1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 26. juni 1964
om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin
(64/432/EØF)
(EFT P 121 af 29.7.1964, s. 1977)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 66/600/EØF af 25. oktober 1966 P 192 3294 27.10.1966
►M2Rådetsdirektiv 70/360/EØF af 13. juli 1970 L 157 40 18.7.1970
►M3Rådetsdirektiv 71/287/EØF af 19. juli 1971 L 179 1 9.8.1971
►M4Rådetsdirektiv 72/97/EØF af 7. februar 1972 L 38 95 12.2.1972
►M5Rådetsdirektiv 72/445/EØF af 28. december 1972 L 298 49 31.12.1972
►M6Rådetsdirektiv 72/462/EØF af 12. december 1972 L 302 28 31.12.1972
►M7Rådetsdirektiv 73/150/EØF af 5. juni 1973 L 172 18 28.6.1973
►M8Rådetsdirektiv 74/387/EØF af 15. juli 1974 L 202 36 24.7.1974
►M9Rådetsdirektiv 75/379/EØF af 24. juni 1975 L 172 17 3.7.1975
►M10Rådetsdirektiv 77/98/EØF af 21. december 1976 L 26 81 31.1.1977
►M11Rådetsdirektiv 79/109/EØF af 24. januar 1979 L 29 20 3.2.1979
►M12Rådetsdirektiv 79/111/EØF af 24. januar 1979 L 29 26 3.2.1979
►M13Rådetsdirektiv 80/1098/EØF af 11. november 1980 L 325 11 1.12.1980
►M14Rådetsdirektiv 80/1102/EØF af 11. november 1980 L 325 18 1.12.1980
►M15 ændret ved Rådetsdirektiv 85/571/EØF af 19. december 1985 L 372 12 31.12.1985
►M16Rådetsdirektiv 80/219/EØF af 22. januar 1980 L 47 25 21.2.1980
►M17Rådetsdirektiv 80/1274/EØF af 22. december 1980 L 375 75 31.12.1980
►M18Rådetsdirektiv 81/476/EØF af 24. juni 1981 L 186 20 8.7.1981
►M19Rådetsdirektiv 82/61/EØF af 26. januar 1982 L 29 13 6.2.1982
►M20Rådetsdirektiv 82/893/EØF af 21. december 1982 L 378 57 31.12.1982
►M21Rådetsdirektiv 83/646/EØF af 13. december 1983 L 360 44 23.12.1983
►M22Rådetsdirektiv 84/336/EØF af 19. juni 1984 L 177 22 4.7.1984
►M23Rådetsdirektiv 84/643/EØF af 11. december 1984 L 339 27 27.12.1984
►M24Rådetsdirektiv 84/644/EØF af 11. december 1984 L 339 30 27.12.1984
►M25Rådetsdirektiv 85/320/EØF af 12. juni 1985 L 168 36 28.6.1985
►M26Rådetsdirektiv 85/586/EØF af 20. december 1985 L 372 44 31.12.1985
►M27Rådetsforordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 L 362 8 31.12.1985
►M28Rådetsbes lutning 87/231/EØF af 7. april 1987 L 99 18 11.4.1987
►M29Rådetsdirektiv 87/489/EØF af 22. s eptember 1987 L 280 28 3.10.1987
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 2
►M30RådetsDirektiv 88/406/EØF af 14. juni 1988 L 194 1 22.7.1988
►M31Rådetsdirektiv 89/360/EØF af 30. maj 1989 L 153 29 6.6.1989
►M32Rådetsdirektiv 89/662/EØF af 11. december 1989 L 395 13 30.12.1989
►M33Rådetsdirektiv 90/422/EØF af 26. juni 1990 L 224 9 18.8.1990
►M34Rådetsdirektiv 90/423/EØF af 26. juni 1990 L 224 13 18.8.1990
►M35Rådetsdirektiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 L 224 29 18.8.1990
►M36Rådetsdirektiv 91/499/EØF af 26. juni 1991 L 268 107 24.9.1991
►M37Rådetsdirektiv 91/687/EØF af 11. december 1991 L 377 16 31.12.1991
►M38Rådetsdirektiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 L 268 54 14.9.1992
►M39Rådetsdirektiv 92/102/EØF af 27. november 1992 L 355 32 5.12.1992
►M40Rådetsdirektiv 94/42/EF af 27. juli 1994 L 201 26 4.8.1994
►M41RådetsDirektiv 95/25/EF af 22. juni 1995 L 243 16 11.10.1995
►M42Rådetsdirektiv 97/12/EF af 17. marts1997 L 109 1 25.4.1997
►M43 ændret ved Rådetsdirektiv 98/99/EF af 14. december 1998 L 358 107 31.12.1998
►M44Rådetsdirektiv 98/46/EF af 24. juni 1998 L 198 22 15.7.1998
►M45Europa-Parlamentetsog Rådetsdirektiv 2000/15/EF af 10. april 2000 L 105 34 3.5.2000
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1Berigtigelse, EFT L 256 af 21.9.1974, s. 41 (71/285/EØF)
►C2Berigtigelse, EFT L 64 af 10.3.1977, s. 28 (77/98/EØF)
►C3Berigtigelse, EFT L 49 af 24.2.1981, s. 16 (80/1098/EØF)
►C4Berigtigelse, EFT L 329 af 17.11.1981, s. 22 (80/1102/EØF)
►C5Berigtigelse, EFT L 192 af 2.7.1982, s. 23 (82/61/EØF)
►C6Berigtigelse, EFT L 133 af 22.5.1985, s. 32 (84/643/EØF)
►C7Berigtigelse, EFT L 42 af 13.2.1985, s. 20 (84/644/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 26. juni 1964
om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fælles-
skabet med kvæg og svin
(64/432/EØF)
RÅDET FOR DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artiklerne 43 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (2), og
ud fra følgende betragtninger:Rådets forordning nr. 20 om gradvis oprettelse af en fælles markeds-
ordning for svinekød (
3) er allerede trådt i kraft, og en lignende
forordning er fastsat for oksekød, og disse forordninger vedrører lige-ledeshandelen med levende dyr;
Rådets forordning nr. 20 erstatter de talrige, traditionelle beskyttelses-
foranstaltninger ved grænsen med et ensartet system, som især har til
formål at lette handelen inden for Fællesskabet; forordningen om
oksekød har ligeledes til hensigt at fjerne hindringerne for dennehandel;
anvendelsen af ovennævnte forordninger vil ikke få de ønskede virk-
ninger, så længe handelen inden for Fællesskabet med kvæg og svinbremses af de forskelle, der eksisterer i medlemsstaternes bestemmelser
på det veterinærpolitimæssige område;
for at fjerne disse forskelle er det nødvendigt, inden for rammen af den
fælleslandbrugs politik og parallelt med de allerede vedtagne ellerunder udarbejdelse værende forordninger om gradvis oprettelse affælles markedsordninger, at træffe visse forholdsregler; det er derfornødvendigt at foretage en tilnærmelse af medlemsstaternes bestem-melser på det veterinærpolitimæssige område;
den ret, medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 36 har til
fortsat at opretholde forbud eller restriktioner vedrørende indførsel,
udførsel eller transit, begrundet i hensynet til beskyttelse af menneskersog dyrs liv og sundhed, fritager dem dog ikke fra forpligtelsen til atgennemføre tilnærmelsen af de bestemmelser, hvorpå disse forbud ogrestriktioner er baseret, for så vidt forskellene i disse bestemmelser
hindrer den fælles landbrugspolitiks virkeliggørelse og funktion;
inden for rammen af denne tilnærmelse skal det pålægges afsender-
landet at drage omsorg for, at kvæg og svin, der er beregnet til avl,brug eller slagtning bestemt for handel inden for Fællesskabet, desteder, dyrene stammer fra, de steder, hvorfra de afsendes, samt trans-portmidlerne opfylder visse veterinærpolitimæssige betingelser medhenblik på at garantere, at disse dyr ikke bliver en kilde til spredning
af smitsomme sygdomme;
for at medlemsstaterne kan være sikre på, at disse betingelser over-
holdes, er det nødvendigt, at dyrene indtil bestemmelsesstedetledsages af et af en embedsdyrlæge udstedt sundhedscertifikat;
medlemsstaterne skal kunne nægte indførsel på deres område af kvæg
og svin, når det konstateres, at de er angrebet af eller mistænkes for atvære angrebet af en smitsom sygdom, når de uden selv at være syge1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 3
(1) EFT nr. 61 af 19.4.1963, s. 1254/63
(2) Se side 2009/64 i dette EFT
(3) EFT nr. 30 af 20.4.1962, s. 945/62
▼B
kan overføre en sådan sygdom, eller endelig, hvis de ikke opfylder
Fællesskabets bestemmelser på det veterinærpolitimæssige område;
det er ikke rimeligt at give medlemsstaterne ret til at nægte indførsel på
deres område af kvæg og svin af andre grunde end veterinærpolitimæs-
sige. Såfremt afsenderen — eller dennes repræsentant — anmoder omdet, skal han have tilladelse til at tilbagesende dyrene til afsender-landet, såfremt veterinærpolitimæssige grunde ikke er til hinder herfor;
for at gøre det muligt for de interesserede parter at vurdere grunden til
et forbud eller til en restriktion, er det af betydning, at årsagerne hertil
meddeles afsenderen — eller dennes repræsentant — samt afsenderlan-
detskompetente centrale myndighed;
såfremt der skulle opstå tvist mellem afsenderen og myndigheden i
modtagermedlemsstaten om et forbud eller en restriktion er berettiget,bør der gives afsenderen mulighed for at indhente en udtalelse fra en
veterinær sagkyndig, udpeget på grundlag af en liste, som er udfærdiget
af Kommissionen;
det er muligt i visse tilfælde og for visse kategorier af dyr, at gøre de
generelle bestemmelser fastsat i dette direktiv mere fleksible uden atløbe nogen risiko på det sanitære område, ved at tillade, at generelleeller specielle dispensationer meddeles af modtagermedlemsstaterne;
på visse områder, hvor specielle problemer gør sig gældende, kan
tilnærmelsen af medlemsstaternes bestemmelser først gennemføres efteren grundig undersøgelse;
der bør fastsættes en forenklet fremgangsmåde til ændring af bilag B
— D, da de deri nævnte regler er af teknisk art og som sådan er under-kastet en udvikling; det er derfor hensigtsmæssigt at overlade til
Kommissionen at foretage sådanne ændringer efter høring af medlems-
staterne,
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv vedrører handel inden for Fællesskabet med kvæg og
svin med undtagelse af vildtlevende svin som defineret i artikel 2, litra
e), i direktiv 80/217/EØF (1) med forbehold af bestemmelserne i
direktiv 80/215/EØF (2), 85/511/EØF, 88/407/EØF (3), 89/608/EØF (4),
90/425/EØF, 90/429/EØF (5), 90/667/EØF (6), 91/496/EØF, 91/628/
EØF (7), 92/102/EØF (8), 92/119/EØF, og beslutning 90/424/EØF (9).
Artikel 2
1. Definitionerne i artikel 2 i direktiv 90/425/EØF og artikel 2 i
direktiv 91/628/EØF finder anvendelse.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 4
(1) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 11. Direktivet er senest ændret ved beslut-
ning 93/384/EØF (EFT nr. L 166 af 8. 7. 1993, s. 34).
(2) EFT nr. L 47 af 21. 12. 1980, s. 4. Direktivet er senest ændret ved direktiv
91/687/EØF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 16).
(3) EFT nr. L 194 af 22. 7. 1988, s. 10. Direktivet er senest ændret ved direktiv
93/60/EØF (EFT nr. L 186 af 28. 7. 1993, s. 28).
(4) EFT nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34.
(5) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 62. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(6) EFT nr. L 363 af 27. 12. 1990, s. 51. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 92/118/EØF.
(7) EFT nr. L 340 af 11. 12. 1991, s. 17. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 95/29/EF (EFT nr. L 148 af 30. 6. 1995, s. 52).
(8) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32. Direktivet er ændret ved tiltrædelses-
akten af 1994.
(9) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er senest ændret ved
beslutning 94/370/EF (EFT nr. L 168 af 2. 7. 1994, s. 31).▼M42
▼M42
2. Desuden forstås i forbindelse med dette direktiv ved:
a)besætning: et dyr eller en gruppe dyr, der holdespå en bedrift (s om
defineret i artikel 2, litra b), i direktiv 92/102/EØF) som en epide-miologisk enhed; findes der mere end én besætning på en bedrift,
skal de udgøre en samlet produktionsenhed med samme sundheds-
status
b)slagtedyr: kvæg (herunder arterne Bison bison og Bubalus bubalus)
og svin, som skal føres til et slagteri eller til et samlested, hvorfrade kun må flyttestil s lagtning
c)avls- eller brugsdyr: kvæg (herunder arterne Bison bison og
Bubalus bubalus) og svin, der ikke er omfattet af litra b), herunderdyr, der er beregnet til avl, mælke- eller kødproduktion ellerarbejde, udstillinger eller fremvisning, dog ikke dyr, der deltager ikulturelle og sportslige arrangementer
d)officiel tuberkulosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der
opfylder betingelserne i ►
M43bilag A, afsnit I, punkt 1 og 2 ◄
e)officiel tuberkulosefri medlemsstat eller region i en medlemsstat: en
medlemsstat eller del af en medlemsstat, der opfylder betingelsernei►
M43bilag A, afsnit I, punkt 4 og 5 ◄
f)officielt brucellosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der
opfylder betingelserne i ►M43bilag A, afsnit II, punkt 1 og 2 ◄
g)officielt brucellosefri region: en medlemsstats region, der opfylder
betingelserne i bilag A, afsnit II, punkt 7, 8 og 9
h)officielt brucellosefri medlemsstat: en medlemsstat, der opfylder
betingelserne i ►M43bilag A, afsnit II, punkt 7, 8 og 9 ◄
i)brucellosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der opfylder
betingelserne i ►M43bilag A, afsnit II, punkt 4 og 5 ◄
j)kvægbesætning, der officielt er fri for enzootisk kvægleukose: en
kvægbesætning, der opfylder betingelserne i bilag D, kapitel 1,
afsnit A og B
k) medlemsstat eller region, der officielt er fri for enzootisk kvægleu-
kose: en region eller medlemsstat, der opfylder betingelserne i►
M43bilag D, kapitel 1, afsnit E og F ◄
l)embedsdyrlæge: en dyrlæge, der er udpeget af den kompetente
centralmyndighed
m)godkendt dyrlæge: enhver dyrlæge, der er godkendt af de kompe-
tente myndigheder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra
B
n)anmeldelsespligtige sygdomme: de sygdomme, der er opført i bilag
E (I)
o)samlested: ethvert sted, herunder bedrifter, tyre- og ornestationer og
markeder, hvor kvæg og svin hidrørende fra forskellige bedrifter
samles, så de danner partier af dyr, der er bestemt til salg. Samle-
stederne skal være godkendt til handelsformål og opfylde kravene iartikel 11
p)region: del af en medlemsstats område med en udstrækning på
mindst 2 000 km
2, som kontrolleres af de kompetente myndigheder,
og som omfatter mindst en af følgende administrative enheder:
— Belgien: province — provincie
— Tyskland: Regierungsbezirk
— Danmark: amt eller ø
— Frankrig: département
— Italien: provincia
— Luxembourg:
— Nederlandene: rvv-kring
— Det Forenede Kongerige: England, Walesog Nordirland: county
Skotland: district eller island area
— Irland: county1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 5
▼M42
— Grækenland: NOMOS
— Spanien: provincia
— Portugal: fastlandet: distrito; øvrige dele af Portugals
område: região autónoma
— Østrig: Bezirk
— Sverige: län
— Finland: lääni/län
q)handlende: en fysisk eller juridisk person, som direkte eller indi-
rekte køber og sælger dyr i kommercielt øjemed, og som har en
fast omsætning af disse dyr og senest 30 dage efter at have købtdyrene sælger dem videre eller flytter dem fra de anlæg, hvor deførst var anbragt til andre anlæg, som han ikke selv ejer; vedkom-mende skal være registreret og opfylde betingelserne i artikel 13.
Artikel 3
1. Hver medlemsstat drager omsorg for, at der fra dens område til en
anden medlemsstats område kun sendes dyr, der opfylder de relevantebetingelser i dette direktiv.
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv:
a) underkastes:
— identitetskontrol, og
— en klinisk undersøgelse, der foretages af en embedsdyrlæge,
inden for de sidste 24 timer før forsendelsen; dyrene må ikkeudvise kliniske sygdomstegn
b) må ikke være erhvervet fra en bedrift, eller et område, som af sund-
hedsmæssige årsager er omfattet af et forbud eller en restriktion, der
vedrører de pågældende arter i henhold til EF's og/eller medlemssta-ternes retsforskrifter
c) identificeres som fastsat i direktiv 92/102/EØF
d) må ikke være dyr, der skal nedslagtes, eller som er omfattet af
restriktioner i henhold til en medlemsstats eller regions program
for udryddelse af en smitsom sygdom
e) skal opfylde bestemmelserne i artikel 4 og 5.
Artikel 4
1. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, må på intet tids-
punkt efter at have forladt oprindelsesbedriften, og til de ankommer tilbestemmelsesstedet i en anden medlemsstat, komme i kontakt medklovbærende dyr, der ikke har samme sundhedsmæssige status.
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, transporteres i trans-
portmidler, som både opfylder kravene i direktiv 91/628/EØF og iartikel 12.
3. Reglerne om godkendelse af steder, hvor der kan udføres rengø-
ring og desinfektion, fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 5
1. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, ledsages under
transport til bestemmelsesstedet af et ►
M43sundhedscertifikat som
vist i model 1 eller model 2 i bilag F alt efter tilfældet ◄. Certifikatet
består af et enkelt ark, eller skal, hvis der er behov for mere end én
side, foreligge i en sådan form, at de to eller flere sider indgår i en
integreret helhed, og det skal være forsynet med et løbenummer. Detudfærdiges den dag, sundhedsundersøgelsen finder sted, på mindst etaf bestemmelsesmedlemsstatens officielle sprog. Certifikatet gælder iti dage fra tidspunktet for sundhedsundersøgelsen.
2. Sundhedsundersøgelsen med henblik på udstedelsen af sundheds-
certifikatet (herunder supplerende garantier) for en sending dyr kan1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 6
▼M42
finde sted på oprindelsesbedriften eller på samlestedet. Den kompetente
myndighed påser, at sundhedscertifikaterne udstedes af embedsdyr-lægen, når denne har foretaget de inspektioner, besøg og
kontrolundersøgelser, der er fastsat i dette direktiv.
Hvad angår imidlertid:
a) dyr fra godkendte samlesteder, kan certifikaterne udstedes
— på grundlag af et officielt dokument med de nødvendige oplys-
ninger, udfyldt af den embedsdyrlæge, der er ansvarlig foroprindelsesbedriften, eller
— i form af et ►
M43certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag F
alt efter tilfældet ◄, hvor rubrik A og B er behørigt udfyldt og
attesteret af den embedsdyrlæge, der er ansvarlig for oprind-elsesbedriften
b) dyr fra en bedrift, der indgår i et netværk som omhandlet i artikel
14, kan certifikaterne udstedes
— på grundlag af et officielt dokument med de nødvendige oplys-
ninger, udfyldt af den godkendte dyrlæge, der er ansvarlig foroprindelsesbedriften, eller
— i form af et ►
M43certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag F
alt efter tilfældet ◄, hvor rubrik A og B er behørigt udfyldt og
attesteret af den godkendte dyrlæge, der er ansvarlig for oprind-elsesbedriften.
I disse tilfælde garanterer embedsdyrlægen om nødvendigt, at de
tillægsgarantier, der er fastsat i fællesskabsforskrifterne, er opfyldt.
3. Den for samlestedet ansvarlige embedsdyrlæge foretager de
nødvendige kontrolundersøgelser af dyrene straks ved ankomsten.
4. Den embedsdyrlæge, der udfylder ►
M43rubrik C i certifikatet,
jf. model 1 eller model 2 i bilag F alt efter tilfældet ◄, påser, at flyt-
ningen af dyrene registreres i ANIMO-systemet samme dag, somcertifikatet udstedes.
5. Dyr, der er omfattet af dette direktiv, kan midlertidigt anbringes
på et samlested, beliggende i en medlemsstat, der ikke er bestemmel-
sesmedlemsstaten. I så fald udfyldes ►
M43et certifikat, jf. model 1
eller model 2 i bilag F alt efter tilfældet ◄►M43(inklusive rubrik
C)◄af den embedsdyrlæge, der er ansvarlig i den medlemsstat,
dyrene kommer fra. Den for samlestedet ansvarlige embedsdyrlæge
udsteder en erklæring til bestemmelsesmedlemsstaten ved at udfylde
endnu►M43et certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag F alt efter
tilfældet ◄, hvorpå originalcertifikatetsløbenummer anføres ; dette
certifikat vedhæftesoriginalcertifikatet eller en bekræftet kopi heraf.Certifikatets samlede gyldighed må i dette tilfælde ikke overstige deni stk. 1 fastsatte periode.
Artikel 6
1. Avls- og brugsdyr skal ud over kravene i artikel 3, 4 og 5 opfylde
følgende krav:
— Dyrene skal have opholdt sig på en og samme bedrift i 30 dage
forud for afsendelsen eller på oprindelsesbedriften siden fødslen,hvis dyrene er under 30 dage. Embedsdyrlægen sikrer sig på basisaf den officielle identifikation som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litrac), og officielle dokumenter, at dyrene har opfyldt denne betingelse,og at dyrene har oprindelse i Fællesskabet eller er blevet importeret
fra et tredjeland i henhold til EF's dyresundhedsmæssige bestem-
melser.
Dyr, der anbringes midlertidigt på et godkendt samlested i oprind-
elsesmedlemsstaten, må imidlertid ikke holdes samlet uden for
oprindelsesbedriften i mere end seks dage.
— Dyr, der er importeret fra et tredjeland til en medlemsstat, som ikke
er den endelige bestemmelsesmedlemsstat, transporteres til bestem-melsesmedlemsstaten så hurtigt som muligt med et certifikatudstedt i henhold til artikel 7 i direktiv 91/496/EØF.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 7
▼M42
— Dyr der er importeret fra et tredjeland, skal ved ankomsten til
bestemmelsesstedet, og inden der sker yderligere flytninger, opfyldebestemmelserne i dette direktiv, særlig opholdskravet i første led,
og de må ikke optages i besætningen, førend den ansvarlige
dyrlæge for vedkommende bedrift har konstateret, at de pågældendedyr må formodes ikke at bringe bedriftens sundhedsmæssige status ifare.
Hvisder i en bedriftsbes ætning optagesdyr fra et tredjeland, må
ingen dyr fra den pågældende besætning sælges i 30 dage efter
optagelsen af det importerede dyr, medmindre dette dyr er fuld-stændig isoleret fra besætningens øvrige dyr.
2. Avls- og produktionskvæg skal ud over kravene i artikel 3, 4 og
5:
a) hidrøre fra en officielt tuberkulosefri kvægbedrift, og, for så vidt
angår dyr på over seks uger, have reageret negativt på en intra-dermal tuberkulinprøve, der udføreshøjs t 30 dage, inden dyreneforlader oprindelsesbesætningen, i henhold til bestemmelserne ibilag B, punkt 32, litra d)
Der krævesdog ikke intradermal tuberkulinprøve, hvisdyrene har
oprindelse i en medlemsstat eller del af en medlemsstat, der er aner-
kendt som værende officielt fri for tuberkulose, eller fra en
medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er tilsluttet etgodkendt overvågningsnetværk
b) hvis de ikke er kastrerede, hidrøre fra en officielt brucellosefri
kvægdrift, og hvisde er over tolv måneder, have vis t et brucellatalpå under 30 internationale agglutinationsenheder pr. milliliter ved enserum-agglutinationstest (eller enhver anden test, der er godkendtefter proceduren med Den Stående Veterinærkomité efter vedta-gelsen af de relevante protokoller); testen udføres højst 30 dage,
inden dyrene forlader oprindelsesbesætningen, og i overensstem-
melse med bilag C, litra A.
Der kræves dog ikke serum-agglutinationstest (eller enhver anden
test, der er godkendt efter proceduren med Den Stående Veterinær-komité efter vedtagelsen af de relevante protokoller), hvis dyrenehar oprindelse i en medlemsstat eller del af en medlemsstat, der eranerkendt som værende officielt brucellosefri, eller fra en medlems-stat eller en del af en medlemsstat, der er tilsluttet et godkendt
overvågningsnetværk
c) hidrøre fra en besætning, der er officielt fri for enzootisk kvægleu-
kose, og, hvis dyrene er mere end tolv måneder gamle, have
reageret negativt på en individuel prøve, der udføreshøjs t 30 dageinden udskillelsen fra oprindelsesbesætningen, og som er i overens-stemmelse med bestemmelserne i bilag D.
Det er ikke nødvendigt at foretage en sådan prøve, hvis dyrene har
oprindelse i en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der eranerkendt som officielt fri for enzootisk kvægleukose, eller fra enmedlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er tilsluttet et
godkendt overvågningsnetværk
d) må på intet tidspunkt efter at have forladt oprindelsesbedriften og
indtil ankomsten til bestemmelsesstedet komme i kontakt med dyr,
der kun opfylder kravene i stk. 3.
3. Slagtekvæg skal ud over at opfylde kravene i artikel 3, 4 og 5,
hidrøre fra besætninger, der er officielt fri for tuberkulose eller enzoo-tisk kvægleukose, og for ukastrerede dyrs vedkommende komme frabesætninger, der er officielt brucellosefri.
Bestemmelseslandene kan dog indtil den 31. december 1999 indrømme
Spanien generelle eller begrænsede tilladelser til indførsel til deresområde af slagtekvæg, som kommer fra besætninger, der ikke officielter fri for tuberkulose, enzootisk kvægleukose og brucellose, forudsat at
disse dyr:
— inden for 30 dage før indladningen har gennemgået de prøver, der
er omhandlet i bilag B, C og D, med et negativt resultat1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 8
▼M42
— ved deres ankomst til bestemmelseslandet føres direkte til et slagteri
og slagtes så hurtigt som muligt og senest 72 timer efter deresankomst i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssige krav.
Artikel 7
Slagtedyr, som straks ved ankomsten til bestemmelseslandet er blevet
ført til:
— et slagteri, slagtes så hurtigt som muligt, og senest 72 timer efter
deres ankomst, i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssigekrav
— et godkendt samlested, føres ved salgsoperationens afslutning til et
slagteri, hvor de slagtes så hurtigt som muligt, og senest tre arbejds-
dage efter deres ankomst til samlestedet, i overensstemmelse med
de dyresundhedsmæssige krav. Dyrene må på intet tidspunkt fraankomsten til samlestedet til ankomsten til slagteriet komme ikontakt med andre klovbærende dyr end dem, der opfylder betingel-serne i dette direktiv.
Artikel 8
Medlemsstaterne sørger for, at det gøres obligatorisk at meddele den
kompetente myndighed en eventuel mistanke om tilstedeværelsen afen af de sygdomme, der er anført i bilag E (I), og at meddelelsen skerøjeblikkeligt.
Medlemsstaterne sender senest den 31. maj hvert år, og første gang i
1999, Kommissionen en detaljeret opgørelse over forekomsten på deresområde i det forløbne kalenderår af de i bilag E (I) omhandledesygdomme eller enhver anden sygdom, der er omfattet af de i fælles-skabslovgivningen fastsatte tillægsgarantier, samt en detaljeret
opgørelse over igangværende kontrol- eller udryddelsesprogrammer.
Oplysningerne skal bygge på ensartede kriterier, der fastsættes efterproceduren i artikel 17. Kommissionen giver medlemsstaterne disseoplysninger i Den Stående Veterinærkomité og kan bruge dem i forbin-delse med de beslutninger, der omhandles i bilag A og D.
Artikel 9
1. En medlemsstat, der har et obligatorisk nationalt bekæmpelses-
program for en af de smitsomme sygdomme, der er anført i bilag E(II), for hele eller en del af sit område, kan forelægge Kommissionendette program med oplysning om følgende:
— situationen med hensyn til den pågældende sygdom på dens område
— begrundelsen for programmet under hensyn til sygdommens alvor
og programmetsforventede cos tbenefitfordele
— det geografiske område, hvor programmet tænkes anvendt— de forskellige former for status, der gælder for virksomhederne, og
de normer, der skal opfyldes i hver kategori, samt undersøgelses-
procedurerne
— kontrollen med programmet, hvis resultater fremsendes til Kommis-
sionen mindst en gang om året
— de konsekvenser, der må drages, såfremt en virksomhed mister sin
status, uanset årsagen
— de foranstaltninger, der skal træffes, såfremt der ved kontrol,
gennemført i henhold til bestemmelserne i programmet, konstateres
positive resultater.
2. Kommissionen gennemgår de programmer, som medlemsstaterne
har forelagt. De i stk. 1 omhandlede programmer kan under overhol-
delse af kriterierne i stk. 1 godkendes efter proceduren i artikel 17.
Efter samme procedure præciseres de generelle eller begrænsedesupplerende garantier, som kan kræves i samhandelen inden for Fælles-skabet, samtidig eller senest tre måneder efter at programmerne ergodkendt. Disse garantier må ikke være mere omfattende end dem,medlemsstaten anvender på sit eget område.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 9
▼M42
3. De af medlemsstaten forelagte programmer kan ændres eller
suppleres efter proceduren i artikel 17. Efter samme procedure kander godkendesændringer af eller tillæg til et tidligere godkendt
program eller garantier fastsat i henhold til stk. 2.
Artikel 10
1. En medlemsstat, der mener at være helt eller delvis fri for en af
de sygdomme, der er anført i bilag E (II), forelægger Kommissionenbehørigt bevismateriale herfor. Den gør navnlig rede for følgende:
— sygdommens art og udviklingen i dens forekomst på medlemssta-
tensområde
— resultaterne af kontroltest baseret på en serologisk, mikrobiologisk,
patologisk eller epidemiologisk undersøgelse og på det forhold, atder er pligt til at anmelde denne sygdom til de kompetente myndig-heder
— kontrolperiodensvarighed
— i givet fald den periode, i hvilken der har været forbud mod at
vaccinere mod sygdommen, og det geografiske område, der har
været omfattet af forbuddet
— de foranstaltninger, der er truffet for at kontrollere, at sygdommen
ikke forekommer.
2. Kommissionen gennemgår det bevismateriale, som medlemssta-
terne fremsender. De generelle eller begrænsede supplerende garantier,der kan kræves i samhandelen inden for Fællesskabet, kan præciseresefter proceduren i artikel 17. Sådanne garantier må ikke være mere
omfattende end dem, som medlemsstaten anvender på sit eget område.
3. Den pågældende medlemsstat giver Kommissionen meddelelse
om enhver ændring af de i stk. 1 nævnte oplysninger vedrørende
sygdommen, herunder navnlig vedrørende eventuelle nye sygdomsud-
brud. På baggrund af de meddelte oplysninger kan de garantier, der erfastsat i henhold til stk. 2, ændres eller ophæves efter proceduren iartikel 17.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne påser, at samlestederne, for at kunne godkendes
af den kompetente myndighed, mindst opfylder følgende betingelser:
a) De skal være under tilsyn af en embedsdyrlæge, som især påser, at
bestemmelserne i artikel 4, stk. 1 og 2, er opfyldt.
b) De skal være beliggende i et område, som ikke er omfattet af forbud
i henhold til relevante EF-retsregler eller national lovgivning.
c) De skal inden hver ibrugtagning være rengjort og desinficeret, i
overensstemmelse med embedsdyrlægens instrukser.
d) De skal alt efter modtagelseskapaciteten have:
— faciliteter, som alene tjener dette formål, når de anvendes som
samlesteder
— egnede faciliteter, så dyrene kan af- og pålæsses og opstaldes på
en korrekt måde, vandesog fodresog eventuelt få den nødven-dige pleje; faciliteterne skal være lette at rengøre og desinficere
— egnede inspektionsfaciliteter
— egnede karantænefaciliteter
— udstyr til rengøring og desinficering af lokaler og lastbiler
— en egnet oplagringsplads til foder, strøelse og gødning
— et passende spildevandsanlæg
— et kontor eller lokale til embedsdyrlægen.
e) De må kun modtage dyr, der er identificeret og som hidrører fra
besætninger, der officielt er fri for tuberkulose, brucellose ogleukose, eller slagtedyr, der opfylder betingelserne i dette direktivog navnlig bestemmelserne i artikel 6, stk. 3. Samlestedets ejer elleransvarshavende kontrollerer eller lader med henblik herpå kontrol-lere dyrenes identifikationsmærker samt de sundheds- eller1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 10
▼M42
ledsagedokumenter, der svarer til de pågældende arter og kategorier.
Kontrollen foretagesved dyrenesankoms t.
f) De skal regelmæssigt tilses for at kontrollere, at godkendelseskra-
vene stadig opfyldes.
2. Samlestedets ejer eller ansvarshavende skal på grundlag af ledsa-
gedokumentet eller på grundlag af dyrenesidentifikations numre eller-mærker i et register eller en database anføre følgende oplysninger,der opbevaresi minds t tre år:
— ejerens navn, dyrenes oprindelse, modtagelses- og forsendelsesdato,
antal og identifikation for kvæg eller oprindelsesbedriftens eller op-rindelsesbesætningens registreringsnummer for svin, der modtagespå samlestedet, og det påtænkte bestemmelsessted
— transportfirmaets registreringsnummer samt registreringsnummeret
på den lastbil, som leverer eller opsamler dyrene fra samlestedet.
3. Den kompetente myndighed udsteder et godkendelsesnummer til
hvert af de godkendte samlesteder. Godkendelsen kan være begrænset
til en bestemt art eller til avls- og brugsdyr eller til slagtedyr. Den
kompetente myndighed meddeler Kommissionen listen over godkendtesamlesteder tillige med eventuelle opdateringer heraf. Kommissionenmeddeler medlemsstaterne disse oplysninger inden for rammerne afDen Stående Veterinærkomité.
4. Den kompetente myndighed kan suspendere eller annullere en
godkendelse i tilfælde af overtrædelse af denne artikel eller andre rele-
vante bestemmelser i dette direktiv eller ethvert andet relevant direktivpå det dyresundhedsmæssige område. Godkendelsen kan træde i kraftigen, når den kompetente myndighed har fået sikkerhed for, at samle-stedet atter fungerer i fuld overensstemmelse med alle de relevantebestemmelser i dette direktiv.
5. Den kompetente myndighed påser, at samlestederne, når de er i
drift, råder over tilstrækkelig mange embedsdyrlæger til at kunne
udføre alle de opgaver, der pålæggesdem.
6. De nødvendige bestemmelser for en ensartet gennemførelse af
denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne påser, at transportfirmaerne, jf. artikel 5 i
direktiv 91/628/EØF, opfylder følgende bestemmelser:
a) Til transport af dyr anvendes transportmidler
— der er indrettet således, at dyrenes ekskrementer, strøelse eller
foder ikke kan flyde eller falde ud af køretøjet
— der umiddelbart efter hver transport af dyr eller af et produkt,
der vil kunne påvirke dyrenes sundhed samt om nødvendigt
inden hver ny opsamling af dyr er rengjorte og desinficeredemed et desinficeringsmiddel, som den kompetente myndighedhar godkendt
b) De skal enten råde over egnede rengørings- og desinficeringsanlæg,
der er godkendt af den kompetente myndighed, herunder faciliteter
til opbevaring af strøelse og husdyrgødning, eller kunne dokumen-tere, at disse funktioner udføres af en af den kompetentemyndighed godkendt tredjemand.
2. Transportfirmaet påser, at der for hver enkelt lastbil til transport
af dyr, føres et register, der opbevares i mindst tre år, og som mindst
indeholder følgende oplysninger:
i) sted og dato for opsamlingen samt navn eller firmanavn og adresse
på bedriften eller samlestedet, hvor dyrene blev opsamlet
ii) sted, dato for levering samt navn eller firmanavn og adresse på
modtageren/modtagerne
iii) de transporterede dyrs art og antal
iv) dato og sted for desinficering
v) data i ledsagedokumenterne (serienummer mv.)1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 11
▼M42
3. Transportfirmaet sørger for, at dyreforsendelsen ikke på noget
tidspunkt fra adgangen fra oprindelsesbedriften eller samlestedet tilankomsten til bestemmelsesstedet kommer i kontakt med dyr med en
lavere sundhedsstatus.
4. Medlemsstaterne påser, at vedkommende transportfirma giver
skriftligt tilsagn især om:
— at alle nødvendige foranstaltninger vil blive truffet for at opfylde
dette direktiv, herunder navnlig bestemmelserne i denne artikel, ogvedrørende den relevante dokumentation, der skal ledsage dyrene
— at dyretransporten foretages af personale, som har de nødvendige
faglige kvalifikationer og den nødvendige viden.
5. I tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne i denne artikel,
finder artikel 18 i direktiv 91/628/EØF tilsvarende anvendelse af dyre-
sundhedsmæssige årsager.
Artikel 13
1. Medlemsstaterne påser, at alle handlende er registrerede og
godkendte, at de af den kompetente myndighed tildeles et registrerings-nummer, og at de mindst opfylder følgende betingelser:
a) De må kun handle med dyr, der er identificeret og hidrører fra
besætninger, der er officielt fri for tuberkulose, brucellose ogleukose, eller med slagtedyr, der opfylder betingelserne i dettedirektiv og navnlig bestemmelserne i artikel 6, stk. 3. Med henblik
herpå sikrer den handlende sig, at dyrene er korrekt identificeret og
ledsaget af de for de pågældende arter relevante sundhedsdoku-menter.
Den kompetente myndighed kan imidlertid tillade handel med dyr,
der er identificeret, men som ikke opfylder betingelserne i førsteafsnit, såfremt disse dyr straks føres til et slagteri i oprind-elsesmedlemsstaten uden at blive ført igennem dets anlæg og
slagtes så hurtigt som muligt for at undgå enhver spredning af
sygdomme. Der må træffes de nødvendige foranstaltninger til atsikre, at disse dyr straks fra deres ankomst til slagteriet ikke kankomme i kontakt med andre dyr, og at de ikke slagtes sammenmed andre dyr.
b) Den handlende anfører på grundlag af dyrenesleds agedokument
eller på grundlag af dyrenesidentifikations numre eller -mærker i et
register eller en database følgende oplysninger, der opbevares imindst tre år:
— ejerens navn, dyrenes oprindelse, modtagelses- og forsendelses-
dato, antal og identifikation for købt kvæg eller oprind-elsesbedriftens eller oprindelsesbesætningens registrerings-
nummer for købte svin
— transportfirmaets registreringsnummer og/eller registreringsnum-
meret på den lastbil, som leverer og opsamler dyrene
— købers navn og adresse og dyrenes bestemmelsessted
— kopier af eventuelle ruteplaner og/eller sundhedscertifikaternes
serienumre.
c) Hvis dyrene opholder sig i den handlendes anlæg, skal denne påse:
— at der tilrettelægges en særlig oplæring af det personale, der har
ansvaret for dyrene, med henblik på opfyldelsen af dette direk-
tivskrav og kravene til dyrenesrøgt og velfærd
— at dyrene regelmæssigt undersøges og eventuelt testes af
embedsdyrlægen, og at alle nødvendige skridt til at forhindre
spredning af sygdom vil blive truffet.
2. Medlemsstaterne påser, at hvert anlæg, de handlende benytter
under udøvelsen af deres erhverv, er registreret og af den kompetente
myndighed er forsynet med et godkendelsesnummer, og at det mindst
opfylder følgende betingelser:
a) Det skal stå under tilsyn af en embedsdyrlæge.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 12
▼M42
b) Det skal være beliggende i et område, der ikke er omfattet af forbud
eller restriktioner i henhold til relevante EF-retsregler eller nationallovgivning.
c) Der skal forefindes:
— egnede anlæg med tilstrækkelig kapacitet og navnlig egnede
inspektionsfaciliteter og karantænefaciliteter, der gør det muligtat holde dyrene adskilt i tilfælde af udbrud af en smitsomsygdom
— egnede faciliteter, så dyrene kan aflæsses og om nødvendigt
opstaldes på en korrekt måde, vandes og fodres og eventuelt få
den nødvendige pleje; faciliteterne skal være lette at rengøre og
desinficere
— en egnet plads til opbevaring af strøelse og gødning— et passende spildevandsanlæg.
d) Det skal rengøres og desinficeres før hver anvendelse, som anvist af
embedsdyrlægen.
3. Den kompetente myndighed kan suspendere eller annullere en
godkendelse i tilfælde af overtrædelsen af denne artikel eller andrerelevante bestemmelser i dette direktiv eller ethvert andet relevantdirektiv på det dyresundhedsmæssige område. Godkendelsen kan trædei kraft igen, når den kompetente myndighed har fået sikkerhed for, at
den handlende atter retter sig efter de fornødne bestemmelser i dette
direktiv.
4. Den kompetente myndighed foretager regelmæssige kontrolbesøg
for at sikre sig, at de fornødne krav i denne artikel er opfyldt.
Artikel 14
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan indføre et over-
vågningsnetværk.
Overvågningsnetværket skal mindst omfatte:
— besætningerne
— ejeren af bedriften eller den fysiske eller juridiske person, der har
ansvaret herfor
— den godkendte dyrlæge eller den embedsdyrlæge, der har ansvaret
for bedriften
— medlemsstatens embedsdyrlægetjeneste— de officielle veterinære diagnoselaboratorier eller laboratorier, der
er godkendt af den kompetente myndighed
— en edb-database.
De godkendte slagteriers og samlesteders embedsdyrlæger tilknyttes
netværket.
2. Hovedformålene med netværket er at foretage en officiel klassifi-
cering, at vedligeholde denne klassificering ved regelmæssigekontrolbesøg, at indsamle epidemiologiske data og at foretage overvåg-ning af sygdomme for at sikre, at alle forskrifterne i dette direktiv ellerethvert andet relevant direktiv på det dyresundhedsmæssige områdeefterkommes.
Netværket er obligatorisk for alle bedrifter, der er beliggende i den
medlemsstat, der har oprettet det. Den kompetente myndighed kandog tillade, at der oprettes et sådant netværk på en del af medlemssta-tens område, som består af en eller flere tilstødende regioner, somfastsat i artikel 2, litra p). Hvis der indrømmes en sådan undtagelse, er
transporter af dyr til denne del af området fra andre områder, som ikke
er omfattet af netværket, underlagt bestemmelserne i dette direktiv.
Den kompetente myndighed fastsætter rettigheder og forpligtelser for
de godkendte dyrlæger, de ansvarlige for bedrifterne eller deres ejereog alle andre deltagere i ordningen, herunder den person, der eransvarlig for udstedelsen af sundhedscertifikater.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 13
▼M42
3. Den kompetente myndighed sørger for, at de i stk. 2 omhandlede
forpligtelser mindst omfatter følgende:
A. Enhver ejer af eller person med ansvar for en bedrift skal
i) kontraktligt eller ved en retsakt sikre sig en dyrlæges tjenester;
dyrlægen skal være godkendt af den kompetente myndighed
ii) omgående underrette den godkendte dyrlæge, der er ansvarlig
for bedriften, hvis der formodes at være udbrudt en smitsom
sygdom eller en anmeldelsespligtig sygdom
iii) oplyse den godkendte dyrlæge om enhver optagelse af nye dyr
på bedriften
iv) isolere dyrene, inden de optages på bedriften for at give den
godkendte dyrlæge lejlighed til at foretage de obligatoriskeprøver, der skal sikre, at bedriftens sundhedsstatus kan opret-holdes.
B. Godkendte dyrlæger, som definieret i artikel 2, stk. 2, litra m), er
underlagt den kompetente myndigheds tilsyn og skal opfyldefølgende krav. De:
i) skal opfylde betingelserne for at udøve dyrlægeerhvervet
ii) må ikke have finansielle eller familiemæssige forbindelser med
ejeren eller den ansvarlige for bedriften
iii) skal have særligt kendskab på dyresundhedsområdet for dyr af
de berørte arter. De skal således:
— jævnligt holde sig fagligt ajour, navnlig for så vidt angår de
relevante sundhedsforskrifter
— opfylde de krav, som den kompetente myndighed stiller for
at sikre, at netværket fungerer korrekt
— informere og bistå ejeren af eller den ansvarlige for
bedriften, således at alle de nødvendige forholdsreglertræffes til, at bedriftens godkendelse kan opretholdes, her-under på grundlag af programmer, der er aftalt med denkompetene myndighed
— overvåge overholdelsen af krav vedrørende:
i) identifikation og sundhedsattestering af besætningens
dyr, de tilførte dyr og de solgte dyr
ii) obligatorisk indberetning af dyresygdomme og andre
risikofaktorer dels for dyrenes sundhed, herunderdyrenes velfærd, og dels for menneskers sundhed
iii) så vidt muligt fastlæggelse af dyrenes dødsårsag, og
hvor de døde dyr skal transporteres hen
iv) besætningens og produktionsenhedernes hygiejnetil-
stand.
Såfremt det er nødvendigt for, at systemet kan fungere
korrekt, kan hver medlemsstat begrænse dyrlægernes ansvar
til et mindre antal bedrifter eller til et bestemt geografiskområde.
Den kompetente myndighed udarbejder lister over
godkendte dyrlæger og bedrifter, der deltager i netværket.Finder den kompetente myndighed, at en af deltagerne i
netværket ikke længere opfylder ovennævnte betingelser,
suspenderer eller tilbagekalder den godkendelsen, uden atdette berører eventuelle andre sanktioner, der måtte bliveindført.
C. Edb-databasen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
1) For hvert enkelt dyr:
— identifikationskode
— fødselsdato— køn— race eller farve— moderensidentifikations kode eller, hvisder er tale om et dyr,
der er indført fra et tredjeland, det identifikationsnummer, dethar fået, efter at der er foretaget kontrol i overensstemmelse1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 14
▼M42
med direktiv 92/102/EØF, og som hænger sammen med op-
rindelsesidentifikationsnummeret
— identifikationsnummer for den bedrift, hvor dyret er født— identifikationsnumre for alle de bedrifter, hvor dyret har
været, og datoerne for hver enkelt transport
— dato for død eller slagtning.
2) For hver enkelt bedrift:
— et identifikationsnummer, som — ud over landekoden —
består af en kode på højst tolv tegn
— den bedriftsansvarliges navn og adresse.
3) Det skal være muligt når som helst at finde følgende oplysninger
i databasen:
— identifikationsnummer for ethvert kreatur, der er på en
bedrift, eller for grupper af svin oprindelsesbedriftens eller
oprindelsesbesætningens registreringsnummer, samt eventuelt
sundhedscertifikatnummer
— en oversigt over flytningerne af hvert kreatur væk fra den
bedrift, hvor det er født, eller, hvisder er tale om dyr, s om
er indført fra tredjelande, væk fra indførselsbedriften, og forgrupper af svin registreringsnummeret på tredjelande, indfør-selsbedriften.
Disse oplysninger opbevares i databasen i tre år efter det pågæl-
dende kreatursdød eller i tre år efter regis treringen i tilfælde afregistrering af svin.
Dog finder kun nr. 2, 3 og 4 anvendelse, når der er tale om svin.
4) For at sikre, at de forskellige nationale databaser vedrørende
svin bliver operationelle, fastsættes der efter proceduren i artikel17 passende gennemførelsesbestemmelser, herunder oplysningerom, hvad de nationale databaser skal indeholde.
4. Alle andre deltagere i netværket end de i stk. 3, afsnit A og B
nævnte henhører under den kompetente myndighedsans var. Denkompetente myndighed i hver enkelt medlemsstat er ansvarlig for
oprettelsen af netværket og kontrollerer regelmæssigt, at det fungerer
korrekt.
5. Medlemsstater, som opretter et overvågningsnetværk, jf. stk. 1-4,
der skal være operationelt i en periode på mindst tolv måneder,anmoder Kommissionen om godkendelse heraf efter proceduren iartikel 17.
Kommissionen undersøger med henblik herpå den af medlemsstaterne
forelagte dokumentation.
Kommissionens eksperter bekræfter netværksordningens gyldighed ved
en række kontrolbesøg.
Hvis resultaterne af disse kontrolbesøg er positive, fremsender
Kommissionen inden for en frist på 90 dage fra modtagelsen af ansøg-
ningen om godkendelse en rapport til Den Stående Veterinærkomitéledsaget af de relevante forslag.
Hvis der konstateres gentagne overtrædelser, kan godkendelsen af over-
vågningsnetværket suspenderes efter proceduren i artikel 17 påKommissionens eller en eller flere medlemsstaters anmodning.
6. Medlemsstater, der har oprettet et godkendt overvågningsnetværk,
jf. artikel 14, kan undlade at anvende artikel 3, stk. 2, litra a), andet
led, med hensyn til forsendelse på deres område af dyr, der er omfattet
af dette direktiv.
7. Senest den 31. december 1999 og på grundlag af en rapport fra
Kommissionen, ledsaget af forslag, hvorom der træffes afgørelse vedkvalificeret flertal, reviderer Rådet i lyset af de indhøstede erfaringerbestemmelserne i denne artikel med henblik på at ændre, ajourføre og,hvis det er relevant, udvide dem til at omfatte alle medlemsstaterne.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 15
▼M45
▼M42
▼M42
8. Spørgsmålet om finansieringen af overvågningsnetværket tages op
i forbindelse med revisionen af bilag B til direktiv 85/73/EØF (1)i
overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 8 i direktiv 96/43/EF.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige særlige foranstaltninger
med henblik på at gribe ind over for enhver overtrædelse af dette
direktiv, hvadenten overtrædelsen er foretaget af en fysisk eller en juri-
disk person.
2. Såfremt det bekræftes, at bestemmelserne i dette direktiv over-
trædeseller er blevet overtrådt, træffer den kompetente myndighed fordet sted, hvor overtrædelsen er konstateret, de relevante foranstalt-ninger for at beskytte dyrenes sundhed og forhindre enhver udbredelseaf sygdom.
Den kompetente myndighed kan alt efter tilfældet træffe de nødvendige
foranstaltninger med henblik på:
a) at bringe transporten til ophør eller sende dyrene tilbage til udgangs-
stedet ad den korteste rute, såfremt dyrenes sundhed eller velfærdikke derved risikerer at bringes i fare
b) at opstalde dyrene korrekt og give dem den nødvendige pleje i
tilfælde af afbrydelse af transporten
c) at aflive dyrene. Disse dyrs bestemmelsessted og anvendelse efter
slagtning afgøres:
— i henhold til direktiv 64/433/EØF (
2), eller
— i henhold til direktiv 90/667/EØF, hvis dyrenes sundhedsstatus
ikke kan fastlægges, eller de formodes at udgøre en fare fordyre- eller folkesundheden. Hvis bestemmelserne i direktiv 90/
667/EØF finder anvendelse, må ejeren eller dennes repræsentant
dog givesen fris t til at bringe tingene i orden, inden der gribestil denne sidste mulighed. I så fald finder bestemmelserne i stk.3 i nærværende artikel anvendelse.
3. Bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed meddeler
omgående oprindelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder enhverovertrædelse af dette direktiv.
Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til
gennemførelsen af dette direktiv jf. direktiv 89/608/EØF, navnlig for
så vidt angår overholdelsen af bestemmelserne i denne artikel.
4. Denne artikel berører ikke de nationale strafferetlige bestem-
melser.
Artikel 16
1. Bilag A, bilag D, kapitel I, samt bilag E og F ændres af Rådet,
som træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-sionen, navnlig med henblik på at tilpasse dem til den teknologiske ogvidenskabelige udvikling.
Bilag B og C samt bilag D, kapitel II, ændres af Kommissionen efter
procedurerne i artikel 17.
Dog
a) forelægger Kommissionen Rådet inden den 1. juli 1997 et forslag til
ændring af bilag A og bilag D, kapitel I, med henblik på ajourfø-
ring, og om nødvendigt anvender den samme procedure på bilag F.
Rådet træffer afgørelse om disse forslag med kvalificeret flertalinden den 1. januar 1998;1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 16
(1) EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. Direktivet er senest ændret ved direktiv
96/43/EF (EFT nr. L 162 af 1. 7. 1996, s. 1).
(2) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 95/23/EF (EFT nr. L 243 af 11. 10. 1995, s. 7).
▼M42
b) ajourfører og ændrer Kommissionen inden den 30. juni 1998 om
nødvendigt bilag B og C samt bilag D, kapitel II, efter procedureni artikel 17 og på grundlag af udtalelse fra Den Videnskabelige
Veterinærkomité for at tilpasse dem til den videnskabelige udvik-
ling.
2. Senest den 31. december 1999 tager Rådet på grundlag af en
rapport fra Kommissionen, ledsaget af relevante forslag, hvorom dettræffer afgørelse med kvalificeret flertal, bestemmelserne i dettedirektiv op til fornyet overvejelse i lyset af de indhøstede erfaringer
med det formål at ændre eller ajourføre dem i overensstemmelse med
reglerne for gennemførelsen af det indre marked.
Artikel 17
Når der henvises til proceduren i denne artikel, træffer Den Stående
Veterinærkomité, der er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF (
1), afgørelse
i overensstemmelse med reglerne i artikel 18 i direktiv 89/662/EØF (2).
Artikel 18
De medlemsstater, som endnu ikke har indført et godkendt over-
vågningsnetværk, skal sikre, at en edb-database, der er ioverensstemmelse med artikel 14, er fuldt operationel for så vidt angår:
a) kvæg, fra den 31. december 1999
b) et register over svinebedrifter, som skal være i overensstemmelse
med artikel 14, stk. 3, afsnit C, nr. 2, fra den 31. december 2000
c) flytninger af svin, i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, afsnit
C, nr. 3:
— fra den bedrift, hvor de er født, senest den 31. december 2001
— fra alle andre bedrifter, senest den 31. december 2002.
I databasen registreres enhver flytning af svin. Registreringen omfatter
mindst antallet af flyttede svin, identifikationsnummeret på den bedrifteller besætning, hvorfra de flyttes, identifikationsnummeret på denbedrift eller besætning, hvortil de flyttes, samt dato for til- og fraflyt-
ning.
Artikel 19
Bestemmelserne i direktiv 90/425/EØF anvendes på kontrol på oprind-
elsesstedet, på tilrettelæggelse og opfølgning af den kontrol, der skaludføres af bestemmelsesmedlemsstaten, og på de sikkerhedsforanstalt-ninger, der skal iværksættes.
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 17
(1) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
(2) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 92/118/EØF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).▼M45
▼M42
▼M44
BILAG A
I.Officielt tuberkulosefri kvægbesætning
I denne del forstås ved »kvæg« alle kreaturer bortset fra dyr, som deltager i
kultur- eller sportarrangementer.
1. En kvægbesætning er officielt tuberkulosefri:
a) hvis alle dyrene er fri for kliniske tegn på tuberkulose
b) hvis alle dyr på over seks uger har reageret negativt på mindst to
officielle intradermale tuberkulinprøver, der er udført i overensstem-
melse med bilag B, den første seks måneder efter udryddelsen af en
eventuel infektion i kvægbesætningen og den anden seks måneder
senere; hvis kvægbesætningen er sammensat udelukkende af dyr,
som kommer fra officielt tuberkulosefrie besætninger, skal den første
prøve udføres mindst 60 dage efter sammensætningen, og den anden
krævesikke
c) hvis der efter den første prøve som omhandlet i litra b) ikke er
optaget noget dyr på over seks uger i kvægbesætningen, medmindre
det er dyr, der har reageret negativt på en intradermal tuberkulin-
prøve, som er udført og bedømt i henhold til bilag B, og prøven er
udført enten inden for de sidste 30 dage før eller senest 30 dage efter
dyrets eller dyrenes indsætning i kvægbesætningen; i sidstnævnte
tilfælde skal dyret eller dyrene isoleres fysisk fra de andre dyr i
besætningen på en sådan måde, at der hverken direkte eller indirekte
er kontakt med de andre dyr, inden der er foretaget en prøve med
negativt resultat.
Den kompetente myndighed kan dog undlade at kræve denne prøve
foretaget i forbindelse med flytning af dyr på dens eget område, hvis
dyret kommer fra en officielt tuberkulosefri besætning, undtagen i
medlemsstater, hvor den kompetente myndighed den 1. januar 1998,
og indtil området har opnået status som officielt tuberkulosefri,
krævede sådanne prøver foretaget for dyr, der flyttes mellem besæt-
ninger, der er omfattet af et overvågningsnetværk som omhandlet i
artikel 14.
2. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt tuberkulosefri:
a) hvis betingelserne i punkt 1, litra a) og c), fortsat er opfyldt
b) hvisalle dyr, der optagesi kvægbes ætningen, kommer fra kvægbe-
sætninger, der har status som officielt tuberkulosefri
c) hvis alle dyr på bedriften med undtagelse af kalve på under seks
uger, der er født på bedriften, hvert år underkastes rutinetuberku-
linprøver i henhold til bilag B.
En medlemsstats kompetente myndighed kan dog for en medlemsstat
eller den del af en medlemsstat, hvor alle kvægbesætningerne er
omfattet af et officielt program til bekæmpelse af tuberkulose, ændre
den hyppighed, hvormed der foretagesrutineprøver, på følgende
måde:
— hvis det pr. 31. december hvert år fastslås, at gennemsnittet af
den årlige procentdel af nye bekræftede tilfælde af tuberkulosein-
ficerede kvægbesætninger højst har udgjort 1 % af alle
kvægbesætninger i det pågældende område i de seneste to
perioder, hvor der er foretaget årlige rutineprøver, kan intervallet
mellem gennemførelsen af rutineprøver af besætninger forlænges
til to år, og handyr til opfedning i en isoleret epidemiologisk
enhed kan undtagesfra tuberkulinprøver, hvisde kommer fra
officielt tuberkulosefrie besætninger, og den kompetente
myndighed garanterer, at handyrene til opfedning ikke vil blive
brugt som avlsdyr, men gå direkte til slagtning
— hvis det pr. 31. december hvert år fastslås, at gennemsnittet af
den årlige procentdel af nye bekræftede tilfælde af tuberkulosein-
ficerede kvægbesætninger højst har udgjort 0,2 % af alle
kvægbesætninger i det pågældende område i de seneste to
perioder, hvor der er foretaget rutineprøver hvert andet år, kan
intervallet mellem rutineprøverne forlængestil tre år, og/eller
den alder, hvor dyrene skal underkastes disse prøver, kan
forhøjestil 24 måneder
— hvis det pr. 31. december hvert år fastslås, at gennemsnittet af
den årlige procentdel af nye bekræftede tilfælde af tuberkulosein-
ficerede kvægbesætninger højst har udgjort 0,1 % af alle
kvægbesætninger i det pågældende område i de seneste to
perioder, hvor der er foretaget rutineprøver hvert tredje år, kan1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 18
▼M44
intervallet mellem rutineprøverne forlængestil fire år, eller
myndighederne kan undlade at gennemføre tuberkulinprøver af
besætninger, hvis følgende betingelser er opfyldt:
1) alt kvæg underkastes inden optagelsen i en besætning en
intradermal tuberkulinprøve, som skal udvise et negativt
resultat
2) alt slagtekvæg undersøges for tuberkuloselæsioner, og disse
læsioner underkastes en histopatologisk og bakteriologisk
undersøgelse til påvisning af tuberkulose.
Den kompetente myndighed kan desuden gennemføre hyppigere
tuberkulinprøver i medlemsstaten eller en del af denne, hvis
sygdommen har bredt sig.
3A. En kvægbesætnings status som officielt tuberkulosefri suspenderes:
a) hvisbetingels erne i punkt 2 ikke længere er opfyldt, eller
b) hvis et eller flere dyr anses for at have reageret positivt på en tuber-
kulinprøve, eller der opstår mistanke om et tilfælde af tuberkulose
ved en kødkontrolundersøgelse.
Når et dyr anses for at reagere positivt, fjernes det fra besætningen
og slagtes. Der udføres relevante kødkontrolundersøgelser, epidemio-
logiske undersøgelser og laboratorieundersøgelser på det positive
reagentdyr eller det mistænkte dyrs slagtekrop. Kvægbesætningens
status forbliver suspenderet, indtil alle laboratorieundersøgelser er
afsluttet. Hvis det ikke bekræftes, at der er tale om tuberkulose, kan
suspensionen af status som officielt tuberkulosefri ophæves, efter at
der mindst 42 dage efter, at reagentdyret eller reagentdyrene blev
fjernet, er foretaget en undersøgelse med negativt resultat af alle
dyr på over seks uger, eller
c) hvis kvægbesætningen omfatter dyr med tvivlsom status som
beskrevet i bilag B. I så fald forbliver kvægbesætningens status
suspenderet, indtil dyrenes status er klarlagt. Sådanne dyr skal
isoleres fra de andre dyr i kvægbesætningen, indtil deres status er
klarlagt enten ved en yderligere prøve 42 dage senere eller ved en
kødkontrolundersøgelse eller laboratorieundersøgelse
d) i en medlemsstat, hvor den kompetente myndighed foretager rutine-
mæssig kvægbesætningsundersøgelser ved anvendelse af den
sammenlignende tuberkulinprøve, der er beskrevet i bilag B, kan
den kompetente myndighed dog, når der er tale om en kvægbesæt-
ning, hvor der i mindst tre år ikke er opdaget bekræftede
reagentdyr, uanset kravene i punkt 3A, litra c), beslutte ikke at
indføre begrænsninger for flytning af andre dyr i besætningen,
forudsat at der findes en løsning på ethvert usikkert reagentdyrs
status gennem en yderligere prøve 42 senere, og forudsat at ingen
dyr fra bedriften indgår i samhandelen inden for Fællesskabet, inden
der er fundet en løsning på ethvert usikkert reagentdyrs status.
Såfremt et dyr ved denne yderligere prøve enten reagerer positivt
eller fortsat reagerer usikkert, finder betingelserne i litra b), anven-
delse. Bekræftes det efterfølgende, at der er tale om sygdom, skal
alle dyr, der har forladt bedriften siden den sidste klare kvægbesæt-
ningsundersøgelse, opspores og undersøges.
3B. En kvægbesætnings status som officielt tuberkulosefri skal ophæves,
hvis det ved isolation af M. bovis ved en laboratorieundersøgelse
bekræftes, at der er tale om tuberkulose.
Den kompetente myndighed kan ophæve status:
a) hvisbetingels erne i punkt 2 ikke længere er opfyldt, eller
b) hvis der konstateres klassiske tuberkuloselæsioner ved en kødkon-
trolundersøgelse, eller
c) hvis en epidemiologisk undersøgelse påviser sandsynligheden for
smitte
d) eller af andre årsager, der anses for at være nødvendige for
kontrollen med kvægtuberkulose.
Den kompetente myndighed skal opspore og kontrollere alle besæt-
ninger, som anses for at være epidemiologisk forbundne.
Kvægbesætningens status som officielt tuberkulosefri skal forblive
ophævet, indtil lokaler og redskaber er rengjort og desinficeret, og alle
dyr, der er over seks uger gamle, har reageret negativt på mindst to på
hinanden følgende tuberkulinprøver, den første mindst 60 dage og den
anden mindst fire og højst tolv måneder efter, at det sidste positive
reagentdyr er fjernet.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 19
▼M44
4. På grundlag af de oplysninger, der gives i henhold til artikel 8, kan en
medlemsstat eller en del af en medlemsstat erklæres officielt tuberku-
losefri efter proceduren i artikel 17, hvis den opfylder følgende
betingelser:
a) procentdelen af bekræftede tilfælde af tuberkulose har ikke over-
steget 0,1 % pr. år for alle besætninger i seks på hinanden følgende
år, og mindst 99,9 % af kvægbesætningerne har opnået status som
officielt tuberkulosefri i seks på hinanden følgende år, idet beregn-
ingen af sidstnævnte procentsats finder sted pr. 31. december hvert
kalenderår
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs oprind-
elses- og transitbesætning kan identificeres i henhold til forordning
(EF) nr. 820/97 (1)
c) alt slagtet kvæg underkastes en officiel kødkontrolundersøgelse
d) procedurerne for suspension og ophævelse af status som officielt
tuberkulosefri er overholdt.
5. En medlemsstat eller en del af en medlemsstat bevarer sin status som
officielt tuberkulosefri, så længe betingelserne i punkt 4, litra a) til d),
er opfyldt. Hvisder imidlertid kons tateresbetydelige ændringer i tuber-
kulosesituationen i en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er
anerkendt som officielt tuberkulosefri, kan Kommissionen efter proce-
duren i artikel 17 beslutte at suspendere eller ophæve denne status,
indtil kravene i beslutningen er opfyldt.
II.Officielt brucellosefrie og brucellosefrie kvægbesætninger
I denne del forstås ved »kvæg« alle kreaturer undtagen handyr til opfedning,
forudsat at de stammer fra en officielt brucellosefri kvægbesætning, og den
kompetente myndighed garanterer, at handyr til opfedning ikke vil blive
brugt som avlsdyr, men gå direkte til slagtning.
1. En kvægbesætning er officielt brucellosefri:
a) hvisder ikke findesnoget kvæg på den, s om er vaccineret mod
brucellose, undtagen hundyr, der er blevet vaccineret mindst tre år
tidligere
b) hvis alt kvæg har været fri for kliniske tegn på brucellose i mindst
seks måneder
c) hvisalt kvæg på over tolv måneder er blevet underkas tet et af
følgende sæt prøver med negativt resultat i henhold til bilag C:
i) to serologiske tests som omhandlet i punkt 10 med mere end tre
og mindre end tolv månedersmellemrum
ii) tre undersøgelser på mælkeprøver foretaget med tre måneders
mellemrum efterfulgt af en serologisk test som omhandlet i punkt
10 mindst seks uger senere
d) hvis alt kvæg, som optages i kvægbesætningen, kommer fra en
kvægbesætning, der har status som officielt brucellosefri, og alt
kvæg på over tolv måneder i de sidste 30 dage før eller 30 dage efter
optagelsen i kvægbesætningen har udvist en agglutinationstiter på
under 30 IE/ml ved en serumagglutionationstest foretaget i henhold
til bilag C, eller har reageret negativt på enhver anden test, der er
godkendt efter proceduren i artikel 17; i sidstnævnte tilfælde skal
dyret eller dyrene isoleres fysisk fra de andre dyr i besætningen på
en sådan måde, at der hverken direkte eller indirekte er kontakt med
de andre dyr, inden der er gennemført en prøve med negativt
resultat.
2. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt brucellosefri på
følgende betingelser:
a) hvis et af følgende sæt prøver udføres hvert år med negative resul-
tater i henhold til bilag C:
i) tre ringprøver på mælk foretaget med mindst tre måneders
mellemrum
ii) tre ELISA-prøver på mælk foretaget med mindst tre måneders
mellemrum1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 20
(1) Rådetsforordning (EF) nr. 820/97 af 21. april 1997 om indførels e af en ordning for
identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødspro-
dukter (EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 1).
▼M44
iii) to ringprøver på mælk foretaget med mindst tre måneders
mellemrum efterfulgt af en serologisk test som omhandlet i
punkt 10 mindst seks uger senere
iv) to ELISA-prøver på mælk foretaget med mindst tre måneders
mellemrum efterfulgt af en serologisk test som omhandlet i
punkt 10 mindst seks uger senere
v) to serologiske tests foretaget med mindst tre og højst tolv
månedersmellemrum.
En medlemsstats kompetente myndighed kan dog for medlemsstaten
eller den del af medlemsstaten, der ikke er officielt brucellosefri,
men hvor alle kvægbesætningerne er omfattet af et officielt program
til bekæmpelse af brucellose, ændre den hyppighed, hvormed der
foretagesrutine-prøver, på følgende måde:
— hvis højst 1 % af kvægbesætningerne er smittet, kan det være
tilstrækkeligt hvert år at foretage to ringprøver på mælk eller to
ELISA-prøver på mælk med mindst tre måneders mellemrum
eller én serologisk test
— hvis mindst 99,8 % af kvægbesætningerne har været anerkendt
som officielt brucellosefri i mindst fire år, kan kontrolintervallet
forlængestil to år, hvisalle dyr på over tolv måneder under-
søges, eller undersøgelsen kan begrænses til dyr på over 24
måneder, hvis besætningen fortsat undersøges hvert år.
Kontrollen skal foretages ved hjælp af en af de serologiske tests,
der er omhandlet i punkt 10
b) hvisalt kvæg, der optagesi kvægbes ætningen, kommer fra kvægbe-
sætninger, der har status som officielt brucellosefri, og alt kvæg på
over tolv måneder i de sidste 30 dage før eller 30 dage efter opta-
gelsen i kvægbesætningen har udvist en agglutinationstiter på under
30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest foretaget i henhold til bilag
C eller har reageret negativt på enhver anden test, der er godkendt
efter proceduren i artikel 17; i sidstnævnte tilfælde skal dyret eller
dyrene isoleres fysisk fra de andre dyr i besætningen på en sådan
måde, at der hverken direkte eller indirekte er kontakt med de andre
dyr, inden der er gennemført en prøve med negativt resultat.
Den i litra b) beskrevne test kræves dog ikke i medlemsstater eller
dele af medlemsstater, hvor procentdelen af kvægbesætninger, der
er smittet med brucellose, ikke har oversteget 0,2 % i mindst to år,
og hvor dyrene kommer fra en officielt brucellosefri kvægbesætning
i den pågældende medlemsstat eller det pågldende område af
medlemsstaten og under transporten ikke har været i kontakt med
kvæg med lavere status
c) uanset litra b) kan kvæg fra en brucellosefri kvægbesætning optages
i en officielt brucellosefri kvægbesætning, hvis dyrene er mindst
atten måneder, og de, hvisde er vaccineret mod brucellos e, er vacci-
neret mere end et år tidligere.
Dyrene skal i de sidste 30 dage før optagelsen have udvist en agglu-
tinationstiter på under 30 IE/ml og have reageret negativt på en
komplementbindingstest eller anden test, der er godkendt efter
proceduren i artikel 17.
Hvisder imidlertid optageset hundyr fra en brucellos efri kvægbe-
sætning i en officielt brucellosefri kvægbesætning i henhold til
bestemmelserne i ovenstående afsnit, betragtes sidstnævnte besæt-
ning som brucellosefri i to år fra den dato, hvor det senest
vaccinerede dyr blev indsat.
3A. En kvægbesætnings status som officielt brucellosefri suspenderes:
a) hvisbetingels erne i punkt 1 og 2 ikke længere er opfyldt, eller
b) hvis et eller flere kreaturer på grund af laboratorieundersøgelser eller
kliniske undersøgelser mistænktes for at have brucellose, og de
mistænkte dyr er blevet slagtet eller isoleret på en sådan måde, at
de hverken direkte eller indirekte kommer i kontakt med de andre
dyr.
Er dyret slagtet, og er det ikke længere muligt at undersøge det, kan
suspensionen ophæves, hvis to serum-agglutinationstests, der er udført i
henhold til bilag C på alt kvæg på over tolv måneder i kvægbesæt-
ningen, udviser en agglutinationstiter på under 30 IE/ml. Den første
test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er fjernet, og den anden
mindst 60 dage senere.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 21
▼M44
Er dyret blevet isoleret fra dyrene i kvægbesætningen, kan det genop-
tages i kvægbesætningen, og kvægbesætningens status kan genetableres
på baggrund af
a) en serum-agglutinationstest, der har vist en agglutinationstiter på
under 30 IE/ml og har reageret negativt på en komplementbindings-
test, eller
b) et negativt resultat af enhver anden kombination af tests, der er
godkendt til formålet efter proceduren i artikel 17.
3B. En kvægbesætnings status som officielt brucellosefri ophæves, hvis det
ved laboratorieundersøgelser eller epidemiologiske undersøgelser er
blevet bekræftet, at kvægbesætningen er smittet med brucellose.
Kvægbesætningens status genetableres først, når hele besætningen, som
den var på udbrudstidspunktet, er slået ned, eller besætningen er blevet
kontroltestet, og alle kreaturer på over tolv måneder har reageret nega-
tivt på to på hinanden følgende tests med 60 dages mellemrum, hvor
den første test gennemføres mindst 30 dage efter, at det eller de positive
dyr er fjernet.
For så vidt angår kreaturer, der var drægtige, da sygdommen brød ud,
skal den sidste test være udført mindst 21 dage efter, at det sidste dyr,
der var drægtigt på udbrudstidspunktet, har kælvet.
4. En kvægbesætning er brucellosefri, hvis den opfylder betingelserne i
punkt 1, litra b) og c), og følgende vaccinationer er gennemført:
i) hundyrene er blevet vaccineret:
— inden de er seks måneder med levende stamme 19-vaccine, eller
— inden de er 15 måneder med dræbt 45/20 adjuvansvaccine, der er
officielt undersøgt og godkendt, eller
— med andre vacciner, der er godkendt efter proceduren i artikel 17
ii) for kvæg på under 30 måneder, der er vaccineret med levende
stamme 19-vaccine, tillades det, at det ved en serum-agglutinations-
test udviser en agglutinationstiter på over 30 IE/ml, men dog under
80 IE/ml, forudsat at dyrene ved komplementbindingstesten udviser
en titer på under 30 EØF-enheder, hvisdet drejer s ig om hundyr, der
er vaccineret inden for de sidste tolv måneder, eller på under 20
EØF-enheder i alle andre tilfælde.
5. En kvægbesætning bevarer sin status som brucellosefri:
i) hvisden underkas tesen af de prøver, der er anført i punkt 2, litra a)
ii) hviskvæg, der optagesi kvægbes ætningen, opfylder kravene i punkt
2, litra b), eller
— kommer fra kvægbesætninger, der har status som brucellosefri
og, for så vidt angår kvæg på over tolv måneder, i de sidste 60
dage før optagelsen i kvægbesætningen eller i de første tredive
dage i isolation efter optagelsen i kvægbesætningen har udvist
en agglutinationstiter på under 30 IE/ml ved en serum-agglutina-
tionstest og har reageret negativt på en komplementbindingstest i
henhold til bilag C, eller
— kommer fra kvægbesætninger, der har status som brucellosefri, er
under 30 måneder og er vaccineret med levende stamme 19-
vaccine, hvis de ved en serum-agglutinationstest udviser en
agglutinationstiter på over 30 IE/ml, men under 80 IE/ml,
forudsat at dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer
på under 30 EØF-enheder, hvisdet drejer s ig om hundyr, der er
vaccineret inden for de sidste tolv måneder, eller på under 20
EØF-enheder i alle andre tilfælde.
6A. En kvægbesætnings status som brucellosefri suspenderes:
a) hvisbetingels erne i punkt 4 og 5 ikke er opfyldt, eller
b) hviset eller flere kreaturer på over 30 måneder på grund af labora-
torieundersøgelser eller kliniske undersøgelser mistænktes for at
have brucellose, og dyret eller dyrene under mistanke er blevet
slagtet eller isoleret, således at de hverken direkte eller indirekte
kommer i kontakt med andre dyr.
Er dyret blevet isoleret, kan det genoptages i kvægbesætningen, og
kvægbesætningens status kan genetableres, hvis dyret derefter udviser
en agglutinationstiter på under 30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest
og har reageret negativt på en komplementbindingstest eller anden test,
der er godkendt efter proceduren i artikel 17.
Er dyret blevet slagtet, og er det ikke længere muligt at undersøge det,
kan suspensionen ophæves, hvis to serumagglutinationstests, der er1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 22
▼M44
udført i henhold til bilag C på alt kvæg på over tolv måneder i kvægbe-
sætningen, udviser en agglutinationstiter på under 30 IE/ml. Den første
test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er fjernet, og den anden
mindst 60 dage senere.
Hvis de testede dyr i de foregående to afsnit er under tredive måneder
og er vaccineret med levende stamme 19-vaccine, kan de anses for
negative, hvis de ved en serumagglutinationstest udviser en agglutinati-
onstiter på over 30 IE/ml, men under 80 IE/ml, forudsat at dyrene ved
komplementbindingstesten udviser en titer på under 30 EØF-enheder,
hvis det drejer sig om hundyr, der er vaccineret inden for de sidste
tolv måneder, eller på under 20 EØF-enheder i alle andre tilfælde.
6B. En kvægbesætnings status som brucellosefri ophæves, hvis det ved labo-
ratorieundersøgelser eller epidemiologiske undersøgelser er blevet
bekræftet, at kvægbesætningen er smittet med brucellose. Kvægbesæt-
ningens status genindføres først, når enten alle de dyr, som befandt sig
i besætningen ved sygdomsudbruddet, er slået ned, eller besætningen er
blevet kontroltestet, og alle dyr på over tolv måneder, der ikke er vacci-neret, har reageret negativt på to på hinanden følgende tests med 60
dages mellemrum, hvor den første test gennemføres mindst 30 dage
efter, at det eller de positive dyr er fjernet.
Hvis alle de dyr, der skal testes, og som er omhandlet i det foregående
afsnit, er under 30 måneder og er vaccineret med levende stamme 19-
vaccine, kan de anses for negative, hvis de udviser en brucellatiter på
over 30, men under 80 internationale agglutinationsenheder pr. ml,
forudsat at dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer på
under 30 EØF-enheder, hvisdet drejer s ig om hundyr, der er vaccineret
inden for de sidste tolv måneder, eller på under 20 EØF-enheder i alle
andre tilfælde.
For så vidt angår kreaturer, der var drægtige ved sygdomsudbruddet,
skal den sidste test være udført mindst 21 dage efter, at det sidste dyr,
der var drægtigt på udbrudstidspunktet, har kælvet.
7. En medlemsstat eller et område af en medlemsstat kan erklæres officielt
brucellosefri efter proceduren i artikel 17, hvis følgende betingelser er
opfyldt:
a) der er ikke registreret tilfælde af kastning som følge af brucellainfek-
tion eller isolering af B. abortus i mindst tre år, og mindst 99,8 % af
besætningerne har opnået status som officielt brucellosefri hvert år i
fem på hinanden følgende år, idet beregningen af denne procentsats
finder sted pr. 31. december hvert kalenderår. Når den kompetente
myndighed beslutter nedslagning af hele besætninger, kan der med
henblik på ovennævnte beregning ses bort fra isolerede tilfælde,
som efter en epidemiologisk undersøgelse viser sig at skyldes, at
der er indført dyr fra en anden medlemsstat eller fra en anden del
af medlemsstaten, hvis status som officielt brucellosefri er blevet
ophævet eller inddraget af grunde, der ikke vedrører mistanke om
sygdom, forudsat at den centrale kompetente myndighed i den
medlemsstat, der er berørt af disse tilfælde, udarbejder en årlig over-
sigt og fremsender den til Kommissionen i overensstemmelse med
artikel 8, stk. 2, og
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs oprind-
elses- og transitbesætning kan identificeres i henhold til forordning
(EF) nr. 820/97, og
c) anmeldelse af tilfælde af kastning er obligatorisk, og de skal under-
søges af den kompetente myndighed.
8. Med forbehold af stk. 9 bevarer en medlemsstat eller en del af en
medlemsstat, der er erklæret officielt brucellosefri, denne status:
a) hvis betingelserne i punkt 7, litra a) og b), fortsat er opfyldt, og
anmeldelse af tilfælde af kastning, der formodes at være fremkaldtaf brucellose, er obligatorisk og skal undersøges af den kompetente
myndighed
b) hvis alt kvæg på over 24 måneder i mindst 20 % af besætningerne
underkastes og reagerer negativt på en serologisk test, som udføres
i overensstemmelse med bilag C, eller for malkebesætningers
vedkommende ved undersøgelse af mælkeprøver i overensstemmelse
med bilag C, hvert år de første fem år efter, at denne status er opnået
c) hvis hvert kreatur, der mistænkes for at være smittet med brucellose,
anmeldestil den kompetente myndighed og underkas tesen officiel
epidemiologisk undersøgelse for brucellose, herunder mindst to sero-
logiske blodprøver, som omfatter komplementbindingstesten, samt
en mikrobiologisk undersøgelse af relevante prøver1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 23
▼M44
d) hvis det mistænkte kreaturs oprindelsesbesætning, transitbesætning
og epidemiologisk forbundne besætninger får deres status som offi-
cielt brucellosefri suspenderet, så længe mistanken varer, dvs. indtil
de prøver, som er omhandlet i litra c), udviser et negativt resultat
e) hvis alle angrebne kreaturer slås ned i tilfælde af, at brucellose er
under udvikling i en besætning. Tilbageblevne dyr af følsomme arter
skal underkastes passende prøver, og lokaler og materiel skal
rengøres og desinficeres.
9. En medlemsstat eller et område af en medlemsstat, som er erklæret offi-
cielt brucellosefri, skal indberette alle tilfælde af brucellose til
Kommissionen. Hvis der er tegn på betydelige ændringer i brucellosesi-
tuationen i en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er
anerkendt som officielt brucellosefri, kan Kommissionen efter proce-
duren i artikel 17 foreslå, at medlemsstatens status suspenderes eller
ophæves, indtil kravene i beslutningen er opfyldt.
10. I denne del forstås ved serologisk test enten serumagglutinationstest,
brucella-stødpudeantigentest, komplementbindingstest, plasma-aggluti-
nationstest, plasma-ringprøve, mikro-agglutinationstest eller individuel
ELISA-prøve på blod, jf. bilag C. Enhver anden diagnostisk test, der
er godkendt efter proceduren i artikel 17 og beskrevet i bilag C, kan
også accepteres i denne del. Med en mælkeprøve forstås en ringprøve
på mælk eller en ELISA-prøve på mælk i henhold til bilag C.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 24
▼M42
BILAG B
(NORMER FOR FREMSTILLING OG ANVENDELSE AF KVÆG- OG
FJERKRÆTUBERKULINER)
1. De officielt kontrollerede tuberkulinprøver foretagesved hjælp af PPD eller
HCSM-tuberkulin.
2. Fabrikanternesnormer for kontrol af PPD- og HCSM-kvægtuberkulin
omregnes til Fællesskabets tuberkulinenheder (CTU) efter en sammenlig-
nende biologisk prøve med det korresponderende EØF-standardtuberkulin.
3. Fabrikanternesnormer for kontrol af fjerkrætuberkuliner omregnestil inter-
nationale enheder efter en sammenlignende biologisk prøve med EØF-
standarden for PPD-fjerkrætuberkulin.
4. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin fås hos Instituut voor Dierhonderij
en Diergezondheid (ID-ILO), Lelystad, Nederlandene.
5. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin fås hos Institut Pasteur, Paris,
Frankrig.
6. EØF-standarden for fjerkrætuberkulin fås hos Veterinary Laboratory
Agency, Addlestone, Weybridge, England.
7. Kvægtuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af Mycobacte-
rium bovis:
a) AN5
b) Vallée.
8. Fjerkrætuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af mycobacte-
rium avium:
a) D4ER
b) TB 56.
9. TuberkulinetspH s kal være mellem 6,5 og 7,5.
10. Såfremt et tuberkulin er tilsat antimikrobielle konserveringsmidler eller
andre stoffer, skal det over for den statsinstitution, der er ansvarlig for
kontrol med tuberkuliner, godtgøres, at de ikke forringer produktets pålide-
lighed og effektivitet.
For phenol og glycerol gælder følgende maksimumskoncentrationer:
a) phenol: 0,5 % M/v
b) glycerol: 10 % v/v.
11. De maksimale tidsrum, regnet fra sidste tilfredsstillende styrkebestemmelse,
inden for hvilke tuberkulinet kan anvendes, forudsat at det opbevares
beskyttet mod lys ved en temperatur på mellem 2 º og 8 ºC:
a) flydende PPD-tuberkulin: to år
frysetørret PPD-tuberkulin: otte år
b) HCSM-tuberkulin, fortyndet: to år.
12. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol med
tuberkuliner i deresres pektive lande:
a) Forbundsrepublikken Tyskland: Paul-Ehrlich-Institut, Frankfurt/Main
b) Belgien: Instituut voor Hygiëne en Epidemiologie, J. Wytsmanstraat 14,
B-1050 Bruxelles
c) Frankrig: Laboratoire National desMédicamentsVétérinaires , Fougères
d) Luxembourg: Leverandørlandetsins titut
e) Italien: Instituto Superiore di Sanità, Rom
f) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-ILO)
Lelystad, Nederlandene
g) Danmark: StatensVeterinære Serumlaboratorium, København V
h) Irland: Leverandørlandetsins titut
i) Det Forenede Kongerige: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge
j) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
k) Spanien: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Granada1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 25
▼M42
l) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária, Lissabon
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling
n) Finland: Central Veterinary Laboratory, Weybridgeo) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
13. Den officielle kontrol foretagespå hvert enkelt parti brugs færdigt aftappet
tuberkulin.
14. Kontrol af tuberkulinet foretages ved biologiske og kemiske metoder.
15. Tuberkulinet skal være sterilt. Kontrol heraf foretages i overensstemmelse
med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
16. Kontrol af, at tuberkulinet er ugiftigt og ikke medfører irritation, foretagesi
overensstemmelse med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
17. Tuberkulinet underkastes en kemisk analyse med henblik på bestemmelse af
koncentration af glycerol og/eller phenol samt af eventuelle andre konserve-
ringsmidler.
18. Kontrol af, at tuberkulinet er usensibiliserende, foretages i overensstem-
melse med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
19. Tuberkulinets styrke bestemmes ved biologiske metoder. Metoderne skal
være gældende for HCSM- og PPD-tuberkuliner; metoderne baseres på
sammenligning af standardtuberkulin med det tuberkulin, der kontrolleres.
20. PPD-tuberkulins proteinindhold bestemmes ved en Kjeldahl-analyse. Nitro-
genmængden omregnestil tuberkuloprotein ved multiplikation med en
faktor på 6,25.
21. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin har en styrke på 65 000 CTU
pr. ml, og det leveresi ampuller, der indeholder 5 ml tuberkulin.
22. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin har en styrke på 50 000 CTU pr.
mg PPD, og det leveresfrys etørret i ampuller, der indeholder 1,8 mg PPD,
dvs. at 0,00002 mg PPD har en styrke, der svarer til 1 CTU.
23. EØF-standarden for PPD-fjerkrætuberkulin har en styrke på 50 000 interna-
tionale enheder (IE) pr. mg af det rensede proteinderivats tørstof, og det
leveres frysetørret i ampuller, der indeholder 10 mg PPD + 26,3 mg salte,
dvs. at 0,0000726 mg standardprotein har en styrke, der svarer til 1 IE.
24. Styrken af de tuberkuliner, som fabrikanterne fremsender til kontrol ved de i
nr. 12 anførte statslige institutter, skal være bestemt ved en sammenlignende
biologisk prøve med de i nr. 2 og 3 anførte standarder.
25. a)Styrkebestemmelserne på marsvin
Der anvendes hvide marsvin, som vejer 400-600 g. De skal være i god
sundhedsmæssig stand, når tuberkulinet indsprøjtes. Der anvendes mindst
otte marsvin til hver bestemmelse. Bestemmelsen må først foretages en
måned efter sensibilisering.
aa) Til styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner sensibiliseres marsvin
ved en af følgende metoder:
1. indsprøjtning af Mycobacterium bovis, AN5-stamme, dræbt ved
opvarmning, i olieadjuvans
2. indsprøjtning af levende Mycobacterium bovis, AN5-stamme, i
fysiologisk kogsaltopløsning
3. indsprøjtning af BCG-vaccine.
bb) Til styrkebestemmelse af fjerkrætuberkuliner sensibiliseres marsvin
enten ved indsprøjtning af 2 mg fjerkrætuberkelbaciller, der er dræbt
ved opvarmning og opslæmmet i 0,5 ml steril, flydende paraffin,
eller ved indsprøjtning af levende fjerkrætuberkelbaciller i fysiolo-
gisk kogsaltopløsning. Til dette formål anvendes fjerkrætuberkulin-
stamme D 4.
cc) Et tuberkulin, hvis styrke skal bestemmes i forhold til standardtuber-
kulinet, underkastes en sammenlignende prøve ved intradermal
indsprøjtning på grupper af sensibiliserede marsvin.
Marsvinene afhåres på begge sider. Bestemmelsen sker ved
sammenligning af de reaktioner, der fremkaldes af en række intraku-
tane indsprøjtninger af doser på højst 0,2 ml af standardtuberkulinet
opløst i en isotonisk »buffered« kogsaltopløsning indeholdende
0,0005 % »Tween« 80, med en tilsvarende række indsprøjtninger
af det tuberkulin, der skal bestemmes. Fortyndingerne skal udgøre
geometriske rækker og indsprøjtes efter et randomiseret latinsk
kvadratmønster (fire steder på hver side i en ottepunktsprøve). Efter1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 26
▼M42
24-28 timersforløb målesreaktionernesdiameter på de enkelte
steder, og resultaterne registreres.
For hver prøve af det tuberkulin, der skal bestemmes, beregnes den
relative styrke og referensbegrænsninger ved hjælp af statistiske
metoder, idet reaktionernesdiameter og dos erneslogaritmer
anvendes som metametre. Styrken af det tuberkulin, der skal
bestemmes, anses for tilstrækkelig, hvis den beregnede styrke pr.
bovin dosis er på 2 000 CTU (±25 %) hos kvæg. Tuberkulinets
styrke udtrykkes enten i CTU eller i IE pr. ml.
b)Styrkebestemmelse på kvæg
Der kan foretages periodisk styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner på
kvæg, der er naturligt eller kunstigt inficeret med tuberkulose. Bestem-
melsen foretages på grupper af tuberkuløst kvæg ved sammenlignende
intradermale fire- eller seks-punktsprøver med det tuberkulin, der
bestemmes, og det korresponderende standardtuberkulin. Tuberkulinets
styrke beregnes ved statistiske metoder som ved prøven på marsvin.
26. Beholdere og pakninger med tuberkulin mærkess om følger:
Etiketten på beholder og pakning skal indeholde følgende oplysning:
— præparatetsbetegnels e
— for flydende præparater, hvor meget beholderen i alt indeholder
— antal CTU eller IE pr. ml eller mg— fabrikantensnavn— partietsnummer— for frysetørrede præparater rehydreringsvæskens art og mængde.
Etiketten på beholder eller pakning skal indeholde følgende oplysninger:
— holdbarhedsdato
— opbevaringsmåde
— betegnelse for og om muligt mængde af samtlige tilsatte stoffer
— den bacillestamme, tuberkulinet er fremstillet af.
27. De fællesskabslaboratorier, der er udpeget efter proceduren i artikel 17,
foretager supplerende undersøgelser af, om styrken af de tuberkuliner, der
anvendes i medlemsstaterne, er i overensstemmelse med det korresponde-
rende fællesskabsstandardtuberkulin. Undersøgelsen foretages på
tuberkuløst kvæg, på sensibiliserede marsvin og ved kemiske prøver.
28. Følgende intradermale tuberkulinprøver gælder som officielle:
a) enkelt intradermal prøve; prøven omfatter en enkelt indsprøjtning af
kvægtuberkulin
b) intradermal sammenlignende prøve; prøven omfatter en enkelt indsprøjt-
ning med kvægtuberkulin og en enkelt indsprøjtning med
fjerkrætuberkulin, som gives samtidigt.
29. Den indsprøjtede tuberkulindosis skal indeholde:
1) mindst 2 000 CTU kvægtuberkulin
2) mindst 2 000 IE fjerkrætuberkulin W15.
De indsprøjtede doser må hver især ikke være større end 0,2 ml.
30. Tuberkulinprøver foretagesved intradermal inds prøjtning af tuberkulin i
halsen. Indsprøjtningsstederne skal være på grænsen mellem halsens forreste
og midterste tredjedel. Såfremt samme dyr får indsprøjtet både fjerkrætuber-
kulin og kvægtuberkulin, skal indsprøjtningsstedet for fjerkrætuberkulin
ligge ca. 10 cm fra halskammen, og indsprøjtningsstedet for kvægtuberkulin
ca. 12,5 cm lavere på en linje, der stort set er parallelt med skulderlinjen; de
to indsprøjtninger kan også foretages på hver sin side af halsen, især når det
drejer sig om unge dyr, hvor der ikke er tilstrækkelig plads til adskillelse af
indsprøjtningsstederne på den ene side af halsen; i så fald gives der en
indsprøjtning på hver side af halsen fra samme sted midt i halsens midterste
tredjedel.
31. Tuberkulinprøveteknikken og bedømmelsen af reaktionerne er som følger:
a)Teknik:
Indsprøjtningsstederne afhåres og renses. I hvert enkelt afhåret felt tages
en hudfold mellem pege- og tommelfinger og måles med en krumpasser,
og resultatet registreres. En kort, steril kanyle med udvendig skråkant
påsat en tuberkulinfyldt gradinddelt sprøjte indføres på skrå i hudens
dybereliggende lag. Derefter indsprøjtes tuberkulindosen. Indsprøjt-
ningen er foretaget korrekt, hvis der på hvert indsprøjtningssted kan
føles en lille ærteagtig hævelse. På hvert indsprøjtningssted måles1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 27
▼M42
hudfoldens tykkelse på ny 72 timer efter indsprøjtningen, og resultatet
registreres.
b)Bedømmelse af reaktionerne:
Reaktionerne bedømmes ved besigtigelse samt på grundlag af den regi-
strerede forøgelse af hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet 72
timer efter tuberkulinindsprøjtningen.
ba) Negativ reaktion; hvis hævelsen kun er begrænset og ikke har
forøget hudfoldens tykkelse mere end højst 2 mm, og der ikke er
kliniske symptomer, som f.eks. diffust eller ekstensivt ødem, ekssu-
dation, nekroser, smerte eller betændelse i de omkringliggende
lymfekar eller i lymfekirtlerne.
bb) Usikker reaktion: hvis der ikke iagttages kliniske symptomer, jf. ba),
og hudfoldenstykkels e er forøget mere end 2 mm, men mindre end
4 mm.
bc) Positiv reaktion: hvis der iagttages kliniske symptomer, jf. litra ba),
eller hvis hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet er forøget med
4 mm eller mere.
32. Officielle intradermale tuberkulinprøver bedømmes således:
a) Enkelt intradermal prøve:
Positiv: reaktion som defineret i punkt 31, litra bc).
Usikker: reaktion som defineret i punkt 31, litra bb).
Negativ: reaktion som defineret i punkt 31, litra ba).
Dyr, der reagerer usikkert på en enkelt intradermal prøve, prøves igen
tidligst 42 dage senere.
Dyr, der ikke reagerer negativt på anden prøve, betragtess om havende
reageret positivt.
Dyr, der reagerer positivt på en enkelt intradermal prøve, kan underka-
stes en intradermal sammenlignende prøve.
b) Intradermal sammelignende prøve med henblik på at give eller fortsat
sikre kvægbedrifter status som officielt tuberkulosefri
Positiv: en positiv bovin reaktion, hvor hævelsen er mere end 4 mm
større end ved fjerkræreaktionen, eller hvor der forekommer
kliniske symptomer.
Usikker: en positiv eller usikker bovin reaktion, hvor hævelsen er
mellem 1 og 4 mm større end ved fjerkræreaktionen, og hvor
der ikke forekommer kliniske symptomer.
Negativ: en negativ bovin reaktion, eller en positiv eller usikker reak-
tion, hvor hævelsen svarer til eller er mindre end ved positiv
eller usikker fjerkræreaktion, og hvor der i intet tilfælde fore-
kommer kliniske symptomer.
Dyr, der reagerer usikkert på den intradermale sammenlignende prøve,
prøves igen tidligst 42 dage senere. Dyr, der ikke reagerer på anden
prøve, betragtes som havende reageret positivt.
c) En kvægbesætnings status som officielt tuberkulosefri kan suspenderes,
og dyrene fra kvægbesætningen må ikke indgå i samhandelen inden for
EF, før følgende dyrss tatuser afklaret:
1) dyr, som har reageret usikkert på en enkelt intradermal tuberkulin-
prøve
2) dyr, som har reageret positivt på en enkelt intradermal tuberkulin-
prøve, men som senere skal underkastes intradermal sammenlignende
prøve
3) dyr, som har reageret usikkert på en intradermal sammenlignende
prøve.
d) Hvis der ifølge EF-forskrifterne skal foretages en intradermal prøve, før
dyrene flyttes, fortolkes prøven således, at dyr, der udviser en fortyk-
kelse i hudfolden på mere end 2 mm eller kliniske symptomer, ikke må
indgå i samhandelen inden for EF.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 28
▼M42
BILAG C
BRUCELLOSE
A.Serum-agglutinationstest
1. Brucella kontrolserum skal være i overensstemmelse med det standard-
serum, der fremstilles af Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England.
Hver ampul skal indeholde 1 ml frysetørret kvægserum med 1 000 inter-
nationale agglutinationsenheder (IE).
2. Standardserum kan rekvireres hos Bundesgesundheitsamt, Berlin.
3. Indholdet af brucella-agglutininer i et serum skal udtrykkes i IE pr. ml
(f.eks.: Serum X = 80 IE pr. ml).
4. Aflæsningen af reaktionsresultater ved langsom serum-agglutination i
reagensglas skal foregå ved 50 % eller ved 75 % agglutination, idet det
benyttede antigen på samme måde er titreret over for et standardserum.
5. Angående de forskellige antigeners følsomhed over for standardserum
gælder følgende tolerancer:
— hvisaflæs ningen foretagesved 50 %: mellem 1/600 og 1/1 000
— hvisaflæs ningen foretagesved 75 %: mellem 1/500 og 1/750.
6. Til fremstilling af antigen bestemt for serum-agglutination i reagensglas
(langsom metode) skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99 og
USDA-stamme 1119 eller en anden stamme med tilsvarende følsomhed.
7. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet og
til fremstilling af antigenet, skal udvælges på en sådan måde, at de ikke
fremmer bakteriedissociation (S-R); det er bedst at anvende kartoffe-
lagar.
8. Suspension af bakterierne skal foretages i en fysiologisk kogsaltopløs-
ning (NaCl 8,5 ‰) tilsat 0,5 % fenol. Formalin må ikke anvendes.
9. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol med
antigener:
a) Tyskland: Bundesgesundheitsamt, Berlin
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bruxelles
c) Frankrig: Laboratoire central de recherchesvétérinaires , Alfort
d) Luxembourg: Leveringslandets institut
e) Italien: Instituto Superiore di Sanità, Rom
f) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-
DLO), Lelystad
g) Danmark: StatensVeterinære Serumlaboratorium, København Vh) Irland: Veterinary Research Laboratory, Department of Agriculture
and Food, Dublin
i) Det Forenede Kongerige:
— Storbritannien: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England
— Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast
j) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
k) Spanien: Centro Nacional de Brucelosis; Laboratorio de Sanidad y
Producción Animal de Santa Fe (Granada)
l) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária,
Lissabon
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling
n) Finland: Eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinkianstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den fortyndings-
faktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket.
11. Til gennemførelse af en serum-agglutination skal der tilberedes mindst
tre fortyndinger for hvert serum. Fortynding af det mistænkte serum1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 29
▼M42
skal foretages på en sådan måde, at aflæsning af den ved infektions-
grænsen liggende reaktion finder sted i det midterste reagensglas. I
tilfælde af positiv reaktion i dette reagensglas har det mistænkte serum
en agglutinationstiter på mindst 30 IE pr. ml.
B.Komplementbindingstest
1. Standardserumet er det samme som det, der er nævnt i dette bilag under
del A, punkt 1. Ud over sit indhold af internationale agglutinationsen-
heder skal 1 milliliter af dette frysetørrede kvægserum indeholde 1 000
sensibiliserede enheder, der skal sikre komplementbindingen. Disse
sensibiliserede enheder benævnes EØF-enheder.
2. Standardserummet fås hos Bundesgesundheitsamt, Berlin.3. Et serums indhold af komplementbindende antistoffer skal udtrykkes i
sensibiliserende EØF-enheder (f.eks.: serum X = 60 sensibiliserende
EØF-enheder pr. ml).
4. Et serum, der indeholder 20 sensibiliserende EØF-enheder eller mere
(altså en aktivitet på lig med 20 % af standardserummets) pr. ml skal
betragtes som værende positivt.
5. Seraene skal inaktiveres på følgende måde:
a) kvægserum: 56 til 60º C i 30 til 50 minutter
b) svineserum: 60º C i 30 til 50 minutter.
6. Til fremstilling af antigen skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99
eller USDA-stamme 1119. Antigenet består af en bakterieopløsning i en
0,85 %'s fysiologisk kogsaltopløsning eller i en stødpude veronalopløs-
ning.
7. Til reaktionen anvendes en komplementdosis, der ligger over det
nødvendige minimum for en total hæmolyse.
8. Ved gennemførelse af komplementbindingstesten foretages hver gang
følgende afprøvning:
a) kontrol af serummets antikomplementvirkning
b) kontrol af antigenet
c) kontrol af de sensibiliserede røde blodlegemer
d) kontrol af komplementet
e) kontrol af følsomheden ved reaktionens begyndelse ved hjælp af et
positivt serum
f) kontrol af reaktionens specificitet ved hjælp af et negativt serum.
9. Tilsyn og officiel kontrol med standardsera og antigener foretages af de
institutter, der er omtalt i del A, punkt 9, i dette bilag.
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den fortyndings-
faktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket.
C.Ringprøve
1. Ringprøven foretages på mælk fra hver transportspand eller samletank på
bedriften.
2. Det standardantigen, som anvendes, skal stamme fra et af de institutter,
som er nævnt i del A, punkt 9, litra a)-j). Det anbefales, at antigenerne
standardiseres efter anvisningerne fra WHO/FAO.
3. Antigenet må kun farvesmed hæmatoxylin eller tetrazolium; næmato-
xylin bør foretrækkes.
4. Hvis der ikke benyttes konservering, skal reaktionen udføres mellem 18
og 24 timer efter, at prøven er taget fra koen. Hvis mælken testes senere
end 24 timer efter prøveudtagningen, skal der foretages konservering;
som konserveringsmiddel kan benyttes formalin og mercurichlorid, og
testen skal efter anvendelse af et af disse to konserveringsmidler foretages
inden for en frist på 14 dage efter prøveudtagningen. Anvendes formalin,
skal mælkeprøvens slutfortyndingsgrad være på 0,2 %, og forholdet
mellem mælkemængden og formalinopløsningen skal være mindst 10: 1.
I stedet for formalin kan anvendes mercurichlorid, mælkens slutfortyn-
dingsgrad skal da være på 0,2 %, og forholdet mellem mælkemængden
og mercurichloridopløsningen 10: 1.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 30
▼M42
5. Reaktionen udføresefter en af følgende metoder:
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml,
som er tilsat 0,03 ml af et af de standardiserede, farvede antigener
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml,
som er tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener
— på en mælkemængde på 8 ml, som er tilsat 0,08 ml af et af de stan-
dardiserede, farvede antigener
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 2 ml,
som er tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener.
6. Blandingen af mælk og antigen henstår ved 37º C i mindst 45 og højst 60
minutter. Prøven bedømmes senest 15 minutter efter udtagelse af varme-
skabet.
7. Reaktionen bedømmespå grundlag af følgende kriterier:
a)negativ reaktion: mælken farvet, fløden farveløs
b)positiv reaktion: mælk og fløde farvet på samme måde eller mælken
farveløsog fløden farvet.
D.Brucella-stødpudeantigentest
En brucella-stødpudeantigentest kan udføres efter en af følgende metoder:
a)Manuel test
1. Standardserum er det andet internationale anti-brucella-abortus-stan-
dardserum, der leveres af Veterinary Laboratory Agency, Weybridge,
Addlestone, England.
2. Antigenet tilberedesuden hens yntagen til cellekoncentrationen, men
dets følsomhed skal standardiseres efter det andet internationale anti-
brucella-abortus-standardserum, således at antigenet giver en positiv
reaktion med en serumopløsning på 1: 47,5 og en negativ reaktion
med en opløsning på 1: 55.
3. Antigenet opslæmmes i »buffered« brucella-antigenopløsning med en
pH på 3,65 ± 0,5 og kan være farvet ved hjælp af Rose Bengal farve.
4. Weybridge-stamme nr. 99 eller USDA 1119 eller en anden stamme
med tilsvarende følsomhed skal anvendes ved tilberedning af anti-
genet.
5. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet
og til fremstilling af antigenet, skal være således, at de ikke fremmer
bakteriedissociation (S-R); der bør anvendes kartoffelagar eller konti-
nuerlige dyrkningsmetoder.
6. Antigenet prøves med otte frysetørrede sera, som vides at være
henholdsvis positive og negative.
7. Det officielle tilsyn med og den officielle kontrol af standardserum og
-antigen varetagesaf de officielle ins titutter, der er nævnt i del A,
punkt 9, i dette bilag.
8. Antigenet leveres i brugsklar stand.9. Brucella-stødpudeantigentest udføres således:
a) en dråbe (0,03 ml) antigen placeresved s iden af en dråbe (0,03 ml)
serum på en hvid plade
b) man blander med en applikatorpind, først efter en ret linje og
derefter i en rundkredsmed en diameter på 10-12 mm
c) pladen vippesved, at man bevæger den frem og tilbage i fire
minutter (ca. 30 bevægelser i minuttet)
d) prøveresultat aflæses i god belysning; hvis der ikke er tegn på
agglutination, regnesprøven for negativ; enhver forekoms t af
agglutination vil blive betragtet som positiv, medmindre der er
tydeligt bevispå eks traordinær udtørring i kanterne.
b)Automatiseret test
Den automatiserede test skal give et resultat, der har mindst samme
følsomhed og nøjagtighed som den manuelle metode.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 31
▼M42
E.Plasma-ringprøve
a)Udvinding af plasma
Reagensglassene med blod, som ved tilsætning af EDTA er forhindret i at
koagulere, centrifugeresi tre minutter ved 3 000 omdrejninger i minuttet
og opbevaresderefter ved 37 ºC i 12-24 timer.
b)Bedømmelse
0,2 ml stabiliseret plasma hældes i et reagensglas med 1 ml rå mælk.
Efter at det er blandet, tilsættes en dråbe (0,05 ml) ABR-antigen, og der
blandes igen. Antigenet standardiseres efter et standardantigen, somleveresaf det i del A, punkt 9, litra a), nævnte ins titut.
Efter 45 minutters inkubation ved 37 ºC, skal der ske aflæsning i løbet af
15 minutter. Bedømmelsen er positiv, når mælkeringen har samme farve
eller er stærkere farvet end mælkesøjlen.
F.Plasma-agglutination
Det efter metoden i punkt E, litra a), udvundne plasma kan anvendes umid-
delbart efter centrifugering uden termisk stabilisering. Til serum-
agglutinationen (50 %) blandes0,05 ml plas ma med 1 ml antigen (hvilket
svarer til en fortynding på 1:20 ved serum-agglutinationen). Aflæsning efter
18-24 timersinkubation ved 37 ºC. En agglutination ≤50 % anses for
positiv.
G.Mikro-agglutinationstest
1. Der fremstilles fortyndere af 0,85 % fysiologisk kogsaltopløsning tilsat
0,5 % phenol.
2. Antigenet tilberedess om anført i dette bilagsdel A, punkt 6, 7 og 8, og
titreringen foretages som anført i del A, punkt 5. Ved anvendelsen af anti-
genet tilsættes 0,02 % safranin (endelig fortynding).
3. Standardserummet er det samme som i del A, punkt 1, i dette bilag.
4. Standardserummet rekvireres fra Bundesgesundheitsamt i Berlin.
5. Mikro-agglutinationstesten udføres på plader med koniske fordybninger
og et rumfang på 0,250 ml. Testen udføres på følgende måde:
a) Præfortynding af sera: Til hver fordybning indeholdende 0,075 ml
fortynder tilsættes 0,050 ml af hvert serum, der skal undersøges. Blan-
dingerne omrystes i 30 sekunder.
b) Gradvis fortynding af sera: Der tilberedes mindst tre fortyndinger af
hvert serum. Dette gøres ved, at der af præfortyndingerne (1: 2,5) afpi-
petteres 0,025 ml af hvert serum, som overføres til en fordybning med
0,025 ml fortynder. Herved bliver den første fortynding 1: 5 og de
følgende laves som 2-foldsfortyndinger.
c) Tilsætning af antigen: Til hver af fordybningerne med de forskellige
fortyndinger tilsættes 0,025 ml antigen. Efter vipning i 30 sekunder
lukkespladerne med låg og hens ættesi 20-24 timer ved 37 ºC i fugt-
mættet atmosfære.
d) Aflæsning af resultaterne: Bundfældning af antigen konstateres ved
undersøgelse af fordybningens bund i et konkavt spejl, som placeres
under fordybningen. Danner antigenet bundfald i form af en fast
masse med klart afgrænsede kanter og kraftig rød farve, er reaktionen
negativ. Er bundfaldet derimod et jævnt fordelt, uklart slør med
lyserød farve, er reaktionen positiv. De forskellige agglutinations-
grader bestemmes ved sammenholdelse med antigenkontroller for 0,
25, 50, 75 og 100 % agglutination. Det enkelte serums titer udtrykkes
i internationale agglutinationsenheder pr. ml. Der bør i testen også
foretages kontrol med brug af negativt serum og positivt serum
fortyndet til et indhold på 30 internationale agglutinationsenheder pr.
ml.
H.ELISA-prøve (enzyme linked immunosorbent assay) til påvisning af
kvægbrucellose
1. Der anvendesfølgende materialer og reagens er:
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for fast fase
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af polyklonale
eller monoklonale antistoffer1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 32
▼M42
c) den biologiske prøve
d) en tilsvarende positiv og negativ kontrol
e) konjugat
f) et substrat, der svarer til det anvendte enzym
g) eventuelt en stopopløsning
h) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af reagenserne
og til vask
i) et afløsningssystem, der passer til det anvendte substrat.
2.Teststandardisering og følsomhed
1) Klassificerede prøver udtaget af mælk fra samletanke betragtes som
negative, hvisde giver en reaktion, der er mindre end 50 % af den,
der opnåsmed en fortynding i forholdet 1: 10 000 af det andet inter-
nationale brucellose-standardserum i negativ mælk.
2) Individuelle serumprøver betragtes som negative, hvis de giver en
reaktion, der er mindre end 10 % af den, der opnåsmed en fortynding
i forholdet 1: 200 af det andet internationale brucellosestandardserum i
fysiologisk kogsaltopløsning eller i enhver anden opløsning, som er
godkendt efter proceduren i artikel 17 efter høring af Den Videnskabe-
lige Veterinærkomité.
ELISA-standarderne for brucellose er dem, der er angivet i dette
bilagsdel A, punkt 1 og 2, (anvendesi de fortyndinger, der er anført
på etiketten).
3.Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af kvægbrucel-
lose
ELISA-metoden kan anvendespå en prøve af mælk eller valle, der
udtagesaf mælk fra en bedrift med minds t 30 % lakterende malkekøer.
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, at
de udtagne prøver kan henføres til de dyr, som den testede mælk eller de
testede sera stammer fra.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 33
▼M42
BILAG D
KAPITEL I
KVÆGBESÆTNINGER, MEDLEMSSTATER OG REGIONER, DER ER
OFFICIELT FRIE FOR ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE
A. En kvægbesætning er officielt fri for enzootisk kvægleukose:
i) hvis der ikke er nogen tegn, hverken kliniske eller som følge af en labo-
ratorieundersøgelse, på tilfælde af enzootisk kvægleukose i kvægbesæt-
ningen, og der ikke er bekræftet nogen tilfælde i de sidste to år, og
ii) hvis alle dyr på over 24 måneder i de sidste tolv måneder har reageret
negativt på to prøver, der er udført i henhold til dette bilag, med mindst
fire månedersmellemrum, og
iii) hvis kvægbesætningen opfylder kravene i nr. i) og befinder sig i en
medlemsstat eller region, som er officielt fri for enzootisk kvægleukose.
B. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt fri for enzootisk kvægleu-
kose:
i) hvis betingelserne i del A, nr. i), fortsat er opfyldt
ii) hvisalle dyr, der optagesi kvægbes ætningen, kommer fra en kvægbe-
sætning, der er fri for enzootisk kvægleukose
iii) hvisalle dyr på over 24 måneder forts at reagerer negativt på en prøve,
der udføresi henhold til kapitel II, med tre årsmellemrum
iv) hvis avlsdyr, der optages i kvægbesætningen, og som kommer fra et
tredjeland, er indført i overensstemmelse med direktiv 72/462/EØF.
