Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2075/92
af 30. juni 1992
om den fælles markedsordning for råtobak
(EFT L 215 af 30.7.1992, s. 70)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EF) nr. 711/95 af 27. marts 1995 L 73 13 1.4.19951992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2075/92
af 30. juni 1992
om den fælles markedsordning for råtobak
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske
Fællesskab, særlig artikel 42 og 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Fællesmarkedets funktion og udvikling skal ledsages af udformningen af en
fælles landbrugspolitik; denne skal navnlig omfatte en fælles markeds-
ordning, der afhænging af de enkelte produkter kan antage forskellige former;
sigtet med den fælles landbrugspolitik er at nå de mål, der er fastsat i
Traktatens artikel 39, og navnlig for råtobak at stabilisere markederne og sikre
den berørte landbrugsbefolkning en rimelig levestandard; disse mål kan kunnås, hvis ressourcerne afpasses efter behovene, hvilket navnlig kan ske
gennem en kvalitetspolitik;
den nuværende markedssituation for råtobak, der er kendetegnet ved, at
udbuddet ikke svarer til efterspørgslen, kræver en gennemgribende ændring af
den fællesskabsordning, der hidtil har været gældende for markedet, samtidig
med at den traditionelle produktion opretholdes; ændringen bør bestå i, atmekanismerne til markedsforvaltning forenkles, at der sikres en produktions-
styring, hvorved der både tages hensyn til markedsbehovene og budgetbetin-
gelserne, og at kontrolmidlerne udbygges, så der skabes sikkerhed for, atforvaltningsmekanismerne fuldt ud bidrager til, at den fælles markeds-ordnings mål nås;
de forskellige tobakssorter kan opdeles i grupper ud fra ligheder i
dyrkningsteknik og produktionsomkostninger og navnlig på grundlag af debenævnelser, der anvendes i den internationale samhandel;
på grund af konkurrencen på tobaksmarkedet er det nødvendigt at støtte
tobaksproduktionen, og denne støtte bør baseres på en præmieordning, som
skaber mulighed for at afsætte tobakken i Fællesskabet;
der kan sikres en effektiv forvaltning af præmieordningen ved, at der indgås
dyrkningskontrakter mellem tobaksavlerne og de virksomheder, der foretager
den første forarbejdning; kontrakterne skal både sikre avlerne en stabil
afsætning og forarbejdningsvirksomhederne en regelmæssig forsyning; ved atforarbejdningsvirksomhederne udbetaler producenterne et beløb, der svarer til
præmien, på tidspunktet for leveringen af den af kontrakten omfattede tobak,
og som opfylder kvalitetskraverne, kan der sikres avlerne støtte, og samtidigbliver præmieordningen lettere at forvalte;
for at begrænse tobaksproduktionen i Fællesskabet og samtidig gøre
produktionen af tobak med afsætningsvanskeligheder mindre tiltrækkende,bør der fastsættes en samlet maksimal garantitærskel for Fællesskabet ogdenne tærskel bør hvert år opdeles i specifikke garantitærskler for de enkelte
sortsgrupper;
for at sikre, at garantitærsklerne overholdes, må der for en begrænset periode
indføres en ordning med forarbejdningskvoter; det påhviler medlemsstaterne
midlertidigt at fordele forarbejdningskvoterne mellem virksomhederne indenfor de fastlagte garantitærskler; der bør med henblik herpå indføresEF-bestemmelser, som skal sikre en ligelig fordeling, og som lægger de
tidligere forarbejdede mængder til grund, idet der dog ses bort fra anormal
produktion; der vil blive truffet foranstaltninger med henblik på en senerefordeling af kvoterne mellem producenterne på tilfredsstillende vilkår;
medlemsstater, der råder over de fornødne data, kan fordele kvoterne mellem
producenterne på grundlag af hidtidige ydelser;!B
(1) EFT nr. C 295 af 14. 11. 1991, s. 10.
(2) EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992.
(3) EFT nr. C 98 af 21. 4. 1992, s. 18.1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 2
det er nødvendigt, at virksomheder, der foretager den første forarbejdning,
ikke afslutter dyrkningskontrakter ud over de forarbejdningskvoter, de har fåettildelt; det bør derfor fastsættes, at præmierefusionen højst kan ske for enmængde, der svarer til forarbejdningskvoten;
præmieordningen og ordningen for produktionsstyring bør i første omgang
begrænses til 1997, så ordningerne på ny kan gennemgås på grundlag af
erfaringerne, og således at de eventuelt kan blive justeret med henblik på denefterfølgende periode;
markedssaneringen og kvalitetsforbedringen kan fremmes ved foranstaltnin-
ger, der sigter på produktionsomlægning; navnlig kan en specifik støtte gøre
det muligt for producentsammenslutningerne at bidrage til, at produktionen
tilrettelægges bedre, og at der gennemføres produktionsomstilling; endviderevil et forskningsprogram som finansieres via en præmienedsættelse, åbne
mulighed for, at tobaksproduktionen i højere grad komer til at svare til
kravene til folkesundhed i Fællesskabet; endelig er det nødvendigt, at derindføres et omstillingsprogram for de avlere, som producerer sorterne Mavra,Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc og hybrider af Geudertheimer, da
dyrkningen af disse sorter er vigtig for økonomien i bestemte områder i
Fællesskabet;
enhedsmarkedet kræver, at der etableres en fælles handelsordning ved
Fællesskabets ydre grænser;
der kan afstås af mængderestriktioner ved Fællesskabets ydre grænser; for
dog ikke at lade Fællesskabets marked være ubeskyttet under ekstraordinære
forhold, der kan medføre forstyrrelser, bør der skabes mulighed for, at
Fællesskabet hurtigt kan træffe de fornødne foranstaltninger;
under uforudsete markedsforhold kan det endvidere blive nødvendigt at
indføre særforanstaltninger til markedsstøtte; Kommissionen bør træffeafgørelse om sådanne foranstaltninger;
bestemte former for støtte kan anfægte enhedsmarkedets virkeliggørelse; det
bør derfor fastsættes, at tobak er omfattet af de bestemmelser i Traktaten, i
henhold til hvilke støtte, der ydes af medlemsstaterne, kan vurderes ogeventuelt forbydes, hvis støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet;
det bør fastsættes, at Fællesskabet er finansielt ansvarligt for de udgifter,
medlemsstaterne afholder som følge af forpligtelser i henhold til denne
forordning, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 omfinansiering af den fælles landbrugspolitik (
1);
erfaringen viser, at det er nødvendigt at udbygge kontrollen i tobakssektoren; i
givet fald kan bestemte kontrolbeføjelser overdrages til et selvstændigt
kontrolagentur, da dette marked stiller særlige krav;
ved den fælles markedsordning for råtobak skal der samtidig og på passende
måde tages hensyn til de mål, der er fastsat i Traktatens artikel 39 og 110;
overgangen fra den ordning, der blev indført ved Rådets forordning (EØF) nr.
727/70 af 21. april 1970 om oprettelse af en fælles markedsordning forråtobak (
2), til ordningen i nærværende forordning bør ske på de bedst mulige
betingelser; det kan derfor blive nødvendigt at indføre overgangsfor-
anstaltninger; den nye ordning bør gælde fuldt ud fra 1993-høsten —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Den fælles markedsordning for råtobak omfatter regler om:
— en præmieordning— foranstaltninger til produktionsomstilling og produktionsstyring— en ordning for samhandelen med tredjelande.Ordningen gælder for tobak, rå eller ufabrikeret, samt tobaksaffald,
henhørende under KN-kode 2401.!B
(1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 2048/88 (EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1).
(2) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EØF) nr. 860/92 (EFT nr. L 91 af 7. 4. 1992, s. 1).1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 3
Artikel 2
Råtobakssorterne opdeles i følgende grupper:
a) Flue cured:
Tobak, der er tørret i ovne, hvor luftcirkulation, temperatur og
fugtighedsgrad kontrolleres
b) Light air cured:
Tobak, der er tørret i fri luft under tag, og som man ikke har ladet
fermentere
c) Dark air cured:
Tobak, der er tørret i fri luft under tag, og hvor man har ladet en naturlig
fermation udvikle sig, inden tobakken afsættes
d) Sun cured:
Tobak, der er tørret i solen
e) Fire cured:
Tobak, der er tørret ved ild
f) Basma (sun cured)
g) Katerini (sun cured)
h) Klassisk Kaba Koulac og lignende sorter (sun cured).I bilaget er det anført, hvilke sorter der hører til de enkelte grupper.
AFSNIT I
Præmieordning
Artikel 3
1. Fra 1993-høsten til 1997-høsten anvendes der en præmieordning med ens
præmiebeløb for tobakssorter i samme gruppe.
2. Der ydes dog et tillægsbeløb for flue cured, light air cured og dark air
cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland og Frankrig. Beløbet er lig med50 % af forskellen mellem præmien for disse tobakssorter i henhold til stk. 1og præmien for 1992-høsten.
3. Præmien skal bidrage til producentindkomsten for en produktion, der
svarer til markedsbehovene, og gøre det muligt at afsætte tobakken i
Fællesskabet.
Artikel 4
1. Rådet fastsætter pr. høst efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 43,
stk. 2, præmiebeløb og tillægsbeløb, idet der navnlig tages hensyn til detidligere og de forventede afsætningsmuligheder for de forskellige tobakker
under normale konkurrencevilkår på Fællesskabets marked og på verdens-
markedet.
2. Præmiebeløbet fastsættes:a) pr. kilo tobak i blade, der ikke har undergået en første forarbejdning og
behandling
b) for hver gruppe råtobak.
Artikel 5
Præmien ydes på følgende betingelser:
a) tobakken skal stamme fra det produktionsområde, der er fastlagt for hver
sort
b) kvalitetskravene skal være opfyldt
c) producentens levering af tobakken i blade til den virksomhed, som
foretager den første forarbejdning, skal ske i henhold til en dyrknings-
kontrakt.!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 4
!M1
Artikel 6
1. Dyrkningskontrakten skal mindst omfatte følgende:
— en forpligtelse indgået af den virksomhed, som foretager den første
forarbejdning, til at betale tobaksavleren opkøbsprisen samt — hvis
medlemsstatens kompetente organ ikke udbetaler præmien direkte til
tobaksavleren — til at betale tobaksavleren et beløb svarende til præmienfor den mængde, der er omfattet af kontrakten og som faktisk er leveret
— tobaksavlerens forpligtelse til at levere råtobak, der opfylder de i
kontrakten fastsatte kvalitetskrav, til den virksomhed, som foretager denførste forarbejdning.
2. Medlemsstatens kompetente organ udbetaler enten præmiebeløbet til
tobaksavleren mod forelæggelse af bevis for, at denne har leveret tobakken,eller det refunderer præmiebeløbet over for den virksomhed, som foretagerden første forarbejdning, mod forelæggelse af bevis for, at tobaksavleren har
leveret tobakken, og at det i stk. 1 nævnte beløb er udbetalt, hvis
virksomheden har betalt tobaksavleren et beløb svarende til præmien.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter fremgangs-
måden i artikel 23.
Gennemførelsesbestemmelserne omfatter følgende:
— afgrænsning af produktionsområderne for hver sort
— de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde
— dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indgåelse
— eventuelt krav om en sikkerhed, som skal stilles af den virksomhed, som
foretager den første forarbejdning, hvis der ansøges om forskud, samtbetingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse
— de særlige betingelser for ydelse af præmien, hvis dyrkningskontrakten
indgås med en producentsammenslutning
— de foranstaltninger, der skal træffes, hvis tobaksavleren eller den
virksomhed, som foretager den første forarbejdning, ikke opfylder de
forpligtelser, der påhviler dem i henhold til retsforskrifter.
AFSNIT II
Produktionsstyring
Artikel 8
Der fastsættes en samlet og maksimal garantitærskel for Fællesskabet på
350 000 tons råtobak i blade pr. høst. For 1993 er tærsklen dog fastsat til370 000 tons.
Inden for denne tærskelmængde fastsætter Rådet årligt efter fremgangsmåden
i Traktatens artikel 43, stk. 2, specifikke garantitærskler for de enkeltesortsgrupper, idet der navnlig tages hensyn til markedsbetingelserne og til desocioøkonomiske og agronomiske forhold i de berørte produktionsområder.
Artikel 9
1. For at sikre, at garantitærsklerne overholdes, indføres der fra 1993-høsten
til 1997-høsten en ordning med forarbejdningskvoter.
2. Rådet fordeler efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 43, stk. 2, pr.
høst de mængder, der er til rådighed for hver sortsgruppe, mellem
producentmedlemsstaterne.
