 386/90 af 12. februar 1990 om kontrol iforbi ndelse
med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling afrestitutioner eller andre beløb (
1), senest ændret ved forordning
(EF) nr. 163/94 (2), bør det fastsættes, at kontrollen af udførsels-
angivelsens overensstemmelse med landbrugsprodukterne skalforetages på det tidspunkt, hvor produkterne anbringes i
container, på lastvogn, på skib eller i andre tilsvarende trans-
portbeholdere;
(7) for de tilfælde, hvor der gentagne gange udføres produkter imindre mængder, bør der fastsættes en forenklet procedure medhensyn til den dato, der skal lægges til grund ved fastsættelsen af
restitutionssatsen;
(8) for at opnå en ensartet fortolkning af begrebet udførsel fra EF bør
dette forstås som det forhold, at produktet forlader EF'stoldområde;
(9) eksportøren eller fragtføreren kan blive nødt til at træffeforholdsregler for at undgå, at produkter, der skal udføres,
forringes i løbet af perioden på 60 dage efter antagelsen af
udførselsangivelsen, før de har forladt EF's toldområde eller nåetderes destination; en sådan forholdsregel er nedfrysning tilbevarelse af produkternes kvalitet; for at tage hensyn til dettebehov bør det fastsættes, at der kan foretages nedfrysning i løbetaf nævnte periode;
(10) myndighederne skal sikre sig, at de produkter, som sendes ud afEF, eller som indleveres med henblik på forsendelse til vissedestinationer, faktisk er dem, der har været genstand forudførselstoldformaliteterne; når et produkt, inden det forladerEF's toldområde eller når en særlig destination, passerer igennem
andre medlemsstaters område, bør der derfor anvendes det
kontroleksemplar T5, som er omhandlet iarti kel 471-495 iKommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 omvisse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (
3), senest ændret
ved forordning (EF) nr. 502/1999 (4); for at opnå en administrativ
forenkling vil det imidlertid være hensigtsmæssigt at fastsætte en
smidigere fremgangsmåde end anvendelsen af kontroleksemplarT5, når der gøres brug af den forenklede EF-transitordning forforsendelse med jernbane eller istore contai nere, der er fastsat iartikel 412-442 i forordning (EØF) nr. 2454/93, som fastsætter, at
når en transport begyndes inden for EF og skal sluttes uden for
dette, skal der ikke foretages nogen toldformaliteter på dettoldsted, i hvis distrikt grænsestationen er beliggende;
(11) produkter, der udføres med ansøgning om restitution, og som harforladt EF's toldområde, vender undertiden tilbage til detteområde med henblik på omladning eller transitforsendelse, inden
de når frem til det endelige bestemmelsessted uden for EF's
toldområde; en sådan tilbagesendelse er ikke altid transportbe-tinget, men kan også finde sted i spekulationsøjemed; i sådannetilfælde kan der opstå tvivl med hensyn til den frist på 60 dage,inden for hvilken produkterne skal have forladt EF's toldområde;
for at undgå sådanne situationer bør de betingelser, på hvilke en
sådan returforsendelse kan finde sted, nøje fastlægges;
(12) de i denne forordning omhandlede restitutioner kan alene ydes forprodukter, der er ifriomsætni ng og igi vet fald er affællesskabsoprindelse; for nogle sammensatte produktersvedkommende fastsættes restitutionen ikke for produktet selv,
men for de basisprodukter, som indgår i dets sammensætning; i
tilfælde, hvor restitutionen således opdeles i en eller flerebestanddele, er det en tilstrækkelig betingelse for, at restitutionen1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 3
(1) EFT L 42 af 16.2.1990, s. 6.
(2) EFT L 24 af 29.1.1994, s. 2.
(3) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.
(4) EFT L 65 af 12.3.1999, s. 1.
▼B
eller den pågældende del af restitutionen kan ydes, at den eller de
pågældende bestanddele enten selv opfylder ovennævnte betin-gelser eller udelukkende ikke længere opfylder dem, fordi de er
indarbejdet i andre produkter; for at tage hensyn til den specielle
situation for bestemte bestanddele bør der opstilles en liste overprodukter, for hvilke restitutionerne anses som fastsat for enbestanddel;
(13) artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.
oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), senest ændret
ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 82/97 (2),
indeholder en definition af varer af ikke-præferenceoprindelse;ved ydelse af eksportrestitutioner anses kun varer, der fuldt ud erfremstillet eller har undgået en væsentlig forarbejdning i EF, forat være af fællesskabsoprindelse; for at opnå en ensartet
anvendelse ialle medlemsstaterne bør det præci seres, at nogle
blandinger ikke opfylder betingelserne for ydelse af restitution;
(14) restitutionssatsen bestemmes af et produkts tarifering; for nogleblandinger, varer i sæt og sammensatte varer kan tariferingenbevirke, at der ydes en restitution, der er større end det økonomisk
berettigede beløb; det er derfor nødvendigt at fastsætte særlige
bestemmelser om fastlæggelsen af restitutionen for blandinger,varer isæt og sammensatte varer;
(15) i tilfælde af, at restitutionssatsen differentieres efter produkternesdestination, bør det sikres, at produkterne er indført til dettredjeland eller et af de tredjelande, for hvilke restitutionen er
fastsat; en sådan forholdsregel kan uden ulemper lempes, for så
vidt angår udførsler, som kun giver ret til et lille restitutionsbeløb,og for så vidt som udførselsforretningerne giver tilstrækkeligsikkerhed for produkternes ankomst til destinationen; formålethermed er at opnå en administrativ forenkling i forbindelse med
forelæggelse af dokumentation;
(16) når der den dag, hvor restitutionen forudfastsættes, kun gælder en
restitutionssats for alle destinationer, findes der i visse tilfælde enbestemmelse om obligatorisk destination; dette forhold børbetragtes som en differentiering af restitutionen, såfremt denrestitutionssats, der gælder på udførselsdagen, er mindre end den
restitutionssats, der gælder på datoen for forudfastsættelsen,
eventuelt justeret på grundlag af udførselsdatoen;
(17) hvis restitutionssatsen er differentieret efter de udførte produktersdestination, skal der føres bevis for, at det pågældende produkt erindført i et tredjeland; toldformaliteterne ved indførsel opfyldes
bl.a. ved betalingen af de importafgifter, der skal erlægges, for at
produktet kan afsættes på det pågældende tredjelands marked; påbaggrund af de forskelligartede situationer i importtredjelandenebør det accepteres, at der fremlægges importtolddokumenter, dergiver en garanti for, at de udførte produkter er ankommet tildestinationen, samtidig med at samhandelen hæmmes mindst
muligt derved;
(18) for at gøre det lettere for EF-eksportørerne at fremskaffe beviser
for ankomst til destinationen bør det for landbrugsprodukter, derudføres fra EF, og for hvilke der er fastsat differentieredeeksportrestitutioner, fastsættes, at de af medlemsstaternegodkendte internationale kontrol- og overvågningsselskaber skal
attestere produkternes ankomst til destinationen; godkendelsen af
sådanne selskaber henhører under medlemsstaterne, som underhensyntagen til nogle fastlagte retningslinjer tager stilling tilgodkendelsen idet enkelte ti lfælde; af klarhedshensyn bør devigtigste retningslinjer herfor indgå i nærværende forordning;
(19) for at stille udførselsforretninger, for hvilke der ydes enrestitution, der differentieres efter destination, lige med de øvrigeudførselsforretninger, bør der udbetales en del af restitutionen,1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 4
(1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
(2) EFT L 17 af 21.1.1997, s. 1.
▼B
som bl.a. beregnes på grundlag af den laveste restitutionssats på
udførselsdatoen, så snart eksportøren har ført bevis for, atproduktet har forladt EF's toldområde;
(20) hvis der i forbindelse med de differentierede restitutioner er sketen ændring af destinationen, skal den restitution, der gælder forden faktiske destination, betales, idet den dog bør begrænses tildet beløb, der gælder for den forudfastsatte destination; for at
undgå en uretmæssig systematisk forudfastsættelse af destinati-
oner med de højeste restitutionssatser bør der indføres en form forsanktion, hvis den faktiske restitutionssats i tilfælde af ændring afdestinationen er lavere end satsen for den forudfastsatte destina-tion; denne bestemmelse har følger for beregningen af den del af
restitutionen, der kan udbetales, så snart eksportøren godtgør, at
produktet har forladt EF's toldområde;
(21) i artikel 23-26 i forordning (EØF) nr. 2913/92 gives der endefinition på varers ikke-præferenceoprindelse; i visse tilfældebør kriteriet i artikel 24 om væsentlig forarbejdning eller
bearbejdning anvendes på genindførte produkter, for at det kan
afgøres, om de tidligere udførte produkter har nået deresdestination;
(22) visse eksportforretninger kan give anledning til spekulative
bevægelser; for at undgå sådanne bevægelser bør der inden
udbetalingen af restitutionen for disse eksportforretninger,foruden bevis for at produktet har forladt EF's toldområde,kræves bevis for, at produktet er indført til et tredjeland eller harundergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning; endvi-dere kan det inden udbetalingen af restitutionen i visse tilfælde
kræves, at produktet rent faktisk er blevet bragt på markedet i
importtredjelandet eller har undergået en væsentlig bearbejdningeller forarbejdning;
(23) hvis produktet er blevet ødelagt eller beskadiget, inden det er
bragt på markedet iet tredjeland, eller i nden det har undergået en
væsentlig forarbejdning, anses restitutionen for uberettiget;eksportøren bør have mulighed for at bevise, at udførslen erforetaget på sådanne økonomiske vilkår, at transaktionen kunnevære gennemført på normale forretningsvilkår;
(24) EF-finansiering af udførsel er ikke berettiget, hvis det kankonstateres, at udførslen ikke er en normal handelstransaktion,fordi den ikke har noget faktisk forretningsmæssigt formål, menblot gennemføres for at opnå en af EF finansieret økonomiskfordel;
(25) det bør undgås, at der udbetales EF-midler for økonomisketransaktioner, der ikke svarer til formålet med ordningen foreksportrestitutioner; risikoen herfor består for produkter, forhvilke der er ydet restitutioner, og som, uden at de har undergået
en væsentlig forarbejdning eller bearbejdning i et tredjeland,
genindføres til EF til nedsat told eller toldfrit i henhold til enpræferenceaftale eller en rådsbeslutning; for at begrænsehindringer for eksportørerne bør foranstaltninger til undgåelseheraf kun anvendes for de mest følsomme produkter;
(26) for at begrænse usikkerheden for eksportørerne bør foranstalt-ninger vedrørende tilbagebetaling af restitutioner ikke gælde forprodukter, der er genindført til EF mere end to år efterudførselsdatoen;
(27) medlemsstaterne bør dels have mulighed for ikke at yde eller forat tilbagesøge restitutionen i oplagte tilfælde, hvor de harkonstateret, at transaktionen ikke svarede til formålet medordningen for eksportrestitutioner, dels bør det undgås, at derskabes en for tung byrde for de nationale myndigheder gennem en
forpligtelse til systematisk kontrol af alle indførsler;
(28) produkterne bør være af en sådan kvalitet, at de kan afsættes på
normale betingelser på EF's område; der bør dog tages hensyn tilsærlige betingelser, som følger af de gældende regler i bestem-melsestredjelandene;1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 5
▼B
(29) for nogle produkter kan retten til restitution bortfalde, hvis de
ikke længere er af sund og sædvanlig handelskvalitet;
(30) når der ved udførsel betales en restitution, der er forudfastsat eller
fastlagt ved licitation, anvendes eksportafgiften ikke, idetudførslen skal foretages på de betingelser, der er fastsat forudeller fastlagt ved licitationen; det bør på tilsvarende måde
fastsættes, at når der ved udførsel skal betales en eksportafgift,
der er forudfastsat eller fastlagt ved licitation, skal denne udførselforetages på de fastsatte betingelser, hvorfor der ikke kan ydes eneksportrestitution;
(31) for at lette finansieringen af udførselsforretningerne for eksportø-rerne bør medlemsstaterne bemyndiges til, så snart udførsels- ellerbetalingsangivelsen er antaget, at udbetale et forskud på helerestitutionsbeløbet eller en del heraf på betingelse af, at der stillesen sikkerhed for forskudsbetalingens tilbagebetaling i tilfælde af,
at det senere måtte vise sig, at der ikke skal ydes restitution;
(32) beløb, der er betalt forud for udførslen, skal tilbagebetales, hvis
det viser sig, at der ikke består ret til eksportrestitution, eller atder kun består ret til en lavere restitution; tilbagebetalingen bør
omfatte et tillægsbeløb for at undgå misbrug; i tilfælde af force
majeure tilbagebetales tillægsbeløbet ikke;
(33) ved Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 (1), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2026/83 (2), er der fastlagt generelle regler
for betaling forud for udførsel af et beløb svarende til
eksportrestitutionen;
(34) ved artikel 4, stk. 5 og 6, i forordning (EØF) nr. 565/80 er det
fastsat, at datoen for basisprodukters anbringelse under told-kontrol skal være bestemmende for restitutionssatsen og for
eventuelle justeringer af den gældende restitutionssats;
(35) den afgørende dato bør derfor være den dag, hvor toldvæsenet
antager den angivelse fra den pågældende person, hvori hantilkendegiver, at han vil anbringe produkterne eller varerne under
den ordning, der er omhandlet i artikel 4 eller 5 i forordning
(EØF) nr. 565/80, og udføre dem med restitution efter forarbejd-ning eller oplagring; angivelsen skal indeholde de oplysninger,der er nødvendige for beregningen af restitutionen;
(36) formålet med betaling af restitutioner inden forarbejdning er atstille EF-produkter på lige fod med produkter, der indføres fratredjelande med henblik på forarbejdning og genudførsel;
(37) fremstillingsmetoderne for forarbejdede produkter og kontrol-
procedurerne i forbindelse hermed nødvendiggør en vis
smidighed; artikel 115 i forordning (EØF) nr. 2913/92 fastlæggeren ækvivalensordning i forbindelse med aktiv forædling;
(38) for at muliggøre en bedre forvaltning af den bestående lager-kapacitet bør der fastlægges en ordning, ifølge hvilken ækvivalens
kan godkendes for basisprodukter eller halvfabrikata i løs
afladning, som vil blive udført efter forarbejdning;
(39) produkter, for hvilke der ikke kan ydes restitutioner, kan ikkebetragtes som ækvivalente produkter;
(40) det fremgår af bestemmelserne i Kommissionens forordning(EØF) nr. 3002/92 af 16. oktober 1992 om fælles gennem-førelsesbestemmelser for kontrol med anvendelse af og/ellerbestemmelse for produkter fra intervention (
3), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 770/96 (4), at kravet med hensyn til
interventionsprodukternes destination skal være opfyldt; disseprodukter kan derfor ikke erstattes med ækvivalente produkter;1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 6
(1) EFT L 62 af 7.3.1980, s. 5.
(2) EFT L 199 af 22.7.1983, s. 12.
(3) EFT L 301 af 17.10.1992, s. 17.
(4) EFT L 104 af 27.4.1996, s. 13.
▼B
(41) der bør fastsættes en frist for udførslen af de pågældende
produkter; denne frist bør fastlægges under hensyntagen til
ordningen med eksportlicenser og forudfastsættelsesattester;
(42) i tilfælde af oplagring inden udførsel vil det være hensigtsmæssigtkun at tillade behandlinger, som er egnede til at bevare depågældende produkters eller varers tilstand; af klarhedshensyn børdet fastsættes, at sådanne behandlinger ikke har nogen indflydelse
på, hvilken restitution der skal betales;
(43) i henhold til artikel 5 i forordning (EØF) nr. 565/80 udbetales der
et beløb svarende til eksportrestitutionen, så snart produkterneeller varerne er anbragt på toldoplag eller ifri zone; så snartbetalingsangivelsen er antaget, bør der gives tilladelse til attransportere disse produkter eller varer til en anden medlemsstatend den, hvori betalingsproceduren er indledt, med henblik på
oplagring og senere udførsel; det er nødvendigt at fastsætte, at et
kontroleksemplar T5 skal ledsage produkterne eller varerne for atopnå bevis på, at de har forladt EF; for at undgå dobbeltbetalingbør udførselsangivelsen suppleres med visse angivelser, sominformerer det udbetalende organ i den medlemsstat, hvor
udførselsangivelsen er antaget, om, at proceduren for betalingen
af restitutionen allerede er indledt;
(44) når udførselsfristerne eller fristerne for forelæggelse af de beviser,der er nødvendige for at opnå betaling af restitutionen, eroverskredet, ydes der ikke restitution; der bør vedtages bestem-melser svarende til dem, der er fastsat ved Kommissionens
forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles
gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelsefor landbrugsprodukter (
1), senest ændret ved forordning (EØF)
nr. 3403/93 (2);
(45) i medlemsstaterne fritages produkter, der leveres til bestemteformål, for importafgifter ved deres indførsel fra tredjelande; i det
omfang disse afsætningsmuligheder har en vis betydning, bør EF-
produkter stilles på lige fod med produkter, der indføres fratredjelande; dette gælder især produkter, der anvendes iforbindelse med proviantering af skibe og luftfartøjer;
(46) i de særlige tilfælde af proviantering af skibe og luftfartøjer ogleverancer til væbnede styrker er der mulighed for at fastsættespecielle regler for bestemmelse af restitutionssatsen;
(47) produkter, der tages om bord i skibe som proviant, er bestemt tilat konsumeres om bord; for disse produkter, der indtages iuforandret stand eller efter en tilberedning om bord, ydes derrestitution som for produkter i uforandret stand; for luftfartøjersvedkommende må tilberedningen af produkterne i betragtning afden begrænsede plads ske inden ombordtagningen; med henblik
på en harmonisering bør der for landbrugsprodukter, som indtages
om bord på luftfartøjer, fastsættes regler, der gør det muligt at ydesamme restitution som for produkter, der indtages efter at væretilberedt ombord på skibe;
(48) handelen med proviant til skibe eller luftfartøjer er af megetspeciel karakter, som berettiger indførelsen af en særlig ordning
for forudbetaling af restitutionen; produkter og varer leveret til
proviantoplag skal efterfølgende leveres som proviant; leveringertil sådanne oplag kan derfor ikke ligestilles med endelig udførsel,hvad angår retten til restitution;
(49) hvis det i tilfælde, hvor er gjort brug af ovennævnte lempelser,senere skulle vise sig, at restitutionen ikke skal betales, ville
eksportørerne med urette opnå en vederlagsfrikredi t; for sådanne
tilfælde bør der derfor træffes passende foranstaltninger for atundgå denne uberettigede fordel;1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 7
(1) EFT L 205 af 3.8.1985, s. 5.
(2) EFT L 310 af 14.12.1993, s. 4.
▼B
(50) for at bevare konkurrenceevnen for EF-varer, der leveres til
platforme ivi sse områder inærheden af medlemsstaterne, bør der
ydes restitutioner til den sats, der gælder for levering af proviantinden for EF; for leverancer til en bestemt destination er ydelse afen restitution, der ligger over den laveste sats, kun berettiget, hvisder er tilstrækkelig mulighed for at kontrollere, at varerne har nåetden pågældende destination; levering af proviant til platforme i
isolerede havområder er nødvendigvis så speciel en opgave, at det
må betragtes som muligt at gennemføre tilstrækkelig kontrol meddisse leverancer; under forudsætning af, at der fastsættes passendekontrolforanstaltninger, forekommer det berettiget at yde sammerestitutioner for disse leverancer som for proviantering i EF; det
er muligt at fastsætte en forenklet procedure for leverancer af
mindre betydning; da medlemsstaternes territorialfarvande er påmellem 3 og 12 sømil, er det derfor berettiget at betragteleverancer til alle platforme beliggende uden for en grænse på 3sømil som udførsel;
(51) når et flådefartøj, der opererer fra en EF-havn, leverer proviant tilet flådefartøj tilhørende en medlemsstat i farvande uden forterritorialgrænserne, kan en offentlig myndighed attestere denneleverance; det er berettiget at anvende samme restitutionssats for
sådanne leverancer som den, der anvendes ved proviantering i en
EF-havn;
(52) for landbrugsprodukter, der leveres som proviant til skibe og
luftfartøjer, bør der ydes samme restitution, hvad enten de tages
om bord på et skib eller i et luftfartøj, der befinder sig inden forEF eller uden for EF;
(53) levering af proviant i tredjelande kan foregå direkte ellerindirekte; der bør indføres passende kontrolordninger for hverleveringsform;
(54) ifølge artikel 161, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2913/92 kanHelgoland ikke betragtes som en destination, der giver ret tilrestitutioner; for at lette forbruget af EF-landbrugsprodukter påHelgoland bør de nødvendige bestemmelser med henblik herpåvedtages;
(55) siden ikrafttrædelsen af interimsaftalen om handel og toldunionmellem EF og San Marino (
1) udgør denne stat ikke længere en
del af EF's toldområde; efter aftalens artikel 1, 5 og 7 ligger
priserne på landbrugsprodukter på samme niveau som inden for
toldunionen, og der er derfor ingen økonomiske grunde til at ydeeksportrestitutioner for EF-landbrugsprodukter, der forsendes tilSan Marino;
(56) hvis der senere træffes en negativ afgørelse vedrørende anmod-ningen om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter, kan dereventuelt ydes eksportrestitution eller opkræves en eksportafgiftfor produkterne; som følge heraf bør der fastsættes særligebestemmelser;
(57) almindeligvis indfører væbnede styrker, der er stationeret i ettredjeland, og som ikke henhører under dette tredjelands flag,internationale organisationer og diplomatiske repræsentationer i et
tredjeland, toldfrit deres proviant; der kan for væbnede styrker,
der henhører enten under en medlemsstat eller en internationalorganisation, som mindst en af medlemsstaterne er medlem af, forinternationale organisationer, som mindst en af medlemsstaterneer medlem af, og for diplomatiske repræsentationer træffes
særforanstaltninger, ifølge hvilke beviset for indførsel føres ved
hjælp af et særligt dokument;
(58) det bør fastsættes, at restitutionen skal betales af den medlemsstat,
på hvis område udførselsangivelsen er blevet antaget;
(59) som følge af omstændigheder, som eksportøren ikke er herre over,
kan det ske, at kontroleksemplar T5 ikke kan fremlægges, selv om1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 8
(1) EFT L 359 af 9.12.1992, s. 13.
▼B
produktet har forladt EF's toldområde eller nået en bestemt
destination; en sådan situation kan skabe vanskeligheder forhandelen; isådanne ti lfælde bør andre dokumenter anerkendes
som ligestillede;
(60) det bør af forvaltningsmæssige grunde kræves, at ansøgningen og
alle øvrige dokumenter, der er nødvendige for betalingen afrestitutionen indgives inden for en rimelig frist bortset fra tilfældeaf force majeure, bl.a. når tidsfristen ikke kan overholdes som
følge af administrative forsinkelser, som ikke kan tilregnes
eksportøren;
(61) den frist, inden for hvilken eksportrestitutionerne betales, variererfra medlemsstat til medlemsstat; for at undgå konkurrencefor-drejning bør der fastsættes en ensartet maksimumsfrist for de
betalende organers udbetaling af restitutionerne;
(62) udførsel af meget små mængder af produkter er ikke af
økonomisk betydning og er af en sådan beskaffenhed, at deunødigt belaster myndighedernes arbejde; medlemsstaternesmyndigheder bør have mulighed for ikke at yde restitutioner tilsådanne udførselsforretninger;
(63) i henhold til de gældende EF-bestemmelser ydes eksportrestitu-tionen udelukkende på grundlag af objektive kriterier, herundermængden og arten af det eksporterede produkt, dets egenskaberog bestemmelsessted; erfaringerne viser, at det med henblik på atbekæmpe uregelmæssigheder, især svig, til skade for EF's budget
er det nødvendigt at fastsætte, at uretmæssigt udbetalte beløb skal
tilbagebetales, og at indføre sanktioner, der kan tilskyndeeksportørerne til at overholde EF-bestemmelserne;
(64) for at sikre en korrekt anvendelse af ordningen med eksport-restitutioner bør sanktionerne kunne pålægges uden hensyntagentil den subjektive skyld; der bør dog ikke pålægges sanktioner i
visse tilfælde, bl.a. i tilfælde af en indlysende fejl, som
myndighederne har anerkendt som sådan; der bør derimodpålægges strengere sanktioner, hvis der foreligger forsæt; sådannesanktioner er nødvendige og bør stå i forhold til overtrædelsensgrovhed og være tilstrækkeligt afskrækkende; og de bør endvidere
anvendes ensartet ialle medlemsstater;
(65) for at sikre ligebehandling af eksportørerne i medlemsstaterne bør
der i forbindelse med eksportrestitutionerne indføres en udtryk-kelig bestemmelse om, at modtageren skal tilbagebetale ethverturetmæssigt udbetalt beløb med renter, og der bør fastsættesnærmere bestemmelser for betalingen; med henblik på en bedre
beskyttelse af EF's finansielle interesser bør det navnlig
fastsættes, at denne forpligtelse, i tilfælde af overdragelse afretten til restitution, også gælder for erhververen af denne ret; detilbagebetalte beløb samt de opkrævede renter og sanktionsbeløbbør krediteres Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for
Landbruget (EUGFL), i overenstemmelse med principperne i
artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970om finansiering af den fælles landbrugspolitik (
1), senest ændret
ved forordning (EF) nr. 1287/95 (2);
(66) for at sikre, at princippet om beskyttelse af den berettigedeforventni ng anvendes på samme måde ihele EF iforbi ndelse med
tilbagebetaling af uberettiget udbetalte beløb, bør det fastsættes,
på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dettedog berører anvendelsen af de bestemmelser, der er fastsat ombehandlingen af uberettiget udbetalte beløb, bl.a. i artikel 5 og 8 iforordning (EØF) nr. 729/70;
(67) eksportøren bør bl.a. være ansvarlig for tredjemands handlinger,der kan gøre det muligt uberettiget at opnå de dokumenter, der ernødvendige for at få udbetalt restitutioner;1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 9
(1) EFT L 94 af 28.4.1970, s. 13.
(2) EFT L 125 af 8.6.1995, s. 1.
▼B
(68) de berørte forvaltningskomiteer har ikke afgivet udtalelse inden
for den af formanden fastsatte frist —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDEOGDEFINITIONER
Artikel 1
Denne forordning fastsætter, uden at dette berører undtagelsesbestem-
melser i særlige EF-bestemmelser vedrørende visse produkter, de fælles
gennemførelsesbestemmelser for den ordning med eksportrestitutioner, i
det følgende benævnt »restitutioner«, der er fastsat ved:
— artikel 3 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF (1) (fedtstoffer)
— artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (2) (mælk og
mejeriprodukter)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 (3) (oksekød)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 (4) (svinekød)
— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 (5) (æg)
— artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 (6) (fjerkrækød)
— artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 (7) (sukker,
isoglucose og inulinsirup)
— artikel 55 og 56 i Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 (8) (vin)
— artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn)
— artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 3072/95 (9) (ris)
— artikel 35 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 (10) (frugt og
grøntsager)
— artikel 16, 17 og 18 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 (11)
(forarbejdede frugter og grøntsager).
Artikel 2
1. I denne forordning forstås ved:
a) — »produkter«: de produkter, der er nævnt iarti kel 1, og varer
— »basisprodukter«: de produkter, der skal udføres efter forarbejd-
ning til forarbejdede produkter eller til varer; varer, der skaludføres efter forarbejdning, betragtes også som basisprodukter
— »forarbejdede produkter«: produkter, der er fremstillet ved
forarbejdning af basisprodukter, og for hvilke der ydes eksport-restitution
— »varer«: de varer, der er anført i bilag B til Kommissionens
forordning (EF) nr. 1222/94 (
12)
b) »importafgifter«: told og afgifter med tilsvarende virkning samt
andre afgifter ved indførsel, som er fastsat inden for rammerne afden fælles landbrugspolitik eller de særlige samhandelsordninger,der gælder for bestemte varer, som er frembragt ved forarbejdning af
landbrugsprodukter
c) »eksportmedlemsstat«: den medlemsstat, hvor udførselsangivelsen
antages1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 10
(1) EFT 172 30.9.1966, s. 3025/66.
(2) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 13.
(3) EFT L 148 af 28.6.1968, s. 24.
(4) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1.
(5) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49.
(6) EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77.
(7) EFT L 177 af 1.7.1987, s. 1.
(8) EFT L 84 af 27.3.1987, s. 1.
(9) EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18.
(10) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.
(11) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.
(12) EFT L 136 af 31.5.1994, s. 5.
▼B
d) »forudfastsættelse af restitutionen«: fastsættelse af den restitutions-
sats, der gælder på dagen for indgivelsen af ansøgningen om eneksportlicens eller en forudfastsættelsesattest; satsen justeres even-
tuelt med månedlige forhøjelser og korrektionsbeløb
e) »differentieret restitution«:
— fastsættelse af flere restitutionssatser for samme produkt
afhængigt af bestemmelsestredjeland, eller
— fastsættelse af en eller flere restitutionssatser for samme produkt
afhængigt af bestemmelsestredjeland og ingen fastsættelse afrestitution for et eller flere tredjelande
f) »den differentierede del af restitutionen«: den del af restitutionen,
der svarer til det samlede restitutionsbeløb minus det restitutions-beløb, der er betalt eller skal betales, når der er ført bevis for, atproduktet eller varen har forladt Fællesskabets toldområde, jf. artikel18
g) »udførsel«: afslutning af toldformaliteterne ved udførsel, efterfulgt
af at produktet forlader Fællesskabets toldområde
h) »kontroleksemplar T5«: det dokument, der er nævnt iarti kel 471-
495 iforordni ng (EØF) nr. 2454/93
i) »eksportør«: den fysiske eller juridiske person, der har ret til
restitutionen. Hvis der skal eller kan anvendes en eksportlicens med
forudfastsættelse af restitutionen, har ihændehaveren eller den, der
har fået overdraget licensen, ret til restitutionen. Eksportøren itoldmæssig betydning kan være en anden end eksportøren i denneforordnings betydning, idet der tages hensyn til de privatretligeforhold mellem de erhvervsdrivende, dog med forbehold for de
særlige bestemmelser, der er fastsat i nogle fælles markedsordninger
j) »forskud på restitutionen«: udbetaling af et beløb, der højst er lig
med eksportrestitutionen, når udførselsangivelsen antages
k) »forudbetaling af restitutionen«: udbetaling forud af restitutionen i
de tilfælde, hvor produkterne forarbejdes eller oplagres forud for
udførslen, som fastsat iforordni ng (EØF) nr. 565/80
l) »restitutionssats, der er fastlagt i forbindelse med en licitation«: det
restitutionsbeløb, der er blevet tilbudt af eksportøren og antaget somled i en licitation
m) »Fællesskabets toldområde«: de områder, der er nævnt iarti kel 3 i
forordning (EØF) nr. 2913/92
n) »restitutionsnomenklaturen«: nomenklaturen over eksportrestituti-
oner for landbrugsprodukter ioverensstemmelse medKommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (
1)
o) »eksportlicens«: det dokument, der er nævnt i artikel 1 i Kommis-
sionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (2).
2. I denne forordning anses restitutioner, der fastlægges i forbindelse
med en licitation, som forudfastsatte restitutioner.
3. Hvis udførselsangivelsen omfatter flere særskilte koder i restitu-
tionsnomenklaturen eller den kombinerede nomenklatur, anses
angivelserne for hver af disse koder at udgøre en særskilt udførselsan-givelse.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 11
(1) EFT L 366 af 24.12.1987, s. 1.
(2) EFT L 331 af 2.12.1988, s. 1.
▼B
AFSNIT II
UDFØRSELTILTREDJELANDE
KAPITEL 1
Rettilrestitution
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 3
Medmindre andet følger af artikel 18, 20 og 21 i nærværende forordning
og artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2988/95 (1), opstår retten
til restitution:
— ved udpassagen fra Fællesskabets toldområde, når der anvendes en
fælles restitutionssats for alle tredjelande
— ved indførslen til et bestemt tredjeland, når der anvendes en
differentieret restitutionssats for det pågældende tredjeland.
Artikel 4
1. Retten til restitution forudsætter, at der fremlægges en eksportli-
cens med forudfastsættelse af restitutionen, undtagen i forbindelse med
udførsel af varer og udførsel i form af international fødevarehjælp, jf.
artikel 10, stk. 4, i Uruguay-rundens landbrugsaftale.
Retten til restitution er dog ikke betinget af forelæggelse af licens:
— hvis restitutionen pr. udførselsangivelse ikke overstiger 60 EUR
— i de i artikel 6, 36, 40, 44 og 45 og artikel 46, stk. 1, nævnte tilfælde— for leverancer, der er bestemt til medlemsstaternes væbnede styrker i
tredjelande.
2. Uanset stk. 1 gælder en eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen også for udførslen af et andet produkt med en tolvcifret
produktkode end det produkt, der er anført i rubrik 16 i licensen, hvis
begge produkter tilhører:
— samme kategori, jf. artikel 13a, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3719/
88, eller
— samme produktgruppe hvis en sådan er fastlagt til dette formål efter
proceduren iarti kel 23 iforordni ng (EØF) nr. 1766/92 eller de
tilsvarende artikler i andre forordninger om fælles markedsordninger.
I de i første afsnit nævnte tilfælde gælder følgende betingelser:
— er restitutionssatsen for det faktiske produkt lig med eller højere end
restitutionssatsen for det i rubrik 16 i licensen anførte produkt,anvendes restitutionssatsen for sidstnævnte produkt
— er restitutionssatsen for det faktiske produkt lavere end restitutions-
satsen for det i rubrik 16 i licensen anførte produkt, udbetales den
restitution, der fremkommer ved fra restitutionen for det faktiske
produkt at fratrække 20 % af forskellen mellem restitutionen for det irubrik 16 i licensen anførte produkt og restitutionen for det faktiskeprodukt, bortset fra tilfælde af force majeure.
Ved anvendelse af andet afsnit, andet led, og artikel 18, stk. 3, litra b),
beregnes nedsættelsen af den restitution, der svarer til det faktiske
produkt og den faktiske destination, på grundlag af forskellen mellem
den restitution, der gælder for det produkt og den destination, som eranført i licensen, og den restitution, som svarer til det faktiske produktog den faktiske destination.
Ved anvendelse af bestemmelserne idette stykke lægges de resti tu-
tionssatser til grund, der er gældende på dagen for indgivelsen af1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 12
(1) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.
▼B
licensansøgningen. Satserne justeres om nødvendigt den dag, hvor
udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen antages.
3. Når bestemmelserne istk. 1 eller 2 og arti kel 51 gælder for samme
eksportforretning, nedsættes det beløb, der fremkommer ved anvendelseaf stk. 1 eller 2, med det sanktionsbeløb, der følger af artikel 51.
Artikel 5
1. Ved udførselsdagen forstås den dato, på hvilken toldmyndighe-
derne antager den udførselsangivelse, hvori det angives, at der vil bliveansøgt om restitution.
2. Datoen for antagelse af udførselsangivelsen lægges til grund ved
bestemmelse af:
a) restitutionssatsen, hvis restitutionen ikke er forudfastsat
b) de justeringer, der i givet fald skal foretages af restitutionssatsen, hvis
denne er forudfastsat
c) mængden af det udførte produkt, dets art og egenskaber.
3. Med antagelsen af udførselsangivelsen sidestilles enhver anden
handling, der har samme retsvirkning som antagelsen.
4. For at der kan ydes en restitution, skal det dokument, der anvendes
ved udførslen, indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige forberegningen af restitutionen, herunder:
a) for produkter:
— varebeskrivelsen, eventuelt forenklet, i overensstemmelse med
nomenklaturen over eksportrestitutioner samt koden i restitu-tionsnomenklaturen, og, dersom dette er nødvendigt for atberegne restitutionen, de pågældende produkters sammensætning
eller en henvisning til denne sammensætning
— produkternes nettovægt eller igi vet fald mængden udtrykt iden
måleenhed, der anvendes ved beregningen af restitutionen
b) for varer gælder bestemmelserne iforordni ng (EF) nr. 1222/94.
5. Når antagelsen eller den i stk. 3 omhandlede handling foreligger,
anbringes produkterne under toldkontrol, jf. artikel 4, nr. 13 og 14, i
forordning (EØF) nr. 2913/92, indtil de forlader Fællesskabets told-område.
6. Uanset artikel 282, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 kan det i
tilladelsen til forenklet udførselsangivelse fastsættes, at den forenkledeangivelse skal indeholde et overslag over produkternes nettovægt, hvisvægten først kan bestemmes nøjagtigt, når transportmidlet er læsset, forså vidt angår produkter i løs afladning eller ikke-standardiseredeenheder.
Den supplerende angivelse med den nøjagtige nettovægt skal indgives,
når læsningen er afsluttet. Den skal ledsages af bilag, der angiver dennøjagtige nettovægt, som er indlæsset.
Der ydes ikke restitution for den mængde, der overstiger 110 % af den
anslåede nettovægt. Hvis den faktisk indlæssede vægt udgør mindre end90 % af den anslåede nettovægt, nedsættes restitutionen for den faktiskindlæssede vægt med 10 % af forskellen mellem den restitution, der
svarer til 90 % af den anslåede nettovægt, og den restitution, der svarer
til den faktisk indlæssede vægt.
Som produkter i ikke-standardiserede enheder betragtes: levende dyr,
hele og halve slagtekroppe og fjerdinger.
Uanset artikel 278, stk. 3, litra d), i forordning (EØF) nr. 2454/93 finder
dette stykke anvendelse på produkter, der er omfattet af den iarti kel 26 inærværende forordning omhandlede forudbetalingsordning.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 13
▼B
7. Enhver, der udfører produkter, for hvilke der ansøges om
eksportrestitution, er forpligtet til:
a) at indgive udførselsangivelsen til det toldsted, der har kompetencen
med hensyn til det sted, hvor produkterne læsses med henblik påudførselstransporten
b) at give det pågældende toldsted underretning senest 24 timer inden
læsningen, og at oplyse, hvor længe læsningen forventes at ville vare.
Myndighederne kan beslutte, at der skal gælde en anden frist end 24
timer.
Det kompetente toldsted kan efter at have antaget udførselsangivelsen
tillade læsning inden udløbet af den i litra b) omhandlede frist.
Det kompetente toldsted skal kunne foretage fysisk kontrol og træffe de
fornødne identifikationsforanstaltninger for transporten til det toldsted,hvor ladningen forlader Fællesskabets toldområde.
Hvis bestemmelserne i første afsnit ikke kan anvendes af administrative
grunde, kan udførselsangivelsen kun indgives til et kompetent toldsted iden pågældende medlemsstat, og i tilfælde af fysisk kontrol i henhold til
forordning (EØF) nr. 386/90 skal produktet losses fuldstændigt.
Undtagelsesvis er fuldstændig losning ikke obligatorisk, hvis myndig-hederne kan sikre, at der foretages en udtømmende fysisk kontrol.