C. En kvægbesætnings status som officielt fri for enzootisk kvægleukose skal
suspenderes, hvis betingelserne i del B ikke er opfyldt, eller hvis et eller
flere dyr på basis af laboratorieundersøgelser eller kliniske undersøgelser
mistænkes for at have enzootisk kvægleukose, og det eller de mistænkte
dyr straks slagtes.
D. Kvægbesætningens status skal forblive suspenderet, indtil følgende krav er
opfyldt:
1. Hvis et enkelt dyr i en kvægbesætning, der er officielt fri for enzootisk
kvægleukose, har reageret positivt på en af de prøver, der er omhandlet i
kapitel II, eller hvis et dyr i kvægbesætningen på anden måde mistænkes
for at være smittet:
i) skal det dyr, der har reageret positivt, og dets eventuelle kalv(e), hvis
det drejer sig om en ko, være fjernet fra kvægbesætningen til slagt-
ning under tilsyn af veterinærmyndighederne
ii) skal ethvert af besætningens dyr, der er mere end tolv måneder
gammelt, have reageret negativt på to serologiske tests (udført med
et tidsinterval på mindst fire og højst tolv måneder), der er udført i
henhold til kapitel II mindst tre måneder efter, at det positive dyr og
detseventuelle afkom er fjernet
iii) skal der være udført en epidemiologisk undersøgelse med negativt
resultat, og de kvægbesætninger, der er epidemiologisk knyttet til
den smittede kvægbesætning, skal være underkastet foranstaltningerne
i nr. ii).
Myndighederne kan dog give dispensation fra forpligtelsen til at slagte en
smittet kos kalv, hvis den blev taget fra moderen umiddelbart efter kælv-
ningen. I så fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2, nr. iii).
2. Hvismere end ét dyr fra en kvægbes ætning, der er officielt fri for enzoo-
tisk kvægleukose, har reageret positivt på en af de prøver, der er
omhandlet i kapitel II, eller hvismere end ét dyr i en kvægbes ætning på
anden måde er mistænkt for at være smittet:
i) skal de dyr, der har reageret positivt, og deres eventuelle kalv(e), hvis
det drejer sig om køer, fjernes til slagtning under tilsyn af veterinær-
myndighederne
ii) skal alle besætningens dyr på over tolv måneder reagere negativt på
to prøver udført i henhold til kapitel II med mindst fire og højst tolv
månedersmellemrum
iii) skal alle andre dyr i besætningen efter at være identificeret forblive i
kvægbesætningen, indtil de er over 24 måneder og er blevet under-
søgt i overensstemmelse med kapitel II efter at have nået denne
alder; den kompetente myndighed kan dog tillade, at disse dyr går
direkte til slagtning under officielt tilsyn
iv) skal der være udført en epidemiologisk undersøgelse med negative
resultater, og de kvægbesætninger, der er epidemiologisk knyttet til1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 34
▼M44
▼M44
den smittede kvægbesætning, skal være underkastet foranstaltningerne
i nr. ii).
Den kompetente myndighed kan dog give dispensation fra forpligtelsen til
at slagte en smittet kos kalv, hvis den blev taget fra moderen umiddelbart
efter kælvningen. I så fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2, nr.
iii).
E. Efter proceduren i artikel 17 og på grundlag af oplysninger fremskaffet i
henhold til artikel 8 kan en medlemsstat eller en del af en medlemsstat
betragtes som officielt fri for enzootisk kvægleukose:
a) hvis alle betingelserne i afsnit A er opfyldt og mindst 99,8 % af kvægbe-
sætningerne er officielt fri for enzootisk kvægleukose, eller
b) hvis der i de sidste tre år ikke er bekræftet tilfælde af enzootisk kvægleu-
kose i medlemsstaten eller en del af medlemsstaten, og der er pligt til at
anmelde forekomster af tumorer, som mistænkes for at stamme fra
enzootisk kvægleukose, med efterfølgende årsagsundersøgelser, og
når det drejer sig om en medlemsstat, hvis alle dyr på over 24 måneder i
mindst 10 % tilfældigt udvalgte besætninger har reageret negativt på en
prøve i henhold til kapitel II i de sidste 24 måneder, eller
når det drejer sig om en del af en medlemsstat, hvis alle dyr på over 24
måneder har reageret negativt på en prøve i henhold til kapitel II i de
sidste 24 måneder, eller
c) hvis det efter en hvilken som helst anden metode med en sikkerhed på
99 % er fastslået, at under 0,2 % af besætningerne er smittet.
F. En medlemsstat eller en del af en medlemsstat bevarer sin status som offi-
cielt fri for enzootisk kvægleukose:
a) hvis alt kvæg, der slagtes på medlemsstatens område eller i denne del af
medlemsstaten, underkastes en officiel kødkontrolundersøgelse, hvor alle
tumorer, som kan skyldes enzootisk kvægleukosevirus, sendes til labora-
torieundersøgelse
b) hvis medlemsstaten indberetter alle tilfælde af enzootisk kvægleukose i
regionen til Kommissionen
c) hvisalt kvæg, der har reageret pos itivt på en af de i kapitel II nævnte
prøver, slås ned, og kvægbesætningen forbliver omfattet af restriktioner,
indtil den generhverver sin status i henhold til del D, og
d) hvisalle dyr på over to år er blevet unders øgt enten en gang i løbet af de
første fem år efter opnåelsen af denne status i henhold til kapitel II eller i
løbet af de første fem år efter opnåelsen af denne status efter enhver
anden metode, hvor det med en sikkerhed på 99 % er fastslået, at under
0,2 % af besætningerne er smittet. Hvis der imidlertid ikke er registreret
tilfælde af enzootisk kvægleukose i medlemsstaten eller i denne del af
medlemsstaten i forholdet én kvægbesætning ud af 10 000 i mindst tre
år, kan det efter proceduren i artikel 17 besluttes at begrænse de rutine-
mæssige serologiske tests, forudsat at alle dyr på over tolv måneder i
mindst 1 % tilfældigt udvalgte besætninger hvert år er blevet undersøgt
i henhold til kapitel II.
G. En medlemsstats eller en del af en medlemsstats status som officielt fri for
enzootisk kvægleukose skal suspenderes efter proceduren i artikel 17, hvis
der som resultat af de undersøgelser, der er foretaget i henhold til punkt F
ovenfor, er tegn på betydelige ændringer i kvægleukosesituationen i en
medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er anerkendt som officielt
fri for enzootisk kvægleukose.
Status som officielt fri for enzootisk kvægleukose kan genetableres efter
proceduren i artikel 17, når de kriterier, der er fastsat i denne procedure, er
opfyldt.
KAPITEL II
PRØVER TIL PÅVISNING AF ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE
Enzootisk kvægleukose påvises ved en immunodiffusionsprøve som beskrevet i
del A og B eller ved en ELISA-prøve som beskrevet i del C. Immunodiffusions-
metoden er forbeholdt enkeltdyrsprøver. Gøres der behørigt begrundet indsigelse
mod prøveresultaterne, benyttes en back-up test i form af en immunodiffusions-
prøve.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 35
▼M42
▼M42
A.Agar-gel-immunodiffusionsprøven for enzootisk kvægleukose
1. Til prøven anvendeset antigen, der indeholder glycoproteiner fra kvæg-
leukosevirus. Antigenet standardiseres efter et standardserum (E.I.
serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium, København.
2. De nedenfor angivne officielle institutter er ansvarlige for, at standard-
antigenet til laboratoriebrug korrigeresefter det officielle EØF-
standardserum (E.I. serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium,
København.
a) Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere,
Tübingen
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bruxelles
c) Frankrig: Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon
d) Luxembourg: —
e) Italien: Instituto zooprofilattico sperimentale, Perugia
f) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-
DLO), Lelystad
g) Danmark: StatensVeterinære Serumlaboratorium, Københavnh) Irland: Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Dublin
i) Det Forenede Kongerige:
1. Storbritannien: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England
b) Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast
j) Spanien: Subdirección general de sanidad animal, Laboratório de
sanidad y producción animal de Algete, Madrid
k) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária,
Lissabon
l) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling
n) Finland: Eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinki/Anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
3. Standardantigener til laboratoriebrug sendes mindst en gang om året til
de under punkt 2 angivne EØF-referencelaboratorier for at blive prøvet
over for det officielle EØF-standardserum. Ud over denne standardise-
ring kan det anvendte antigen korrigeress om angivet i del B.
4. Reagenserne til prøven omfatter:
a) antigen: antigenet skal indeholde specifikke glycoproteiner fra enzoo-
tisk kvægleukosevirus, som er standardiseret efter det officielle EØF-
serum
b) det serum, der skal prøves
c) kendt positivt kontrolserum
d) agar-gel
0,8 % agar
8,5 % NaCl0,05 M TRIS-buffer, pH 7,215 ml af denne agar hældesi en petris kål med en diameter på 85 mm,
hvilket giver et 2,6 mm tykt agarlag.
5. I agaren udskæres syv fugtfri huller helt til skålens bund; hullerne skal
danne et mønster med et hul i midten og de øvrige seks huller som en
cirkel rundt om.
Midterhulletsdiameter: 4 mmPeriferihullernesdiameter: 6 mm
Afstand mellem midterhul og periferihul: 3 mm.
6. Midterhullet fyldes med standardantigenet. Periferihul 1 og 4 (se
tegningen) fyldes med kendt positivt serum, og hul 2, 3, 5 og 6 fyldes
med de sera, der skal prøves. Hullerne fyldes, indtil menisken forsv-
inder.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 36
▼M42
7. Dette giver følgende reagensmængder:
Antigen: 32 mikroliter
Kontrolserum: 73 mikroliter
Sera, der skal prøves: 73 mikroliter.
8. Herefter henstår det 72 timer ved stuetemperatur (20-27 ºC) i et lukket
fugtighedskammer.
9. Prøven kan aflæses efter 24 og 48 timer, men aflæsning af det endelige
resultat må først ske efter 72 timer:
a) Det serum, der skal prøves, er positivt, hvis det danner en specifik
præcipitinlinje med BLV-antigenet og en helt identisk linje med
kontrolserummet.
b) Det serum, der skal prøves, er negativt, hvis det ikke danner en
specifik højde med BLV-antigenet, og hvis det ikke afbøjer kontrol-
serummets linje.
c) Reaktionen anses for usikker, hvis den:
i) afbøjer kontrolserummets linje mod hullet med BLV-antigen uden
at danne en synlig præcipitinlinje med antigenet, eller
ii) hvis den hverken kan aflæses som positiv eller negativ.
I tilfælde af usikker reaktion kan prøven gentages med koncentreret
serum.
10. Hullerne kan danne et andet mønster, hvis E4-serum fortyndet i
forholdet 1: 10 i negativt serum kan påvises som positivt.
B.Metode til standardisering af antigener
Opløsninger og materialer
1. 40 ml 1,6 % agarose i 0,05 M Tris/MCl buffer, pH 7,2 med 8,5 % NaCl
2. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod glycopro-
teiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1: 10 i 0,05 M Tris/HCl buffer,
pH 7,2 med 8,5 % NaCl
3. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod glycopro-
teiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1: 5 i 0,05 M Tris/HCl buffer,
pH 7,2 med 8,5 % NaCl
4. fire petriskåle af plast med en diameter på 85 mm
5. en dorn med en diameter på 4 til 6 mm6. referenceantigen7. det antigen, der skal standardiseres
8. vandbad (56 ºC)
FremgangsmådeAgarosen (1,6 %) opløses i Tris/HCl buffer ved forsigtig opvarmning til
100 ºC. Den hensættes derefter i vandbad på 56 ºC i ca. 1 time. Også kvæg-
leukoseserumfortyndingerne hensættes i vandbad på 56 ºC.
Nu blandes 15 ml af den 56 ºC varme agaroseopløsning med 15 ml kvæg-
leukoseserum (1: 10) og omrystes hurtigt; derefter hældes det i to petriskåle,
15 ml i hver. Det samme gøres med kvægleukoseserummet i fortyndingen 1:
5.
Når agarosen er størknet, laves der huller på følgende måde:Tilsætning af antigen
i) Petriskål 1 og 3
hul A — ufortyndet referenceantigen
hul B — referenceantigen, fortynding 1: 2
hul C og E — referenceantigen
hul D — ufortyndet antigen, der skal prøves.
ii) Petriskål 2 og 4
hul A — ufortyndet antigen, der skal prøves
hul B — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 2
hul C — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 41964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 37
▼M42
hul D — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 8.
Bemærkninger
1. For at få optimal udfældning bør forsøget foretages med to serumfortyn-
dinger (1: 5 og 1: 10).
2. Hvisudfældnings diameteren er for lille med begge fortyndinger,
fortyndess erummet yderligere.
3. Hvis udfældningsdiameteren med begge fortyndinger er for stor og
udviskes, vælges et mindre fortyndet serum.
4. Agarosens endelige koncentration skal være 0,8 %; serumkoncentratio-
nerneshenholds vis5 % og 10 %.
5. De målte diametre indsættes i følgende koordinatsystem. Den fortynding
af det antigen, der skal prøves, som har samme diameter som referen-
ceantigenet, er den fortynding, der skal anvendes.
C.ELISA-prøve (enzyme-linked immunosorbent assay) til påvisning af
enzootisk kvægleukose
1. Der anvendesfølgende materialer og reagens er:
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for faste fase
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af polyklonale
eller monoklonale antistoffer. Hvis antigenet påføres den faste fase
direkte, må alle testprøver med positiv reaktion gentestes med kontrol-
antigen. Kontrolantigenet bør være identisk med antigenet, undtagen
når det gælder BLV-antigener. Hvis den faste fase påføres capture-
antistoffer, må antistofferne ikke reagere med andre antigener end
BLV-antigener
c) den biologiske prøve
d) en tilsvarende positiv og negativ kontrol
e) konjugat
f) et substrat, der svarer til det anvendte enzym
g) eventuelt en stopopløsningh) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af reagenserne
og til vask
i) et aflæsningssystem, der passer til det anvendte substrat.
2.Teststandardisering og -følsomhed
ELISA-prøven skal være så følsom, at E4-serum reagerer positivt, når det
fortyndesti gange (s erumprøver) eller 250 gange (mælkeprøver) mere endden opløsning, der fås ved pooling af prøver. Hvis prøver (serum og
mælk) testes separat, skal E4-serum, der fortyndes i forholdet 1: 10 (i
negativt serum) eller 1: 250 (i negativ mælk), reagere positivt, når det
testes i samme prøveopløsning som den, der anvendes til enkeltdyrspr-
øver. De officielle institutter, der er nævnt i del A, punkt 2, er
ansvarlige for kvalitetskontrollen med ELISA-metoden og skal navnlig
for hvert parti fastsætte, hvor mange prøver der skal indgå i en podning
på basis af den titer, der er opnået med E4-serum.
E4-serummet leveres af Statens Veterinære Serumlaboratorium i Køben-
havn.
3.Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af enzootisk
kvægleukose
ELISA-metoden kan anvendespå en prøve af mælk eller valle, der
udtagesaf mælk fra en bedrift med minds t 30 % lakterende malkekøer.
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, at
de udtagne prøver kan henføres til de dyr, som den testede mælk eller de
testede sera stammer fra.1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 38
▼M42
BILAG E (I)
a)Kvægsygdomme
— mund- og klovesyge
— rabies— tuberkulose— brucellose— oksens indartede lungesyge— enzootisk kvægleukose— miltbrand
b)Svinesygdomme
— rabies
— brucellose— klassisk svinepest— afrikansk svinepest— mund- og klovesyge— blæreudslæt— miltbrand1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 39
▼M42
BILAG E (II)
— Aujeszkys syge
— infektion med bovin herpesvirus 1 (IBR/IPV)— Brucella suis— overførbar gastroenteritis1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 40
▼M44
BILAG F
Model 1
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 41
▼M44
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 42
▼M44
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 43
▼M44
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 44
▼M44
Model 2
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 45
▼M44
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 46
▼M44
1964L0432 — DA — 03.05.2000 — 004.001 — 47