2004R0789 — DA — 20.04.2009 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 789/2004 af 21. april 2004 om overflytning af last- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 613/91 (EØS-relevant tekst) (EFT L 138, 30.4.2004, p.19)

Ændret ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 789/2004

af 21. april 2004

om overflytning af last- og passagerskibe mellem registrene i Fællesskabet og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 613/91

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 25 ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Det indre markeds oprettelse og funktion indebærer fjernelse af tekniske hindringer for overflytning af last- og passagerskibe mellem medlemsstaternes registre. Det er også nødvendigt at træffe foranstaltninger for at gøre overflytning af last- og passagerskibe lettere i Fællesskabet og begrænse omkostningerne og de administrative procedurer i forbindelse med registerskifte, og således forbedre driftsforholdene og den europæiske skibsfarts konkurrencestilling. (2) Det er samtidig nødvendigt at skabe et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau i overensstemmelse med de internationale konventioner. (3) Kravene i den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (Solas 1974), den internationale konvention af 1966 om lastelinjer (LL 1966) og den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe, senest ændret ved protokollen af 1978 (Marpol 73/78), indebærer et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Den internationale konvention af 1969 om måling af skibe indeholder et ensartet system for måling af handelsskibes tonnage. (4) Den internationale ordning for passagerskibe er blevet udbygget og forbedret ved, at Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) har vedtaget en lang række ændringer til Solas 1974, og ved øget overensstemmelse mellem fortolkningerne af regler og standarder i Solas 1974. (5) Overflytning af last- og passagerskibe, der fører medlemsstaternes flag, mellem medlemsstaternes registre bør derfor ikke hindres af tekniske forhold, hvis skibene har fået certifikat på, at de opfylder bestemmelserne i de relevante internationale konventioner af medlemsstaterne eller af de organisationer, der optræder på deres vegne, og som er anerkendt i overensstemmelse med Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse hermed ( 3 ). (6) En medlemsstat, der modtager et skib, bør imidlertid bevare muligheden for at anvende bestemmelser, der i kraft af deres rækkevidde eller karakter er forskellige fra bestemmelserne i de i artikel 2, litra a), omtalte konventioner. (7) For at sikre, at tilmeldingsregistrets medlemsstat træffer en hurtig og velfunderet afgørelse, bør frameldingsregistrets medlemsstat give dem alle relevante oplysninger om skibets tilstand og udrustning. Tilmeldingsregistrets medlemsstat bør dog kunne foretage inspektion af skibet for at bekræfte dets tilstand og udrustning. (8) Skibe, som er blevet nægtet adgang til medlemsstaternes havne i henhold til Rådets direktiv 95/21/EF af 19. juni 1995 om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse, samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol) ( 4 ) eller som mere end en gang er blevet tilbageholdt i de tre år forud for anmodningen om registrering som følge af en havneinspektion, bør ikke have mulighed for en forenklet overflytning til et andet register i Fællesskabet. (9) De relevante internationale konventioner overlader en række vigtige fortolkningsspørgsmål vedrørende kravene til parternes skøn. På grundlag af deres egne fortolkninger udsteder medlemsstaterne certifikater til alle skibe, der fører deres flag og omfattes af de relevante internationale konventioner, certifikater, hvori det bekræftes, at de opfylder disse bestemmelser. Medlemsstaterne benytter nationale tekniske forskrifter, hvoraf nogle indeholder andre krav end konventionerne og de dertil knyttede tekniske standarder. Der bør derfor indføres en hensigtsmæssig procedure med henblik på at løse uoverensstemmelser mellem fortolkningerne, som kan opstå ved anmodning om registerskifte. (10) For at denne forordnings gennemførelse kan overvåges, bør medlemsstaterne give Kommissionen kortfattede årsrapporter. I den første årsrapport bør medlemsstaterne oplyse om eventuelle foranstaltninger, de har truffet for at lette denne forordnings gennemførelse. (11) Bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 613/91 af 4. marts 1991 om overførsel af skibe fra ét register til et andet inden for Fællesskabet ( 5 ) udbygges og udvides i betydeligt omfang af nærværende forordning. Forordning (EØF) nr. 613/91 bør derfor ophæves. (12) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 6 ) — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

Formål

Formålet med denne forordning er at fjerne de tekniske hindringer for overflytning af last- og passagerskibe, der fører en medlemsstats flag, mellem medlemsstaternes registre og samtidig sikre et højt skibssikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau i overensstemmelse med de internationale konventioner.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »konventioner« : den internationale konvention af 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (Solas 1974), den internationale konvention af 1996 om lastelinjer (LL 1966), den internationale konvention af 1969 om måling af skibe og den internationale konvention af 1973 om forebyggelse af forurening fra skibe og den dertil knyttede protokol af 1978 (Marpol 73/78) i de ajourførte versioner og de bindende koder, der er vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), samt protokollerne og ændringerne af disse tekster i deres ajourførte versioner

b) »krav« : konventionernes krav til sikkerhed, sikring og forureningsforebyggelse i forbindelse med bygning og udstyr af skibe; for passagerskibe i indenrigsfart gælder kravene i Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe ( 7 )

c) »certifikater« : et certifikat, et dokument eller en overensstemmelseserklæring, der udstedes af en medlemsstat eller af en anerkendt organisation, der optræder på dennes vegne, i overensstemmelse med konventionerne, og hvad angår passagerskibe i indenrigsfart, i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 98/18/EF

d) »passagerskib« : et skib, som befordrer flere end tolv passagerer

e) »passager« : enhver person, bortset fra i) skibsføreren og besætningsmedlemmerne eller andre personer, der er forhyret eller beskæftiget i en hvilken som helst egenskab om bord på et skib, og ii) børn under et år

f) »indenrigsfart« : en rejse i havområder fra en havn i en medlemsstat til samme havn eller en anden havn i samme medlemsstat

g) »udenrigsfart« : en rejse over hav fra en havn i en medlemsstat til en havn uden for den pågældende medlemsstat eller omvendt

h) »lastskib« : et skib, som ikke er et passagerskib

i) »anerkendt organisation« : en organisation, som er anerkendt i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 94/57/EF.

Artikel 3

Anvendelsesområde

1. Denne forordning gælder for:

a) lastskibe med gyldige certifikater, som i) er bygget den 25. maj 1980 eller senere ii) er bygget før dette tidspunkt, men af en medlemsstat eller en anerkendt organisation, der optræder på dennes vegne, har fået certifikat på, at de opfylder forskrifterne for nye skibe i Solas 1974 eller, for kemikalie- og gastankskibes vedkommende, de relevante standarder for skibe, som er bygget den 25. maj 1980 eller senere

b) passagerskibe i indenrigsfart og/eller udenrigsfart med gyldige certifikater, som i) er bygget den 1. juli 1998 eller senere ii) er bygget før dette tidspunkt, men af en medlemsstat eller en anerkendt organisation, der optræder på dennes vegne, har fået certifikat på, at de opfylder forskrifterne for skibe, som er bygget den 1. juli 1998 eller senere, — i direktiv 98/18/EF, når det drejer sig om skibe i indenrigsfart — i Solas 1974, når det drejer sig om skibe i udenrigsfart.

2. Denne forordning gælder ikke for

a) skibe leveret efter færdiggørelse, der ikke er i besiddelse af certifikater, der er gyldige i den maksimale gyldighedsperiode og udstedt af frameldingsregistrets medlemsstat

b) skibe, der i henhold til direktiv 95/21/EF ikke har haft tilladelse til at anløbe medlemsstaternes havne i tre år forud for anmodningen om registrering, og heller ikke for skibe, som mere end en gang af grunde vedrørende kravene i artikel 2, litra b), er blevet tilbageholdt i de tre år forud for anmodningen om registrering som følge af en havneinspektion udført af en stat, der har undertegnet aftalememorandummet fra Paris af 1982 om havnestatskontrol. Medlemsstaterne behandler dog anmodningerne vedrørende disse skibe behørigt og i rette tid

c) krigsskibe eller troppetransportskibe eller andre skibe, der tilhører eller anvendes af en medlemsstat udelukkende til statslige, ikke-erhvervsmæssige formål

d) skibe, der ikke fremdrives ved mekaniske midler, træskibe af primitiv konstruktion, lystfartøjer, der anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål, eller fiskerfartøjer

e) lastskibe med en bruttotonnage på under 500.

Artikel 4

Registerskifte

1. Medlemsstaterne kan ikke af tekniske grunde, der følger af konventionerne, afslå at registrere et skib, som er registreret i en anden medlemsstat, opfylder kravene og er i besiddelse af gyldige certifikater og af udrustning, der er godkendt eller typegodkendt i overensstemmelse med Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 1996 om udstyr på skibe ( 8 ).

For at kunne opfylde deres forpligtelser i henhold til regionale miljøaftaler, som er ratificeret før den 1. januar 1992, kan medlemsstaterne opstille yderligere regler i overensstemmelse med konventionernes fakultative bilag.

2. Denne artikel gælder med forbehold af eventuelle særlige krav, der er fastsat for skibets drift i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 98/18/EF og artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/25/EF af 14. april 2003 om særlige stabilitetskrav til ro-ro-passagerskibe ( 9 ).

3. Ved modtagelse af en anmodning om registerskifte skal frameldingsregistrets medlemsstat give tilmeldingsregistrets medlemsstat alle relevante oplysninger om skibet, navnlig om dets tilstand og udrustning, eller stille disse oplysninger til rådighed for den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne. Disse oplysninger skal omfatte skibets journaler og eventuelt en liste over de forbedringer, frameldingsregistret har krævet for at registrere skibet eller forny dets certifikater, og om eftersyn, som skulle have fundet sted. Oplysningerne skal omfatte alle certifikater og egenskaber ved skibet som påkrævet ifølge konventionerne og relevante EF-instrumenter samt rapporter vedrørende flagstatens inspektioner og havnestatens kontroller. Medlemsstaterne samarbejder for at sikre korrekt gennemførelse af dette stykkes bestemmelser.

4. Før registreringen af et skib kan tilmeldingsregisterets medlemsstat eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, foretage inspektion af skibet for at godtgøre, at dets faktiske tilstand og udrustning svarer til de certifikater, der omtales i artikel 3. Inspektionen foretages inden for en rimelig frist.

5. Hvis tilmeldingsregisterets medlemsstat eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, efter inspektionen, og efter at have givet skibsrederen en rimelig mulighed for at afhjælpe manglerne, ikke kan fastslå overensstemmelse med certifikaterne, underretter de Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1.

Artikel 5

Certifikater

1. Ved overflytning og med forbehold af direktiv 94/57/EF udsteder tilmeldingsregisterets medlemsstat, eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, certifikater til skibet på samme betingelser som dem, der gælder for skibe under frameldingsregisterets medlemsstats flag, for så vidt den begrundelse og de overvejelser, der fik frameldingsregistret medlemsstat til at pålægge betingelser eller give tilladelse til en undtagelse eller fravigelse, fortsat er gældende.

2. Ved fornyelse, forlængelse eller ændring af certifikaterne stiller tilmeldingsregisterets medlemsstat, eller den anerkendte organisation, der optræder på dennes vegne, ikke andre krav end dem, der oprindeligt er fastsat for certifikater, der er gyldige i den maksimale gyldighedsperiode, for så vidt som kravene til eksisterende skibe og betingelserne er uændrede.

Artikel 6

Afslag på overflytning og fortolkning

1. Tilmeldingsregisterets medlemsstat underretter straks Kommissionen om afslag på udstedelse af eller på tilladelse til at udstede nye certifikater til et skib på grund af indbyrdes afvigende fortolkninger af de krav eller bestemmelser, de relevante konventioner og EF-instrumenter overlader til parternes skøn.

Hvis Kommissionen ikke inden en måned får besked om, at de pågældende medlemsstater er nået til enighed, iværksætter den foranstaltninger til at kunne træffe en afgørelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 7, stk. 2.

2. Hvis en medlemsstat ikke mener, at et skib kan registreres i henhold til artikel 4 på grund af alvorlig fare for sikkerheden, sikringen eller miljøet, og problemet ikke omfattes af stk. 1, kan registreringen udsættes.

Medlemsstaten bringer straks sagen til Kommissionens kundskab og angiver grundene til at udsætte registreringen. Afgørelsen om ikke at registrere skibet bekræftes eller bekræftes ikke i overensstemmelse med proceduren i artikel 7, stk. 2.

3. Kommissionen kan rådføre sig med udvalget i artikel 7 i alle spørgsmål i forbindelse med denne forordnings fortolkning og gennemførelse, ikke mindst for at sikre, at standarderne for

sikkerhed, sikring og miljøbeskyttelse ikke indskrænkes.

▼M1

Artikel 7

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 ( 10 ).

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1–4, og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

▼B

Artikel 8

Rapport

1. Medlemsstaterne afleverer hvert år en kortfattet rapport om denne forordnings gennemførelse til Kommissionen. Rapporten skal indeholde statistiske data om de overflytninger af skibe, der har fundet sted i overensstemmelse med denne forordning, og anføre eventuelle vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen.

2. Senest den 20. maj 2008 forelægger Kommissionen en beretning for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne forordning. Denne beretning udarbejdes delvist på grundlag af medlemsstaternes rapporter. I beretningen vurderer Kommissionen bl.a. behovet for at ændre forordningen.

Artikel 9

Ændringer

▼M1

1. For at tage hensyn til den internationale udvikling, navnlig i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), og gøre denne forordning mere effektiv ud fra de indhøstede erfaringer og den tekniske udvikling kan Kommissionen ændre de i artikel 2 anførte definitioner, for så vidt disse ændringer ikke går ud over anvendelsesområdet for denne forordning. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 7, stk. 3.

▼B

2. Enhver ændring af konventionerne kan i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2099/2002 udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

Artikel 10

Ophævelse

Forordning (EØF) nr. 613/91 ophæves.

Artikel 11

Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.