Artikel 6
Hvis de udførte mængder ikke overstiger 5 000 kg pr. kode i
restitutionsnomenklaturen, for så vidt angår korn- og rissektoren, eller500 kg pr. kode i restitutionsnomenklaturen eller den kombineredenomenklatur, for så vidt angår andre produktsektorer, og der er tale om
gentagen udførsel, kan medlemsstaten uanset artikel 5, stk. 2, tillade, at
den sidste dag i måneden lægges til grund, dels ved fastlæggelsen afrestitutionssatsen, dels ved fastlæggelsen af de eventuelle justeringer itilfælde af forudfastsat restitution.
Er restitutionen forudfastsat eller fastlagt ved licitation, skal licensen
være gyldig den sidste dag i udførselsmåneden.
Eksportører, som har fået tilladelse til at anvende denne procedure, kan
ikke anvende den normale procedure for de i stk. 1 nævnte minimums-
mængder.
Hvad angår de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og
Monetære Union, lægges månedens sidste dag ligeledes til grund ved
bestemmelsen af den kurs, der skal anvendes ved omregningen afrestitutionsbeløbet fra euro til national valuta.
Artikel 7
1. Uden at dette i øvrigt berører bestemmelserne i artikel 14 og 20,
udbetales restitutionen kun, hvis der føres bevis for; at de produkter, forhvilke udførselsangivelsen er blevet antaget, senest 60 dage efter denneantagelse har forladt Fællesskabets toldområde iuforandret stand.
De mængder, der er udtaget som prøver iforbi ndelse med told-
behandlingen ved udførslen, og som ikke senere tilbageleveres, ansesdog ikke for at være fragået i nettovægten af de produkter, hvoraf de erudtaget.
2. I denne forordning anses produkter leveret som proviant til de i
artikel 44, stk. 1, I litra a), omhandlede bore- og udvindingsplatforme forat have forladt Fællesskabets toldområde.
3. Den omstændighed, at produkterne indfryses, bevirker ikke, at
betingelsen i stk. 1 ikke anses for at være opfyldt.
Det samme gør sig gældende ved omemballering, hvis omemballeringen
ikke medfører en ændring af underpositionen for produktet i restitu-tionsnomenklaturen eller af underpositionen for varen i denkombinerede nomenklatur. Omemballering kan kun foretages, hvistoldmyndighederne har givet tilladelse hertil.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 14
▼B
Ved omemballering skal kontroleksemplar T5 påtegnes i overens-
stemmelse dermed.
Det er tilladt at påsætte eller ændre etiketter på de samme betingelser
som dem, der gælder for omemballering, jf. andet og tredje afsnit.
4. Hvis den i stk. 1 fastsatte frist ikke har kunnet overholdes som
følge af force majeure, kan fristen på eksportørens anmodning forlænges
for det tidsrum, som det kompetente organ i eksportmedlemsstaten
skønner nødvendigt i betragtning af de anførte omstændigheder.
Artikel 8
Hvis et produkt, for hvilket udførselsangivelsen er blevet antaget, inden
det forlader Fællesskabets toldområde passerer igennem andre områder i
Fællesskabet end eksportmedlemsstatens, føres beviset for, at produktet
har forladt Fællesskabets toldområde, ved fremlæggelse af den behørigtpåtegnede original af kontroleksemplar T5.
►
C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103, 104 og igi vet
fald 105. Rubrik 104 udfyldes i overensstemmelse hermed.
Artikel 9
1. For ydelse af restitution ved udførsel ad søvejen gælder følgende
særlige bestemmelser:
a) Når kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, er blevet påtegnet afmyndighederne, må de pågældende produkter, bortset fra tilfælde afforce majeure, i forbindelse med omladning højst befinde sig i eneller flere andre havne isamme eller ien anden medlemsstat i28
dage. Denne frist gælder ikke, hvis produkterne har forladt den sidste
havn på Fællesskabets toldområde inden for den oprindelige frist på60 dage.
b) Restitutionen udbetales kun:
— hvis den erhvervsdrivende afgiver en erklæring om, at produk-
terne ikke skal omlades i en anden havn i Fællesskabet
eller
— hvis der over for det udbetalende organ føres bevis for, at
bestemmelserne i litra a) er blevet overholdt. Dette bevis omfatterbl.a. transportdokumentet eller transportdokumenterne, eller kopieller fotokopiheraf, fra den første havn, hvor de ili tra a) nævnte
dokumenter er blevet påtegnet, til det tredjeland, hvor de
pågældende produkter skal losses.
Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontro af de i
første led nævnte erklæringer. I så fald kræves de i andet ledomhandlede bevismidler.
Ved eksport med skibe, der sejler i regelmæssig direkte rutefart til en
havn iet tredjeland uden at anløbe andre havne iFællesskabet, kanmedlemsstaterne indføre en forenklet procedure med henblik påanvendelse af første led.
c) I stedet for de i litra b) omhandlede betingelser kan udgangs-
medlemsstaten fastsætte, at kontroleksemplar T5 eller det nationaledokument, der beviser, at produktet har forladt Fællesskabetstoldområde, kun påtegnes mod fremlæggelse af et transportdokument
med angivelse af et endeligt bestemmelsessted uden for Fælles-
skabets toldområde.
I så fald anfører den kompetente myndighed i udgangsmedlemsstaten
en af følgende angivelser under »Bemærkninger« i rubrikken»Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« ikontroleksemplarT5 eller i den tilsvarende rubrik i det nationale dokument:
— Documento de transporte con destino fuera de la CE presentado,
— Transportdokument med destination uden for EF forelagt,— Beförderungspapier mit Bestimmung außerhalb der EG wurde
vorgelegt,
—Υποβαλλόµενο έγγραφο µεταφοράς µε προορισµό εκτός ΕΚ1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 15
▼B
— Transport document showing a destination outside the Commu-
nity has been presented,
— Document de transport avec destination hors CE présenté,
— Documento di trasporto con destinazione fuori CE presentato,
— Vervoerdocument voor bestemming buiten EG voorgelegd,— Documento de transporte com destino fora da CE apresentado,
— Kuljetusasiakirja, jossa ilmoitetaan yhteisön tullialueen ulkopuo-
linen määräpaikka, on esitetty,
— Transportdokument med slutlig destination utanför gemenskapens
tullområde har lagts fram.
Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne idette li tra overholdes
d) Hvis det konstateres, at betingelserne i litra a) ikke er blevet
overholdt, anses ved anvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de
dage, hvormed fristen på 28 dage overskrides, som en overskridelseaf den i artikel 7 og 34 nævnte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, nævnte frist på 60 dage og den i
litra a) nævnte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen eller
sikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger af
overskridelsen.
2. For ydelse af restitution ved udførsel ad landevej, ad indre
vandveje eller med jernbane gælder følgende særlige bestemmelser:
a) Når kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, er blevet påtegnet af
de kompetente myndigheder, kan de pågældende produkter kunvende tilbage til dette område i forbindelse med en transitforsendelsei højst 28 dage, bortset fra tilfælde af force majeure. Denne fristgælder ikke, når produkterne definitivt har forladt Fællesskabets
toldområde inden for den oprindelige frist på 60 dage.
b) Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne ili tra a) overholdes. I så fald kræves trans-portdokumenterne for forsendelse til det tredjeland, hvor depågældende produkter skal losses.
Hvis det konstateres, at betingelserne i litra a) ikke er blevet
overholdt, anses ved anvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de
dage, hvormed fristen på 28 dage overskrides, som en overskridelseaf den i artikel 7 og 34 fastsatte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, fastsatte frist på 60 dage og den i
litra a) fastsatte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen ellersikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger af
overskridelsen.
3. For ydelse af restitution ved udførsel ad luftvejen gælder følgende
særlige bestemmelser:
a) Kontroleksemplar T5 eller det nationale dokument, der beviser, at
produktet har forladt Fællesskabets toldområde, kan kun påtegnes af
de kompetente myndigheder mod fremlæggelse af et transportdoku-ment med angivelse af et endeligt bestemmelsessted uden forFællesskabets toldområde.
b) Hvis det efter afslutningen af de i litra a) nævnte formaliteter
konstateres, at produkterne i forbindelse med omladning har opholdt
sig i en eller flere andre lufthavne på Fællesskabets toldområde i
mere end 28 dage, bortset fra tilfælde af force majeure, anses vedanvendelsen af artikel 35 og 50 den eller de dage, hvormed fristen på28 dage overskrides, som en overskridelse af den i artikel 7 og 34fastsatte frist med et tilsvarende antal dage.
Overskrides den i artikel 7, stk. 1, fastsatte frist på 60 dage og den i
dette litra nævnte frist på 28 dage, er restitutionsnedsættelsen ellersikkerhedsfortabelsen lig med det højeste tabsbeløb, som følger afoverskridelsen.
c) Det udbetalende organ foretager en passende stikprøvekontrol af, at
bestemmelserne idette stykke overholdes.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 16
▼B
d) Den i litra b) nævnte frist på 28 dage gælder ikke, når de pågældende
produkter definitivt har forladt Fællesskabets toldområde inden forden oprindelige frist på 60 dage.
Artikel 10
1. Hvis produktet i eksportmedlemsstaten placeres under en af de
forenklede procedurer for fællesskabsforsendelse med jernbane eller i
containerne, jf. artikel 412-442 i forordning (EØF) nr. 2454/93, medhenblik på transport til en bestemmelsesstation uden for Fællesskabetstoldområde eller levering til en modtager uden for Fællesskabetstoldområde, er udbetalingen af restitutionen ikke betinget af, at
kontroleksemplar T5 fremlægges.
2. For så vidt angår anvendelsen af stk. 1 skal det kompetente
toldsted sørge for, at det dokument, som udstedes med henblik påudbetaling af restitutionen, påføres følgende angivelse: »Udgang af
Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den forenklede
procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/store containerne«.
3. Det toldsted, hvor produkterne undergives en af de i stk. 1 nævnte
procedurer, må ikke tillade, at fragtkontrakten ændres på en sådan måde,
at transporten afsluttes inden for Fællesskabet, medmindre detgodtgøres, at:
— restitutionen er blevet tilbagebetalt i tilfælde, hvor den allerede er
blevet udbetalt
eller
— de berørte tjenester har truffet alle forholdsregler for at sikre, at
restitutionen ikke kommer til udbetaling.
Er restitutionen imidlertid blevet udbetalt efter stk. 1, og har produktet
ikke forladt Fællesskabets toldområde inden for de fastsatte frister,
underretter det kompetente toldsted det restitutionsudbetalende organherom og sender det straks alle relevante oplysninger. I så fald ansesrestitutionen for at være uberettiget udbetalt.
4. Hvis et produkt, som forsendes i henhold til procedure for ekstern
fællesskabsforsendelse eller proceduren for fællesskabsforsendelse, ienanden medlemsstat end eksportmedlemsstaten undergives en af de i stk.1 nævnte procedurer med henblik på transport til en bestemmelsesstationuden for Fællesskabets toldområde eller levering til en modtager uden
for Fællesskabets toldområde, foretages der på det toldsted, hvor
produktet undergives en af ovennævnte procedurer, en påtegning irubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« på bagsidenaf originalen af kontroleksemplar T5, idet der under »Bemærkninger«anføres en af følgende angivelser:
— Salida del territorio aduaneiro de la Comunidad bajo el régimen de
tránsito comunitario simplificado por ferrocarril o en grandes
contenedores:
— Udgang af Fællesskabets toldområde i henhold til ordningen for den
forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane/storecontainers:1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 17
▼B
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft im Rahmen des
vereinfachten gemeinschaftlichen Versandverfahrens mit der Eisen-
bahn oder in Großbehältern:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας υπό το
απλοποιηµένο καθεστώς της κοινοτικής διαµετακόµισης µεσιδηρόδροµο ή µεγάλα εµπορευµατοκιβώτια:
— Exit from the customs territory of the Community under the
simplified Community transit procedure for carriage by rail or largecontainers:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté sous le régime du
transit communautaire simplifié par chemin de fer ou par grandsconteneurs:
— Uscita dal territorio doganale della Comunità in regime di transito
comunitario semplificato per ferrovia o grandi contenitori:1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 18
▼B
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap de regeling
vereenvoudigd communautair douanevervoer per spoor of in grote
containers:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade aø abrigo do regime do
trânsito comunitário simplificado por caminho-de-ferro ou em
grandes contentores:
— Viety yhteisön tullialueelta yksinkertaistetussa yhteisön passitus-
menettelyssä rautateitse tai suurissa konteissa
— Utförsel från gemenskapens tullområde enligt det förenklade
transiteringsförfarandet för järnvägstransporter eller transporter istora containrar:
Ved en ændring i fragtkontrakten, der medfører, at transporten afsluttesinden for Fællesskabet, finder stk. 3 tilsvarende anvendelse.
5. Hvis et produkt overtages af jernbanen i eksportmedlemsstaten
eller ien anden medlemsstat og forsendes ihenhold ti l proceduren forekstern fællesskabsforsendelse eller proceduren for fællesskabsforsen-delse som led ien kontrakt om kombi neret jernbane-/landevejstransportfor at blive transporteret ad jernbane til en destination uden forFællesskabets toldområde, foretages der på det toldsted, under hvis1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 19
▼B
myndighedsområde eller i nærheden af hvilket den jernbaneterminal er
placeret, hvor transporten overtages af jernbanen, en påtegning irubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« på bagsiden
af originalen af kontroleksemplar T5, idet der under »Bemærkninger«
anføres en af følgende angivelser:
— Salida del territorio aduanero de la Comunidad por ferrocarril en
transporte combinado por ferrocarril carretera:
— Udgang af Fællesskabets toldområde ad jernbane ved kombineret
jernbane-/landevejstransport:
— Ausgang aus dem Zollgebiet der Gemeinschaft mit der Eisenbahn
zur Beförderung im kombinierten Straßen- und Schienenverkehr:
—Έξοδος από το τελωνειακό έδαφος της Κοινότητας
σιδηροδροµικώς µε συνδυασµένη µεταφορά σιδηροδροµικώς -
οδικώς:
— Exit from the customs territory of the Community by rail under
combined transport by road and by rail:
— Sorte du territoire douanier de la Communauté par chemin de fer, en
transport combiné rail-route:1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 20
▼B
— Uscita dal territorio doganale della Comunità per ferrovia nell'ambito
di un trasporto combinato strada-ferrovia:
— Uitgang uit het douanegebied van de Gemeenschap per spoor, bij
gecombineerd rail-wegvervoer:
— Saída do território aduaneiro da Comunidade por caminho-de-ferro,
em transporte combinado rodo-ferroviário:
— Viety yhteisön tullialueelta rautateitse yhdistetyssä rautatie- ja
maantiekuljetuksessa:
— Utförsel från gemenskapens tullområde på järnväg vid kombinerad
järnvägs- och landsvägstransport:
I tilfælde af ændring af kontrakten om kombineret jernbane-/landevejs-transport, der medfører, at en transport, som skulle afsluttes uden forFællesskabet, afsluttes inden for Fællesskabet, kan jernbaneadministra-tionen kun gennemføre den ændrede kontrakt efter forudgående aftalemed afgangstoldstedet; i så tilfælde finder stk. 3 tilsvarende anvendelse.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 21
▼B
Artikel 11
1. Der ydes kun restitution for produkter, der uanset toldsituationen
for emballagen,
— har fællesskabsoprindelse og er i fri omsætning i Fællesskabet, eller
— er ifriomsætni ng iFællesskabet, eller
— er ifriomsætni ng iFællesskabet, men med en redukti on af
restitutionen i et omfang svarende til den importafgift, der blevanvendt på indførselstidspunktet.
Retsforskrifterne for den enkelte markedsordning fastlægger, hvilken
situation der gælder for det enkelte produkt, for så vidt angår
bestemmelserne iførste afsni t.
2. Er ydelsen af restitution betinget af produktets fællesskabsop-
rindelse, skal eksportøren afgive en erklæring om oprindelsen, somfastlagt iandet og tredje afsni t, ioverensstemmelse med de gældendefællesskabsregler.
Ved ydelse af restitution er produkter af fællesskabsoprindelse, hvis de
fuldt ud er fremstillet i Fællesskabet, eller hvis de undergik deres sidstevæsentlige forarbejdning eller bearbejdning i Fællesskabet efter artikel23 eller 24 iRådets forordni ng (EØF) nr. 2913/92.
Uden at dette berører bestemmelserne istk. 5, er beti ngelserne for ydelse
af restitution ikke opfyldt for produkter, der er fremstillet af:
— produkter med oprindelse i Fællesskabet, og
— landbrugsprodukter, der er omfattet af de iarti kel 1 nævnte
forordninger, som er indført fra et tredjeland, og som ikke harundergået en væsentlig forarbejdning i Fællesskabet.
3. Ved anvendelsen af artikel 17, stk. 12, i forordning (EØF) nr.
1785/81 påhviler det eksportøren at afgive erklæring om, at sukkeret
opfylder en af de betingelser, der er fastsat i samme forordning, ogangive, hvilken af dem det drejer sig om.
4. De istk. 2 og 3 foreskrevne erklæri nger kontrolleres på samme
måde som udførselsangivelsens øvrige oplysninger.
5. Ved udførsel af sammensatte produkter, hvortil der kan ydes
restitution for en eller flere bestanddele, ydes restitutionen herfor, for såvidt den eller de bestanddele, for hvilke der ansøges om restitution,opfylder betingelserne i stk. 1.
Der ydes ligeledes restitution, når den eller de bestanddele, for hvilke
der ansøges om restitution, tidligere befandt sig i en af de i stk. 1 nævntesituationer, og ikke længere er i fri omsætning, udelukkende fordi de erindarbejdet i andre produkter.
6. Som restitutioner for en enkelt bestanddel, jf. stk. 5, betragtes
restitutioner for:
— basisprodukter fra sektorerne for korn, æg, ris, sukker, mælk og
mejeriprodukter, der udføres i form af en af de i bilag B til
forordning (EF) 1222/94 nævnte varer
— hvidt sukker og råsukker henhørende under KN-kode 1701, glucose
og glucosesirup henhørende under KN-kode 1702 30 51, 1702 30 59og 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 40 90 og 1702 90 50, isoglucose,henhørende under KN-kode 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 og
1702 90 30 og sukkeropløsninger fremstillet af sukkerroer og
sukkerrør henhørende under KN-kode 1702 60 95 og 1702 90 99,der er anvendt ide iarti kel 1, stk. 2, iforordni ng (EF) 2201/96omhandlede produkter
— produkter fra sektoren for mælk og mejeriprodukter samt sukker-
sektoren, der udføres iform af produkter, som henhører under KN-
kode 0402 10 91 til 99, 0402 29, 0402 99, 0403 10 31 til 39,
0403 90 31 til 39, 0403 90 61 til 69, 0404 10 26 til 38, 0404 10 72til 84 samt 0404 90 81 til 89, eller der udføres i form af et af deprodukter, som henhører under KN-kode 0406 30, og som ikkebefinder sig i en af de situationer, der er nævnt i traktatens artikel 9,stk. 21999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 22
▼B
— produkter fra kornsektoren, der udføres iform af produkter, som
henhører under KN-kode 2309 10 11 til 70 og 2309 90 31 til 70, ogsom er anført i bilag A til forordning (EØF) 1766/92
— produkter fra sektoren for mælk og mejeriprodukter, der udføres i
form af produkter, som henhører under KN-kode 2309 10 11 til 70
og 2309 90 31 til 70, og som er anført i artikel 1 i forordning (EØF)
804/68.
Artikel 12
1. For blandinger henhørende under kapitel 2, 10 eller 11 i den
kombinerede nomenklatur anvendes følgende restitutionssats:
a) for blandinger, hvoraf en af bestanddelene udgør mindst 90 % af
vægten, anvendes den sats, der gælder for denne bestanddel
b) for andre blandinger anvendes den sats, der gælder for bestanddelen
med den laveste restitution. Er en eller flere bestanddele af
blandingen ikke restitutionsberettigede, ydes ingen restitution for
blandingerne.
2. Ved beregningen af restitutioner for varer i sæt og sammensatte
varer anses hver enkelt bestanddel som et særskilt produkt.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på blandinger, varer i sæt og
sammensatte varer, for hvilke der er fastsat en særlig beregningsregel.
Artikel 13
Bestemmelserne vedrørende forudfastsættelse af restitutionssatsen og
vedrørende regulering af restitutionssatsen finder kun anvendelse påprodukter, for hvilke der er fastsat en restitutionssats, som er udtrykt vedet tal, der er lig med eller større end nul.
Afdeling 2
Differentieret restitution
Artikel 14
1. I tilfælde af differentiering af restitutionssatsen efter destinationen
underkastes betalingen af restitutionen de supplerende betingelser, der erfastlagt iarti kel 15 og 16.
Artikel 15
1. Produktet skal være blevet indført i uforandret stand til det
tredjeland eller til et af de tredjelande, for hvilke der er fastsatrestitution, senest 12 måneder efter antagelsen af udførselsangivelsen;der kan dog indrømmes supplerende frister på de i artikel 49 fastsattebetingelser.
2. Produkter betragtes som indført i uforandret stand, hvis det
fremgår, at der ikke på nogen måde er sket en forarbejdning af dem.
Dog:
— kan de behandlinger, der er nævnt i artikel 29, stk. 4, og som er
beregnet på at bevare produkterne iuforandret stand, foretages i ndenindførslen, uanset stk. 1
— anses et produkt som indført i uforandret stand, hvis det er
forarbejdet inden indførslen, når forarbejdningen har fundet sted idet tredjeland, hvor alle de produkter, der er resultatet af denneforarbejdning, er blevet indført.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 23
▼M1
▼B
▼B
3. Produktet anses for indført, når toldformaliteterne ved indførsel,
herunder formaliteterne vedrørende opkrævning af importtold, itredjelandet er blevet opfyldt.
4. Den differentierede del af restitutionen betales for den vægt af
produktet, for hvilken der er foretaget toldbehandling med henblik påindførsel i tredjelandet; der tages dog ikke hensyn til vægtforandringer,som under transporten er indtruffet af naturlige årsager og er anerkendt
af myndighederne, eller som skyldes udtagelsen af stikprøver, der
omhandles i artikel 7, stk. 1, andet afsnit.
Artikel 16
1. Bevis for afslutning af toldformaliteterne for indførsel føres efter
eksportørens valg ved fremlæggelse af et af følgende dokumenter:
a) tolddokument eller kopieller fotokopiheraf; kopi ens eller foto-
kopiens rigtighed skal bekræftes af det organ, som har påtegnetoriginaldokumentet, eller af de officielle tjenester i det pågældendetredjeland, eller af en af medlemsstaternes officielle tjenester i det
pågældende tredjeland eller af et organ, der varetager restitutions-
udbetalingen
b) en attest for losning og indførsel, der er udstedt af et internationalt
kontrol- og overvågningsselskab, som er godkendt af en medlemsstati overensstemmelse med minimumsbetingelserne i stk. 5. Dato ognummer på indførselstolddokumentet skal anføres på den pågældendeattest.
2. Dersom eksportøren ikke kan fremskaffe det i overensstemmelse
med stk. 1, litra a) eller b), valgte dokument efter at have taget passendeskridt med henblik herpå, eller dersom der består tvivl med hensyn tildokumentets ægthed, kan beviset for afslutning af toldformaliteterne vedindførsel anses som ført ved fremlæggelse af et eller flere af følgende
dokumenter:
a) kopiaf det lossedokument, der er udstedt eller påtegnet idet
tredjeland, som restitutionen er fastsat for
b) lossebevis udstedt af en officiel tjeneste i en af medlemsstaterne
etableret ieller med kompetence for bestemmelseslandet, hvoridetbl.a. attesteres, at produktet har forladt losseområdet, eller idetmindste at produktet, så vidt det er den pågældende tjeneste bekendt,
ikke har været genstand for efterfølgende lastning med henblik på
genudførsel
c) en attest for losning, der er udstedt af et internationalt kontrol- og
overvågningsselskab, som er godkendt af en medlemsstat i overens-stemmelse med minimumsbetingelserne i stk. 5, og hvori det bl.a.attesteres, at produktet har forladt losningsstedet, eller i det mindsteat produktet, så vidt det er selskabet bekendt, ikke har været genstandfor efterfølgende lastning med henblik på genudførsel
d) bankdokument udstedt af godkendte mellemmænd, der er etableret i
Fællesskabet, hvoridet attesteres, at betali ng for den pågældende
udførsel er krediteret eksportørens konto hos dem, for så vidt angår
de ibi lag II nævnte tredjelande
e) overtagelsesbevis udstedt af et offentligt organ i det pågældende
tredjeland, når det drejer sig om et køb foretaget af dette land eller afet offentligt organ i landet, eller når det drejer sig om fødevarehjælp
f) overtagelsesbevis udstedt af enten en international organisation eller
af et organ, der arbejder ihumani tært øjemed, og som er godkendt afeksportmedlemsstaten, når det drejer sig om fødevarehjælp
g) overtagelsesbevis udstedt af et organ i et tredjeland, når licitationer
holdt af dette organ kan anerkendes i henhold til artikel 44 iforordning (EØF) nr. 3719/88, og når varerne er købt af dette organ.
3. Eksportøren er i samtlige tilfælde forpligtet til at fremlægge en
kopieller fotokopiaf transportdokumentet.
4. Kommissionen kan efter proceduren i artikel 38 i forordning nr.
136/66/EØF og de tilsvarende artikler i de øvrige forordninger om fællesmarkedsordninger i visse særlige tilfælde, som skal fastlægges, fastsætte,1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 24
▼B
at det i stk. 1 og 2 nævnte indførselsbevis betragtes som ført ved hjælp af
særskilt dokument eller på anden måde.
5. Følgende minimumsbetingelser gælder for godkendelse af interna-
tionale kontrol- og overvågningsselskaber:
a) Kontrol- og overvågningsselskaberne godkendes efter deres anmod-
ning herom af medlemsstaternes myndigheder for en treårig periode.Godkendelsen gælder for alle medlemsstater.
b) Når de i stk. 1, litra b), og stk. 2, litra c), nævnte primære og
sekundære beviser udfærdiges, skal kontrol- og overvågningssel-skaberne foretage al den kontrol, der er nødvendig for at bestemme
arten, egenskaberne og mængden af de iattesten nævnte produkter.
For hver udstedt attest skal der udfærdiges et dossier, hvori degennemførte overvågningsaktiviteter beskrives. Kontrollen skalforetages på stedet på indførselstidspunktet, bortset fra i behørigtbegrundede undtagelsestilfælde.
c) De i stk. 1, litra b), og stk. 2, litra c), omhandlede internationale
kontrol- og overvågningsselskaber skal være uafhængige af parterne i
den transaktion, der skal kontrolleres. Især må det kontrol- og
overvågningsselskab, der kontrollerer en særlig transaktion ellerenhver afdeling af samme finanskoncern som selskabet, ikke deltagei transaktionen som eksportør, toldklarerer, befragter, konsignatar,lagerholder eller i enhver anden kvalitet, der vil kunne give anledningtil en interessekonflikt.
d) Medlemsstaterne kontrollerer kontrol- og overvågningsselskabernes
aktiviteter med regelmæssige mellemrum, eller når der er begrundet
tvivl om, at godkendelsesbetingelserne overholdes, jf. i øvrigtbestemmelserne i artikel 8 i forordning (EØF) nr. 729/70 og artikel3 iRådets forordni ng (EØF) nr. 4045/89 (
1).
e) Medlemsstaterne trækker helt eller delvis godkendelsen tilbage, hvis
det konstateres, at kontrol- og overvågningsselskabet ikke længerefrembyder en garantifor overholdelsen af beti ngelserne for
godkendelsen.
Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater
og Kommissionen om godkendelsens tilbagetrækning. Denne oplysning
drøftes i alle de berørte forvaltningskomitéer.
Godkendelsens tilbagetrækning gælder for alle medlemsstater.
Artikel 17
Medlemsstaterne kan fritage eksportøren for at fremlægge de beviser,
som er fastsat iarti kel 16, med undtagelse af transportdokumentet, i
tilfælde af en transaktion, der frembyder tilstrækkelig garanti for
produkternes ankomst til destinationen, hvis udførselsangivelsen giverret til en restitution, hvis differentierede del er mindre end eller lig med:
a) 1 200 EUR for de i artikel 1, stk. 2, litra c), i forordning nr. 136/66/
EØF nævnte produkter
b) 1 200 EUR for andre produkter end de under litra a) nævnte, hvis
destinationstredjelandet eller -destinationsområdet er nævnt i bilagIV
c) 6 000 EUR for andre produkter end de under litra a) nævnte, hvis
destinationstredjelandet eller -destinationsområdet er et andet enddem, der er nævnt ibi lag IV.
Artikel 18
1. Uanset artikel 14, og uden at det berører artikel 20, udbetales en
del af restitutionen på eksportørens anmodning, når der er ført bevis for,
at produktet har forladt Fællesskabets toldområde.
2. Den i stk. 1 omhandlede del af restitutionen beregnes ved
anvendelse af den laveste restitutionssats, nedsat med 20 % af forskellen1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 25
(1) EFT L 388 af 30.12.1989, s. 18.
▼B
mellem den forudfastsatte sats og den laveste sats, idet ikke-fastsættelse
af en sats betragtes som den laveste sats.
Hvis det beløb, der skal udbetales, ikke overstiger 2 000 EUR, kan
medlemsstaten udskyde betalingen af beløbet indtil udbetalingen af hele
restitutionsbeløbet, bortset fra de tilfælde, hvor eksportøren erklærer, athan ikke vil ansøge om udbetaling af et yderligere beløb i forbindelsemed den pågældende transaktion.
3. Hvis produktet ikke når den destination, der er anført i rubrik 7 i en
udstedt licens med forudfastsættelse af restitutionen, gælder følgende:
a) hvis restitutionssatsen for den faktiske destination er lig med eller
større end restitutionssatsen for den i rubrik 7 anførte destination,
anvendes restitutionssatsen for den i rubrik 7 anførte destination
b) hvis restitutionssatsen for den faktiske destination er mindre end
restitutionssatsen for den i rubrik 7 anførte destination, udbetales deren restitution:
— svarende til satsen for den faktiske destination
— nedsat med 20 % af forskellen mellem restitutionen for den i
rubrik 7 angivne destination og restitutionen for den faktiskedestination, medmindre der foreligger force majeure.
Ved anvendelse af bestemmelserne i denne artikel lægges de restitu-
tionssatser til grund, der er gældende på dagen for indgivelsen aflicensansøgningen. Disse satser justeres eventuelt på den dato, hvor
udførsels- eller betalingsangivelsen antages.
Anvendes bestemmelserne iførste og andet afsni t og iarti kel 51 for den
samme udførsel, nedsættes det beløb, der følger af første afsnit, med deni artikel 51 fastsatte sanktion.
4. Når en restitutionssats er blevet fastsat i forbindelse med en
licitation, og denne licitation indeholder en klausul om obligatoriskdestination, skal den omstændighed, at der ikke fastsættes en periodisk
restitution, eller at der eventuelt fastsættes en periodisk restitution for
den obligatoriske destination, på datoen for licensansøgningensindgivelse og på den dato, hvor udførselsangivelsen antages, ikke tagesi betragtning ved bestemmelsen af restitutionens laveste sats.
Artikel 19
1. Bestemmelserne istk. 2-5 fi nder anvendelse idet ti lfælde, hvor et
produkt udføres efter fremlæggelsen af en eksportlicens eller enforudfastsættelsesattest med klausul om obligatorisk destination.
2. Hvis produktet ikke er kommet frem til destinationen, udbetales
kun den del af restitutionen, der følger af anvendelsen af artikel 18, stk.
2.
3. Når et produkt som følge af force majeure får en anden destination
end den, for hvilken licensen eller attesten er udstedt, udbetales derrestitution efter ansøgning fra eksportøren, som skal føre bevis for, at derforeligger force majeure, og for produktets faktiske destination; beviset
for den faktiske destination føres i henhold til artikel 15 og 16.
4. Ved anvendelse af stk. 3 er restitutionen lig med den restitution,
der gælder for den faktiske destination, uden at den dog kan være højereend den restitution, der gælder for den destination, der er anført i rubrik7 i den udstedte licens med forudfastsættelse af restitutionen.
Restitutionssatserne justeres eventuelt på den dato, hvor udførsels- eller
betalingsangivelsen antages.
5. Når et produkt udføres med en licens, der er udstedt i henhold til
artikel 44 i forordning (EØF) nr. 3719/88, og restitutionen er
differentieret efter destination, skal eksportøren for at opnå ret til denforudfastsatte restitution foruden de i artikel 16 nævnte beviser førebevis for, at produktet i indførselstredjelandet er leveret til deninstitution, der er anført i den licitation, som licensen er udstedt pågrundlag af.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 26
▼B
Afdeling 3
Særlige foranstaltninger til beskyttelse af Fællesskabets
finansielle interesser
Artikel 20
1. Hvis:
a) der er alvorlig tvivl om produktets faktiske destination
eller
b) produktet kan tænkes genindført til Fællesskabet som følge af en
forskel mellem den restitution, der gælder for det udførte produkt, ogden ikke-præferentielle importtold, som gælder for et identiskprodukt på det tidspunkt, hvor udførselsangivelsen antages
eller
c) der foreligger konkret mistanke om, at produktet vil blive genindført
til Fællesskabet i uforarbejdet stand, eller efter at det er blevet
forarbejdet i et tredjeland, idet det dermed vil drage fordel af enfritagelse eller en nedsættelse af tolden
udbetales restitutionen med fælles sats eller den i artikel 18, stk. 2,
omhandlede del af restitutionen kun, hvis produktet har forladtFællesskabets toldområde ioverensstemmelse med bestemmelserne iartikel 7, og:
i) når der er tale om en ikke-differentieret restitution, hvis produktet er
blevet indført i et tredjeland senest 12 måneder efter datoen for
antagelsen af udførselsangivelsen eller har undergået en væsentligbearbejdning eller forarbejdning inden for denne frist, jf. artikel 24 iforordning (EØF) nr. 2913/92 eller
ii) når der er tale om en restitution, der er differentieret efter destination,
hvis produktet er blevet indført i uforarbejdet stand til et bestemttredjeland senest 12 måneder efter datoen for antagelsen afudførselsangivelsen.
I forbindelse med indførsel til et tredjeland anvendes bestemmelserne i
artikel 15 og artikel 16.
Medlemsstaternes kompetente organer kan endvidere i forbindelse med
alle restitutioner kræve, at der fremlægges yderligere bevismateriale tilgodtgørelse over for myndighederne af, at produktet faktisk er bragt påmarkedet i det indførende tredjeland eller har undergået en væsentlig
bearbejdning eller forarbejdning jf. artikel 24 i forordning (EØF) nr.
2913/92.
Der kan fastsættes supplerende frister på de i artikel 49 fastsatte
betingelser.
2. Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i stk. 1 på eget initiativ
og ligeledes på anmodning af Kommissionen.
Bestemmelserne vedrørende det i stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde
anvendes ikke, hvis de konkrete omstændigheder, hvorunder den
pågældende transaktion foregår, herunder bl.a. transportomkostningerne,efter al sandsynlighed udelukker risikoen for genindførsel. Desuden kanmedlemsstaterne undlade at anvende bestemmelserne vedrørende det istk. 1, litra b), omhandlede tilfælde, når restitutionsbeløbet for den givne
udførselsangivelse er på 500 EUR eller derunder.
3. Hvis produktet i tilfælde af anvendelse af stk. 1 efter at have
forladt Fællesskabets toldområde går til grunde under forsendelsen som
følge af force majeure, udbetales:
— ved ikke-differentieret restitution det samlede restitutionsbeløb
— ved differentieret restitution den i overensstemmelse med artikel 18
beregnede del af restitutionsbeløbet.
4. Bestemmelserne i stk. 1 anvendes inden udbetaling af restitu-
tionen.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 27
▼B
Restitutionen anses dog for uberettiget og skal tilbagebetales, hvis
myndighederne, selv efter udbetalingen af restitutionen, konstaterer:
a) at produktet er blevet ødelagt eller beskadiget, inden det blev bragt på
markedet iet tredjeland, eller i nden det iet tredjeland havdeundergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 24i forordning (EØF) nr. 2913/92, medmindre eksportøren på en formyndighederne tilfredsstillende måde kan godtgøre, at udførslenskete på sådanne økonomiske vilkår, at produktet med rimelighed
kunne afsættes på et tredjelands marked, jf. dog bestemmelserne i
artikel 21, stk. 2, andet afsnit
b) at produktet i et tredjeland er omfattet af en toldsuspensionsordning
12 måneder efter datoen for udførslen fra Fællesskabet, uden at det iet tredjeland har undergået en væsentlig bearbejdning ellerforarbejdning, jf. artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og atudførslen ikke er sket som led i en normal handelstransaktion
c) at det udførte produkt genindføres til Fællesskabet, uden at det har
undergået en væsentlig bearbejdning eller forarbejdning, jf. artikel 24i forordning (EØF) nr. 2913/92, at den ikke-præferentielle importtolder lavere end den ydede restitution, og at udførslen ikke er sket som
led ien normal handelsakti on
d) at de udførte produkter, der er nævnt i bilag V, genindføres til
Fællesskabet:
— efter at de iet tredjeland har undergået en bearbejdni ng eller
forarbejdning, som ikke har nået det niveau, der er fastsat i artikel
24 iforordni ng (EØF) nr. 2913/92, og
— har givet anledning til anvendelse af nedsat importtold eller
nultold, der er lavere end den ikke-præferentielle told.
Konstaterer medlemsstaterne, at andre end de ibi lag V nævnte
produkter udgør en risiko for omgåelse af reglerne, underretter de
hurtigst muligt Kommissionen herom.
Bestemmelserne i litra c) og d) anvendes ikke, hvis bestemmelserne i
afsnit VI, kapitel 2 »Returvarer«, i forordning (EØF) nr. 2913/92anvendes, eller hvis produkterne genindføres mindst to år efter
udførselsdagen.
Artikel 51 anvendes ikke i de tilfælde, der er nævnt i litra b), c) og d).
Afdeling 4
Tilfælde, hvor der ikke ydes restitution
Artikel 21
1. Der ydes ingen restitution, hvis produkterne ikke er af sund og
sædvanlig handelskvalitet den dag, udførselsangivelsen antages.
Produkterne opfylder kravet i første afsnit, hvis de kan afsættes på
Fællesskabets område på normale betingelser og under den betegnelse,der fremgår af restitutionsansøgningen, og, når de er bestemt til konsum,
hvis deres anvendelse til dette formål ikke er udelukket eller i betydelig
grad forringet på grund af deres egenskaber eller tilstand.
Undersøgelsen af, om produkterne opfylder kravene iførste afsni t,
foretages ioverensstemmelse med de normer og sædvaner, der gælder iFællesskabet.
Restitutionen ydes dog også, hvis de udførte produkter i bestemmelses-
landet er underkastet særlige obligatoriske betingelser, f.eks. vedrørendesundhed eller hygiejne, som ikke svarer til de normer og sædvaner, dergælder i Fællesskabet. Det påhviler eksportøren efter myndighedernesanmodning at godtgøre, at produkterne opfylder de pågældende
obligatoriske betingelser i bestemmelsestredjelandet.