3. På grundlag af de mængder, der er fastsat i medfør af stk. 2, jf. dog stk. 5,
fordeler medlemsstaterne som en overgangsordning for 1993- og 1994-høsten
forarbejdningskvoterne mellem de virksomheder, som foretager den førsteforarbejdning, i forhold til gennemsnittet af de mængder, der er leveret til!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 5
forarbejdning i de tre år, der går forud for året for den seneste høst, opdelt
efter sortsgruppe. Der tages dog ikke hensyn til produktion i 1992 ogleverancer fra denne høst. Proceduren for fordeling af forarbejdningskvoterfor de følgende høstår berøres ikke af denne fordeling.
Hvis virksomheder, der foretager den første forarbejdning, har påbegyndt
deres aktivitet efter referenceperiodens begyndelse, får de tildelt en mængde,
der står i forhold til gennemsnittet af de mængder, som er leveret til
forarbejdning i den periode, hvor de har udøvet deres aktivitet.
For de virksomheder, der har påbegyndt deres aktivitet i året for høsten eller i
det foregående år, reserverer medlemsstaterne 2 % af de samlede mængder, deråder over for hver sortsgruppe. Inden for denne procentdel tildeles der
virksomhederne en mængde, som ikke kan overstige 70 % af deres
forarbejdningskapacitet, forudsat at de frembyder tilstrækkelig garanti medhensyn til effektiviteten og varigheden af deres aktivitet.
4. Medlemsstaterne kan dog tildele producenterne kvoterne direkte, hvis de
råder over de fornødne nøjagtige data om alle producenters produktion i de trehøstår forud for den sidste høst for de sorter og mængder, der er produceret og
leveret til en forarbejdningsvirksomhed.
5. Ved fordelingen af forarbejdningskvoterne som omhandlet i stk. 3 og 4
tages der ved beregning af referenceproduktionen ikke hensyn til råtobaks-mængder, der har oversteget de maksimale garantimængder, der var gældendei henhold til forordning (EØF) nr. 727/70.
Efter omstændighederne tages der kun hensyn til produktionen inden for den
produktionskvote, der blev tildelt for de pågældende år.
Artikel 10
1. Der ydes ikke præmie for mængder, der ligger ud over den kvote,
tobaksavleren har fået tildelt.
2. Som en undtagelse fra stk. 1 kan en tobaksavler dog for hver sortsgruppe
levere sin overskydende produktion, dog højst 10 % af sin kvote, idet der fordenne overskudsproduktion kan ydes præmie for det følgende høstår, såfremtden pågældende i det følgende høstår nedsætter sin produktion tilsvarende,
således at de kumulerede kvoter for de to pågældende høstår overholdes.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit vedtages efter fremgangs-
måden i artikel 23. De omfatter især den graduering af kvotefordelingen, der
er fastsat i artikel 9, stk. 5, og betingelserne for fordeling af kvoterne blandtproducenterne i forhold til den tidligere situation.
AFSNIT III
Omstilling af produktionen
Artikel 12
1. For at udbuddet kan blive samlet og tilpasset den ønskede kvalitet på
markedet, ydes der en særstøtte på 10 % af præmien, når dyrknings-
kontrakterne afsluttes mellem en virksomhed, der foretager den første
forarbejdning, og en anerkendt producentsammenslutning, forudsat at deleverancer, kontrakterne dækker, omfatter den samlede produktion fra
sammenslutningens medlemmer.
2. Særstøtten udbetales til producentsammenslutningen med det formål at
forbedre tilrettelæggelsen og omstillingen af produktionen.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages af Kommis-
sionen efter fremgangsmåden i artikel 23. De omfatter følgende:
— definitionen af producentsammenslutninger, der kan modtage særstøtten
— betingelserne for anerkendelse af sammenslutninger— regler for særstøttens anvendelse.!B
!M1
!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 6
Artikel 13
1. Der oprettes en fællesskabsfond for forskning og oplysning inden for
tobak. Fonden finansieres ved en tilbageholdelse i præmien på højst 1 % ved
udbetalingen.
2. Fonden finansierer og samordner programmer for forskning og oplysning,
der har til formål at øge kendskabet til tobakkens sundhedsskadelige
virkninger og til forebyggende og helbredende foranstaltninger og at omstille
fællesskabssproduktionen til tobakssorter og -kvaliteter, der er så lidtsundhedsskadelige som muligt.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter frem-
gangsmåden i artikel 23.
Artikel 14
Kommissionen træffer efter fremgangsmåden i artikel 23 beslutning om et
treårigt program for omstilling af sorterne Mavra, Tsebelia, Forchheimer
Havanna IIc og hybrider af Geudertheimer til andre sorter, som svarer bedre
til markedsbehovet, eller til andre landbrugsafgrøder. Programmet iværksæt-tes fra 1993-høsten. Det kan omfatte specifikke foranstaltninger, der skal
udligne eventuelle indkomsttab ved omstillingen.
AFSNIT IV
Samhandel med tredjelande
Artikel 15
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, eller Kommissionen træffer
afgørelse om undtagelse efter fremgangsmåden i artikel 23, er følgendeforbudt i samhandelen med tredjelande:
a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told
b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 16
1. Bliver markedet i Fællesskabet, for så vidt angår et eller flere af de i
artikel 1 nævnte produkter, på grund af indførsler eller udførsler udsat for
eller truet af alvorlige forstyrrelser, der kan bringe virkeliggørelsen afmålsætningerne i Traktatens artikel 39 i fare, kan der i samhandelen med
tredjelande anvendes egnede foranstaltninger, indtil forstyrrelsen er opført
eller der ikke længere er fare for en sådan forstyrrelse.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på en
medlemsstats anmodning eller på eget initiativ afgørelse om de nødvendigeforanstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks bringes i anven-
delse. Har Kommissionen fået forelagt en anmodning fra en medlemsstat,
træffer den afgørelse herom inden 24 timer efter anmodningens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder
straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den
pågældende foranstaltning.
AFSNIT V
Almindelige bestemmelser og overgangsbestemmelser
Artikel 17
Under uforudsete markedsforhold kan der efter fremgangsmåden i artikel 23
træffes særforanstaltninger med henblik på at støtte markedet. Foranstaltnin-
gerne kan kun træffes i det for markedsstøtten strengt nødvendige omfang ogtidsrum.!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 7
Artikel 18
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder Traktatens artikel 92,
93 og 94 anvendelse på produktionen af og handelen med de i artikel 1 nævnte
produkter.
Artikel 19
Udgifter, som afholdes i henhold til afsnit I og III, anses som udgifter efter
artikel 1, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70.
Artikel 20
1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at
fællesskabsbestemmelserne for råtobak overholdes. De meddeler inden seksmåneder efter denne forordnings vedtagelse Kommissionen de praktiskeforvaltnings- og kontrolforanstaltninger, som de agter at træffe. Senest tre
måneder efter meddelelsen godkender Kommissionen bestemmelserne eller
anmoder om, at de fornødne justeringer foretages. I sidstnævnte tilfældejusterer medlemsstaten foranstaltningerne snarest muligt. Medlemsstaterneunderretter straks Kommissionen om enhver ændring i de nationale
foranstaltninger, og Kommissionen gennemgår ændringerne efter de samme
regler.
2. Hver producentmedlemsstat opretter i overensstemmelse med sine
retsregler et særligt agentur, som skal varetage bestemte kontrolopgaver i
forbindelse med den fælles ordning for tobak. Medlemsstater, som i medfør af
artikel 9, stk. 2, har en garantitærskel på under 45 000 tons, kan undlade atoprette et sådant agentur.
3. Agenturet har fuldt administrativ uafhængighed. Den pågældende
medlemsstat skal tildele det alle de beføjelser, der er nødvendige for at
varetage de pålagte opgaver.
Agenturet skal have et personale, hvis antal og uddannelse sikrer, at
ovennævnte opgaver kan løses.
4. Inden begyndelsen af hvert produktionsår opstiller den pågældende
medlemsstat på forslag af agenturet et foreløbigt budget og et arbejdsprogram,der skal sikre en korrekt anvendelse af præmieordningen, og som medlems-
staten sender Kommissionen. Uden at dette i øvrigt berører medlemsstatens
ansvarsområde, kan Kommissionen anmode denne om at foretage deændringer i det foreløbige budget og programmet, som Kommissionen måttefinde hensigtsmæssige.
Repræsentanter for Kommissionen kan til enhver tid følge den virksomhed,
som udøves af agenturet.
Agenturet sender regelmæssigt medlemsstaten og Kommissionen rapporter
om sin virksomhed. I disse rapporter redegøres der for eventuellevanskeligheder, og der kan foreslås forbedringer af kontrolordningen.
5. 50 % af agenturets faktiske udgifter dækkes over Fællesskabets
almindelige budget, og den resterende del finansieres af medlemsstaten.
6. Det årlige beløb svarende til de i stk. 5 nævnte faktiske udgifter vedtages
af Kommissionen på grundlag af de oplysninger, som meddeles af de
pågældende medlemsstater. Beløbet udbetales, når Kommissionen har fast-slået, at agenturet er oprettet og har udført sine opgaver. For at lette agenturets
oprettelse og drift kan beløbet udbetales ratevis i årets løb på grundlag af
kontorets årsbudget, som opstilles inden udgangen af oktober for det følgendeår i forståelse med medlemsstaten og Kommissionen.
7. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at
kontrolpersonalet, som er udpeget i henhold til stk. 2, 3 og 4:
— har adgang til de installationer, som anvendes til produktion, forarbejd-
ning og afsætning
— kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet og andre dokumenter, som
er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter
— kan anmode om enhver relevant oplysning.8. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel
efter fremgangsmåden i artikel 23.!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 8
Artikel 21
Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler de oplysninger, der er
nødvendige for forordningens anvendelse. De nærmere bestemmelser for
oplysningernes meddelelse og udbredelse fastsættes efter fremgangsmåden i
artikel 23.
Artikel 22
Der nedsættes en forvaltningskomité for tobak, i det følgende benævnt
»komitéen«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har enrepræsentant for Kommissionen som formand.
Artikel 23
1. Kommissionens repræsentant forelægger komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det flertal,som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser,som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under afstemninger i
komitéen tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for
medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formandendeltager ikke i afstemningen.
2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse.
Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af komitéen afgivne udtalelse,underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I så
fald kan Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger, den
har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst en måned regnet fra datoen fordenne underretning.
3. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det
tidsrum, der er nævnt i ovenstående stykke.
Artikel 24
Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden forelægger
den på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
Artikel 25
Ved anvendelsen af denne forordning skal der samtidig og på passende måde
tages hensyn til de mål, der er fastsat i Traktatens artikel 39 og 110.
Artikel 26
Inden den 1. april 1996 forelægger Kommissionen Rådet et forslag om de i
afsnit I og II fastsatte ordninger, der skal anvendes fra 1998-høsten. Rådet
træffer afgørelse om forslaget efter fremgangsmåden i Traktatens artikel 43,stk. 2.
Artikel 27
Hvis det er nødvendigt at indføre overgangsforanstaltninger for at lette
overgangen fra den ordning, der blev indført ved forordning (EØF) nr. 727/70,til den ordning, som er fastsat ved nærværende forordning, vedtages
foranstaltningerne efter fremgangsmåden i artikel 23.
Artikel 28
Forordning (EØF) nr. 727/70 ophæves med virkning fra 1993-høsten.
Artikel 29
Denne forordning anvendes fra 1993-høsten.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 9
BILAG
TOBAKSSORTERNES OPDELING I GRUPPER
I. FLUE CURED
Virginia
Virgin D og hybrider deraf
Bright
II. LIGHT AIR CURED
Burley
Badischer Burley og hybrider deraf
Maryland
III. DARK AIR CURED
Badischer Geudertheimer, Pereg, Korso
Paraguay og hybrider deraf
Dragon vert og hybrider deraf
Philippin
Petit Grammont (Flobecq)
SemoisAppelterre
Nijkerk
Misionero og hybrider deraf
Rio Grande og hybrider deraf
Forchheimer Havanna IIc
Nostrano del Brenta
Resistente 142
Goyano
Hybrider af Geudertheimer
Beneventano
Brasile Selvaggio og lignende sorter
Burley, gæret
Havanna
IV . FINE CURED
Kentucky og hybrider deraf
Moro di Cori
Salento
V . SUN CURED
Xanti-Y akà
Perustitza
Samsun
Erzegovina og lignende sorter
Myrodata Smyrnis, Trapezous og Phi I
Ikke-klassisk Kaba KoulakTsebelia
Mavra
VI. BasmasVII. Katerini og lignende sorterVIII. Klassisk Kaba Koulak
Elassona
Myrodata Agrinion
Zichnomyrodata!
B1992R2075 — DA — 01.01.1994 — 001.001 — 10