02015R2446 — DA — 25.07.2019 — 003.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/2446

af 28. juli 2015

til supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 med nærmere regler angående visse bestemmelser i EU-toldkodeksen







AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER







KAPITEL 1

Toldlovgivningens anvendelsesområde, toldmyndighedernes opgave samt definitioner

Artikel 1

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »landbrugspolitisk foranstaltning«: bestemmelser i relation til import- og eksportaktiviteter for produkter, der er omfattet af bilag 71-02, punkt 1, 2 og 3

2) »ATA-carnet«: det internationale tolddokument for midlertidig indførsel, der udstedes i henhold til ATA-konventionen eller Istanbul-konventionen

3) »ATA-konventionen«: toldkonventionen vedrørende ATA-carnet for midlertidig indførsel af varer, der blev udfærdiget i Bruxelles den 6. december 1961

4) »Istanbul-konventionen«: konventionen om midlertidig indførsel, der blev udfærdiget i Istanbul den 26. juni 1990

5) »bagage«: alle varer, som en fysisk person medbringer på en rejse, uanset på hvilken måde

6) »kodeks«: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen

7) »EU-lufthavn«: enhver lufthavn beliggende i Unionens toldområde

8) »EU-havn«: enhver havn beliggende i Unionens toldområde

9) »konventionen om en fælles forsendelsesprocedure«: konventionen om en fælles forsendelsesprocedure ( 1 )

10) » ►C2 fælles forsendelsesland ◄ «: et land, som ikke er en EU-medlemsstat, men som er part i konventionen om en fælles forsendelsesprocedure

11) »tredjeland«: et land eller område uden for Unionens toldområde

12) »CPD-carnet«: et internationalt tolddokument, som benyttes ved midlertidig indførsel af transportmidler, og som udstedes i henhold til Istanbul-konventionen

13) »afgangstoldsted«: det toldsted, der antager en toldangivelse, hvorved varer henføres under en forsendelsesprocedure

14) »bestemmelsestoldsted«: det toldsted, hvor varer, der henføres under en forsendelsesprocedure, frembydes med henblik på at bringe proceduren til ophør

15) »toldsted for den første indpassage«: det toldsted, som er kompetent for toldtilsynet på det sted, hvortil transportmidlet, som benyttes til at transportere varerne, ankommer til Unionens toldområde fra et område uden for dette område

16) »eksporttoldsted«: det toldsted, hvor eksportangivelsen eller reeksportangivelsen indgives for varer, der føres ud af Unionens toldområde

17) »henførselstoldsted«: det toldsted, som er anført i bevillingen til en særlig procedure, jf. kodeksens artikel 211, stk. 1, og som er bemyndiget til at frigive varer til en særlig procedure

18) »økonomiske operatørers registrerings- og identifikationsnummer« (EORI-nummer): et identifikationsnummer, som er unikt i Unionens toldområde, og som en toldmyndighed tildeler en økonomisk operatør eller en anden person for at registrere ham i toldøjemed

▼M3

19) »eksportør«: a) en privatperson, der medbringer varer, som skal føres ud af Unionens toldområde, hvis disse varer er indeholdt i vedkommendes personlige bagage b) i andre tilfælde, hvor litra a) ikke finder anvendelse: i) en i Unionens toldområde etableret person, der har beføjelse til at beslutte og har besluttet, at varerne skal føres ud af dette toldområde ii) hvor nr. i) ikke finder anvendelse, enhver person, der er etableret i Unionens toldområde, og som er part i den kontrakt, i henhold til hvilken varerne skal føres ud af dette toldområde

▼B

20) »almindelig anerkendte regnskabsprincipper«: principper, som i et land på et givet tidspunkt er anerkendt eller finder væsentlig støtte i fagkredse, og som er bestemmende for, hvilke økonomiske midler og forpligtelser der skal bogføres som aktiver og passiver, hvilke ændringer i aktiver og passiver der skal bogføres, hvorledes aktiverne og passiverne samt de ændringer, der sker i disse, skal måles, hvilke oplysninger der skal offentliggøres og på hvilken måde, og hvilke finansielle oversigter der skal opstilles.

21) »varer af ikke-kommerciel karakter«:

a) varer i sendinger fra en privatperson til en anden, hvis sådanne sendinger:

i) finder sted lejlighedsvis

ii) udelukkende indeholder varer, som er bestemt til personlig brug for modtageren eller dennes familie, og som ikke ved deres beskaffenhed eller mængde giver anledning til at antage et kommercielt øjemed, og

iii) sendes fra afsenderen til modtageren uden nogen form for vederlag

b) varer i rejsendes personlige bagage, hvis disse:

i) finder sted lejlighedsvis, og

ii) udelukkende består af varer, der er bestemt til personlig brug for de rejsende eller deres familier eller er beregnet til gaver; beskaffenheden og mængden af sådanne varer må ikke give anledning til at antage, at de importeres eller eksporteres af kommercielle årsager

22) »masterreferencenummer« (MRN-nummer): det registreringsnummer, som den kompetente toldmyndighed tildeler til angivelser eller meddelelser, der er omhandlet i kodeksens artikel 5, nr. 9)-14), til TIR-transporter eller til beviser for toldmæssig status som EU-varer

23) »frist for afslutning af proceduren«: det tidsrum, inden for hvilket varer, der er henført under en særlig procedure, dog ikke forsendelse, eller forædlingsprodukter skal være henført under en efterfølgende toldprocedure, skal tilintetgøres, skal være ført ud af Unionens toldområde eller være anvendt til det foreskrevne særlige formål. For passiv forædling er fristen for afslutning af proceduren den frist, inden for hvilken midlertidigt eksporterede varer kan reimporteres til Unionens toldområde som forædlingsprodukter og henføres under overgang til fri omsætning for at kunne opnå fuldstændig eller delvis fritagelse for importafgifter

24) »varer i postforsendelse«: andre varer end brevforsendelser, der er anbragt i en postpakke eller et kolli og transporteres af en postvirksomhed eller på dennes ansvar i henhold til bestemmelserne i Verdenspostkonventionen, som blev vedtaget den 10. juli 1984 inden for rammerne af De Forenede Nationer

25) »postvirksomhed«: en operatør, der er etableret i og udpeget af en medlemsstat til at yde den internationale tjeneste, der reguleres af Verdenspostkonventionen

26) »brevforsendelser«: breve, postkort, blindeforsendelser og tryksager, der ikke er pålagt import- eller eksportafgifter

27) »passiv forædling IM/EX«: forudgående import af forædlingsprodukter, som er fremstillet af ækvivalente varer under proceduren for passiv forædling forud for eksporten af de varer, de træder i stedet for, som omhandlet i kodeksens artikel 223, stk. 2, litra d)

28) »passiv forædling EX/IM«: eksport af EU-varer under proceduren for passiv forædling forud for importen af forædlingsprodukter

29) »aktiv forædling EX/IM«: forudgående eksport af forædlingsprodukter, som er fremstillet af ækvivalente varer under proceduren for aktiv forædling forud for importen af de varer, de træder i stedet for, som omhandlet i kodeksens artikel 223, stk. 2, litra c)

30) »aktiv forædling IM/EX«: import af ikke-EU-varer under proceduren for aktiv forædling forud for eksporten af forædlingsprodukter

31) »privatperson«: fysiske personer bortset fra afgiftspligtige personer, der handler i denne egenskab som defineret i Rådets direktiv 2006/112/EF

32) »offentligt toldoplag af type I«: et offentligt toldoplag, hvor de opgaver, der henvises til i kodeksens artikel 242, stk. 1, påhviler bevillingshaveren og den person, der er ansvarlig for proceduren

33) »offentligt toldoplag af type II«: et offentligt toldoplag, hvor de forpligtigelser, der henvises til i kodeksens artikel 242, stk. 2, påhviler den person, der er ansvarlig for proceduren

34) »gennemgående transportdokument« i forbindelse med toldmæssig status: et transportdokument, der er udstedt i en medlemsstat med henblik på transport af varer fra afgangsstedet i Unionens toldområde til bestemmelsesstedet i dette område, idet den transportør, som udsteder dokumentet, bærer ansvaret

35) »særligt fiskalt område«: en del af Unionens toldområde, hvori bestemmelserne i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF ikke finder anvendelse

36) »det tilsynsførende toldsted«:

a) i tilfælde af midlertidig opbevaring som omhandlet i kodeksens afsnit IV eller særlige procedurer, bortset fra den fælles forsendelsesprocedure, som omhandlet i kodeksens afsnit VII: det toldsted, som ifølge bevillingen fører tilsyn med enten den midlertidige opbevaring af varerne eller den pågældende særlige procedure

b) i tilfælde af en forenklet angivelse som omhandlet i kodeksens artikel 166, centraliseret toldbehandling som omhandlet i kodeksens artikel 179 og indskrivning i regnskaber som omhandlet i kodeksens artikel 182: det toldsted, som ifølge bevillingen fører tilsyn med, at varerne henføres under den pågældende toldprocedure

37) »TIR-konventionen«: toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter, der blev udfærdiget i Genève den 14. november 1975

38) »TIR-transport«: transport af varer inden for Unionens toldområde i overensstemmelse med TIR-konventionen

39) »omladning«: af- og pålæsning af varer fra ét transportmiddel til et andet transportmiddel

40) »rejsende«: enhver fysisk person, der

a) ankommer til Unionens toldområde midlertidigt og ikke har fast bopæl dér, eller

b) vender tilbage til Unionens toldområde, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl, efter et midlertidigt ophold uden for dette område, eller

c) midlertidigt forlader Unionens toldområde, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl, eller

d) efter et midlertidigt ophold forlader Unionens toldområde, hvor vedkommende ikke har sin sædvanlige bopæl

41) »affald og skrot«: et af følgende:

a) varer eller produkter, der er tariferet som affald og skrot i overensstemmelse med den kombinerede nomenklatur

b) i forbindelse med særligt anvendelsesformål eller aktiv forædling: varer eller produkter, som er resultatet af en forædlingsproces, som er uden eller har en lav økonomisk værdi, og som ikke kan anvendes uden yderligere forædling

42) »palle«: en plade, på hvilken en vis godsmængde kan anbringes, således at den udgør en ladningsenhed med henblik på transport, håndtering eller stabling ved anvendelse af mekaniske hjælpemidler. Pladen består af to flader adskilt med afstivere eller af en flade på fødder; dens samlede højde er reduceret til det mindst mulige, der stadig kan håndteres ved hjælp af gaffeltrucks eller palletrucks; den kan være med eller uden overbygning

43) »EU-fabriksskib«: et fartøj, som er registreret i skibsregistret i en del af en medlemsstats territorium henhørende under Unionens toldområde, som fører en medlemsstats flag, og som ikke tjener til fangst af produkter fra havfiskeri, men forarbejder dem om bord

44) »EU-fiskerfartøj«: et fartøj, som er registreret i skibsregistret i en del af en medlemsstats territorium henhørende under Unionens toldområde, som fører en medlemsstats flag, og som tjener til fangst af produkter fra havfiskeri og, i givet fald, forarbejder dem om bord

45) »fast rutefart«: rutefart, hvor skibe kun transporterer varer mellem EU-havne og ikke kommer fra, sejler til eller anløber steder uden for Unionens toldområde eller i en EU-havns frizone.







KAPITEL 2

Personers rettigheder og forpligtelser i henhold til toldlovgivningen







Afdeling 1

Tilvejebringelse af oplysninger







Underafdeling 1

Fælles datakrav med henblik på udveksling og lagring af data

Artikel 2

Fælles datakrav

(Kodeksens artikel 6, stk. 2)

1. Den udveksling og lagring af oplysninger, der kræves i forbindelse med ansøgninger og afgørelser, skal opfylde de fælles datakrav, der er fastsat i bilag A.

2. Den udveksling og lagring af oplysninger, der kræves i forbindelse med angivelser, meddelelser og bevis for toldmæssig status, skal opfylde de fælles datakrav, der er fastsat i bilag B.

▼M1

3. Uanset stk. 1 i denne artikel anvendes kolonne 1a i bilag A til nærværende forordning ikke og de respektive datakrav i bilag 2-5 til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/341 ( 2 ) gælder indtil datoen for ibrugtagning af den første fase af opgraderingen af systemet vedrørende bindende tariferingsoplysninger (»BTO«) og Tilsyn 2-systemet, som der henvises til i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU.

Uanset stk. 1 i denne artikel anvendes kolonne 2 i bilag A til nærværende forordning ikke og de respektive datakrav i bilag 6 og 7 til delegeret forordning (EU) 2016/341 gælder indtil datoen for opgraderingen af AEO-systemet, som der henvises til i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU.

4. Uanset stk. 2 i denne artikel anvendes de fælles datakrav, der fremgår af bilag B til nærværende forordning, ikke for de i bilag 1 til delegeret forordning (EU) 2016/341 anførte IT-systemer indtil de respektive datoer for ibrugtagning eller opgradering af de relevante IT-systemer, som der henvises til i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU.

For de i bilag 1 til delegeret forordning (EU) 2016/341 anførte IT-systemer er udvekslingen og lagringen af oplysninger, som kræves til angivelser, meddelelser og bevis for toldmæssig status, underlagt de datakrav, der fremgår af bilag 9 til delegeret forordning (EU) 2016/341, indtil de respektive datoer for ibrugtagning eller opgradering af de relevante IT-systemer, som der henvises til i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU.

Hvis datakravene vedrørende udvekslingen og lagringen af de oplysninger, der kræves til angivelser, meddelelser og bevis for toldmæssig status, ikke er fastlagt i bilag 9 til delegeret forordning (EU) 2016/341, sørger medlemsstaterne for, at de respektive datakrav kan sikre, at bestemmelserne for disse angivelser, meddelelser og bevis for toldmæssig status kan anvendes.

5. Indtil datoen for ibrugtagning af ►C3 systemet til toldafgørelser efter EU-toldkodeksen (»EUTK-systemet«) ◄ , som der henvises til i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU, kan toldmyndighederne beslutte, at der skal gælde passende alternative datakrav i forhold til dem, der er fastlagt i bilag A til nærværende forordning, for følgende ansøgninger og bevillinger:

a) ansøgninger og bevillinger vedrørende forenkling til fastsættelsen af de beløb, der udgør en del af varernes toldværdi

b) ansøgninger og bevillinger vedrørende samlet sikkerhedsstillelse

c) ansøgninger og bevillinger vedrørende betalingshenstand

d) ansøgninger og bevillinger vedrørende drift af faciliteter til midlertidig opbevaring, jf. kodeksens artikel 148

e) ansøgninger om og bevillinger til fast rutefart

f) ansøgninger og bevillinger vedrørende autoriseret udsteder

g) ansøgninger og bevillinger vedrørende status som autoriseret vejer af bananer

h) ansøgninger og bevillinger vedrørende egen beregning

i) ansøgninger og bevillinger vedrørende status som godkendt modtager ved TIR-transport

j) ansøgninger og bevillinger vedrørende status som godkendt afsender ved EU-forsendelse

k) ansøgninger og bevillinger vedrørende status som godkendt modtager ved EU-forsendelse

l) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af en særlig type segl

m) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af en forsendelsesangivelse med reduceret datasæt

n) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af et elektronisk transportdokument som toldangivelse.

6. Beslutter en medlemsstat i henhold til stk. 5, at der skal gælde alternative datakrav, skal den sikre sig, at disse alternative datakrav gør det muligt for medlemsstaten at verificere, at betingelserne for at indrømme den berørte bevilling er opfyldt, og at de omfatter mindst følgende krav:

a) identifikation af ansøger/bevillingshaver (dataelement 3/2 Identifikation af ansøger/indehaver af bevillingen eller afgørelsen eller, hvis der ikke er et gyldigt EORI-nummer for ansøgeren, dataelement 3/1 Ansøger/Indehaver af bevillingen eller afgørelsen)

b) ansøgningens eller bevillingens art (dataelement 1/1 kodetype for /afgørelse)

c) anvendelsen af bevillingen i en eller flere medlemsstater (dataelement 1/4 Geografisk gyldighed — Union), hvor det er relevant.

7. Indtil datoen for ibrugtagning af ►C3 EUTK-systemet ◄ til toldafgørelser kan toldmyndighederne tillade, at datakravene til ansøgninger og bevillinger, som fremgår af bilag 12 til delegeret forordning (EU) 2016/341, gælder i stedet for datakravene i bilag A til nærværende forordning for følgende procedurer:

a) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af forenklet angivelse

b) ansøgninger og bevillinger vedrørende centraliseret toldbehandling

c) ansøgninger og bevillinger vedrørende indskrivning i klarererens regnskaber

d) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af aktiv forædling

e) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af passiv forædling

f) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af særligt anvendelsesformål

g) ansøgninger og bevillinger vedrørende anvendelse af midlertidig indførsel

h) ansøgninger og bevillinger vedrørende drift af lagerfaciliteter til toldoplag.

8. Hvis en ansøgning om en bevilling er baseret på en toldangivelse i henhold til artikel 163, stk. 1, i denne forordning, skal toldangivelsen uanset stk. 7 indtil datoerne for ibrugtagning af ►C3 AES-systemet ◄ eller opgraderingen af de nationale importsystemer også indeholde følgende data:

a) datakrav, der er fælles for alle procedurer:

— forædlings- eller forarbejdningsprocessens art eller varernes anvendelse

— tekniske beskrivelser af varerne og/eller forædlings- eller forarbejdningsprodukterne og midler til at identificere dem

— anslået frist for procedurens afslutning

— foreslået sted til afslutning af proceduren (ikke for særligt anvendelsesformål), og

— forædlings-, forarbejdnings- eller anvendelsessted

b) specifikke datakrav for aktiv forædling:

— koder for økonomiske forudsætninger, som der henvises til i bilag 12 til delegeret forordning (EU) 2016/341

— anslået udbyttesats eller metode, efter hvilken denne sats beregnes, og

— hvorvidt beregning af importafgiftsbeløbet skal foretages i overensstemmelse med kodeksens artikel 86, stk. 3 (angiv »ja« eller »nej«).

▼B







Underafdeling 2

Toldmyndighedernes registrering af personer

Artikel 3

EORI-registreringens dataindhold

(Kodeksens artikel 6, stk. 2)

Når en person registreres, indhenter og opbevarer toldmyndighederne de oplysninger, der er fastsat i bilag 12-01, vedrørende denne person. Disse data udgør EORI-registreringen.

▼M1

Uanset stk. 1 gælder de fælles datakrav i bilag 12-01 ikke indtil datoen for opgraderingen af det EORI-system, der er omhandlet i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2014/255/EU.

Indtil datoen for opgraderingen af EORI-systemet indsamler og lagrer medlemsstaterne følgende data, som fremgår af tillæg E, bilag 9 til delegeret forordning (EU) 2016/341, hvilket gør det ud for EORI-registreringen:

a) data anført i pkt. 1-4, tillæg E, bilag 9 til delegeret forordning (EU) 2016/341

b) hvis det kræves i nationale systemer, de data, der er anført i pkt. 5-12, tillæg E, bilag 9 til delegeret forordning (EU) 2016/341.

Medlemsstaterne overfører med regelmæssige mellemrum de data, der er indsamlet i overensstemmelse med denne artikels stk. 3, til EORI-systemet.

Uanset denne artikels stk. 2 og 3 er det valgfrit for medlemsstaterne, om de vil indsamle de dataelementer, der er anført i afsnit I, kapitel 3, pkt. 4, i bilag 12-01. Hvis dette element bliver indsamlet af medlemsstaterne, overføres det til EORI-systemet hurtigst muligt efter opgraderingen af dette system.

▼B

Artikel 4

Indgivelse af oplysninger med henblik på EORI-registrering

(Kodeksens artikel 6, stk. 4)

Toldmyndighederne kan tillade, at personer indgiver de oplysninger, der er nødvendige for EORI-registreringen, ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker.

Artikel 5

Økonomiske operatører, der ikke er etableret i Unionens toldområde

(Kodeksens artikel 22, stk. 2, og artikel 9, stk. 2)

1. Økonomiske operatører, der ikke er etableret i Unionens toldområde, skal lade sig registrere, inden de:

a) indgiver en toldangivelse i Unionens toldområde, bortset fra følgende angivelser:

i) en toldangivelse, der indgives i henhold til artikel 135-144, eller

ii) en toldangivelse om henførsel af varer under proceduren for midlertidig indførsel eller en reeksportangivelse med henblik på at afslutte denne procedure

iii) en toldangivelse, som en økonomisk operatør, der er etableret i et ►C2 fælles forsendelsesland ◄ , indgiver i henhold til konventionen om en fælles forsendelsesprocedure ( 3 )

iv) en toldangivelse, som en økonomisk operatør, der er etableret i Andorra eller San Marino, indgiver i henhold til EU-forsendelsesproceduren

b) indgiver af en summarisk indpassage- eller udpassageangivelse i Unionens toldområde

c) indgiver af en angivelse til midlertidig opbevaring i Unionens toldområde

d) handler som en transportør med henblik på transport ad søvejen, indre vandveje eller luftvejen

e) handler som en transportør, der er tilsluttet toldsystemet og ønsker at modtage en eller flere af de meddelelser, der er omhandlet i toldforskrifterne vedrørende indgivelse eller ændring af summariske indpassageangivelser.

▼M3

f) anmoder om registrering og påtegning af bevis for varers toldmæssige status som EU-varer.

▼B

2. Uanset stk. 1, litra a), nr. ii), skal økonomiske operatører, som ikke er etableret i Unionens toldområde, lade sig registrere hos toldmyndighederne, før de indgiver en toldangivelse om henførsel af varer under proceduren for midlertidig indførsel eller en reeksportangivelse med henblik på at afslutte denne procedure, hvis registrering er en forudsætning for at anvende det fælles system til forvaltning af sikkerhedsstillelse.

3. Uanset stk. 1, litra a), nr. iii), skal økonomiske operatører, som er etableret i et ►C2 fælles forsendelsesland ◄ , lade sig registrere hos toldmyndighederne, før de indgiver en toldangivelse i henhold til konventionen om en fælles forsendelsesprocedure, hvis denne angivelse indgives i stedet for en summarisk indpassageangivelse eller anvendes som en angivelse forud for afgang.

4. Uanset stk. 1, litra a), nr. iv), skal økonomiske operatører, som er etableret i Andorra eller i San Marino, lade sig registrere hos toldmyndighederne, før de indgiver en toldangivelse i henhold til EU-forsendelsesproceduren, hvis denne angivelse indgives i stedet for en summarisk indpassageangivelse eller anvendes som en angivelse forud for afgang.

5. Uanset stk. 1, litra d), skal en økonomisk operatør, der handler som transportør med henblik på transport ad søvejen, indre vandveje eller luftvejen, ikke lade sig registrere hos toldmyndighederne, hvis vedkommende har fået tildelt et entydigt identifikationsnummer fra et tredjeland inden for rammerne af et tredjelands handelspartnerskabsprogram, som er anerkendt af Unionen.

6. Er registrering påkrævet i henhold til denne artikel, skal den foretages af de toldmyndigheder, der er ansvarlige for det sted, hvor den økonomiske operatør indgiver en angivelse eller ansøger om en afgørelse.

Artikel 6

Andre personer end økonomiske operatører

(Kodeksens artikel 9, stk. 3)

1. Andre personer end økonomiske operatører skal lade sig registrere sig hos toldmyndighederne, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:

a) en sådan registrering er påkrævet i henhold til en medlemsstats lovgivning

b) personen påbegynder operationer, for hvilke der skal tildeles et EORI-nummer i medfør af bilag A og bilag B.

2. Uanset stk. 1 gælder det, at registrering ikke er påkrævet, hvis en anden person end en økonomisk operatør kun lejlighedsvis indgiver toldangivelser, og toldmyndighederne finder det berettiget.

Artikel 7

Ugyldiggørelse af et EORI-nummer

(Kodeksens artikel 9, stk. 4)

1. Toldmyndighederne ugyldiggør et EORI-nummer i følgende tilfælde:

a) på anmodning af den registrerede person

b) når toldmyndigheden har kendskab til, at en registreret person er ophørt med at udøve aktiviteter, der gør registrering påkrævet.

2. Toldmyndighederne skal registrere datoen for ugyldiggørelse af EORI-nummeret og give den registrerede person meddelelse herom.







Afdeling 2

Afgørelser om anvendelse af toldlovgivningen

▼M3







Underafdeling 0

Midler til udveksling af oplysninger til ansøgninger og afgørelser, for hvilke de relevante datakrav ikke er fastsat i bilag A

Artikel 7a

Ansøgninger og afgørelser, der foretages ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a)

Toldmyndighederne kan tillade, at der benyttes andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker i forbindelse med ansøgninger og afgørelser, for hvilke de relevante datakrav ikke er fastsat i bilag A, og i forbindelse med alle efterfølgende ansøgninger og handlinger, der er knyttet til forvaltningen af disse afgørelser.

▼B







Underafdeling 1

Høringsret

Artikel 8

Høringsfrist

(Kodeksens artikel 22, stk. 6)

1. Der fastsættes en frist på 30 dage, hvor ansøgeren får lejlighed til at fremsætte sine synspunkter, inden der træffes en afgørelse, som kan få negative følger for vedkommende.

2. Uanset stk. 1 kan toldmyndighederne forlange, at den pågældende person fremsætter sine synspunkter inden for 24 timer, hvis afgørelsen vedrører resultatet af kontrollen af varer, for hvilke der ikke er indgivet en summarisk angivelse, en angivelse til midlertidig opbevaring, en reeksportangivelse eller en toldangivelse.

Artikel 9

Midler til meddelelse af begrundelser

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a))

Hvis den meddelelse, der nævnes i kodeksens artikel 22, stk. 6, første afsnit, foretages som led i verifikations- eller kontrolprocessen, kan dette ske ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker.

Hvis ansøgningen indgives, eller afgørelsen meddeles ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker, kan meddelelsen foretages via samme middel.

Artikel 10

Undtagelser fra høringsretten

(Kodeksens artikel 22, stk. 6, andet afsnit)

I følgende særlige tilfælde gives ansøgeren ikke lejlighed til at fremsætte sine synspunkter:

▼M3

a) hvis ansøgningen om en afgørelse ikke antages i overensstemmelse med artikel 11 i denne forordning eller artikel 12, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 ( 4 )

▼B

b) hvis toldmyndighederne meddeler den person, som indgav den summariske indpassageangivelse, at varerne ikke må lastes for så vidt angår søgående containergods og luftfart

c) hvis afgørelsen vedrører en meddelelse til ansøgeren af en afgørelse fra Kommission som omhandlet i kodeksens artikel 116, stk. 3

d) hvis et EORI-nummer skal ugyldiggøres.







Underafdeling 2

Almindelige regler for afgørelser truffet efter ansøgning

Artikel 11

Betingelser for antagelse af en ansøgning

(Kodeksens artikel 22, stk. 2)

1. En ansøgning om en afgørelse i forbindelse med anvendelsen af toldlovgivningen antages, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) ansøgeren er registreret i overensstemmelse med kodeksens artikel 9, når det kræves i henhold til den procedure, som ansøgningen vedrører

b) ansøgeren er etableret i Unionens toldområde, når det kræves i henhold til den procedure, som ansøgningen vedrører

c) ansøgningen er indgivet til en toldmyndighed, der er udpeget til at modtage ansøgninger i medlemsstaten som den kompetente toldmyndighed, der er omhandlet i kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit

d) ansøgningen vedrører ikke en afgørelse med samme formål som en tidligere afgørelse rettet til samme ansøger, der i løbet af en etårig periode forud for ansøgningen blev annulleret eller tilbagekaldt med den begrundelse, at ansøgeren undlod at opfylde en forpligtelse, der var pålagt i kraft af denne afgørelse

2. Uanset stk. 1, litra d), fastsættes den omhandlede periode til tre år, hvis den tidligere afgørelse blev annulleret i overensstemmelse med kodeksens artikel 27, stk. 1, eller hvis ansøgningen er en ansøgning om status som autoriseret økonomisk operatør, der er indgivet i overensstemmelse med kodeksens artikel 38.

Artikel 12

Toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen

(Kodeksens artikel 22, stk. 1)

Er det ikke muligt at fastslå den kompetente toldmyndighed i henhold til kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit, er den kompetente toldmyndighed toldmyndigheden på det sted, hvor ansøgerens regnskaber og dokumentation, der sætter toldmyndigheden i stand til at træffe en afgørelse (hovedbogholderi i forbindelse med told), føres eller står til rådighed.

Artikel 13

Forlængelse af fristen for at træffe afgørelse

(Kodeksens artikel 22, stk. 3)

1. Hvis den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, efter antagelsen af ansøgningen finder det nødvendigt at anmode ansøgeren om supplerende oplysninger for at kunne træffe sin afgørelse, fastsætter myndigheden en frist på højst 30 dage, inden for hvilken ansøgeren skal forelægge oplysningerne. Fristen for at træffe afgørelse som omhandlet i kodeksens artikel 22, stk. 3, forlænges med samme tidsrum. Ansøgeren oplyses om forlængelsen af fristen for at træffe afgørelse.

2. Anvendes artikel 8, stk. 1, forlænges fristen for at træffe en afgørelse som omhandlet i kodeksens artikel 22, stk. 3, med en periode på 30 dage. Ansøgeren oplyses om forlængelsen.

3. Hvis den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, har forlænget høringsperioden for en anden toldmyndighed, forlænges fristen for at træffe afgørelsen med samme tidsrum som forlængelsen af høringsperioden. Ansøgeren oplyses om forlængelsen af fristen for at træffe afgørelse.

4. Er der grundlag for bestyrket mistanke om en overtrædelse af toldlovgivningen, og toldmyndighederne foretager undersøgelser baseret på dette grundlag, forlænges fristen for at træffe afgørelsen med det tidsrum, der er nødvendigt for at afslutte de pågældende undersøgelser. Denne forlængelse må ikke overskride ni måneder. Ansøgeren skal oplyses om forlængelsen, medmindre dette vil bringe undersøgelsen i fare.

Artikel 14

Gyldighedsdato

(Kodeksens artikel 22, stk. 4 og 5)

Afgørelsen får i følgende tilfælde virkning fra en anden dato end den dato, hvor ansøgeren modtager den eller må antages at have modtaget den:

a) hvis afgørelsen vil få positive følger for ansøgeren, og ansøgeren har anmodet om, at afgørelsen får virkning fra en anden dato, får afgørelsen virkning fra den dato, som ansøgeren anmoder om, forudsat at denne ligger efter den dato, hvor ansøgeren modtager afgørelsen eller må antages at have modtaget den

b) hvis en tidligere afgørelse er blevet meddelt med en tidsbegrænsning, og det eneste formål med den aktuelle afgørelse er at forlænge dennes gyldighed, får afgørelsen virkning fra dagen efter udløbet af den tidligere afgørelses gyldighedsperiode

c) hvis virkningen af afgørelsen betinges af, at ansøgeren gennemfører visse formaliteter, får afgørelsen virkning fra den dato, hvor ansøgeren modtager eller må antages at have modtaget meddelelsen fra den kompetente toldmyndighed om, at formaliteterne er blevet afsluttet på tilfredsstillende vis.

Artikel 15

Fornyet vurdering af en afgørelse

(Kodeksens artikel 23, stk. 4, litra a))

1. Den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, skal tage afgørelsen op til fornyet vurdering i følgende tilfælde:

a) hvis ændringer i den relevante EU-lovgivning påvirker afgørelsen

b) hvis det som følge af den udførte overvågning viser sig nødvendigt

c) hvis det er nødvendigt på grund af oplysninger fra indehaveren af afgørelsen i overensstemmelse med kodeksens artikel 23, stk. 2, eller fra andre myndigheder.

2. Den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, meddeler indehaveren af afgørelsen resultatet af den fornyede vurdering.

Artikel 16

Suspension af en afgørelse

(Kodeksens artikel 23, stk. 4, litra b))

1. Den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, suspenderer afgørelsen i stedet for at annullere, tilbagekalde eller ændre denne i henhold til kodeksens artikel 23, stk. 3, artikel 27 eller artikel 28, hvis:

a) den pågældende toldmyndighed finder, at der kan være tilstrækkeligt grundlag for at annullere, tilbagekalde eller ændre afgørelsen, men endnu ikke råder over alle de nødvendige elementer til at træffe afgørelse om annullering, tilbagekaldelse eller ændring

b) den pågældende toldmyndighed finder, at betingelserne for afgørelsen ikke er opfyldt, eller at indehaveren af afgørelsen ikke overholder de forpligtelser, der følger af denne afgørelse, og at indehaveren af afgørelsen bør gives tid til at træffe foranstaltninger for at sikre opfyldelsen af betingelserne eller overholdelsen af forpligtelserne

c) indehaveren af afgørelsen anmoder om en sådan suspension, fordi vedkommende midlertidigt er ude af stand til at opfylde de betingelser, der er fastsat i afgørelsen, eller overholde de forpligtelser, der er pålagt i henhold til denne afgørelse.

2. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, litra b) og c), skal indehaveren af afgørelsen underrette den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelse, om de foranstaltninger, om vedkommende vil træffe for at sikre opfyldelse af betingelserne eller overholdelse af forpligtelserne, samt det fornødne tidsrum til at træffe disse foranstaltninger.

Artikel 17

Suspensionsperioden for en afgørelse

(Kodeksens artikel 23, stk. 4, litra b))

1. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra a), skal den suspensionsperiode, som den kompetente toldmyndighed fastlægger, svare til det tidsrum, som den pågældende toldmyndighed har behov for for at kunne fastslå, om betingelserne for annullering, tilbagekaldelse eller ændring er opfyldt. Denne frist må ikke overstige 30 dage.

Finder toldmyndighederne imidlertid, at indehaveren af afgørelsen muligvis ikke opfylder kriterierne i kodeksens artikel 39, litra a), suspenderes afgørelsen, indtil det er fastslået, om en alvorlig overtrædelse eller gentagne overtrædelser er blevet begået af en af følgende personer:

a) indehaveren af afgørelsen

b) den person, der er ansvarlig for den virksomhed, som er indehaver af den pågældende afgørelse, eller udøver kontrol med dens ledelse

c) den person, der er ansvarlig for toldanliggender i den virksomhed, som er indehaver af afgørelsen.

2. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b) og c), skal suspensionsperioden, som fastlægges af den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, svare til den tidsfrist, som indehaveren af en afgørelse har underrettet om i henhold til artikel 16, stk. 2. Suspensionsperioden kan om fornødent forlænges yderligere efter anmodning fra indehaveren af afgørelsen.

Suspensionsperioden kan forlænges yderligere med det tidsrum, der er nødvendigt, for at den kompetente toldmyndighed kan kontrollere, at disse foranstaltninger sikrer opfyldelsen af betingelserne eller overholdelsen af forpligtelserne. Dette tidsrum må ikke overstige 30 dage.

3. Hvis toldmyndigheden, der er kompetent til at træffe afgørelsen, efter suspension af en afgørelse har til hensigt at annullere, tilbagekalde eller ændre afgørelsen i overensstemmelse med kodeksens artikel 23, stk. 3, artikel 27 eller artikel 28, forlænges suspensionsperioden, der er fastlagt i overensstemmelse med denne artikels stk. 1 og 2, hvis dette er relevant, indtil afgørelsen om annullering, tilbagekaldelse eller ændring får virkning.

Artikel 18

Udløbet af suspensionsperioden

(Kodeksens artikel 23, stk. 4, litra b))

1. Suspension af en afgørelse ophører ved suspensionsperiodens udløb, medmindre en af følgende situationer opstår inden periodens udløb:

a) i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra a), ophæves suspensionen, fordi der ikke er fundet anledning til at annullere, tilbagekalde eller ændre en afgørelse i overensstemmelse med kodeksens artikel 23, stk. 3, artikel 27 eller artikel 28, og i dette tilfælde ophører suspensionen på ophævelsesdatoen

b) i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra b) og c), ophæves suspensionen, fordi den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, finder det godtgjort, at indehaveren af afgørelsen har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af de betingelser, der er fastsat i afgørelsen, eller overholdelsen af de forpligtelser, der er pålagt i henhold til samme afgørelse, og i dette tilfælde ophører suspensionen på ophævelsesdatoen

c) den suspenderede afgørelse annulleres, tilbagekaldes eller ændres, og i dette tilfælde ophæves suspensionen fra datoen for annullering, tilbagekaldelse eller ændring.

2. Den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe afgørelsen, skal oplyse indehaveren af afgørelsen om, at suspensionen er ophørt.







Underafdeling 3

Afgørelser vedrørende bindende oplysninger

Artikel 19

Ansøgning om en afgørelse vedrørende bindende oplysninger

(Kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 6, stk. 3, litra a))

1. Uanset kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit, skal en ansøgning om en afgørelse vedrørende bindende oplysninger og alle dokumenter, der ledsager eller støtter denne, indgives enten til den kompetente toldmyndighed i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret, eller til den kompetente toldmyndighed i den medlemsstat, hvor de pågældende oplysninger skal anvendes.

2. Ved at indgive en ansøgning om en afgørelse vedrørende bindende oplysninger anses ansøgeren for at indvilge i, at alle oplysninger, herunder fotografier, billeder og brochurer, med undtagelse af fortrolige oplysninger, gøres tilgængelige for offentligheden via Kommissionens websted. Ved offentliggørelse af data skal retten til beskyttelse af personoplysninger respekteres.

3. Findes der ikke et elektronisk system til indgivelse af ansøgninger om en afgørelse vedrørende bindende oprindelsesoplysninger (BOO), kan medlemsstaterne tillade, at disse ansøgninger indgives ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker.

Artikel 20

Frister

(Kodeksens artikel 22, stk. 3)

1. Hvis Kommissionen underretter toldmyndighederne om, at vedtagelsen af BTO- og BOO-afgørelser suspenderes i henhold til kodeksens artikel 34, stk. 10, litra a), forlænges fristen for at træffe den afgørelse, der er omhandlet i kodeksens artikel 22, stk. 3, første afsnit, indtil Kommissionen underretter toldmyndighederne om, at en korrekt og ensartet tarifering eller oprindelsesbestemmelse er sikret.

Den forlængede periode, der er nævnt i første afsnit, må ikke overstige 10 måneder, men i undtagelsestilfælde kan der fastsættes en yderligere forlængelse på højst 5 måneder.

2. Det tidsrum, der er nævnt i kodeksens artikel 22, stk. 3, andet afsnit, kan overstige 30 dage, hvis det ikke er muligt inden for den nævnte periode at gennemføre den analyse, som den toldmyndighed, der er kompetent til at træffe en afgørelse, finder nødvendig for at træffe afgørelsen.

Artikel 21

Meddelelse af BOO-afgørelser

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a))

Er en ansøgning om en BOO-afgørelse indgivet ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker, kan toldmyndighederne meddele ansøgeren BOO-afgørelsen ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker.

Artikel 22

Begrænsning af anvendelsen af reglerne for fornyet vurdering og suspension

(Kodeksens artikel 23, stk. 4)

Artikel 15-18 om fornyet vurdering og suspension af afgørelser finder ikke anvendelse på afgørelser vedrørende bindende oplysninger.







Afdeling 3

Autoriseret økonomisk operatør







Underafdeling 1

Fordele, der følger af status som autoriseret økonomisk operatør

Artikel 23

Lettelser i forbindelse med angivelser forud for afgang

(Kodeksens artikel 38, stk. 2, litra b))

1. Indgiver en økonomisk operatør med bevilling til at udnytte sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser (AEOS) som omhandlet i kodeksens artikel 38, stk. 2, litra b), på egne vegne en angivelse forud for afgang i form af en toldangivelse eller en reeksportangivelse, kræves ingen oplysninger udover dem, der er anført i disse angivelser.

2. Hvis en AEOS på vegne af en anden person, der også er en AEOS, indgiver en angivelse forud for afgang i form af en toldangivelse eller en reeksportangivelse, kræves ingen oplysninger udover dem, der er anført i disse angivelser.

Artikel 24

Mere fordelagtig behandling vedrørende risikovurdering og kontrol

(Kodeksens artikel 38, stk. 6)

1. En autoriseret økonomisk operatør (AEO) undergives færre fysiske og dokumentbaserede kontroller end andre økonomiske operatører.

2. Hvis en AEOS har indgivet en summarisk indpassageangivelse eller i de tilfælde, der er omhandlet i kodeksens artikel 130, en toldangivelse eller en angivelse til midlertidig opbevaring, eller hvis en AEOS har indgivet en meddelelse og givet adgang til oplysningerne i forbindelse med den summariske indpassageangivelse i dennes computersystem som omhandlet i kodeksens artikel 127, stk. 8, skal toldstedet for den første indpassage, der er omhandlet i kodeksens artikel 127, stk. 3, første afsnit, underrette denne AEOS, hvis sendingen er udvalgt til fysisk kontrol. Denne underretning skal finde sted, før varerne ankommer til Unionens toldområde.

Underretningen skal også stilles til rådighed for transportøren, hvis vedkommende ikke samtidig er den AEOS, der er nævnt i første afsnit, forudsat at transportøren er en AEOS og er tilsluttet de elektroniske systemer vedrørende de angivelser, der er omhandlet i første afsnit.

Underretningen foretages ikke, hvis det kan bringe den kontrol, der skal udføres, eller resultaterne heraf, i fare.

3. Indgiver en autoriseret økonomisk operatør en angivelse til midlertidig opbevaring eller en toldangivelse i henhold til kodeksens artikel 171, skal det toldsted, der er kompetent til at modtage denne angivelse til midlertidig opbevaring eller den pågældende toldangivelse, underrette den autoriserede økonomiske operatør, hvis sendingen er udvalgt til toldkontrol. Denne underretning skal finde sted, før varerne frembydes for toldvæsenet.

Underretningen foretages ikke, hvis det kan bringe den kontrol, der skal udføres, eller resultaterne heraf, i fare.

4. Er sendinger, der er angivet af en autoriseret økonomisk operatør, udvalgt til fysisk kontrol eller dokumentbaseret kontrol, gennemføres kontrollen som en prioriteret opgave.

Efter anmodning fra en AEO kan kontrollen gennemføres et andet sted end det sted, hvor varerne frembydes for toldvæsenet.

5. Underretningerne, der er nævnt i stk. 2 og 3, berører ikke toldkontrol, der er truffet beslutning om på grundlag af angivelsen til midlertidig opbevaring eller toldangivelsen, efter at varerne er frembudt.

Artikel 25

Undtagelse fra fordelagtig behandling

(Kodeksens artikel 38, stk. 6)

Den mere fordelagtige behandling, der er omhandlet i artikel 24, finder ikke anvendelse for toldkontrol i forbindelse med særlige forhøjede trusselsniveauer eller kontrolforpligtelser i medfør af anden EU-lovgivning.

Toldmyndighederne skal dog afvikle den nødvendige behandling af, formaliteter gældende for og kontrol af sendinger, der er angivet af en AEOS, som en prioriteret opgave.







Underafdeling 2

Ansøgning om status som autoriseret økonomisk operatør

Artikel 26

Betingelser for antagelse af en ansøgning om status som autoriseret økonomisk operatør

(Kodeksens artikel 22, stk. 2)

1. Ud over at opfylde de betingelser for antagelse af en ansøgning, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, med henblik på at ansøge om AEO-status, skal ansøgeren sammen med ansøgningen forelægge et selvevalueringsspørgeskema, som toldmyndighederne stiller til rådighed.

2. En økonomisk operatør skal indgive en enkelt ansøgning om AEO-status for alle sine faste foreningssteder i Unionens toldområde.

Artikel 27

Kompetent toldmyndighed

(Kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit)

Er det ikke muligt at fastslå den kompetente toldmyndighed i henhold til kodeksens artikel 22, stk. 1, tredje afsnit, eller nærværende forordnings artikel 12, indgives ansøgningen til toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor ansøgeren har et fast forretningssted, og hvor oplysninger om dens almindelige logistiske ledelsesaktiviteter i EU opbevares eller er tilgængelige som anført i ansøgningen.

Artikel 28

Frist for at træffe afgørelser

(Kodeksens artikel 22, stk. 3)

1. Fristen for at træffe de afgørelser, der er omhandlet i kodeksens artikel 22, stk. 3, første afsnit, kan forlænges med højst 60 dage.

2. Hvis der verserer en straffesag, som giver anledning til tvivl om, hvorvidt ansøgeren opfylder de betingelser, der er omhandlet i kodeksens artikel 39, litra a), skal fristen for at træffe afgørelsen forlænges med det tidsrum, der er nødvendigt for at afslutte sagen.

Artikel 29

AEO-bevillingens gyldighedsdato

(Kodeksens artikel 22, stk. 4)

Uanset kodeksens artikel 22, stk. 4, skal en bevilling af status som autoriseret økonomisk operatør (i det følgende benævnt »AEO-bevilling«) gælde fra femtedagen efter, at afgørelsen er truffet.

Artikel 30

Retsvirkninger af suspension

(Kodeksens artikel 23, stk. 4, litra b))

1. Suspenderes en AEO-bevilling som følge af manglende overholdelse af de kriterier, der er omhandlet i kodeksens artikel 39, suspenderer den toldmyndighed, der har truffet afgørelsen, enhver afgørelse, der er truffet for denne AEO, som bygger på AEO-bevillingen generelt eller nogle af de specifikke kriterier, der førte til suspensionen af AEO-bevillingen.

2. Suspensionen af en afgørelse vedrørende anvendelse af toldlovgivningen, der træffes for en AEO, medfører ikke automatisk en suspension af AEO-bevillingen.

3. Hvis en afgørelse vedrørende en person, der er både en AEOS og en økonomisk operatør med autorisation til at udnytte forenklede toldbestemmelser (AEOC) som omhandlet i kodeksens artikel 38, stk. 2, litra a), suspenderes i henhold til artikel 16, stk. 1, på grund af manglende overholdelse af de betingelser, der er fastsat i kodeksens artikel 39, litra d), suspenderes vedkommendes AEOC-bevilling, men vedkommendes AEOS-bevilling bevarer sin gyldighed.

Hvis en afgørelse vedrørende en person, der er både en AEOS og en AEOC, suspenderes i henhold til artikel 16, stk. 1, på grund af manglende opfyldelse af de betingelser, der er fastsat i kodeksens artikel 39, litra e), suspenderes vedkommendes AEOS-bevilling, men vedkommendes AEOC-bevilling bevarer sin gyldighed.







AFSNIT II

ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE







KAPITEL 1

Varers oprindelse







Afdeling 1

Ikke-præferenceoprindelse

Artikel 31

Varer, der er fuldt ud fremstillet i et enkelt land eller territorium

(Kodeksens artikel 60, stk. 1)

▼C2

Som varer, der er fuldt ud fremstillet i et enkelt land eller territorium, anses følgende:

▼B

a) mineralske produkter, der er udvundet i det pågældende land eller territorium

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter, der hidrører fra levende dyr, der opdrættes dér

e) produkter, der hidrører fra jagt og fiskeri dér

f) produkter fra havfiskeri og andre produkter, der optages af fartøjer, som er registreret i det pågældende land eller territorium og fører det pågældende lands eller territoriums flag, fra havet uden for noget lands søterritorium

g) varer, der fremstilles om bord på fabriksskibe af de i litra f) nævnte produkter, som har oprindelse i det pågældende land eller territorium, såfremt fabriksskibene er registreret i landet eller territoriet og fører dets flag

h) produkter, der udvindes af havbunden eller havundergrunden uden for søterritoriet, såfremt det pågældende land eller territorium har eneret på udnyttelse af denne havbund eller havundergrund

i) affald og skrot, der fremkommer ved fremstillingsprocesser, samt varer ude af brug, når de er indsamlet dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer

j) varer, som er fremstillet dér udelukkende på basis af de i litra a)-i) anførte produkter.

Artikel 32

Varer, ved hvis fremstilling der er involveret mere end ét land eller territorium

(Kodeksens artikel 60, stk. 2)

Varer, der er opført i bilag 22-01, anses for at have undergået deres sidste væsentlige bearbejdning eller forarbejdning, som har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen, i det land eller territorium, hvor reglerne i nævnte bilag er opfyldt, eller som er identificeret i disse regler.

Artikel 33

Bearbejdning eller forarbejdning, som ikke er økonomisk berettiget

(Kodeksens artikel 60, stk. 2)

Enhver bearbejdning eller forarbejdning, som gennemføres i et andet land eller territorium, anses for ikke at være økonomisk berettiget, hvis det på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger fastslås, at formålet med behandlingen har været at undgå anvendelsen af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 59 i kodeksen.

For varer, der er omfattet af bilag 22-01, anvendes residualreglerne i kapitlet for de pågældende varer.

Hvis den sidste bearbejdning eller forarbejdning i forbindelse med varer, der ikke er omfattet af bilag 22-01, anses for ikke at være økonomisk berettiget, anses varerne for at have undergået den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning, som har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen, i det land eller territorium, hvor den største del af materialerne har oprindelse, fastlagt på grundlag af materialernes værdi.

Artikel 34

Mindste behandlinger

(Kodeksens artikel 60, stk. 2)

Følgende betragtes ikke som væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdninger eller forarbejdninger i forbindelse med fastlæggelse af oprindelse:

a) behandlinger, som har til formål at sikre, at varernes tilstand ikke forringes under transport eller opbevaring (lufttilførsel, strækning, tørring, fjernelse af beskadigede eller fordærvede dele og lignende behandlinger), eller behandlinger, der letter forsendelse eller transport

b) simple behandlinger som afstøvning, sigtning, sortering, opdeling, sammenstilling, vask og tilskæring

c) udskiftning af emballage og adskillelse eller samling af sendinger, enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder

d) pakning af varer i sæt eller kombinerede sæt eller forberedelse til salg

e) anbringelse af mærker, etiketter eller andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

f) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt

g) adskillelse eller ændret anvendelse

h) en kombination af to eller flere af de i litra a)-g) nævnte behandlinger.

Artikel 35

Tilbehør, reservedele eller værktøj

(Kodeksens artikel 60)

1. Tilbehør, reservedele eller værktøj, der leveres sammen med enhver af de varer, der er omfattet af afsnit XVI, XVII og XVIII i den kombinerede nomenklatur, og som udgør en del af det faste udstyr, anses for at have samme oprindelse som de pågældende varer.

2. Væsentlige reservedele til enhver af de varer, der er omfattet af afsnit XVI, XVII og XVIII i den kombinerede nomenklatur, og som tidligere er overgået til fri omsætning i Unionen, anses for at have samme oprindelse som de pågældende varer, hvis brugen af de væsentlige reservedele på produktionsstadiet ikke ville have ændret deres oprindelse.

3. I forbindelse med denne artikel forstås ved væsentlige reservedele dele, som:

a) er komponenter, uden hvilke en del af det udstyr, den maskine, det apparat eller det køretøj, som tidligere er bragt i fri omsætning eller eksporteret, ikke kan fungere tilfredsstillende

b) er karakteristiske for disse varer, og

c) er bestemt til normal vedligeholdelse af disse varer og til at erstatte defekte eller ikke længere brugbare dele af samme beskaffenhed.

Artikel 36

Neutrale elementer og emballering

(Kodeksens artikel 60)

1. Ved bestemmelse af, om varer har oprindelse i et land eller territorium, tages følgende elementers oprindelse ikke i betragtning:

a) energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) materialer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i den pågældende vares endelige sammensætning.

2. Når emballagematerialer og pakningsgenstande i henhold til den almindelige tariferingsbestemmelse 5 vedrørende den kombinerede nomenklatur, som findes i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 ( 5 ), betragtes som en del af produktet ved tariferingen, tages der ikke hensyn til dem ved fastlæggelsen af oprindelsen, medmindre bestemmelsen i bilag 22-01 for de pågældende varer er baseret på en procentdel merværdi.







Afdeling 2

Præferenceoprindelse

Artikel 37

Definitioner

I denne afdeling forstås ved:

1) »præferenceberettiget land«: et land, der er omfattet af den generelle præferenceordning (GSP) og anført i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 ( 6 )

2) »fremstilling«: alle former for bearbejdning eller forarbejdning, herunder også samling

3) »materialer«: alle former for bestanddele, råmaterialer, komponenter eller dele osv., der er anvendt til fremstillingen af et produkt

4) »produkt«: det produkt, der fremstilles, også når det senere er bestemt til anvendelse i en anden fremstillingsproces

5) »varer«: både materialer og produkter

6) »bilateral kumulation«: et system, som tillader, at produkter, der har oprindelse i Unionen, betragtes som materialer med oprindelse i et præferenceberettiget land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt i det pågældende præferenceberettigede land

7) »kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet«: et system, som tillader, at produkter, der har oprindelse i Norge, Schweiz eller Tyrkiet, betragtes som materialer med oprindelsesstatus i et præferenceberettiget land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt i det pågældende præferenceberettigede land og importeres i Unionen

8) »regional kumulation«: et system, hvor produkter, som i henhold til denne afdeling har oprindelse i et land, som er medlem af en regional sammenslutning, betragtes som materialer med oprindelse i et andet land i samme regionale sammenslutning (eller et land i en anden regional sammenslutning, hvis der er mulighed for kumulation mellem sammenslutninger), når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt fremstillet dér

9) »udvidet kumulation«: et system, der er betinget af Kommissionens tilladelse efter et præferenceberettiget lands indgivelse af en anmodning, hvorunder visse materialer, der har oprindelse i et land, med hvilket Unionen har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), betragtes som materialer med oprindelse i det pågældende præferenceberettigede land, når de forarbejdes yderligere eller indgår i et produkt fremstillet i dette land

10) »fungible materialer«: materialer, som er af samme art og kommercielle kvalitet, har de samme tekniske og fysiske kendetegn, og som ikke kan skelnes fra hinanden, når de indgår i det færdige produkt

11) »regional sammenslutning«: sammenslutning af lande, mellem hvilke der anvendes regional kumulation

12) »toldværdi«: den værdi, der er fastlagt i overensstemmelse med aftalen om anvendelsen af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (WTO-aftalen om toldværdiansættelse)

13) »materialernes værdi«: toldværdien på importtidspunktet for de benyttede materialer uden oprindelsesstatus eller, såfremt denne værdi ikke er kendt og ikke kan opgøres, den første registrerede pris, der er betalt for disse materialer i produktionslandet; hvis det er nødvendigt at fastsætte værdien af de anvendte materialer med oprindelsesstatus, finder bestemmelserne i dette afsnit tilsvarende anvendelse

14) »prisen ab fabrik«: den pris, der betales for produktet ab fabrik til den producent, i hvis virksomhed den sidste bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, såfremt prisen indbefatter værdien af alle anvendte materialer og alle andre omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt eksporteres.

Hvis den faktiske pris ikke afspejler alle de omkostninger i tilknytning til fremstillingen af produktet, som faktisk er påløbet i produktionslandet, forstås ved pris ab fabrik summen af alle disse omkostninger, minus alle interne afgifter, der tilbagebetales eller kan tilbagebetales, når det fremstillede produkt eksporteres.

Hvis den sidste bearbejdning eller forarbejdning er overdraget i underentreprise til en producent, kan udtrykket »producent« som omhandlet i første afsnit henvise til den virksomhed, som har ansat underleverandøren.

15) »maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus«: det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus, som er tilladt, hvis en fremstilling skal kunne betragtes som en bearbejdning eller forarbejdning, der er tilstrækkelig til at give et produkt oprindelsesstatus. Dette indhold kan udtrykkes som en procentdel af produktets pris ab fabrik eller som en procentdel af nettovægten af disse anvendte materialer henhørende under en nærmere angivet gruppe af kapitler, et kapitel, en position eller en underposition

16) »nettovægt«: varens vægt uden nogen form for emballagemateriale eller pakningsgenstand

17) »kapitler«, »positioner«, og »underpositioner«: de kapitler, positioner og underpositioner (fire- eller sekscifrede koder), der anvendes i den nomenklatur, som udgør det harmoniserede system, med de ændringer, der følger af Toldsamarbejdsrådets henstilling af 26. juni 2004

18) »tariferet«: et produkts eller materiales tarifering under en bestemt position eller underposition i det harmoniserede system

19) »sending«: produkter, som enten

a) sendes samtidig fra en bestemt eksportør til en bestemt modtager eller

b) er omfattet af et og samme transportdokument, der dækker transporten fra eksportøren til modtageren, eller, såfremt et sådant dokument ikke foreligger, af en samlet faktura

20) »eksportør«: en person, som eksporterer varer til Unionen eller til et præferenceberettiget land, og som er i stand til at bevise varernes oprindelse, uanset om han er producenten deraf, og uanset om han selv opfylder eksportformaliteterne

21) »registreret eksportør«:

a) en eksportør, som er etableret i et præferenceberettiget land og registreret hos de kompetente myndigheder i det pågældende præferenceberettigede land med henblik på eksport inden for rammerne af arrangementet, hvad enten det er til Unionen eller et andet præferenceberettiget land, med hvilket regional kumulation er mulig, eller

▼M3

b) en eksportør, som er etableret i en medlemsstat, og som er registreret hos toldmyndighederne i den pågældende medlemsstat med henblik på at kunne eksportere varer med oprindelse i Unionen til et land eller område, med hvilket Unionen har en præferencehandelsordning, eller

c) en videreforsender af varer, som er etableret i en medlemsstat, og som er registreret hos toldmyndighederne i den pågældende medlemsstat med henblik på at udfærdige erstatningsudtalelser om oprindelse for at kunne videresende produkter med oprindelsesstatus til andre steder inden for Unionens toldområde eller, hvor det er relevant, til Norge eller Schweiz (»en registreret videreforsender«)

▼B

22) »udtalelse om oprindelse«: udtalelse, som udfærdiges af eksportøren eller videreforsenderen af varerne, som angiver, at de produkter, som udtalelsen omfatter, opfylder arrangementets oprindelsesregler.







Underafdeling 1

Udstedelse eller udfærdigelse af oprindelsesbeviser

Artikel 38

Midler til ansøgning om og udstedelse af INF 4-oplysningscertifikater

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a))

1. Ansøgninger om INF 4-oplysningscertifikater kan indgives ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker og skal opfylde datakravene i bilag 22-02.

2. INF 4-oplysningscertifikatet skal opfylde datakravene i bilag 22-02.

Artikel 39

Midler til ansøgning om og udstedelse af bevillinger som godkendt eksportør

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a))

Der kan indgives ansøgning om status som godkendt eksportør med henblik på udfærdigelse af præferenceoprindelsesbeviser og udstedes bevilling som godkendt eksportør ved hjælp af andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker.

▼M3

Artikel 40

Midler til ansøgning om at blive registreret eksportør og til udveksling af oplysninger med registrerede eksportører

(Kodeksens artikel 6, stk. 3, litra a)

Andre midler end elektroniske databehandlingsteknikker kan benyttes til al kommunikation og udveksling af oplysninger i forbindelse med ansøgninger og afgørelser vedrørende en registreret eksportørs status og i forbindelse med alle efterfølgende ansøgninger og handlinger, der er knyttet til forvaltningen af disse afgørelser.

▼B







Underafdeling 2

Definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« — anvendelse inden for rammerne af Unionens GSP-arrangement

Artikel 41

Generelle principper

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Nedenstående produkter anses for at have oprindelse i et præferenceberettiget land:

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende land som omhandlet i artikel 44

b) produkter, der er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land, og som indeholder materialer, der ikke er fuldt ud er fremstillet i det pågældende land, dog på betingelse af, at disse materialer har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning i den i artikel 45 fastlagte betydning.

Artikel 42

Territorialitetsprincip

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Betingelserne i denne underafdeling vedrørende opnåelse af oprindelsesstatus skal være opfyldt i det pågældende præferenceberettigede land.

2. Udtrykket »præferenceberettiget land« omfatter det pågældende lands søterritorium i den betydning, der er fastlagt i De Forenede Nationers havretskonvention (Montego Bay-konventionen af 10. december 1982), og må ikke gå ud over nævnte søterritoriums grænser

3. Hvis produkter med oprindelsesstatus, der er eksporteret fra det præferenceberettigede land til et andet land, returneres, anses de som produkter uden oprindelsesstatus, medmindre det over for de kompetente myndigheder kan godtgøres, at følgende betingelser er opfyldt:

a) at de returnerede varer er de samme varer som dem, der blev eksporteret, og

b) at de ikke har undergået nogen behandling, ud over hvad der var nødvendigt for deres bevarelse, mens de befandt sig i det pågældende land eller blev eksporteret.

Artikel 43

Ikkebehandling

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. De produkter, som angives til overgang til fri omsætning i Unionen, skal være de samme som dem, der er eksporteret fra det præferenceberettigede land, i hvilket de anses for at have oprindelse. De må ikke være ændret, omdannet på nogen måde eller være gjort til genstand for andre behandlinger end dem, som har til formål at bevare dem i god stand eller at anbringe varemærker, etiketter, stempler eller enhver anden form for bevis med henblik på at sikre overholdelsen af specifikke indenlandske krav, der måtte gælde i Unionen, før de angives til overgang til fri omsætning.

2. De produkter, der importeres til et præferenceberettiget land med henblik på kumulation i henhold til artikel 53, 54, 55 eller 56, skal være de samme som dem, der er eksporteret fra det land, i hvilket de anses for at have oprindelse. De må ikke være ændret, omdannet på nogen måde eller være gjort til genstand for andre behandlinger end behandlinger, som har til formål at bevare dem i god stand, før de angives til de relevante toldprocedurer i importlandet.

3. Opbevaring af varer må finde sted, forudsat at de forbliver under toldtilsyn i transitlandet eller transitlandene.

4. Delingen af sendinger må finde sted, hvis den foretages af eksportøren eller under dennes ansvar, forudsat at de pågældende varer forbliver under toldtilsyn i transitlandet eller transitlandene.

5. Stk. 1-4 anses for overholdt, medmindre toldmyndighederne har grund til at tro, at det modsatte er tilfældet; i så tilfælde kan toldmyndighederne anmode klarereren om at godtgøre overholdelsen, hvilket kan gøres ved hjælp af ethvert middel, bl.a. kontraktmæssige transportdokumenter som f.eks. konnossementer eller faktuelle eller konkrete beviser på grundlag af mærkning eller nummerering af kolli eller enhver form for bevis med tilknytning til selve varerne.

Artikel 44

Fuldt ud fremstillede produkter

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Som produkter, der er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land, anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af dets jord eller havbund

b) planter og vegetabilske produkter, der er dyrket eller høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér

e) produkter fra slagtede dyr, som er født og opdrættet dér

f) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

g) akvakulturprodukter i de tilfælde, hvor de pågældende fisk, krebsdyr og bløddyr er født og opdrættet dér

h) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af dets fartøjer uden for noget søterritorium

i) produkter, som er fremstillet på dets fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra h) nævnte produkter

j) brugte genstande, som indsamles dér og kun kan anvendes til genindvinding af råmaterialer

k) affald og skrot hidrørende fra fremstillingsprocesser, som udføres dér

l) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for noget søterritorium, for så vidt det har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

m) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-l) nævnte produkter.

2. Udtrykket »dets fartøjer« og »dets fabriksskibe« i stk. 1, litra h) og i), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe, som opfylder alle nedenstående krav:

a) de er registreret i det præferenceberettigede land eller i en medlemsstat

b) de fører et præferenceberettiget lands eller en medlemsstats flag

c) de opfylder en af de følgende betingelser:

i) de ejes for mindst 50 %'s vedkommende af statsborgere i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne eller

ii) de ejes af selskaber,

— hvis hovedkontor og vigtigste forretningssted er i det præferenceberettigede land eller i medlemsstaterne og

— som for mindst 50 %'s vedkommende ejes af det præferenceberettigede land eller medlemsstater eller af offentlige institutioner eller statsborgere i det præferenceberettigede land eller medlemsstaterne.

3. Betingelserne i stk. 2 kan hver især være opfyldt i medlemsstaterne eller i forskellige præferenceberettigede lande, for så vidt alle de pågældende præferenceberettigede lande kan anvende regional kumulation i henhold til artikel 55, stk. 1 og 5. I så tilfælde anses produkterne for at have oprindelse i det præferenceberettigede land, under hvis flag fartøjet eller fabriksskibet sejler som omhandlet i stk. 2, litra b).

Første afsnit finder kun anvendelse, såfremt betingelserne i artikel 55, stk. 2, litra a), c) og d), er opfyldt.

Artikel 45

Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. De produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land som omhandlet i artikel 44, anses for at have oprindelse dér, såfremt betingelserne i listen i bilag 22-03for de pågældende varer er opfyldt, jf. dog artikel 47 og 48.

2. Hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus i et land i overensstemmelse med stk. 1, forarbejdes yderligere i det pågældende land og anvendes som materiale i fremstillingen af et andet produkt, tages der ikke hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.

Artikel 46

Gennemsnit

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Det skal for hvert enkelt produkt fastslås, om kravene i artikel 45, stk. 1, er opfyldt.

I de tilfælde, hvor den relevante regel er baseret på overholdelsen af et maksimalt indhold af materialer uden oprindelsesstatus, kan værdien af materialerne uden oprindelsesstatus dog for at tage hensyn til udsving i omkostninger og valutakurser beregnes på et gennemsnitligt grundlag som anført i stk. 2.

2. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, beregnes der en gennemsnitlig pris ab fabrik for produktet og en gennemsnitlig værdi for de anvendte materialer uden oprindelsesstatus på grundlag af henholdsvis summen af de priser ab fabrik, der er opkrævet for alt salg af produkterne i løbet af det foregående regnskabsår, og summen af værdien af alle de materialer uden oprindelsesstatus, der er anvendt ved fremstillingen af produkter i løbet af det foregående regnskabsår, som fastlagt af eksportlandet, eller, hvis der ikke foreligger tal for et fuldt regnskabsår, en kortere periode, som dog ikke må være på under tre måneder.

3. De eksportører, som har valgt at anvende beregninger på et gennemsnitligt grundlag, skal konsekvent anvende denne metode i året efter referenceregnskabsåret eller, efter omstændighederne, året efter den kortere referenceperiode. De kan ophøre med at anvende denne metode, hvis de i løbet af et givet regnskabsår eller en kortere repræsentativ periode på ikke under tre måneder konstaterer, at de udsving i omkostninger eller valutakurser, som gjorde det berettiget at anvende metoden, er ophørt.

4. De gennemsnit, der er anført i stk. 2, skal anvendes som henholdsvis prisen ab fabrik og værdien for materialer uden oprindelsesstatus, således at det kan fastlås, om kravet om det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus er opfyldt.

Artikel 47

Utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Med forbehold af stk. 3 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelse, uanset om betingelserne i artikel 45 er opfyldt:

a) bevarende behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring

b) adskillelse og samling af kolli

c) vask, rensning afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger

d) strygning eller presning af tekstiler og tekstilvarer

e) enkel maling og polering

f) afskalning og hel eller delvis slibning af ris polering og glasering af korn og ris

g) farvning af eller tilsætning af smagsstoffer til sukker eller formning af sukker i stykker hel eller delvis formaling af krystalsukker

h) skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager

i) hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring

j) sigtning, sortering, klassificering, tilpasning (herunder samling i sæt)

k) enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder

l) anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

m) enkel blanding af produkter, også af forskellig art blanding af sukker med ethvert materiale

n) enkel tilsætning af vand eller fortynding eller dehydrering eller denaturering af produkter

o) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele

p) slagtning af dyr

q) kombination af to eller flere af de i litra a)-p) nævnte processer

2. I forbindelse med stk. 1 anses behandlinger for at være enkle, når der hverken kræves særlige færdigheder eller maskiner, apparater eller redskaber, som er specielt fremstillet eller installeret til gennemførelsen deraf.

3. Alle de bearbejdninger eller forarbejdninger, der udføres i et præferenceberettiget land på et givet produkt, skal tages i betragtning, når det skal bestemmes, om den bearbejdning eller forarbejdning, som det pågældende produkt har undergået, skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.

Artikel 48

Generel tolerance

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Uanset artikel 45 og med forbehold af stk. 2 og 3 i denne artikel kan materialer uden oprindelsesstatus, som ifølge betingelserne i listen i bilag 22-03 ikke må anvendes til fremstilling af et givet produkt, dog anvendes, hvis deres samlede værdi eller den nettovægt, produktet vurderes at have, ikke overstiger:

a) 15 % af produktets vægt for produkter henhørende under kapitel 2 og kapitel 4-24 i det harmoniserede system, bortset fra forarbejdede fiskerivarer henhørende under kapitel 16

b) 15 % af produktets pris ab fabrik for andre produkter, bortset fra produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system, for hvilke de tolerancer, der er anført i note 6 og 7 i del I i bilag 22-03, finder anvendelse.

2. Stk. 1 tillader ikke, at nogen af procenttallene for det maksimale indhold af materialer uden oprindelsesstatus, der er fastlagt i listen i bilag 22-03, overskrides.

3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på produkter, der er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land i den i artikel 44 fastlagte betydning. Den tolerance, der er fastlagt i nævnte stykker, gælder ikke desto mindre for summen af de materialer, der anvendes til fremstillingen af et produkt, og for hvilke det i henhold til listen i bilag 22-03 for det pågældende produkt kræves, at de pågældende materialer skal være fuldt ud fremstillet, jf. dog artikel 47 og artikel 49, stk. 2.

Artikel 49

Kvalificerende enhed

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Ved anvendelsen af bestemmelserne i denne underafdeling er den kvalificerende enhed det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede system.

2. Når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert enkelt produkt i betragtning ved anvendelsen af bestemmelserne i denne underafdeling.

3. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 50

Tilbehør, reservedele og værktøj

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris ab fabrik, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 51

Sæt

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Sæt som defineret i punkt 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus.

Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 52

Neutrale elementer

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som må anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

a) energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) andre varer, som ikke indgår og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.







Underafdeling 3

Regler om kumulation og styring af lagre af materialer — anvendelse inden for rammerne af Unionens GSP-arrangement

Artikel 53

Bilateral kumulation

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Ved bilateral kumulation kan produkter med oprindelse i Unionen betragtes som materialer med oprindelse i et præferenceberettiget land, når de indarbejdes i et produkt, som fremstilles i dette land, forudsat at den dér foretagne bearbejdning eller forarbejdning er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 47, stk. 1.

▼M3

Artikel 41-52 i denne forordning og artikel 108 i gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 finder tilsvarende anvendelse på eksport fra Unionen til et præferenceberettiget land med henblik på bilateral kumulation.

▼B

Artikel 54

Kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Ved kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet kan produkter med oprindelse i disse lande betragtes som materialer med oprindelse i et præferenceberettiget land, forudsat at de dér har undergået en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er beskrevet i artikel 47, stk. 1.

2. Der kan ikke anvendes kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet for produkter, som henhører under kapitel 1-24 i det harmoniserede system.

Artikel 55

Regional kumulation

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Regional kumulation finder anvendelse på følgende fire særskilte regionale sammenslutninger:

a) Sammenslutning I: Brunei, Cambodja, Indonesien, Laos, Malaysia, Myanmar/Burma, Filippinerne, Thailand og Vietnam

b) Sammenslutning II: Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela

c) Sammenslutning III: Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverne, Nepal, Pakistan og Sri Lanka

d) Sammenslutning IV: Argentina, Brasilien, Paraguay og Uruguay.

2. Regional kumulation mellem lande i samme sammenslutning finder kun anvendelse, når følgende betingelser er opfyldt:

a) på tidspunktet for eksport af produkter til Unionen er de lande, der er involveret i kumulation, præferenceberettigede lande, for hvilke præferenceordningerne ikke er blevet trukket midlertidigt tilbage i henhold til forordning (EU) nr. 978/2012

b) i forbindelse med regional kumulation mellem lande i en regional sammenslutning gælder de oprindelsesregler, der er fastlagt i underafdeling 2

c) landene i den regionale sammenslutning har forpligtet sig til:

i) at opfylde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne underafdeling og

ii) at gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne underafdeling gennemføres korrekt, både i forbindelse med Unionen og mellem landene indbyrdes

d) de i litra c) omhandlede forpligtelser er blevet bekræftet over for Kommissionen af sekretariatet for den pågældende regionale sammenslutning eller et andet kompetent fælles organ, der repræsenterer alle medlemmerne i den pågældende sammenslutning.

I forbindelse med litra b) fastlægges oprindelsen for produkter, der eksporteres fra et land til et andet land i den regionale sammenslutning med henblik på regional kumulation, på grundlag af den regel, der ville gælde, hvis produkterne blev eksporteret til Unionen, hvis den kvalificerende behandling, der er fastlagt i del II i bilag 22-03, ikke er den samme for alle de lande, der er involveret i en kumulation.

I de tilfælde, hvor landene i en regional sammenslutning allerede før den 1. januar 2011 har opfyldt betingelserne i første afsnit, litra c) og d), kræves der ikke en ny bekræftelse af forpligtelserne.

3. De materialer, der er opført på listen i bilag 22-04, er udelukket fra regional kumulation i henhold til stk. 2 i de tilfælde, hvor:

a) den toldpræference, der finder anvendelse i Unionen, ikke er den samme for alle de lande, som er involveret i kumulationen, og

b) de pågældende materialer i kraft af kumulation ville nyde fordel af en gunstigere toldbehandling end den, de ville være omfattet af, hvis de blev eksporteret direkte til Unionen.

▼M3

4. Der anvendes kun regional kumulation mellem præferenceberettigede lande i samme regionale sammenslutning på den betingelse, at den bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget i det præferenceberettigede land, hvor materialerne forarbejdes yderligere eller indarbejdes i et produkt, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 47, stk. 1, og i tilfælde af tekstilvarer også er mere vidtgående end de behandlinger, der er anført i bilag 22-05.

Hvis betingelsen i første afsnit ikke er opfyldt, skal det land, der angives som oprindelsesland på det oprindelsesbevis, der udstedes eller udfærdiges med henblik på eksport af produkterne til Unionen, være det land i den regionale sammenslutning, hvorfra den højeste andel af værdien af de materialer, der anvendes ved fremstillingen af det færdige produkt, stammer.

▼B

5. Efter anmodning fra myndighederne i et præferenceberettiget land i sammenslutning I eller sammenslutning III kan Kommissionen tillade regional kumulation mellem disse sammenslutninger af lande, hvis Kommissionen finder det godtgjort, at hver enkelt af følgende betingelser er opfyldt:

a) betingelserne i stk. 2, litra a) og b), er opfyldt, og

b) de lande, der skal involveres i en sådan regional kumulation, har forpligtet sig til og sammen har meddelt Kommissionen, at de forpligter sig til:

i) at overholde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne underafdeling, underafdeling 2 og alle andre bestemmelser vedrørende gennemførelsen af oprindelsesreglerne og

ii) at gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne underafdeling og underafdeling 2 gennemføres korrekt, både i forbindelse med Unionen og mellem landene indbyrdes.

Den i første afsnit omhandlede anmodning skal ledsages af bevis for, at betingelserne i samme afsnit er opfyldt. Den skal stiles til Kommissionen. Kommissionen træffer afgørelse om anmodningen under hensyntagen til alle elementer vedrørende kumulationen, som anses for relevante, herunder de materialer, der skal kumuleres.

▼M3

6. Hvis der tillades regional kumulation mellem de præferenceberettigede lande i sammenslutning I eller sammenslutning III, må materialer med oprindelse i et land i en regional sammenslutning betragtes som materialer med oprindelse i et land i den anden regionale sammenslutning, når de indgår i et produkt, der er fremstillet dér, forudsat at den bearbejdning eller forarbejdning, der er foretaget i sidstnævnte præferenceberettigede land, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 47, stk. 1, og i tilfælde af tekstilvarer også er mere vidtgående end de behandlinger, der er anført i bilag 22-05.

Hvis betingelsen i første afsnit ikke er opfyldt, skal det land, der angives som oprindelsesland på oprindelsesbeviset med henblik på eksport af produkterne til Unionen, være det af de lande, der deltager i kumulationen, hvorfra den højeste andel af værdien af de materialer, der anvendes ved fremstillingen af det færdige produkt, stammer.

▼B

7. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) den dato, fra hvilken den i stk. 5 omhandlede kumulation mellem landene i sammenslutning I og sammenslutning III træder i kraft, hvilke lande der er involveret i den pågældende kumulation, og i givet fald listen over de materialer, i forbindelse med hvilke kumulationen anvendes

▼M3

8. Artikel 41-52 i denne forordning og artikel 108-111 i gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 finder tilsvarende anvendelse på eksport fra et præferenceberettiget land til et andet med henblik på regional kumulation.

▼B

Artikel 56

Udvidet kumulation

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Efter anmodning fra myndighederne i et præferenceberettiget land kan Kommissionen give tilladelse til udvidet kumulation mellem et præferenceberettiget land og et land, med hvilket Unionen har en frihandelsaftale i overensstemmelse med artikel XXIV i den gældende almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), forudsat at hver enkelt af følgende betingelser er opfyldt:

a) de lande, der er involveret i kumulationen, har forpligtet sig til at overholde og sikre overholdelsen af bestemmelserne i denne underafdeling, underafdeling 2 og alle andre bestemmelser vedrørende gennemførelsen af oprindelsesreglerne og til at gennemføre det administrative samarbejde, der er nødvendigt for at sikre, at bestemmelserne i denne underafdeling og underafdeling 2 gennemføres korrekt, både i forbindelse med Unionen og mellem landene indbyrdes

b) det pågældende præferenceberettigede land har meddelt Kommissionen, at det påtager sig den i litra a) omhandlede forpligtelse.

Den i første afsnit omhandlede anmodning skal indeholde en liste over de materialer, kumulationen omfatter, og skal ledsages af bevis for, at betingelserne i første afsnit, litra a) og b), er opfyldt. Den skal stiles til Kommissionen. Hvis de pågældende materialer ændres, skal der indgives en ny anmodning.

Materialer henhørende under kapitel 1-24 i det harmoniserede system er udelukket fra udvidet kumulation.

2. I de tilfælde af udvidet kumulation, der er omhandlet i stk. 1, fastlægges de anvendte materialers oprindelse og de oprindelsesbeviser, der gælder, i overensstemmelse med reglerne i den relevante frihandelsaftale. For produkter, der skal eksporteres til Unionen, fastlægges oprindelsen i overensstemmelse med de oprindelsesregler, der er fastlagt i underafdeling 2.

For at det fremstillede produkt kan opnå oprindelsesstatus er det ikke nødvendigt, at de materialer, der har oprindelse i et land, med hvilket Unionen har en frihandelsaftale, og som anvendes i et præferenceberettiget land ved fremstillingen af det produkt, der skal eksporteres til Unionen, har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, forudsat at den bearbejdning eller forarbejdning, som foretages i det præferenceberettigede land, er mere vidtgående end de behandlinger, der er beskrevet i artikel 47, stk. 1.

3. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven) den dato, fra hvilken den udvidede kumulation træder i kraft, hvilke lande der er involveret i den pågældende kumulation og listen over de materialer, i forbindelse med hvilke kumulationen anvendes.

Artikel 57

Anvendelse af bilateral kumulation eller kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet kombineret med regional kumulation

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

I de tilfælde hvor der anvendes bilateral kumulation eller kumulation med Norge, Schweiz eller Tyrkiet kombineret med regional kumulation, opnår det fremstillede produkt oprindelse i et af landene i den pågældende regionale sammenslutning i overensstemmelse med artikel 55, stk. 4, første og andet afsnit, eller, hvis det er relevant, med artikel 55, stk. 6, første og andet afsnit.

Artikel 58

Regnskabsmæssig adskillelse af EU-eksportørers lagre af materialer

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Hvis der anvendes fungible materialer med og uden oprindelsesstatus ved bearbejdningen eller forarbejdningen af et produkt, kan medlemsstaternes toldmyndigheder efter skriftlig anmodning fra økonomiske operatører, der er etableret i Unionens toldområde, tillade, at materialerne i Unionen forvaltes efter metoden med regnskabsmæssig adskillelse med henblik på efterfølgende eksport til et præferenceberettiget land inden for rammerne af bilateral kumulation, uden at materialerne opbevares i særskilte lagre.

2. Medlemsstaternes toldmyndigheder kan give tilladelse i henhold til stk. 1 på betingelser, som de anser for at være hensigtsmæssige.

Der gives kun tilladelse, hvis det ved anvendelsen af den i stk. 1 anførte metode kan sikres, at mængden af fremstillede produkter, som kunne betragtes som »produkter med oprindelse i Unionen«, til enhver tid er den samme som det antal, der ville være fremstillet, hvis der var opretholdt en fysisk adskillelse af lagrene.

Hvis der gives tilladelse hertil, skal metoden anvendes, og anvendelsen af den registreres i overensstemmelse med de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der gælder i Unionen.

3. Indehaveren af tilladelsen til at anvende metoden i henhold til stk. 1 udfærdiger eller anmoder, indtil systemet med registrerede eksportører anvendes, om oprindelsesbeviser for den mængde produkter, som kan anses for at have oprindelse i Unionen. Efter anmodning fra medlemsstaternes toldmyndigheder skal indehaveren af tilladelsen fremlægge en redegørelse for, hvordan mængderne er forvaltet.

4. Medlemsstaternes toldmyndigheder overvåger brugen af den i stk. 1 omhandlede tilladelse.

De kan tilbagekalde tilladelsen, såfremt:

a) indehaveren af tilladelsen på nogen som helst måde benytter tilladelsen på ukorrekt vis, eller

b) indehaveren af tilladelsen ikke opfylder de øvrige betingelser, der er fastsat i denne underafdeling, underafdeling 2 og alle øvrige bestemmelser vedrørende gennemførelsen af oprindelsesreglerne.







Underafdeling 4

Definition af begrebet produkter med oprindelsesstatus, der anvendes inden for rammerne af oprindelsesreglerne med henblik på anvendelsen af præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Unionen for visse lande eller territorier

Artikel 59

Generelle krav

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Ved anvendelse af bestemmelserne om præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Unionen for visse lande, grupper af lande eller territorier (i det følgende benævnt »præferenceberettiget land eller territorium«) med undtagelse af dem, der er omfattet af underafdeling 2 i denne afdeling, og de oversøiske lande og territorier, der er knyttet til Unionen, anses nedenstående produkter for at have oprindelse i et præferenceberettiget land eller territorium:

a) produkter, der fuldt ud er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land eller territorium som omhandlet i artikel 60

b) produkter, der er fremstillet i det pågældende præferenceberettigede land eller territorium, og til hvis fremstilling der er medgået andre produkter end dem, der er nævnt i litra a), på betingelse af, at produkterne har undergået en tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning som omhandlet i artikel 61.

2. Med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i denne underafdeling betragtes produkter med oprindelse i Unionen som omhandlet i denne artikels stk. 3 som produkter med oprindelse et præferenceberettiget land eller territorium, når de i det pågældende præferenceberettigede land eller territorium undergår en mere vidtgående bearbejdning eller forarbejdning end den, der er omhandlet i artikel 62.

3. Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse ved fastlæggelse af oprindelsen af produkter fremstillet i Unionen.

Artikel 60

Fuldt ud fremstillede produkter

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Som produkter, der fuldt ud er fremstillet i et præferenceberettiget land eller territorium eller i Unionen, anses følgende:

a) mineralske produkter, som er udvundet af deres jord eller havbund

b) vegetabilske produkter, der er høstet dér

c) levende dyr, som er født og opdrættet dér

d) produkter fra levende dyr, som er opdrættet dér

e) produkter fra slagtede dyr, som er født og opdrættet dér

f) produkter fra jagt og fiskeri, som drives dér

g) produkter fra havfiskeri og andre produkter fra havet, som er optaget af deres fartøjer uden for deres søterritorier

h) produkter, som er fremstillet på deres fabriksskibe udelukkende på grundlag af de i litra g) nævnte produkter

i) brugte genstande, som indsamles dér og kun anvendes til genindvinding af råmaterialer

j) affald og skrot hidrørende fra fremstillingsprocesser, som udføres dér

k) produkter, som er udvundet af havbunden eller -undergrunden beliggende uden for deres søterritorier, for så vidt det præferenceberettigede land eller territorium eller en medlemsstat har eneret på udnyttelsen af denne havbund eller -undergrund

l) varer, som er fremstillet dér udelukkende på grundlag af de i litra a)-k) nævnte produkter.

2. Udtrykket »deres fartøjer« og »deres fabriksskibe« i stk. 1, litra g) og h), omfatter kun de fartøjer og fabriksskibe, som opfylder følgende betingelser:

a) de er registreret eller anmeldt i det præferenceberettigede land eller territorium eller i en medlemsstat

b) de fører et præferenceberettiget lands eller territoriums eller en medlemsstats flag

c) de ejes for mindst 50 %'s vedkommende af statsborgere i et præferenceberettiget land eller territorium eller i medlemsstaterne eller af et selskab, hvis hovedsæde ligger i det pågældende præferenceberettigede land eller territorium eller i en af medlemsstaterne, hvis administrerende direktør eller direktører, hvis formand for bestyrelsen eller tilsynsrådet samt flertallet af disse organers medlemmer er statsborgere i det præferenceberettigede land eller territorium eller i medlemsstaterne, og hvis kapital desuden, når det drejer sig om selskaber, for mindst halvdelens vedkommende tilhører det pågældende præferenceberettigede land eller territorium eller medlemsstaterne eller offentlige institutioner eller statsborgere i det præferenceberettigede land eller territorium eller i medlemsstaterne

d) kaptajnen og officererne på fartøjerne og fabriksskibene er statsborgere i det præferenceberettigede land eller territorium eller i medlemsstaterne

e) mindst 75 % af besætningen er statsborgere i det pågældende præferenceberettigede land eller territorium eller i medlemsstaterne.

3. Udtrykkene »præferenceberettiget land eller territorium« og »Unionen« omfatter også det pågældende lands eller territoriums eller medlemsstaternes søterritorier.

4. Fartøjer, der befinder sig på det åbne hav, navnlig flydende fabrikker, om bord på hvilke fangsten bearbejdes eller forarbejdes, anses for at udgøre en del af det præferenceberettigede lands eller territoriums eller medlemsstaternes område, hvorunder de hører, forudsat at de opfylder de i stk. 2 fastsatte betingelser.

Artikel 61

Tilstrækkeligt bearbejdede eller forarbejdede produkter

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Ved anvendelsen af artikel 59 anses produkter, som ikke er fuldt ud fremstillet i et præferenceberettiget land eller territorium eller i Unionen, for at have undergået tilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning, når betingelserne på listen i bilag 22-11 er opfyldt.

Disse betingelser angiver for alle produkter, der er omfattet af denne underafdeling, hvilken bearbejdning eller forarbejdning der skal foretages af de materialer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstillingen, og gælder kun for disse materialer.

Hvis et produkt, som har opnået oprindelsesstatus, fordi de på listen angivne betingelser er opfyldt, anvendes til fremstilling af et andet produkt, gælder de betingelser, som er angivet for det produkt, i hvilket det indarbejdes, ikke for det, og der skal ikke tages hensyn til de materialer uden oprindelsesstatus, som eventuelt er anvendt ved fremstillingen af det.

Artikel 62

Utilstrækkelig bearbejdning eller forarbejdning

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Med forbehold af stk. 2 anses følgende bearbejdninger eller forarbejdninger som utilstrækkelige til at give produkterne oprindelse, uanset om betingelserne i artikel 61 er opfyldt:

a) bevarende behandlinger, som har til formål at sikre, at produkternes tilstand ikke forringes under transport og oplagring

b) adskillelse og samling af kolli

c) vask, rensning afstøvning, fjernelse af oxidlag, olie, maling eller andre belægninger

d) strygning eller presning af tekstiler og tekstilartikler

e) enkel maling og polering

f) afskalning, hel eller delvis slibning, polering og glasering af korn eller ris

g) farvning af eller tilsætning af smagsstoffer til sukker eller formning af sukker i stykker hel eller delvis formaling af sukker

h) skrælning, udstening og afskalning/udbælgning af frugter, nødder og grøntsager

i) hvæsning, enkel slibning eller enkel tilskæring

j) sigtning, sortering, klassificering, tilpasning; (herunder samling i sæt)

k) enkel aftapning på flasker, påfyldning af dåser, flakoner, anbringelse i sække, kasser, æsker, på bræt, plader eller bakker samt alle andre enkle emballeringsarbejder

l) anbringelse eller trykning af mærker, etiketter, logoer og andre lignende kendetegn på selve produkterne eller deres emballage

m) enkel blanding af produkter, også af forskellig art blanding af sukker med ethvert materiale

n) enkel tilsætning af vand eller fortynding eller dehydrering eller denaturering af produkter

o) enkel samling af dele for at kunne danne et komplet produkt eller adskillelse af produkter i dele

p) slagtning af dyr

q) kombination af to eller flere af de i litra a)-p) nævnte processer.

2. Alle processer, der udføres enten i et præferenceberettiget land eller territorium eller i Unionen på et givet produkt, skal tages i betragtning samlet, når det bestemmes, om bearbejdningen eller forarbejdningen af det pågældende produkt skal anses som utilstrækkelig i henhold til stk. 1.

Artikel 63

Kvalificerende enhed

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Ved anvendelsen af bestemmelserne i denne underafdeling er den kvalificerende enhed det produkt, der anses for at være basisenheden ved tarifering i det harmoniserede systems nomenklatur.

Heraf følger:

a) at når et produkt, der består af en gruppe eller samling af genstande, i henhold til det harmoniserede system tariferes under én og samme position, udgør helheden den kvalificerende enhed

b) at når en sending består af et antal identiske produkter, der tariferes under samme position i det harmoniserede system, tages hvert produkt for sig ved anvendelsen af bestemmelserne i denne underafdeling.

2. Når emballagen i henhold til punkt 5 i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system er indbefattet i produktet ved tariferingen, skal dette også være tilfældet ved bestemmelsen af oprindelsen.

Artikel 64

Generel tolerance

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

1. Uanset artikel 61 kan materialer uden oprindelsesstatus anvendes til fremstilling af et givet produkt, forudsat at deres samlede værdi ikke overstiger 10 % af det færdige produkts pris ab fabrik.

Ingen af de på listen angivne procentdele for maksimumsværdien af materialer uden oprindelsesstatus må overstiges ved anvendelse af første afsnit.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på produkter henhørende under kapitel 50-63 i det harmoniserede system.

Artikel 65

Tilbehør, reservedele og værktøj

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Tilbehør, reservedele og værktøj, der leveres som standardudstyr til materiel, maskiner, apparater eller køretøjer, og hvis pris er indbefattet i produktets pris eller ikke faktureres særskilt, betragtes som værende en del af dette materiel eller disse maskiner, apparater eller køretøjer.

Artikel 66

Sæt

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Sæt som defineret i punkt 3 i de almindelige tariferingsbestemmelser i det harmoniserede system betragtes som produkter med oprindelsesstatus, når alle dele har oprindelsesstatus. Når et sæt består af produkter med og uden oprindelsesstatus, anses sættet som helhed dog for at have oprindelsesstatus, hvis værdien af de produkter, der ikke har oprindelsesstatus, ikke overstiger 15 % af sættets pris ab fabrik.

Artikel 67

Neutrale elementer

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

Ved bestemmelse af, om et produkt har oprindelsesstatus, er det ikke nødvendigt at undersøge, om følgende, som kan anvendes ved dets fremstilling, har oprindelsesstatus:

a) energi og brændsel

b) anlæg og udstyr

c) maskiner og værktøj

d) varer, som ikke indgår i og ikke er bestemt til at indgå i det pågældende produkts endelige sammensætning.







Underafdeling 5

Territorialkrav, der anvendes inden for rammerne af oprindelsesreglerne med henblik på anvendelsen af præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Unionen for visse lande eller territorier

Artikel 68

Territorialitetsprincip

(Kodeksens artikel 64, stk. 3)

B