Der kan desuden vedtages særlige bestemmelser for bestemte produkter.2. Når produktet har forladt Fællesskabets toldområde iform af sund
og sædvanlig handelskvalitet, giver det ret til den del af restitutionen,1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 28
▼B
der beregnes efter bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, medmindre artikel
20 anvendes. Denne ret fortabes dog, hvis der foreligger bevis for:
— at produktet ikke mere er af sund og sædvanlig handelskvalitet på
grund af en skjult fejl, som først har vist sig på et senere tidspunkt
— at produktet ikke har kunnet sælges til den endelige forbruger, fordi
dets holdbarhedsdato lå for tæt på udførselsdatoen.
Foreligger der bevis for, at produktet, før toldformaliteterne ved
indførsel i et tredjeland afsluttes, ikke længere af sund og sædvanlighandelskvalitet, giver det ikke ret til den differentierede del afrestitutionen.
3. Der ydes ingen restitution for produkter, hvis indhold af radio-
aktivitet overstiger de maksimalt tilladte niveauer, der er fastsat i EF-bestemmelserne for de pågældende produkter. Uanset produkternesoprindelse gælder de niveauer, der er fastsat i artikel 3 i Rådetsforordning (EØF) nr. 737/90 (
1).
Artikel 22
1. Der ydes ingen restitution ved udførsler, i forbindelse med hvilke
der opkræves en eksportafgift, som er forudfastsat eller fastlagt ved
licitation.
2. Når der for et sammensat produkt er forudfastsat en eksportafgift
for en eller flere bestanddele, ydes der ingen restitution for den eller
disse bestanddele.
Artikel 23
Der ydes ingen restitution for produkter, der sælges eller uddeles om
bord på skibe, og som derefter kan forventes genindført i Fællesskabetmed fritagelse for afgifter efter Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (
2).
KAPITEL 2
Forskudpåeksportrestitutionen
Artikel 24
1. På eksportørens anmodning yder medlemsstaterne forskud på hele
eller en del af restitutionen, så snart udførselsangivelsen er antaget,forudsat at der stilles en sikkerhed svarende til forskuddet forhøjet med
10 %.
Medlemsstaterne kan fastlægge betingelserne for at anmode om forskud
på en del af restitutionen.
2. Forskuddet beregnes på grundlag af den restitutionssats, der gælder
for den angivne destination, eventuelt korrigeret med de øvrige beløb,der er fastsat ifællesskabsreglerne.
3. Medlemsstaterne kan undlade at anvende stk. 1, hvis det beløb, der
skal betales, ikke overstiger 2 000 EUR.
Artikel 25
1. Er forskuddet større end det beløb, der faktisk skal udbetales for
den pågældende udførsel eller for en tilsvarende udførsel, indleder denkompetente myndighed straks proceduren i artikel 29 i forordning (EØF)
nr. 2220/85 med henblik på eksportørens betaling af forskellen mellem
disse to beløb forhøjet med 10 %.
I tilfælde af force majeure, hvor:
— de beviser, der i denne forordning kræves for at kunne modtage
restitution, ikke kan føres
eller1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 29
(1) EFT L 82 af 29.3.1990, s. 1.
(2) EFT L 105 af 23.4.1983, s. 1.
▼B
— produktet når en anden destination end den, for hvilken forskuddet er
beregnet
opkræves de 10 % ikke.2. Hvis produktet ikke når frem til den destination, for hvilken
forskuddet er blevet beregnet, på grund af en uregelmæssighed, sombegås af tredjemand til skade for eksportøren, og hvis eksportøren
straks, skriftligt og på eget initiativ underretter myndighederne herom og
tilbagebetaler det udbetalte forskud, begrænses den i stk. 1 omhandledeforhøjelse til det skyldige rentebeløb for den periode, der er forløbetmellem udbetalingen af den forudbetalte restitution og tilbagebetalingen,beregnet i overensstemmelse med artikel 52, stk. 1, fjerde afsnit.
Denne bestemmelse anvendes ikke, hvis myndighederne allerede har
underrettet eksportøren om, at de har til hensigt at foretage kontrol, eller
hvis eksportøren på anden måde har fået kendskab til, at myndighederne
har til hensigt at foretage kontrol.
3. Som tilsvarende udførsel betragtes udførsel, der efterfølger
genindførsel i forbindelse med proceduren for returvarer, og somomfatter tilsvarende varer henhørende under samme underposition i denkombinerede nomenklatur, når de betingelser, der er fastsat i artikel 40,stk. 2, litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 3719/88, er opfyldt.
Nærværende bestemmelse finder kun anvendelse, når proceduren for
returvarer er blevet anvendt iden medlemsstat, hvor udførselsangi velsenfor den første udførsel er blevet antaget.
KAPITEL 3
Forudbetalingafrestitutionen
Artikel 26
1. Når eksportøren tilkendegiver, at han vil udføre produkterne efter
forarbejdning eller oplagring og opfylde betingelserne for udbetaling afrestitution i henhold til artikel 4 eller 5 i forordning (EØF) nr. 565/80, erdet en betingelse for anvendelse af disse bestemmelser, at der fortoldmyndighederne forelægges en angivelse, i det følgende benævnt
»betalingsangivelse«.
Medlemsstaterne kan give betalingsangivelsen en anden benævnelse.
2. Betalingsangivelsen skal indeholde de oplysninger, der er
nødvendige til beregning af restitutionen for de produkter, som skal
udføres, herunder navnlig:
a) for produkter:
— en varebeskrivelse, eventuelt forenklet, i overensstemmelse med
nomenklaturen over eksportrestitutioner samt koden i restitu-tionsnomenklaturen, og dersom dette er nødvendigt for at beregnerestitutionen, de pågældende produkters sammensætning eller enhenvisning til denne sammensætning
— produkternes nettovægt eller igi vet fald mængden udtrykt iden
måleenhed, der anvendes ved beregningen af restitutionen
b) for varer gælder bestemmelserne iforordni ng (EF) nr. 1222/94.
Hvis basisprodukter skal forarbejdes, skal betalingsangivelsen omfatte:
— en beskrivelse af basisprodukterne
— mængden af basisprodukterne
— udbyttesatsen eller tilsvarende oplysninger.
3. Uanset bestemmelserne i stk. 2 kan foreløbige oplysninger om de
varer, der kan fremstilles af basisprodukterne, efter omstændighederneog efter anmodning fra eksportøren angives i betalingsangivelsen.Eksportøren skal i så fald meddele myndighederne de endeligeoplysninger, når forarbejdningen er afsluttet.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 30
▼B
4. Betalingsangivelsen skal ligeledes indeholde oplysning om
produkternes anvendelse eller destination, hvis:
a) eksportøren anmoder om udbetaling af et beløb svarende til den
restitution, som gælder for den anvendelse eller den destination, som
produkterne er bestemt for
b) oplysningen om anvendelse eller destination er nødvendig for
bestemmelse af den periode, hvor produkterne kan forblive under
toldkontrol med henblik på at blive forarbejdet eller forblive oplagtpå toldoplag eller ifri zone.
5. Anvendelsen eller destinationen skal angives som:
— en bestemt anvendelse eller et specifikt bestemmelsesland, eller
— en gruppe bestemmelseslande, for hvilke der gælder samme restitu-
tionssats.
6. For at sikre, at den fysiske kontrol af produkterne kan gennem-
føres, skal betalingsangivelsen også indeholde alle de oplysninger, der ernødvendige for nøjagtigt at identificere de steder, hvor produkterne
forarbejdes eller oplagres, indtil de udføres. Hvis det sted, hvor
produkterne forarbejdes eller oplagres, ændres, skal ændringen eftermyndighedernes valg enten oplyses af eksportøren på forhånd, ellerbehørigt opføres i de registre, der føres til dette formål.
Artikel 27
1. Produkterne anbringes, når betalingsangivelsen antages, under
toldkontrol, jf. artikel 4, nr. 13 og 14, i forordning (EØF) nr. 2913/92,
indtil de forlader Fællesskabets toldområde eller når en fastsat
destination.
2. Den dag, hvor betalingsangivelsen antages, lægges til grund ved
bestemmelse af:
a) restitutionssatsen, hvis restitutionen ikke er forudfastsat
b) de reguleringer, som restitutionssatsen eventuelt skal underkastes,
hvis restitutionen er forudfastsat
c) den udløsende begivenhed for den eurokurs, der finder anvendelse på
restitutionen.
Artikel 28
1. Med hensyn til forarbejdede produkter eller varer fremstillet af
basisprodukter skal resultatet af gennemgangen af betalingsangivelsensammen med en eventuel undersøgelse af basisprodukterne anvendes,
når restitutionen beregnes med henblik på forudbetaling.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der efterfølgende udøves kontrol af
myndighederne i den pågældende medlemsstat, og udelukker ikke defølger, som dette kan få imedfør af gældende bestemmelser.
3. Basisprodukterne skal helt eller delvis indgå i forarbejdede
produkter eller varer, der udføres.
Basisprodukter i løs afladning kan dog, hvis myndighederne tillader det,
helt eller delvis ombyttes med tilsvarende basisprodukter, der henhørerunder den samme ottecifrede position i den kombinerede nomenklatur,og som har den samme handelskvalitet og de samme tekniskeegenskaber og opfylder betingelserne for, at der kan ydes eksport-
restitutioner, for så vidt de tilsvarende basisprodukter anbringes under
toldkontrol.
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne giver kun tilladelsen,
hvis de er overbevist om, at transaktionen i sin helhed gennemføresunder overholdelse af følgende betingelser:
— eksportøren skal på forhånd underrette det toldsted, hvor betalings-
angivelsen blev indgivet, om, at han har til hensigt at ansøge omækvivalens, og udtrykkeligt angive de nøjagtige oplagrings- ogforarbejdningssteder1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 31
▼B
— eksportørens lagerregnskaber skal ajourføres dagligt og muliggøre en
samlet overvågning, både administrativt og fysisk, af den samledemængde basisprodukter eller forarbejdede produkter, der fysisk
befinder sig i lokalerne, og af deres særlige stilling. Ved anvendelse
af denne artikel forstås ved stilling situationen for produkter, derbefinder sig i fri omsætning eller under en toldordning eller underden i artikel 26 omhandlede forudbetalingsordning eller under den iartikel 5 og 32 omhandlede eksportordning
— det skal garanteres, at den faktiske kontrol af identiteten af
handelskvaliteten og de tekniske egenskaber for basisprodukterneforetages fra datoen for antagelse af betalingsangivelsen indtil dettidspunkt, der er omhandlet i artikel 34, stk. 1.
Hvis de tilsvarende basisprodukter er oplagret et sted, der hører under et
andet toldsted, meddeler det toldsted, hvor betalingsangivelsen blevindgivet, skriftligt det toldsted, der er ansvarlig for det sted, hvor de
tilsvarende produkter befinder sig, alle relevante oplysninger, bl.a. om
mængden af produkter der undgår forarbejdning, handelskvaliteten og detekniske egenskaber og om de forarbejdninger, der skal gennemføres.
4. Bestemmelserne istk. 3, der gælder for basi sprodukter, kan også
anvendes på halvfabrikata i løs afladning, der ombyttes med tilsvarendehalvfabrikata.
5. Ækvivalensordningen anvendes ikke på interventionsprodukter,
der skal udføres under den kontrolordning, som er omhandlet i artikel 2 i
forordning (EØF) nr. 3002/92.
6. Den periode, i hvilken basisprodukter kan forblive under told-
kontrol med henblik på forarbejdning, er på seks måneder regnet fra den
dag, hvor betalingsangivelsen antages.
Hvis der ved udførsel skal fremlægges en eksportlicens, eller hvis der
fremlægges en forudfastsættelsesattest, er perioden dog den samme som
licensens resterende gyldighedsperiode.
Hvis transaktionen gennemføres ved fremlæggelse af en licens, hvis
resterende gyldighedsperiode er:
— på under tre måneder, forhøjes perioden til tre måneder
— på over et år, begrænses perioden til et år.
Artikel 29
1. Med hensyn til produkter, som skal udføres efter at have været
opbevaret på toldoplag eller ifri zone, skal resultatet af gennemgangen af
betalingsangivelsen og undersøgelsen af produkterne anvendes ved
beregning af restitutionen.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at der eventuelt efterfølgende udøves
kontrol af myndighederne i den pågældende medlemsstat, og udelukker
ikke de følger, som dette kan få i medfør af gældende bestemmelser.
3. Vægttab i form af naturligt svind under produkternes opbevaring
på toldoplag eller i frizone medfører ikke, at den i artikel 35 omhandlede
sikkerhedsstillelse fortabes. Beskadigelse af produkter anses ikke fornaturligt svind.
4. Produkter, der er anbragt på toldoplag eller ifri zone, kan på de af
de pågældende myndigheder fastsatte betingelser underkastes følgende
behandlinger:
a) lageropgørelse
b) anbringelse af varemærker, stempler, etiketter eller andre kende-
mærker af lignende art på produkterne eller deres emballage, forudsatat dette ikke kan give indtryk af, at produkterne har en andenoprindelse end deres faktiske oprindelse
c) ændringer af varemærker eller numre på kolli eller ændringer af
etiketter, forudsat at dette ikke kan give indtryk af, at produkterne haren anden oprindelse end deres faktiske oprindelse1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 32
▼B
d) emballering, udpakning, ompakning og udbedring af emballage,
forudsat at dette ikke kan give indtryk af, at produkternes oprindelseer en anden end deres faktiske oprindelse
e) luftning
f) nedkøling
g) nedfrysning.
Restitutionen for produkter, som har været underkastet ovennævnte
behandlinger, fastsættes efter produkternes mængde, art og egenskaber
på den dato, der lægges til grund ved beregning af restitutionen i
henhold til artikel 27.
5. Den periode, hvor produkterne kan opbevares på toldoplag eller i
frizone, er seks måneder regnet fra antagelsen af betalingsangivelsen.
Artikel 30
1. De produkter, som er anbragt på toldoplag iden medlemsstat, hvor
betalingsangivelsen er antaget; kan transporteres til en anden medlems-stat med henblik på oplagring på toldoplag og er bl.a. omfattet afbestemmelserne idenne arti kel.
For at sikre produkternes identitet i forbindelse med forsendelsen fra en
medlemsstat til en anden skal de transportmidler eller kolli, somanvendes til transporten, forsegles i overensstemmelse med bestem-
melserne iarti kel 349 iforordni ng (EØF) nr. 2454/93.
2. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde føres beviset for, at produkterne
har forladt Fællesskabet eller har nået den fastsatte destination, ved
fremlæggelse af kontroleksemplar T5.
a) I kontroleksemplarets rubrik 104 anføres under »Anden« en af
følgende angivelser:
— Prefinanciación de la restitución — Artículo 30 del Reglamento
(CE) 800/1999. Declaración de exportación que debe ser
presentada, a más tardar, el… (fecha límite establecida para elplazo contemplado en el apartado 5 del artículo 29),
— Forudbetaling af restitutionen — Artikel 30 i forordning (EF)
800/1999. Udførselsangivelsen skal indgives senest den… (dato
fastsat ioverensstemmelse med den iarti kel 29, stk. 5,omhandlede frist),
— Vorfinanzierung der Erstattung — Artikel 30 der Verordnung
(EG) 800/1999. Die Ausfuhranmeldung ist bis spätestens…
vorzulegen (durch die Frist gemäß Artikel 29 Absatz 5festgelegter Schlußtermin),
—Εκ των προτέρων πληρωµή της επιστροφής —κανονισµός
(ΕΚ) 800 /1999, άρθρο 30. Η δήλωση εξαγωγής πρέπει να
κατατεθεί το αργότερο µέχρι …(ηµεροµηνία λήξεως της
προθεσµίας που αναφέρεται στο άρθρο 29 παράγραφος 5
— Prefinancing of the refund — Regulation (EC) 800/1999, Article
30. Export declaration to be lodged by… (deadline set by the time
limit referred to in Article 29(5)),
— Préfinancement de la restitution — règlement (CE) 800/1999,
article 30. Déclaration d'exportation à déposer au plus tard le…
(date limite fixée par le délai visé à l'article 29, paragraphe 5),
— Prefinanziamento della restituzione — Regolamento (CE) 800/
1999, articolo 30. Dichiarazione d'esportazione da presentareentro il… (data limite fissata in base ai termini indicati al
paragrafo 5 dell'articolo 29),
— Voorfinanciering van de restitutie — Verordening (EG) 800/
1999, artikel 30. Aangifte ten uitvoer moet uiterlijk wordeningediend op… (uiterste datum vastgesteld op basis van de inartikel 29, lid 5 bedoelde termijn),
— Pré-financiamento da restituição — Regulamento (CE) 800/1999,
artigo 30
oApresentação da declaração de exportação o mais
tardar em… (data-limite fixada pelo prazo referido no no5d o
artigo 29o),1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 33
▼B
— Ennakolta maksettu tuki— asetuksen (EY) 800/1999 30 arti klan,
vienti-ilmoitus annettava viimeistään… (määräpäivä vahvistetaan29 artiklan 5 kohdassa mainitun aikarajoituksen mukaisesti),
— Förfinansiering av exportbidrag - artikel 30 i förordning (EG)
800/1999. Exportdeklaration skall ges in senast den… (tidspunkt
fastställd enligt den i av artikel 29.5 angivna tidsfristen).
b) Kontroltoldstedet for det toldoplag, hvor produkterne eller varerne
opbevares, beholder kontroleksemplar T5 og anfører irubri kken»Kontrol med anvendelse og/eller bestemmelse« på bagsiden af dette
kontroleksemplar en af følgende angivelser under »Bemærkninger«:
— La fecha de aceptación de la declaración de exportació:…
— La fecha de salida del territorio aduanero o la de llegada al
destino correspondiente:…
— Datoen for antagelsen af udførselsangivelsen:…— Datoen for udgangen af toldområdet eller ankomsten til
destinationen:…
— Zeitpunkt der Annahme der Ausfuhranmeldung:…
— Zeitpunkt des Verlassens des Zollgebiets oder des Erreichens der
Bestimmung:…
—την ηµεροµηνία αποδοχής της διασάφησης εξαγωγής: …
—την ηµεροµηνία εξόδου από το τελωνειακό έδαφος ή
αφίξεως στον προορισµό: …
— Date of acceptance of the export declaration:…— Date of exit from the customs territory or arrival at destination:…— La date d'acceptation de la déclaration d'exportation:…— La date de sortie du territoire douanier ou de l'arrivée à
destination:…
— La data di accettazione della dichiarazione d'esportazione:…
— La data di uscita dal territorio doganale o dell'arrivo a
destinazione:…
— De datum van aanvaarding van de aangifte ten uitvoer:…
— De datum waarop de producten of goederen het douanegebied
hebben verlaten of ter bestemming zijn aangekomen:…
— Data de aceitação da declaração de exportação:…— Data de saída do território aduaneiro ou da chegada ao destino:…— Vienti-ilmoituksen vastaanottopäivämäärä:…— Päivä, jona viety tullialueelta tai saapunut määräpaikkaan:…— Mottagningsdag for exportdeklaration:…
— Utförseldag från tullområdet eller ankomstdag till destinati-
onen:…
c) Når produkterne efter opbevaringen passerer gennem en anden
medlemsstats område for at blive udført eller for at nå den fastsattedestination, skal det første bestemmelsestoldsted fungere somafgangstoldsted og udstede eller på sit ansvar lade udstede et eller
flere nye kontroleksemplarer T5.
Rubrik 104 på det eller de nye kontroleksemplarer udfyldes i
overensstemmelse hermed. I rubrik 106 anføres desuden nummeretpå det oprindelige kontroleksemplar T5, navnet på det toldsted, som
har udstedt eksemplaret, og udstedelsesdatoen.
Hvis påtegningen i rubrikken »Kontrol med anvendelse og/eller
bestemmelse« i det oprindelige kontroleksemplar T5 er udfærdiget pågrundlag af oplysninger i kontroleksemplarer, som er modtaget fra
toldmyndigheder i andre medlemsstater, eller på grundlag af
nationale dokumenter, som er modtaget fra andre nationalemyndigheder, skal det i første afsnit nævnte bestemmelsestoldstedunder »Bemærkninger« anføre nummeret eller numrene på depågældende kontroleksemplarer T5 eller nationale dokumenter.
Hvis kun en del af de produkter, der er angivet i det pågældende
kontroleksemplar T5, har opfyldt de fastsatte betingelser, skalbestemmelsestoldstedet ikontroleksemplarets rubri k »Kontrol medanvendelse og/eller bestemmelse« anføre den mængde produkter,som har opfyldt disse bestemmelser.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 34
▼B
3. I det i stk. 1 omhandlede tilfælde udfyldes rubrik 37 og 40 i
udførselsangivelsen i overensstemmelse hermed. Datoen for antagelsenaf angivelse COM 7 skal også anføres i rubrik 40.
Artikel 31
1. Forudbetaling af restitution foretages kun på eksportørens udtryk-
kelige anmodning og af den medlemsstat, på hvis områdeudførselsangivelsen er antaget.
Anmodningen om restitution fremsættes:
a) skriftligt, eventuelt under anvendelse af en formular, som medlems-
staterne har fastsat til dette formål
b) eller ved anvendelse af edb-systemer, for hvilke de nærmere
bestemmelser fastsættes af myndighederne.
Ved anvendelse af nærværende stykke finder bestemmelserne i artikel
119, stk. 2 og 3, og artikel 222, 223 og 224 i forordning (EØF) nr. 2454/
93 tilsvarende anvendelse.
2. Det beløb, der forudbetales, beregnes på grundlag af den restitu-
tionssats, der gælder for anvendelsen eller destinationen, hvis den er
angivet. I andre tilfælde anvendes det beløb, der beregnes i henhold til
artikel 18, stk. 2.
Artikel 32
1. Udførselsangivelsen skal indgives inden udløbet af de i artikel 28,
stk. 6, og artikel 29, stk. 5, nævnte frister i den medlemsstat, hvorbetalingsangivelsen er blevet antaget, eller ved anvendelse af artikel 30 iden opbevarende medlemsstat.
2. Ved anvendelse af denne artikel anses Belgien og Luxembourg for
at være én medlemsstat, for så vidt angår bestemmelserne i artikel 5 iforordning (EØF) nr. 565/80.
Artikel 33
1. Før betalingsangivelsen antages, skal der stilles en sikkerhed, som
er lig med det beløb, der er beregnet efter artikel 31, stk. 2, og som er
forhøjet med 15 % af det således fremkomne beløb.
2. Medlemsstaterne kan tillade, at den i stk. 1 nævnte sikkerhed
stilles efter antagelsen af betalingsangivelsen, når nationale bestem-
melser:
— forpligter eksportøren til at stille sikkerheden senest 30 dage efter
antagelsen af betalingsangivelsen og inden forudbetaling foretages
— sikrer betaling af et beløb, der er lig med den i stk. 1 fastsatte
forhøjelse, såfremt sikkerheden, bortset fra tilfælde af force majeure,
ikke stilles rettidigt; fristen kan dog forlænges, hvis der er udvist den
nødvendige omhu.
Artikel 34
1. Senest 60 dage efter den dag, hvor produkterne ikke længere er
omfattet af den ordning, der omhandles i artikel 4 eller 5 i forordning(EØF) nr. 565/80, skal de:
— forlade Fællesskabets toldområde iuforandret stand
eller
— ide iarti kel 36, stk. 1, inærværende forordni ng nævnte ti lfælde være
nået frem til destinationen i uforandret stand.
2. Artikel 7, stk. 3 og 4, artikel 9 og 10 anvendes i de i stk. 1 nævnte
tilfælde.
Artikel 35
1. Når der er ført bevis for retten til en restitution for produkter, der er
omfattet af nærværende kapitel, modregnes det forudbetalte beløb irestitutionsbeløbet. Er det beløb, der skal ydes for den udførte mængde,1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 35
▼B
større end det beløb, der er forudbetalt, udbetales forskellen til den
pågældende.
Er det beløb, der skal ydes for den udførte mængde, mindre end det
beløb, der er forudbetalt, bl.a. i tilfælde af anvendelse af stk. 2, indlederden kompetente myndighed straks proceduren i artikel 29 i forordning(EØF) nr. 2220/85 for at udvirke, at den erhvervsdrivende betalerforskellen mellem disse to beløb forhøjet med 15 %.
2. Uanset artikel 50, og uden at det berører stk. 1, andet afsnit, i
nærværende artikel, korrigeres restitutionen for den pågældendeudførsel, bortset fra tilfælde af force majeure, hvis en eller flere af dei nærværende forordning fastsatte frister ikke overholdes, således:
— den nedsættes først med 15 %, hvis en eller flere af de i artikel 15,
stk. 1, artikel 28, stk. 6, artikel 29, stk. 5, og artikel 34, stk. 1,
fastsatte frister overskrides; den således nedsatte restitution redu-
ceres med 2 % for hver dag, de i artikel 15, stk. 1, artikel 28, stk. 6,og artikel 29, stk. 5, nævnte frister overskrides, og med 5 % for hverdag, den i artikel 34, stk. 1, nævnte frist overskrides
— hvis de i artikel 49, stk. 2, nævnte dokumenter fremlægges senest
seks måneder efter den fastsatte frist, reduceres restitutionen, i givet
fald således som den er fastsat efter anvendelsen af første led, med etbeløb på 15 % af den restitution, der ville være blevet udbetalt, hvisalle frister var overholdt.
Bestemmelserne i artikel 50, stk. 4 og 6, finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis det skyldige beløb som følge af force majeure er mindre end
det forudbetalte beløb, anvendes forhøjelsen på 15 % ikke.
4. Hvis produktet ikke når frem til den destination, for hvilken
forudbetalingen er blevet beregnet, på grund af en uregelmæssighed,som begås af tredjemand til skade for eksportøren; og hvis eksportørenstraks, skriftligt og på eget initiativ underretter myndighederne herom ogtilbagebetaler det forudbetalte beløb, begrænses den i stk. 1 omhandlede
forhøjelse til det skyldige rentebeløb for den periode, der er forløbet
mellem udbetalingen af den forudbetalte restitution og tilbagebetalingen,beregnet i overensstemmelse med artikel 52, stk.1, fjerde afsnit.
Denne bestemmelse anvendes ikke, hvis myndighederne allerede har
underrettet eksportøren om, at de har til hensigt at foretage kontrol, eller
hvis eksportøren på anden måde har fået kendskab til, at de kompetentemyndigheder har til hensigt at foretage kontrol.
AFSNIT III
ANDRE FORMER FOR UDFØRSEL OGSÆR- LIG E
TILFÆLDE
KAPITEL 1
Destinationer, som er ligestillet med udførsel fra Fællesskabet, og
proviant
Artikel 36
1. Ved anvendelsen af denne forordning anses følgende som
ligestillet med udførsel fra Fællesskabet:
a) levering inden for Fællesskabet af proviant:
— til søgående skibe
— til luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter
inden for Fællesskabet
b) levering til internationale organisationer med sæde i Fællesskabet
c) levering til væbnede styrker, som er stationeret på en medlemsstats
område, og som ikke fører dennes flag.
2. Stk. 1 finder dog kun anvendelse i det omfang, hvor der for
produkter af samme art, udført fra tredjelande med henblik på de nævnteformål, indrømmes fritagelse for importafgifter i den pågældendemedlemsstat.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 36
▼B
3. Levering af produkter til lagre, der er beliggende i Fællesskabet,
og som tilhører internationale organisationer, der er specialiseret ihumanitær bistand, og anvendes til fødevarehjælp i tredjelande,
ligestilles med udførsel fra Fællesskabets toldområde.
Tilladelsen til at anvende første afsnit gives af oplagringsmedlems-
statens myndigheder, der fastlægger lagerets toldmæssige status ogtræffer de fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at de pågældende
produkter når deres destination.
4. Artikel 5, stk. 7, anvendes ikke på de i nærværende artikel
omhandlede leveringer. Medlemsstaterne kan dog træffe passendeforanstaltninger for at muliggøre kontrol af produkterne.
Artikel 37
1. Ved levering som omhandlet i artikel 36 og 44 kan medlems-
staterne, for så vidt angår betaling af restitutionerne, tillade, at
nedenstående procedure anvendes, uanset artikel 5. Eksportører, der
har fået tilladelse til at benytte denne procedure, må ikke samtidiganvende den normale procedure for samme produkt.
Tilladelsen kan begrænses til visse ombordtagningssteder i eksportmed-
lemsstaten. Tilladelsen kan omfatte ombordtagning i andre
medlemsstater, idet bestemmelserne i artikel 8 så anvendes.
2.►
M1For de produkter, der hver måned tages om bord på de i
nærværende artikel fastsatte betingelser, lægges månedens sidste dag tilgrund ved bestemmelse af, hvilken restitutionssats der skal
anvendes. ◄
Hvad angår de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og
Monetære Union, lægges månedens sidste dag ligeledes til grund vedbestemmelsen af den kurs, der skal anvendes ved omregningen af
restitutionsbeløbet fra euro til national valuta.
3. Hvis restitutionen er fastlagt ved licitation, skal licensen være
gyldig den sidste dag i måneden.
4. Eksportøren skal føre et kontrolregister med følgende angivelser:
a) de fornødne angivelser til identifikation af produkterne, jf. artikel 5,
stk. 4
b) navn eller registreringsnummer på det eller de skibe eller luftfartøjer,
på hvilke produkterne er taget om bord
c) datoen for ombordtagningen.
De i første afsnit nævnte angivelser skal anføres i registeret senest den
første arbejdsdag efter ombordtagningen. Sker ombordtagningen i enanden medlemsstat, skal nævnte angivelser anføres i registeret senestden første arbejdsdag efter, at eksportøren skal være underrettet om, atprodukterne er taget om bord.
Eksportøren skal desuden indordne sig under de kontrolforanstaltninger,
som medlemsstaterne skønner nødvendige, og han skal opbevarekontrolregisteret i mindst tre år regnet fra udgangen af det pågældendekalenderår.
5. Medlemsstaterne kan bestemme, at registeret kan erstattes af de
dokumenter, der benyttes i forbindelse med hver levering, og hvorpåtoldmyndighederne har attesteret datoen for ombordtagningen.
6. Bestemmelserne i stk. 2-5 finder tilsvarende anvendelse på de
leveringer, som er omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra b) og c).
Artikel 38
1. Ved anvendelse af artikel 36, stk. 1, litra a), betragtes produkter,
der er bestemt til konsum om bord på luftfartøjer og passagerskibe, og1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 37
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
som er blevet tilberedt inden ombordtagningen, som om de var tilberedt
om bord på disse transportmidler.
2. Bestemmelserne i denne artikel anvendes kun, hvis eksportøren
fremlægger fyldestgørende bevis for mængde, art og egenskaber førtilberedningen, for så vidt angår de basisprodukter, for hvilke deranmodes om restitution.
3. Den i artikel 40 omhandlede proviantoplagsordning kan anvendes i
forbindelse med tilberedninger efter stk. 1 og 2.
Artikel 39
1. Udbetalingen af restitutionen forudsætter, at det produkt, for
hvilket udførselsangivelsen er antaget, senest 60 dage efter antagelses-dagen iuforandret stand er kommet frem ti l en af de iarti kel 36omhandlede destinationer.
2. Arti kel 7, stk. 3 og 4, anvendes idet istk. 1 nævnte ti lfælde.
3. Hvis et produkt, for hvilket udførselsangivelsen er antaget, inden
det kommer frem til en af de i artikel 36 nævnte destinationer, passererigennem andre områder i Fællesskabet end den medlemsstat, på hvis
område antagelsen har fundet sted, føres beviset for, at produktet har
nået den fastsatte destination, ved fremlæggelse af kontroleksemplar T5.
►
C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103, 104 og igi vet
fald 105. Rubrik 104 udfyldes i overensstemmelse hermed.
4. Formular 302, der ledsager de produkter, som leveres til de
væbnede styrker i medfør af artikel 36, stk. 1, litra c), ligestilles med det
istk. 3 nævnte kontroleksemplar T5, forudsat at produkternesmodtagelse er attesteret af de kompetente militære myndigheder pådenne formular.
Artikel 40
1. Medlemsstaterne kan forudbetale eksportøren restitutionsbeløbet
på nedennævnte særlige betingelser, når der føres bevis for, at
produkterne senest 30 dage efter antagelsen af udførselsangivelsen,bortset fra tilfælde af force majeure, er anbragt i lokaler, der er undertoldkontrol med henblik på proviantering i Fællesskabet af:
— søgående skibe
eller
— luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter inden
for Fællesskabet
eller
— bore- eller udvindingsplatforme som omhandlet i artikel 44.
Sådanne lokaler, der er under toldkontrol, idet følgende benævnt
proviantoplag, samt oplagshaveren skal være specielt godkendt med
henblik på anvendelsen af bestemmelserne i denne artikel.
2. Den medlemsstat, på hvis område proviantoplaget befinder sig,
indrømmer kun godkendelse til de oplagshavere og proviantoplag, somfrembyder den fornødne sikkerhed. Godkendelsen kan tilbagekaldes.
Godkendelsen indrømmes kun de oplagshavere, som skriftligt forpligter
sig til:
a) at bringe produkterne om bord i uforandret eller frossen stand og/
eller efter pakning med henblik på proviantering inden forFællesskabet af:
— søgående skibe
eller
— luftfartøjer, som beflyver internationale ruter, herunder ruter
inden for Fællesskabet
eller
— bore- eller udvindingsplatforme som omhandlet i artikel 441999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 38
▼B
b) at føre et register, som gør det muligt for myndighederne at foretage
kontrol, og som bl.a. indeholder:
— dato for indlagring i proviantoplag
— numrene på de tolddokumenter, som følger produkterne, og
navnet på det pågældende toldsted
— de fornødne angivelser til identifikation af produkterne, jf. artikel
5, stk. 4
— dato for produkternes udlagring fra proviantoplaget— registreringsnummer og, hvis det findes, navn på det eller de
skibe eller luftfartøjer, på hvilke produkterne er taget om bord,eller navnet på det efterfølgende oplag
— dato for ombordtagning
c) at opbevare dette register i mindst tre år efter udløbet af det
indeværende kalenderår
d) at indordne sig under enhver kontrolforanstaltning, blandt andet
periodisk kontrol, som myndighederne skønner nødvendig medhenblik på at konstatere, om bestemmelserne i dette stykke er blevetoverholdt
e) at betale de beløb, som afkræves dem som tilbagebetaling af
restitutionen i tilfælde af, at bestemmelserne i artikel 42 anvendes.
3. Det beløb, som udbetales til eksportøren i medfør af stk. 1,
bogføres af det organ, som foretager forudbetalingen, som en betaling.
Artikel 41
1. Når udførselsangivelsen er antaget i den medlemsstat, hvor
proviantoplaget befinder sig, anfører den kompetente toldmyndighed
ved indlagring på proviantoplaget på det nationale dokument, der
anvendes for at opnå forskud på restitutionen, at produkterne befindersig i den i artikel 40 omhandlede situation.
2. Når udførselsangivelsen er antaget i en anden medlemsstat end
den, hvor proviantoplaget befinder sig, føres beviset for, at produkterne
er anbragt på et proviantoplag, ved fremlæggelse af kontroleksemplar
T5.
►
C1På kontroleksemplaret udfyldes rubrik 33 ◄, 103 og 104 og i
givet fald 105. I rubrik 104 på kontroleksemplar T5 anføres under»Anden« en af følgende angivelser:
— Depositado con entrega obligatoria para el abastecimiento —
aplicación del artículo 40 del Reglamento (CE) 800/1999,
— Anbringelse på oplag med obligatorisk levering til proviantering —
anvendelse af artikel 40 i forordning (EF) 800/1999,
— Einlagerung ins Vorratslager mit Lieferpflicht zur Bevorratung —
Artikel 40 der Verordnung (EG) 800/1999,
—Εναποθήκευση µε υποχρεωτική παράδοση για τον ανεφο-
διασµό —εφαρµογή του άρθρου 40 του κανονισµού ΕΚ 800 /
1999
— Compulsory entry into warehouse for delivery for victualling —
Article 40 of Regulation (EC) 800/1999,
— Mise en entrepôt avec livraison obligatoire pour l'avitaillement —
application de l'article 40 du règlement (CE) 800/1999,
— Deposito con consegna obbligatoria per l'approvvigionamento —
applicazione dell'articolo 40 del regolamento (CE) 800/1999,
— Opslag in depot onder verplichting van levering voor de bevoorra-
ding van zeeschepen of luchtvaartuigen — toepassing van artikel 40
van Verordening (EG) 800/1999,
— Colocado em entreposto com destino obrigatório para abastecimento
— aplicação do artigo 40
odo Regulamento (CE) 800/1999,
— Siirto varastoon sekä pakollinen toimittaminen muonitustarkoituksiin
— asetuksen (EY) N:o 40 artiklan soveltaminen,
— Placering i lager med skyldighet att leverera för proviantering —
artikel 40 i förordning (EG) 800/1999.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 39
▼B
Det kompetente toldsted ibestemmelsesmedlemsstaten bekræfter i
kontroleksemplaret, at produkterne er anbragt på oplag, efter at havekontrolleret, at produkterne er i ndført idet iarti kel 40, stk. 2, nævnte
register.
Artikel 42
1. Konstateres det, at et produkt, der er anbragt på proviantoplag,
ikke er anvendt til det fastsatte formål, eller at det ikke længere kananvendes til dette formål, skal oplagshaveren til den kompetentemyndighed i oplagsmedlemsstaten betale et fast beløb.
2. Det istk. 1 anførte faste beløb beregnes således:
a) summen af importafgifterne beregnes for et identisk produkt, der
overgår til fri omsætning i oplagsmedlemsstaten
b) det beløb, der fremkommer ved anvendelse af litra a), forhøjes med
20 %.
Den sats, der skal anvendes ved beregningen af importafgifterne, er:
— den, der var gældende den dag, hvor produktet ikke blev anvendt til
det fastsatte formål, eller efter hvilken det ikke længere kunne
anvendes til dette formål
eller
— hvis nævnte dag ikke kan fastslås, satsen den dag, hvor det blev
fastslået, at produktet ikke var anvendt til det obligatoriske formål.
3. Hvis oplagshaveren godtgør, at det forudbetalte beløb for det
pågældende produkt er mindre end det faste beløb, der er beregnet efter
stk. 2, skal oplagshaveren kun betale det forudbetalte beløb, forhøjet
med 20 %.
Er beløbet blevet udbetalt ien anden medlemsstat, er forhøjelsen på
40 %. Hvad angår de medlemsstater der ikke deltager i Den Økonomiske
og Monetære Union, foretages omregningen i dette tilfælde til nationalvaluta ved hjælp af den eurokurs, som gjaldt på den dato, der blev lagt tilgrund ved beregningen af de i stk. 2, litra a), nævnte afgifter.
4. Svind, der opstår under produkternes opbevaring på proviantoplag,
og som skyldes naturligt vægttab eller pakning, medfører ikke den idenne artikel omhandlede betaling.
Artikel 43
1. Myndighederne i den medlemsstat, hvor proviantoplaget befinder
sig, foretager mindst en gang inden for hver periode på 12 måneder enfysisk kontrol af de produkter, der er anbragt på oplaget.
Foretager toldmyndighederne en permanent fysisk kontrol af produk-
terne ved indlagring på og udlagring fra proviantoplag, kanmyndighederne begrænse kontrollen til dokumentkontrol vedrørende
produkterne på proviantoplag.
2. Myndighederne i oplagsmedlemsstaten kan give tilladelse til, at
produkterne overføres til et andet proviantoplag.
I så fald skal registeret for det første proviantoplag indeholde angivelser
vedrørende det andet proviantoplag. Også det andet proviantoplag ogden anden oplagshaver skal være særlig godkendt med henblik på
anvendelse af bestemmelserne vedrørende proviantoplag.
Når produkterne er anbragt under kontrol på det andet proviantoplag, er
den anden oplagshaver ansvarlig for de beløb, der skal betales i tilfælde
af, at artikel 42 anvendes.
3. Ligger det andet proviantoplag ikke i samme medlemsstat som det
første, føres beviset for, at produkterne er anbragt på det andet oplag,ved fremlæggelse af originalen af kontroleksemplar T5, som skal
indeholde en af de i artikel 41, stk. 2, nævnte oplysninger.
Det kompetente toldsted ibestemmelsesmedlemsstaten bekræfter i
kontroleksemplaret, at produkterne er anbragt på oplag, efter at have1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 40
▼B
kontrolleret, at produkterne er i ndført idet iarti kel 40, stk. 2, nævnte
register.
4. Hvis produkterne efter opbevaring på proviantoplag ombordtages i
en anden medlemsstat end oplagsmedlemsstaten, skal der føres bevis forombordtagningen efter fremgangsmåden i artikel 39, stk. 3.
5. Beviset for anbringelsen under kontrol på et andet proviantoplag,
beviset for ombordtagning i Fællesskabet og beviset for de i artikel 44og artikel 45, stk. 3, litra a) omhandlede leverancer skal, medmindre derforeligger force majeure, føres senest 12 måneder efter den dato, hvorprodukterne har forladt proviantoplaget, idet artikel 49, stk. 3, 4 og 5,finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL 2
Særligetilfælde
Artikel 44
1. Levering af proviant:
a) til bore- eller udvindingsplatforme, herunder arbejdssteder med
servicefunktion i tilknytning hertil, som er placeret på den europæ-
iske kontinentalsokkel eller på kontinentalsoklen i den ikke-
europæiske del af Fællesskabet, men uden for en zone på tre sømilberegnet fra den basislinje, fra hvilken bredden af en medlemsstatsterritorialfarvand måles
og
b) i farvande uden for territorialgrænserne, til flådefartøjer og
hjælpefartøjer, der fører en medlemsstats flag,
betragtes ved fastsættelse af restitutionssatsen som levering efter artikel
36, stk. 1, litra a).
Ved »proviant« forstås produkter, der udelukkende er bestemt til
konsum om bord.
2. Bestemmelserne i stk. 1 anvendes kun, når restitutionssatsen i dette
tilfælde ligger over den laveste sats.
Medlemsstaterne kan anvende disse bestemmelser på alle leveringer af
proviant, på betingelse af:
a) at der udstedes et leveringsbevis
og
b) iforbi ndelse med platforme, at:
— den leverede proviant udgør en del af de normale leverancer til
platformen, som godkendt af den kompetente myndighed i denmedlemsstat, hvorfra forsendelsen til platformen afgår. I den
forbindelse skal de pågældende havne eller forsendelsessteder, de
anvendte typer fartøjer — når leverancerne foregår pr. skib — ogden anvendte type emballage eller beholdere være de samme, somnormalt anvendes, bortset fra tilfælde af force majeure
— den virksomhed, der foretager levering med fartøj eller heli-
kopter, er en fysisk eller juridisk person, som inden for
Fællesskabet fører registre, der kan kontrolleres, og som ertilstrækkelige til, at de nærmere omstændigheder ved sø- ellerflytransporten kan efterprøves.
3. Det i stk. 2, litra a), nævnte leveringsbevis skal indeholde
detaljerede oplysninger om produkterne og angivelse af navn og/ellerandre kendemærker på den platform eller det flådefartøj, hvortil depågældende produkter er leveret, samt leveringsdato. Medlemsstaternekan forlange yderligere oplysninger.
Beviset underskrives:
a) iforbi ndelse med platforme af en person, som af platformens ledelse
har fået overdraget ansvaret for platformens forsyninger. Myndighe-derne træffer passende foranstaltninger for at sikre, at transaktionen1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 41
▼B
er ægte. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de trufne
foranstaltninger
b) i forbindelse med flådefartøjer eller hjælpefartøjer af de militære
myndigheder.
Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne i forbindelse med levering til
platforme give eksportørerne dispensation fra at fremlægge leverings-
beviset, når der er tale om en levering:
— der giver adgang til en restitution på 3 000 EUR eller derunder pr.
udførsel
— der efter medlemsstatens opfattelse giver tilstrækkelig sikkerhed for,
at varerne når deres destination og
— for hvilken der fremlægges transportdokument samt bevis for
betaling.
4. Myndighederne i den restitutionsydende medlemsstat foretager
kontrol af de mængder, der angives som leveret til platforme, gennem
tilsyn med de registre, som føres af eksportøren og af den virksomhed,som foretager levering med fartøj eller helikopter. De skal også sikresig, at de mængder proviant, der er leveret i medfør af denne artikel,ikke overstiger det ombordværende personales behov.
Ved anvendelsen at første afsnit kan myndighederne i andre medlems-
stater om fornødent anmodes om bistand.
5. Anvendes artikel 8 i forbindelse med levering til en platform,
anføres ikontroleksemplarets rubri k 104 under »Anden« en af følgende
angivelser:
— Suministro para el abastecimiento de las plataformas — Reglamento
(CE) 800/1999,
— Proviant til platforme — forordning (EF) 800/1999,
— Bevorratungslieferung für Plattformen — Verordnung (EG) 800/
1999,
—Προµήθειες τροφοδοσίας για εξέδρες —κανονισµός (ΕΚ) 800 /
1999,
— Catering supplies for rigs — Regulation (EC) 800/1999,
— Livraison pour l'avitaillement des plates-formes — rêglement (CE)
800/1999,
— Provviste di bordo per piattaforma — Regolamento (CE) 800/1999,
— Leverantie van boordproviand aan platform — Verordening (EG)
800/1999,
— Fornectimentos para abastecimento de plataformas — Regulamento
(CE) 800/1999,
— Muonitustoimitukset lautoille — asetus (EY) 800/1999,
— Proviant till plattformar — förordning (EG) 800/1999.
6. Ved anvendelse af artikel 40 forpligter oplagshaveren sig til i det i
artikel 40, stk. 2, litra b), nævnte register at anføre oplysninger om den
platform, hvortil det enkelte vareparti transporteres, navn/nummer på det
leverende fartøj/den leverende helikopter og dato for ombordtagning. Dei stk. 3, litra a), nævnte leveringsbeviser anses for at udgøre en del afregisteret.
7. Medlemsstaterne sørger for, at der føres regnskab med de mængder
produkter inden for hver varegruppe, der leveres til platforme; og somomfattes af nærværende artikel.
Artikel 45
1. Leveringer af proviant uden for Fællesskabet ligestilles ved
fastlæggelsen af restitutionssatsen med de i artikel 36, stk. 1, litra a),nævnte leveringer.
2. Ved differentiering af restitutionssatsen efter destination finder stk.
1 anvendelse, hvis der føres bevis for, at de faktisk ombordtagneprodukter er de samme som dem, der har forladt Fællesskabetstoldområde med dette formål.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 42
▼B
3. For det istk. 2 omhandlede bevi s gælder følgende bestemmelser:
a) Beviset for direkte levering om bord af proviant føres ved
fremlæggelse af et tolddokument eller et dokument, der er påtegnetaf toldmyndighederne i det tredjeland, hvor ombordtagning findersted; dette dokument kan være udformet som vist i bilag III.
Det skal udfyldes på et eller flere af Fællesskabets officielle sprog og
et sprog, der bruges idet pågældende tredjeland.
Ved anvendelse af denne artikel forstås ved »direkte levering«
levering af en container eller et ikke opdelt vareparti, der tages ombord på et skib.
b) Hvis de udførte produkter ikke udgør en direkte levering og
anbringes under en toldkontrolordning i bestemmelsestredjelandetinden levering om bord som proviant, føres beviset for ombordtag-ning ved fremlæggelse af følgende dokumenter:
— et tolddokument eller et af tredjelandets toldmyndigheder
påtegnet dokument, der attesterer, at indholdet af en container
eller et ikke opdelt vareparti er placeret på proviantoplag, og at de
heri indbefattede produkter udelukkende vil blive anvendt somproviant; dette dokument kan være udformet som vist i bilag III,og
— et tolddokument eller et dokument, der er påtegnet af told-
myndighederne i det tredjeland, hvor ombordtagning finder sted,og som attesterer, at alle produkterne icontai neren eller hele detoprindelige vareparti er udtaget endeligt af lageret og leveret ombord, idet det oplyses, hvor mange delleveringer der er foretaget;
dette dokument kan være udformet som vist i bilag III.
c) Hvis de i litra a) eller litra b), andet led, nævnte dokumenter ikke kan
fremlægges, kan medlemsstaterne godkende, at beviset føres vedfremlæggelse af et modtagelsesbevis, der er underskrevet af skibetskaptajn eller en anden vagthavende officer og forsynet med skibetsstempel.
Hvis de i litra b), andet led, nævnte dokumenter ikke kan fremlægges,
kan medlemsstaterne godkende, at beviset føres ved fremlæggelse afet modtagelsesbevis, der er underskrevet af en funktionær iluftfartsselskabet og forsynet med dette selskabs stempel.
d) De i litra a) og litra b), andet led, nævnte dokumenter kan kun
godkendes af medlemsstaterne, hvis de indeholder fuldstændige
oplysninger vedrørende de produkter, der er leveret om bord, ogangivelse af leveringsdato, skibets eller luftfartøjets registrerings-nummer samt navn, hvis det eksisterer. For at sikre at de mængder,der er leveret som proviant, svarer til det normale behov for detpågældende skibs eller luftfartøjs besætningsmedlemmer og passa-
gerer, kan medlemsstaterne kræve at få yderligere oplysninger eller
supplerende dokumenter.
4. Der skal i alle tilfælde til støtte for anmodningen om betaling
fremlægges en genpart eller en fotokopiaf transportdokumentet samt etdokument, der beviser, at de til proviant bestemte produkter er blevetbetalt.
5. Produkter, der er omfattet af ordningen i artikel 40, kan ikke
anvendes til de i stk. 3, litra b), nævnte leveringer.
6. Artikel 17 finder tilsvarende anvendelse.7. I det i denne artikel nævnte tilfælde anvendes artikel 37 ikke.
Artikel 46
1. Som undtagelse fra artikel 161, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2913/
92 betragtes produkter bestemt for øen Helgoland som udført vedanvendelse af bestemmelserne om udbetaling af eksportrestitutioner.
2. Produkter bestemt for San Marino betragtes ikke som udført ved
anvendelse af bestemmelserne om udbetaling af eksportrestitutioner.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 43
▼B
Artikel 47
1. For produkter, der genudføres ihenhold ti l bestemmelserne i
artikel 883 i forordning (EF) nr. 2454/93, kan der kun ydes restitution,
hvis den afgørelse vedrørende anmodningen om godtgørelse af ellerfritagelse for importafgifterne, der vil blive truffet senere, er negativ, ogde øvrige betingelser vedrørende ydelse af restitution overholdes.
2. Når produkterne genudføres ihenhold ti l proceduren istk. 1, skal
der anføres en henvisning til denne procedure på det i artikel 5, stk. 4,nævnte dokument.
Artikel 48
For udførsler til:
— væbnede styrker, der er stationeret i et tredjeland, og som henhører
enten under en medlemsstat eller en international organisation, sommindst en af medlemsstaterne er medlem af
— internationale organisationer, der er etableret i et tredjeland, og som
mindst en af medlemsstaterne er medlem af
— diplomatiske repræsentationer, der er etableret i et tredjeland
for hvilke eksportøren ikke kan fremskaffe de i artikel 16, stk. 1 eller 2,
nævnte beviser, anses produktet for at være indført til det pågældende
tredjeland mod fremlæggelse af bevis for betaling af produkterne og
overtagelsesbevis udstedt af de væbnede styrker, den internationaleorganisation eller den diplomatiske repræsentation, der modtagerproduktet itredjelandet.
AFSNIT IV
FREMGANGSMÅDEVEDRESTITUTIONENSUDBETALING
KAPITEL 1
Generelt
Artikel 49
1. Restitutionen udbetales kun på eksportørens udtrykkelige anmod-
ning af den medlemsstat, på hvis område udførselsangivelsen er antaget.
Anmodningen om restitution fremsættes:
a) skriftligt, eventuelt under anvendelse af en formular, som medlems-
staterne har fastsat til dette formål, eller
b) ved anvendelse af edb-systemer, for hvilke de nærmere bestemmelser
fastsættes af myndighederne.
Ved anvendelse af nærværende stykke finder bestemmelserne i artikel
199, stk. 2 og 3, og artikel 222, 223 og 224 i forordning (EØF) nr. 2454/93 tilsvarende anvendelse.
2. Dokumenterne vedrørende udbetaling af restitutionen eller frigi-
velse af sikkerhedsstillelsen skal, undtagen i tilfælde af force majeure,indgives senest 12 måneder efter antagelsen af udførselsangivelsen.
Hvis eksportlicensen, der anvendes til en udførsel, som giver ret til
restitutionsudbetaling, er udstedt af en anden medlemsstat end eksport-medlemsstaten, skal dokumenterne vedrørende udbetaling afeksportrestitutionen omfatte en fotokopi af licensens for- og bagsidemed de behørige afskrivninger.
3. Når kontroleksemplar T5 eller i givet fald det nationale dokument,
der beviser, at produktet har forladt Fællesskabets toldområde, ikke ertilbagesendt til afgangstoldstedet eller det centrale kontor senest tremåneder efter dets udstedelse som følge af omstændigheder, der ikkekan tilregnes eksportøren, kan denne til det kompetente organ indgive enbegrundet anmodning om bevismæssig ligestilling.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 44
▼B
De beviser, der skal fremlægges; skal omfatte følgende:
a) hvis kontroleksemplaret eller det nationale dokument er udstedt som
bevis for, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde:
— genpart eller fotokopiaf transportdokumentet
og
— et dokument, der godtgør, at produktet er blevet frembudt på et
toldsted iet tredjeland, eller et eller flere af de iarti kel 16, stk. 1,
2 og 4, nævnte dokumenter.
Det kan undlades at kræve det iandet led nævnte dokument fremlagt
for udførsler, der giver anledning til restitutioner på mindre end ellerlig med 1 200 EUR; dog skal eksportøren i dette tilfælde fremlæggebevis for betalingen.
Ved udførsel til et tredjeland, der er medlem af konventionen om en
fælles forsendelsesprocedure, ligestilles det af det pågældende land
behørigt påtegnede retureksemplar nr. 5 af det fælles transitdokument
eller en bekræftet fotokopiheraf eller en meddelelse fra afgangs-toldstedet med bevisdokumenterne
b) hvis artikel 36, 40 eller 44 anvendes: en bekræftelse, som er udstedt
af det toldsted, der er ansvarligt for kontrollen med den pågældendedestination, og som angiver, at betingelserne for det pågældende
toldsteds påtegning af kontroleksemplar T5 er opfyldt eller
c) hvis artikel 36, stk. 1, litra a), eller artikel 40 anvendes: det i artikel
45, stk. 3, litra c), nævnte modtagelsesbevis og et dokument, der
godtgør, at produkterne til proviantering er betalt.
Ved anvendelse af nærværende stykke har en attest fra udgangs-
toldstedet, der bekræfter, at kontroleksemplar T5 er blevet behørigt
fremlagt, og som angiver nummeret på dette dokument og udstedelses-toldstedet herfor samt den dato, hvor produktet har forladt Fællesskabetstoldområde, samme værdi som originalen af kontroleksemplar T5.
Bestemmelserne i stk. 4 finder anvendelse i forbindelse med frem-
læggelse af ligestillet bevis.
4. Når de ifølge artikel 16 krævede dokumenter ikke har kunnet
fremskaffes inden udløbet af den i stk. 2 nævnte frist, skønt eksportøren
har gjort sig umage for at fremskaffe og fremsende dem inden for dennefrist, kan der efter anmodning fra eksportøren indrømmes dennesupplerende frist til at fremskaffe disse dokumenter.
5. Den i stk. 3 nævnte anmodning om bevismæssig ligestilling med
eller uden ledsagende bevisdokumenter samt den i stk. 4 nævnteanmodning om supplerende frister skal indgives inden udløbet af den istk. 2 fastsatte frist. Hvis disse ansøgninger imidlertid indgives senestseks måneder efter udløbet af denne frist, anvendes bestemmelserne i
artikel 50, stk. 2, første afsnit.
6. Anvendes artikel 37, skal dokumenterne vedrørende udbetaling af
restitutionen, undtagen i tilfælde af force majeure, indgives i løbet af de12 måneder, der følger måneden for ombordtagningen; den i artikel 37,
stk. 1, nævnte tilladelse kan dog fastsætte en forpligtelse for eksportøren
til at indgive anmodningen om udbetaling inden for en kortere frist.
7. Myndighederne i en medlemsstat kan forlange, at samtlige
dokumenter vedrørende udbetaling af restitutionen oversættes til det
officielle sprog eller et af de officielle sprog i medlemsstaten.
8. Myndighederne foretager den i stk. 1 nævnte udbetaling senest tre
måneder efter den dag, hvor de råder over alt det materiale, som gør det
muligt at afslutte behandlingen af det pågældende dossier, undtagen
a) iti lfælde af force majeure
eller
b) i tilfælde af, at der er indledt en administrativ undersøgelse
vedrørende retten til restitutionen; i så fald sker udbetalingen først,
når retten til restitutionen er fastslået
eller1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 45
▼B
c) for at anvende den godtgørelse, der er fastsat iarti kel 52, stk. 2, andet
afsnit.
9. Det kan undlades at yde restitution, hvis restitutionsbeløbet er på
60 EUR eller derunder pr. udførselsangivelse.
Artikel 50
1. Hvis alle de krav, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne for at
opnå ret til en restitution, er opfyldt, bortset fra kravet om overholdelseaf en af de i artikel 7, stk. 1, artikel 15, stk. 1, og artikel 40, stk. 1,fastsatte frister, gælder følgende regler:
a) Restitutionen nedsættes først med 15 %.
b) Den resterende restitution, herefter benævnt den »nedsatte restitu-
tion«, nedsætter yderligere på følgende måde:
i) for hver dag, fristen i artikel 15, stk. l, overskrides, nedsættes den
nedsatte restitution med 2 %
ii) for hver dag, fristen i artikel 7, stk. l, overskrides, nedsættes den
nedsatte restitution med 5 %
iii) eller for hver dag, fristen i artikel 40, stk. l, overskrides,
nedsættes den nedsatte restitution med 10 %.
2. Hvis bevis for, at alle kravene i EF-bestemmelserne er opfyldt,
føres senest seks måneder efter udløbet af fristen i artikel 49, stk. 2 og 4,udbetales en restitution på 85 % af det beløb, der ville være blevetudbetalt, hvis alle krav var opfyldt.
Hvis beviset for, at alle kravene i EF-bestemmelserne er opfyldt, føres
senest seks måneder efter udløbet af de iarti kel 49, stk. 2 og 4,omhandlede frister, men de i artikel 7, stk. l, artikel 15, stk. l, eller
artikel 40, stk. 1, nævnte frister er overskredet, er den udbetalte
restitution lig med den nedsatte restitution ifølge stk. l, yderligere nedsatmed 15 % af det beløb, som ville være blevet udbetalt, hvis alle fristernevar overholdt.
3. Hvis en restitution er forudbetalt efter artikel 24, og en eller flere
af de frister, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, og artikel 15, stk. 1, ikke eroverholdt, er den fortabte sikkerhedsstillelse lig med:
— det ihenhold ti l stk. 1 beregnede nedsættelsesbeløb
— forhøjet med 10 %.
Den resterende sikkerhedsstillelse frigives.
Hvis en restitution er forudbetalt efter artikel 24, og hvis der senest seks
måneder efter udløbet af fristen i artikel 49, stk. 2 og 4, føres bevis for,
at alle kravene iEF-bestemmelserne er opfyldt, skal 85 % afsikkerhedsstillelsen tilbagebetales.
Hvis der, i det i tredje afsnit nævnte tilfælde, desuden foreligger en
overskridelse af en eller flere af de frister, der er nævnt i artikel 7, stk. 1,og artikel 15, stk. 1, frigives følgende beløb:
— et beløb svarende til det i henhold til tredje afsnit tilbagebetalte beløb
— nedsat med den sikkerhedsstillelse, der fortabes i henhold til første
afsnit.
4. Den samlede fortabte restitution kan ikke overstige den samlede
restitution, der skulle udbetales, hvis alle krav var opfyldt.
5. I denne artikel ligestilles manglende overholdelse af den i artikel
39, stk. 1, nævnte frist med manglende overholdelse af den i artikel 7,stk. 1, nævnte frist.
6. Ved anvendelse af artikel 4, stk. 2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/
eller artikel 51:
— baseres beregningerne af de i nærværende artikel nævnte nedsæt-
telser på det skyldige restitutionsbeløb, der følger af anvendelsen afartikel 4, stk. 2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/eller artikel 511999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 46
▼B
— må den restitution, der fortabes ifølge nærværende artikel, ikke
overstige den restitution, der følger af anvendelsen af artikel 4, stk.2, og/eller artikel 18, stk. 3, og/eller artikel 51.
KAPITEL 2
Sanktionerogtilbagebetalingafuberettigetudbetaltebeløb
Artikel 51
1. Hvis det konstateres, at en eksportør med henblik på at opnå en
eksportrestitution har ansøgt om en restitution, der er større end den,vedkommende har ret til, er restitutionen for den pågældende udførselden restitution, der gælder for den faktisk foretagne udførsel, nedsat med
et beløb svarende til:
a) halvdelen af forskellen mellem den restitution, der er ansøgt om, og
den restitution, der gælder for den faktisk foretagne udførsel
b) to gange forskellen mellem den restitution, der er ansøgt om, og den
gældende restitution, hvis eksportøren forsætligt har afgivet urigtigeoplysninger.
2. Den restitution, der er ansøgt om, anses for at være det beløb, der
fremkommer ved en beregning på grundlag af de oplysninger, der ergivet i henhold til artikel 5 eller artikel 26, stk. 2. Varierer restitutions-satsen efter destination, beregnes den differentierede del af restitutionenpå grundlag af de oplysninger om mængde, vægt og destination, der er
afgivet ifølge artikel 49.
3. Den i stk. l, litra a), fastsatte sanktion anvendes ikke:
a) iti lfælde af force majeure
b) iundtagelsesti lfælde, hvor eksportøren straks efter, at han er blevet
klar over, at den restitution, hvorom der er ansøgt, er for stor, på egetøjeblikkeligt initiativ og skriftligt underretter myndighederne herom,
medmindre myndighederne allerede har meddelt eksportøren, at de
påtænker at undersøge ansøgningen, eller at eksportøren på andenmåde er blevet klar over myndighedernes hensigt, eller atmyndighederne allerede har konstateret, at den restitution, der blevansøgt om, var ukorrekt
c) i tilfælde af en af myndighederne anerkendt indlysende fejl
vedrørende den restitution, hvorom der er ansøgt
d) i tilfælde, hvor restitutionsansøgningen er i overensstemmelse med
forordning (EF) nr. 1222/94, særlig artikel 3, stk. 2, og er blevetberegnet på grundlag af de gennemsnitlige mængder, der er blevetanvendt i en nærmere angivet periode
e) iti lfælde, hvor vægten justeres, når forskellen ivægten skyldes den
vejemetode, der er blevet anvendt.
4. Fører den i stk. 1, litra a) eller b), fastsatte nedsættelse til et
negativt beløb, skal eksportøren betale det negative beløb.
5. Hvis myndighederne konstaterer, at den restitution, hvorom der er
ansøgt, var ukorrekt, at udførslen ikke er blevet foretaget, og at detderfor ikke er muligt at nedsætte restitutionen, skal eksportøren betale et
beløb svarende til det i stk. 1, litra a) eller b), omhandlede sanktions-
beløb, der ville gælde, hvis udførslen var blevet foretaget. Variererrestitutionssatsen efter destination, skal der, undtagen i tilfælde afobligatorisk destination, ved beregningen af den restitution, hvorom derer ansøgt, og af den gældende restitution tages hensyn til den lavestepositive sats eller til den sats, der følger af destinationsangivelsen i
henhold til artikel 24, stk. 2, eller artikel 26, stk. 4, hvis denne sats er
højere.
6. Den betaling, der er fastsat i stk. 4 og 5, skal finde sted senest 30
dage efter datoen for modtagelsen af opkrævningen. Overholdes fristenikke, skal eksportøren betale renter for den periode, der begynder 30dage efter datoen for modtagelsen af opkrævningen, og som slutterdagen før datoen for betalingen af det opkrævede beløb, med den iartikel 52, stk. 1, nævnte rentesats.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 47
▼B
7. Sanktioner finder ikke anvendelse, blot fordi den ansøgte
restitution er højere end den restitution, der gælder ifølge artikel 4,stk. 2, artikel 18, stk. 3, artikel 35, stk. 2, og/eller artikel 50.
8. Sanktionerne finder anvendelse, uden at dette berører andre
sanktioner, der er fastsat på nationalt plan.
9. Medlemsstaterne kan undlade at anvende sanktioner på 60 EUR og
derunder pr. udførselsangivelse.
10. Er det i udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen anførte
produkt ikke omfattet af licensen, udbetales der ikke restitution, og stk. 1
anvendes ikke.
11. Er restitutionssatsen blevet forudfastsat, beregnes sanktionen ud
fra de restitutionssatser, der gælder den dag, hvor licensansøgningenindgives, uden at der tages hensyn til tabet af restitution i henhold tilartikel 4, stk. 1, eller til nedsættelsen af restitutionen i henhold til artikel4, stk. 2, eller artikel 18, stk. 3. Satserne justeres om nødvendigt den
dag, hvor udførselsangivelsen eller betalingsangivelsen antages.
Artikel 52
1. Uden at forpligtelsen til at betale et negativt beløb som omhandlet
i artikel 51, stk. 4, berøres heraf, skal modtageren, når der uretmæssigt
udbetales en restitution, tilbagebetale de uretmæssigt modtagne beløb,
inklusive eventuelle sanktionsbeløb ifølge artikel 51, stk. 1, forhøjet meden rente, der beregnes på grundlag af den periode, der er forløbet mellembetalingen og tilbagebetalingen. Dog gælder det:
a) at hvis tilbagebetalingsforpligtelsen er dækket af en sikkerhed, som
endnu ikke er frigivet, anses inddragelsen af den pågældendesikkerhed i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1, eller artikel35, stk. 1, som tilbagebetaling af de skyldige beløb
b) at hvis sikkerheden allerede er blevet frigivet, skal modtageren betale
et beløb svarende til den sikkerhed, der ville være blevet inddraget,forhøjet med en rente, der beregnes for perioden fra frigivelsesdatoentil dagen før betalingsdatoen.
Betaling skal ske senest 30 dage efter dagen for modtagelsen af
opkrævningen.
Hvis et beløb kræves tilbagebetalt, kan medlemsstaten, med henblik på
beregning af renter, antage, at betaling sker den 20. dag efter dagen for
fremsættelsen af tilbagebetalingskravet.
Rentesatsen beregnes efter de nationale retsforskrifter, idet den dog ikke
må være mindre end den rentesats, der anvendes ved tilbagebetaling af
nationale beløb.
Der opkræves ingen renter eller højst et af medlemsstaten fastsat beløb
svarende til den uberettigede fordel, hvis den uretmæssige udbetalingskyldtes fejl fra myndighedernes side.
Er restitutionen blevet udbetalt til en person, til hvem retten hertil er
blevet overdraget, hæfter denne og eksportøren solidarisk for tilbage-betalingen af uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt frigivensikkerhed og renter vedrørende den pågældende udførsel. Rettigheds-
erhververens ansvar er dog begrænset til det beløb, der er udbetalt ham,
plus renter af dette beløb.
2. De tilbagebetalte beløb, beløb der følger af artikel 51, stk. 4 og 5,
og inddrevne renter betales til de udbetalende organer, som trækker demfra de udgifter, der afholdes af Den Europæiske Udviklings- ogGarantifond for Landbruget (EUGFL), jf. dog artikel 7 i Rådetsforordning (EØF) nr. 595/91 (
1).
Når betalingsfristen ikke overholdes, kan medlemsstaterne beslutte, at
uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt frigiven sikkerhed og renter1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 48
(1) EFT L 67 af 14.3.1991, s. 11.
▼B
indtil afregningsdatoen i stedet for at blive tilbagebetalt fratrækkes i
senere udbetalinger til de pågældende eksportører.
Andet afsnit gælder også for beløb, der skal betales i henhold til artikel
51, stk. 4 og 5.
3. Uden at dette berører muligheden for at give afkald på mindre
sanktionsbeløb, jf. artikel 51, stk. 9, kan medlemsstaterne undlade at
kræve tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb, uretmæssigt
frigiven sikkerhed, renter og beløb, der følger af artikel 51, stk. 4,såfremt summen af disse beløb pr. udførselsangivelse ikke overstiger60 EUR, og for så vidt der i national ret findes tilsvarende regler om atundlade geninddrivelse i lignende tilfælde.
4. Den i stk. 1 omhandlede tilbagebetalingsforpligtelse gælder ikke:
a) hvis betalingen er sket som følge af en fejl begået af medlemsstatens
myndigheder eller af en anden berørt myndighed, og fejlen ikke medrimelighed kunne forventes opdaget af modtageren, og dennedesuden har været igod tro, eller
b) hvis den periode, der er forløbet mellem den dag, hvor modtageren
har fået meddelelse om den endelige beslutning om restitutionensydelse, og den dag, hvor modtageren for første gang er blevet
underrettet af en national myndighed eller en fællesskabsmyndighed
om den pågældende betalings uretmæssige karakter, er på over fireår. Denne bestemmelse anvendes kun, hvis modtageren har været igod tro.
Modtageren bærer ansvaret for tredjemands handlinger, som direkte
eller indirekte vedrører de formelle betingelser for betalingen afrestitutionen, herunder handlinger foretaget af internationale kontrol-og overvågningsselskaber.
Bestemmelserne i dette stykke anvendes ikke på restitutionsforskud.
Såfremt tilbagebetaling ikke finder sted som følge af anvendelse af
nærværende stykke, finder den i artikel 51, stk. 1, litra a), omhandledeadministrative sanktion ikke anvendelse.
AFSNIT V
AFSLUTTENDEBESTEMMELSER
Artikel 53
Medlemsstaterne sender:
— straks Kommissionen meddelelse om de tilfælde, hvor artikel 20, stk.
1, har fundet anvendelse; Kommissionen underretter de øvrigemedlemsstater herom
— oplysninger til Kommissionen om de mængder for hver tolvcifret
kode, der er udført uden eksportlicens med forudfastsættelse af
restitutionen i de tilfælde, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, andet afsnit,første led, artikel 6 og artikel 45. Medlemsstaterne træffer defornødne foranstaltninger for at sikre, at oplysningerne tilsendessenest iløbet af den anden måned efter den måned, hvortoldformaliteterne ved udførsel blev afsluttet.
Artikel 54
1. Forordning (EØF) nr. 3665/87 ophæves.Den anvendes dog fortsat:
— på udførsler, for hvilke udførselsangivelsen er antaget inden den
dato, fra hvilken nærværende forordning finder anvendelse
og
— ved anvendelse af forordning (EØF) nr. 565/80 på udførsler, for
hvilke betalingsangivelsen er antaget inden den dato, fra hvilken
nærværende forordning finder anvendelse.
2. I alle EF-akter, hvor der henvises til forordning (EØF) nr. 1041/67,
(EØF) nr. 192/75, (EØF) nr. 2730/79, (EØF) nr. 798/80, (EØF) nr. 2570/84, (EØF) nr. 2158/87, (EØF) nr. 3665/87 eller til artikler heri, skal en1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 49
▼B
sådan henvisning betragtes som en henvisning til nærværende forord-
ning.
Sammenligningstabellen, for så vidt angår artiklerne i forordning (EØF)
nr. 3665/87, er anført ibi lag I.
Artikel 55
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. juli1999.På anmodning af de berørte parter finder artikel 7, stk. 1, andet afsnit, og
artikel 15, stk. 4, anvendelse på udførsler, for hvilke toldformaliteterneved udførslen er blevet afsluttet den 19. januar 1998 eller senere.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 50
▼B
BILAG I
Sammenligningstabel
Nærværende forordning Forordning (EØF) nr. 3665/87
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 —Artikel 4 Artikel 2aArtikel 5 Artikel 3Artikel 6 Artikel 3aArtikel 7 Artikel 4Artikel 8 Artikel 6Artikel 9 Artikel 6a
Artikel 10 Artikel 7
Artikel 11, stk. 1, 5 og 6 Artikel 8Artikel 11, stk. 2, 3 og 4 Artikel 10Artikel 12 Artikel 9Artikel 13 Artikel 12Artikel 14 Artikel 16Artikel 15 Artikel 17Artikel 16 Artikel 18
Artikel 17 Artikel 19
Artikel 18 Artikel 20Artikel 19 Artikel 21Artikel 20, stk. 1, 2 og 3 Artikel 5Artikel 20, stk. 4 Artikel 15, stk. 2Artikel 21 Artikel 13Artikel 22 Artikel 14Artikel 23 Artikel 15, stk. 1
Artikel 24 Artikel 22
Artikel 25 Artikel 23Artikel 26 Artikel 25Artikel 27 Artikel 26Artikel 28, stk. 1, 2, 3, 5 og 6 Artikel 27Artikel 29 Artikel 28Artikel 30 Artikel 28aArtikel 31 Artikel 29
Artikel 32 Artikel 30
Artikel 33 Artikel 31Artikel 34 Artikel 32Artikel 35 Artikel 33Artikel 36 Artikel 34Artikel 37 Artikel 35Artikel 38 Artikel 36Artikel 39 Artikel 37
Artikel 40 Artikel 38
Artikel 41 Artikel 39Artikel 42 Artikel 40Artikel 43 Artikel 411999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 51
▼B
Nærværende forordning Forordning (EØF) nr. 3665/87
Artikel 44 Artikel 42
Artikel 45 Artikel 43
Artikel 46 Artikel 44
Artikel 47 Artikel 45
Artikel 48 Artikel 46
Artikel 49, stk. 1-7 Artikel 47
Artikel 49, stk. 9 Artikel 11, stk. 2
Artikel 50 Artikel 48
Artikel 51 Artikel 11, stk. 1
Artikel 52 Artikel 11, stk. 3-6
Artikel 53 Artikel 49
Artikel 54 Artikel 50
Artikel 55 Artikel 51
Bilag I Bilag I
Bilag II Bilag III
Bilag III Bilag IV
Bilag IV
Bilag V1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 52
▼B
BILAG II
Fortegnelse over de tredjelande, der betinger pengeoverførslen af, at
produkteterindført,somomhandletiartikel16,stk.2,litrad)
Algeriet
Burundi
Ækvatorialguinea
KenyaLesothoMalawi
Malta
St. LuciaSenegalTanzania1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 53
▼B
BILAG III
1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 54
▼B
BILAG IV
Fortegnelseovertredjelandeogterritorier,omhandletiartikel17,litrab)og
c)
Island
Norge
Liechtenstein
SchweizHelgolandAndorra
Gibraltar
Ceuta og MelillaVatikanstatenMalta
Cypern
MarokkoTyrkiet
Estland
LetlandLitauenPolen
Tjekkiet
SlovakietUngarn
Rumænien
BulgarienAlbanienUkraine
Belarus
MoldavaRusland
Georgien
ArmenienAserbajdsjanSlovenien
Kroatien
Bosnien-HercegovinaSerbien og MontenegroDen tidligere jugoslaviske Republik Makedonien1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 55
▼B
BILAG V
Listeoverprodukter,forhvilkeartikel20,stk.4,litrab),finderanvendelse
I. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EF) nr. 3072/95 (ris).
II. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1785/81 (sukker
og isoglucose).
III. Produkter som omhandlet i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 1766/92 (korn).
IV.
KN-kode Oksekød
0102 Hornkvæg, levende
0201 Kød af hornkvæg, fersk eller kølet
0202 Kød af hornkvæg, frosset
0206 10 95 Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet0206 29 91 Nyretap og mellemgulv, frosset
V.
KN-kode Mælk og mejeriprodukter
0402 Mælk og fløde, koncentreret eller tilsat sukker eller
andre sødemidler
0403 90 11 til
0403 90 39Kærnemælkspulver
0404 90 21 til
0404 90 89Mælkebestanddele
0405 Smør og andre mælkefedtstoffer
0406 20 Ost, revet eller ipulverform
0406 30 Smelteost
0406 90 13 til
0406 90 27/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Anden ost
0406 90 61 til
0406 90 81
0406 90 86 til
0406 90 88
VI.
KN-kode Vin
2204 29 62/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Uaftappet bordvin
2204 29 64
2204 29 65
2204 29 71
2204 29 72
2204 29 75
2204 29 83
2204 29 84
2204 29 94
2204 29 981999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 56
▼B
VII.
KN-kodeLandbrugsprodukter, der udføres iform af varer uden for
traktatens bilag II
1901 90 91 - - - uden indhold af mælkefedt, saccharose, isoglucose,
glucose eller stivelse, eller med indhold af mælkefedt
på under 1,5 vægtprocent, med indhold af saccharose
(herunder invertsukker) på under 5 vægtprocent, af
isoglucose på under 5 vægtprocent, af glucose på under
5 vægtprocent eller af stivelse på under 5 vægtprocent,
bortset fra tilberedte næringsmidler i pulverform frem-
stillet af produkter henhørende under pos. 0401 til 0404
2101 12 92 - - - Varer tilberedt på basis af ekstrakter, essenser eller
koncentrater af kaffe
2101 20 92 - - - Varer tilberedt på basis af ekstrakter, essenser eller
koncentrater af te eller maté
3505 10 10 til
3505 10 90Dextrin og anden modificeret stivelse
3809 10 10 til
3809 10 90Efterbehandlingsmidler, acceleratorer til farvning eller
til fiksering af farvestoffer samt andre produkter og
præparater på basis af stivelse eller stivelsesprodukter1999R0800 — DA — 25.07.2000 — 001.001 — 57