1996R0216 — DA — 27.12.2004 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 216/96

af 5. februar 1996

om fastsættelse af forretningsordenen for appelkamrene ved Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker ( 1 ), ændret ved forordning (EF) nr. 3288/94 ( 2 ), særlig artikel 140, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Ved forordning (EF) nr. 40/94, i det følgende benævnt »forordningen«, indføres en ny varemærkeordning, som gør det muligt på grundlag af en ansøgning til Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre) (»Kontoret«) at opnå et varemærke med retsvirkning for hele Fællesskabets område; med henblik herpå indeholder forordningen især de nødvendige bestemmelser vedrørende proceduren i forbindelse med registrering af et EF-varemærke, administrationen af EF-varemærker, appel af Kontorets afgørelser samt behandlingen af sager om et EF-varemærkes fortabelse eller ugyldighed; i henhold til forordningens artikel 130 henhører det under appelkamrene at pådømme klager over afgørelser truffet af undersøgerne, indsigelsesafdelingerne, afdelingen for administration af varemærker og for juridiske spørgsmål og annullationsafdelingerne; forordningens afsnit VII fastsætter de grundlæggende principper, der finder anvendelse ved appel af afgørelser truffet af undersøgerne, indsigelsesafdelingerne, afdelingen for administration af varemærker og for juridiske spørgsmål og annullationsafdelingerne; afsnit X i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker ( 3 ) indeholder gennemførelsesbestemmelser til forordningens afsnit VII; nærværende forordning supplerer disse andre regler, navnlig hvad angår appelkamrenes organisation og den mundtlige procedure; forud for hvert arbejdsår bør en plan for fordelingen af sagerne mellem de forskellige appelkamre udarbejdes af en instans, der oprettes til dette formål; denne instans bør anvende objektive kriterier herfor, såsom vare- og tjenesteydelsesklasser eller begyndelsesbogstaverne i klagernes navne; med henblik på at lette tilrettelæggelsen og behandlingen af appelsager bør der for hver enkelt sag udpeges en referent, der bl.a. er ansvarlig for udfærdigelsen af meddelelser til parterne og for udarbejdelsen af udkast til afgørelse; parter i en sag, der verserer for appelkammeret, har måske ikke mulighed for eller er måske ikke villige til at forelægge appelkammeret spørgsmål af generel interesse i forbindelse med en verserende sag; appelkammeret bør derfor have beføjelse til — enten på eget initiativ eller efter anmodning fra Kontorets præsident — at anmode præsidenten om at fremkomme med kommentarer til spørgsmål af generel interesse i forbindelse med en sag, der verserer for appelkammeret; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med den udtalelse, der er afgivet af det ved forordningens artikel 141 nedsatte udvalg — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







▼M1

Artikel 1

Præsidiet for appelkamrene

1. Den appelkammerinstans, der er omhandlet i forordningens artikel 130 og 131, er præsidiet for appelkamrene (»præsidiet«).

2. Præsidiet består af præsidenten for appelkamrene, der er formand, formændene for de enkelte kamre og et antal appelkammermedlemmer, som samtlige appelkammermedlemmer bortset fra præsidenten for appelkamrene og formændene for de enkelte kamre for hvert kalenderår vælger af deres midte. Det således valgte antal medlemmer udgør en fjerdedel af medlemmerne af appelkamrene ud over præsidenten for appelkamrene og formændene for de enkelte kamre, om nødvendigt oprundet til nærmeste højere hele tal.

3. Har præsidenten for appelkamrene forfald, eller er posten som præsident ikke besat, varetages formandskabet for præsidiet:

a) af den formand blandt formændene for de enkelte kamre, der har størst anciennitet

b) af den formand, der er ældst, hvis flere af disse formænd har samme anciennitet.

4. Præsidiet er kun beslutningsdygtigt, hvis mindst to tredjedele af dets medlemmer er til stede, heriblandt formanden og to af formændene for de enkelte kamre. Præsidiet træffer afgørelser ved stemmeflerhed; ved stemmelighed er formandens stemme udslagsgivende.

5. Før hvert kalenderår, og uden at dette berører artikel 1b, fastsætter præsidiet objektive kriterier for sagsfordelingen mellem kamrene for det pågældende kalenderår og udpeger de faste medlemmer af hvert af disse kamre og disses suppleanter for det pågældende år. Hvert appelkammermedlem kan tilknyttes flere kamre som fast medlem eller suppleant. Disse foranstaltninger kan om nødvendigt ændres i løbet af det pågældende kalenderår. De afgørelser, som præsidiet træffer i henhold til dette stykke, offentliggøres i Kontorets meddelelsesblad.

6. Præsidiet er også kompetent med hensyn til:

a) at fastsætte de nødvendige proceduremæssige bestemmelser om behandlingen af de sager, som indbringes for appelkamrene, og de nødvendige bestemmelser om tilrettelæggelsen af kamrenes arbejde

b) at træffe afgørelse i tilfælde af tvister om sagsfordelingen mellem appelkamrene

c) at fastsætte sin forretningsorden

d) at give praktiske proceduremæssige anvisninger til parterne i sager for appelkamrene, bl.a. hvad angår indgivelse af skriftlige indlæg og bemærkninger og hvad angår forløbet af de mundtlige forhandlinger

e) at udøve enhver anden beføjelse, som tillægges det ved denne forordning.

7. Præsidenten for appelkamrene hører præsidiet om fastlæggelse af appelkamrenes udgiftsbehov, som han meddeler Kontorets præsident med henblik på udarbejdelse af udgiftsoverslaget, og, hvis han finder det hensigtsmæssigt, om ethvert andet spørgsmål vedrørende appelkamrenes forvaltning.

▼M1

Artikel 1a

Det store kammer

1. Det udvidede kammer, der er indført ved forordningens artikel 130, stk. 3, benævnes det store kammer.

2. Det store kammer består af ni medlemmer, heriblandt præsidenten for appelkamrene, som er formand, formændene for de enkelte kamre, den referent, der eventuelt er udpeget før henvisningen af sagen til det store kammer, og de øvrige medlemmer, der efter tur udvælges fra en liste bestående af samtlige appelkammermedlemmer bortset fra præsidenten for appelkamrene og formændene for de enkelte kamre.

Præsidiet udarbejder på grundlag af objektive kriterier den i første afsnit omhandlede liste samt reglerne for udvælgelse fra denne liste af de medlemmer, der udgør det store kammer. Listen samt reglerne offentliggøres i Kontorets meddelelsesblad. Er der ikke udpeget en referent, før sagen henvises til det store kammer, udpeger formanden for det store kammer en referent blandt medlemmerne af det store kammer.

3. Har præsidenten for appelkamrene forfald, er posten ikke besat, eller foreligger der inhabilitet som omhandlet i forordningens artikel 132, varetages formandskabet for det store kammer:

a) af den formand blandt formændene for de enkelte kamre, der har den største anciennitet

b) af den formand, der er ældst, hvis flere af disse formænd har samme anciennitet.

4. Har et andet medlem af det store kammer forfald, eller foreligger der inhabilitet som omhandlet i forordningens artikel 132, vælges der en afløser ud fra den liste, der er omhandlet i stk. 2, og i den rækkefølge, der er fastsat i denne liste.

5. Det store kammer er kun beslutningsdygtigt, og der kan kun føres mundtlige forhandlinger for dette, hvis mindst syv af dets medlemmer er til stede, heriblandt kammerets formand og referenten.

Træffes der ved det store kammer afgørelser med kun otte medlemmer, deltager det medlem, der har den laveste anciennitet i appelkamrene, ikke i afstemningen, medmindre dette medlem er formanden eller referenten; i så fald deltager det medlem, hvis anciennitet er umiddelbart over formandens eller referentens, ikke i afstemningen.

Artikel 1b

Henvisning af sager til det store kammer

1. Et kammer kan henvise en sag, som er blevet indbragt for det, til det store kammer, når det finder, at sagens juridiske problemer, dens betydning eller særlige omstændigheder i øvrigt tilsiger det, særlig når appelkamrene har truffet indbyrdes afvigende afgørelser om et retsspørgsmål i forbindelse med denne sag.

2. Et kammer henviser en sag, som er blevet indbragt for det, til det store kammer, når det finder, at det ikke kan anvende den fortolkning af den gældende lovgivning, som det store kammer har foretaget i forbindelse med en tidligere afgørelse.

3. Præsidiet kan på forslag af præsidenten for appelkamrene fremsat på dennes eget initiativ eller efter anmodning fra et medlem af præsidiet henvise en sag, som er blevet indbragt for et kammer, til det store kammer, når det finder, at sagens juridiske problemer, dens betydning eller særlige omstændigheder i øvrigt tilsiger det, særlig når appelkamrene har truffet indbyrdes afvigende afgørelser om et retsspørgsmål i forbindelse med denne sag.

4. Det store kammer hjemviser straks sagen til det kammer, som sagen først blev indbragt for, hvis det finder, at betingelserne for henvisning ikke er opfyldt.

5. Alle afgørelser vedrørende henvisning til det store kammer begrundes. De meddeles parterne.

Artikel 1c

Afgørelser truffet af et enkelt medlem

1. Præsidiet udarbejder en vejledende liste over typer af sager, som kamrene, hvis der ikke foreligger særlige omstændigheder, kan henvise til et enkelt medlem, f.eks. afgørelser om at afslutte sagen som følge af forlig mellem parterne og afgørelser om omkostninger eller om antagelse af sagen til behandling.

Præsidiet kan også udarbejde en liste over typer af sager, som ikke kan henvises til et enkelt medlem.

2. Afgørelsen om at henvise en sag af den type, der er fastsat af præsidiet i henhold til stk. 1, til et enkelt medlem kan af kammeret delegeres til formanden for kammeret.

3. Afgørelsen om henvisning af sagen til et enkelt medlem meddeles parterne.

Det medlem, som sagen er henvist til, hjemviser den til kammeret, hvis han finder, at betingelserne for henvisning ikke er opfyldt.

Artikel 1d

Henvisning af en sag som følge af en dom afsagt af Domstolen

1. Indebærer de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af en dom afsagt af Domstolen, hvorved en af et appelkammer eller af det store kammer truffet afgørelse ophæves helt eller delvis, jf. forordningens artikel 63, stk. 6, at appelkamrene skal foretage en ny behandling af den sag, som denne afgørelse vedrører, afgør præsidiet, om sagen hjemvises til det kammer, der har truffet denne afgørelse, eller om den henvises til et andet kammer eller til det store kammer.

2. Henvises sagen til et andet kammer, sammensættes dette således, at ingen af de medlemmer, der har deltaget i den anfægtede afgørelse, har sæde heri. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, hvis sagen henvises til det store kammer.

▼B

Artikel 2

Afløsning af medlemmer

1. En suppleant afløser et medlem bl.a. i tilfælde af orlov, sygdom, uomgængeligt forfald samt hindringer af den i forordningens artikel 132 nævnte art.

2. Et medlem, der ønsker at blive afløst af en suppleant, skal straks give formanden for det pågældende appelkammer meddelelse om, at han er forhindret.

Artikel 3

Inhabilitet

1. Hvis et appelkammer er bekendt med, at der muligvis foreligger en inhabilitetsgrund, jf. forordningens artikel 132, stk. 3, og dette kendskab ikke stammer fra et medlem af appelkammeret eller en part i sagen, finder den i forordningens artikel 132, stk. 4, fastsatte procedure anvendelse.

2. Det pågældende medlem opfordres til at udtale sig om, hvorvidt der foreligger en inhabilitetsgrund.

3. Sagsbehandlingen indstilles, indtil der efter forordningens artikel 132, stk. 4, er truffet afgørelse om inhabilitetsspørgsmålet.

Artikel 4

Referenter

1. Formanden for de enkelte appelkamre udpeger for hver klagesag et medlem af sit appelkammer eller sig selv til at varetage hvervet som referent.

2. Referenten foretager en indledende undersøgelse af klagesagen. Han kan udfærdige meddelelser til sagens parter efter instruks fra formanden for appelkammeret. Referenten underskriver disse meddelelser på appelkammerets vegne.

▼M1 —————

▼B

►M1 3. ◄ Referenten udarbejder udkast til afgørelser.

▼M1

Artikel 5

Registreringskontor

1. Der oprettes ved appelkamrene et registreringskontor, der under tilsyn af præsidenten for appelkamrene navnlig er ansvarligt for modtagelse, videresendelse, opbevaring og meddelelse af alle dokumenter vedrørende proceduren for appelkamrene og for oprettelse af de dertil hørende sagsakter.

2. Der udnævnes en leder af registreringskontoret. Præsidenten for appelkamrene udpeger en assisterende leder, der varetager lederens funktioner, når denne har forfald, eller når posten ikke er besat.

3. Registreringskontoret påser især, at frister og andre formkrav vedrørende forelæggelsen af klager og begrundelsen herfor overholdes.

Konstateres en uregelmæssighed, der kan medføre afvisning af klagen, sender lederen af registreringskontoret straks en begrundet udtalelse til formanden for det pågældende appelkammer.

4. Protokollerne over de mundtlige forhandlinger og bevisoptagelsen udarbejdes af lederen af registreringskontoret eller, hvis præsidenten for appelkamrene samtykker heri, af en ansat ved appelkamrene, som er udpeget af formanden for det pågældende kammer.

5. Præsidenten for appelkamrene kan til lederen af registreringskontoret overlade sagsfordelingen mellem appelkamrene inden for rammerne af de kriterier, der er fastsat af præsidiet.

Præsidiet kan på forslag af præsidenten for appelkamrene pålægge registreringskontoret andre opgaver vedrørende proceduren ved appelkamrene.

▼B

Artikel 6

Ændringer i appelkamrenes sammensætning

1. Ændres et appelkammers sammensætning efter en mundtlig forhandling, underrettes parterne om, at der, hvis en af dem måtte ønske det, finder en ny mundtlig forhandling sted ved appelkammeret i dets nye sammensætning. En ny mundtlig forhandling finder ligeledes sted, hvis det nye medlem af appelkammeret anmoder herom, og de øvrige medlemmer er indforstået hermed.

2. Det nye medlem af appelkammeret er i samme grad som de øvrige medlemmer bundet af de mellemafgørelser, der allerede måtte være truffet.

3. Får et af et appelkammers medlemmer forfald på et tidspunkt, hvor kammeret allerede er kommet til en endelig afgørelse, afløses han ikke. Er det appelkammerets formand, der får forfald, underskrives afgørelsen på formandens vegne af det medlem af appelkammeret, der har størst anciennitet i appelkammeret; har to eller flere medlemmer samme anciennitet, underskrives afgørelsen af det ældste medlem.

Artikel 7

Forening af flere klagesager

1. Såfremt der er indgivet flere klager mod en afgørelse, behandles klagerne under ét.

2. Såfremt der er indgivet klager mod forskellige afgørelser, og sammensætningen af appelkammeret er den samme ved behandlingen af samtlige disse klager, kan appelkammeret, dersom parterne er indforstået hermed, behandle klagerne under ét.

▼M1

Artikel 8

Procedureforløb

1. Når lederen af registreringskontoret i henhold til artikel 5, stk. 3, andet afsnit, sender formanden for et appelkammer en udtalelse om, at en klage muligvis ikke kan antages til behandling, kan formanden for det pågældende kammer enten suspendere behandlingen af sagen og opfordre kammeret til at tage stilling til, hvorvidt klagen kan antages til behandling, eller udsætte afgørelsen af, om klagen kan antages til behandling, til den afgørelse, hvormed sagen afsluttes ved appelkammeret.

2. I inter partes-sager, og uden at dette berører forordningens artikel 61, stk. 2, kan den begrundede klage og svaret herpå suppleres af et indlæg fra klageren, der skal forelægges inden for to måneder regnet fra meddelelsen af svaret på klagen, og et indlæg fra modparten, der skal forelægges inden for to måneder regnet fra meddelelsen af klagerens indlæg.

3. I inter-partes sager kan modparten i sit indlæg anmode om annullering eller ændring af den anfægtede afgørelse for så vidt angår et punkt, som ikke er nævnt i klagen. En sådan anmodning bortfalder, hvis klageren trækker klagen tilbage.

▼B

Artikel 9

Mundtlig forhandling

1. I tilfælde af mundtlig forhandling skal appelkammeret sikre sig, at parterne, før mødet finder sted, tilvejebringer alle relevante oplysninger og dokumenter.

2. Når parterne indkaldes til mundtlig forhandling, kan appelkammeret samtidig give dem underretning om de punkter, som synes at være af særlig betydning, samt underrette dem om, at visse spørgsmål ikke længere synes at være omtvistede, eller fremkomme med bemærkninger, der kan bidrage til, at den mundtlige forhandling kan indskrænkes til de væsentlige punkter.

3. Appelkammeret sikrer sig, at sagen er klar til afgørelse ved afslutningen af den mundtlige forhandling, medmindre særlige forhold er til hinder herfor.

Artikel 10

Meddelelser til parterne

Såfremt et appelkammer finder det ønskeligt at meddele sagens parter, hvordan appelkammeret kan tænkes at vurdere visse retlige eller tekniske spørgsmål, skal meddelelsen udformes således, at den ikke indebærer, at den på nogen måde er bindende for appelkammeret.

Artikel 11

Bemærkninger til spørgsmål af generel interesse

Appelkammeret kan på eget initiativ eller efter skriftlig og begrundet anmodning fra Kontorets præsident opfordre denne til skriftligt eller mundtligt at fremsætte sine bemærkninger til spørgsmål af generel interesse i forbindelse med en sag, der er til behandling ved appelkammeret. Sagens parter har ret til at tage stilling til præsidentens bemærkninger.

Artikel 12

Rådslagning før afgørelser

Referenten forelægger appelkammerets andre medlemmer et udkast til afgørelse og fastsætter en rimelig frist, inden for hvilken der kan rejses indsigelse eller foreslås ændringer. Appelkammeret træder sammen til rådslagning med henblik på den afgørelse, der skal træffes, dersom appelkammerets medlemmer ikke alle er af samme opfattelse. Kun medlemmer af appelkammeret deltager i rådslagningen. Formanden for det pågældende appelkammer kan dog tillade, at også andre ansatte, såsom justitssekretærer eller tolke, medvirker. Rådslagningen er hemmelig.

Artikel 13

Rækkefølgen ved afstemning

1. Under appelkammerets rådslagning udtaler referenten sig som den første og formanden som den sidste, medmindre formanden selv er referent.

2. Såfremt afstemning er nødvendig, følges samme rækkefølge, medmindre formanden også er referent; i så fald stemmer formanden sidst. Det er ikke tilladt at undlade at stemme.

Artikel 14

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.