1969R1192 — DA — 01.07.2013 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 1192/69

af 26. juni 1969

om fælles regler for normaliseringen af jernbanevirksomhedernes regnskaber

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne 75 og 94,

under henvisning til rådsbeslutning af 13. maj 1965 vedrørende harmonisering af visse bestemmelser, der har indvirkning på konkurrencen inden for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje ( 1 ),

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament ( 2 ),

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Et af målene for den fælles transportpolitik er fjernelsen af de forskelle, der opstår ved, at det offentlige pålægger jernbanevirksomhederne byrder eller indrømmer dem fordele, som kan føre til en betydelig fordrejning af konkurrencevilkårene;

der må derfor drages omsorg for, at disse byrders eller fordeles virkninger fjernes med henblik på en ensartet behandling af alle transportgrene; ved visse kategorier af byrder eller fordele kan dette ske ved disses fjernelse inden for en kort frist; ved andre kategorier må dette ske inden for rammerne af en normalisering af jernbanevirksomhedernes regnskaber —en normalisering, som er karakteriseret ved finansiel udligning af de af disse byrder eller fordele forårsagede virkninger;

for de kategorier af byrder eller fordele, som tages i betragtning ved normaliseringen, skal der for nogles vedkommende findes en endelig løsning i forbindelse med den trinvise harmonisering af reglerne om de finansielle forbindelser mellem jernbanevirksomhederne og staterne i henhold til artikel 8 i rådsbeslutning af 13. maj 1965 vedrørende harmonisering af visse bestemmelser, som har indvirkning på konkurrencen inden for jernbane-, landevejs- og vandvejstrafikken; hvad angår disse kategorier af byrder eller fordele bør det derfor, indtil den endelige løsning foreligger, stadig være overladt de enkelte medlemsstater fra tilfælde til tilfælde at træffe afgørelse om, hvorvidt der skal foretages en normalisering; ved en positiv afgørelse skal normaliseringen dog ske efter denne forordnings fælles regler, i særdeleshed for så vidt angår principperne for beregningen af det finansielle udligningsbeløb;

for inden for rammerne af normaliseringen af regnskaberne at påbegynde de finansielle udligninger, som denne normalisering kan tænkes at medføre, må det først konstateres, hvilke byrder der hviler på jernbanevirksomhederne, og hvilke fordele de har, i sammenligning med den situation, de ville befinde sig i, hvis de arbejdede under de samme vilkår som de øvrige transportgrenes virksomheder;

for så vidt angår denne konstatering, skal det fastlægges, hvilke forhold normaliseringsprocessen skal omfatte; alle de forhold, der består i medlemsstaterne, bør tages i betragtning med undtagelse af forpligtelserne til offentlig tjeneste i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 vedrørende medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser på jernbane-, landevejs- og vandvejstrafikkens område ( 3 )og forskellene med hensyn til infrastruktur og skattebyrderne i ordningen for de tre transportgrene, hvilke forskelle skal fjernes inden for rammerne af de påtænkte løsninger med hensyn til et tarifsystem for infrastrukturerne ved tilpasningen af den almindelige og særlige skattemæssige ordning for trafikken;

da hver normaliseringsproces repræsenterer et særtilfælde, skal anvendelsesområdet og de beregningsprincipper, der skal anvendes ved konstateringen af de jernbanevirksomhederne pålagte byrder og de fordele, der gives dem, fastlægges for hvert enkelt af disse tilfælde;

til bestemmelse af størrelsen af disse byrder eller fordele er en sammenligning mellem den ordning, der anvendes på jernbanevirksomhederne og den, der anvendes på de øvrige transportgrenes private virksomheder, principielt nødvendig;

da jernbanevirksomhedernes byrder i reglen er større end deres fordele, og da de desuden let kan tilvejebringe det til konstatering af disse byrder eller fordele nødvendige bogføringsmateriale, er det formålstjenligt at give dem en ret til selv at rejse sagen og overlade det til medlemsstaternes kompetente myndigheder på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, at efterprøve de oplysninger, der ligger til grund for virksomhedernes ansøgning, inden fastsættelsen af udligningsbeløbet; der skal fastsættes en frist, inden for hvilken disse myndigheder skal træffe deres afgørelse;

udligningsbetalingerne er forbundet med opstillingen af statens, de kompetente myndigheders og jernbanevirksomhedernes budgetter; derfor er det tilrådeligt at fastsætte særlige bestemmelser for betalingen af de foreløbige udligningsbeløb og for afregningen af restbeløbet;

for at opnå klarhed i regnskaberne og for i rimelig grad at skabe offentlighed i normaliseringen af regnskaberne skal det foreskrives, at de på grundlag af normaliseringen af regnskaberne ydede udligningsbeløb skal anføres i en oversigt, som skal vedlægges jernbanevirksomhedernes årsopgørelse;

det skal sikres, at medlemsstaterne giver jernbanevirksomhederne mulighed for at gøre deres interesser med hensyn til de særlige beslutninger, som medlemsstaterne træffer til gennemførelse af denne forordning, gældende med egnede midler;

Kommissionen skal fra medlemsstaterne kunne få alle formålstjenlige oplysninger om anvendelsen af denne forordning;

da de udligningsbetalinger, der følger af anvendelsen af denne forordning, ydes af medlemsstaterne efter fælles, id denne forordning fastlagte metoder, skal fremgangsmåden med forudgående underretning i henhold til artikel 93, stk. (3), i traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab ikke anvendes på disse udligningsbetalinger;

virkeliggørelsen af den fælles transportpolitik kræver øjeblikkelig anvendelse af denne forordning på de seks nationale jernbanevirksomheder; undersøgelsen af de forudsætninger, under hvilke anvendelsen af denne forordning kan udstrækkes til andre jernbanevirksomheder, kan på grund af disse virksomheders karakter, især i henseende til konkurrencevilkårene inden for trafikken, og på grund af nødvendigheden af at iværksætte den fælles transportpolitik trinvis, udsættes endnu nogle år;

gennemførelsen af normaliseringen løser ikke medlemsstaterne fra forpligtelsen til så vidt muligt selv at fjerne årsagerne til de bestående fordrejninger; de må imidlertid derigennem hverken retligt eller faktisk gøre jernbanevirksomhedernes personales stilling ugunstigere og hverken hindre eller bremse forbedringen af dets leve- og arbejdsvilkår,

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: