1984L0450 — DA — 12.06.2005 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

▼M1

RÅDETS DIREKTIV

af 10. september 1984

om vildledende og sammenlignende reklame

▼B

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,

under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 3 ), og

ud fra følgende betragtninger:

De for tiden gældende retsforskrifter vedrørende vildledende reklame er vidt forskellige i de forskellige medlemsstater; da reklame rækker ud over de enkelte medlemsstaters grænser, indvirker den direkte på fællesmarkedets oprettelse og funktion;

vildledende reklame kan medføre, at konkurrencen inden for fællesmarkedet forvrides;

uanset om reklame fører til indgåelse af en kontrakt eller ej, påvirker den forbrugernes økonomiske situation;

vildledende reklame kan foranledige forbrugerne til at træffe ufordelagtige afgørelser ved erhvervelse af varer og anden ejendom, eller ved anvendelse af tjenesteydelser, og de indbyrdes forskelle i medlemsstaternes retsforskrifter medfører i mange tilfælde ikke blot en utilstrækkelig beskyttelse af forbrugerne, men hæmmer også gennemførelsen af reklamekampagner ud over de nationale grænser og indvirker således på de frie varebevægelser og den frie udveksling af tjenesteydelser;

i Det europæiske økonomiske Fællesskabs andet program for en politik vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning ( 4 )forudses der en række hensigtsmæssige foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne mod vildledende og illoyal reklame;

det er af interesse for offentligheden i almindelighed, såvel som for forbrugerne og alle, der i fællesmarkedet i indbyrdes konkurrence udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv, at der i første række foretages en harmonisering af de nationale bestemmelser om vildledende reklame og derefter i en senere fase tages stilling til illoyal reklame og, om nødvendigt, sammenlignende reklame, på grundlag af passende forslag fra Kommissionen;

med henblik herpå bør der opstilles objektive mindstekriterier til bedømmelse af, om en reklame er vildledende;

de retsforskrifter, der skal vedtages af medlemsstaterne mod vildledende reklame, må være fyldestgørende og effektive;

de personer og organisationer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning har retlig interesse heri, bør have mulighed for at gribe ind over for vildledende reklame ved at indbringe en sag for en domstol eller for en administrativ myndighed, som har kompetence til at træffe afgørelse om klager eller indlede retsforfølgning;

hver enkelt medlemsstat afgør selv, om en domstol eller en administrativ myndighed skal have beføjelse til forudgående at kunne kræve sagen forelagt en anden eksisterende klageinstans;

domstolene eller de administrative myndigheder skal have beføjelse til at påbyde eller gennemføre, at vildledende reklame bringes til ophør;

det kan i visse tilfælde være hensigtsmæssigt at forbyde en vildledende reklame, endnu før den når ud til offentligheden; dette indebærer dog på ingen måde, at medlemsstaterne skal indføre regler med krav om systematisk, forudgående kontrol med reklame;

der skal vedtages en bestemmelse om fremskyndet procedure, der gør det muligt at vedtage foranstaltninger med foreløbig eller endelig virkning;

det kan være ønskeligt at kræve offentliggørelse af afgørelser fra domstole eller administrative myndigheder eller berigtigelser for at imødegå eventuelle eftervirkninger af vildledende reklame;

de administrative myndigheder skal være uvildige, og udøvelsen af deres beføjelser kunne underkastes retslig prøvelse;

frivillig kontrol udøvet af uafhængige organer til imødegåelse af vildledende reklame kan forhindre, at sager indbringes til administrativ eller retslig behandling, og bør derfor fremmes;

annoncøren skal med passende midler kunne bevise rigtigheden af de faktiske forhold, der gøres gældende i hans reklame, og det kan i givet fald af domstolen eller den administrative myndighed pålægges ham at gøre dette;

dette direktiv må ikke være til hinder for, at medlemsstaterne opretholder eller vedtager bestemmelser med henblik på at sikre en mere vidtgående beskyttelse af forbrugerne, af personer, der udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv, samt af offentligheden i almindelighed —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: