1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B ►M3 RÅDETS DIREKTIV
af 3. december 1987
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af
forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køre-tøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter
naturgas eller autogas (LPG) som brændstof
(88/77/EØF) ◄
(EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv af 1. oktober 1991 (91/542/EØF) L 295 1 25.10.1991
►M2Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/1/EF af 22. januar 1996 L 40 1 17.2.1996
►M3Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/96/EF af 13. december
1999L 44 1 16.2.2000
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 3. december 1987
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om
foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partiklerfra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer ogemission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styrettænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof
(88/77/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der vedtages foranstaltninger med henblikpå gradvis
oprettelse af det indre marked i løbet af perioden indtil 31. december1992; det indre marked indebærer et område uden indre grænser medfri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
allerede De Europæiske Fællesskabers første handlingsprogram for
miljøbeskyttelse, der blev vedtaget af Rådet den 22. november 1973,indeholdt en tilskyndelse til at tage hensyn til de seneste videnskabeligefremskridt inden for bekæmpelsen af luftforurening forårsaget afmotorkøretøjers udstødningsgas og til at tilpasse de allerede vedtagne
direktiver i overensstemmelse hermed; i henhold til tredje handlings-
program skal der gøres en yderligere indsats med henblik på enbetydelig nedsættelse af det nuværende niveau for motorkøretøjersforurenende emissioner;
de tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde efter national
lovgivning, vedrører bl.a. emission af forurenende luftarter fra diesel-motorer til fremdrift af køretøjer;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; forskel-
lene er af en sådan art, at de kan hindre den frie omsætning af depågældende varer; det er derfor nødvendigt, at alle medlemsstater, tilsupplering af eller i stedet for deres nuværende lovgivning, vedtagerensartede forskrifter, navnlig med henblik på at muliggøre gennem-førelse for alle køretøjstyper af den fremgangsmåde med EØF-
standardtypegodkendelse, der er anført i Rådets direktiv 70/156/EØF
af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning omgodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
4),
senest ændret ved direktiv 87/403/EØF(5);
for så vidt angår de tekniske forskrifter vil det være hensigtsmæssigt at
antage de forskrifter, der er godkendt af De Forenede Nationers Økono-miske Kommission for Europa i regulativ nr. 49 (»Ensartede forskrifterfor godkendelse af dieselmotorer med hensyn til emission af forure-nende luftarter«), der som bilag er knyttet til aftalen af 20. marts 1958
om gennemførelse af ensartede betingelser for godkendelse af udrust-
ningsgenstande og dele af motorkøretøjer og om gensidiganerkendelse af godkendelse;1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 193 af 31. 7. 1986, s. 3.
(2) Holdning udtrykt den 18. november 1987 (EFT nr. C 345 af 21. 12. 1987, s.
61).
(3) EFT nr. C 333 af 29. 12. 1986, s. 17.
(4) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(5) EFT nr. L 220 af 8. 8. 1987, s. 44.▼M3
▼B
▼B
Kommissionen har påtaget sig senest ved udgangen af 1988 at fore-
lægge Rådet forslag om en ny nedsættelse af grænseværdierne for detre forurenende luftarter, der er omfattet af dette direktiv, og om fast-
sættelse af grænseværdier for partikelemissioner —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
— »køretøj«: et køretøj som defineret i bilag II, del A, til direktiv 70/
156/EØF, som drives af en motor med kompressionstænding ellergasmotor, dog ikke køretøjer i klasse M
1, med en største teknisk
tilladt totalvægt på 3,5 tons
— »motor med kompressionstænding eller gasmotor«: den fremdriv-
ningsenhed til et køretøj, som kan typegodkendes som separat
teknisk enhed som defineret i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF
— »EEV«: mere miljøvenlige køretøjer, dvs. køretøjer, der drives af
en motor, der overholder de tilladte emissionsgrænseværdier i
række C i tabellerne i punkt 6.2.1 i bilag I.
Artikel 2
1. Fra 1. juli 1988 kan medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører
forurenende luftarter fra motoren:
— nægte EØF-standardtypegodkendelse, udstedelse af det dokument,
der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 70/156/
EØF, eller national typegodkendelse, for så vidt angår en type køre-
tøjer, der drives af en dieselmotor
eller
— forbyde indregistrering, salg, ibrugtagning eller anvendelse af
sådanne køretøjer
eller
— nægte EØF-standardtypegodkendelse eller national typegodkendelse
af en dieselmotortype
eller
— forbyde salg eller anvendelse af nye dieselmotor (SIC! dieselmo-
torer)
hvis kravene i dette direktiv er opfyldt.
2. Fra 1. juli 1988 kan medlemsstaterne af grunde, der vedrører
forurenende luftarter fra motoren:
— nægte national typegodkendelse af en type køretøjer, der drives af
en dieselmotor
eller
— nægte national typegodkendelse af en dieselmotortype
hvis kravene i bilagene til dette direktiv ikke er opfyldt.
3. Indtil den 30. september 1990 gælder stk. 2 ikke for køretøj-
styper, der drives af en dieselmotor, eller for dieselmotortyper, hvisdieselmotoren er beskrevet i bilaget til en typegodkendelsesattset
(SIC! typegodkendelsesattest), der inden denne dato er udstedt i
henhold til direktiv 72/306/EØF.
4. Fra den 1. oktober 1990 kan medlemsstaterne af grunde, der
vedrører forurenende luftarter fra motoren:
— forbyde indregistrering, salg, ibrugtagning eller anvendelse af nye
køretøjer, der drives af en dieselmotor
eller
— forbyde salg eller anvendelse af nye dieselmotorer,
hvis kravene i bilagene til dette direktiv ikke er opfyldt.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 3
▼M3
▼B
▼B
Artikel 3
1. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse af en type diesel-
motor, træffer de nødvendige foranstaltninger med henblikpå at blive
underrettet om enhver ændring, der vedrører en konstruktionsdel eller
en specifikation som omfattet af bilag I, nr. 2.3. De kompetentemyndigheder i den pågældende medlemsstat træffer afgørelse medhensyn til, om den ændrede motor skal underkastes ny prøvning; ogom der skal udarbejdes en ny prøvningsrapport. Viser prøvningen, atforskrifterne i dette direktiv ikke er overholdt, godkendes ændringen
ikke.
2. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse af en køretøjstype
med hensyn til dens dieselmotor, træffer de nødvendige foranstalt-ninger med henblikpå at blive underrettet om enhver ændring, dervedrører denne køretøjstype, for så vidt angår den monterede motor.De kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat træffer
afgørelse med hensyn til, om der efter en sådan ændring skal træffes
foranstaltninger som foreskrevet i direktiv 70/156/EØF, særlig artikel4 eller 6.
Artikel 4
Ændringer, der er nødvendige for en tilpasning af forskrifterne i bi-
lagene til den tekniske udvikling, vedtages efter fremgangsmåden iartikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 1. juli1988. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Fra meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne endvi-
dere omsorg for, at Kommissionen underrettes om alle senere forslag
til de vigtigste love eller administrative bestemmelser, som de påtænkerat udstede på det af dette direktiv omfattede område, i så god tid, atKommissionen kan fremsætte sine bemærkninger dertil.
Artikel 6
Senest ved udgangen af 1988 skal Rådet på grundlag af et forslag fra
Kommissionen drøfte gennemførelsen af en ny nedsættelse af grænse-værdierne for de tre forurenende luftarter, der er omfattet af dettedirektiv, og fastsættelsen af grænseværdier for partikelemissioner.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 4
▼M3
BILAG I
OMRÅDE, DEFINITIONER OG FORKORTELSER, ANSØGNING OM
EF-TYPEGODKENDELSE, SPECIFIKATIONER, PRØVNING OG
PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
1. OMRÅDE
Dette direktiv finder anvendelse på forurenende luftarter og partikler
fra alle motorkøretøjer, som er udstyret med motor med kompressi-
onstænding, på forurenende luftarter fra alle motorkøretøjer, som har
styret tænding og anvender naturgas eller LPG som brændstof, og på
motorer med kompressionstænding og styret tænding som beskrevet i
artikel 1, bortset fra de køretøjer af klasse N1,N2og M2, for hvilke
der er meddelt typegodkendelse i henhold til Rådets direktiv 70/220/
EØF(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 98/77/EF(2).
2. DEFINITIONER OG FORKORTELSER
I dette direktiv forstås ved:
2.1. »testcyklus«, en sekvens af testpunkter, der hver er karakteriseret ved
en bestemt hastighed og et bestemt drejningsmoment, som motoren
skal overholde henholdsvis i stationær funktionsmåde (ESC-test) og i
ikke-stationær funktionsmåde (ETC- og ELR-test);
2.2. »godkendelse af en motor (motorfamilie)«, godkendelse af en motor
(motortype) hvad angår størrelsen af emissionen af forurenende luft-
arter og partikler;
2.3. »dieselmotor«, en motor, som fungerer efter kompressionstændings-
princippet;
»gasmotor«, en motor, som anvender naturgas eller flaskegas (LPG)
som brændstof;
2.4. »motortype«, en kategori af motorer, som ikke afviger indbyrdes med
hensyn til de væsentlige motorspecifikationer, der er beskrevet i bilag
II til dette direktiv;
2.5. »motorfamilie«, en af fabrikanten foretaget gruppering af motorer,
som gennem deres konstruktion, således som den er defineret i bilag
II, tillæg 2, til dette direktiv, har ensartede egenskaber hvad angår
emissioner fra udstødningen; alle medlemmer af motorfamilien skalopfylde de pågældende emissionsgrænseværdier;
2.6. »stammotor«, en motor, der er udvalgt af en motorfamilie på en sådan
måde, at dens emissionsegenskaber er repræsentative for den pågæl-
dende motorfamilie;
2.7. »forurenende luftarter«, carbonmonoxid, cabonhydrider (for hvilke der
antages et kul:brint-forhold svarende til bruttoformlen CH
1,85for
diesel, CH2,525for LPG og CH2,93for NG (NMHC)), methan (idet der
antages et kul:brint-forhold på CH4for NG) og nitrogenoxider, idet
sidstnævnte udtrykkes som nitrogendioxid-ækvivalenter (NO2);
»forurenende partikler«, materiale, der er indsamlet på et nærmere
angivet filtermateriale efter fortynding af udstødningsgassen med ren,
filtreret luft, således at temperaturen ikke er over 325 K (52 ºC);
2.8. »røg«, partikler, som føres med i udstødningsstrømmen fra en diesel-
motor, og som absorberer, reflekterer eller bryder lys;
2.9. »nettoeffekt«, effekten i »kW EF«, målt i prøvebænk på enden af
krumtapakslen eller hvad der svarer til denne, i henhold til EF-
metoden for måling af effekten af forbrændingsmotorer til køretøjer
som fastlagt i Kommissionens direktiv 80/1269/EØF(3), senest ændret
ved direktiv 97/21/EF(4);
2.10. »angiven maksimaleffekt (Pmaks.)«, den maksimale effekt i »kW EF«
(nettoeffekt), som angivet af fabrikanten i ansøgningen om typegod-
kendelse;1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 5
(1) EFT L 76 af 6.4.1970, s. 1.
(2) EFT L 286 af 23.10.1998, s. 1.
(3) EFT L 375 af 31.12.1980, s. 46.
(4) EFT L 125 af 16.5.1997, s. 31.
▼M3
2.11. »% belastning«, den brøkdel af det maksimale drejningsmoment, der
er til rådighed ved en given motorhastighed;
2.12. »ESC- test«, en testcyklus bestående af 13 stationære testforløb, der
skal gennemløbes i henhold til punkt 6.2 i dette bilag;
2.13. »ELR-test«, en testcyklus bestående af en sekvens af belastningstrin
med konstant motorhastighed, der skal gennemløbes i henhold til
punkt 6.2 i dette bilag;
2.14. »ETC-test«, en testcyklus bestående af 1 800 ikke-stationære
sekvenser, som sekund for sekund går over i hinanden og gennem-
løbes i henhold til punkt 6.2 i dette bilag;
2.15. »motorens arbejdshastighedsområde«, det motorhastighedsområde, der
er det oftest anvendte mellem lav og høj hastighed som fastlagt i bilag
III til dette direktiv;
2.16. »lav hastighed (nlo)«, den laveste motorhastighed, hvor motoren yder
50 % af den angivne maksimaleffekt;
2.17. »høj hastighed (nhi)«, den højeste motorhastighed, hvor motoren yder
70 % af den angivne maksimaleffekt;
2.18. »motorhastighed A, B og C«, de testhastigheder i motorens arbejdsha-
stighedsområde, som skal anvendes til ESC-test og ELR-test som
fastlagt i bilag III, tillæg 1, til dette direktiv;
2.19. »kontrolområde«, området med motorhastighed mellem A og C og
belastning mellem 25 og 100 procent;
2.20. »referencehastighed (nref)«, den 100 procents hastighedsværdi, som
anvendes til denormalisering af de relative hastighedsværdier i ETC-
testen som angivet i bilag III, tillæg 2, til dette direktiv;
2.21. »opacimeter«, et instrument, der er konstrueret til at måle røgpartik-
lers røgtæthed (opacitet) ved lysekstinktionsprincippet;
2.22. »naturgasområde«, et af områderne H eller L som defineret i Euro-
pæiskstandard EN 437, dateret november 1993;
2.23. »selvtilpasningsevne«, en motors evne til at holde luft/brændstoffor-
holdet konstant;
2.24. »rekalibrering«, en finjustering af en naturgasdrevet motor med det
formål at give den samme præstationer (effekt, brændstofforbrug) i
et andet naturgasområde;
2.25. »Wobbe-indeks (nedre Wl, eller øvre Wu)«, forholdet mellem den
ækvivalente brændværdi af en gas pr. enhedsvolumen og kvadrat-
roden af dens relative masefylde ved samme referencebetingelser:
W¼Hgas/C2ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
ρair=ρgasq
2.26. » λ-forskydningsfaktor (Sλ)«, et udtryk, som beskriver motorstyrings-
systemets nødvendige fleksibilitet med hensyn til en ændring af
luftoverskudskoefficienten λ,hvis motoren drives med en gas af
anden sammensætning end ren methan (vedrørende beregningen af
Sλ, se bilag VII);
2.27. »EEV«, mere miljøvenlige køretøjer, dvs. en type køretøjer, der
drives af en motor, der overholder de tilladte emissionsgrænseværdier
i række C i tabellerne i nr. 6.2.1 i dette bilag;
2.28. »Manipulationsanordning«, ethvert motor- eller køretøjskonstruktions-
element, som måler eller registrerer køretøjets hastighed, motorens
hastighed, anvendt gear, temperatur, indsugningstrykeller enhver
anden parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller
deaktivere driften af en vilkårlig komponent af emissionskontrolsy-
stemet, således at dets effektivitet reduceres under betingelser, som
man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets
normale brug.
En sådan anordning betragtes ikke som en manipulationsanordning,
såfremt:
— anordningen er nødvendig for midlertidigt at beskytte motoren
mod intermitterende driftsbetingelser, der kan føre til skade eller
fejl, og der ikke kan anvendes andre foranstaltninger med samme
formål, der ikke reducerer emissionskontrolsystemets effektivitet;
— anordningen kun fungerer, når det er nødvendigt under start og/
eller opvarmning af motoren, og der ikke kan anvendes andre1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 6
▼M3
foranstaltninger med samme formål, der ikke reducerer emissions-
kontrolsystemets effektivitet.
Figur 1
Detaljeret beskrivelse af testcykluserne
2.29. Symboler og forkortelser
2.29.1. Symboler for testparametre
Symbol Enhed Betegnelse
APm2Tværsnitsareal af isokinetisk prøvetagningssonde
ATm2Udstødningsrørets tværsnitsareal
CEE— Virkningsgrad for ethan
CEM— Virkningsgrad for methan
C1 — Carbonhydridækvivalent med ét kulstofatom
konc ppm/% v/v Indeks, som angiver koncentration
D0m3/s PDP-kalibreringskurvens skæring med ordinataksen
DF — Fortyndingsfaktor (Dilution Factor)
D — Konstant i Bessel-funktionen
E — Konstant i Bessel-funktionen
EZg/kWh Interpoleret værdi af NOx-emissionen i kontrolpunktet
fa— Laboratoriets atmosfærefaktor
fcs−1Bessel-filterets afskæringsfrekvens
FFH— Brændstofspecifik faktor til omregning af koncentra-
tion fra tør til våd
FS— Støkiometrisk koefficient
GAIRWkg/h Massestrøm af indsugningsluft, våd basis
GAIRDkg/h Massestrøm af indsugningsluft, tør basis
GDILWkg/h Massestrøm af fortyndingsluft, våd basis
GEDFWkg/h Ækvivalent massestrøm af fortyndet udstødningsgas,
våd basis
GEXHWkg/h Massestrøm af udstødningsgas, våd basis
GFUELkg/h Massestrøm af brændstof
GTOTWkg/h Massestrøm af fortyndet udstødningsgas, våd basis
H MJ/m3Brændværdi
HREFg/kg Referenceværdi af absolut fugtighed (10,71 g/kg)
Hag/kg Indsugningsluftens absolutte fugtindhold
Hdg/kg Absolut fugtindhold i fortyndingsluft1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 7
▼M3
Symbol Enhed Betegnelse
HTCRAT mol/mol Brint-kulstofforhold
i — Indeks, som angiver den pågældende prøvningsse-
kvens
K — Bessel-konstantkm
−1Lysabsorptionskoefficient
KH,D— Fugtighedskorrektionsfaktor for NOxfor dieselmo-
torer
KH,G— Fugtighedskorrektionsfaktor for NOxfor gasmotorer
KVCFV-kalibreringsfunktion
KW,a— Omregningsfaktor for indsugningsluft fra tør til våd
basis
KW,d— Omregningsfaktor for fortyndingsluft fra tør til våd
basis
KW,e— Omregningsfaktor for fortyndet udstødningsgas fra
tør til våd basis
KW,r— Omregningsfaktor for ufortyndet udstødningsgas fra
tør til våd basis
L % Drejningsmoment angivet som procent af største drej-
ningsmoment for testmotoren
LAm Effektiv lysvejlængde
m PDP-kalibreringskurvens hældningmasse g/h eller g Indeks, som angiver massestrøm af emissionerM
DILkg Masse af fortyndingsluftprøve, som ledes gennem
filtre til udtagning af partikelprøver
Mdmg Masse af opsamlede partikler fra fortyndingsluft
Mfmg Masse af opsamlede partikler
Mf,pmg Masse af opsamlede partikler på hovedfilter
Mf,bmg Masse af opsamlede partikler på back-up filter
MSAMkg Masse af fortyndingsluftprøve, som ledes gennem
filtre til udtagning af partikelprøve
MSECkg Masse af sekundær fortyndingsluft
MTOTWkg Samlet CVS-masse (våd basis) i løbet af testcyklusen
MTOTW,ikg Øjeblikkelig CVS-masse, våd basis
N % Røgtæthed (opacitet)N
p— Samlet antal omdrejninger af PDP i løbet af cyklusen
NP,i— Omdrejninger af PDP i et tidsinterval
n min−1Motorhastighed
npS−1PDP-hastighed
nhimin−1Høj motorhastighed
nlomin−1Lav motorhastighed
nrefmin−1Referencemotorhastighed for ETC-test
PakPa Mætningsdamptryk af motorens indsugningsluft
PAkPa Absolut tryk
PBkPa Totalt atmosfæretryk
PdkPa Mætningsdamptryk af fortyndingsluft
PskPa Tørt atmosfæretryk
P1kPa Trykfald ved pumpeindgang
P(a) kW Effekt optaget af det hjælpeudstyr, som skal være
monteret under test
P(b) kW Effekt optaget af det hjælpeudstyr, som skal være
afmonteret under test
P(n) kW Nettoeffekt, ukorrigeret1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 8
▼M3
Symbol Enhed Betegnelse
P(m) kW Effekt, målt på prøvebænk
Ω — Bessel-konstant
Qsm3/s CVS-volumenhastighed
q — Fortyndingsforhold
r — Forhold mellem tværsnitsareal af isokinetisk sonde
og udstødningsrør
Ra% Indsugningsluftens relative fugtighed
Rd% Fortyndingsluftens relative fugtighed
Rf— FID-responsfaktor
ρ kg/m3massefylde
S kW Dynamometerindstilling
Sim−1Øjeblikkelig røgtæthed
Sλλ-forskydningsfaktor
T K Absolut temperatur
TaK Absolut temperatur af indsugningsluft
t s Måletid
tes Elektrisk responstid
tfs Filterresponstid for Bessel-funktion
tps Fysiskresponstid
∆t s Tidsrum mellem på hinanden følgende røgtæthedsbe-
stemmelser (= l/prøveudtagningshastighed)
∆tis Tidsinterval for øjeblikkelig CFV-strøm
τ % Røgtransmissionsfaktor
V0m3/omdr. PDP-volumenhastighed ved faktiske omstændigheder
W — Wobbe-indeks
WactkWh Faktisk arbejde udført under ETC-testcyklus
WrefkWh Referencearbejde udført under ETC-testcyklus
WF — Vægtningsfaktor
WFE— Effektiv vægtningsfaktor
X0m3/omdr. Kalibreringskurve for volumenhastighed i PDP-
system
Yim−11 s Bessel-gennemsnit af røgtæthed
2.29.2. Symboler for kemiske komponenter
CH4Methan
C2H6Ethan
C3H8Propan
CO Carbonmonoxid
DOP Dioktylphtalat
CO2Carbondioxid
HC Carbonhydrider
NMHC Carbonhydrider bortset fra methan
NOxNitrogenoxider
NO Nitrogenoxid
NO2Nitrogendioxid
PT Partikler
2.29.3. Forkortelser
CFV Venturi med kritisk strømning (kritisk venturi)
CLD Kemiluminescensdetektor
ELR Europæiskbelastningsresponstest
ESC Europæiskstationær cyk lus
ETC Europæisk ikke-stationær cyklus
FID Flammeionisationsdetektor
GC Gaskromatograf
HCLD Opvarmet kemiluminescensdetektor1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 9
▼M3
HFID Opvarmet flammeiondetektor
LPG Liquefied Petroleum Gas (autogas)
NDIR Ikke-dispersiv infrarødanalysator
NG Naturgas
NMC Non-Methan Afskæring
3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE
3.1 Ansøgning om EF-typegodkendelse af en motortype eller motorfa-
milie som separat teknisk enhed
3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en motortype eller motorfamilie, hvad
angår emissionen af forurenende luftarter og partikler for diselmotorer
og hvad angår emissionen af forurenende luftarter for gasmotorer,
skal indgives af motorens fabrikant eller af en godkendt repræsentant.
3.1.2. Ansøgningen skal indgives sammen med følgende dokumenter, der
vedlægges i tre eksemplarer, og skal indeholde følgende oplysninger:
3.1.2.1. en beskrivelse af motortypen eller, i givet fald, af motorfamilien, med
angivelse af alle de i bilag II til dette direktiv anførte oplysninger,
som er i overensstemmelse med kravene i artikel 3 og 4 i direktiv
70/156/EØF.
3.1.3. En motor, som er i overensstemmelse med specifikationerne for den i
bilag II beskrevne »motortype« eller »stammotor«, skal stilles til
rådighed for den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for de i punkt 6
beskrevne test.
3.2. Ansøgning om EF-typegodkendelse af en køretøjstype med hensyn
til dennes motor
3.2.1. Ansøgning om godkendelse af et køretøj hvad angår emissionen af
forurenende luftarter og partikler for diselmotorer og hvad angår
emissionen af forurenende luftarter for gasmotorer, indgives af køre-
tøjets fabrikant eller en godkendt repræsentant.
3.2.2. Ansøgningen ledsages af nedennævnte dokumenter i tre eksemplarer
og af følgende oplysninger:
3.2.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen og af motorrelaterede køretøjsdele
samt, i givet fald, af motortypen eller motorfamilien, med angivelse
af de i bilag II til dette direktiv anførte oplysninger, samt den
krævede dokumentation i henhold til artikel 3 i direktiv 70/156/EØF,
3.3. Ansøgning om EF-typegodkendelse af en køretøjstype med en
godkendt motor
3.3.1. Ansøgning om godkendelse af et køretøj hvad angår emissionen af
forurenende luftarter og partikler fra køretøjets godkendte dieselmotor
eller -motorfamilie og hvad angår emissionen af forurenende luftarter
fra køretøjets godkendte gasmotor eller -motorfamilie skal indgives af
køretøjets fabrikant eller en godkendt repræsentant.
3.3.2. Ansøgningen skal indgives sammen med følgende dokumenter, der
vedlægges i tre eksemplarer, og skal indeholde følgende oplysninger:
3.3.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen og af motorrelaterede køretøjsdele,
med angivelse af alle oplysninger anført i bilag II til dette direktiv,
for så vidt de er relevante, og en kopi af attesten for EF-typegodken-
delsesattesten som separat teknisk enhed (bilag VI) for den motor
eller motorfamilie, som er monteret i køretøjstypen, samt den krævede
dokumentation i henhold til artikel 3 i direktiv 70/156/EØF.
4. EF-TYPEGODKENDELSE
4.1. Meddelelse af brændstofuafhængig EF-typegodkendelse
Brændstofuafhængig EF-typegodkendelse meddeles under følgende
forudsætninger:
4.1.1. For dieselbrændstof opfylder stammotoren kravene i dette direktiv
vedrørende det i bilag IV angivne referencebrændstof.
4.1.2. For naturgas skal stammotorens evne til at tilpasse sig til enhver
brændstofsammensætning, som kan optræde på markedet, være godt-
gjort. For naturgas er der sædvanligvis to typer brændstof med
henholdsvis høj brændværdi (H-gas) og lav brændværdi (L-gas), men1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 10
▼M3
med betydelig spredning inden for begge områder; de afviger betyde-
ligt i deres eneergiindhold, udtrykt ved Wobbe-indeks og λ-
forskydningsfaktor (Sλ). Formler til beregning af Wobbe-indeks og Sλer givet i punkt 2.25 og 2.26. Referencebrændstoffets sammensætningafspejler variationerne i disse parametre.
Stammotoren skal opfylde kravene i dette direktiv ved anvendelse af
referencebrændstofferne G20 og G25 som foreskrevet i bilag IV, uden
at der foretages rejustering af brændstofsystemet mellem de to tests.
Dog tillades én tilpasningskørsel gennem én ETC-cyklus uden måling
efter skift af brændstof. Før testning skal motoren tilkøres efter den
procedure, som er givet i punkt 3 af tillæg 2 til bilag III.
4.1.3. For motorer, som drives af naturgas og er selvtilpassende dels til H-
gasområdet, dels til L-gasområdet, og som kan omstilles mellem H-
området og L-området ved hjælp af en kontakt, skal stammotoren
afprøves i begge omskifterens positioner på de to relevante reference-
brændstoffer som foreskrevet i bilag IV for hvert område. Som
brændstof anvendes G20 (brændstof 1) og G23 (brændstof 2) for H-
gasområdet, G23 (brændstof 1) og G25 (brændstof 2) for L-
gasområdet. Stammotoren skal i begge omskifterens positioner
opfylde kravene i dette direktiv uden omstilling af brændstofsystemet
mellem de to tests.
Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasningskørsel gennem én
ETC-cyklus uden måling. Før testning skal stammotoren tilkøres efter
den procedure, som er givet i punkt 3 af tillæg 2 til bilag III.
4.1.3.1. På fabrikantens begæring kan motoren afprøves på et tredje brændstof
(brændstof 3), hvis λ-forskydningsfaktoren (S
λ) ligger mellem værdi-
erne for brændstofferne G20 og G25, f.eks. når brændstof 3 er et
brændstof af handelskvalitet. Resultaterne af denne test kan danne
grundlag for vurderingen af produktionens overensstemmelse.
4.1.3.2. For hvert forurenende stof bestemmes emissionsforholdet »r« som
følger:
r¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 2
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 1
eller
ra¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 2
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 3
og
rb¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 1
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 3
4.1.4. For LPG skal stammotorens evne til at tilpasse sig til enhver brænd-
stofsammensætning, som man kan komme ud for på markedet, være
godtgjort. For LPG forekommer variationer i C3/C4-sammensætningen.
Disse variationer afspejler sig i referencebrændstofferne. Stammotoren
skal opfylde emissionskravene på referencebrændstof A og B som
foreskrevet i i bilag IV, uden at der foretages rejustering af brændstof-
systemet mellem de to tests. Dog tillades en tilpasningskørsel gennem
én ETC-cyklus uden måling efter skift af brændstof. Før testning skal
motoren tilkøres efter den procedure, som er givet i punkt 3 af tillæg
2 til bilag III.
4.1.4.1. For hvert forurenende stof bestemmes emissionsforholdet »r« som
følger:
r¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 2
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 11988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 11
▼M3
4.2. Meddelelse af en brændstofbegrænset EF-typegodkendelse
På det nuværende tekniske udviklingsstade er det endnu ikke muligt
at gøre »leanburn« (magert forbrændende) naturgasmotorer selvtilpas-
sende. Sådanne motorer har imidlertid fordele med hensyn til virk-
ningsgrad og CO2-emission. En bruger, som har en garanteret
forsyning med brændstof af ensartet sammensætning, kan satse på en
»leanburn«-motor. En sådan motor kan tænkes at blive omfattet af en
brændstofbegrænset godkendelse. Af hensyn til den internationale
hamonisering er international godkendelse af en sådan motor
ønskelig. Brændstofbegrænsede varianter skal da være identiske,
bortset fra indholdet i databasen i brændstofsystemets elektroniske
styreenhed samt de dele af brændstofsystemet (såsom indsprøjtnings-
dyser), som nødvendigvis må tilpasses efter brændstofgennemstrøm-
ningen.
Brændstofbegrænset EF-typegodkendelse vil være underkastet
følgende krav:
4.2.1. Godkendelse hvad angår emissionen fra udstødningen af en motor,
som kører på naturgas og er indstillet til at køre på gas i enten H-
området eller L-området.
Stammotoren afprøves på de to relevante referencebrændstoffer som
foreskrevet i bilag IV for det pågældende område. Brændstofferne er
G20 (brændstof 1) og G23 (brændstof 2) for H-gasområdet, G23
(brændstof 1) og G25 (brændstof 2) for L-gasområdet. Stammotoren
skal opfylde emissionskravene uden omstilling af brændstofsystemet
mellem de to tests. Efter skift af brændstof tillades dog én tilpasnings-
kørsel gennem én ETC-cyklus uden måling. Før testning skal motoren
tilkøres efter den procedure, som foreskrives i punkt 3 af tillæg 2 til
bilag III.
4.2.1.1. På fabrikantens begæring kan motoren afprøves på et tredje brændstof
(brændstof 3), såfremt λ-forskydningsfaktoren (Sλ) ligger mellem
værdierne for brændstofferne G20 og G23, henholdsvis mellem G23
og G25, f.eks. når brændstof 3 er et brændstof af handelskvalitet.
Resultaterne af denne test kan danne grundlag for vurderingen af
produktionens overensstemmelse.
4.2.1.2. For hvert forurenende stof bestemmes emissionsforholdet »r« som
følger:
r¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 2
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 1
eller
ra¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 2
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 3
og
rb¼emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 1
emissionsresultat p ˚a referencebrændstof 3
4.2.1.3. Motoren skal ved levering til kunden være forsynet med en mærkat
(se punkt 5.1.5), som angiver, hvilket gasområde motoren er godkendt
til.
4.2.2. Godkendelse, hvad angår emissionen fra udstødningen, af en motor,
som kører på naturgas eller LPG og er indstillet til at køre på brænd-
stofafen bestemt sammensætning
4.2.2.1. Stammotoren skal opfylde emissionskravene på referencebrændstof-
ferne G20 og G25 for naturgas hhv. referencebrændstofferne A og B
for LPG som foreskrevet i bilag IV. Mellem testene er finindstilling
af brændstofsystemet tilladt. Denne finindstilling består i rekalibrering
af brændstofsystemets database uden ændring hverken af den grund-
læggende reguleringsstrategi eller grundlæggende struktur af
databasen. Eventuel nødvendig udskiftning af dele, som direkte
vedrører brændstofgennemstrømningen (såsom indsprøjtningsdyser),
er tilladt.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 12
▼M3
4.2.2.2. Hvis fabrikanten ønsker det, kan motoren afprøves på reference-
brændstofferne G20 og G23, hhv. G23 og G25, i hvilket tilfælde
typegodkendelsen kun er gyldig for gasser i henholdsvis H-området
og L-området.
4.2.2.3. Motoren skal ved leveringen til kunden være forsynet med en mærkat
(se punkt 5.1.5) med angivelse af den brændstofsammensætning, som
motoren er kalibreret til.
4.3. Godkendelse af et medlem af en motorfamilie hvad angår emissi-
oner fra udstødningen
4.3.1. Bortset fra det i punkt 4.3.2. omhandlede tilfælde skal godkendelsen
af en stammotor uden uderligere prøvning udvides til at gælde alle
medlemmer af motorfamilien, gældende for enhver brændstofsam-
mensætning inden for det område, stammotoren er godkendt til (for
de i punkt 4.2.2 beskrevne motorer) hhv. samme brændstofområde
(for motorerne beskrevet enten i punkt 4.1 eller 4.2), som stammo-
toren er godkendt til.
4.3.2. Sekundær testmotor
Såfremt den typegodkendende myndighed finder, at den indgivne
ansøgning om typegodkendelse af en motor eller af et køretøj hvad
angår motoren med hensyn til den valgte stammotor ikke fuldt ud
repræsenterer den motorfamilie, som er defineret i bilag I, tillæg 1,
kan den godkendende myndighed vælge en alternativ og om nødven-
digt en ekstra referencetestmotor.
4.4. Typegodkendelsesattest
Der skal udstedes et certifikat i overensstemmelse med den i bilag VI
foreskrevne model for godkendelserne omhandlet i punkt 3.1, 3.2 og
3.3.
5. MÆRKNING AF MOTOR
5.1. En motor, der er godkendt som teknisk enhed, skal være forsynet
med:
5.1.1. motorfabrikantens fabriks- eller handelsmærke5.1.2. fabrikantens handelsbeskrivelse5.1.3. EF-typegodkendelsesnummeret med foranstillede kendingsbogstaver
på den stat, der har meddelt EF-typegodkendelse(
1).
5.1.4. For NG-motorer, en af følgende mærkninger, der anbringes efter EF-
typegodkendelsesnummeret:
— »H« for motorer, der er godkendt og kalibreret for gasser i H-
serien;
— »L« for motorer, der er godkendt og kalibreret for gasser i L-
serien;
— »HL« for motorer, der er godkendt og kalibreret for gasser i både
H-serien og L-serien;
—» Ht« for motorer, som er godkendt og kalibreret for en bestemt
gassammensætning i H-området af gasser og kan omstilles til en
anden nærmere bestemt gas i H-området ved finjustering af moto-
rens brændstofsystem;
—» Lt« for motorer, som er godkendt og kalibreret for en bestemt
gassammensætning i L-området og kan omstilles til en anden
nærmere bestemt gas i L-området ved finjustering af motorens
brændstofsystem;
— »HLt« for motorer, som er godkendt og kalibreret for en bestemt
gassammensætning i enten H- eller L-området og kan omstilles til
en anden nærmere bestemt gas i enten H- eller L-området ved
finjustering af motorens brændstofsystem
5.1.5. Mærker
For NG- og LPG-drevne motorer med brændstofbegrænset typegod-
kendelse finder følgende mærker anvendelse:1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 13
(1) 1 = Tyskland, 2 = Frankrig, 3 = Italien, 4 = Nederlandene, 5 = Sverige, 6 = Belgien, 9 =
Spanien, 11 = Det Forenede Kongerige, 12 = Østrig, 13 = Luxembourg, 16 = Norge,17 = Finland, 18 = Danmark, 21 = Portugal, 23 = Grækenland, FL = Liechtenstein, IS
= Island, IRL = Irland.
▼M3
5.1.5.1. I ndhold
Der skal gives følgende oplysninger:
I det i punkt 4.2.1.3 omhandlede tilfælde skal mærkets ordlyd være
»MÅ KUN ANVENDES MED NATURGAS I H-OMRÅDET«. I
givet fald erstattes »H« af »L«.
I det i punkt 4.2.2.3 omhandlede tilfælde skal mærkets ordlyd være
»MÅ KUN ANVENDES MED NATURGAS AF SPECIFIKATION
…« eller i givet fald »MÅ KUN ANVENDES MED LPG AF SPECI-
FIKATION …«. Alle oplysninger i den pågældende tabel(ler) i bilag
VI skal gives med de enkeltbestanddele og grænser, som angives af
motorens fabrikant.
Bogstaverne og tallene skal være mindst 4 mm høje.
Note:
Hvis pladsmangel forhindrer en sådan mærkning, kan der anvendes en
forenklet kode. I så tilfælde skal forklarende noter indeholdende samt-
lige ovennævnte oplysninger være lettilgængelige for den person, der
fylder brændstoftanken eller vedligeholder eller reparerer motoren og
dens tilbehør, samt for de berørte myndigheder. Placeringen og
indholdet af disse forklarende noter fastlægges ved aftale mellem
fabrikanten og den godkendende myndighed.
5.1.5.2. Egenskaber
Mærkaterne skal være holdbare i hele motorens levetid. De skal være
let læselige, og bogstaver og tal skal være uudslettelige. Deres fastgø-
relse skal være holdbar i hele motorens levetid, og de må ikke kunne
fjernes uden at de ødelægges eller gøres ulæselige.
5.1.5.3. Anbringelse
Mærkaterne skal være fastgjort til en motordel, som er nødvendig for
motorens normale funktion og sædvanligvis ikke kræver udskfitning i
hele motorens levetid. Endvidere skal sådanne mærkater være anbragt
således, at de er let læselige for en gennemsnitsbruger, efter at
motoren er blevet forsynet med alt motorudstyr nødvendigt for moto-
rens funktion.
5.2. Ved EF-typegodkendelse af en køretøjestype hvad angår dennes
motor, skal de i punkt 5.1.5 foreskrevne mærker endvidere være
anbragt tæt på brændstofpåfyldningsåbningen.
5.3. Ved EF-typegodkendelse af en køretøjstype med godkendt motor skal
de i punkt 5.1.5 foreskrevne mærker endvidere være anbragt tæt på
brændstofpåfyldningsåbningen.
6. FORSKRIFTER OG TESTER6.1. I almindelighed
Alle dele, der kan have indflydelse på emissionen af forurenende luft-
arter og partikler, skal være udformet, konstrueret og anbragt på en
sådan måde, at motoren under normale driftsforhold opfylder forskrif-
terne i dette direktiv.
6.1.1. Brug af en manipulationsanordning og/eller en irrationel emissions-
kontrolstrategi er forbudt. Hvis den typegodkendende myndighed
nærer mistanke om, at en køretøjstype anvender manipulationsanord-
ning(er) og/eller en irrationel emissionskontrolstrategi under visse
driftsbetingelser, skal fabrikanten efter anmodning fremlægge oplys-
ninger om drift og virkninger for emissioner af anvendelsen af
sådanne anordninger og/eller kontrolstrategi. Sådanne oplysninger
skal omfatte en beskrivelse af alle emissionskontrolkomponenter,
brændstofreguleringssystemets strategi, herunder indsprøjtningsstrategi
og skiftepunkter i alle funktioner. Disse oplysninger skal holdes
strengt fortrolige og ikke forbindes med den dokumentation, der
kræves i bilag I, tillæg 3.
6.2. Forskrifter vedrørende emission af forurenende luftarter,
partikler og røg
For typegodkendelse til række A i tabellerne i punkt 6.2.1 bestemmes
emissionerne på grundlag af ESC- og ELR-tests for konventionelle
dieselmotorer, herunder motorer udstyret med elektronisk brændstof-
indsprøjtning, udstødningsgasrecirkulation og/eller oxidationskataly-
sator. Dieselmotorer med avancerede systemer til efterbehandling af1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 14
▼M3
udstødningsgassen, herunder DENOX-katalysatorer og/eller partikel-
filter, skal desuden underkastes ETC-test.
For typegodkendelsesprøvning til enten række B1 eller B2 eller række
C i tabellerne i punkt 6.2.1 bestemmes emissionerne ved ESC-, ELR-
og ETC-testene.
For gasmotorer bestemmes emissionen af forurenende luftarter i ETC-
testen.
Prøvningsmetoder for ESC- og ELR-test er beskrevet i bilag III, tillæg
1, medens prøvningsmetode for ETC-test er beskrevet i bilag III,
tillæg 2 og 3.
Emissionerne af forurenende gasser, i givet fald partikler og røg fra
den motor, der fremstilles til prøvning, måles ved de metoder, der er
beskrevet i bilag III, tillæg 4. I bilag V beskrives de anbefalede analy-
sesystemer for forurenende gasser, anbefalede partikelprøvetagnings-
systemer samt det anbefalede system til røgtæthedsmåling.
Andre systemer eller analysatorer kan godkendes af den tekniske
tjeneste, hvis de findes at give ækvivalente resultater for den pågæl-
dende prøvningscyklus. Fastlæggelsen af systemernes ækvivalens skal
ske på grundlag af en korrelationsundersøgelse af 7 par (eller flere)
stikprøver af det betragtede system og et af referencesystemerne i
dette direktiv. Til partikelemissioner anerkendes kun fuldstrømsfor-
tyndingssystemet som referencesystem. Med »resultater« menes de
specifikke emissionsværdier målt under testcyklusen. Korrelationsun-
dersøgelsen, der udføres på samme laboratorium og prøvningscelle
og på samme motor, bør fortrinsvis finde sted sideløbende. Som krite-
rium for ækvivalens anvendes ± 5 % overensstemmelse mellem
gennemsnittene af stikprøveparrene. Med henblik på indførelse af et
nyt system i direktivet baseres vurderingen af dets ækvivalens på
beregninger af repeterbarhed og reproducerbarhed som beskrevet i
ISO 5725.
6.2.1. Grænseværdier
Den specifikke masse af carbonmonoxid, af de samlede carbonhy-
drider, af nitrogenoxider og af partikler som bestemt ved ESC-testen
samt af udstødningens røgtæthed som bestemt ved ELR-testen må
ikke overstige værdierne i tabel I.
Tabel 1
Grænseværdier — ESC- og ELR-tester
RækkeMasse af
carbonmon-
oxidMasse af
carbonhy-
driderMasse af
nitrogeno-
xiderMasse af partiklerRøgtæth-
ed
(CO) g/
kWh(HC) g/
kWh(NOx)g /
kWh(PT) g/kWh m−1
A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 0,13 (1) 0,8
B 1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5B 2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5
C (EEV) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15
(1) For motorer med slagvolumen på mindre end 0,75 dm3pr. cylinder og hastighed ved mærkeeffekten
på over 3000 min−1.
For dieselmotorer, der supplerende afprøves med en ETC-test, og især
for gasmotorer, må de specifikke masser af carbonmonoxid, carbon-
hydrider bortset fra methan, methan (hvis relevant), nitrogenoxider
og partikler (hvis relevant) ikke overstige grænseværdierne i tabel 2.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 15
▼M3
Tabel 2
Grænseværdier — ETC-tester (1)
DatoMasse af
carbonmon-
oxidMasse af
carbonhy-
drider
bortset fra
methanMasse af
methanMasse af
nitrogeno-
xiderMasse af partikler
(CO) g/
kWh(NMHC) g/
kWh(CH4)(2)g /
kWh(NOx)g /
kWh(PT) (3) g/kWh
A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 0,21 (4)
B 1 (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03B 2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03
C (EEV) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02
(1) Betingelserne for kontrol af ETC-testenes acceptabilitet (jf. bilag III, tillæg 2, punkt 3.9) ved måling
af, om emissionerne fra gasmotorer overholder grænseværdierne i række A, skal tages op til revisionog i givet fald ændres i overensstemmelse med proceduren i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
(
2) Kun for NG-motorer.
(3) Anvendes ikke for gasdrevne motorer på stadium A og stadium B1 og B2.
(4) For motorer med slagvolumen under 0,75 dm3pr. cylinder og hastighed ved mærkeeffekten på over
3 000 min−1.
6.2.2. Måling afcarbonhydrider f or diesel- og gasdrevne motorer
6.2.2.1. En fabrikant kan vælge at måle massen af carbonhydrider i ETC-
testen i stedet for at måle massen af carbonhydrider bortset fra
methan. I så tilfælde er grænsen for massen af carbonhydrider den
samme som vist i tabel 2 for massen af carbonhydrider bortset fra
methan.
6.2.3. Særlige krav til dieselmotorer
6.2.3.1. Den specifikke masse af kvælstofoxider, målt på tilfældige kontrol-
punkter i kontrolområdet af ESC-testen, må højst være 10 % over
værdierne beregnet ved interpolation mellem de tilstødende testforløb
(reference bilag III, tillæg 1, punkt 4.6.2 og 4.6.3).
6.2.3.2. Røgtætheden ved den tilfældige testhastighed i ELR-prøven må højst
være 20 procent over højeste værdier ved de to tilstødende testhastig-
heder, dog højst 5 % over grænseværdien.
7. MONTERING PÅ KØRETØJET
7.1. Motorens montering på køretøjet skal opfylde følgende specifikati-
oner, sammenholdt med motorens typegodkendelse:
7.1.1. motorens indsugningsvakuum må ikke overstige det, der er angivet
for den typegodkendte motor i bilag VI;
7.1.2. motorens udstødningsmodtryk må ikke være større end det, der er
foreskrevet for den typegodkendte motor i bilag VI;
7.1.3. udstødningssystemets volumen må ikke afvige mere end 40 % fra det,
der er foreskrevet for den typegodkendte motor i bilag VI;
7.1.4. den effekt, der optages af hjælpeudstyr til drift af motoren, må ikke
være større end den, der er foreskrevet for den typegodkendte motor
i bilag VI.
8. MOTORFAMILIE
8.1. Parametre, der er bestemmende for motorfamilien
Motorfamilien, således som den er bestemt af motorens fabrikant, kan
defineres ved de grundlæggende specifikationer, der skal være fælles
for motorerne i familien. I nogle tilfælde kan der være vekselvirkning
mellem parametrene indbyrdes. Disse virkninger må ligeledes tages i
betragtning, således at det sikres, at kun motorer med tilsvarende
egenskaber med hensyn til emissioner fra udstødningen indgår i
samme motorfamilie.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 16
▼M3
For at motorerne kan betragtes som tilhørende samme motorfamilie
skal de have følgende grundlæggende parametre til fælles:
8.1.1. Funktionsprincip:
— totakts
— firtakts
8.1.2. Kølemiddel:
— luft
— vand— olie
8.1.3. For gasmotorer og motorer med efterbehandling.
— Antal cylindre
(Andre dieselmotorer med færre cylindre end stammotoren kan anses
for hørende til samme motorfamilie, forudsat at brændstofsystemet
doserer brændstofmængden til hver enkelt cylinder).
8.1.4. De enkelte cylindres slagvolumen:
— den samlede afvigelse mellem motorerne må ikke være over 15 %.
8.1.5. Luftindtag:
— naturlig indsugning
— trykladet— trykladet med ladeluftkøler.
8.1.6. Forbrændingskammerets type/konstruktion:
— forkammer
— hvirvelstrømskammer— åbent kammer.
8.1.7. Ventiler og porte — arrangement, størrelse og antal:
— topstykke
— cylindervæg
— krumtaphus.
8.1.8. Brændstofindsprøjtningssystem (dieselmotorer):
— pumpe-ledning-indsprøjtningsdyse
— fødepumpe— fordelerpumpe— enkeltelement
— enhedsdyse.
8.1.9. Brændstofsystem (gasmotorer):
— blandeenhed
— gasinduktion/tilførsel (singlepoint, multipoint)— væsketilførsel (singlepoint, multipoint).
8.1.10. Tændingssystem (gasmotorer).8.1.11. Forskellige systemer:
— udstødningsrecirkulation
— vandindsprøjtning/emulsion— luftindblæsning— ladeluftkølesystem.
8.1.12. Efterbehandling af udstødningen:
— 3-vejskatalysator
— oxidationskatalysator— reduktionskatalysator— termiskreak tor— partikelfilter.
8.2. Valg af stammotor
8.2.1. Dieselmotorer
Stammotoren til motorfamilien vælges primært efter kriteriet højeste
brændstofforbrug pr. takt ved den angivne hastighed, som svarer til
største drejningsmoment. Såfremt dette primære kriterium opfyldes
af to eller flere motorer, vælges stammotoren efter det sekundære1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 17
▼M3
kriterium højeste brændstofforbrug pr. takt ved mærkehastigheden.
Under visse omstændigheder kan de godkendende myndigheder
afgøre, at motorfamiliens værst tænkelige forureningsgrad bedst kan
karakteriseres ved afprøvning af endnu en motor. De godkendende
myndigheder kan således udvælge endnu en motor til afprøvning,
baseret på egenskaber, der tilsiger, at denne kan tænkes at have det
højeste emissionsniveau blandt motorerne i den pågældende familie.
Såfremt nogle motorer i motorfamilien har andre variable egenskaber,
der kan tænkes at være af betydning for emissionerne fra udstød-
ningen, skal også disse egenskaber fastlægges og tages i betragtning
ved valg af stammotor.
8.2.2. Gasmotorer
Stammotoren til familien skal vælges med største slagvolumen som
det primære kriterium. Er to eller flere motorer fælles om at opfylde
dette primære kriterium, skal stammotoren vælges efter følgende
sekundære kriterier i nævnte rækkefølge:
— højeste brændstofforbrug pr. takt ved den hastighed, som svarer til
den angivne mærkeeffekt;
— mest avancerede tændingsindstilling;
— laveste recirkulationsforhold for udstødningen;— ingen luftpumpe eller laveste faktiske luftpumpeydelse.
Under visse omstændigheder kan de godkendende myndigheder
afgøre, at den værst tænkelige emission i motorfamilien bedst kan
karakteriseres ved, at endnu en motor afprøves. De godkendende
myndigheder kan således vælge endnu en motor til prøvning på
grundlag af egenskaber, som tilsiger, at den kan have det højeste
emissionsniveau inden for motorfamilien.
9. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
9.1. Der skal træffes foranstaltninger til sikring af produktionens overens-
stemmelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 10.
Produktionens overensstemmelse kontrolleres på grundlag af beskri-
velsen i typegodkendelsesattesterne opstillet i bilag VI til dette
direktiv.
Finder myndighederne producentens kontrolprocedure utilfredsstil-
lende, finder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF, bilag X, punkt
2.4.2. og 2.4.3. anvendelse.
9.1.1. Hvis der skal foretages måling af emissionen af forurenende stoffer,
og motorens typegodkendelse har været genstand for en eller flere
udvidelser, skal prøvningen ske på de(n) motor(er), som er beskrevet
i informationspakken svarende til den pågældende udvidelse.
9.1.1.1. Overensstemmelse af en motor, som underkastes forureningsprøvning:
Efter at motoren er overgivet til myndighederne, må fabrikanten ikke
foretage nogen justering af de udvalgte motorer.
9.1.1.1.1. Tre motorer stikprøveudtages af serien. Motorer, der kun underkastes
ESC- og ELR-test eller ETC-test med henblikpå typegodk endelse til
række A i tabellerne i punkt 6.2.1, er underlagt de pågældende prøver
til undersøgelse af produktionens overensstemmelse. Med myndighe-
dens godkendelse er alle andre motorer, der er typegodkendt til række
A, B1, B2 eller C i tabellerne i punkt 6.2.1, underlagt prøvning i
enten ESC- og ELR-serierne eller i ETC-serien med henblikpå under-
søgelse af produktionens overensstemmelse. Grænseværdierne anføres
i dette bilags afsnit 6.2.1.
9.1.1.1.2. Prøverne udføres i henhold til tillæg 1 til dette bilag, når den ansvar-
lige myndighed er tilfreds med den af fabrikanten oplyste
standardafvigelse i produktionen, i overensstemmelse med bilag X til
direktiv 70/156/EØF, som finder anvendelse på motordrevne køretøjer
og påhængskøretøjer dertil.
Prøverne udføres i henhold til tillæg 2 til dette bilag, når den ansvar-
lige myndighed ikke er tilfreds med den af fabrikanten oplyste
standardafvigelse i produktionen, i overensstemmelse med bilag X til
direktiv 70/156/EØF, som finder anvendelse på motordrevne køretøjer
og påhængskøretøjer dertil.
På fabrikantens begæring kan prøverne udføres i henhold til tillæg 3
til dette bilag.
9.1.1.1.3. På grundlag af test af motoren ved stikprøvetagning anses produkti-
onen af en serie at være overensstemmende, når der er nået1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 18
▼M3
afgørelsen godkendt for alle de forurenende stoffer, og for uoverens-
stemmende, når der er nået afgørelsen forkastet for ét forurenende
stof, i henhold til de testkriterier, der finder anvendelse i det pågæl-
dende tillæg.
Når afgørelsen godkendt er nået for ét forurenende stof, må denne
afgørelse ikke ændres ved nogen supplerende prøve, som udføres
med henblikpå en afgørelse for de øvrige forurenende stoffers
vedkommende.
Hvis der ikke nås afgørelsen godkendt for samtlige forurenende
stoffer, og der ikke foreligger nogen afgørelse om uoverensstemmelse
for ét forurenende stof, foretages test af endnu en motor (se fig. 2).
Nås ingen afgørelse, kan fabrikanten til hver en tid beslutte at standse
afprøvningen. I så tilfælde registreres dette som en afgørelse om ikke-
beståelse.
9.1.1.2. Prøverne udføres på nyproducerede motorer. Gasdrevne motorer
tilkøres efter proceduren foreskrevet i punkt 3. af tillæg 2 til bilag III.
9.1.1.2.1. På fabrikantens begæring kan prøverne dog udføres på diesel- eller
gasmotorer, som er tilkørt længere end angivet i punkt 9.1.1.2., dog
højst 100 timer. I dette tilfælde foretages tilkørslen af fabrikanten,
som forpligter sig til ikke at foretage nogen justering af disse motorer.
9.1.1.2.2. Når fabrikanten anmoder om at foretage tilkørsel i overensstemmelse
med punkt 9.1.1.2.1., kan dette ske på:
— alle de motorer, som afprøves,
— den første afprøvede motor, idet der bestemmes en forskydnings-
koefficient på følgende måde:
— de forurenende emissioner måles ved nul og ved »x« timer på
den først afprøvede motor,
— forskydningskoefficienten for emissionen i tidsrummet mellem
nul og »x« timer beregnes for hvert forurenende stof:
Emissioner ved »x« timer
Emissioner ved nul timer
koefficienten kan være mindre end én.
De efterfølgende testmotorer underkastes ikke tilkørselsproceduren,
men deres emissioner ved nul timer vil blive ændret med forskyd-
ningskoefficienten.
I dette tilfælde skal følgende værdier anvendes:
— værdierne ved »x« timer for den første motor,
— værdierne ved nul timer, ganget med forskydningskoefficienten,
for de øvrige motorer.
9.1.1.2.3. For diesel- og LPG-drevne motorer kan alle disse prøver udføres med
brændstof af handelskvalitet. På fabrikantens begæring kan dog
anvendes det i bilag IV beskrevne referencebrændstof. Dette inde-
bærer tests som beskrevet i punkt 4 i dette tillæg med mindst to af
referencebrændstofferne for hver gasmotor.
9.1.1.2.4. For NG-drevne motorer kan alle disse tests foretages med brændstof
af handelskvalitet på følgende måde:
— for H-mærkede motorer med brændstof inden for H-området;
— for L-mærkede motorer med brændstof inden for L-området;— for HL-mærkede motorer med brændstof inden for H- eller L-
området.
På fabrikantens begæring kan dog anvendes de i bilag IV beskrevne
referencebrændstoffer. Dette indebærer tests som beskrevet i punkt 4.
i dette tillæg med mindst to af referencebrændstofferne for hver
gasmotor.
9.1.1.2.5. Ved eventuel tvist som følge af manglende overensstemmelse af
gasdrevne motorer ved brug af brændstof af handelskvalitet skal prøv-
ning udføres med et referencebrændstof, som stammotoren er blevet
testet på, eller med det eventuelle supplerende brændstof 3, som er
omhandlet i punkt 4.1.3.1. og 4.2.1.1., og som stammotoren kanhave været afprøvet på. Resultatet skal derefter omregnes ved hjælp
af de pågældende faktorer »r«, »r
a« eller »rb« som beskrevet i punkt
4.1.3.2., 4.1.4.1. og 4.2.1.2. Hvis r, raeller rber mindre end én, skal
der ikke foretages nogen korrektion. De målte resultater og de bereg-
nede resultater skal godtgøre, at motoren overholder grænseværdierne1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 19
▼M3
med alle de pågældende brændstoffer (brændstof 1, 2 og, i givet fald,
brændstof 3).
9.1.1.2.6. Test for produktionens overensstemmelse af en gasdrevet motor, som
er udformet med henblikpå at k øre på ét brændstof af bestemt
sammensætning, skal foretages på det brændstof, som motoren er kali-
breret for.
Figur 2
Diagram over prøvning af produktionens overensstemmelse
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 20
▼M3
Tillæg 1
FREMGANGSMÅDE VED KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENS-
STEMMELSE, NÅR STANDARDAFVIGELSEN ER TILFREDSSTILLENDE
1. I dette tillæg beskrives den fremgangsmåde, der skal anvendes til kontrol af
produktionens overensstemmelse hvad angår emission af forurenende stoffer,
når standardafvigelsen i fabrikantens produktion er tilfredsstillende.
2. Ved en mindste stikprøvestørrelse på tre motorer indstilles prøvetagningspro-
ceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch holder
prøven, når 40 % af motorerne er defekte, er 0,95 (producentens risiko
= 5 %), medens sandsynligheden for, at en batch bliver godkendt med 65 %
af motorerne defekte, er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %).
3. Følgende procedure anvendes for hvert af de forurenende stoffer, der er
angivet i punkt 6.2.1. i bilag I (se fig. 2):
Idet:
L = den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof;
χi= den naturlige logaritme til måleværdien for den i'te motor i stik-
prøven;
s = et estimat for produktionens standardafvigelse (efter uddragelse af den
naturlige logaritme til måleværdierne)
n = det aktuelle stikprøveantal.
4. For hver stikprøve beregnes summen af standardafvigelserne fra grænsevær-
dien ved hjælp af følgende formel:
1
SXn
i¼1L/C0χi ðÞ
5. Hvorefter:
— er det statistiske testresultat større end godkendelsesgrænsen for den
pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 3, er resultatet for det
pågældende forurenende stof godkendt;
— hvis det statistiske testresultat er mindre end forkastelsesgrænsen for den
pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 3, er resultatet for det
pågældende forurenende stof forkastet;
— ellers afprøves én yderligere motor i henhold til punkt 9.1.1.1. i bilag I,
og beregningen foretages for den derved med én forøgede stikprøvestør-
relse.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 21
▼M3
Tabel 3
Beståelses- og forkastelsesgrænse for stikprøveplanen i tillæg 1
Mindste strikprøvestørrelse: 3
Kumuleret antal motorer
afprøvet (stikprøvestør-
relse)Godkendelsesgrænse AnForkastelsesgrænse Bn
3 3,327 − 4,724
4 3,261 − 4,790
5 3,195 − 4,856
6 3,129 − 4,922
7 3,063 − 4,988
8 2,997 − 5,054
9 2,931 − 5,120
10 2,865 − 5,185
11 2,799 − 5,251
12 2,733 − 5,317
13 2,667 − 5,383
14 2,601 − 5,449
15 2,535 − 5,515
16 2,469 − 5,581
17 2,403 − 5,647
18 2,337 − 5,713
19 2,271 − 5,779
20 2,205 − 5,845
21 2,139 − 5,911
22 2,073 − 5,977
23 2,007 − 6,043
24 1,941 − 6,109
25 1,875 − 6,175
26 1,809 − 6,241
27 1,743 − 6,307
28 1,677 − 6,37329 1,611 − 6,439
30 1,545 − 6,505
31 1,479 − 6,571
32 − 2,112 − 2,1121988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 22
▼M3
Tillæg 2
FREMGANGSMÅDE VED KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENS-
STEMMELSE, NÅR STANDARDAFVIGELSEN ER UTILFREDSSTIL-
LENDE ELLER IKKE FORELIGGER
1. I dette tillæg beskrives den fremgangsmåde, der skal anvendes til kontrol af
produktionens overensstemmelse hvad angår emission af forurenende stoffer,
når standardafvigelsen af fabrikantens produktion enten ikke er tilfredsstil-
lende eller ikke foreligger.
2. Med en mindste stikprøvestørrelse på tre motorer indstilles prøvetagningspro-
ceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch holder
prøven, når 40 % af motorerne er defekte, er 0,95 (producentens risiko
= 5 %), medens sandsynligheden for, at en batch godkendes med 65 % af
motorerne defekte, er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %).
3. Værdierne af de forurenende stoffer angivet i punkt 6.2.1 i bilag I regnes for
at være logaritmisknormalfordelte og sk al transformeres ved uddragelse af
den naturlige logaritme til værdierne. Lad m0og m være henholdsvis mindste
og største stikprøvestørrelse (m0= 3 og m = 32) og lad n være det aktuelle
stikprøveantal.
4. Idet den naturlige logaritme til værdierne målt i serien er χ1,χ2,… , χi,o gL
er den naturlige logaritme til grænseværdien for det forurenende stof, defi-
neres
di=χi−L
og
dn¼1
nXn
i¼1di
V2
n¼1
nXn
i¼1di/C0dn/C0/C1 2
5. Tabel 4 angiver værdierne af tallene svarende til afgørelsen godkendt (An)o g
forkastet (Bn) og de tilhørende aktuelle stikprøveantal. Det statistiske testre-
sultat er forholdet dn=Vn;som benyttes til afgørelse af, om serien er
godkendt eller ikke, på følgende måde:
For m0≤n<m :
— serien godkendt, hvisdn
Vn/C20An
— serien forkastet, hvisdn
Vn/C21Bn
— foretag endnu en måling, hvis A n<dn
Vn<Bn
6. Bemærkninger
Følgende rekursionsformel er nyttig til beregning af på hinanden følgende
værdier af det statistiske restresultat:
dn¼1/C01
n/C18/C19
dn/C01þ1
ndn
V2
n¼1/C01
n/C18/C19
V2
n/C01þdn/C0dn/C0/C1 2
n/C01
n¼2;3;...;d1¼d1;V1¼0/C0/C11988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 23
▼M3
Tabel 4
Beståelses- og forkastelsesgrænse for stikprøveplanen i tillæg 2
Mindste stikprøvestørrelse: 3
Kumuleret antal motorer
afprøvet (stikprøvestør-
relse)Godkendelsesgrænse AnForkastelsesgrænse Bn
3 − 0,80381 16,64743
4 − 0,76339 7,68627
5 − 0,72982 4,67136
6 − 0,69962 3,25573
7 − 0,67129 2,45431
8 − 0,64406 1,94369
9 − 0,61750 1,59105
10 − 0,59135 1,33295
11 − 0,56542 1,13566
12 − 0,53960 0,97970
13 − 0,51379 0,85307
14 − 0,48791 0,74801
15 − 0,46191 0,65928
16 − 0,43573 0,58321
17 − 0,40933 0,51718
18 − 0,38266 0,45922
19 − 0,35570 0,40788
20 − 0,32840 0,36203
21 − 0,30072 0,32078
22 − 0,27263 0,28343
23 − 0,24410 0,24943
24 − 0,21509 0,21831
25 − 0,18557 0,18970
26 − 0,15550 0,16328
27 − 0,12483 0,13880
28 − 0,09354 0,1160329 − 0,06159 0,09480
30 − 0,02892 0,07493
31 − 0,00449 0,05629
32 0,03876 0,038761988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 24
▼M3
Tillæg 3
FREMGANGSMÅDE VED KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENS-
STEMMELSE PÅ FABRIKANTENS BEGÆRING
1. I dette tillæg beskrives fremgangsmåden, når produktionens overensstem-
melse på fabrikantens begæring kontrolleres hvad angår emission af
forurenende stoffer.
2. Med en mindste stikprøvestørrelse på tre motorer indstilles prøvetagningspro-
ceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch holder
prøven, når 30 % af motorerne er defekte, er 0,90 (producentens risiko
= 10 %), medens sandsynligheden for, at en batch bliver godkendt med
65 % af motorerne defekte, er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %).
3. Følgende fremgangsmåde anvendes for hvert af de forurenende stoffer
angivet i punkt 6.2.1.
Idet:
L = grænseværdien for det forurenende stof;
xi= måleværdien for den i'te motor i stikprøven;
n = det aktuelle stikprøveantal.
4. For den pågældende stikprøve beregnes det statistiske testresultat, der kvanti-
ficerer antallet af ikke-overensstemmende motorer, dvs. xi≥L.
5. Hvorefter:
— hvis det statistiske resultat er mindre end eller lig med godkendelses-
grænsen for den pågældende stikprøvestørrelse i tabel 5, nås afgørelsen
godkendt for det pågældende forurenende stof;
— er det statistiske resultat større end eller lig med forkastelsesgrænsen for
den pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 5, nås afgørelsen forka-
stet for det pågældende stof;
— ellers afprøves én yderligere motor i henhold til punkt 9.1.1.1 i bilag I, og
beregningen foretages for den derved med én forøgede stikprøvestørrelse.
I tabel 5 beregnes godkendelsesgrænse og forkastelsesgrænse efter ISO 8422/
1991.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 25
▼M3
Tabel 5
Beståelses- og forkastelsesgrænse for stikprøveplanen i tillæg 3
Mindste strikprøvestørrelse: 3
Kumuleret antal motorer
afprøvet (stikprøvestør-
relse)Godkendelsesgrænse Forkastelsesgrænse
3— 3
404
504
615
715
826
926
10 3 7
11 3 7
12 4 8
13 4 8
14 5 9
15 5 9
16 6 10
17 6 10
18 7 11
19 8 91988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 26
▼M3
BILAG II
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 27
▼M3
Tillæg 1
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 28
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 29
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 30
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 31
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 32
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 33
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 34
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 35
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 36
▼M3
Tillæg 2
HOVEDSPECIFIKATIONER FOR MOTORFAMILIEN
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 37
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 38
▼M3
Tillæg 3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 39
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 40
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 41
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 42
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 43
▼M3
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 44
▼M3
Tillæg 4
SPECIFIKATIONER FOR MOTORRELATEREDE KØRETØJSDELE
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 45
▼M3
BILAG III
PRØVNINGSFORSKRIFTER
1. INDLEDNING
1.1. I dette bilag beskrives metoderne til bestemmelse af emissionen af forure-
nende luftarter, partikler og røg fra de afprøvede motorer. Der beskrives
tre testcykluser, som finder anvendelse i henhold til bestemmelserne i
bilag I, punkt 6.2:
— ESC-testcyklusen, der består af 13 stationære testforløb med konstant
hastighed,
— ELR-testcyklusen, der består af en række ikke-stationære belastnings-
trin ved forskellige omdrejningstal, som indgår som del af én
testprocedure og gennemføres sideløbende;
— ETC-testcyklusen, som består af en række ikke-stationære forløb, der
sekund for sekund går over i hinanden.
1.2. Ved prøvningen skal motoren være anbragt i prøvebænk, der er tilsluttet
et dynamometer.
1.3.Måleprincip
I motorens udstødning måles indholdet af gasformige komponenter
(carbonmonoxid, total mængde carbonhydrider kun for dieselmotorer
(kun ved ESC-test), andre carbonhydrider end methan for diesel- og
gasmotorer (kun i ETC-test), methan for gasmotorer (kun i ETC-test),
samt nitrogenoxider), partikler (kun dieselmotorer) og røg (kun dieselmo-
torer ved ELR-test). Desuden anvendes carbondioxid ofte som sporgas til
bestemmelse af fortyndingsforholdet i delstrøms- og fuldstrømsfortyn-
dingssystemer. God teknisk skik tilsiger rutinemæssig brug af
carbondioxid-bestemmelse som et udmærket redskab til at opdage
måleproblemer under prøvningen.
1.3.1. ESC-Test
Under en foreskreven sekvens af kørebetingelser med varm motor skal
mængderne af ovennævnte emissioner fra udstødningen måles kontinuer-
ligt ved udtagning af en prøve af den ufortyndede udstødningsgas.
Testcyklusen består af en række hastigheds- og effektforløb, som dækker
dieselmotorers typiske arbejdsområde. Under hver af disse sekvenser
bestemmes koncentrationen af hver forurenende gas, udstødningens
strømningshastighed og den afgivne effekt, og de målte værdier vægtes.
Partikelprøven fortyndes med konditioneret omgivende luft. Der tages én
prøve gennem hele testproceduren, som opsamles på passende filtre. For
hvert forurenede stof beregnes den emitterede mængde i gram pr. kilo-
watt-time som beskrevet i tillæg 1 til dette bilag. Desuden skal der
måles NOxi tre testpunkter inden for det kontrolområde, der vælges af
den tekniske tjeneste(1), og de målte værdier sammenholdes med værdi-
erne beregnet af de arbejdsmåder af prøvningscyklusen, der omfatter de
valgte testpunkter. NOx-kontrolmålingerne sikrer, at motorens forure-
ningsbegrænsning er effektiv inden for motorens typiske arbejdsområde.
1.3.2. ELR-test
Ved en påbudt belastningsresponsprøve bestemmes røgtætheden af den
varme motor med opacimeter. Prøven består i, at motoren ved konstant
hastighed udsættes for en belastning fra 10 % til 100 % ved tre forskel-
lige motorhastigheder. Derudover gennemløbes et fjerde belastningstrin,
valgt af den tekniske tjeneste(2), og den heri målte værdi sammenholdes
med værdierne fra de foregående belastningstrin. Værdien svarende til
spidsen af røgtæthedskurven beregnes ved hjælp af en algoritme til
gennemsnitsberegning som beskrevet i tillæg 1 til dette bilag.
1.3.3. ETC-test
Under en foreskreven cyklus med varm motor og glidende overgang
mellem driftsomstændigheder, som nøje bygger på vejtypespecifikke
køremønstre for kraftige motorer i lastbiler og busser, måles tallene for
ovennævnte forurenende stoffer efter fortynding af den samlede udstød-
ningsgas med konditioneret omgivende luft. Ved hjælp af værdierne for
motordrejningsmoment og -omdrejningstal registreret af dynamometeret
integreres effekten med hensyn til tiden gennem testcyklusen. Resultatet1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 46
(1) Testpunkterne skal vælges ved hjælp af anerkendte statistiske randomiseringmetoder.
(2) Testpunkterne skal vælges ved hjælp af anerkendte statistiske randomiseringsmetoder.
▼M3
er det arbejde, motoren har udført i testcyklusen. Koncentrationen af NOxog HC bestemmes gennem hele cyklusen ved integration af signalet fra
analysatoren. Koncentrationen af CO, CO2og NMHC kan bestemmes
ved integration af signalet fra analysatoren eller ved indsamling i
prøvesæk. For partikler indsamles en proportional prøve på passende
filtre. Strømningshastigheden af den fortyndede udstødningsgas
bestemmes gennem hele cyklusen med henblik på beregning af massee-
missionen af hvert forurenende stof. Sammen med det af motoren
udførte arbejde benyttes masseemissionen af hvert forurenende stof til
beregning af den emitterede mængde i gram pr. kilowatt-time som
beskrevet i tillæg 2 til dette bilag.
2. PRØVNINGSBETINGELSER
2.1.Prøvningsbetingelser for motoren
2.1.1. Den absolutte temperatur (Ta) af motorens indsugningsluft måles ved
motorens luftindtag i Kelvin, det tørre atmosfæretryk(ps) måles i kPa,
og parameteren F bestemmes efter følgende anvisninger:
a) for dieselmotorer:
For motorer med naturlig indsugning og mekanisk trykladning:
F¼99
ps/C18/C19
/C3Ta
298/C18/C190;7
For trykladede motorer med eller uden køling af motorens indgangs-
luft:
F¼99
ps/C18/C190;7
/C3Ta
298/C18/C191;5
b) for gasmotorer:
F¼99
ps/C18/C191;2
/C3Ta
298/C18/C190;6
2.1.2. Prøvningens gyldighed
For at prøvningen kan anses for gyldig, skal det for parameteren F gælde:
0,96≤F≤1,06
2.2.Motorer med ladeluftkøling
Ladelufttemperaturen registreres og må ved motorhastigheden svarende til
motorens mærkeeffekt og fuld belastning højst afvige ± 5 K fra den
maksimale ladelufttemperatur angivet i bilag II, tillæg 1, punkt 1.16.3.
Kølemidlets temperatur skal være mindst 293 K (20 ºC).
Anvendes testsystem eller udvendig blæser, må ladelufttemperaturen ved
motorhastigheden svarende til motorens mærkeeffekt og fuld belastning
højst afvige ± 5 K fra den maksimale ladelufttemperatur angivet i bilag
II, tillæg 1, punkt 1.16.3. Den indstilling af ladeluftkøleren, som anvendes
for at opfylde ovennævnte betingelser kontrolleres ikke og skal anvendes
gennem hele testcyklusen.
2.3.Motorens luftindtag
Det anvendte luftindtag skal have en indsnævring, der højst afviger
± 100 Pa fra motorens øvre grænse ved den hastighed, som svarer til
den angivne maksimaleffekt og fuld belastning.
2.4.Motorens udstødningssystem
Det anvendte udstødningssystem skal have et udstødningsmodtryk, som
højst afviger ± 1 000 Pa fra motorens øvre grænse ved den hastighed,
som svarer til den angivne maksimaleffekt og fuld belastning, og et
volumen, som højst afgiver ± 40 % fra det af fabrikanten angivne. Der
kan anvendes et testsystem, forudsat at dette svarer til motorens faktiske
driftsbetingelser. Udstødningssystemet skal opfylde kravene til udtagning1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 47
▼M3
af prøver af udstødningsgas som angivet i bilag III, tillæg 4, punkt 3.4, og
i bilag V, punkt 2.2.1, EP, samt punkt 2.3.1, EP.
Har motoren anordning til efterbehandling af udstødningsgassen, skal
udstødningsrøret have samme diameter som det, der anvendes mindst
fire rørdiametre oven for indgangen til den udvidelse, som indeholder
efterbehandlingsenheden. Afstanden fra udstødningsmanifoldflange eller
turboladerudgang til efterbehandlingsenheden skal være den samme som
i den udformning, som er opstillet af fabrikanten eller inden for de
afstandsspecifikationer, han har angivet. Udstødningens modtryk eller
indsnævring skal overholde samme kriterier som ovenfor angivet og kan
være indstillet ved hjælp af en ventil. Efterbehandlingsenheden kan være
afmonteret under forprøver og under registrering af motorens data og kan
erstattes med en tilsvarende beholder med inaktiv katalysatorbærer.
2.5.Kølesystem
Kølesystemets kapacitet skal være tilstrækkelig til at holde motorens
driftstemperatur på den af fabrikanten angivne normalværdi.
2.6.Smøreolie
Specifikationer for den ved prøvningen anvendte smøreolie skal regi-
streres og angives sammen med prøvningsresultaterne som angivet i
bilag II, tillæg 1, punkt 7.1.
2.7.Brændstof
Der skal anvendes det i bilag IV specificerede referencebrændstof.Brændstoftemperatur og målepunkt skal af fabrikanten angives inden for
grænserne i bilag II, tillæg 1, punkt 1.16.5. Brændstoftemperaturen må
ikke være under 306 K (33 ºC). Holder brændstoffet ikke den angivne
temperatur, skal temperaturen være 311 K ± 5 K (38 ºC ± 5 ºC) ved
brændstoftilførslens indgang.
For NG- og LPG-drevne motorer skal brændstoftemperatur og målepunkt
ligge inden for grænserne i bilag II, tillæg 1, punkt 1.16.5, eller i bilag II,
tillæg 3, punkt 1.16.5, når motoren ikke er en stammotor.
2.8.Prøvning af systemer til efterbehandling af udstødningsgassen
Er motoren forsynet med anordning til efterbehandling af udstødningen,
skal de under testcykluserne målte emissioner være repræsentative for
emissionerne i marken. Lader dette sig ikke opnå ved en enkelt testcyklus
(f.eks for partikelfiltre med periodisk regenerering), skal der gennemføres
flere testcykluser og testresultaterne udlignes og/eller vægtes. Den nøjag-
tige fremgangsmåde aftales mellem motorfabrikanten og den tekniske
tjeneste og skal være baseret på et velbegrundet teknisk skøn.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 48
▼M3
Tillæg 1
ESC- OG ELR-TESTCYKLUSER
1. INDSTILLING AF MOTOR OG DYNAMOMETER
1.1.Bestemmelse af motorhastighed A, B og C
Motorhastighed A, B og C angives af fabrikanten i henhold til følgende
forskrifter:
Den høje hastighed nhibestemmes ved beregning af 70 % mærkenettoef-
fekten P(n), således som bestemt i bilag II, tillæg 1, punkt 8.2. Det
højeste motoromdrejningstal på effektkurven, hvor denne effekt
indtræder, defineres som nhi.
Det lave motoromdrejningstal nlobestemmes ved beregning af 50 %
mærkenettoeffekten P(n), således som bestemt i bilag II, tillæg 1, punkt
8.2. Det laveste motoromdrejningstal på effektkurven, hvor denne effekt
indtræder, defineres som nlo.
Motorhastighed A, B og C bestemmes på følgende måde:
Hastighed A = nlo+2 5%( nhi−nlo)
Hastighed B = nlo+5 0%( nhi−nlo)
Hastighed C = nlo+7 5%( nhi−nlo.)
Motorhastighed A, B og C kan bestemmes på en følgende måder:
a) Med henblikpå nøjagtig bestemmelse af nhiog nlomåles på ekstra
testpunkter i forbindelse med godkendelse af motoreffekten efter
direktiv 80/1269/EØF. Den maksimale effekt, nhiog nlobestemmes af
effektkurven, og motorhastighed A, B og C beregnes efter oven-
stående forskrifter.
b) Motoren kortlægges langs hele belastningskurven fra den maksimale
ubelastede motorhastighed til tomgangshastighed, idet der anvendes
mindst 5 målepunkter pr. 1 000 motoromdrejninger på skalaen og
målepunkter som højst afviger ± 50 o./min. fra omdrejningstallet
svarende til den angivne maksimaleffekt. Af den således registrerede
kurve bestemmes maksimaleffekten, nhiog nlo, og motorhastighed A,
B og C beregnes efter ovenstående forskrifter.
Hvis den målte motorhastighed A, B og C ikke afviger mere end ± 3 %
fra den af fabrikanten angivne motorhastighed, anvendes den af fabri-
kanten angivne motorhastighed til emissionsprøvningen. Hvis nogen
motorhastighed overskrider tolerancen, anvendes den målte motorha-
stighed til emissionsprøvningen.
1.2.Bestemmelse af dynamometerets indstilling
Momentkurven ved fuld motorbelastning bestemmes eksperimentelt ved
forsøg, hvor man beregner drejningsmomentværdierne ved de foreskrevne
prøvningssekvenser under nettobetingelser som foreskrevet i bilag II,
tillæg 1, punkt 8.2. I givet fald tages hensyn til den af det motordrevne
udstyr optagne effekt. Dynamometerindstillingen beregnes for hver test-
forløb ved hjælp af formlen:
s¼PnðÞ/C3L
100når afprøvning finder sted under nettobetingelser
s¼PnðÞ/C3L
100når afprøvning ikke finder sted under nettobetingelser
hvor:s = dynamometerindstilling, kW
P(n) = motorens nettoeeffekt som angivet i bilag II, tillæg 1, punkt 7.2,
kW
L = belastningsprocent som angivet i punkt 2.7.1, %P(a) = effekt optaget af det hjælpeudstyr, der skal monteres, som
angivet i bilag II, tillæg 1, punkt 6.1
P(b) = effekt optaget af hjælpeudstyr, som skal afmonteres, som
angivet i bilag II, tillæg 1, punkt 6.2.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 49
▼M3
2. ESC-TEST
På fabrikantens begæring kan der gennemføres en foreløbig testcyklus for
at konditionere motoren og udstødningssystemet før målecyklusen.
2.1.Klargøring af prøvetagningsfiltre
Mindst én time før prøvens gennemførelse skal hvert filter(par) anbringes
i en lukket, men ikke tætnet petriskål og stilles til stabilisering i et
vejerum. Efter forløbet af stabiliseringsperioden vejes hvert filter(par),
og taravægten noteres. Det pågældende filter(par) opbevares derefter i en
lukket petriskål eller filterholder, indtil det skal bruges til prøvning. Er
det pågældende filter(par) ikke blevet anvendt inden for otte timer efter
udtagning af vejerummet, skal det vejes igen før anvendelsen.
2.2.Montering af måleapparaturet
Instrumenter og prøvetagningssonder skal monteres som foreskrevet.
Anvendes et totalstrømssystem til fortynding af udstødningsgassen, skal
udstødningsrøret være tilsluttet systemet.
2.3.Start af fortyndingssystemet og motoren
Fortyndingssystemet og motoren startes og varmes op, indtil alle tempe-
ratur- og trykværdier har stabiliseret sig ved fuld belastning i henhold til
fabrikantens anbefalinger og god teknisk skik.
2.4.Start af systemet til partikeludskillelse
Systemet til partikeludskillelse startes med omføring (bypass). Fortyn-
dingsluftens baggrundskoncentration af partikler kan bestemmes ved, at
fortyndet luft ledes gennem filtrene. Anvendes filtreret fortyndingsluft,
kan der foretages en enkelt måling enten før eller efter prøvens udførelse.
Er fortyndingsluften ikke filtreret, skal der måles ved begyndelsen og
slutningen af prøvecyklus, og gennemsnitsværdien beregnes.
2.5.Indstilling af fortyndingsforholdet
Fortyndingsluften skal indstilles således, at temperaturen af den fortyn-
dede udstødningsgas, målt umiddelbart før hovedfilteret, ikke er over
325 K (52 ºC) i noget forløb. Fortyndingsforholdet (q) må ikke være
under 4.
For systemer reguleret af koncentrationen af CO2eller NOxskal fortyn-
dingsluftens koncentration af CO2eller NOxmåles ved begyndelsen og
slutningen af hver prøve. Ved måling af fortyndingsluftens baggrundskon-
centration af CO2eller NOxmå start- og slutværdierne ikke afvige mere
end henholdsvis 100 ppm og 5 ppm indbyrdes.
2.6.Kontrol af analysatorerne
Analysatorerne til emissionsbestemmelse skal være nulstillet og kali-
breret.
2.7.Testcyklus
2.7.1. Ved betjening af dynamometeret på testmotoren går man frem efter
følgende cyklus bestående af 13 forløb:
Forløb nr.Motorha-
stighedBelastning,
i%Vægtnings-
faktorForløbets
længde
1 tomgang — 0,15 4 minutter
2 A 100 0,08 2 minutter
3 B 50 0,10 2 minutter
4 B 75 0,10 2 minutter
5 A 50 0,05 2 minutter
6 A 75 0,05 2 minutter
7 A 25 0,05 2 minutter
8 B 100 0,09 2 minutter9 B 25 0,10 2 minutter
10 C 100 0,08 2 minutter1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 50
▼M3
Forløb nr.Motorha-
stighedBelastning,
i%Vægtnings-
faktorForløbets
længde
11 C 25 0,05 2 minutter
12 C 75 0,05 2 minutter
13 C 50 0,05 2 minutter
2.7.2. Testsekvens
Testsekvensen påbegyndes. Rækkefølgen af forløbene skal svare til disses
nummerering i punkt 2.7.1.
Motoren skal fungere i den foreskrevne tid i hvert forløb, således at
ændringer i motorhastighed og -belastning er fuldført inden for de første
20 sekunder. Den foreskrevne motorhastighed skal holdes inden for
± 50 o./min., og det foreskrevne drejningsmoment må højst afvige ± 2 %
fra det maksimale drejningsmoment ved testhastigheden.
På fabrikantens begæring kan testsekvensen gentages et tilstrækkeligt
antal gange til, at der frafiltreres en større masse af partikler på filteret.
Fabrikanten skal forelægge en detaljeret beskrivelse af procedurerne til
dataevaluering og beregning. Indholdet af forurenende luftarter
bestemmes kun ved den første prøvningscyklus.
2.7.3. Analyseapparaternes respons
Analyseapparaternes målinger skal optegnes med båndskriver eller måles
med et tilsvarende dataoptegningssystem, idet udstødningsgassen
gennemstrømmer analysatorerne gennem hele testcyklusen.
2.7.4. Udtagning afpartikelprøver
Der skal anvendes ét par filtre (hovedfilter og ekstrafilter, se bilag III,
tillæg 4) til hele prøvningsproceduren. De i testcyklusen for de forskellige
forløb angivne vægtningsfaktorer anvendes ved, at der indsamles en
prøve, som er proportional med udstødningens massestrøm i hvert enkelt
forløb af testcyklusen. Dette kan opnås ved tilsvarende indstilling af
prøvestrømningshastighed, prøvetagningstid og/eller fortyndingsforhold,
således at kravet til effektive vægtningsfaktorer i punkt 5.6 er opfyldt.
Prøvetagningstiden pr. forløb skal være mindst 4 sekunder pr. 0,01 vægt-
ningsfaktor. Udtagning af prøverne skal finde sted senest muligt i hvert
forløb. Prøvetagning af partikler skal afsluttes tidligst 5 sekunder før slut-
ningen af hvert forløb.
2.7.5. Motorens tilstand
Motorhastighed og -belastning, indsugningsluftens temperatur og vakuum,
udstødningens temperatur og modtryk, brændstofstrømningshastighed og
luft- eller udstødningsstrøm, ladelufttemperatur, brændstoftemperatur og
-fugtindhold skal registreres i hver arbejdsmåde, idet kravene til hastighed
og belastning (se punkt 2.7.2) er opfyldt på tidspunktet for udtagning af
partikelprøver, og i hvert tilfælde i det sidste minut af hvert forløb.
Eventuelle yderligere data, der måtte være nødvendige til beregningerne,
skal registreres (jf. punkt 4 og 5).
2.7.6. NOx-kontrol inden for kontrolområdet
Umiddelbart efter gennemførelse af forløb 13 foretages kontrol af NOxinden for kontrolområdet. Motoren skal konditioneres i forløb 13 i tre
minutter, før målingerne påbegyndes. Der foretages tre målinger på
forskellige punkter inden for kontrolområdet, valgt af den tekniske
tjeneste(1). Perioden for hver måling skal være 2 minutter.
Målingen, der sker efter samme procedure som for NOx-målingen i
cyklusen bestående af 13 testforløb, skal gennemføres i overensstemmelse
med punkt 2.7.3, 2.7.5, og 4.1 i dette tillæg, samt med bilag III, tillæg 4,
punkt 3.
Beregningen skal foretages i overensstemmelse med punkt 4.
2.7.7. Efterkontrol af analyseapparaterne
Efter emissionstesten gentages kontrollen med anvendelse af en nulstil-
lingsgas og samme kalibreringsgas. Prøveresultatet regnes for1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 51
(1) Testpunkterne skal vælges ved hjælp af anerkendte statistiske randomiseringsmetoder.
▼M3
acceptabelt, hvis forskellen mellem målingen før prøven og efter prøven
er mindre end 2 % af værdien for kalibreringsgassen.
3. ELR-TEST3.1.Montering af måleapparaturet
Opacimeter og prøvetagningssonder skal, i givet fald, være monteret efter
lyddæmperen og en eventuel efterbehandlingsenhed i overensstemmelsemed de almindelige monteringsanvisninger fra instrumentets fabrikant.
Derudover skal kravene i punkt 10 i ISO DIS 11614 overholdes, hvor
det er hensigtsmæssigt.
Før nulpunkts- og fuldskalakontrol skal opacimeteret varmes op og stabi-
liseres efter fabrikantens anvisninger. Har opacimeteret renseluftsystem til
undgåelse af tilsodning af instrumentets optiske dele, skal også dette
system aktiveres og justeres efter fabrikantens anvisninger.
3.2.Kontrol af opacimeteret
Ved nulpunkts- og fuldskalakontrol skal apparatet være indstillet på
udlæsning af opacitet, da der er to veldefinerede kalibreringspunkter på
opacitetsskalaen, nemlig 0 % opacitet og 100 % opacitet. Lysabsorptions-
koefficienten beregnes derefter korrekt på grundlag af den målte
røgtæthed og L
Asom angivet af opacimeterets fabrikant, når instrumentet
er stillet tilbage på udlæsning af k-værdi med henblik på testen.
Når opacimeterets lysstråle ikke spærres, skal visningen indstilles til en
røgtæthed på 0,0 % ± 1,0 %. Idet lystilgangen til apparatets føler er
spærret, indstilles visningen til en opacitet på 100,0 % ± 1,0 %.
3.3.Testcyklus
3.3.1. Konditionering afmotoren
Motoren og systemet skal varmes op ved maksimal motoreffekt for at
stabilisere motorens driftsparametre i henhold til fabrikantens anvis-
ninger. Formålet med forkonditioneringsfasen er desuden at undgå, at
den egentlige måling påvirkes af belægninger i udstødningssystemet efter
en foregående prøve. Når motoren er stabiliseret, skal cyklus påbegyndes
senest 20 ± 2 s efter forkonditioneringsfasen. På fabrikantens begæring
kan der gennemføres en foreløbig testcyklus for at konditionere motoren
og udstødningssystemet før målecyklusen.
3.3.2. Testsekvens
Testen består af en sekvens af tre belastningstrin ved hver af de tre
motorhastigheder A (cyklus 1), B (cyklus 2) og C (cyklus 3), bestemt
som angivet i bilag III, punkt 1.1, efterfulgt af cyklus 4 ved en hastighed
inden for kontrolområdet og en belastning, som er mellem 10 % og 100 %
og vælges af den tekniske tjeneste(1). Ved betjening af dynamometeret på
testmotoren går man frem i følgende rækkefølge som vist i fig. 3.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 52
(1) Testpunkterne skal vælges ved hjælp af anerkendte statistiske randomiseringsmetoder.
▼M3
Figur 3
Sekvens ved ELR-test
a) Motoren bringes til at fungere ved motorhastighed A og 10 procents
belastning i 20 ± 2 s. Den foreskrevne hastighed skal holdes med en
nøjagtighed af ± 20 o./min., og det foreskrevne drejningsmoment skal
holdes med en nøjagtighed på ± 2 % af det maksimale drejningsmo-
ment ved testhastigheden.
b) Ved afslutningen af foregående segment flyttes hastighedsregulerings-
armen hurtigt til helt åben stilling, hvor den holdes i 10 ± 1 s. Der
påføres den nødvendige dynamometerbelastning, således at motorha-
stigheden holdes med en nøjagtighed af ± 150 o./min. i de første 3
sekunder, og ± 20 o./min. under resten af segmentet.
c) Den i a) og b) beskrevne sekvens gentages to gange.
d) Ved afslutning af det tredje belastningstrin justeres motoren til motor-
hastighed B og 10 procents belastning i løbet af 20 ± 2 s.
e) Sekvens a) til c) skal gennemløbes med motorhastighed B.
f) Ved afslutning af det tredje belastningstrin justeres motoren til motor-
hastighed C og 10 procents belastning i løbet af 20 ± 2 s.
g) Sekvens a) til c) skal gennemløbes med motorhastighed C.
h) Ved afslutning af det tredje belastningstrin justeres motoren til den
valgte motorhastighed og en vilkårlig belastning over 10 procent i
løbet af 20 ± 2 s.
i) Sekvens a) til c) skal gennemløbes ved den valgte motorhastighed.
3.4.Godkendelse af cyklusen
De relative standardafvigelser af de gennemsnitlige røgtæthedsværdier
ved hver testhastighed (A, B, C) skal være mindre end 15 % af den
tilsvarende gennemsnitsværdi (SVA,S VB,S VC, beregnet i henhold til
afsnit 6.3.3 af de tre på hinanden følgende belastningstrin ved hver test-
hastighed), dog højst 10 % af grænseværdien angivet i bilag I, tabel 1. Er
værdien større, gentages sekvensen, indtil 3 på hinanden følgende belast-
ningstrin opfylder godkendelseskravet.
3.5.Efterkontrol af opacimeteret
Opacimeterets nulpunktsforskydning må ikke være større end ± 5,0 % af
den i bilag I, tabel 1 angivne grænseværdi.
4. BEREGNING AF EMISSIONEN AF FORURENENDE LUFTARTER
4.1.Dataevaluering
Til vurdering af emissionen af luftarter tages gennemsnittet af »aflæst
værdi på kurve« i de sidste 30 sekunder af hvert forløb, og gennemsnits-
koncentrationen (konc) af HC, CO and NOxi hvert forløb bestemmes af
gennemsnitsaflæsningen på kurven og de tilhørende kalibreringsdata.
Anden form for registrering kan anvendes, forudsat at ækvivalent data-
fangst er sikret.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 53
▼M3
Til kontrol af NOxi kontrolområdet finder ovenstående krav kun anven-
delse på NOx.
Vælger man at bestemme strømningshastigheden af udstødningsgas GEXHWeller af fortyndet udstødningsgas GTOTW, skal det ske som angivet i bilag
III, tillæg 4, punkt 2.3.
4.2.Korrektion ved omregning tør/våd
Den målte koncentration omregnes til våd basis ved hjælp af følgende
formler, medmindre målingen i forvejen fandt sted på våd basis.
konc (våd) = Kw* konc (tør)
For ufortyndet udstødningsgas:
KW;r¼1/C0FFH/C3GFUEL
GAIRD/C18/C19
/C0KW2
og
F
FH¼1;969
1þGFUEL
GAIRW/C18/C19
For fortyndet udstødningsgas:
KW;e;1¼1/C0HTCRAT /C3CO2%v˚adðÞ
200/C18/C19
/C0KW1
eller
KW;e;2¼1/C0KW1 ðÞ
1þHTCRAT /C3CO2% tørðÞ
2000
BB@1
CCA
For fortyndingsluften: For indsugningsluften (hvis denne
er forskellig fra fortyndingsluften):
K
W;d¼1/C0KW1 KW;a¼1/C0KW2
KW1¼1;608/C3Hd
1000 þ1;608/C3Hd ðÞKW2¼1;608/C3Ha
1000 þ1;608/C3Ha ðÞ
Hd¼6;220/C3Rd/C3pd
pB/C0pd/C3Rd/C310/C02Ha¼6;220/C3Ra/C3pa
pB/C0pa/C3Ra/C310/C02
hvor:
Ha,Hd= g vand pr. kg tør luft
Rd,Ra= relativ fugtighed af fortyndingsluft/indsugningsluft, %
pd,pa= fortyndings-/indsugningsluftens mætningsdamptryki k Pa
pB= total barometerstand i kPa
4.3.NOx-korrektion for fugtindhold og temperatur
Da NOx-emissionen påvirkes af den omgivende luft, skal NOx-koncentra-
tionen korrigeres for temperatur og fugtindhold af den omgivende luft
ved hjælp af korrektionsfaktorerne i følgende formler.
KH;D¼1
1þA/C3Ha/C010;71 ðÞ þ B/C3Ta/C0298 ðÞ1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 54
▼M3
hvor:
A = 0,309 GFUEL/GAIRD− 0,0266
B = − 0,209 GFUEL/GAIRD+ 0,00954
Ta= indsugningsluftens temperatur, K (temperaturen og fugtindholdet
skal måles i samme position)
Ha= indsugningsluftens fugtindhold i g vand pr. kg tør luft
Ha¼6;220/C3Ra/C3pa
pB/C0pa/C3Ra/C310/C02
hvor:
Ra= indsugningsluftens relative fugtighed i %
pa= indsugningsluftens mætningsdamptryki k Pa
pB= total barometerstand i kPa
4.4.Beregning af emissionsmassestrømme
Massestrømmene af emissioner (g/h) for hvert forløb beregnes på
følgende måde, idet udstødningsgassens massefylde forudsættes at være
1,293 kg/m3ved 273 K (0 ºC) og 101,3 kPa:
1) NOx masse= 0,001587 * NOx konc*KH,D*GEXHW
2) COx masse= 0,000966 * COkonc*GEXHW
3) HCmasse= 0,000479 * HCkonc*GEXHW
hvor NOx konc,C Okoncog HCkonc(1) er gennemsnitskoncentrationer (ppm) i
den ufortyndede udstødningsgas som bestemt i punkt 4.1.
Hvis man (frivilligt) vælger at bestemme emissionen af luftarter med et
fuldstrømsfortyndingssystem, skal følgende formel anvendes:
1) NOx masse= 0,001587 * NOx konc*KH,D*GTOTW
2) COx masse= 0,000966 * COkonc*GTOTW
3) HCmasse= 0,000479 * HCkonc*GTOTW
hvor NOx konc,C Okoncog HCkonc(1) er de baggrundskorrigerede gennem-
snitskoncentrationer (ppm) i den fortyndede udstødningsgas for hvert
forløb, bestemt i henhold til bilag III, tillæg 2, punkt 4.3.1.1.
4.5.Beregning af specifikke emissioner
De specifikke emissioner (g/kWh) beregnes for alle enkeltkomponenter
som følger:
NOx¼X
NOx;masse /C3WFiX
PnðÞi/C3WFi
CO¼X
COmasse /C3WFiX
PnðÞi/C3WFi
HC¼X
HCmasse /C3WFiX
PnðÞi/C3WFi
De i ovenstående beregning anvendte vægtningsfaktorer (WF) er de punkt
2.7.1 angivne.
4.6.Beregning af områdekontrolværdier
For de tre kontrolpunkter, valgt i henhold til afsnit 2.7.6, skal NOx-emis-
sionen måles og beregnes i overensstemmelse med punkt 4.6.1 og
endvidere bestemmes ved interpolation mellem de af testcyklusens
arbejdsmåder, der er nærmest det pågældende kontrolpunkt i henhold til1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 55
(1) Baseret på C1-ækvivalenter.
▼M3
punkt 4.6.2. De målte værdier sammenholdes derefter med de interpole-
rede værdier i henhold til punkt 4.6.3.
4.6.1. Beregning afspecif ik emission
NOx-emissionen for hvert kontrolpunkt (Z) beregnes som følger:
NOx masse,Z= 0,001587 * NOx konc,Z*KH,D*GEXHW
NOx,Z=N Ox masse,Z/P(n)Z
4.6.2. Bestemmelse afstørrelsen afemissionen i testcyklusen
NOx-emissionen for hvert kontrolpunkt interpoleres fra testcyklusens fire
nærmeste forløb omkring det valgte kontrolpunkt Z som vist i fig. 4. For
disse forløb (R, S, T, U) gælder følgende definitioner:
Hastighed (R) = hastighed (T) = nRT
Hastighed (S) = hastighed (U) = nSU
Belastningsprocent (R) = belastningsprocent (S)
Belastningsprocent (T) = belastningsprocent (U).
NOx-emissionen for det valgte kontrolpunkt Z beregnes som følger:
EZ=ERS+( ETU−ERS)·( MZ−MRS)/( MTU−MRS)
og:
ETU=ET+( EU−ET)·( nZ−nRT)/( nSU−nRT)
ERS=ER+( ES−ER)·( nZ−nRT)/( nSU−nRT)
MTU=MT+( MU−MT)·( nZ−nRT)/( nSU−nRT)
MRS=MR+( MS−MR)·( nZ−nRT)/( nSU−nRT)
hvor:E
R,ES,ET,EU= specifikNOx-emission i de tilstødende forløb,
beregnet efter punkt 4.6.1.
MR,MS,MT,MU= motorens drejningsmoment i de tilstødende
arbejdsmåder.
Figur 4
Interpolation af NOx-kontrolpunkt
4.6.3. Sammenholdelse afNOx-emissionsværdier
Den målte specifikke NOx-emission i kontrolpunktet (NOx,Z) sammen-
holdes med den interpolerede værdi (EZ) på følgende måde:
NOx,diff= 100 * (NOx,z−Ez)/Ez1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 56
▼M3
5. BEREGNING AF PARTIKELEMISSIONEN
5.1.Dataevaluering
Til vurdering af partikelemissionen registreres den totale masse (MSAM,i),
der er ledt gennem filtrene for hver prøvningssekvens.
Filtrene bringes tilbage til vejerummet og konditioneres i mindst én, men
højst 80 timer, hvorefter de vejes. Filtrenes bruttovægt noteres, og tara-
vægten (se punkt 2.1 i dette tillæg) fratrækkes. Partikelmassen Mfer
summen af de udskilte partikelmasser på hoved- og ekstrafilter.
Skal der korrigeres for baggrund, noteres massen (MDIL) af fortyndings-
luft, der er ført gennem filtrene, og partikelmassen (Md). Er der foretaget
flere end én måling, beregnes kvotienten Md/MDILfor hver enkeltmåling,
og gennemsnittet af værdierne beregnes.
5.2.Delstrømsfortyndingssystem
De i prøverapporten angivne resultater for partikelemissioner beregnes i
følgende trin. Da reguleringen af fortyndingsluftens hastighed kan finde
sted på forskellige måder, gælder der forskellige metoder til beregning
af GEDFW. Alle beregninger skal baseres på gennemsnitsværdier for de
enkelte arbejdsmåder i prøveindsamlingsperioden.
5.2.1. Isokinetiske systemer
GEDFW,i=GEXHW,i*qi
qi¼GDILW ;1þGEXHW ;i/C3r/C0/C1
GEXHW ;i/C3r/C0/C1
hvor r er forholdet mellem tværsnitsarealet af henholdsvis den isokine-
tiske prøvesonde og udstødningsrøret:
r¼Ap
AT
5.2.2. Systemer med måling afCO2- eller NOx-koncentration
GEDFW,i=GEXHW,i*qi
qi¼koncE;i/C0koncA;i
koncD;i/C0koncA;i
hvor:
koncE= våd koncentration af sporgassen i den ufortyndede udstød-
ningsgas
koncD= våd koncentration af sporgassen i den fortyndede udstød-
ningsgas
koncA= våd koncentration af sporgassen i fortyndingsluften
Koncentrationer, der er målt på tør basis, skal omregnes til våd basis som
angivet i dette tillægs punkt 4.2.
5.2.3. Systemer med CO2-måling og kulstofbalancemetoden (1)
GEDFW ;i¼206;5/C3GFUEL ;i
CO2D;i/C0CO2A;i1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 57
(1) Værdien gælder kun for det i bilag IV angivne referencebrændstof.
▼M3
hvor:
CO2D=C O2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas
CO2A=C O2-koncentration i fortyndingsluften
(koncentrationsangivelser i % v/v på våd basis)
Denne ligning bygger på forudsætningen om kulstofbalance (alt kulstof
tilført til motoren afgives som CO2)og er udledt i følgende trin:
GEDFW,i=GEXHW,i*qi
og
qi¼206;5/C3GFUEL ;i
GEXHW ;i/C3CO2D;i/C0CO2A;i/C0/C1
5.2.4. Systemer med flowmåling
GEDFW,i=GEXHW,i*qi
qi¼GTOTW ;i
GTOTW ;i/C0GDILW ;i/C0/C1
5.3.Fortyndingssystem af fuldstrømstypen
Rapportens prøvningsresultater vedrørende partikelemission beregnes i
følgende trin. Alle beregninger skal baseres på gennemsnitsværdier for
de enkelte sekvenser i prøvetagningsperioden.
GEDFW,i=GTOTW,i
5.4.Beregning af partikelmassestrømmen
Partikelmassestrømmen beregnes på følgende måde:
PTmasse¼Mf
MSAM/C3GEDFW
1000
hvor:
GEDFW=Xi¼n
i¼1GEDFW ;i/C3WFi
MSAM=Xi¼n
i¼1MSAM ;i
i =1, … n
bestemt for hele testcyklusen ved summation af gennemsnitsværdierne for
de enkelte forløb i prøvetagningsperioden.
Partikelmassestrømmen kan korrigeres for baggrund på følgende måde:
PTmasse¼Mf
MSAM/C0Md
MDIL/C3Xi¼n
i¼11/C01
DFi/C18/C19
/C3WFi ! !"#
/C3GEDFW
1000
Foretages flere end én måling, skal (Md/MDIL) erstattes af Md=MDIL ðÞ :
DFi= 13,4/(koncCO2+ (koncCO + koncHC)*10−4)) for de enkelte
arbejdsmåder,
ellerDF
i= 13,4/koncCO2for de enkelte forløb.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 58
▼M3
5.5.Beregning af den specifikke emission
Partikelemissionen beregnes på følgende måde:
PT¼PTmassePPnðÞi/C3WFi
5.6.Effektiv vægtningsfaktor
Den effektive vægtningsfaktor WFE,ifor hver arbejdsmåde beregnes som
følger:
WFE;i¼MSAM ;i/C3GEDFW
MSAM/C3GEDFW ;i
Den absolutte værdi af de effektive vægtningsfaktorer må højst afvige
med ± 0,003 (± 0,005 for tomgangsforløb) fra de i punkt 2.7.1 angivne
vægtningsfaktorer.
6. BEREGNING AF RØGTÆTHED
6.1.Bessel-algoritmen
Bessel-algoritmen skal anvendes til beregning af 1 s gennemsnit ud fra de
øjeblikkelige røgtætheder, omregnet efter punkt 6.3.1. Algoritmen
emulerer et anden ordens lavpasfilter og anvender iterativ beregning til
bestemmelse af koefficienterne. Disse koefficienter afhænger af røgtæ-
thedsmålesystemets responstid og af prøvetagningsfrekvensen. Derfor
skal punkt 6.1.1 gentages, hver gang systemets responstid og/eller prøve-
tagningsfrekvens ændrer sig.
6.1.1. Beregning aff ilterresponstid og Bessel-konstanter
Den nødvendige Bessel-responstid (tF) er en funktion af røgtæthedsmåle-
systemets fysiske og elektriske responstid som angivet i bilag III, tillæg 4,
punkt 5.2.4, og beregnes af følgende ligning:
tF¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
1/C0t2
pþt2
e/C16/C17r
hvor:
tp= fysiskresponstid, s
te= elektrisk responstid, s
Beregningerne til opstilling af et skøn over filterets afskæringsfrekvens(fc)
er baseret på et trinformet indgangssignal fra 0 til 1 på 0,01s (jf. bilag
VII). Responstiden defineres som tiden mellem det punkt, hvor Bessel-
afgangssignalet når 10 % (t10) og det punkt hvor det når 90 % (t90)a f
denne trinfunktions værdi. Dette gøres ved iteration af fcindtil t90−t10≈tF. Den første iterative beregning af fcer givet ved følgende formel:
fc=π/ (10 * tF)
Bessel-konstanterne E og K beregnes af følgende ligninger:
E¼1
1þΩ/C3ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
3/C3DþD/C3Ω2p
K=2*E*( D* Ω2−1)−1
hvor:D = 0,618034
∆t = 1/prøvetagningsfrekvens
Ω= 1/[tan( π*∆t*f
c)]
6.1.2. Beregning afBessel-algoritmen
Ved hjælp af værdierne for E og K beregnes 1 sekunds Bessel-gennem-
snit af responsen på et trininput Sipå følgende måde:1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 59
▼M3
Yi=Yi−1+E*( Si+2*Si−1+Si−2−4*Yi−2)+K*( Yi−1−Yi−2)
hvor:S
i−2=Si−1=0
Si=1
Yi−2=Yi−1=0 .
Tiderne t10og t90beregnes ved interpolation. Forskellen i tid mellem t90og
t10definerer responstiden tFfor den pågældende værdi af fc. Er denne
responstid ikke tilstrækkelig tæt på den ønskede responstid, fortsætte
iterationen, indtil den faktiske responstid højst afviger 1 % fra den
ønskede respons som følger:
|(t90−t10)−tF|≤0,01 * tF
6.2.Dataevaluering
Røgtæthedsværdierne måles med en frekvens på mindst 20 Hz.
6.3.Bestemmelse af røgtæthed
6.3.1. Omregning afdata
Da den grundlæggende målestørrelse for alle røgtæthedsmålere er trans-
mittans, skal røgtæthedsværdierne omregnes fra transmittans ( τ)til
lysabsorptionskoefficient (k) på følgende måde:
k¼/C01
LA/C3In 1 /C0N
100/C18/C19
og
N = 100 − τ
hvor:
k= lysabsorptionsk oefficient (m−1)
LA= effektiv lysvej angivet af instrumentfabrikanten, m
N = opacitet, %τ= transmittans, %
Omregningen skal foretages inden der sker yderligere behandling af data.
6.3.2. Beregning afBessel-gennemsnit afrøgtætheden
Den mest hensigtsmæssige afskæringsfrekvens f
cer den, der frembringer
den ønskede filterresponstid tF. Når denne frekvens er bestemt ved den
iterative proces i punkt 6.1.1, beregnes de korrekte værdier af konstan-
terne E og K i Bessel-algoritmen. Derefter anvendes Bessel-algoritmen
på kurven over den øjeblikkelige røgtæthed (k-værdi) som beskrevet i
punkt 6.1.2:
Yi=Yi−1+E*( Si+2*Si−1+Si−2−4*Yi−2)+K*( Yi−1−Yi−2)
Bessel-algoritmen er af rekursiv art. Man har derfor brug for nogle start-
værdier på input Si−1og Si−2og startværdier på output Yi−1og Yi−2for at få
algoritmen i gang. Disse kan forudsættes at være 0.
For hvert belastningstrin med de tre omdrejningstal A, B og C, vælges 1-
sekunds-maksimumværdien Ymaks.blandt de enkelte værdier Yiaf hver
røgtæthedskurve.
6.3.3. Slutresultat
Gennemsnitlig røgtæthed (SV) for hver cyklus (hver testhastighed)
beregnes således:
For testhastighed A:
SVA=( Ymaks.1,A+Ymaks.2,A+Ymaks.3,A)/3
For testhastighed B:
SVB=( Ymaks.1,B+Ymaks.2,B+Ymaks.3,B)/31988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 60
▼M3
For testhastighed C:
SVC=( Ymaks.1,C+Ymaks.2,C+Ymaks.3,C)/3
hvor:
Ymaks.1,Ymaks.2,Ymaks.3= højeste Bessel-gennemsnit af røgtætheden ved hvert
af de tre belastningstrin
Slutværdien beregnes på følgende måde:
SV = (0,43 * SVA) + (0,56 * SVB) + (0,01 * SVC)1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 61
▼M3
Tillæg 2
ETC-TESTCYKLUS
1. OPTEGNING AF MOTORENS KARAKTERISTIK
1.1.Bestemmelse af hastighedsområdet for motorkarakteristikken
For at der kan genereres en ETC på testcellen, må motorens omdrej-
ningstal-drejningsmomentkarakteristik fastlægges inden testcyklusen.
Minimums- og maksimumsomdrejningstallet for karakteristikken er
defineret således:
Minimumshastighed for karakteristikken = tomgangshastighed
Maksimumshastigheden for karakteristikken = den laveste af følgende
størrelser: nhi* 1,02
eller den hastighed,
hvor drejningsmomentet
ved fuld belastning går
mod nul
1.2.Optegning af motorens effektkarakteristik
Motoren skal varmes op ved maksimal motoreffekt for at stabilisere
motorens driftsparametre efter fabrikantens anvisninger og god teknisk
skik. Når motoren er stabiliseret, skal motordiagrammet optegnes som
følger:
a) Motoren skal være ubelastet og gå med tomgangshastighed.
b) Motoren skal arbejde med fuld last ved den mindste karakteristikha-
stighed.
c) Motorhastigheden øges med en hastighed på gennemsnitligt
8±1m i n−1/s fra den mininale til den maksimale karakteristikha-
stighed. Motorens hastigheds- og drejningsmomentpunkter skal
registreres med en målefrekvens på mindst ét punkt i sekundet.
1.3.Generering af karakteristikkurve for motoren
Alle datapunkter registreret under punkt 1.2 skal forbindes ved lineær
interpolation mellem punkterne. Den resulterende drejningsmoment-
kurve er motorens karakteristik og skal anvendes til at konvertere de
normaliserede drejningsmomentværdier fra testcyklusen til egentlige
drejningsmomentværdier for testcyklusen som beskrevet i punkt 2.
1.4.Alternativ optegning af karakteristik
Anser en fabrikant ovennævnte teknikker til optegning af karakteristik
for sikkerhedsmæssigt utilfredsstillende eller dårligt repræsentative for
en given motor, kan alternative teknikker til optegning af karakteristik
anvendes. Sådanne alternative teknikker skal opfylde den angivne
karakteristikprocedures formål: at bestemme det maksimale drejnings-
moment, der er til rådighed ved alle motorhastigheder, som
gennemløbes under testcyklusen. Hvis der afviges fra de teknikker til
optegning af karakteristik, som er foreskrevet i dette punkt med begrun-
delse i sikkerhed eller repræsentativitet, skal sådanne afvigende
teknikker godkendes af den tekniske tjeneste tillige med begrundelsen
for deres anvendelse. Dog kan gentagne fald i motorhastigheden i intet
tilfælde anvendes til regulerede eller turboladede motorer.
1.5.Gentagelse af tests
Der behøver ikke optages karakteristik af motoren før hver eneste test-
cyklus. Der skal optegnes ny karakteristik af en motor før en testcyklus,
såfremt:
— der er gået urimelig lang tid siden sidste kortlægning, vurderet ud
fra et teknisk skøn,
eller
— der er foretaget fysiske ændringer eller rekalibrering af motoren,
som muligvis kan have indflydelse på motorens præstationer.
2. GENERERING AF REFERENCETESTCYKLUSEN
Testcyklusen er beskrevet i tillæg 3 til dette bilag. De normaliserede
værdier af drejningsmoment og omdrejningstal skal omregnes til1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 62
▼M3
faktiske værdier som beskrevet nedenfor, hvorved referencetestcyklusen
fremkommer.
2.1.Faktisk hastighed
Hastigheden denormaliseres ved hjælp af følgende ligning:
Faktisk hastighed ¼% hastighed referencehastighed /C0tomgangshastighed ðÞ
100þtomgangshastighed
Referencehastigheden (nref) svarer til de 100 % hastighedsværdier, der
er angivet i dynamometerskemaet i tillæg 3. Den defineres således (se
fig. 1 i bilag I):
nref=nlo+9 5%*( nhi−nlo)
hvor man som nhiog nloenten anvender de foreskrevne angivelser i
bilag I, punkt 2 eller værdier bestemt efter bilag III, tillæg 1, punkt 1.1
2.2.Faktisk drejningsmoment
Drejningsmomentet normaliseres i forhold til det maksimale drejnings-
moment ved den pågældende hastighed. Referencecyklusens
drejningsmomentværdier denormaliseres ved hjælp af den karakteristik,der er fastlagt i henhold til punkt 1.3, på følgende måde:
Faktisk drejningsmoment ¼% drejningsmoment /C3maks :drejningsmoment
100
for den pågældende faktiske hastighed, bestemt i punkt 2.1.
For de negative drejningsmomentværdier i kørepunkterne (»m«) skal til
generering af referencecyklusen anvendes denormaliserede værdier,
bestemt på en af følgende måder:
— minus 40 % af det positive drejningsmoment, der er til rådighed i
det tilknyttede hastighedspunkt;
— optegning af det negative drejningsmoment, der er nødvendigt for at
bringe motoren fra karakteristikkens minimums- til maksimumsha-
stighed;
— bestemmelse af det negative drejningsmoment, der skal til for at
drive motoren i tomgangs- og referencehastighed, og lineær interpo-
lation mellem disse to punkter.
2.3.Eksempel på fremgangsmåden ved denormalisering
Som eksempel vises, hvordan følgende testpunkter denormaliseres:% hastighed = 43
% drejningsmoment = 82
Følgende værdier er givet:referencehastighed = 2 200 min
−1
tomgangshastighed = 600 min−1
resulterende i:
faktisk hastighed ¼43/C32200 /C0600 ðÞ
100þ600¼1288 min/C01
faktisk drejningsmoment ¼82/C3700
100¼574 Nm
hvor det maksimale drejningsmoment, aflæst på kurvebladet ved
1 288 min−1, er 700 Nm.
3. EMISSIONSTEST
På fabrikantens begæring kan der gennemføres en forprøve til konditio-
nering af motoren og udstødningssystemet før målecyklusen.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 63
▼M3
NG- og LPG-drevne motorer tilkøres ved hjælp af en ETC-test.
Motoren gennemgår mindst to ETC-cykluser, således at CO-emission,
som måles i den ene ETC-cyklus, ikke er mere end 25 % højere end
den CO-emission, som er målt i den foregående ETC-cyklus.
3.1.Klargøring af prøvetagningsfiltre (kun dieselmotorer)
Mindst én time før prøvens gennemførelse skal hvert filter(par)
anbringes i en lukket, men ikke tætnet petriskål og stilles til stabilise-
ring i et vejerum. Efter forløbet af stabiliseringsperioden vejes hvert
filter(par), og taravægten noteres. Det pågældende filter(par) opbevares
derefter i en lukket petriskål eller filterholder, indtil det skal bruges til
prøvning. Er det pågældende filter(par) ikke blevet anvendt inden for
otte timer efter udtagning af vejerummet, skal det vejes igen før anven-
delsen.
3.2.Montering af måleapparaturet
Instrumenter og prøvetagningssonder skal monteres som angivet.
Udstødningsrøret skal være tilsluttet systemet.
3.3.Start af fortyndingssystemet og motoren
Fortyndingssystemet og motoren startes og varmes op, indtil alle tempe-
ratur- og trykværdier har stabiliseret sig ved fuld belastning i henhold
til fabrikantens anbefalinger og god teknisk skik.
3.4.Start af systemet til partikeludskillelse (kun dieselmotorer)
Systemet til partikeludskillelse startes med omføring (bypass). Fortyn-
dingsluftens baggrundskoncentration af partikler kan bestemmes ved,
at fortyndet luft ledes gennem filtrene. Anvendes filtreret fortyndings-
luft, kan der foretages en enkelt måling enten før eller efter prøvens
udførelse. Hvis fortyndingsluften ikke filtreres, kan der måles ved
cyklusens begyndelse og afslutning, og gennemsnittet heraf beregnes.
3.5.Indstilling af fuldstrømsfortyndingssystemet
Totalstrømmen af fortyndet udstødningsgas skal indstilles således, at
kondensation af vand i systemet undgås, og således at temperaturen af
filteroverfladen ikke overstiger 325 K (52 ºC)(jf. bilag V, punkt 2.3.1,
DT).
3.6.Kontrol af analysatorerne
Analysatorerne til emissionsbestemmelse skal være nulstillet og kali-
breret. Anvendes sække til prøveudtagning, skal de være udsuget.
3.7.Fremgangsmåde ved start af motoren
Den stabiliserede motor startes efter den af fabrikanten i instruktions-
bogen givne fremgangsmåde, enten ved hjælp af en startmotor fra
produktionen eller dynamometeret. Hvis det ønskes, kan motoren startes
direkte fra forkonditioneringsfasen uden at motoren forinden standses,
efter at motoren har nået tomgangshastighed.
3.8.Testcyklus
3.8.1. Testsekvens
Testsekvensen påbegyndes, når motoren har nået tomgangshastighed.
Testen udføres i henhold til referencecyklusen beskrevet i punkt 2 idette tillæg. Styresignalerne for motorhastighed og drejningsmoment
sættes til 5 Hz (10 Hz anbefales) eller derover. Feedbackværdierne af
motorhastighed og drejningsmoment registreres mindst en gang i
sekundet under testcyklusen, og signalerne kan filtreres elektronisk.
3.8.2. Analysatorernes respons
Hvis testcyklusen påbegyndes direkte fra forkonditioneringsfasen, skal
måleudstyret samtidig startes ved start af motoren eller ved begyndelsen
af testsekvensen:
— begynd indsamling eller analysering af fortyndingsluft;
— begynd indsamling eller analysering af fortyndet udstødningsgas;
— begynd måling af mængden af fortyndet udstødningsgas (CVS) og
de nødvendige temperatur- og trykmålinger;1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 64
▼M3
— begynd registreringen af feedbackværdier af hastighed og drejnings-
moment fra dynamometeret;
HC og NOxskal måles kontinuerligt i fortyndingstunnelen med en
frekvens på 2 Hz. Gennemsnitskoncentrationerne bestemmes ved inte-
gration af signalerne fra analysatorerne gennem testcyklusen.
Systemets responstid må ikke være over 20 s og skal om nødvendigt
koordineres med svingninger i CVS-strømmen og prøvetagningstid/test-
cyklus. CO og CO2bestemmes ved integration eller ved analyse af
koncentrationen i prøveopsamlingssækken, hvor der er opsamlet
gennem hele cyklusen. Koncentrationerne af forurenende luftarter i
fortyndingsluften bestemmes ved integration eller ved opsamling i
baggrundssækken. Alle andre værdier registreres med mindst én måling
i sekundet (1 Hz).
3.8.3. Partikelprøvetagning (kun dieselmotorer)
Hvis testcyklusen påbegyndes direkte fra forkonditioneringsfasen, skal
systemet til udskillelse af partikelprøver stilles om fra bypass til parti-
keludskillelse, når motoren startes eller testsekvensen påbegyndes.
Hvis der ikke bruges strømningskompensation, skal prøvetagnings-
pumpen (-pumperne) indstilles således, at strømningshastigheden
gennem partikelprøvesonde eller overføringsrør holdes på en værdi,
der højst afviger ± 5 % fra den indstillede strømningshastighed. Hvis
der anvendes strømningskompensation (dvs. proportionalregulering af
prøvegasstrømmen), skal det være godtgjort, at forholdet mellem
gennemstrømningen i hovedtunnelen og partikelprøvestrømmen højst
ændrer sig ± 5 % fra den indstillede værdi (bortset fra de første
10 sekunders prøvetagning).
Bemærkninger: anvendes dobbelt fortynding, er prøvegasstrømmen
nettoforskellen mellem strømningshastigheden gennem
prøvetagningsfiltre og strømmen af sekundær fortyn-
dingsluft.
Gennemsnitstemperatur og -trykved gasmåleren (-målerne) eller flow-
meterindgang skal registreres. Hvis den indstillede strømningshastighed
ikke kan holdes over hele cyklusen (med en nøjagtighed af ± 5 %) på
grund af stor partikelbelastning af filteret, skal testresultaterne kasseres.
Testen må da gentages med mindre gennemstrømningshastighed og/
eller større filterdiameter.
3.8.4. Stalling
Hvis motoren går i stå, uanset hvor i cyklusen det sker, skal motoren
forkonditioneres og genstartes, og prøven gentages. Hvis der optræder
fejl i noget af det foreskrevne testudstyr under testcyklusen, skal testre-
sultaterne kasseres.
3.8.5. Operationer efter testen
Efter udførelse af testen standses målingen af rumfanget af den fortyn-
dede udstødningsgas, gastilførslen til opsamlingssækkene samt
partikelprøvepumpen. For integrerende analysesystemer skal prøvetag-
ningen fortsætte til udløb af systemets responstider.
Koncentrationerne i opsamlingssækkene skal, hvis de bruges, analyseres
snarest muligt og under ingen omstændigheder senere end 20 minutter
efter afslutning af testcyklusen.
Efter emissionstesten gentages kontrollen af analysatorerne med anven-
delse af en nulstillingsgas og samme kalibreringsgas. Testresultatet
anses for tilfredsstillende, hvis forskellen mellem resultatet før og efter
testen er mindre end 2 % af kalibreringsgassens værdi.
Partikelfiltrene skal returneres til vejerummet senest en time efter
testens afslutning og skal inden vejning konditioneres i en lukket, men
ikke tætnet petriskål i mindst en time, men ikke over 80 timer — kun
for dieselmotorer.
3.9.Kontrol af testforløbet
3.9.1. Dataforskydning
For at minimere den skævhed, der skyldes tidsforsinkelsen mellem
feedback- og referencecyklus, kan hele sekvensen af feedback-signaler
bestående af motorhastighed og drejningsmoment fremskyndes eller
forsinkes i forhold til sekvensen af referencehastigheds- og drejnings-
momentsignalerne. Hvis feedback-signalerne forskydes, skal hastighed
og drejningsmoment forskydes lige meget i samme retning.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 65
▼M3
3.9.2. Beregning afdet udf ørte arbejde i cyklusen
Det faktisk udførte arbejde under cyklusen Wact(kWh) beregnes ved
hjælp af hvert datapar bestående af målt motorhastighed og drejnings-
moment. Dette skal ske før der foretages forskydning af feedback-data,
hvis man vælger at gøre dette. Det faktiske arbejde Wactbenyttes til
sammenligning med arbejdet Wrefi referencecyklusen og til beregning
af de specifikke bremseemissioner (jf. punkt 4.4 og 5.2). Samme
metode anvendes til integration af både referencemotoreffekt og faktisk
motoreffekt. Til eventuel bestemmelse af værdier mellem tilstødende
referenceværdier eller tilstødende måleværdier anvendes lineær interpo-
lation.
Ved integration af referencearbejde og faktisk udført arbejde i cyklusen
skal alle negative drejningsmomentværdier sættes lig nul og medind-
regnes. Hvis integrationen foretages med mindre frekvens end 5 Hertz,
og drejningsmomentet inden for et givet tidsafsnit skifter fortegn fra
positivt til negativt eller omvendt, skal den negative del beregnes og
sættes lig nul. Den positive del skal medregnes i den integrerede værdi.
Wactskal være mellem − 15 % og + 5 % af Wref
3.9.3. Statistiske beregninger til godkendelse aftestcyklusen
Der foretages lineær regressionsanalyse af feedback-værdierne på refe-
renceværdierne for hastighed, drejningsmoment og effekt. Dette skal
ske efter eventuel forskydning af feedback-data, hvis man vælger at
foretage en sådan. Der anvendes mindste kvadraters metode, med
bedste tilnærmelse repræsenteret ved en ligning med formen:
y=m x+b
hvor:y = Feedback- (faktisk) hastighed (min
−1), drejningsmoment (Nm),
eller effekt (kW)
m = regressionslinjens hældning
x = referenceværdien for hastighed (min−1), drejningsmoment (NM),
eller effekt (kW)
b = Regressionslinjens skæring med y-aksen
For hver regressionslinje beregnes middelfejlen på estimatet (SE) af y
på x og determinationskoefficienten (r2).
Det anbefales, at denne analyse foretages ved 1 Hertz. Alle negative
værdier af referencedrejningsmomentet samt de tilhørende feedbackvær-
dier skal udgå ved den statistiske beregning til godkendelse af
drejningsmoment og effekt under cyklusen. For at en test kan anses
for gyldig, skal kriterierne i tabel 6 være opfyldt
Tabel 6
Regressionslinjernes tolerancer
Hastighed Drejningsmoment Effekt
Middelfejl på estimatet
(SE) af Y på Xmaks.
100 min−
1maks. 13 % af maksi-
malt motordrejnings-
moment iflg. motorens
effektkarakteristikmaks. 8 % af maksimal
motoreffekt på karakteri-
stik
Regressionslinjens hæld-
ning m0,95 til
1,030,83 til 1,03 0,89 til 1,03
Determinationskoeffi-
cient r2min.0,9700min. 0,8800 min. 0,9100
Regressionslinjens
skæring med y-aksen±50min
−
1 ± 20 Nm, dog mindst
± 2 % af maksimalt
drejningsmoment± 4 kW, dog mindst
± 2 % af maksimalt
drejningsmoment
Sletning af punkter af regressionsanalyserne er tilladt, hvor dette er
nævnt i tabel 7.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 66
▼M3
Tabel 7
Punkter, som det er tilladt at slette af regressionsanalysen
Tilstand Punkter, som skal slettes
Feedback-værdier af fuldlast-drej-
ningsmoment når værdierne er
mindre end referenceværdien af
drejningsmomentetDrejningsmoment og/eller effekt
Ingen belastning, ikke et
tomgangspunkt, og drejningsmo-
ment-feedbackværdi er større end
drejningsmoment-referenceværdiDrejningsmoment og/eller effekt
Ingen belastning/tomgang,
tomgangspunkt og hastighed er
større end referencetomgangsha-
stighedHastighed og/eller effekt
4. BEREGNING AF FORURENENDE LUFTARTER
4.1.Bestemmelse af den fortyndede udstødningsgasstrøm
Den totale fortyndede udstødningsgasstrøm i hele cyklusen (kg/test)
beregnes af måleværdierne for hele cyklusen og de tilsvarende kalibre-
ringsdata for flowmeteret (Vofor PDP eller Kvfor CFV, som
foreskrevet i bilag III, tillæg 5, punkt 2). Der anvendes følgende
formler, såfremt temperaturen af den fortyndede udstødningsgas holdes
konstant gennem hele cyklusen ved brug af varmeveksler. ± 6 K for et
PDP-CVS, ± 11 K for et CDV-CVS, jf. bilag V, punkt 2.3).
For PDP-CVS systemet:
MTOTW= 1,293 * V0*Np*( pB−p1) * 273/(101,3 * T)
hvor:M
TOTW= masse af fortyndet udstødningsgas på våd basis i hele
cyklusen, kg
V0= volumen gas pumpet pr. omdrejning under testbetingel-
serne, m3/omdr.
NP= totalt antal pumpeomdrejninger pr. test
pB= atmosfæretryki testcelle, k Pa
p1= trykfald under atmosfæretrykket ved pumpeindgang, kPa
T = gennemsnitstemperatur af fortyndet udstødningsgas ved
pumpeindgang gennem hele cyklusen, K
For CFV-CVS systemet:
MTOTW= 1,293 * t * Kv*pA/T0,5
hvor:
MTOTW= masse af den fortyndede udstødningsgas på våd basis i
løbet af cyklen, kg
t = cyklustid, sK
v= kalibreringsfaktor for kritisk venturi ved standardbetin-
gelser
pA= absolut trykved venturiens indgang, k Pa
T = absolut temperatur ved venturiens indgang, K
Anvendes et system med strømningskompensation (dvs. uden varme-
veksler) skal de øjeblikkelige masseemissioner beregnes og integreres
over hele cyklusen. I så fald beregnes den øjeblikkelige masse af den
fortyndede udstødningsgas på følgende måde:
for PDP-CVS systemet:
MTOTW,i= 1,293 * V0*Np,i*( pB−p1) * 273/(101,3 · T)1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 67
▼M3
hvor:
MTOTW,i= øjeblikkelige masse af fortyndet udstødningsgas på våd
basis, kg
Np,i= totalt antal pumpeomdrejninger pr. tidsinterval
For CFV-CVS systemet:
MTOTW,i= 1,293 * ∆ti*Kv*pA/T0,5
hvor:
MTOTW,i= øjeblikkelige masse af fortyndet udstødningsgas på våd
basis, kg
∆ti= tidsinterval, s
Hvis den samlede masse af udskilte partikler (MSAM) og forurenende
luftarter udgør over 0,5 % af den totale CVS-strøm (MTOTW), skal
CVS-strømmen korrigeres for MSAM, eller partikelprøvestrømmen retur-
neres til CVS før flowmeteret (PDP eller CFV).
4.2.NOxkorrektion for fugtindhold og temperatur
Da NOx-emissionen påvirkes af den omgivende luft, skal NOx-koncen-
trationen korrigeres for temperatur og fugtindhold af den omgivende
luft ved hjælp af korrektionsfaktorerne i følgende formler
a) for dieselmotorer:
KH;D¼1
1/C00;0182 /C3Ha/C010;71 ðÞ
b) for gasmotorer:
KH;G¼1
1/C00;0329 /C3Ha/C010;71 ðÞ
hvor:
Ha= indsugningsluftens fugtindhold:
Ha¼6;220/C3Ra/C3pa
pB/C0pa/C3Ra/C310/C02
hvor:
Ra= indsugningsluftens relative fugtighed i %
pa= indsugningsluftens mætningsdamptryki k Pa
pB= total barometerstand, kPa
4.3.Beregning af emissionens massestrøm
4.3.1. Systemer med konstant massestrøm
For systemer med varmeveksler bestemmes massen af forurenende
stoffer (g/test) ved hjælp af følgende ligninger:
1) NOx masse= 0,001587 * NOx konc*KH,D*MTOTW(dieselmotorer)
2) NOx masse= 0,001587 * NOx konc*KH,G*MTOTW(gasmotorer)
3) COmasse= 0,000966 * COkonc*MTOTW
4) HCmasse= 0,000479 * HCkonc*MTOTW′(dieselmotorer)
5) HCmasse= 0,000502 * HCkonc*MTOTW′(LPG-drevne motorer)
6) NMHCmasse= 0,000516 * NMHCkonc*MTOTW′(NG-drevne motorer)
7) CH4 masse= 0,000552 * CH4 konc*MTOTW(NG-drevne motorer)
hvor:
NOx konc,C Okonc,H Ckonc(1), NMHCkonc= baggrundskorrigerede koncen-
trationer gennem cyklusen,
genereret ved integration1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 68
(1) Baseret på C1-ækvivalenter.
▼M3
(obligatoriskfor NOxog HC)
eller måling med sæk(k un
CO), ppm
MTOTW= total masse af fortyndet udstødningsgas gennem cyklusen,
som bestemt i punkt 4.1, kg
KH,D= fugtighedskorrektionsfaktor for dieselmotorer som
bestemt i punkt 4.2
KH,G= fugtighedskorrektionsfaktor for gasmotorer som bestemt i
punkt 4.2
Koncentrationer, der er målt på tør basis, skal omregnes til våd basis
som angivet i bilag III, tillæg 1, punkt 4.2.
Fastlæggelsen af NMHCkoncafhænger af den anvendte metode (se bilag
III, tillæg 4, punkt 3.3.4). I begge tilfælde fastlægges CH4-koncentrati-
onen og fratrækkes HC-koncentrationen på følgende måde:
a) GC-metode:
NMHCkonc=H Ckonc−C H4 konc
b) NMC-metode:
NMHC konc¼HC u :CutterðÞ /C3 1/C0CEM ðÞ /C0 HC m :CutterðÞ
CEE/C0CEM
hvor:
HC(m/Cutter) = HC-koncentrationen med luftprøvestrøm gennem
NMC
HC(u(Cutter) = HC-koncentration med luftprøven sendt uden om
NMC
CEM= virkningsgrad for metan som fastlagt i bilag III, tillæg
5, punkt 1.8.4.1
CEE= virkningsgrad for ethan som fastlagt i bilag III, tillæg
5, punkt 1.8.4.2
4.3.1.1. Bestemmelse af baggr undskorrigerede koncentrationer
For at få nettokoncentrationen af forurenende stoffer skal de gennem-
snitlige baggrundskoncentrationer af forurenende luftarter i
fortyndingsluften trækkes fra de målte koncentrationer. Baggrundskon-
centrationernes gennemsnitsstørrelse kan bestemmes ved
prøvesækmetoden eller ved kontinuert måling med integration. Der
skal anvendes følgende formler.
konc = konce− koncd* (1 − (1/DF))
hvor:konc = koncentration af det pågældende forurenende stof i den
fortyndede udstødningsgas, korrigeret for mængden af det
pågældende forurenende stof i fortyndingsluften, ppm
konc
e= koncentration af det pågældende forurenende stof i den
fortyndede udstødningsgas, ppm
koncd= målt koncentration af det pågældende forurenende stof i
fortyndingsluften, ppm
DF = fortyndingsfaktor
Fortyndingsfaktoren beregnes således:
a) for diesel- og LPG-drevne motorer:
DF¼FS
CO2;konceþHCkonceþCOkonce ðÞ /C3 10/C04
b) for NG-drevne gasmotorer:
DF¼FS
CO2;konceþNMHC konceþCOconce ðÞ /C3 10/C041988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 69
▼M3
hvor:
CO2, konce= koncentration af CO2i den fortyndede
udstødningsgas, % v/v
HCkonce= koncentration af HC i den fortyndede udstødningsgas,
ppm C1
NMHCkonce= koncentration af NMHC i den fortyndede udstød-
ningsgas, ppm C1
COkonce= koncentration af CO i den fortyndede udstødningsgas,
ppm
FS= stoikiometrisk faktor
Koncentrationer, der er målt på tør basis, skal omregnes til våd basis
som angivet i bilag III, tillæg 1, punkt 4.2.
Den stoikiometriske faktor beregnes på følgende måde:
FS¼100/C3x
xþy
2þ3;76/C3xþy
4/C16/C17/C16/C17
hvor:
x, y = brændstofsammensætning CxHy
Såfremt brændstofkoncentrationen er ukendt, kan følgende stoikiome-
triske fakter anvendes
FS(diesel) = 13,4
FS(LPG) = 11,6
FS(NG) = 9,5.
4.3.2. Systemer med strømningskompensation
For systemer uden varmeveksler bestemmes massen af forurenende
stoffer (g/test) ved beregning af den øjeblikkelige masseemission og
integration af de øjeblikkelige værdier over hele cyklusen. Desuden
skal de øjeblikkelige koncentrationsværdier direkte korrigeres for
baggrundskoncentration. Der anvendes følgende formler:
1) NO x masse ¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3NOx konce ;i/C30;001587 /C3KH;D/C0/C1
/C0MTOTW /C3NOx koncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;001587 /C3KH;D/C0/C1
dieselmotorerðÞ
2) NO x masse ¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3NOx konce ;i/C30;001587 /C3KH;G/C0/C1
/C0MTOTW /C3NOx koncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;001587 /C3KH;G/C0/C1
gasmotorerðÞ
3) CO masse¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3COkonce ;i/C30;000966/C0/C1
/C0MTOTW /C3COkoncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;000966 ðÞ
4) HC masse¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3HCkonce ;i/C30;000479/C0/C1
/C0MTOTW /C3HCkoncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;000479 ðÞ dieselmotorerðÞ
5) HC masse¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3HCkonce ;i/C30;000502/C0/C1
/C0MTOTW /C3HCkoncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;000502 ðÞ LPG/C0drevne motorer ðÞ
6) NMHC masse¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3NMHC konce ;i/C30;000516/C0/C1
/C0MTOTW /C3NMHC koncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;000516 ðÞ NG/C0drevne motorer ðÞ
7) CH 4 masse ¼Xn
i¼1MTOTW ;i/C3CH4 konce ;i/C30;000552/C0/C1
/C0MTOTW /C3CH4 koncd /C31/C01=DF ðÞ /C3 0;000552 ðÞ NG/C0drevne motorer ðÞ
hvor:
konce= gennemsnitskoncentrationer i den fortyndede udstød-
ningsgas
koncd= gennemsnitskoncentrationer i fortyndingsluften, ppm
MTOTW,i= øjeblikkelig masse af fortyndet udstødningsgas (se punkt
4.1), kg
MTOTW= total masse af fortyndet udstødningsgas gennem hele
cyklusen (se punkt 4.1), kg
KH,D= fugtighedskorrektionsfaktor for dieselmotorer som
bestemt i punkt 4.21988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 70
▼M3
KH,G= fugtighedskorrektionsfaktor for gasmotorer som bestemt
i punkt 4.2
DF = fortyndingsfaktor som bestemt i punkt 4.3.1.1
4.4.Beregning af specifikke emissioner
De specifikke emissioner (g/kWh) beregnes for alle enkeltkomponenter
som følger:
NOx¼NOx masse =Wactdiesel /C0og gasmotorer ðÞ
CO¼COmasse =Wactdiesel /C0og gasmotorer ðÞ
HC¼HCmasse =Wactdieselmotorer og LPG /C0drevne gasmotorer ðÞ
NMHC ¼NMHC masse =WactNG/C0drevne gasmotorer ðÞ
CH4¼CH4 masse =WactNG/C0drevne gasmotorer ðÞ
hvor:
Wact= faktisk arbejde i cyklus som bestemt i punkt 3.9.2, kWh
5. BEREGNING AF PARTIKELEMISSIONEN (KUN DIESELMO-
TORER)
5.1.Beregning af massestrøm
Partikelmassestrømmen (g/test) beregnes på følgende måde:
PTmasse¼Mf
MSAM/C3MTOTW
1000
hvor:
Mf= partikelmasse opsamlet gennem cyklus, mg
MTOTW= total masse af fortyndet udstødningsgas gennem cyklus,
som bestemt i punkt 4.1, kg
MSAM= masse af fortyndet udstødningsgas udtaget af fortyndings-
tunnelen til udskillelse af partikler, kg
ogM
f=Mf,p+Mf,b, hvis disse vejes separat, mg
Mf,p= partikelmasse udskilt på hovedfilter, mg
Mf,b= partikelmasse udskilt på ekstrafilter, mg
Anvendes dobbelt fortyndingssystem, skal massen af sekundær fortyn-
dingsluft trækkes fra den samlede masse af den dobbelt fortyndede
udstødningsgas udskilt af partikelfiltrene.
MSAM=MTOT−MSEC
hvor:
MTOT= masse af dobbelt fortyndet udstødningsgas gennem
partikelfilter, kg
MSEC= masse af sekundær fortyndingsluft, kg
Hvis fortyndingsluftens baggrundsniveau af partikler er bestemt i
henhold til punkt 3.4, kan partikelmassen baggrundskorrigeres. I så
fald beregnes partikelmassen (g/test) på følgende måde:
PTmasse¼Mf
MSAM/C0Md
MDIL/C31/C01
DF/C18/C19/C18/C19/C20/C21
/C3MTOTW
1000
hvor:
Mf,MSAM,MTOTW= se ovenfor1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 71
▼M3
MDIL= masse af primær fortyndingsluft, udtaget af
baggrundspartikeludskiller, kg
Md= masse af udskilte baggrundspartikler i primær fortyndings-
luft, mg
DF = fortyndingsfaktor som bestemt i punkt 4.3.1.1.
5.2.Beregning af den specifikke emission
Den specifikke partikelemission (g/kWh) beregnes på følgende måde:
PT¼PTmasse =Wact
hvor:
Wact= faktisk arbejde i cyklus som bestemt i punkt 3.9.2, kWh1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 72
▼M3
Tillæg 3
DYNAMOMETERSKEMA FOR ETC-TEST
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
100
200
300
400
500
600700
800
900
10 0 0
11 0 0
12 0 0
13 0 0
14 0 0
15 0 0
16 0,1 1,5
17 23,1 21,5
18 12,6 28,5
19 21,8 71
20 19,7 76,8
21 54,6 80,9
22 71,3 4,9
23 55,9 18,1
24 72 85,4
25 86,7 61,8
26 51,7 0
27 53,4 48,9
28 34,2 87,6
29 45,5 92,7
30 54,6 99,5
31 64,5 96,8
32 71,7 85,4
33 79,4 54,8
34 89,7 99,4
35 57,4 0
36 59,7 30,6
37 90,1 »m«
38 82,9 »m«
39 51,3 »m«
40 28,5 »m«
41 29,3 »m«
42 26,7 »m«
43 20,4 »m«
44 14,1 0
45 6,5 0
46 0 0
47 0 0
48 0 0
49 0 0
50 0 0
51 0 0
52 0 0
53 0 0
54 0 0
55 0 0
56 0 0
57 0 0
58 0 0
59 0 0
60 0 0
61 0 0
62 25,5 11,1
63 28,5 20,9
64 32 73,9
65 4 82,3
66 34,5 80,4
67 64,1 86
68 58 0
69 50,3 83,4
70 66,4 99,1
71 81,4 99,61988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 73
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
72 88,7 73,4
73 52,5 0
74 46,4 58,5
75 48,6 90,9
76 55,2 99,4
77 62,3 99
78 68,4 91,5
79 74,5 73,7
80 38 0
81 41,8 89,6
82 47,1 99,2
83 52,5 99,8
84 56,9 80,8
85 58,3 11,8
86 56,2 »m«
87 52 »m«
88 43,3 »m«
89 36,1 »m«
90 27,6 »m«
91 21,1 »m«
92 8 0
93 0 0
94 0 0
95 0 0
96 0 0
97 0 0
98 0 0
99 0 0
100 0 0
101 0 0
102 0 0
103 0 0
104 0 0
105 0 0
106 0 0
107 0 0
108 11,6 14,8
109 0 0
110 27,2 74,8
111 17 76,9
112 36 78
113 59,7 86
114 80,8 17,9
115 49,7 0
116 65,6 86
117 78,6 72,2
118 64,9 »m«
119 44,3 »m«
120 51,4 83,4
121 58,1 97
122 69,3 99,3
123 72 20,8
124 72,1 »m«
125 65,3 »m«
126 64 »m«
127 59,7 »m«
128 52,8 »m«
129 45,9 »m«
130 38,7 »m«
131 32,4 »m«
132 27 »m«
133 21,7 »m«
134 19,1 0,4
135 34,7 14
136 16,4 48,6
137 0 11,2
138 1,2 2,1
139 30,1 19,3
140 30 73,9
141 54,4 74,4142 77,2 55,6
143 58,1 0
144 45 82,1
145 68,7 98,1
146 85,7 67,21988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 74
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
147 60,2 0
148 59,4 98
149 72,7 99,6
150 79,9 45
151 44,3 0
152 41,5 84,4
153 56,2 98,2
154 65,7 99,1
155 74,4 84,7
156 54,4 0
157 47,9 89,7
158 54,5 99,5
159 62,7 96,8
160 62,3 0
161 46,2 54,2
162 44,3 83,2
163 48,2 13,3
164 51 »m«
165 50 »m«
166 49,2 »m«
167 49,3 »m«
168 49,9 »m«
169 51,6 »m«
170 49,7 »m«
171 48,5 »m«
172 50,3 72,5
173 51,1 84,5
174 54,6 64,8
175 56,6 76,5
176 58 »m«
177 53,6 »m«
178 40,8 »m«
179 32,9 »m«
180 26,3 »m«
181 20,9 »m«
182 10 0
183 0 0
184 0 0
185 0 0
186 0 0
187 0 0
188 0 0
189 0 0
190 0 0
191 0 0
192 0 0
193 0 0
194 0 0
195 0 0
196 0 0
197 0 0
198 0 0
199 0 0
200 0 0
201 0 0
202 0 0
203 0 0
204 0 0
205 0 0
206 0 0
207 0 0
208 0 0
209 0 0
210 0 0
211 0 0
212 0 0
213 0 0
214 0 0
215 0 0
216 0 0217 0 0
218 0 0
219 0 0
220 0 0
221 0 01988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 75
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
222 0 0
223 0 0
224 0 0
225 21,2 62,7
226 30,8 75,1
227 5,9 82,7
228 34,6 80,3
229 59,9 87
230 84,3 86,2
231 68,7 »m«
232 43,6 »m«
233 41,5 85,4
234 49,9 94,3
235 60,8 99
236 70,2 99,4
237 81,1 92,4
238 49,2 0
239 56 86,2
240 56,2 99,3
241 61,7 99
242 69,2 99,3
243 74,1 99,8
244 72,4 8,4
245 71,3 0
246 71,2 9,1
247 67,1 »m«
248 65,5 »m«
249 64,4 »m«
250 62,9 25,6
251 62,2 35,6
252 62,9 24,4
253 58,8 »m«
254 56,9 »m«
255 54,5 »m«
256 51,7 17
257 56,2 78,7
258 59,5 94,7
259 65,5 99,1
260 71,2 99,5
261 76,6 99,9
262 79 0
263 52,9 97,5
264 53,1 99,7
265 59 99,1
266 62,2 99
267 65 99,1
268 69 83,1
269 69,9 28,4
270 70,6 12,5
271 68,9 8,4
272 69,8 9,1
273 69,6 7
274 65,7 »m«
275 67,1 »m«
276 66,7 »m«
277 65,6 »m«
278 64,5 »m«
279 62,9 »m«
280 59,3 »m«
281 54,1 »m«
282 51,3 »m«
283 47,9 »m«
284 43,6 »m«
285 39,4 »m«
286 34,7 »m«
287 29,8 »m«
288 20,9 73,4
289 36,9 »m«
290 35,5 »m«
291 20,9 »m«292 49,7 11,9
293 42,5 »m«
294 32 »m«
295 23,6 »m«
296 19,1 01988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 76
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
297 15,7 73,5
298 25,1 76,8
299 34,5 81,4
300 44,1 87,4
301 52,8 98,6
302 63,6 99
303 73,6 99,7
304 62,2 »m«
305 29,2 »m«
306 46,4 22
307 47,3 13,8
308 47,2 12,5
309 47,9 11,5
310 47,8 35,5
311 49,2 83,3
312 52,7 96,4
313 57,4 99,2
314 61,8 99
315 66,4 60,9
316 65,8 »m«
317 59 »m«
318 50,7 »m«
319 41,8 »m«
320 34,7 »m«
321 28,7 »m«
322 25,2 »m«
323 43 24,8
324 38,7 0
325 48,1 31,9
326 40,3 61
327 42,4 52,1
328 46,4 47,7
329 46,9 30,7
330 46,1 23,1
331 45,7 23,2
332 45,5 31,9
333 46,4 73,6
334 51,3 60,7
335 51,3 51,1
336 53,2 46,8
337 53,9 50
338 53,4 52,1
339 53,8 45,7
340 50,6 22,1
341 47,8 26
342 41,6 17,8
343 38,7 29,8
344 35,9 71,6
345 34,6 47,3
346 34,8 80,3
347 35,9 87,2
348 38,8 90,8
349 41,5 94,7
350 47,1 99,2
351 53,1 99,7
352 46,4 0
353 42,5 0,7
354 43,6 58,6
355 47,1 87,5
356 54,1 99,5
357 62,9 99
358 72,6 99,6
359 82,4 99,5
360 88 99,4
361 46,4 0
362 53,4 95,2
363 58,4 99,2
364 61,5 99
365 64,8 99
366 68,1 99,2367 73,4 99,7
368 73,3 29,8
369 73,5 14,6
370 68,3 0
371 45,4 49,91988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 77
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
372 47,2 75,7
373 44,5 9
374 47,8 10,3
375 46,8 15,9
376 46,9 12,7
377 46,8 8,9
378 46,1 6,2
379 46,1 »m«
380 45,5 »m«
381 44,7 »m«
382 43,8 »m«
383 41 »m«
384 41,1 6,4
385 38 6,3
386 35,9 0,3
387 33,5 0
388 53,1 48,9
389 48,3 »m«
390 49,9 »m«
391 48 »m«
392 45,3 »m«
393 41,6 3,1
394 44,3 79
395 44,3 89,5
396 43,4 98,8
397 44,3 98,9
398 43 98,8
399 42,2 98,8
400 42,7 98,8
401 45 99
402 43,6 98,9
403 42,2 98,8
404 44,8 99
405 43,4 98,8
406 45 99
407 42,2 54,3
408 61,2 31,9
409 56,3 72,3
410 59,7 99,1
411 62,3 99
412 67,9 99,2
413 69,5 99,3
414 73,1 99,7
415 77,7 99,8
416 79,7 99,7
417 82,5 99,5
418 85,3 99,4
419 86,6 99,4
420 89,4 99,4
421 62,2 0
422 52,7 96,4
423 50,2 99,8
424 49,3 99,6
425 52,2 99,8
426 51,3 100
427 51,3 100
428 51,1 100
429 51,1 100
430 51,8 99,9
431 51,3 100
432 51,1 100
433 51,3 100
434 52,3 99,8
435 52,9 99,7
436 53,8 99,6
437 51,7 99,9
438 53,5 99,6
439 52 99,8
440 51,7 99,9
441 53,2 99,7442 54,2 99,5
443 55,2 99,4
444 53,8 99,6
445 53,1 99,7
446 55 99,41988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 78
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
447 57 99,2
448 61,5 99
449 59,4 5,7
450 59 0
451 57,3 59,8
452 64,1 99
453 70,9 90,5
454 58 0
455 41,5 59,8
456 44,1 92,6
457 46,8 99,2
458 47,2 99,3
459 51 100
460 53,2 99,7
461 53,1 99,7
462 55,9 53,1
463 53,9 13,9
464 52,5 »m«
465 51,7 »m«
466 51,5 52,2
467 52,8 80
468 54,9 95
469 57,3 99,2
470 60,7 99,1
471 62,4 »m«
472 60,1 »m«
473 53,2 »m«
474 44 »m«
475 35,2 »m«
476 30,5 »m«
477 26,5 »m«
478 22,5 »m«
479 20,4 »m«
480 19,1 »m«
481 19,1 »m«
482 13,4 »m«
483 6,7 »m«
484 3,2 »m«
485 14,3 63,8
486 34,1 0
487 23,9 75,7
488 31,7 79,2
489 32,1 19,4
490 35,9 5,8
491 36,6 0,8
492 38,7 »m«
493 38,4 »m«
494 39,4 »m«
495 39,7 »m«
496 40,5 »m«
497 40,8 »m«
498 39,7 »m«
499 39,2 »m«
500 38,7 »m«
501 32,7 »m«
502 30,1 »m«
503 21,9 »m«
504 12,8 0
505 0 0
506 0 0
507 0 0
508 0 0
509 0 0
510 0 0
511 0 0
512 0 0
513 0 0
514 30,5 25,6
515 19,7 56,9
516 16,3 45,1517 27,2 4,6
518 21,7 1,3
519 29,7 28,6
520 36,6 73,7
521 61,3 59,51988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 79
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
522 40,8 0
523 36,6 27,8
524 39,4 80,4
525 51,3 88,9
526 58,5 11,1
527 60,7 »m«
528 54,5 »m«
529 51,3 »m«
530 45,5 »m«
531 40,8 »m«
532 38,9 »m«
533 36,6 »m«
534 36,1 72,7
535 44,8 78,9
536 51,6 91,1
537 59,1 99,1
538 66 99,1
539 75,1 99,9
540 81 8
541 39,1 0
542 53,8 89,7
543 59,7 99,1
544 64,8 99
545 70,6 96,1
546 72,6 19,6
547 72 6,3
548 68,9 0,1
549 67,7 »m«
550 66,8 »m«
551 64,3 16,9
552 64,9 7
553 63,6 12,5
554 63 7,7
555 64,4 38,2
556 63 11,8
557 63,6 0
558 63,3 5
559 60,1 9,1
560 61 8,4
561 59,7 0,9
562 58,7 »m«
563 56 »m«
564 53,9 »m«
565 52,1 »m«
566 49,9 »m«
567 46,4 »m«
568 43,6 »m«
569 40,8 »m«
570 37,5 »m«
571 27,8 »m«
572 17,1 0,6
573 12,2 0,9
574 11,5 1,1
575 8,7 0,5
576 8 0,9
577 5,3 0,2
578 4 0
579 3,9 0
580 0 0
581 0 0
582 0 0
583 0 0
584 0 0
585 0 0
586 0 0
587 8,7 22,8
588 16,2 49,4
589 23,6 56
590 21,1 56,1
591 23,6 56592 46,2 68,8
593 68,4 61,2
594 58,7 »m«
595 31,6 »m«
596 19,9 8,81988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 80
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
597 32,9 70,2
598 43 79
599 57,4 98,9
600 72,1 73,8
601 53 0
602 48,1 86
603 56,2 99
604 65,4 98,9
605 72,9 99,7
606 67,5 »m«
607 39 »m«
608 41,9 38,1
609 44,1 80,4
610 46,8 99,4
611 48,7 99,9
612 50,5 99,7
613 52,5 90,3
614 51 1,8
615 50 »m«
616 49,1 »m«
617 47 »m«
618 43,1 »m«
619 39,2 »m«
620 40,6 0,5
621 41,8 53,4
622 44,4 65,1
623 48,1 67,8
624 53,8 99,2
625 58,6 98,9
626 63,6 98,8
627 68,5 99,2
628 72,2 89,4
629 77,1 0
630 57,8 79,1
631 60,3 98,8
632 61,9 98,8
633 63,8 98,8
634 64,7 98,9
635 65,4 46,5
636 65,7 44,5
637 65,6 3,5
638 49,1 0
639 50,4 73,1
640 50,5 »m«
641 51 »m«
642 49,4 »m«
643 49,2 »m«
644 48,6 »m«
645 47,5 »m«
646 46,5 »m«
647 46 11,3
648 45,6 42,8
649 47,1 83
650 46,2 99,3
651 47,9 99,7
652 49,5 99,9
653 50,6 99,7
654 51 99,6
655 53 99,3
656 54,9 99,1
657 55,7 99
658 56 99
659 56,1 9,3
660 55,6 »m«
661 55,4 »m«
662 54,9 51,3
663 54,9 59,8
664 54 39,3
665 53,8 »m«
666 52 »m«667 50,4 »m«
668 50,6 0
669 49,3 41,7
670 50 73,2
671 50,4 99,71988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 81
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
672 51,9 99,5
673 53,6 99,3
674 54,6 99,1
675 56 99
676 55,8 99
677 58,4 98,9
678 59,9 98,8
679 60,9 98,8
680 63 98,8
681 64,3 98,9
682 64,8 64
683 65,9 46,5
684 66,2 28,7
685 65,2 1,8
686 65 6,8
687 63,6 53,6
688 62,4 82,5
689 61,8 98,8
690 59,8 98,8
691 59,2 98,8
692 59,7 98,8
693 61,2 98,8
694 62,2 49,4
695 62,8 37,2
696 63,5 46,3
697 64,7 72,3
698 64,7 72,3
699 65,4 77,4
700 66,1 69,3
701 64,3 »m«
702 64,3 »m«
703 63 »m«
704 62,2 »m«
705 61,6 »m«
706 62,4 »m«
707 62,2 »m«
708 61 »m«
709 58,7 »m«
710 55,5 »m«
711 51,7 »m«
712 49,2 »m«
713 48,8 40,4
714 47,9 »m«
715 46,2 »m«
716 45,6 9,8
717 45,6 34,5
718 45,5 37,1
719 43,8 »m«
720 41,9 »m«
721 41,3 »m«
722 41,4 »m«
723 41,2 »m«
724 41,8 »m«
725 41,8 »m«
726 43,2 17,4
727 45 29
728 44,2 »m«
729 43,9 »m«
730 38 10,7
731 56,8 »m«
732 57,1 »m«
733 52 »m«
734 44,4 »m«
735 40,2 »m«
736 39,2 16,5
737 38,9 73,2
738 39,9 89,8
739 42,3 98,6
740 43,7 98,8
741 45,5 99,1742 45,6 99,2
743 48,1 99,7
744 49 100
745 49,8 99,9
746 49,8 99,91988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 82
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
747 51,9 99,5
748 52,3 99,4
749 53,3 99,3
750 52,9 99,3
751 54,3 99,2
752 55,5 99,1
753 56,7 99
754 61,7 98,8
755 64,3 47,4
756 64,7 1,8
757 66,2 »m«
758 49,1 »m«
759 52,1 46
760 52,6 61
761 52,9 0
762 52,3 20,4
763 54,2 56,7
764 55,4 59,8
765 56,1 49,2
766 56,8 33,7
767 57,2 96
768 58,6 98,9
769 59,5 98,8
770 61,2 98,8
771 62,1 98,8
772 62,7 98,8
773 62,8 98,8
774 64 98,9
775 63,2 46,3
776 62,4 »m«
777 60,3 »m«
778 58,7 »m«
779 57,2 »m«
780 56,1 »m«
781 56 9,3
782 55,2 26,3
783 54,8 42,8
784 55,7 47,1
785 56,6 52,4
786 58 50,3
787 58,6 20,6
788 58,7 »m«
789 59,3 »m«
790 58,6 »m«
791 60,5 9,7
792 59,2 9,6
793 59,9 9,6
794 59,6 9,6
795 59,9 6,2
796 59,9 9,6
797 60,5 13,1
798 60,3 20,7
799 59,9 31
800 60,5 42
801 61,5 52,5
802 60,9 51,4
803 61,2 57,7
804 62,8 98,8
805 63,4 96,1
806 64,6 45,4
807 64,1 5
808 63 3,2
809 62,7 14,9
810 63,5 35,8
811 64,1 73,3
812 64,3 37,4
813 64,1 21
814 63,7 21
815 62,9 18
816 62,4 32,7817 61,7 46,2
818 59,8 45,1
819 57,4 43,9
820 54,8 42,8
821 54,3 65,21988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 83
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
822 52,9 62,1
823 52,4 30,6
824 50,4 »m«
825 48,6 »m«
826 47,9 »m«
827 46,8 »m«
828 46,9 9,4
829 49,5 41,7
830 50,5 37,8
831 52,3 20,4
832 54,1 30,7
833 56,3 41,8
834 58,7 26,5
835 57,3 »m«
836 59 »m«
837 59,8 »m«
838 60,3 »m«
839 61,2 »m«
840 61,8 »m«
841 62,5 »m«
842 62,4 »m«
843 61,5 »m«
844 63,7 »m«
845 61,9 »m«
846 61,6 29,7
847 60,3 »m«
848 59,2 »m«
849 57,3 »m«
850 52,3 »m«
851 49,3 »m«
852 47,3 »m«
853 46,3 38,8
854 46,8 35,1
855 46,6 »m«
856 44,3 »m«
857 43,1 »m«
858 42,4 2,1
859 41,8 2,4
860 43,8 68,8
861 44,6 89,2
862 46 99,2
863 46,9 99,4
864 47,9 99,7
865 50,2 99,8
866 51,2 99,6
867 52,3 99,4
868 53 99,3
869 54,2 99,2
870 55,5 99,1
871 56,7 99
872 57,3 98,9
873 58 98,9
874 60,5 31,1
875 60,2 »m«
876 60,3 »m«
877 60,5 6,3
878 61,4 19,3
879 60,3 1,2
880 60,5 2,9
881 61,2 34,1
882 61,6 13,2
883 61,5 16,4
884 61,2 16,4
885 61,3 »m«
886 63,1 »m«
887 63,2 4,8
888 62,3 22,3
889 62 38,5
890 61,6 29,6
891 61,6 26,6892 61,8 28,1
893 62 29,6
894 62 16,3
895 61,1 »m«
896 61,2 »m«1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 84
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
897 60,7 19,2
898 60,7 32,5
899 60,9 17,8
900 60,1 19,2
901 59,3 38,2
902 59,9 45
903 59,4 32,4
904 59,2 23,5
905 59,5 40,8
906 58,3 »m«
907 58,2 »m«
908 57,6 »m«
909 57,1 »m«
910 57 0,6
911 57 26,3
912 56,5 29,2
913 56,3 20,5
914 56,1 »m«
915 55,2 »m«
916 54,7 17,5
917 55,2 29,2
918 55,2 29,2
919 55,9 16
920 55,9 26,3
921 56,1 36,5
922 55,8 19
923 55,9 9,2
924 55,8 21,9
925 56,4 42,8
926 56,4 38
927 56,4 11
928 56,4 35,1
929 54 7,3
930 53,4 5,4
931 52,3 27,6
932 52,1 32
933 52,3 33,4
934 52,2 34,9
935 52,8 60,1
936 53,7 69,7
937 54 70,7
938 55,1 71,7
939 55,2 46
940 54,7 12,6
941 52,5 0
942 51,8 24,7
943 51,4 43,9
944 50,9 71,1
945 51,2 76,8
946 50,3 87,5
947 50,2 99,8
948 50,9 100
949 49,9 99,7
950 50,9 100
951 49,8 99,7
952 50,4 99,8
953 50,4 99,8
954 49,7 99,7
955 51 100
956 50,3 99,8
957 50,2 99,8
958 49,9 99,7
959 50,9 100
960 50 99,7
961 50,2 99,8
962 50,2 99,8
963 49,9 99,7
964 50,4 99,8
965 50,2 99,8
966 50,3 99,8967 49,9 99,7
968 51,1 100
969 50,6 99,9
970 49,9 99,7
971 49,6 99,61988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 85
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
972 49,4 99,6
973 49 99,5
974 49,8 99,7
975 50,9 100
976 50,4 99,8
977 49,8 99,7
978 49,1 99,5
979 50,4 99,8
980 49,8 99,7
981 49,3 99,5
982 49,1 99,5
983 49,9 99,7
984 49,1 99,5
985 50,4 99,8
986 50,9 100
987 51,4 99,9
988 51,5 99,9
989 52,2 99,7
990 52,8 74,1
991 53,3 46
992 53,6 36,4
993 53,4 33,5
994 53,9 58,9
995 55,2 73,8
996 55,8 52,4
997 55,7 9,2
998 55,8 2,2
999 56,4 33,6
1 000 55,4 »m«
1 001 55,2 »m«
1 002 55,8 26,3
1 003 55,8 23,3
1 004 56,4 50,2
1 005 57,6 68,3
1 006 58,8 90,2
1 007 59,9 98,9
1 008 62,3 98,8
1 009 63,1 74,4
1 010 63,7 49,4
1 011 63,3 9,8
1 012 48 0
1 013 47,9 73,5
1 014 49,9 99,7
1 015 49,9 48,8
1 016 49,6 2,3
1 017 49,9 »m«
1 018 49,3 »m«
1 019 49,7 47,5
1 020 49,1 »m«
1 021 49,4 »m«
1 022 48,3 »m«
1 023 49,4 »m«
1 024 48,5 »m«
1 025 48,7 »m«
1 026 48,7 »m«
1 027 49,1 »m«
1 028 49 »m«
1 029 49,8 »m«
1 030 48,7 »m«
1 031 48,5 »m«
1 032 49,3 31,3
1 033 49,7 45,3
1 034 48,3 44,5
1 035 49,8 61
1 036 49,4 64,3
1 037 49,8 64,4
1 038 50,5 65,6
1 039 50,3 64,5
1 040 51,2 82,9
1 041 50,5 861 042 50,6 89
1 043 50,4 81,4
1 044 49,9 49,9
1 045 49,1 20,1
1 046 47,9 241988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 86
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 047 48,1 36,2
1 048 47,5 34,5
1 049 46,9 30,3
1 050 47,7 53,5
1 051 46,9 61,6
1 052 46,5 73,6
1 053 48 84,6
1 054 47,2 87,7
1 055 48,7 80
1 056 48,7 50,4
1 057 47,8 38,6
1 058 48,8 63,1
1 059 47,4 5
1 060 47,3 47,4
1 061 47,3 49,8
1 062 46,9 23,9
1 063 46,7 44,6
1 064 46,8 65,2
1 065 46,9 60,4
1 066 46,7 61,5
1 067 45,5 »m«
1 068 45,5 »m«
1 069 44,2 »m«
1 070 43 »m«
1 071 42,5 »m«
1 072 41 »m«
1 073 39,9 »m«
1 074 39,9 38,2
1 075 40,1 48,1
1 076 39,9 48
1 077 39,4 59,3
1 078 43,8 19,8
1 079 52,9 0
1 080 52,8 88,9
1 081 53,4 99,5
1 082 54,7 99,3
1 083 56,3 99,1
1 084 57,5 99
1 085 59 98,9
1 086 59,8 98,9
1 087 60,1 98,9
1 088 61,8 48,3
1 089 61,8 55,6
1 090 61,7 59,8
1 091 62 55,6
1 092 62,3 29,6
1 093 62 19,3
1 094 61,3 7,9
1 095 61,1 19,2
1 096 61,2 43
1 097 61,1 59,7
1 098 61,1 98,8
1 099 61,3 98,8
1 100 61,3 26,6
1 101 60,4 »m«
1 102 58,8 »m«
1 103 57,7 »m«
1 104 56 »m«
1 105 54,7 »m«
1 106 53,3 »m«
1 107 52,6 23,2
1 108 53,4 84,2
1 109 53,9 99,4
1 110 54,9 99,3
1 111 55,8 99,2
1 112 57,1 99
1 113 56,5 99,1
1 114 58,9 98,9
1 115 58,7 98,9
1 116 59,8 98,91 117 61 98,8
1 118 60,7 19,2
1 119 59,4 »m«
1 120 57,9 »m«
1 121 57,6 »m«1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 87
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 122 56,3 »m«
1 123 55 »m«
1 124 53,7 »m«
1 125 52,1 »m«
1 126 51,1 »m«
1 127 49,7 25,8
1 128 49,1 46,1
1 129 48,7 46,9
1 130 48,2 46,7
1 131 48 70
1 132 48 70
1 133 47,2 67,6
1 134 47,3 67,6
1 135 46,6 74,7
1 136 47,4 13
1 137 46,3 »m«
1 138 45,4 »m«
1 139 45,5 24,8
1 140 44,8 73,8
1 141 46,6 99
1 142 46,3 98,9
1 143 48,5 99,4
1 144 49,9 99,7
1 145 49,1 99,5
1 146 49,1 99,5
1 147 51 100
1 148 51,5 99,9
1 149 50,9 100
1 150 51,6 99,9
1 151 52,1 99,7
1 152 50,9 100
1 153 52,2 99,7
1 154 51,5 98,3
1 155 51,5 47,2
1 156 50,8 78,4
1 157 50,3 83
1 158 50,3 31,7
1 159 49,3 31,3
1 160 48,8 21,5
1 161 47,8 59,4
1 162 48,1 77,1
1 163 48,4 87,6
1 164 49,6 87,5
1 165 51 81,4
1 166 51,6 66,7
1 167 53,3 63,2
1 168 55,2 62
1 169 55,7 43,9
1 170 56,4 30,7
1 171 56,8 23,4
1 172 57 »m«
1 173 57,6 »m«
1 174 56,9 »m«
1 175 56,4 4
1 176 57 23,4
1 177 56,4 41,7
1 178 57 49,2
1 179 57,7 56,6
1 180 58,6 56,6
1 181 58,9 64
1 182 59,4 68,2
1 183 58,8 71,4
1 184 60,1 71,3
1 185 60,6 79,1
1 186 60,7 83,3
1 187 60,7 77,1
1 188 60 73,5
1 189 60,2 55,5
1 190 59,7 54,4
1 191 59,8 73,31 192 59,8 77,9
1 193 59,8 73,9
1 194 60 76,5
1 195 59,5 82,3
1 196 59,9 82,81988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 88
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 197 59,8 65,8
1 198 59 48,6
1 199 58,9 62,2
1 200 59,1 70,4
1 201 58,9 62,1
1 202 58,4 67,4
1 203 58,7 58,9
1 204 58,3 57,7
1 205 57,5 57,8
1 206 57,2 57,6
1 207 57,1 42,6
1 208 57 70,1
1 209 56,4 59,6
1 210 56,7 39
1 211 55,9 68,1
1 212 56,3 79,1
1 213 56,7 89,7
1 214 56 89,4
1 215 56 93,1
1 216 56,4 93,1
1 217 56,7 94,4
1 218 56,9 94,8
1 219 57 94,1
1 220 57,7 94,3
1 221 57,5 93,7
1 222 58,4 93,2
1 223 58,7 93,2
1 224 58,2 93,7
1 225 58,5 93,1
1 226 58,8 86,2
1 227 59 72,9
1 228 58,2 59,9
1 229 57,6 8,5
1 230 57,1 47,6
1 231 57,2 74,4
1 232 57 79,1
1 233 56,7 67,2
1 234 56,8 69,1
1 235 56,9 71,3
1 236 57 77,3
1 237 57,4 78,2
1 238 57,3 70,6
1 239 57,7 64
1 240 57,5 55,6
1 241 58,6 49,6
1 242 58,2 41,1
1 243 58,8 40,6
1 244 58,3 21,1
1 245 58,7 24,9
1 246 59,1 24,8
1 247 58,6 »m«
1 248 58,8 »m«
1 249 58,8 »m«
1 250 58,7 »m«
1 251 59,1 »m«
1 252 59,1 »m«
1 253 59,4 »m«
1 254 60,6 2,6
1 255 59,6 »m«
1 256 60,1 »m«
1 257 60,6 »m«
1 258 59,6 4,1
1 259 60,7 7,1
1 260 60,5 »m«
1 261 59,7 »m«
1 262 59,6 »m«
1 263 59,8 »m«
1 264 59,6 4,9
1 265 60,1 5,9
1 266 59,9 6,11 267 59,7 »m«
1 268 59,6 »m«
1 269 59,7 22
1 270 59,8 10,3
1 271 59,9 101988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 89
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 272 60,6 6,2
1 273 60,5 7,3
1 274 60,2 14,8
1 275 60,6 8,2
1 276 60,6 5,5
1 277 61 14,3
1 278 61 12
1 279 61,3 34,2
1 280 61,2 17,1
1 281 61,5 15,7
1 282 61 9,5
1 283 61,1 9,2
1 284 60,5 4,3
1 285 60,2 7,8
1 286 60,2 5,9
1 287 60,2 5,3
1 288 59,9 4,6
1 289 59,4 21,5
1 290 59,6 15,8
1 291 59,3 10,1
1 292 58,9 9,4
1 293 58,8 9
1 294 58,9 35,4
1 295 58,9 30,7
1 296 58,9 25,9
1 297 58,7 22,9
1 298 58,7 24,4
1 299 59,3 61
1 300 60,1 56
1 301 60,5 50,6
1 302 59,5 16,2
1 303 59,7 50
1 304 59,7 31,4
1 305 60,1 43,1
1 306 60,8 38,4
1 307 60,9 40,2
1 308 61,3 49,7
1 309 61,8 45,9
1 310 62 45,9
1 311 62,2 45,8
1 312 62,6 46,8
1 313 62,7 44,3
1 314 62,9 44,4
1 315 63,1 43,7
1 316 63,5 46,1
1 317 63,6 40,7
1 318 64,3 49,5
1 319 63,7 27
1 320 63,8 15
1 321 63,6 18,7
1 322 63,4 8,4
1 323 63,2 8,7
1 324 63,3 21,6
1 325 62,9 19,7
1 326 63 22,1
1 327 63,1 20,3
1 328 61,8 19,1
1 329 61,6 17,1
1 330 61 0
1 331 61,2 22
1 332 60,8 40,3
1 333 61,1 34,3
1 334 60,7 16,1
1 335 60,6 16,6
1 336 60,5 18,5
1 337 60,6 29,8
1 338 60,9 19,5
1 339 60,9 22,3
1 340 61,4 35,8
1 341 61,3 42,91 342 61,5 31
1 343 61,3 19,2
1 344 61 9,3
1 345 60,8 44,2
1 346 60,9 55,31988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 90
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 347 61,2 56
1 348 60,9 60,1
1 349 60,7 59,1
1 350 60,9 56,8
1 351 60,7 58,1
1 352 59,6 78,4
1 353 59,6 84,6
1 354 59,4 66,6
1 355 59,3 75,5
1 356 58,9 49,6
1 357 59,1 75,8
1 358 59 77,6
1 359 59 67,8
1 360 59 56,7
1 361 58,8 54,2
1 362 58,9 59,6
1 363 58,9 60,8
1 364 59,3 56,1
1 365 58,9 48,5
1 366 59,3 42,9
1 367 59,4 41,4
1 368 59,6 38,9
1 369 59,4 32,9
1 370 59,3 30,6
1 371 59,4 30
1 372 59,4 25,3
1 373 58,8 18,6
1 374 59,1 18
1 375 58,5 10,6
1 376 58,8 10,5
1 377 58,5 8,2
1 378 58,7 13,7
1 379 59,1 7,8
1 380 59,1 6
1 381 59,1 6
1 382 59,4 13,1
1 383 59,7 22,3
1 384 60,7 10,5
1 385 59,8 9,8
1 386 60,2 8,8
1 387 59,9 8,7
1 388 61 9,1
1 389 60,6 28,2
1 390 60,6 22
1 391 59,6 23,2
1 392 59,6 19
1 393 60,6 38,4
1 394 59,8 41,6
1 395 60 47,3
1 396 60,5 55,4
1 397 60,9 58,7
1 398 61,3 37,9
1 399 61,2 38,3
1 400 61,4 58,7
1 401 61,3 51,3
1 402 61,4 71,1
1 403 61,1 51
1 404 61,5 56,6
1 405 61 60,6
1 406 61,1 75,4
1 407 61,4 69,4
1 408 61,6 69,9
1 409 61,7 59,6
1 410 61,8 54,8
1 411 61,6 53,6
1 412 61,3 53,5
1 413 61,3 52,9
1 414 61,2 54,1
1 415 61,3 53,2
1 416 61,2 52,21 417 61,2 52,3
1 418 61 48
1 419 60,9 41,5
1 420 61 32,2
1 421 60,7 221988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 91
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 422 60,7 23,3
1 423 60,8 38,8
1 424 61 40,7
1 425 61 30,6
1 426 61,3 62,6
1 427 61,7 55,9
1 428 62,3 43,4
1 429 62,3 37,4
1 430 62,3 35,7
1 431 62,8 34,4
1 432 62,8 31,5
1 433 62,9 31,7
1 434 62,9 29,9
1 435 62,8 29,4
1 436 62,7 28,7
1 437 61,5 14,7
1 438 61,9 17,2
1 439 61,5 6,1
1 440 61 9,9
1 441 60,9 4,8
1 442 60,6 11,1
1 443 60,3 6,9
1 444 60,8 7
1 445 60,2 9,2
1 446 60,5 21,7
1 447 60,2 22,4
1 448 60,7 31,6
1 449 60,9 28,9
1 450 59,6 21,7
1 451 60,2 18
1 452 59,5 16,7
1 453 59,8 15,7
1 454 59,6 15,7
1 455 59,3 15,7
1 456 59 7,5
1 457 58,8 7,1
1 458 58,7 16,5
1 459 59,2 50,7
1 460 59,7 60,2
1 461 60,4 44
1 462 60,2 35,3
1 463 60,4 17,1
1 464 59,9 13,5
1 465 59,9 12,8
1 466 59,6 14,8
1 467 59,4 15,9
1 468 59,4 22
1 469 60,4 38,4
1 470 59,5 38,8
1 471 59,3 31,9
1 472 60,9 40,8
1 473 60,7 39
1 474 60,9 30,1
1 475 61 29,3
1 476 60,6 28,4
1 477 60,9 36,3
1 478 60,8 30,5
1 479 60,7 26,7
1 480 60,1 4,7
1 481 59,9 0
1 482 60,4 36,2
1 483 60,7 32,5
1 484 59,9 3,1
1 485 59,7 »m«
1 486 59,5 »m«
1 487 59,2 »m«
1 488 58,8 0,6
1 489 58,7 »m«
1 490 58,7 »m«
1 491 57,9 »m«1 492 58,2 »m«
1 493 57,6 »m«
1 494 58,3 9,5
1 495 57,2 6
1 496 57,4 27,31988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 92
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 497 58,3 59,9
1 498 58,3 7,3
1 499 58,8 21,7
1 500 58,8 38,9
1 501 59,4 26,2
1 502 59,1 25,5
1 503 59,1 26
1 504 59 39,1
1 505 59,5 52,3
1 506 59,4 31
1 507 59,4 27
1 508 59,4 29,8
1 509 59,4 23,1
1 510 58,9 16
1 511 59 31,5
1 512 58,8 25,9
1 513 58,9 40,2
1 514 58,8 28,4
1 515 58,9 38,9
1 516 59,1 35,3
1 517 58,8 30,3
1 518 59 19
1 519 58,7 3
1 520 57,9 0
1 521 58 2,4
1 522 57,1 »m«
1 523 56,7 »m«
1 524 56,7 5,3
1 525 56,6 2,1
1 526 56,8 »m«
1 527 56,3 »m«
1 528 56,3 »m«
1 529 56 »m«
1 530 56,7 »m«
1 531 56,6 3,8
1 532 56,9 »m«
1 533 56,9 »m«
1 534 57,4 »m«
1 535 57,4 »m«
1 536 58,3 13,9
1 537 58,5 »m«
1 538 59,1 »m«
1 539 59,4 »m«
1 540 59,6 »m«
1 541 59,5 »m«
1 542 59,6 0,5
1 543 59,3 9,2
1 544 59,4 11,2
1 545 59,1 26,8
1 546 59 11,7
1 547 58,8 6,4
1 548 58,7 5
1 549 57,5 »m«
1 550 57,4 »m«
1 551 57,1 1,1
1 552 57,1 0
1 553 57 4,5
1 554 57,1 3,7
1 555 57,3 3,3
1 556 57,3 16,8
1 557 58,2 29,3
1 558 58,7 12,5
1 559 58,3 12,2
1 560 58,6 12,7
1 561 59 13,6
1 562 59,8 21,9
1 563 59,3 20,9
1 564 59,7 19,2
1 565 60,1 15,9
1 566 60,7 16,71 567 60,7 18,1
1 568 60,7 40,6
1 569 60,7 59,7
1 570 61,1 66,8
1 571 61,1 58,81988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 93
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 572 60,8 64,7
1 573 60,1 63,6
1 574 60,7 83,2
1 575 60,4 82,2
1 576 60 80,5
1 577 59,9 78,7
1 578 60,8 67,9
1 579 60,4 57,7
1 580 60,2 60,6
1 581 59,6 72,7
1 582 59,9 73,6
1 583 59,8 74,1
1 584 59,6 84,6
1 585 59,4 76,1
1 586 60,1 76,9
1 587 59,5 84,6
1 588 59,8 77,5
1 589 60,6 67,9
1 590 59,3 47,3
1 591 59,3 43,1
1 592 59,4 38,3
1 593 58,7 38,2
1 594 58,8 39,2
1 595 59,1 67,9
1 596 59,7 60,5
1 597 59,5 32,9
1 598 59,6 20
1 599 59,6 34,4
1 600 59,4 23,9
1 601 59,6 15,7
1 602 59,9 41
1 603 60,5 26,3
1 604 59,6 14
1 605 59,7 21,2
1 606 60,9 19,6
1 607 60,1 34,3
1 608 59,9 27
1 609 60,8 25,6
1 610 60,6 26,3
1 611 60,9 26,1
1 612 61,1 38
1 613 61,2 31,6
1 614 61,4 30,6
1 615 61,7 29,6
1 616 61,5 28,8
1 617 61,7 27,8
1 618 62,2 20,3
1 619 61,4 19,6
1 620 61,8 19,7
1 621 61,8 18,7
1 622 61,6 17,7
1 623 61,7 8,7
1 624 61,7 1,4
1 625 61,7 5,9
1 626 61,2 8,1
1 627 61,9 45,8
1 628 61,4 31,5
1 629 61,7 22,3
1 630 62,4 21,7
1 631 62,8 21,9
1 632 62,2 22,2
1 633 62,5 31
1 634 62,3 31,3
1 635 62,6 31,7
1 636 62,3 22,8
1 637 62,7 12,6
1 638 62,2 15,2
1 639 61,9 32,6
1 640 62,5 23,1
1 641 61,7 19,41 642 61,7 10,8
1 643 61,6 10,2
1 644 61,4 »m«
1 645 60,8 »m«
1 646 60,7 »m«1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 94
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 647 61 12,4
1 648 60,4 5,3
1 649 61 13,1
1 650 60,7 29,6
1 651 60,5 28,9
1 652 60,8 27,1
1 653 61,2 27,3
1 654 60,9 20,6
1 655 61,1 13,9
1 656 60,7 13,4
1 657 61,3 26,1
1 658 60,9 23,7
1 659 61,4 32,1
1 660 61,7 33,5
1 661 61,8 34,1
1 662 61,7 17
1 663 61,7 2,5
1 664 61,5 5,9
1 665 61,3 14,9
1 666 61,5 17,2
1 667 61,1 »m«
1 668 61,4 »m«
1 669 61,4 8,8
1 670 61,3 8,8
1 671 61 18
1 672 61,5 13
1 673 61 3,7
1 674 60,9 3,1
1 675 60,9 4,7
1 676 60,6 4,1
1 677 60,6 6,7
1 678 60,6 12,8
1 679 60,7 11,9
1 680 60,6 12,4
1 681 60,1 12,4
1 682 60,5 12
1 683 60,4 11,8
1 684 59,9 12,4
1 685 59,6 12,4
1 686 59,6 9,1
1 687 59,9 0
1 688 59,9 20,4
1 689 59,8 4,4
1 690 59,4 3,1
1 691 59,5 26,3
1 692 59,6 20,1
1 693 59,4 35
1 694 60,9 22,1
1 695 60,5 12,2
1 696 60,1 11
1 697 60,1 8,2
1 698 60,5 6,7
1 699 60 5,1
1 700 60 5,1
1 701 60 9
1 702 60,1 5,7
1 703 59,9 8,5
1 704 59,4 6
1 705 59,5 5,5
1 706 59,5 14,2
1 707 59,5 6,2
1 708 59,4 10,3
1 709 59,6 13,8
1 710 59,5 13,9
1 711 60,1 18,9
1 712 59,4 13,1
1 713 59,8 5,4
1 714 59,9 2,9
1 715 60,1 7,1
1 716 59,6 121 717 59,6 4,9
1 718 59,4 22,7
1 719 59,6 22
1 720 60,1 17,4
1 721 60,2 16,61988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 95
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 722 59,4 28,6
1 723 60,3 22,4
1 724 59,9 20
1 725 60,2 18,6
1 726 60,3 11,9
1 727 60,4 11,6
1 728 60,6 10,6
1 729 60,8 16
1 730 60,9 17
1 731 60,9 16,1
1 732 60,7 11,4
1 733 60,9 11,3
1 734 61,1 11,2
1 735 61,1 25,6
1 736 61 14,6
1 737 61 10,4
1 738 60,6 »m«
1 739 60,9 »m«
1 740 60,8 4,8
1 741 59,9 »m«
1 742 59,8 »m«
1 743 59,1 »m«
1 744 58,8 »m«
1 745 58,8 »m«
1 746 58,2 »m«
1 747 58,5 14,3
1 748 57,5 4,4
1 749 57,9 0
1 750 57,8 20,9
1 751 58,3 9,2
1 752 57,8 8,2
1 753 57,5 15,3
1 754 58,4 38
1 755 58,1 15,4
1 756 58,8 11,8
1 757 58,3 8,1
1 758 58,3 5,5
1 759 59 4,1
1 760 58,2 4,9
1 761 57,9 10,1
1 762 58,5 7,5
1 763 57,4 7
1 764 58,2 6,7
1 765 58,2 6,6
1 766 57,3 17,3
1 767 58 11,4
1 768 57,5 47,4
1 769 57,4 28,8
1 770 58,8 24,3
1 771 57,7 25,5
1 772 58,4 35,5
1 773 58,4 29,3
1 774 59 33,8
1 775 59 18,7
1 776 58,8 9,8
1 777 58,8 23,9
1 778 59,1 48,2
1 779 59,4 37,2
1 780 59,6 29,1
1 781 50 25
1 782 40 20
1 783 30 15
1 784 20 10
1 785 10 5
1 786 0 0
1 787 0 0
1 788 0 0
1 789 0 0
1 790 0 0
1 791 0 01 792 0 0
1 793 0 0
1 794 0 0
1 795 0 0
1 796 0 01988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 96
▼M3
Tid
sNormal hastighed
%Normalt drejningsmoment
%
1 797 0 0
1 798 0 0
1 799 0 0
1 800 0 0
»m« = kørsel.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 97
▼M3
ETC-dynamometerskemaet er vist grafisk nedenfor.
Figur 5
ETC-dynamometerskema
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 98
▼M3
Tillæg 4
MÅLE- OG PRØVETAGNINGSMETODER
1. INDLEDNING
Gasformige komponenter, partikler og røg afgivet af den afprøvede
motor skal måles med de metoder, der er beskrevet i bilag V. I de
pågældende afsnit af bilag V beskrives de anbefalede analysesystemer
for forurenende luftarter (punkt 1), de anbefalede systemer til partikel-
fortynding og -udskillelse (punkt 2), og de anbefalede opacimetre til
røgtæthedsmåling (punkt 3).
I ESC-testen skal de gasformige komponenter bestemmes i den ufortyn-
dede rå udstødningsgas. Anvendes et totalstrømsfortyndingssystem til
partikelbestemmelse, kan man vælge også at bestemme gasemissionen
i den fortyndede udstødningsgas. Bestemmelse af partikler finder sted
enten med et delstrøms- eller fuldstrømsfortyndingssystem.
Til ETC-test må kun et fuldstrømsfortyndingssystem anvendes til
bestemmelse af forurenende luftarter og partikler, og dette system
regnes for referencesystem. Dog kan delstrømsfortyndingssystemer
godkendes af den tekniske tjeneste, såfremt deres ækvivalens i henhold
til bilag I, punkt 6.2 godtgøres, og såfremt der forelægges en detaljeret
beskrivelse af procedurerne til dataevaluering og beregning for den
tekniske tjeneste.
2. DYNAMOMETER OG TESTCELLE
Til emissionsprøvning af motorer på motordynamometer skal følgende
udstyr anvendes:
2.1.Motordynamometer
Der skal anvendes et motordynamometer med specifikationer, der gør
det velegnet til udførelse af testcyklerne beskrevet i tillæg 1 og 2 til
dette bilag. Hastighedsmålesystemets nøjagtighed skal være ± 2 % af
den aflæste værdi. Systemet til måling af drejningsmoment skal have
en nøjagtighed på ± 3 % af aflæsningen i området > 20 % af fuldskala-
værdien og en nøjagtighed på ± 0,6 % af fuldskalaværdien i området
≤20 % af fuldskalaværdien.
2.2.Andre instrumenter
I nødvendigt omfang skal anvendes instrumenter til måling af brænd-
stofforbrug, luftforbrug, temperatur af kølemiddel og smøremiddel,
udstødningsgastrykog indsugningsmanifoldvak uum, udstødningsga-
stemperatur, indsugningslufttemperatur og -fugtindhold samt brændstof-
temperatur. Disse instrumenter skal opfylde kravene i tabel 8:
Tabel 8
Måleinstrumenternes nøjagtighed
Måleinstrument Nøjagtighed
Brændstofforbrug ± 2 % af den maksimale værdi for motoren
Luftforbrug ± 2 % af den maksimale værdi for motoren
Temperatur ≤600 K (327 ºC) ± 2 K absolut
Temperatur > 600 K (327 ºC) ± 1 % af målt aflæsning
Atmosfæretryk± 0,1 k Pa absolut
Udstødningsgastryk± 0,2 k Pa absolut
Indsugningsvakuum ± 0,05 kPa absolut
Andre trykangivelser ± 0,1 kPa absolut
Relativ fugtighed ± 3 % absolut
Absolut fugtindhold ± 5 % af aflæsning1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 99
▼M3
2.3.Udstødningsgasstrøm
For at beregne emissionerne i den ufortyndede udstødningsgas må man
kende udstødningsgasstrømmen (se punkt 4.4 i tillæg 1). Til bestem-
melse af udstødningsstrømmen kan en af følgende metoder anvendes:
a) Direkte måling af udstødningsgasstrømmen med venturidyse eller
tilsvarende målesystem;
b) Måling af luftstrømmen og brændstofstrømmen med passende
målesystemer og beregning af udstødningsstrømmen ved følgende
ligning:
GEXHW=GAIRW+GFUEL(for våd masse af udstødning)
Nøjagtigheden af bestemmelsen af udstødningsstrømmen skal være
± 2,5 % af aflæst værdi eller bedre.
Andre tilsvarende metoder kan anvendes.
2.4.Fortyndet udstødningsgasstrøm
For at beregne emissionerne i den ufortyndede udstødningsgas med et
fuldstrømsfortyndingssystem (påbudt for ETC-cyklusen) må man kende
den fortyndede udstødningsgasstrøm (se punkt 4.3 i tillæg 2). Den
samlede massestrøm af fortyndet udstødningsgas (GTOTW) eller den
samlede masse af den fortyndede udstødningsgas gennem hele cyklusen
(MTOTW) skal måles med et PDP- eller CFV-system (bilag V, punkt
2.3.1). Nøjagtigheden skal være ± 2 % af aflæsning eller bedre og
bestemmes efter bilag III, tillæg 5, punkt 2.4.
3. BESTEMMELSE AF GASFORMIGE KOMPONENTER
3.1.Almindelige specifikationer for analysatorerne
Analysatorernes måleområde skal være passende til den foreskrevne
nøjagtighed ved bestemmelse af koncentrationen af udstødningsgassens
komponenter (punkt 3.1.1). Det anbefales, at analysatorerne benyttes
således, at den målte koncentration er mellem 15 % og 100 % af fuld
skalavisning.
Dog kan det godtages, at der måles værdier under 15 % af fuld skala-
visning, såfremt der benyttes udlæsningssystemer (datamater eller
dataloggere) med tilstrækkelig nøjagtighed og opløsningsevne ved
værdier under 15 % af måleområdets øverste værdi. I så fald skal der
foretages ekstra kalibreringer på mindst 4 ensartet fordelte punkter
med værdi forskellig fra nul for at sikre, at kalibreringskurverne er
nøjagtige i henhold til bilag III, tillæg 5, punkt 1.5.5.2.
Udstyrets elektromagnetiske kompatibilitet skal være således, at yderli-
gere fejl mindskes til det mindst mulige.
3.1.1. Målefejl
Den samlede måleusikkerhed, herunder krydsreaktion med andre luft-
arter (jf. bilag III, tillæg 5, punkt 1.9) må ikke være over ± 5 % af
aflæst værdi, dog højst ± 3,5 % af fuld skalavisning. For koncentrati-
oner under 100 ppm må måleusikkerheden ikke være over ± 4 ppm.
3.1.2. Repeterbarhed
For måleområder over 155 ppm (eller ppm C) må repeterbarheden, defi-
neret som 2,5 gange standardafvigelsen af 10 gentagne målinger på en
given kalibreringsgas, ikke være over ± 1 % af fuldt skalaudslag; for
måleområder under 155 ppm (eller ppm C) må repeterbarheden ikke
være over ± 2 %.
3.1.3. Støj
Apparatets top-til-top respons på nulstillingsgas og kalibreringsgas må i
et vilkårligt 10 sekunders interval ikke overstige 2 % af fuldt skalaud-
slag i noget måleområde.
3.1.4. Nulpunktsforskydning
Nulpunktsforskydningen skal inden for en periode på 1 time være
mindre end 2 % af fuldt skalaudslag i det laveste anvendte måleområde.
Ved nulpunktsrespons forstås gennemsnitsrespons, herunder støj, på en
nulstillingsgas inden for et tidsrum af 30 sekunder.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 100
▼M3
3.1.5. Forskydning afrelativ respons
Forskydningen af den relative respons må i løbet af en time ikke over-
stige 2 % af fuldt skalaudslag i det laveste anvendte måleområde. Ved
relativ respons forstås forskellen mellem responsen på kalibreringsgas
og responsen på nulstillingsgas. Ved responsen på kalibreringsgassen
forstås gennemsnitsrespons, inklusive støj, på en kalibreringsgas inden
for et tidsrum af 30 sekunder.
3.2.Tørring af gassen
Anordningen til gastørring, der er frivillig, skal have minimal indvirk-
ning på koncentrationen af de målte luftarter. Der må ikke anvendes
kemiske tørremidler til fjernelse af vand i prøven.
3.3.Analysatorer
Punkt 3.3.1. til 3.3.4 beskriver de måleprincipper, der skal anvendes. En
detaljeret beskrivelse af målesystemerne findes i bilag V. Luftarterne
analyseres ved hjælp af de i det følgende angivne instrumenter. For
ikke-lineære analysatorer tillades brug af lineariseringskredse.
3.3.1. Bestemmelse afcarbonmonoxid (CO)
Carbonmonoxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødab-
sorptionsapparat (NDIR).
3.3.2. Bestemmelse afcarbondioxid (CO2)
Carbondioxid-analysatoren skal være et ikke-dispersivt infrarødabsorpti-
onsapparat (NDIR).
3.3.3. Bestemmelse afcarbonhydrider (HC)
Carbonhydridanalysatoren skal for dieselmotorer være af typen
opvarmet flammeionisationsdetektor (HFID), hvor detektor, ventiler,
ledninger mv. er opvarmet, således at gastemperaturen holdes på 463K
± 10K (190 ± 10 ºC). For NG- og LPG-drevne gasmotorer kan carbon-
hydridanalysatoren være af typen ikke-opvarmet flammeionisationsde-
tektor (FID) afhængig af den anvendte metode (se bilag V, punkt 1.3).
3.3.4. Bestemmelse afcarbonhydrider bortset f ra methan (NMHC) (kun NG-
drevne gasmotorer)
Carbonhydrider bortset fra methan bestemmes efter en af følgende
metoder:
3.3.4.1. Gaskromatografisk bestemmelse (GC)
Carbonhydrider bortset fra methan bestemmes ved fratrækning af
methan bestemt med en gaskromatograf (GC) konditionel ved 423 K
(150 ºC) fra de carbonhydrider, der er målt i overensstemmelse med
punkt 3.3.3.
3.3.4.2. Bestemmelse med afskæring af andre carbon hydrider end
methan (NMC)
Bestemmelsen af delen af andre carbonhydrider end methan foretages
med en opvarmet NMC på samme ledning som en FID som i punkt
3.3.3 ved fratrækning af methan fra carbonhydriderne.
3.3.5. Bestemmelse afnitrogenoxider (NOx)
Måles der på tør basis, skal nitrogenoxid-analysatoren enten være en
kemiluminescensdetektor (CLD) eller opvarmet kemiluminescensde-
tektor (HCLD) med NO2/NO-konverter. Måles der på våd basis, skal
der anvendes en HCLD med konverter, hvis temperatur holdes over
328 K (55 ºC), forudsat at resultatet af vanddæmpningsprøven (bilag
III, tillæg 5, punkt 1.9.2.2) er tilfredsstillende.
3.4.Prøveudtagning til bestemmelse af forurenende luftarter
3.4.1. Ufortyndet udstødningsgas (kun ESC)
Prøvetagningssonder til bestemmelse af forurenende luftarter skal være
monteret i en afstand af mindst 0,5 m, dog mindst tre gange udstød-
ningsrørets diameter, oven for udstødningsgassystemets afgang og
tilstrækkelig tæt på motoren til at sikre en udstødningsgastemperatur
på mindst 343K (70 ºC) ved sonden.
Er der tale om en flercylindret motor med forgrenet udstødningsmani-
fold, skal prøvetagningssonden være placeret så langt nede, at det
sikres, at prøven er repræsentativ for den gennemsnitlige emission fra1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 101
▼M3
alle cylindrene. På flercylindrede motorer med flere separate udstød-
ningsmanifolder, f.eks. V-motorer, kan det tillades, at der tages en
prøve fra hver cylindergruppe og beregnes en gennemsnitsemission
deraf. Andre metoder kan benyttes, hvis det er godtgjort, at de korre-
lerer med ovenstående metoder. Til beregning af emissionen fra
udstødningen skal motorens samlede udstødningsmassestrøm anvendes.
Har motoren anordning til efterbehandling af udstødningen, skal udstød-
ningsgasprøven tages neden for efterbehandlingsanordningen.
3.4.2. Fortyndet udstødningsgas (påbudt for ETC, frivillig for ESC)
Udstødningsrøret mellem motoren og fuldstrømsfortyndingssystemet
skal opfylde kravene i bilag V, punkt 2.3.1, EP.
Prøvetagningssonden (-sonderne) for forurenende luftarter skal være
placeret et sted i fortyndingstunnelen, hvor fortyndingsluft og udstød-
ningsgas er godt opblandet og tæt på prøvetagningssonden for partikler.
For ETC kan prøvetagningen generelt ske på to måder:
— de forurenende stoffer udtages i en prøvetagningssæki løbet af
cyklusen og måles efter testens afslutning;
— de forurenende stoffer udtages kontinuerligt og integreret i løbet af
cyklusen; denne metode er obligatorisk for HC og NOx.
4. BESTEMMELSE AF PARTIKELINDHOLD
Til bestemmelse af partikler kræves et fortyndingssystem. Fortynding
kan ske ved et delstrømsfortyndingssystem (kun ESC) eller et fuld-
strømsfortyndingssystem (obligatoriskfor ETC). Fortyndingssystemet
skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til helt at udelukke dannelse
af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemer og holde
temperaturen af den fortyndede udstødningsgas på 325K (52 ºC) eller
derunder umiddelbart opstrøms for filterholderne. Affugtning af fortyn-
dingsluften før den tilføres fortyndingssystemet er tilladt og især nyttig,
når fortyndingsluftens fugtindhold er højt. Temperaturen af fortyndings-
luften skal være 298 K ± 5 K (25 ºC ± 5 ºC). Er temperaturen af den
omgivende luft under 293K (20 ºC), anbefales forvarmning af fortyn-
dingsluften til en temperatur over den øvre grænseværdi på 303K
(30 ºC). Fortyndingsluftens temperatur må dog ikke være over 325 K
(52 ºC) før udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen.
I delstrømsfortyndingssystemet opdeles udstødningsstrømmen i to
delstrømme, af hvilke den mindste fortyndes med luft og derefter
anvendes til partikelbestemmelse. Det er her af afgørende vigtighed, at
fortyndingsforholdet bestemmes meget nøje. Andre delingsmetoder kan
anvendes, i hvilket tilfælde den anvendte type deling i vid udstrækning
er bestemmende for det prøvetagningsudstyr og de prøvetagningsme-
toder, der skal anvendes. (bilag V, punkt 2.2).
Partikelprøvetagningssonden skal være placeret tæt ved prøvetagnings-
sonden for forurenende luftarter, og installationen skal opfylde
bestemmelserne i punkt 3.4.1.
Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøveudtagningssystem til
partikelbestemmelse, partikelfiltre, en mikrogramvægt og et vejerum
med temperatur- og fugtighedsregulering.
Prøvetagning af partikler skal ske ved enkeltfiltermetoden, hvor der
anvendes ét par filtre (jf. punkt 4.1.3) til hele testcyklusen. Ved ESC-
test skal prøvetagningstid og -strøm overvåges nøje i prøvetagnings-
fasen.
4.1.Partikeludskillelsesfiltre
4.1.1. Filterspecifikation
Der kræves glasfiberfiltre med fluor-kulstofbelægning eller membran-
filtre på fluor-kulstofbasis. Alle filtertyper skal have en
udskillelsesgrad på mindst 95 % for 0,3 µm DOP (dioktylphthalat) ved
en lineær gasfiltreringshastighed på mellem 35 og 80 cm/s.
4.1.2. Filterstørrelse
Partikelfiltrenes diameter skal være mindst 47 mm (pletdiameter
37 mm). Større filterdiameter kan godtages (punkt 4.1.5).
4.1.3. Hovedfiltre og ekstrafiltre
Prøven af den fortyndede udstødningsgas udtages under testsekvensen
ved hjælp af et par filtre placeret i serie (et hovedfilter og et ekstra-
filter). Ekstrafilteret må højst være placeret 100 mm nedstrøms for1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 102
▼M3
hovedfilteret og må ikke berøre dette. Filtrene kan enten vejes enkeltvis
eller parvis; i sidstnævnte tilfælde anbringes filtrene med pletsiderne
mod hinanden.
4.1.4. Filtreringshastighed
Gassens lineære hastighed gennem filtreret skal være 35 til 80 cm/s.
Stigningen i trykfaldet mellem testens begyndelse og slutning må ikke
være over 25 kPa.
4.1.5. Filterbelastning
Ved brug af enkeltfiltermetoden anbefales en filterbelastning på mindst
0,5 mg/1 075 mm2pletareal. I tabel 9 er angivet værdier for de mest
anvendte filterstørrelser.
Tabel 9
Anbefalet filterbelastning
Filterdiameter
(mm)Anbefalet pletdiameter
(mm)Anbefalet mindste
(mg)
47 37 0,5
70 60 1,3
90 80 2,3
110 100 3,6
4.2.Specifikationer for vejerum og analysevægt
4.2.1. Vejerum
Temperaturen af det vejerum (eller -lokale), hvor partikelfiltrene kondi-
tioneres og vejes, skal være 295K (22º ± 3 ºC) ved al konditionering og
vejning af filtre. Luftfugtigheden skal holdes på et niveau svarende til
et dugpunkt på 282,5K ± 3 K (9,5 ºC ± 3 ºC) og en relativ fugtighed
på 45 % ± 8 %.
4.2.2. Vejning af referencefiltre
Luften i vejekammer (eller -rum) skal være fri for kontaminanter
(såsom støv), der kan sætte sig på partikelfiltrene, medens de stabili-
seres. Forstyrrelser i vejerummets specifikationer i henhold til
beskrivelsen i punkt 4.2.1 kan tillades, hvis forstyrrelsernes varighed
ikke er over 30 minutter. Vejerummet skal opfylde de foreskrevne
specifikationer, inden personer træder ind i vejerummet. Der vejes
mindst to ubrugte referencefiltre eller -filterpar; dette finder sted højst
fire timer før eller efter vejning af prøvefiltrene, men helst samtidig
dermed. Referencefiltrene skal være af samme størrelse og materiale
som prøvefiltrene.
Hvis gennemsnitsvægten af referencefiltre (referencefilterpar) mellem
vejningerne af prøvefiltrene varierer mere end ± 5 % (hhv. ± 7,5 %
for filterpar) af den anbefalede mindste filterbelastning (punkt 4.1.5.),
skal alle prøvefiltre kasseres og emissionstesten gentages.
Hvis de i punkt 4.2.1. angivne kriterier for stabilitet af vejerummet ikke
er opfyldt, men referencefilteret (filterparret) opfylder ovenstående
kriterier, står det motorfabrikanten frit at godtage de målte vægte af
prøvefiltrene eller at kassere testresultaterne, bringe vejerummets regu-
leringssystem i orden og gentage testen.
4.2.3. Analysevægt
Til vejning af filtrene skal anvendes en vægt med en præcision (stan-
dardafvigelse) på 20 µg og en opløsning på 10 µg (1 ciffer = 10 µg).
Til filtre med diameter under 70 mm skal vægtens præcision og opløs-ning være henholdsvis 2 µgo g1 µg.
4.3.Supplerende specifikationer for partikelbestemmelse
Alle de dele af fortyndingssystem og prøvetagningssystem, der er
placeret mellem udstødningsrør og filterholder og er i kontakt med
ufortyndet og fortyndet udstødningsgas, skal være udformet således, at
de giver anledning til mindst mulig afsætning eller ændring af partikler.
Alle dele skal være fremstillet af elektrisk ledende materialer, der ikke
reagerer med udstødningsgassens komponenter, og skal være jordfor-
bundet, således at elektrostatiske virkninger undgås.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 103
▼M3
5. BESTEMMELSE AF RØGTÆTHED
Dette punkt indeholder specifikationer for påbudt og frivilligt testudstyr
til anvendelse ved ELR-testen. Røgtætheden skal måles med et opaci-
meter, som kan indstilles til udlæsning af opacitet (røgtæthed) og
lysabsorptionskoefficient. Indstillingen til udlæsning af opacitet må
kun anvendes til kalibrering og kontrol af apparatet. Til måling af
røgtætheden under testcyklus skal apparatet være indstillet til måling
af lysabsorptionskoefficient.
5.1.Generelle forskrifter
Til ELR-test skal det til røgtæthedsmåling og databehandling anvendte
system have tre funktionelle enheder. Disse enheder kan være sammen-
bygget i én enkelt enhed eller kan forefindes som et system af
indbyrdes forbundne komponenter. De tre funktionelle enheder er:
— Et opacimeter, som opfylder forskrifterne i bilag V, punkt 3.
— En databehandlingsenhed, som er i stand til at udføre de i bilag III,
tillæg 1, punkt 6 beskrevne funktioner.
— en printer og/eller et elektroniske lagringsmedium til registrering og
udlæsning af de røgtæthedstal, som foreskrives i bilag III, tillæg 1,
punkt 6.3.
5.2.Særlige krav
5.2.1. Linearitet
Systemet skal være lineært inden for ± 2 % røgtæthed.
5.2.2. Nulpunktsforskydning
Nulpunktsforskydningen må inden for et tidsrum af 1 time ikke være
over ± 1 % røgtæthed.
5.2.3. Opacimeterets skalavisning og måleområde
Ved aflæsning af opacitet skal måleområdet være opacitet mellem 0 og
100 % med en aflæsenøjagtigheden på 0,1 % opacitet. Til aflæsning af
lysabsorptionskoefficient skal området være 0-30 m−1lysabsorptionsko-
efficient, og aflæsenøjagtigheden 0,01 m−1lysabsorptionskoefficient.
5.2.4. Instrumentets responstid
Opacimeterets fysiske responstid må ikke være over 0,2 s. Den fysiske
responstid er den tid, det tager aflæsningen på en hurtigreagerende
modtageenhed at nå fra 10 til 90 % af hele ændringen, når opaciteten
af den målte gas ændrer sig i løbet af mindre end 0,1 s.
Opacimeterets elektriske responstid må ikke være over 0,05 s. Den
elektriske responstid er den tid, det tager aflæsningen på en hurtigreage-
rende modtageenhed at nå fra 10 til 90 % af fuld skalavisning, når
lyskilden afbrydes eller fuldstændig slukkes i løbet af mindre end 0,01 s.
5.2.5. Neutralfiltre
For eventuelle neutralfiltre, der anvendes i forbindelse med kalibrering,
linearitetsmåling eller nulstilling af opacimeteret, skal værdien være
kendt med en nøjagtighed på 1,0 % opacitet. Nøjagtigheden af filterets
nominelle værdi skal kontrolleres mindst en gang årligt ved hjælp af en
reference, der kan henføres til en national eller international standard.
Neutralfiltre er præcisionsudstyr, som let kan blive beskadiget under
brug. Håndteringen bør indskrænkes til det mindst mulige og bør, når
den er nødvendig, ske med forsigtighed for at undgå at filteret ridses
eller tilsmudses.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 104
▼M3
Tillæg 5
KALIBRERINGSMETODE
1. KALIBRERING AF ANALYSEAPPARATURET
1.1.Introduktion
Hver analysator skal kalibreres så ofte som nødvendigt til opfyldelse af
nøjagtighedskravene i dette direktiv. I dette punkt beskrives den kali-
breringsmetode, som skal anvendes til analysatorerne omhandlet i
bilag III, tillæg 4, punkt 3 samt i bilag V, punkt 1.
1.2.Kalibreringsgasser
For alle anvendte kalibreringsgasser skal holdbarhedsperioden over-
holdes.
Den af for kalibreringsgassens fabrikant angivne udløbsdato skal regi-
streres.
1.2.1. Rene gasser
Renhedskravene til gasserne er fastlagt ved nedenstående renheds-
grænser. Følgende gasser skal være til rådighed til anvendelse ved
prøven:
Renset kvælstof
(Urenheder ≤1 ppm C1, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,
≤0,1 ppm NO).
Renset ilt
(Renhed > 99,5 % v/v O2).
Hydrogen-helium blanding
(40 ± 2 % hydrogen, resten helium)(Urenheder ≤1 ppm C1, ≤400 ppm CO
2).
Renset syntetiskluft
(Urenheder ≤1 ppm C1, ≤1 ppm CO, ≤400 ppm CO2,
≤0,1 ppm NO)
(Oxygenindhold mellem 18 og 21 % v/v).
Renset propan eller CO til CVS-kontrol.
1.2.2. Kalibrerings- og nulstillingsgasser
Blandinger med følgende kemiske sammensætning skal være til
rådighed:
C3H8og renset syntetiskluft (se punk t 1.2.1)
CO og renset kvælstofNO
xog renset kvælstof (indholdet af NO2i denne kalibreringsgas må
ikke være over 5 % af NO-indholdet)
CO2og renset kvælstof
CH4og renset syntetiskluft
C2H6og renset syntetiskluft.
Bemærkning: Andre gaskombinationer er tilladt, forudsat at gasserne
ikke reagerer indbyrdes.
Den faktiske koncentration i en kalibrerings- eller nulstillingsgas må
ikke afvige mere end ± 2 % fra den nominelle. Alle koncentrationer
for kalibreringsgasser skal angives på volumenbasis ( % v/v eller ppm
v/v).
De til kalibrering og nulstilling anvendte gasblandinger kan også frem-
stilles med et gasdeleapparat ved fortynding med renset N2eller med
renset syntetiskluft. Blanderens nøjagtighed sk al være således, at
koncentrationen af fortyndet kalibreringsgas kan bestemmes med en
nøjagtighed på ± 2 %.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 105
▼M3
1.3.Betjening af analysatorer og prøvetagningssystem
Ved betjening af analysatorer skal fabrikantens anvisninger for opstart
og betjening følges. Mindstekravene i punkt 1.4 til 1.9 skal være over-
holdt.
1.4.Tæthedsprøve
Systemet skal gennemgå en tæthedsprøve. Sonden afbrydes fra udstød-
ningssystemet, og dens ende tilproppes. Analysatorens pumpe startes.Efter den indledende stabilisering skal alle strømningsmålere vise nul.
Hvis ikke, kontrolleres prøvetagningsledningerne, og fejlen rettes.
På vakuumsiden tillades en utæthed svarende til højst 0,5 % af den
indgående gasstrøm i den afprøvede del af systemet. Størrelsen af den
aktuelt anvendte gasstrøm kan skønnes ud fra størrelsen af strømmen
gennem analysator og omledningsforbindelse.
En anden metode er at påføre systemet en pludselig ændring af koncen-
trationen i begyndelsen af prøvetagningsledningen ved at skifte fra
nulstillings- til kalibreringsgas. Hvis der efter et passende tidsrum
aflæses lavere koncentration end den tilførte koncentration, er det tegn
på kalibreringsfejl eller utæthed.
1.5.Kalibreringsmetode
1.5.1. Instrumenter
Til kalibrering af instrumenter og kontrol af kalibreringskurve benyttes
standardluftarter. Gasstrømningshastigheden skal være den samme som
ved udtagning af prøve af udstødningsgassen.
1.5.2. Opvarmningstid
Opvarmningstiden skal være som anbefalet af fabrikanten. Er der ikke
angivet nogen opvarmningstid, anbefales en opvarmningstid på mindst
to timer for analysatorerne.
1.5.3. NDIR-(infrarødabsorptions-) og HFID-(flammeionisations-)analysatorer
NDIR-analysatoren indstilles om nødvendigt, og HFID-analysatorens
forbrændingsflamme optimeres (punkt 1.8.1).
1.5.4. Kalibrering
Der kalibreres i hvert af de normalt anvendte måleområder.
Analysatorerne for CO, CO
2,N Oxog HC nulstilles med renset syntetisk
luft (eller nitrogen).
Den pågældende kalibreringsgas tilføres analysatorerne, værdierne regi-
streres, og kalbreringskurven optegnes i overensstemmelse med punkt
1.5.5.
Om nødvendigt gentages kontrollen af nulstillingen og kalibreringen.
1.5.5. Optegning afkalibreringskurve
1.5.5.1. Almindelige retningslinjer
Analysatorens kalibreringskurve optegnes på grundlag af mindst fem
kalibreringspunkter (nulpunktet ikke medregnet), der skal være så jævnt
fordelt som muligt. Den højeste nominelle koncentration skal svare til
mindst 90 % af fuldt skalaudslag.
Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters metode.
Hvis der derved fremkommer et polynomium af højere end tredje
grad, skal antal kalibreringspunkter (nulpunktet medregnet) mindst
være lig polynomiets grad plus to.
Kalibreringskurven på højst afvige ± 2 % fra den nominelle størrelse af
hvert kalibreringspunkt og højst ± 1 % af fuldt skalaudslag i nulpunktet.
Af kalibreringskurve og kalibreringspunkterne vil det kunne konsta-
teres, om kalibreringen er korrekt udført. Analysatorernes specifikati-
oner skal angives, navnlig:
— måleområde
— følsomhed
— kalibreringsdato.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 106
▼M3
1.5.5.2. Kalibrering ved mindre end 15 % af fuldt skalaudslag
Analysatorens kalibreringskurve optegnes på grundlag af mindst fire
supplerende kalibreringspunkter (nulpunktet ikke medregnet), der skal
være så jævnt fordelt som muligt i området under 15 % af fuldt
skalaudslag.
Kalibreringskurven beregnes ved hjælp af mindste kvadraters metode.
Kalibreringskurven må højst afvige ± 4 % fra den nominelle størrelse af
hvert kalibreringspunkt og højst ± 1 % af fuldt skalaudslag i nulpunktet.
Disse bestemmelser gælder ikke i tilfælde af fuld skalavisning på højst
155 ppm.
1.5.5.3. Alternative metoder
Hvis det kan godtgøres, at tilsvarende nøjagtighed kan opnås med alter-
nativ teknologi (f.eks. computer, elektronisk styret områdevælger osv.),
kan sådanne alternativer benyttes.
1.6.Efterprøvning af kalibreringen
Før hver bestemmelse skal hvert af de normalt anvendte måleområder
efterprøves på følgende måde:
Kalibreringen kontrolleres ved hjælp af en nulstillingsgas og en kalibre-
ringsgas med nominel koncentration på over 80 % af fuldt skalaudslag i
det pågældende måleområde.
Afviger kontrolværdierne for de to nævnte punkter højst ± 4 % af fuldt
skalaudslag fra den angivne referenceværdi, kan indstillingsparametrene
ændres. I modsat fald skal der optegnes en ny kalibreringskurve i over-
ensstemmelse med punkt 1.5.5.
1.7.Kontrol af NOx-konverterens virkningsgrad
Virkningsgraden af konverteren, der anvendes til konvertering af NO2til NO, kontrolleres som anført i punkt 1.7.1 til 1.7.8 (fig. 6).
1.7.1. Prøveopstilling
Ved hjælp af prøveopstillingen vist i fig. 6 (se også bilag III, tillæg 4,
punkt 3.3.5) og nedenstående fremgangsmåde kontrolleres konverterens
virkningsgrad med en ozonisator.
1.7.2. Kalibrering
CLD- og HCLD-apparaterne kalibreres i det mest anvendte arbejds-
område efter fabrikantens anvisninger ved hjælp af nulstillings- og
kalibreringsgas (NO-indholdet deri skal være ca. 80 % af arbejds-
området, og NO2-koncentrationen i gasblandingen under 5 % af NO-
koncentrationen). NOx-analysatoren skal være stillet på NO-måling,
således at kalibreringsgassen ikke går gennem konverteren. Den viste
koncentration registreres.
1.7.3. Beregning
NOx-konverterens virkningsgrad beregnes af følgende udtryk:
Virkningsgrad % ðÞ ¼1þa/C0b
c/C0d/C18/C19
/C3100
hvor:
a = er NOx-koncentrationen i henhold til punkt 1.7.6
b = er NOx-koncentrationen i henhold til punkt 1.7.7
c = er NO-koncentrationen i henhold til punkt 1.7.4
d = er NO-koncentrationen i henhold til punkt 1.7.5
1.7.4. Oxygentilførsel
Via en T-samling tilføres kontinuerligt oxygen eller nulstillingsluft til
gasstrømmen, indtil den aflæste koncentration er ca. 20 % lavere end
den aflæste kalibreringskoncentration anført i punkt 1.7.2 (Analysatoren
er indstillet på NO-måling) . Den aflæste koncentration c skal regi-
streres. Ozonisatoren skal være ude af funktion under denne proces.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 107
▼M3
1.7.5. Aktivering afozonisatoren
Ozonisatoren aktiveres nu, således at den danner tilstrækkelig ozon til
at nedsætte koncentrationen af NO til ca. 20 % (mindst 10 %) af den
kalibreringskoncentration, der er angivet i punkt 1.7.2. Den viste
koncentration d registreres. (Analysatoren indstilles på NO) .
1.7.6. NOx-måling
NO-analysatoren stilles derefter om på NOx, således at gasblandingen
(bestående af NO, NO2,O2og N2) nu ledes gennem konverteren. Den
aflæste koncentration a skal registreres (Analysatoren indstilles på
NOx).
1.7.7. Dekatering afozonisatoren
Ozonisatoren deaktiveres nu. Den i punkt 1.7.6 beskrevne gasblanding
ledes gennem konverteren og til detektoren. Den aflæste koncentration
b skal registreres. (Analysatoren indstilles på NOx).
1.7.8. NO-måling
Når der er skiftet til NO og ozonisatoren deaktiveret, afbrydes også
tilførslen af ilt eller syntetiskluft. Den af analysatoren målte NOx-værdi
må højst afvige ± 5 % fra den, der er målt i henhold til punkt 1.7.2.
(Analysatoren indstilles på NO) .
1.7.9. Kontrollens hyppighed
Konverterens virkningsgrad skal afprøves før hver kalibrering af NOx-
analysatoren.
1.7.10. Krav til virkningsgraden
Konverterens virkningsgrad må ikke være under 90 %; en virkningsgrad
på over 95 % må dog stærkt tilrådes.
Bemærkninger: Hvis der ved hjælp af ozonisatoren ikke kan opnås en
reduktion fra 80 % til 20 % i overensstemmelse medpunkt 1.7.5, når analyseenheden er indstillet på det
mest anvendte område, anvendes det højeste område,
som giver denne reduktion.
Figur 6
Diagram over opstilling til kontrol af NO
2-konverterens virknings-
grad
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 108
▼M3
1.8.Justering af flammeion-analysatoren
1.8.1. Optimering afdetektorens respons
FID-enheden skal justeres som angivet af instrumentets fabrikant. Der
anvendes en kalibreringsgas bestående af propan i luft til optimering
af responsen i det mest anvendte måleområde.
Med brændstof- og luftstrømme indstillet i henhold til fabrikantens
anvisninger tilføres analysatoren en kalibreringsgas på 350 ± 75 ppm
C. Responsen på en given brændstoftilførsel bestemmes ud fra
forskellen mellem responsen på kalibreringsgas og responsen på nulstil-
lingsgas. Brændstoftilførslen indstilles trinvis over og under
fabrikantens specifikation. Responsen på kalibreringsgas og nulstil-
lingsgas ved de pågældende værdier af brændstoftilførslen registreres.
Forskellen mellem responsen på kalibrerings- og nulstillingsgassen
afbildes i kurveform, og brændstoftilførslen indstilles, så den svarer til
kurvens »fede« side.
1.8.2. Responsfaktorer for carbonhydrider
Analyseapparatet kalibreres med propan i luft og renset syntetisk luft
som angivet i punkt 1.5.
Responsfaktorerne skal bestemmes, når en analyseenhed idriftsættes
samt efter større serviceeftersyn. Responsfaktoren (Rf) for et given
carbonhydrid er forholdet mellem C1-udslaget på FID-analysatoren og
gaskoncentrationen i cylinderen, angivet i ppm C1.
Prøvegassen skal have en koncentration, der giver en respons på ca.
80 % af fuldt skalaudslag. Regnet i volumen skal koncentrationen
være bestemt med en nøjagtighed på ± 2 % i forhold til en gravimetrisk
standard, udtrykt i volumenenheder. Desuden skal gascylinderen være
forkonditioneret i 24 timer ved en temperatur på 298 K ± 5 K
(25 C ± 5 C).
Nedenfor er angivet hvilke prøvegasser, der skal anvendes, og det anbe-
falede område for responsfaktoren:
Methan og renset syntetiskluft: 1,00 ≤Rf≤1,15
Propylen og renset syntetiskluft: 0,90 ≤Rf≤1,10
Toluen og renset syntetiskluft: 0,90 ≤Rf≤1,10
Værdierne er angivet i forhold til responsfaktoren (Rf) på 1,00 for
propan og renset syntetiskluft.
1.8.3. Kontrol afoxygeninterf erens
Kontrol af oxygeninterferens skal finde sted, når en analysator idrift-
sættes samt efter hovedserviceintervallerne.
Definition af responsfaktoren og metode til dens bestemmelse er givet i
punkt 1.8.2. Nedenfor er angivet, hvilke prøvegasser, der skal anvendes,
og det anbefalede område for den relative responsfaktor:
Propan og kvælstof 0,95 ≤Rf≤1,05
Værdierne er angivet i forhold til responsfaktoren (Rf) på 1,00 for
propan og renset syntetiskluft.
Iltkoncentrationen i FID-brænderen skal med en nøjagtighed på ± 1
molprocent svare til oxygenkoncentrationen i den brænderluft, der er
anvendt til den seneste kontrol af oxygeninterferens. Er forskellen
større, foretages kontrol af iltinterferens, og om nødvendigt justeres
analysatoren.
1.8.4. Virkningsgraden afaf skæringen afandre carbonhydrider end methan
(NMC, kun NG-drevne gasmotorer)
NMC anvendes til fjernelse af carbonhydrider bortset fra methan fra
prøvegassen gennem oxidation af alle carbonhydrider bortset fra
methan. Det ideelle er en konverteringsgrad på 0 % for methan og
100 % for de andre carbonhydrider, repræsenteret ved ethan. For at få
en nøjagtig bestemmelse af NMHC bestemmer man de to virknings-
grader og anvender dem til beregning af massestrømmen af NMHC-
emissioner (se bilag III, tillæg 2, punkt 4.3).
1.8.4.1. Virkningsgrad for methan
Methankalibreringsgassen ledes gennem FID-enheden med og uden
omledning ved NMC-enheden, og de to koncentrationer registreres.
Virkningsgraden bestemmes som følger:1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 109
▼M3
CEM¼1/C0koncw
koncw=o
hvor:
koncw= HC-koncentration, når CH4ledes gennem NMC-enheden,
og
koncw/o= HC koncentration, når CH4ledes uden om NMC-enheden.
1.8.4.2. Virkningsgrad for ethan
Ethankalibreringsgassen ledes gennem FID-enheden med og uden
omledning ved NMC-enheden, og de to koncentrationer registreres.
Virkningsgraden bestemmes som følger:
CEE¼1/C0koncw
koncw=o
hvor:
koncw= HC-koncentration, når C2H6ledes gennemm NMC-
enheden, og
koncw/o= HC-koncentration, når C2H6ledes uden om NCM-
enheden.
1.9.Interferensvirkninger med CO-, CO2-o gN Ox-analysatorer
Målingerne kan på flere måder påvirkes ved interferens fra andre gasser
end den, der bestemmes. Positiv interferens forekommer i NDIR-
enheder, hvor den interfererende gas giver samme virkning som den
målte, blot i mindre grad. Negativ interferens forekommer ligeledes i
NDIR-enheder, når den interfererende gas udvider absorptionsbåndet
for den målte gas, samt i CLD-enheder, når den interfererende gas
dæmper strålingen. Interferenskontrollen i punkt 1.9.1 og 1.9.2 skal
foretages før første ibrugtagning af en analysator samt i forbindelse
med større eftersyn.
1.9.1. CO-interferenskontrol for analysatorerne
Vand- og CO2kan interferere med CO-analysatorens resultater. Kontrol
heraf foretages ved, at en CO2-kalibreringsgas med en koncentration
svarende til 80 til 100 % af fuldt skalaudslag i det højeste under test-
ningen anvendte måleområde bobles gennem vand ved rumtemperatur,
og analysatorens respons registreres. For måleområder på 300 ppm eller
derover må responsen ikke være over 1 % af fuldt skalaudslag, for
måleområder under 300 ppm må responsen ikke være over 3 ppm.
1.9.2. Kontrol afNOx-analysatorernes dæmpning
De to gasser, der har interesse i forbindelse med analysatorer af typen
CLD (og HCLD), er CO2og vanddamp. Disse gassers dæmpning er
proportional med deres koncentration, hvorfor der kræves teknikker til
bestemmelse af dæmpningen ved de højeste koncentrationer, der
forventes at optræde under prøverne.
1.9.2.1. Kontrol af dæmpning fra CO2
En CO2-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 % af fuld-
skalaværdien i det maksimale måleområde ledes gennem NDIR-
analysatoren, og CO2-værdien registreres som A. Derefter fortyndes
den ca. 50 % med NO-kalibreringsgas og ledes gennem NDIR og
(H)CLD, idet CO2- og NO-værdierne registreres som henholdsvis B og
C. Der lukkes for CO2-tilførslen, og kun NO-kalibreringsgassen ledes
gennem (H)CLD-enheden; NO-værdien registreres som D.
Dæmpningen, som ikke må være over 3 % af fuld skalavisning,
beregnes på følgende måde:
% dæmpning ¼1/C0C/C3A ðÞ
D/C3A ðÞ /C0 D/C3B ðÞ/C18/C19/C20/C21
/C3100
hvor:
A = er ufortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR, i %
B = er fortyndet CO2-koncentration, målt med NDIR, i %1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 110
▼M3
C = er den fortyndede NO-koncentration, målt med (H)CLD, i ppm
D = er den ufortyndede NO-koncentration, målt med (H)CLD, i ppm.
Alternative metoder til fortynding og kvantitativ bestemmelse af CO2-
og NO-kalibreringsgasserne, således dynamisk opblanding, kan
anvendes.
1.9.2.2. Kontrol af dæmpning fra vand
Denne kontrol finder kun anvendelse på gaskoncentrationsmålinger på
våd basis. Ved beregning af dæmpningen fra vand skal der tages hensyn
til fortyndingen af NO-kalibreringsgassen med vanddamp og tilpasning
af blandingens vanddampkoncentration til den, der forventes under test-
ningen.
En NO-kalibreringsgas med en koncentration på 80 til 100 % af fuldt
skalaudslag i det højeste måleområde ledes gennem (H)CLD-analysa-
toren, og NO-værdien registreres som D. Derefter bobles NO-
kalibreringsgassen gennem vand ved rumtemperatur og ledes gennem
(H)CLD-analysatoren, og NO-værdien registreres som C. Analysatorens
absolutte arbejdstrykog vandtemperaturen bestemmes og registreres
som henholdsvis E og F. Blandingens mætningsdamptryksvarende til
gennemboblerens vandtemperatur F bestemmes og registreres som G.
Blandingens vanddamptryk(H, i %) beregnes på følgende måde:
H = 100 * (G/E)
.
Den forventede koncentration (De) af den fortyndede NO-kalibre-
ringsgas (i vanddamp) beregnes således:
De= D * (1 − H/100)
.
Idet atomforholdet H/C for dieselolie sættes til 1,8:1, beregnes den
under prøven forventede maksimale vanddampkoncentration (Hm, i %)
for diesel-udstødningsgas ud fra CO2-koncentrationen i ufortyndet kali-
breringsgas (A, målt i punkt 1.9.2.1), som følger:
Hm= 0,9 * A.
Dæmpningen fra vand, som ikke må være over 3 % af fuld skalavis-
ning, beregnes på følgende måde:
% dæmpning = 100 * ((De− C)/De)*( Hm/H)
hvor:
De= er den forventede NO-koncentration, i ppm
C = er den fortyndede NO-koncentration, i ppmH
m= er den maksimale vanddampkoncentration, i %
H = er den faktiske vanddampkoncentration, i %.
Bemærkning: Det er vigtigt, at den til denne kontrol anvendte NO-kali-
breringsgas indeholder mindst muligt NO2, da der i
dæmpningsberegningerne ikke er taget hensyn til opløs-
ning af NO2i vand.
1.10.Kalibreringsintervaller
Kalibrering af analysatorerne som angivet i punkt 1.5 skal foretages
mindst hver 3. måned, samt hver gang der er foretaget reparationer eller
ændringer, som kan tænkes at påvirke kalibreringen.
2. KALIBRERING AF CVS-SYSTEMET
2.1.Generelt
CVS-systemet kalibreres med et nøjagtigt flowmeter, der kan henføres
til nationale eller internationale standarder, og en forsnævringsanord-
ning. Strømningen gennem systemet måles ved forskellige indstillinger
af forsnævringen, og systemets styreparametre måles og sammenholdes
med gennemstrømningen.
Der kan anvendes forskellige typer flowmetre, f.eks. kalibreret venturi,
kalibreret laminart flowmeter, kalibreret turbinemeter.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 111
▼M3
2.2.Kalibrering af fortrængningspumpe (PDP)
Alle parametre vedrørende pumpen skal måles samtidig med parame-
trene vedrørende det flowmeter, der er serieforbundet med pumpen.Den beregnede strømningshastighed (i m
3/min ved pumpeindgangen,
absolut tryk og temperatur) afsættes mod en korrelationsfunktion, der
er dannet ved en bestemt kombination af pumpeparametre. Derefter
bestemmes den lineære ligning, som udtrykker sammenhængen mellem
pumpeydelsen og korrelationsfunktionen. Hvis drevet på noget CVS
arbejder med flere hastigheder, skal der kalibreres for hvert af de
anvendte områder. Under kalibreringen skal temperaturen holdes stabil.
2.2.1. Dataanalyse
Luftgennemstrømningen (Qs) ved hver indstilling af forsnævringen
(mindst 6 indstillinger) beregnes i standard-m3/min på grundlag af flow-
meterdataene med den af fabrikanten foreskrevne metode.
Luftstrømningshastigheden omregnes derefter til pumpeydelse (V0)i
m3/omdr. ved absolut pumpeindgangstemperatur og -trykpå følgende
måde:
V0¼Qs
n/C3T
273/C3101;3
pA
hvor:
Qs= luftstrøm ved standardbetingelserne (101,3 kPa, 273 K) (m3/s)
T = temperatur ved pumpeindgangen, K
pA= absolut trykved pumpens indgang (PB-P1) (kPa)
n = pumpehastighed (omdr./s.)
For at tage hensyn til vekselvirkningen mellem trykvariationer ved
pumpen og pumpens sliphastighed beregnes korrelationsfunktionen
(X0) mellem pumpehastighed, trykdifference mellem pumpeindgang og
-afgang og absolut pumpeafgangstrykpå følgende måde:
X0¼1
n/C3ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
∆pp
pAs
hvor:
∆pp= trykforskel mellem pumpeindgang og pumpeafgang, kPa
pA= absolut afgangstrykved pumpeudgang, k Pa
Kalibreringsligningen beregnes ved en lineær mindste kvadraters tilnær-
melse på følgende måde:
V0=D0−m*( X0)
Konstanterne D0og m er henholdsvis regressionslinjernes skærings-
punkt og hældning, og beskriver således disse.
For et CVS-system med mange hastigheder skal kalibreringskurverne
genereret med forskellige pumpeydelser være tilnærmselsesvis paral-
lelle, og værdierne svarende til skæringspunktet (D0) skal stige med
aftagende pumpeydelse.
De af ligningen beregnede værdier skal ligge inden for ± 0,5 % af den
målte værdi af V0. Værdien af m vil være forskellig for forskellige
pumper. Tilførte partikler vil med tiden mindske pumpens slip, således
at m aftager. Derfor skal pumpen kalibreres ved opstart, efter større
vedligeholdelsesindgreb samt hvis efterprøvningen af det samlede
system (afsnit 2.4) tyder på, at sliphastigheden har ændret sig.
2.3.Kalibrering af kritisk venturi (CFV)
Kalibrering af CFV bygger på strømningsligningen for en kritisk
venturi. Gasstrømmen er en funktion af indgangstryk og -temperatur
som vist nedenfor:
Qs¼Kv/C3pAﬃﬃﬃ
Tp1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 112
▼M3
hvor:
Kv= kalibreringsfaktor
pA= absolut trykved venturiens indgang, k Pa
T = temperatur ved venturiens indgang, K.
2.3.1. Dataanalyse
Luftgennemstrømningen (Qs) ved hver indstilling af forsnævringen
(mindst 8 indstillinger) beregnes i standard-m3/min. af flowmeterda-
taene med den af fabrikanten foreskrevne metode. Kalibreringsfaktoren
beregnes af kalibreringsdataene for hver indstilling på følgende måde:
Kv¼Qs/C3ﬃﬃﬃ
Tp
pA
hvor:
Qs= luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,3 kPa,
273 K), m3/s
T = temperatur ved venturiens indgang, Kp
A= absolut trykved venturiens indgang, k Pa.
For at bestemme området med kritisk strømning afsættes Kvsom funk-
tion af venturiens indgangstryk. For kritisk (droslet) strømning vil Kvvære forholdsvis konstant. Når trykket aftager (vakuum øges) aftagerventuriens drosselvirkning og K
vmindskes, ensbetydende med at CFV-
enheden arbejder uden for det tilladte arbejdsområde.
For mindst otte punkter i området med kritisk strømning beregnes
gennemsnitsværdien af Kvog standardafvigelsen. Standardafvigelsen
må ikke være over ± 0,3 % af gennemsnitsværdien af Kv.
2.4.Kontrol af det samlede system
Nøjagtigheden af det samlede CVS-prøvetagnings- og analysesystem
bestemmes ved tilledning af en kendt masse af en forurenende luftart
til systemet, medens dette er bragt til at fungere på normal måde. Der
analyseres for den forurenende luftart, og dens masse beregnes efter
bilag III, tillæg 2, punkt 4.3, bortset fra propan, for hvilket der for HC
anvendes en faktor 0,000472 i stedet for 0,000479. Der skal anvendes
en af følgende to teknikker.
2.4.1. Måling med blænde med kritisk strømning
En kendt mængde af en ren gas (carbonmonoxid eller propan) ledes til
CVS-systemet gennem en kalibreret kritisk blænde. Hvis indgangs-
trykket er tilstrækkelig højt, er strømningshastigheden, som justeres
ved hjælp af den kritiske blænde, uafhængigt af blændens afgangstryk
(≡kritisk strømning). CVS-systemet bringes til at fungere som ved en
sædvanlig emissionstest af udstødningsgas i 5 til 10 minutter. En
gasprøve analyseres med det sædvanlige udstyr (prøvetagningssækeller
integrationsmetoden), og gassens masse beregnes. Den således bestemte
masse må højst afvige ± 3 % fra den kendte masse af tilledt gas.
2.4.2. Gravimetrisk måling
Vægten af en lille cylinder fyldt med carbonmonoxid eller propan
bestemmes med en præcision på ± 0,01 gram. CVS-systemet bringestil at fungere som ved en sædvanlig emissionstest af udstødningsgas i
5 til 10 minutter, medens der tilledes carbonmonoxid eller propan til
systemet. Den afgivne mængde ren gas bestemmes ved differentialvej-
ning. En gasprøve analyseres med det sædvanlige udstyr
(prøvetagningssækeller integrationsmetoden), og gassens masse
beregnes. Den således bestemte masse må højst afvige ± 3 % fra den
kendte masse af tilledt gas.
3. KALIBRERING AF SYSTEMET TIL PARTIKELBESTEMMELSE
3.1.Introduktion
Hver komponent skal kalibreres så ofte som nødvendigt for at opfylde
nøjagtighedskravene i dette direktiv. I dette punkt beskrives den kali-
breringsmetode, som skal anvendes til de i bilag III, tillæg 4, punkt 4,
samt i bilag V, punkt 2, nævnte komponenter.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 113
▼M3
3.2.Flowmålinger
Kalibrering af gasflowmålere eller flowmåleinstrumenter skal kunne
henføres til nationale og/eller internationale standarder. Den maksimale
fejl på den målte værdi må ikke overstige ± 2 % af visningen.
Bestemmes gasstrømmen ved differensflowmåling, skal den maksimale
fejl på differensen være af en sådan størrelse, at nøjagtigheden af GEDFer højst ± 4 % (se også bilag V, punkt 2.2.1, EGA). Den kan beregnessom den kvadratiske middelværdi af fejlene på de enkelte instrumenter.
3.3.Kontrol af delstrømsbetingelserne
Størrelsesområdet af udstødningsgashastighed og tryksvingninger skal i
givet fald kontrolleres og korrigeres efter forskrifterne i bilag V, punkt
2.2.1, EP.
3.4.Kalibreringsintervaller
Flowmåleinstrumenter skal kalibreres hver 3. måned samt hver gang der
er foretaget systemændringer, der kan have betydning for kalibreringen.
4. KALIBRERING AF UDSTYR TIL RØGTÆTHEDSMÅLING4.1.Indledning
Opacimeteret skal kalibreres så ofte som nødvendigt til at opfylde
nøjagtighedskravene i dette direktiv. I dette punkt beskrives den kali-
breringsmetode, som skal anvendes til de i bilag III, tillæg 4, punkt 5,
samt i bilag V, punkt 3, nævnte komponenter.
4.2.Kalibreringsmetode
4.2.1. Opvarmningstid
Opacimeteret varmes op og stabiliseres efter fabrikantens anvisninger.
Har opacimeteret renseluftsystem til undgåelse af tilsodning af instru-
mentets optiske dele, skal også dette system aktiveres og justeres efter
fabrikantens anvisninger.
4.2.2. Måling afresponsens linearitet
Opacimeterets linearitet kontrolleres, når apparatet er indstillet til
udlæsning af opacitet i henhold til fabrikantens anvisninger. Tre
neutralfiltre, hvis transmittans er kendt, og som opfylder kravene i bilag
III, tillæg 4, punkt 5.2.5, anbringes i opacimeteret, og aflæsningen regi-
streres. Den nominelle opacitet af neutralfiltrene skal være ca. 10 %,
2 0%o g4 0% .
Lineariteten må højst afvige ± 2 % opacitet fra neutralfilterets nomi-
nelle værdi. Enhver ulinearitet større end ovennævnte værdi skal
korrigeres før testen.
4.3.Kalibreringsintervaller
Opacimeteret kalibreres i henhold til punkt 4.2.2 mindst hver 3. måned
samt efter alle reparationer eller ændringer af systemet, som kan tænkes
at påvirke kalibreringen.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 114
▼M3
BILAG IV
TEKNISKE SPECIFIKATIONER FOR DET REFERENCEBRÆNDSTOF,
SOM FORESKRIVES TIL GODKENDELSESPRØVNING OG TIL
KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
1. DIESELOLIE (1)
Parameter EnhedGrænser (2)
TestmetodeOffentlig-
gørelseMinimum Maksimum
Cetan (3) 52,0 54,0 EN-ISO 5165 1998(4)
Massefylde ved 15 ºC kg/m3833 837 EN-ISO 3675 1995
Destillation
— 50 %-punkt ºC 245 EN-ISO 3405 1998
— 95 %-punkt ºC 345 350 EN-ISO 3405 1998
— slutkogepunkt ºC — 370 EN-ISO 3405 1998
Flammepunkt ºC 55 — EN 22719 1993
CFPP ºC — − 5 EN 116 1981
Viskositet ved 40 ºC mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 1996
Polycykliske aromatiske
carbonhydrider % m/m 3,0 6,0 IP 391 (*) 1995
Svovlindhold (5)
mg/kg — 300pr. EN-ISO/DIS
14596 1998(4)
Kobberkorrosion — 1 EN-ISO 2160 1995
Kulstofrest ved Con-
radson-test på 10 % de-
stillationsrest % m/m — 0,2 EN-ISO 10370
Askeindhold % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 1995
Vandindhold % m/m — 0,05 EN-ISO 12937 1995
Syretal (stærksyre)
KOH/g — 0,20ASTM D 974-
95 1998(4)
Iltningsstabilitet (6) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205 1996
(*) Ny og bedre metode
for polycykliske aroma-
tiske stoffer under ud-
vikling. % m/m — — EN 12916 [1997](4)
(1) Hvis det er nødvendigt at beregne den termiske virkningsgrad af en motor eller et køretøj, kan brændstoffets
brændværdi beregnes af: Specifikenergi (brændværdi) (netto) i MJ/k g = (46,423 − 8,792d2+ 3,170d) (1 − (x
+ y + s)) + 9,420s − 2,499x,hvor:d = massefylde ved 15 ºCx = massebrøkvand (% divideret med 100)
y = massebrøkask e (% divideret med 100)
s = massebrøksvovl (% divideret med 100).
(
2) De i specifikationen angivne værdier er »faktiske værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO
4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«,
idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R større end nul: for maksimums-og minimumsværdi har minimumsforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Til trods for dette mål, somer nødvendigt af statistike grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en værdi på nul, når den foreskrevnemaksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi i tilfælde, hvor der angives maksimums- og minimumsvær-
dier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationen, anvendes
ISO 4259.
(
3) Det angivne interval for cetan opfylder ikke kravet om et område på mindst 4R. I tilfælde af tvist mellem
brændstofleverandør og -bruger kan bestemmelserne i ISO 4259 imidlertid anvendes til afgørelse af tvistig-heder, forudsat at målingerne gentages et tilstrækkeligt antal gange til, at den fornødne præcision kan opnås.
Dette må foretrækkes frem for enkeltstående målinger.
(
4) Offentliggørelsesmåned indføjes på et senere tidspunkt.
(5) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes til prøven, indberettes. Derudover skal det reference-
brændstof, der anvendes for at godkende et køretøj eller en motor med hensyn til grænseværdierne i linje B itabellen i punkt 6.2.1 i bilag I til dette direktiv, have et maksimalt svovlindhold på 50 ppm. Kommissionen
vil hurtigst muligt og senest den 31. december 1999 forelægge en ændring til dette bilag, der afspejler
markedsgennemsnittet for svovlindholdet i brændstof for så vidt angår det brændstof, der er defineret i bilagIV til direktiv 98/70/EF.
(
6) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, må holdbarheden antages at være begrænset. Vedrørende opbeva-
ringsforhold og holdbarhed må henvises til leverandøren.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 115
▼M3
2. NATURGAS (NG)
På det europæiske marked sælges to gastyper:
— gas i H-området med de ekstreme referencebrændstoffer G20og G23
— gas i L-området med de ekstreme referencebrændstoffer G23og G25.
Specifikationerne for referencebrændstofferne G20,G23og G25er givet
nedenfor:
Referencebrændstof G20
Emne Enhed BasisGrænser
Prøvningsmetode
Min. Maks.
Sammensætning:
Methan 100 99 100
Resten mol % — — 1 ISO 6974
(Inaktive + C2/C2+)
N2
Svovlindhold mg/m3(1) — — 50 ISO 6326-5
(1) Bestemmes ved standardbetingelserne (293,2 K (20 ºC) og 101,3 kPa).
Referencebrændstof G23
Emne Enhed BasisGrænser
Prøvningsmetode
Min. Maks.
Sammensætning:
Methan 92,5 91,5 93,5
Resten mol % — — 1 ISO 6974
(Inaktive + C2/C2+)
N27,5 6,5 8,5
Svovlindhold mg/m3(1) — — 50 ISO 6326-5
(1) Bestemmes ved standardbetingelserne (293,2 K (20 ºC) og 101,3 kPa).
Referencebrændstof G25
Emne Enhed BasisGrænser
Prøvningsmetode
Min. Maks.
Sammensætning:
Methan 86 84 88
Resten mol % — — 1 ISO 6974
(Inaktive + C2/C2+)
N214 12 16
Svovlindhold mg/m3(1) — — 50 ISO 6326-5
(1) Bestemmes ved standardbetingelserne (293,2 K (20 ºC) og 101,3 kPa).
3. AUTOGAS (LPG)
Parameter EnhedGrænser (brændstof
A)Grænser (brændstof
B)Prøvningsmetode
Min. Maks. Min. Maks.
Motoroktantal 93,5 93,5 EN 589 bilag B1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 116
▼M3
Parameter EnhedGrænser (brændstof
A)Grænser (brændstof
B)Prøvningsmetode
Min. Maks. Min. Maks.
Sammensætning:
C3-indhold % v/v 48 52 83 87
C4-indhold % v/v 48 52 13 17 ISO 7941
Olefiner % v/v 0 12 9 15
Fordampningsrest mg/kg 50 50 NFM 41-015
Totalt svovlind-
holdppm
(vægt) (1)50 50 EN 24260
Hydrogensulfid — Intet Intet ISO 8819
Kobberkorrosion Skala Kategori
1Kategori
1ISO 6251(2)
Vand ved 0 ºC Fri Fri Visuel inspektion
(1) Bestemmes ved standardbetingelserne (293,2 K (20 ºC) og 101,3 kPa).
(2) Metoden er ikke nødvendigtvis nøjagtig til bestemmelse af korrosive stoffer, såfremt prøven indeholder
korrosionsinhibitorer eller andre kemikalier, som nedsætter dens korrosivitet over for kobberstrimlen. Tilsæt-
ning af sådanne stoffer alene med det formål at påvirke prøvningsresultaterne er derfor forbudt.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 117
▼M3
BILAG V
SYSTEM TIL ANALYSE OG PRØVETAGNING
1. BESTEMMELSE AF EMISSIONEN AF FORURENENDE LUFT-
ARTER
1.1.Indledning
En detaljeret beskrivelse af det anbefalede prøvetagnings- og analysesy-
stem er givet i punkt 1.2 og fig. 7 og 8 tilsvarende resultater vil kunne
opnås med afvigende udformning af systemerne, kræves der ikke nøje
overensstemmelse med fig. 7 og 8. Der kan anvendes supplerende
komponenter som instrumenter, ventiler, magnetventiler og kontakter til
at tilvejebringe supplerende oplysninger og koordinere funktionerne af
de indgående systemer. Andre komponenter kan udelades, hvis de for
nogle systemers vedkommende ikke er nødvendige af hensyn til nøjagtig-
heden, og hvis udeladelsen af dem er teknisk velbegrundet.
Figur 7
Blokdiagram over system til bestemmelse af CO, CO2,N Oxog HC i
ufortyndet udstødningsgas Kun ESC
1.2.Beskrivelse af analysesystemet
Der beskrives et analysesystem til bestemmelse af forurenende luftarter i
den ufortyndede udstødningsgas (fig. 7, kun ESC) hhv. i den fortyndede
udstødningsgas (fig. 8, ETC og ESC). Systemet er baseret på anvendelse
af følgende udstyr:
— HFID-analysatorer til måling af carbonhydrider;
— NDIR-analysatorer til måling af carbonmonoxid og carbondioxid;— HCLD- eller tilsvarende analysator til måling af nitrogenoxider;
Prøven til bestemmelse af alle komponenter kan enten tages ved hjælp af
en enkelt prøveudtagningssonde eller med to tætsiddende sonder med
indvendig forgrening til de forskellige analysatorer. Der skal være draget
omsorg for, at der ikke kan forekomme kondensation af udstødningsgas-
sens komponenter (herunder vand og svovlsyre) noget sted i
analysesystemet.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 118
▼M3
Figur 8
Blokdiagram over system til bestemmelse af CO, CO2,N Oxog HC i
fortyndet udstødningsgasETC, frivillig for ESC
1.2.1. Komponenter i fig. 7 og 8
EP Udstødningsrør
SP1 Prøvetagningssonde for udstødningsgas (kun fig. 7)
Det anbefales at benytte en lige, lukket, flerhullet sonde af rustfrit stål.
Den indvendige diameter må ikke være større end den indvendige
diameter af prøvetagningsledningen. Sondens vægtykkelse må ikke være
over 1 mm. Der skal være mindst 3 huller, som er beliggende i 3 forskel-
lige radiære planer og er dimensioneret, så de optager omtrent samme
prøvetagningsstrøm. Sonden skal strække sig over mindst 80 % af udstød-
ningsrørets diameter. Der kan anvendes en eller to prøvetagningssonder.
SP2 Prøvetagningssonde for fortyndet udstødningsgas (kun fig. 8)Sonden skal:
— være defineret som de første 254 mm til 762 mm af den opvarmede
prøvetagningslinje HSL1;
— have en indvendig diameter på mindst 5 mm;
— være monteret i fortyndingstunnelen DT (se punkt 2.3, fig. 20) i et
punkt, hvor fortyndingsluft og udstødningsgas bliver opblandet godt
(dvs. ca. 10 tunneldiametre nedstrøms for det punkt, hvor udstød-
ningsgassen føres ind i fortyndingstunnelen);
— være placeret i tilstrækkelig afstand (radialt) fra de andre sonder og
fra tunnelvæggen til at være upåvirket af slipstrømme og hvirvler;
— være opvarmet, således at gasstrømmens temperatur ved afgangen fra
sonden er øget til 463 K ± 10 K (190 ºC ± 10 ºC).
SP3 Sonde til udtagning af prøver af fortyndet udstødningsgas til
bestemmelse af CO, CO
2,o gN Ox(kun fig. 8)
Sonden skal:
— være i samme plan som SP2;
— være placeret i tilstrækkelig (radial) afstand fra andre sonder og fra
tunnelvæggen til at være upåvirket af slipstrømme og hvirvler;
— være opvarmet og isoleret i hele sin længde til en temperatur af 328 K
(55 ºC) for at forhindre dannelse af kondensvand.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 119
▼M3
HSL1 Opvarmet prøveudtagsledning
Prøveudtagsledningen leder gasprøver fra en enkeltsonde til forgrenings-
punktet (-punkterne) og til HC-analysatoren.
Denne prøveudtagsledning skal:
— have en indvendig diameter på mindst 5 mm og højst 13,5 mm;
— være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE;— såfremt udstødningsgassens temperatur ved prøvetagningssonden er
højst 463 K (190 ºC), holde en vægtemperatur på 463 K ± 10 K
(190 ºC ± 10 ºC), målt i hvert særskilt reguleret opvarmet afsnit;
— såfremt udstødningsgassens temperatur ved prøvetagningssonden er
over 463 K (190 ºC), holde en vægtemperatur på over 453 K (180 ºC);
— holde en gastemperatur på 463 K ± 10 K (190 ºC ± 10 ºC) umiddel-
bart før det opvarmede filter F2 og HFID;
HSL2 Opvarmet NO
x-prøvetagningsledning
Denne prøveudtagsledning skal:
— holde en vægtemperatur på 328 K til 473 K (55 ºC til 200 ºC) indtil
konverteren C, når der anvendes kølebad B, og indtil analysatoren når
der ikke anvendes kølebad B;
— være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE.
SL Prøveudtagsledning for CO og CO2
Ledningen skal være fremstillet af PTFE eller rustfrit stål. Den kan være
opvarmet eller uopvarmet.
BK Sæk til baggrundsbestemmelse (frivillig; kun fig. 8)Til bestemmelse af baggrundskoncentrationerBG Sæk til baggrundsbestemmelse (frivillig; kun fig. 8 og CO
2)
Til bestemmelse af prøvernes koncentrationer.
F1 Opvarmet forfilter (frivilligt)
Temperaturen skal være den samme som HSL1.F2 Opvarmet filterFilteret skal udskille alle partikler fra gasprøven før analysatoren. Tempe-
raturen skal være den samme som HSL1. Filteret skal udskiftes efter
behov.
P Opvarmet prøvetagningspumpePumpen skal være opvarmet, og temperaturen svare til HSL1.HCOpvarmet flammeiondetektor (HFID) til carbonhydridbestemmelse.
Temperaturen skal holdes mellem 453 og 473 K (180 og 200 ºC).
CO, CO
2
NDIR-analysatorer til bestemmelse af carbonmonoxid og carbondioxid
(frivillig til bestemmelse af fortyndingsforhold ved partikelbestemmelse).
NOCLD eller HCLD-analysator til bestemmelse af nitrogenoxider. Anvendes
HCLD, skal temperaturen holdes i intervallet mellem 328 K og 473 K
(55 ºC og 200 ºC).
C KonverterDer skal anvendes en konverter til katalytisk reduktion af NO
2til NO før
bestemmelse i CLD- eller HCLD-enheden.
B Kølebad (frivilligt)Til køling af udstødningsgasprøven og fortætning af dennes vandindhold.
Badets temperatur holdes mellem 273 K og 277 K (0 ºC og 4 ºC) ved
istilsætning eller køling. Kølebadet kan undlades, hvis analyseenheden er
fri for interferens fra vanddamp som fastlagt i bilag III, tillæg 5, punkt
1.9.1 og 1.9.2. Hvis vandet fjernes ved kondensation, skal prøvegassens
temperatur eller dugpunkt overvåges enten i vandudskilleren eller
nedstrøms for denne. Prøvegassens temperatur og dugpunkt må ikke
være over 280 K (7 ºC). Der må ikke benyttes kemiske tørremidler til
fjernelse af vandindholdet i prøven.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 120
▼M3
T1,T2,T3 Temperaturføler
Til overvågning af gasstrømmens temperatur.
T4 Temperaturfølertil overvågning af NO
2-NO konverterens temperatur.
T5 Temperaturføler
Til regulering af kølebadets temperatur.
G1,G2, G3 ManometerTil måling af trykket i prøveudtagsledningerne.
R1, R2 Trykregulator
Til kontrol af henholdsvis luft og brændstof til HFID-analysatoren.R3, R4, R5 TrykregulatorTil regulering af trykket i prøveudtagsledninger og af gastilførslen til
analysatorerne.
FL1, FL2, FL3 FlowmeterTil flowregulering af prøvegasomledning.
FL4 til FL6 Flowmeter (frivilligt)
Til regulering af gennemstrømningshastigheden i analysatorerne.V1 til V5 Omskifterventil
Passende ventiler til omskiftning mellem prøve, kalibreringsgas eller
nulstillingsgas til analysatoren.
V6, V7 Magnetventil
Til omgåelse af NO
2-NO-konverteren.
V8 NåleventilTil afbalancering af gennemstrømningen gennem NO
2-NO-konverteren og
omledningen.
V9, V10 NåleventilTil regulering af gasstrømmene til analysatorerne.V11, V12 Pendulventil (frivillig)
Til udtømning af kondensat fra bad B.
1.3.NMHC-bestemmelse (kun NG-drevne gasmotorer)
1.3.1. Gaskromatografisk bestemmelse (GC, fig. 9)
Ved gaskromatografi indsprøjtes et lille afmålt rumfang af prøven i en
analysekolonne, som det føres igennem af en inaktiv bæregas. Kolonnen
adskiller de forskellige komponenter efter kogepunkt, så de elueres af
kolonnen på forskellige tidspunkter. Derefter føres de gennem en
detektor, som afgiver et elektrisk signal, der afhænger af deres koncentra-
tion. Da metoden ikke er kontinuerlig, kan den kun anvendes i
forbindelse med prøveopsamling i sæksom besk revet i bilag III, tillæg
4, punkt 3.4.2.
Til NMHC skal anvendes en automatisk gaskromatograf med FID-enhed.
Udstødningsgassen opsamles i en prøvetagningssæk, hvorfra der udtages
en del, som injiceres i gaskromatografen. Prøven adskilles i to fraktioner
(CH
4/luft /CO og NMHC/CO2/H2O) på Porapak-kolonne. Molekylsigte-
kolonnen adskiller CH4fra luft og CO, før den ledes ind i FID-enheden,
hvor dens koncentration måles. En komplet cyklus, fra indsprøjtning af én
prøve til indsprøjtning af den næste, kan fuldføres på 30 s. Til NMHC-
bestemmelse skal CH4-koncentrationen trækkes fra den samlede HC-
koncentration (se bilag III, tillæg 2, punkt 4.3.1).
Fig. 9 viser en typiskopstilling til gask romatografiskrutinebestemmelse
af CH4. Andre gaskromatografiske metoder kan anvendes, hvis det er
teknisk velbegrundet.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 121
▼M3
Figur 9
Blokdiagram for gaskromatografisk bestemmelse af methan
Komponenter i fig. 9
PC (Porapak-kolonne)Der anvendes en PorapakN-k olonne 180/300 µm (mesh 50/80), længde
610 mm × Ø indv. 2,16 mm, som inden brug skal være konditioneret i
mindst 12 timer med bæregas ved 423 K (150 ºC).
MSC (molekylsigtekolonne)Der anvendes en kolonne type 13X, 250/350 µm (mesh 45/60), længde
1 220 mm × Ø indv. 2,16 mm, som inden brug skal være konditioneret i
mindst 12 timer med bæregas ved 423 K (150 ºC).
OV (ovn)Til opretholdelse af konstant temperatur af kolonner og ventiler under
analysatorens drift og til konditionering af kolonnerne ved 423 K
(150 ºC).
SLP (prøvetagningssløjfe)Et stykke rør af rustfrit stål med tilstrækkelig længde til at give et
rumfang på ca. 1 cm
3.
P (pumpe)Tilfører prøven til gaskromatografen.D (tørremiddel)Der skal anvendes en tørreenhed bestående af molykylsigte til fjernelse af
vand og andre kontaminanter, der måtte være tilstede i bæregassen.
HCFlammeiondetektor (FID) til måling af koncentrationen af methan.V1 prøveindsprøjtningsventilTil indsprøjtning af prøve udtaget af prøvetagningssækken gennem SL i
fig. 8. Den skal have et lille skadeligt volumen, være gastæt og kunne
opvarmes til 423 K (150 ºC).
V3 omskifterventilTil omskift mellem kalibreringsgas, prøve og ingen tilførsel.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 122
▼M3
V2, V4, V5, V6, V7, V8 nåleventil
Til indstilling af strømningshastighederne i systemet.
R1, R2, R3 trykregulatorTil regulering af henholdsvis brændstof (= bæregas), prøve og luft.
FC flowkapillarrør
Til regulering af lufttilførslen til FID-enheden.G1, G2, G3 manometer
Til regulering af strømmen af henholdsvis brændstof (= bæregas), prøve
og luft.
F1, F2, F3, F4, F5 filter
Filtre af sintret metal, der forhindrer, at der kommer korn ind i pumpen
eller instrumentet.
FL 1
Til måling af den omledte prøvegasstrøm.
1.3.2. Bestemmelse med afskæring af andre carbonhydrider end methan (NMC,
fig. 10)
Afskæringsenheden oxiderer alle carbonhydrider, bortset fra CH
4, til CO2og H2O, så FID-enheden kun bestemmer CH4, når prøven ledes gennem
NMC-enheden. Anvendes opsamling i prøvetagningssæk, skal der være
monteret et strømafledningssystem ved SL (se punkt 1.2, fig. 8), som
enten kan lede gasstrømmen gennem eller uden om afskæringsenheden,
afhængigt af den øverste del af fig. 10. Til NMHC-bestemmelse skal
begge værdier (HC og CH4) aflæses på FID-enheden og registreres.
Anvendes integrationsmetoden, skal der monteres en NMC på samme
ledning som endnu en FID-enhed, parallelt med den normale FID ind i
HSL1 (se punkt 1.2, fig. 8), afhængigt af den nederste del af fig.10. Til
NMHC-bestemmelse aflæses værdierne fra de to FID-enheder (HC og
CH4) og registreres.
Afskæringsenheden skal før prøvningen ved en temperatur lig med eller
over 600 K (327 ºC) karakteriseres med hensyn til katalytisk virkning på
CH4og C2H6ved H2O-niveauer, som er repræsentative for udstødnings-
strømmen. Dugpunkt og O2-indhold af den udtagne prøvestrøm af
udstødningsgas skal være kendt. FID-enhedens relative respons på CH4skal registreres (se bilag III, tillæg 5, punkt 1.8.2).1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 123
▼M3
Figur 10
Blokdiagram over system til bestemmelse af methan med afskæring
af carbonhydrider, bortset fra methan (NMC)
Komponenterne i fig. 10
NMC (enhed til afskæring af carbonhydrider bortset fra methan)
Til oxidering af alle carbonhydrider bortset fra methan.HCOpvarmet flammeiondetektor (HFID) til bestemmelse af HC- og CH
4-
koncentrationen. Temperaturen skal holdes mellem 453 K og 473 K
(180 ºC og 200 ºC).
V1 omskifterventil
Til omskift mellem prøve-, nulstillings- og kalibreringsgas. Er identisk
med V2 i fig. 8.
V2, V3 magnetventil
Til omledning uden om NMC-systemet
V4 nåleventilTil afbalancering af gennemstrømningen i NMC-systemet og omled-
ningen.
R1 trykregulatorTil regulering af trykket i prøvetagningsledningen og tilførslen til HFID-
enheden. Er identiskmed R3 i fig. 8.
FL1 flowmeterTil måling af den omledte prøvegasstrøm. FL1 er identiskmed FL1 i fig.
8.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 124
▼M3
2. FORTYNDING AF UDSTØDNINGSGASSEN OG BESTEMMELSE AF
PARTIKELINDHOLDET
2.1.Introduktion
En udtømmende beskrivelse af de anbefalede systemer til fortynding og
prøveudtagning er givet i punkt 2.2, 2.3 og 2.4 samt fig. 11 til 22. Da
tilsvarende resultater vil kunne opnås med afvigende udformning af syste-
merne, kræves der ikke nøje overensstemmelse med den i disse figurer
viste udformning. Der kan anvendes supplerende komponenter som
instrumenter, ventiler, magnetventiler og kontakter til at tilvejebringe
supplerende oplysninger og koordinere funktionerne af de indgående
systemer. Andre komponenter kan udelades, hvis de for nogle systemers
vedkommende ikke er nødvendige af hensyn til nøjagtigheden, og hvis
udeladelsen af dem er teknisk velbegrundet.
2.2.Delstrømsfortyndingssystem
Fig. 11 til 19 viser et fortyndingssystem, der er baseret på fortynding af
en del af udstødningsgasstrømmen. Til deling og efterfølgende fortynding
af udstødningsgasstrømmen kan forskellige typer fortyndingssystemer
anvendes. Til den efterfølgende udskillelse af partikler kan enten al den
fortyndede udstødningsgas eller en del heraf ledes til partikelprøveudskil-
lelsessystemet (punkt 2.4, fig. 21). Den førstnævnte metode benævnes
totalprøveudtagning, den sidstnævnte delstrømsprøveudtagning.
Beregningen af fortyndingsforholdet vil afhænge af den anvendte type
system. Følgende typer anbefales:
Isokinetiske systemer (fig.11 og 12)
I denne type systemer afpasses tilførslen til overføringsrøret efter udstød-
ningsgasstrømmens hastighed og/eller tryk, hvorfor der kræves uforstyrret
og homogen strømning af udstødningsgassen ved prøveudtagssonden.
Dette opnås sædvanligvis ved hjælp af en resonator og et lige tilførselsrør
opstrøms for prøveudtagningsstedet. Delingsforholdet kan derved
beregnes af let målelige størrelser som rørdiametre. Det skal bemærkes,
at isokinetiske forhold kun anvendes til tilpasning af strømningsparame-
trene, ikke til tilpasning af størrelsesfordelingen. Dette sidste er dog
typiskunødvendigt, da partik lerne er så små, at de følger strømlinjerne.
Flowkontrollerede systemer med koncentrationsmåling (fig. 13 til 17)
I disse systemer tages en prøve af den samlede udstødningsgasstrøm ved
indstilling af strømningshastigheden af fortyndingsluften og af den
samlede strøm af fortyndet udstødningsgas. Fortyndingsforholdet
bestemmes af koncentrationen af sporluftarter som CO2eller NOx,der er
naturligt forekommende i motorens udstødning. Koncentrationerne i den
fortyndede udstødningsgas og i fortyndingsluften måles, medens koncen-
trationen i den ufortyndede udstødningsgas enten kan måles direkte eller
bestemmes af brændstoftilførselshastigheden og kulstofbalancen, forudsat
at brændstoffets sammensætning er kendt. Systemerne kan reguleres ved
det beregnede fortyndingsforhold (fig. 10 og 11) eller ved størrelsen af
den tilførte strøm til overføringsrøret (fig. 12, 13 og 14).
Strømningsregulerede systemer med flowmåling (fig. 18 og 19)
I disse systemer tages en prøve af den samlede udstødningsgasstrøm ved
indstilling af strømningshastigheden af fortyndingsluft og af den samlede
fortyndede udstødningsgasstrøm. Fortyndingsforholdet bestemmes af
forskellen mellem de to strømningshastigheder. Der kræves nøjagtig
indbyrdes kalibrering af flowmetrene, da den relative forskel mellem de
to strømningshastigheder kan føre til væsentlige fejl ved større fortyn-
dingsforhold (15 og derover). Strømningsreguleringen er ganske enkel
og består i, at den fortyndede udstødningsgasstrøm holdes konstant,
medens man varierer strømningshastigheden af fortyndingsluften om
nødvendigt.
Når der anvendes fortyndingssystemer efter delstrømsprincippet, skal der
drages omsorg for at undgå eventuelle problemer med tab af partikler i
overføringsrøret, idet der tages en repræsentativ prøve fra motorens
udstødning, og delingsforholdet bestemmes. I de beskrevne systemer er
der taget hensyn til disse vigtige punkter.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 125
▼M3
Figur 11
Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med isokinetisk sonde
og delstrømsprøveudtagning (SB-regulering)
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret (EP) afden isokinetiske prøveudtagssonde (ISP) gennem overføringsrøret (TT)
til fortyndingstunnelen (DT). Trykforskellen mellem udstødningsgassen i
udstødningsrøret og i sondens indgang måles af tryktransduceren DPT.
Dette signal føres til strømningsregulatoren FC1, som regulerer suge-
pumpen SB således, at der opretholdes en trykforskel på nul ved
sondens yderste ende. Under disse omstændigheder er udstødningsgassens
hastighed i EP og ISP ens, og strømmen gennem ISP og TT er en fast
brøkdel (delingsforholdet) af udstødningsgasstrømmen. Delingsforholdet
er bestemt af tværsnitsarealet af EP og ISP. Strømningshastigheden af
fortyndingsluft måles med flowmeteret FM1. Fortyndingsforholdet
beregnes af fortyndingsluftens strømningshastighed og delingsforholdet.
Figur 12
Fortyndingssystem efter delstrømsprincippet med isokinetisk sonde
og delstrømsprøvetagning (PB-regulering)
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret (EP) afden isokinetiske prøveudtagssonde (ISP) gennem overføringsrøret (TT)
til fortyndingstunnelen (DT). Trykforskellen mellem udstødningsgassen i
udstødningsrøret og i sondens indgang måles af tryktransduceren DPT.
Dette signal overføres til strømningsregulatoren FCI, der regulerer tryk-pumpen PB, således at trykdifferensen ved enden af sonden holdes på
nul. Dette gøres ved at tage en lille brøkdel af fortyndingsluften (efter at
dennes strømningshastighed er målt af flowmeteret FM1), og tilføre den
til TT ved hjælp af en pneumatiskåbning. Under disse omstændigheder
er udstødningsgassens hastighed i EP og ISP ens, og strømmen gennem
ISP og TT er en fast brøkdel (delingsforholdet) af udstødningsgas-
strømmen. Delingsforholdet er bestemt af tværsnitsarealet af EP og ISP.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 126
▼M3
Fortyndingsluften suges gennem DT af sugepumpen SB, og strømnings-
hastigheden måles af FM1 ved indgangen til DT. Fortyndingsforholdet
beregnes af fortyndingsluftens strømningshastighed og delingsforholdet.
Figur 13
Delstrømsfortyndingssystem med måling af CO2- eller NOx-koncen-
tration og delstrømsprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret EP tilfortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningsrøret SP og overførings-
røret TT. Koncentrationerne af sporgasser (CO
2eller NOx) måles i den
ufortyndede og fortyndede udstødningsgas samt i fortyndingsluften ved
hjælp af gasanalysatoren (-erne) EGA. Signalerne herfra overføres til
strømningsregulatoren FC2, der ved styring enten af trykpumpen PB eller
sugepumpen SB opretholder det korrekte delings- og fortyndingsforhold i
DT. Fortyndingsforholdet beregnes af sporgaskoncentrationerne i ufor-
tyndet udstødningsgas, fortyndet udstødningsgas og fortyndingsluft.
Figur 14
Delstrømsfortyndingssystem med CO2-koncentrationsmåling, kulstof-
balance og udtagning af totalstrømsprøve
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret EP til
fortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningsrøret SP og overførings-
røret TT. CO2-koncentrationen i den fortyndede udstødningsgas og i
fortyndingsluften måles af gasanalysatoreren (-ne) EGA. Signalerne for
CO2brændstofstrøm GFUELtilføres enten strømningsregulatoren FC2 eller
partikelprøvetagningssystemets strømningsregulator FC3 (jf. fig. 21). FC2
regulerer trykpumpen PB, medens FC3 regulerer prøvetagningspumpen P
(se fig. 21) og derved indstiller systemets indad- og udadgående strømme,1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 127
▼M3
således at det ønskede delingsforhold og fortyndingsforhold i fortyndings-
tunnelen DT opretholdes. Fortyndingsforholdet beregnes af CO2-
koncentrationerne og GFUELved hjælp kulstofbalancen.
Figur 15
Delstrømsfortyndingssystem med enkelt venturi, koncentrationsmå-
ling og delstrømsprøveudtagning
Ufortyndet udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret (EP) gennemprøvetagningssonden SP og overføringsrøret (TT) til fortyndingstunnelen
(DT) som følge af det undertryk, som venturien (VN) skaber i DT.
Gashastigheden i overføringsrøret TT afhænger af impulsudvekslingen i
venturiområdet og påvirkes derfor af gassens absolutte temperatur ved
afgangen fra TT. Det betyder, at udstødningsgassens delingsforhold ikke
er konstant ved en given tunnelgennemstrømning, og at fortyndingsfor-
holdet ved lav belastning er en smule lavere end ved høj belastning.
Koncentrationen af sporluftarterne (CO
2eller NOx) måles i den ufortyn-
dede udstødningsgas, den fortyndede udstødningsgas og fortyndingsluften
med udstødningsgasanalysatoren (-erne) EGA, og fortyndingsforholdet
beregnes af de således målte værdier.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 128
▼M3
Figur 16
Delstrømsfortyndingssystem med dobbelt venturi eller dobbelt
blænde, koncentrationsmåling og delstrømsprøveudtagning.
Den ufortyndede udstødningsgas føres fra udstødningsrøret EP gennem
prøvetagningssonden SP og overføringsrøret TT til fortyndingstunnelen
DT af en strømdeler, der indeholder et sæt blænder eller venturier. Den
første (FD1) er placeret i EP, den anden (FD2) i TT. Herudover kræves
to trykreguleringsventiler (PCV1 og PCV2), der holder udstødningsgas-
sens delingsforhold konstant ved at regulere modtrykket i EP og trykket
i DT. PCV1 er placeret nedstrøms for SP i EP, PCV2 mellem trykpumpen
PB og DT. Koncentrationerne af sporgasserne (CO2eller NOx) måles i
den ufortyndede udstødningsgas, den fortyndede udstødningsgas og
fortyndingsluften med udstødningsgasanalysatorerne EGA. Disse værdier
er nødvendige til kontrol af udstødningsgassens delingsforhold og kan
anvendes til justering af PCV1 og PCV2, hvorved delingsforholdet kan
reguleres nøjagtigt. Fortyndingsforholdet beregnes af sporgaskoncentratio-
nerne.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 129
▼M3
Figur 17
Delstrømsfortyndingssystem med opdeling i flere rør, koncentrati-
onsmåling og delstrømsprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas føres fra udstødningsrøret EP til fortyn-
dingstunnelen DT gennem overføringsrøret TT af en strømdeler FD3, der
består af en række rør af ens dimensioner (samme diameter, længde og
indlejringsradius), monteret i EP. Udstødningsgassen fra et af disse rør
ledes til fortyndingstunnnelen DT, medens gassen fra de øvrige rør føres
gennem dæmpekammeret DC. Det er således det samlede antal rør, der er
bestemmende for udstødningsgassens delingsforhold. Til at holde delings-
forholdet konstant kræves en trykdifferens på nul mellem
dæmpekammeret DC og afgangen fra overføringsrøret TT, hvilket måles
af differenstryktransduceren DPT. Et differenstryk på nul opnås ved
indblæsning af friskluft i fortyndingstunnelen DT ved afgangen fra over-
føringsrøret TT. Koncentrationerne af sporgasserne (CO2eller NOx) måles
i den ufortyndede udstødningsgas, den fortyndede udstødningsgas og
fortyndingsluften med udstødningsgasanalysatorerne EGA. Disse værdier
er nødvendige til regulering af udstødningsgassens delingsforhold og kan
anvendes til styring af den indblæste lufts strømningshastighed, hvorved
delingsforholdet kan reguleres nøjagtigt. Fortyndingsforholdet beregnes
af sporgaskoncentrationerne.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 130
▼M3
Figur 18
Delstrømsfortyndingssystem med strømningsregulering og totalstrøm-
sprøveudtagning
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret EP til
fortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningsrøret SP og overførings-
røret TT. Den samlede strømningshastighed gennem tunnelen justeres
ved hjælp af strømningsregulatoren FC3 og prøvetagningspumpen P i
partikelprøveudtagningssystemet (jf. fig. 18). Fortyndingsluftens strøm-
ningshastighed reguleres af strømningsregulatoren FC2, der kan benytte
GEXHW,GAIRW, eller GFUELsom styresignal til regulering af udstødningsgas-
sens delingsforhold. Fortyndingstunnelen DT's indgående prøvegasstrøm
er forskellen mellem den samlede gennemstrømning og fortyndingsluft-
strømmen. Fortyndingsluftens strømningshastighed måles af flowmeteret
FM1, den samlede strømningshastighed måles af flowmeteret FM3 i
partikelprøveudtagningssystemet (se fig. 21). Af de to strømningshastig-
heder beregnes fortyndingsforholdet.
Figur 19
Delstrømsfortyndingssystem med strømningsregulering og delstrøm-
sprøveudtagning
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 131
▼M3
Den ufortyndede udstødningsgas overføres fra udstødningsrøret EP til
fortyndingstunnelen DT gennem prøvetagningsrøret SP og overførings-
røret TT. Udstødningsgassens delingsforhold og den indgående strøm til
DT reguleres af strømningsregulatoren FC2, som styrer flow (eller
hastighed) af trykpumpen PB og sugepumpen SB i forhold dertil. Dette
er muligt, fordi den af partikelprøvetagningssystemet udtagne prøve retur-
neres til DT. GEXHW,GAIRWeller GFUELkan anvendes som styresignaler for
strømningsregulatoren FC2. Fortyndingsluftens strømningshastighed
måles med flowmeteret FM1, den samlede gennemstrømning med flow-
meteret FM2. Af de to strømningshastigheder beregnes fortyndingsfor-
holdet.
2.2.1. Komponenter i fig. 11 til 19.
EP udstødningsrørUdstødningsrøret kan være isoleret. For at mindske udstødningsrørets
termiske træghed anbefales et forhold mellem rørets tykkelse og diameter
på højst 0,015. Brugen af bøjelige rørafsnit skal være begrænset til en
længde af højst 12 rørdiametre. Bøjninger bør indskrænkes til det mindst
mulige for at mindske inertiafsætningen. Indgår en prøvebænkslydpotte i
systemet, kan denne ligeledes være isoleret.
I isokinetiske systemer skal udstødningsrøret være fri for skarpe bøjninger
og bratte diameterændringer i en afstand af mindst seks rørdiametre
opstrøms og tre rørdiametre nedstrøms for spidsen af prøvetagnings-
sonden. På prøvetagningsstedet skal gashastigheden være over 10 m/s
undtagen i tomgang. Udstødningsgassens tryksvingninger må i gennem-
snit ikke overstige ± 500 Pa. Foranstaltninger til nedsættelse af
tryksvingningerne ud over brug af et udstødningssystem af chassistype
(bestående af en lydpotte og en efterbehandlingsenhed) må ikke ændre
motorydelsen eller medføre partikelafsætning.
I systemer uden isokinetisk sonde anbefales, at røret i en afstand af
mindst seks rørdiametre opstrøms for og tre rørdiametre nedstrøms for
prøvetagningssonden er lige.
SP prøvetagningssonde (fig. 10, 14, 15, 16, 18 og 19)Dens indvendige diameter skal være mindst 4 mm. Diameterforholdet
mellem udstødningsrør og sonde skal være mindst 4. Sonden skal være
et åbent, opadvendt rør beliggende i udstødningsrørets midtlinje, eller en
flerhullet sonde som beskrevet under SP1 i punkt 1.2.1, fig. 5.
ISP: isokinetisk prøvetagningssonde (fig. 11 og 12)Den isokinetiske prøvetagningssonde skal være placeret vendt mod
strømmen og i udstødningsrørets midtlinje, hvor kravene til strømnings-
forholdene i afsnit EP er opfyldt, og skal være udformet således, at den
giver en proportional prøve af den ufortyndede udstødningsgas. Dens
indvendige diameter skal være mindst 12 mm.
For at isokinetisk opdeling af udstødningsgassen kan finde sted, kræves et
reguleringssystem til opretholdelse af et differenstrykpå nul mellem EP
og ISP. Under disse omstændigheder er gashastigheden i EP og ISP ens,
og massestrømmen gennem ISP er en fast brøkdel af udstødningsgas-
strømmen. ISP skal være forbundet med en differenstryktransducer
(DPT). Ved hjælp af en strømningsregulator FC1 fastholdes et differens-
trykmellem EP og ISP på nul.
Strømdelere FD1, FD2 (fig. 16)I udstødningsrøret (EP) og i overføringsrøret (TT) er henholdsvis indsat
et sæt venturier eller blænder, som giver en proportional prøve af den
ufortyndede udstødningsgas. For at proportional deling kan opnås, kræves
et reguleringssystem bestående af to trykreguleringsventiler PCV1 og
PCV2, som regulerer trykket i udstødningsrøret EP og fortyndingstun-
nelen DT.
FD3 strømdeler (fig. 17)
I udstødningsrøret EP er monteret et sæt rør (en flerrørsenhed), der giver
en proportional prøve af den ufortyndede udstødningsgas. Det ene af
rørene fører udstødningsgas til fortyndingstunnelen DT, medens de øvrige
rør fører udstødningsgassen til et dæmpekammer DC. Rørene skal have
ens dimensioner (samme diameter, længde, bøjningsradius), således at
delingsforholdet for udstødningsgassen alene afhænger af det samlede
antal rør. For at proportional deling kan opnås, kræves et reguleringssy-
stem, der opretholder et differenstrykpå nul mellem flerrørsenhedens
udmunding i dæmpekammeret DC og afgangen fra overføringsrøret TT.
Under disse omstændigheder er udstødningsgassens hastighed i udstød-
ningsrøret EP og strømdeleren FD3 proportionale, og gennem1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 132
▼M3
overføringsrøret TT strømmer en fast brøkdel af udstødningsgas-
strømmen. De to punkter skal være forbundet med en
differenstryktransducer DPT. Reguleringen af differenstrykket på nul
sker ved hjælp af strømningsregulatoren FC1.
EGA: udstødningsgasanalysator (fig. 13, 14, 15, 16 og 17)Der kan anvendes CO
2- eller NOx-analysatorer (med brug af kulstofba-
lance alene for CO2) Analysatorerne kalibreres på samme måde som
dem, der benyttes til bestemmelse af forurenende luftarter. Til bestem-
melse af koncentrationsforskelle kan anvendes en eller flere analysatorer.
Målesystemet skal kunne bestemme GEDFW,imed en præcision på ± 4 %.
TT overføringsrør (fig. 11 til 19)For overføringsrøret gælder:
— røret skal være så kort som muligt, og ikke over 5 m langt,
— rørets diameter skal mindst være lig prøvetagningssondens, men højst
25 mm.
— røret skal være placeret i fortyndingstunnelens midtlinje og vende i
strømmens retning.
Er rørets længde 1 meter eller derunder, skal det være isoleret med et
materiale med en varmeledningsevne på højst 0,05 W/m*K med en radial
isoleringstykkelse svarende til sondens diameter. Er røret længere end 1
meter, skal det være isoleret og opvarmet til en vægtemperatur på 523 K
(250 ºC).
DPT differenstryktransducer (fig. 11, 12, og 17)
Differenstryktransduceren skal have et område på højst ± 500 Pa.
FC1 strømningsregulator (fig. 11, 12 og 17)Iisokinetiske systemer (fig. 11 og 12) kræves en strømningsregulator til
opretholdelse af et differenstrykpå nul mellem EP og ISP. Reguleringen
kan finde sted på følgende måder:
a) ved at styre sugepumpens (SB) hastighed eller gennemstrømning og
fastholde trykpumpens (PB) hastighed i hvert testforløb (fig. 11), eller
b) ved at indstille sugepumpen (SB) på en konstant massestrøm af
fortyndet udstødningsgas og styre pumpehastigheden af trykpumpen
(PB) og dermed udstødningsprøvegasstrømmen i et område ved enden
af overføringsrøret (TT) (fig. 12).
For trykregulerede systemer må restfejlen i reguleringssløjfen ikke være
over ± 3 Pa. Tryksvingningerne i fortyndingstunnelen må i gennemsnit
ikke overstige ± 250 Pa.
For at opnå proportional opdeling af udstødningsgassen i flerrørssystemer
(fig. 17) kræves en strømningsregulator, der holder et differenstryk på nul
mellem udgangen af flerrørsenheden og afgangen fra overføringsrøret
(TT). Reguleringen kan ske ved styring af luftindblæsningen i fortyn-
dingstunnelen (DT) ved afgangen fra TT.
PCV1, PCV2 trykreguleringsventiler (fig. 16)Til proportional strømdeling i systemer med dobbelt venturi/blænde
kræves to trykreguleringsventiler, der regulerer modtrykket i udstødnings-
røret (EP) og trykket i fortyndingstunnelen (DT). Ventilerne skal være
placeret nedstrøms for SP i EP og mellem PB og DT.
DC dæmpekammer (fig. 17)Ved afgangen fra flerrørsenheden skal forefindes et dæmpekammer til
minimering af tryksvingningerne i udstødningsrøret (EP).
VN venturi (fig. 15)Fortyndingstunnelen er forsynet med en venturi, der skaber undertryk
omkring afgangen fra overføringsrøret TT. Størrelsen af gasstrømmen
gennem TT bestemmes af impulsudvekslingen i venturiområdet og er
som hovedregel proportional med strømningshastigheden i trykpumpen
PB, hvorved fortyndingsforholdet bliver konstant. Da impulsudvekslingen
påvirkes af temperaturen ved afgangen fra overføringsrøret TT og af tryk-
forskellen mellem udstødningsrøret EP og fortyndingstunnelen DT, er det
faktiske fortyndingsforhold en smule lavere ved lav end ved høj belast-
ning.
FC2 strømningsregulator (fig. 13, 14, 18, og 19; frivillig)Til regulering af gennemstrømningen i trykpumpen PB og/eller suge-
pumpen SB kan anvendes en strømningsregulator. Den kan tilsluttes1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 133
▼M3
signalet for udstødningsgas-, indsugningsluft- eller brændstofstrøm og/
eller differenssignalet for CO2eller NOx. Anvendes en tryksat luftforsy-
ning (fig. 15), kontrollerer strømningsregulatoren FC2 luftstrømmen
direkte.
FM1 flowmeter (fig. 11, 12, 18 og 19)
Gasmåler eller andet flowmeter til måling af fortyndingsluftstrømmen.
FM1 er frivillig, hvis sugepumpen PB er kalibreret til måling af gennem-
strømningen.
FM2 flowmeter (fig. 19)
Gasmåler eller andet flowmeter til måling af strømmen af fortyndet
udstødningsgas. FM2 er frivillig, hvis sugepumpen SB er kalibreret til
måling af gennemstrømningen.
PB trykblæser (fig. 11, 12, 13, 14, 15, 16 og 19)
Til regulering af fortyndingsluftens strømningshastighed kan PB tilsluttes
strømningsregulatorerne FC1 eller FC2. En trykpumpe PB kræves ikke,
hvis der anvendes et drosselspjæld. Er PB kalibreret, kan den anvendes
til måling af fortyndingsluftstrømmen.
SB sugeblæser (fig. 11, 12, 13, 16, 17 og 19)
Kun til systemer med delstrømsprøveudtagning. Er SB kalibreret, kan den
anvendes til måling af den fortyndede udstødningsgasstrøm.
DAF fortyndingsluftfilter (fig. 11 til 19)Det anbefales, at fortyndingsluften filtreres og skrubbes med trækul for at
fjerne baggrundsindholdet af carbonhydrider. På fabrikantens begæring
skal der efter god teknisk skik tages prøver af fortyndingsluften til
bestemmelse af baggrundskoncentrationen af partikler, som derefter kan
trækkes fra de målte værdier i den fortyndede udstødningsgas.
DT fortyndingstunnel (fig. 11 til 19)
For fortyndingstunnelen gælder:
— tunnelen skal være tilstrækkelig lang til at sikre fuldstændig opblan-
ding af udstødningsgas og fortyndingsluft ved turbulent strømning;
— tunnelen skal være udført i rustfrit stål med:
— for tunneler med indv. diameter over 75 mm, et forhold tykkelse/
diameter på ikke over 0,025
— for fortyndingstunneler med indvendig diameter højst 75 mm,
nominel tykkelse på mindst 1,5 mm;
— er tunnelen af typen med delstrømsprøveudtagning, skal dens
diameter være mindst 75 mm;
— er tunnelen beregnet til totalprøveudtagning, anbefales en tunneldia-
meter på mindst 25 mm;
— tunnelen kan opvarmes til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC)
ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før udstød-
ningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— kan være isoleret.
Motorens udstødningsgas skal være fuldstændig opblandet med fortyn-
dingsluft. For systemer med delstrømsprøvetagning skal opblandingens
kvalitet efter idriftsættelse kontrolleres ved, at tunnelens CO
2-profil
bestemmes, mens motoren er i gang (mindst fire målepunkter med samme
indbyrdes afstand). Om nødvendigt kan anvendes en blænde til at sikre
opblanding.
Bemærkninger: Hvis temperaturen omkring fortyndingstunnelen (DT) er
under 239 K (20 ºC), bør der tages forholdsregler til at
undgå tab af partikler på de kolde overflader af fortyn-
dingstunnelens vægge. Det anbefales derfor, at tunnelen
opvarmes og/eller isoleres inden for ovennævnte grænser.
Ved stærk belastning af motoren kan tunnelen køles med
ikke-aggressive midler som f.eks. roterende ventilator,
forudsat at temperaturen af kølemediet ikke er under
293 K (20 ºC).
HE varmeveksler (fig. 16 og 17)
Varmeveksleren skal have tilstrækkelig kapacitet til at holde sugepumpen
SB's indgangstemperatur inden for ± 11 K af den gennemsnitlige drifts-
temperatur, der er iagttaget under testen.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 134
▼M3
2.3.Fortyndingssystem af fuldstrømstypen
I fig. 20 beskrives et system, hvor al udstødningsgassen fortyndes, og der
udtages et konstant prøvevolumen (Constant Volume Sampling (CVS)).
Det samlede rumfang af blandingen af udstødningsgas og fortyndingsluft
skal måles. Der kan enten anvendes et PDP- eller CFV-system.
Til efterfølgende indsamling af partikler ledes en prøve af den fortyndede
udstødningsgas til partikelindsamlingssystemet (punkt 2.4, fig. 21 og 22).
Gøres dette direkte, betegnes det enkelt fortynding. Fortyndes prøven en
ekstra gang i den sekundære fortyndingstunnel, betegnes det dobbelt
fortynding . Sidstnævnte er nyttigt, hvis kravene til filteroverfladens
temperatur ikke kan opfyldes ved enkelt fortynding. Skønt det dobbeltefortyndingssystem delvis er et fortyndingssystem, beskrives det som en
modifikation af partikelprøvetagningssystemet i punkt 2.4, fig. 22, da det
for de fleste komponenters vedkommende svarer til et typisk partikelprø-
vetagningssystem.
Figur 20
Fuldstrømsfortyndingssystem
Hele mængden af ufortyndet udstødningsgas opblandes i fortyndingstun-
nelen med fortyndingsluft. Strømningshastigheden af den fortyndede
udstødningsgas måles enten med en fortrængningspumpe PDP eller med
en kritisk venturi CFV. Til proportional partikeludskillelse og strøm-
ningsmåling kan benyttes en varmeveksler HE eller elektronisk
strømningskompensation EFC. Da partikelbestemmelsen er baseret på
den totale fortyndede udstødningsgasstrøm, behøver fortyndingsforholdet
ikke beregnes.
2.3.1. Komponenter i fig. 20
EP UdstødningsrørUdstødningsrørets længde må ikke være over 10 m, regnet fra afgangen
af motorens udstødningsmanifold, turboladerafgang eller efterbehand-
lingsenhed til fortyndingstunnelen. Hvis udstødningsrøret neden for
motorens udstødningsmanifold, turboladerafgang eller efterbehandlings-
enhed er over 4 m langt, skal hele den del af røret, som er over 4 m,
være isoleret, bortset fra en eventuel røgtæthedsmåler placeret i selve
udstødningsrøret. Isoleringens radiale tykkelse skal være mindst 25 mm.
Isoleringsmaterialets varmeledningsevne må højst være 0,1 W/mK, målt
ved 673 K. For at mindske udstødningsrørets termiske træghed anbefales
et forhold mellem rørets tykkelse og diameter på højst 0,015. Brugen af
bøjelige rørsektioner bør begrænses til en længde af højst 12 rørdiametre.
PDP Fortrængningspumpe
PDP måler den totale fortyndede udstødningsgasstrøm på grundlag af
antal pumpeomdrejninger og pumpens slagvolumen. Modtrykket i udstød-
ningssystemet må ikke kunstigt sænkes af PDP eller tilførselssystemet for1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 135
▼M3
fortyndingsluft. Modtrykket i udstødningssystemet, målt under statiske
forhold mens PDP-systemet er i funktion, må ikke afvige mere end ± 1,5
kPa fra det målte statiske tryk med samme motorhastighed og -belastning
uden tilslutning til PDP. Temperaturen af gasblandingen umiddelbart
foran fortrængningspumpen PDP må ikke afvige mere end ± 6 K fra den
gennemsnitlige driftstemperatur målt under prøven, når der ikke anvendes
strømningskompensation. Strømningskompensation kan kun anvendes,
hvis temperaturen ved indgangen til PDP ikke er over 323 K (50 ºC).
CFV Kritisk venturiCFV måler den totale fortyndede udstødningsgasstrøm ved at opretholde
neddroslet (kritisk) strømning. Modtrykket i udstødningssystemet, målt
under statiske forhold når konstantvolumen-prøvetagningssystemet CFV
er i funktion, må ikke afvige mere end ± 1,5 kPa fra det målte statiske
trykuden tilslutning til CFV med samme motorhastighed og -belastning.
Temperaturen af gasblandingen umiddelbart foran fortrængningspumpen
CFV må ikke afvige mere end ± 11 K fra den gennemsnitlige driftstem-
peratur målt under prøven, når der ikke anvendes strømningskompensa-
tion.
HE Varmeveksler (frivillig når EFC anvendes)Varmevekslerens kapacitet skal være tilstrækkelig til at holde tempera-
turen inden for ovennævnte grænser.
EFC Elektronisk strømningskompensation (ikke obligatorisk, når
varmeveksler anvendes)
Hvis indgangstemperaturen til enten fortrængningspumpe PDP eller
kritisk venturi CFV ikke holdes inden for de ovenfor angivne grænser,
kræves et system til elektronisk strømningsberegning, som konstant
måler strømningshastigheden og regulerer det proportionale prøveudtag i
partikeludskillelsessystemet. Hertil anvendes strømningshastighedssigna-
lerne, der afgives løbende, til at korrigere prøvegassens
strømningshastighed gennem partikeludskillelsessystemets partikelfiltre i
tilsvarende (se punkt 2.4, fig. 21 og 22).
DT FortyndingstunnelFor fortyndingstunnelen gælder:
— tunnelens diameter skal være tilstrækkelig lille til at skabe turbulent
strømning (Reynold's tal > 4 000) og tilstrækkelig lang til at sikre
fuldstændig opblanding af udstødningsgas og fortyndingsluft; til
opblanding kan anvendes en blænde;
— skal være mindst 460 mm i diameter med et enkelt fortyndingssystem;
— skal være mindst 210 mm i diameter med et dobbelt fortyndingssy-
stem;
— kan være isoleret.
Motorens udstødning skal ledes med strømmen i det punkt, hvor den
tilføres fortyndingstunnelen, og skal være godt opblandet.
Hvis der anvendes enkelt fortynding , overføres en prøve fra fortyndings-
tunnelen til partikeludskillelsessystemet (punkt 2.4, fig. 21). PDP eller
CFV skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til at holde temperaturen
af den fortyndede udstødningsgas på højst 325 K (52 ºC) umiddelbart før
partikelhovedfilteret.
Anvendes dobbelt fortynding , overføres en prøve fra fortyndingstunnelen
til den sekundære fortyndingstunnel, hvor den fortyndes yderligere, og
ledes derefter gennem prøveudskillelsesfiltrene (punkt 2.4, fig. 22). PDP
eller CFV skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til at holde tempe-
raturen af den fortyndede udstødningsgas på højst 464 K (191 ºC) i
prøvetagningsområdet. Det sekundære fortyndingssystem skal tilføre
tilstrækkelig fortyndingsluft til at holde temperaturen af den dobbelt
fortyndede udstødningsgasstrøm på højst 325 (52 ºC) umiddelbart før det
primære partikelfilter.
DAF FortyndingsluftfilterDet anbefales, at fortyndingsluften filtreres og skrubbes med trækul for at
fjerne baggrundsindholdet af carbonhydrider. På motorfabrikantens begæ-
ring kan der tages prøver fortyndingsluften efter god teknisk skik for at
bestemme baggrundskoncentrationen af partikler, som derefter kan
trækkes fra de værdier, der måles i den fortyndede udstødningsgas.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 136
▼M3
PSP Partikelprøvetagningssonde
Prøvetagningssonden, som er den forreste del af PTT,
— skal være placeret, så den vender mod strømmen et sted, hvor fortyn-
dingsluft og udstødningsgas er godt opblandet, dvs. i midtlinjen af
fortyndingstunnelen DT, ca. 10 tunneldiametre nedstrøms for det
punkt, hvor udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— skal have en indvendig diameter på mindst 12 mm;
— tunnelen kan opvarmes til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC)
ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før udstød-
ningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— kan være isoleret.
2.4.Partikelprøvetagningssystem
Der kræves et system til udskillelse af partiklerne på partikelfilteret. Ved
total prøveindsamling med delstrømsfortynding, hvor hele den fortyndede
udstødningsgasprøve ledes gennem filtrene, udgør fortyndingssystemet
(punkt 2.2, fig. 14 og 18) og prøvetagningssystemet sædvanligvis en
helhed. Er der tale om delstrømsprøvetagning med delstrømsfortynding
eller fuldstrømsfortynding , hvor kun en del af den fortyndede udstød-
ningsgas føres gennem filtrene, er fortyndingssystemet (punkt 2.2, fig.
11, 12, 13, 15, 16, 17 og 19; punkt 2.3, fig. 20) og prøvetagningssystemet
sædvanligvis separate enheder.
I dette direktiv anses det dobbelte fortyndingssystem (fig. 22) i et total-
strømsfortyndingssystem som en særlig modifikation af et typisk
prøvetagningssystem som det i fig. 21 viste. I det dobbelte fortyndingssy-
stem indgår alle de vigtigste dele af partikelprøvetagningssystemet, og
desuden visse fortyndingsfaciliteter som fortyndingslufttilførsel og en
sekundær fortyndingstunnel.
For at undgå enhver påvirkning af reguleringssløjferne anbefales det at
lade prøvetagningspumpen arbejde under hele prøveforløbet. Ved enkelt-
filtermetoden skal der anvendes et omledningssystem til at lede prøven
gennem prøvetagningsfiltrene til ønsket tid. Interferens med regulerings-
sløjferne fra tilkoblingsproceduren skal være minimeret.
Figur 21
Partikelprøvetagningssystem
En prøve af den fortyndede udstødningsgas overføres ved hjælp af prøve-
tagningspumpen P fra fortyndingstunnelen (DT) i et totalstrømsfortyn-
dingssystem eller fuldstrømsfortyndingssystem gennem partikelprøvetag-
ningssonden PSP og partikeloverføringsrøret PTT. Prøven ledes gennem
filterholderen (-holderne) FH, som indeholder partikelprøvefiltrene.
Prøvestrømmens strømningshastighed reguleres af strømningsregulatoren1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 137
▼M3
(FC3). Anvendes elektronisk strømningskompensation (EFC) (se fig. 20),
benyttes strømningshastigheden af fortyndet udstødningsgas som styre-
signal for FC3.
Figur 22
Dobbelt fortyndingssystem (kun fuldstrømssystem)
En prøve af den fortyndede udstødningsgas overføres fra fortyndingstun-
nelen (DT) i et totalstrømsfortyndingssystem gennem partikelprøvetag-
ningssonden PSP og partikeloverføringsrøret PTT til den sekundære
fortyndingstunnel SDT, hvor den fortyndes yderligere. Prøven ledes
dernæst gennem filterholderen (-holderne), der indeholder partikelprøve-
tagningsfiltrene. Fortyndingsluftens strømningshastighed er sædvanligvis
konstant, hvorimod prøvegassens strømningshastighed reguleres af strøm-
ningsregulatoren FC3. Anvendes elektronisk strømningskompensation
(EFC) (se fig. 20), benyttes strømningshastigheden af fortyndet udstød-
ningsgas som styresignal for FC3.
2.4.1. Komponenterne i fig. 21 og 22
PTT: partikeloverføringsrør (fig. 21 og 22)
Partikeloverføringsrøret skal være så kort som muligt og højst 1 020 mm
langt. Når det er relevant (dvs. for delstrømsfortyndingssystemer med
delstrømsprøvetagning og for fuldstrømsfortyndingssystemer), er længden
af prøvetagningssonderne (hhv. SP, ISP og PSP, se punkt 2.2 og 2.3)
medregnet heri.
Dimensioneringen er gyldig for:
—delstrømsfortyndingssystemer med delvis prøvetagning samt total-
strømsfortyndingssystemer med enkelt fortyndingssystem fra
prøvesondens spids til filterholderen;
—delstrømsfortyndingssystemer med total prøvetagning fra enden af
fortyndingstunnelen til filterholderen;
—totalstrømsfortyndingssystemer med dobbelt fortynding fra enden af
sonden til den sekundære fortyndingstunnel.
Overføringsrøret:
— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC) ved
direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før udstød-
ningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— kan være isoleret.
SDT sekundær fortyndingstunnel (fig. 21)
Diameteren af den sekundære fortyndingstunnel skal være mindst 75 mm
og dens længde skal være tilstrækkelig til, at gassens opholdstid er mindst
0,25 sekund for den dobbeltfortyndede prøve. Den primære filterholder,
FH, skal være placeret højst 300 mm fra afgangen fra SDT.
For den sekundære fortyndingstunnel gælder:
— tunnelen kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K
(52 ºC) ved direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndings-
luften, forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før
udstødningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— kan være isoleret.
FH filterholder(e) (fig. 21 og 22)
Til hoved- og ekstrafilter kan enten anvendes ét enkelt filterhus eller
separate filterhuse. Kravene i bilag III, tillæg 4, punkt 4.1.3 skal være
opfyldt.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 138
▼M3
Filterholderen (-holderne):
— kan være opvarmet til en vægtemperatur på højst 325 K (52 ºC) ved
direkte opvarmning eller ved forvarmning af fortyndingsluften,
forudsat at lufttemperaturen ikke er over 325 K (52 ºC), før udstød-
ningsgassen tilføres fortyndingstunnelen;
— kan være isoleret.
P prøvetagningspumpe (fig. 21 og 22)Partikelprøvetagningspumpen skal være placeret i tilstrækkelig afstand fra
tunnelen, således at gassens indgangstemperatur fastholdes (inden for enafvigelse på ± 3 K), hvis der ikke anvendes strømningskorrektion med
regulatoren FC3.
DP fortyndingsluftpumpe (fig. 22)Fortyndingsluftpumpen skal være anbragt således, at den sekundære
fortyndingsluft leveres ved en temperatur på 298 K ± 5 K (25 ºC ± 5 ºC),
hvis fortyndingsluften ikke forvarmes.
FC3 strømningsregulator (fig. 21, og 22)
Til at kompensere for variationer i partikelprøvegassens strømningsha-
stighed forårsaget af svingninger i temperatur og modtrykpå prøvens
vej anvendes en strømningsregulator, medmindre dette kan ske på anden
måde. Strømningsregulator kræves, hvis der benyttes elektronisk strøm-
ningskompensation (EFC) (se fig. 20).
FM3 flowmeter (fig. 21 og 22)Gasmåler eller flowmeter skal være placeret i tilstrækkelig afstand fra
prøvetagningspumpen P, således at gassens indgangstemperatur holdes
konstant (inden for ± 3K), hvis der ikke anvendes strømningskorrektion
med regulatoren FC3.
FM4 flowmeter (fig. 22)
Gasmåler eller flowmeter til måling af fortyndingsluftstrømmen skal være
placeret således, at gassens indgangstemperatur holdes på 298 K ± 5 K
(25 ºC ± 5 ºC).
BV kugleventil (frivillig)Kugleventilen skal have en indvendig diameter mindst lig partikeloverfø-
ringsrørets PTT indvendige diameter og en omskiftningstid på mindre end
0,5 sekund.
Bemærkninger: Hvis temperaturen omkring PSP, PTT, SDT, og FH er
under 293 K (20 ºC), bør der tages forholdsregler til at
undgå tab af partikler på de kolde overflader af væggene
af disse dele. Derfor anbefales opvarmning og/eller isole-
ring af disse dele inden for de grænser, der foreskrives i
de pågældende beskrivelser. Derudover anbefales, at
filteroverfladens temperatur under prøvetagningen ikke
er under 293 K (20 ºC).
Ved stærk belastning af motoren kan tunnelen køles med
ikke-aggressive midler som f.eks. roterende ventilator,
forudsat at temperaturen af kølemediet ikke er under
293 K (20 ºC).
3. BESTEMMELSE AF RØGTÆTHED
3.1.Indledning
Punkt 3.2 og 3.3 og fig. 23 og 24 indeholder detaljerede beskrivelser af
de anbefalede systemer til røgtæthedsmåling. Da tilsvarende resultater vil
kunne opnås med afvigende udformning af systemerne, kræves der ikke
nøje overensstemmelse med fig. 23 og 24. Der kan anvendes supplerende
komponenter som instrumenter, ventiler, magnetventiler og kontakter til
at tilvejebringe supplerende oplysninger og koordinere funktionerne af
de indgående systemer. Andre komponenter kan udelades, hvis de for
nogle systemers vedkommende ikke er nødvendige af hensyn til nøjagtig-
heden, og hvis udeladelsen af dem er teknisk velbegrundet.
Måleprincippet består i, at der sendes lys gennem en bestemt længde af
den undersøgte røg, og ved at måle, hvor stor en del af det indfaldende
lys, som når frem til en modtager, kan man bestemmes prøvens lysabsor-
berende egenskaber. Røgtæthedsmåling afhænger af apparatets
konstruktion og kan finde sted i udstødningsrøret (linjeopacimeter af fuld-
strømstypen), ved enden af udstødningsrøret (fuldstrømsopacimeter ved1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 139
▼M3
rørafgang) eller ved udtagning af en prøve fra udstødningsrøret (delstrøm-
sopacimeter). Til bestemmelse af lysabsorptionskoefficienten ud fra
opacitetssignalet skal instrumentets optiske lysvej være angivet af instru-
mentets fabrikant.
3.2.Fuldstrømsopacimeter
Der kan anvendes to hovedtyper af fuldstrømsopacimetre (fig. 23). Med
linjeopacimeteret måles røgtætheden af den samlede udstødningsgas i
udstødningsrøret. Med denne type opacimeter afhænger den effektive
lysvej af opacimeterets konstruktion.
Med opacimeteret i rørafgangen måles røgtætheden af den samlede
udstødningsgas ved afgangen fra udstødningsrøret. Med denne type opaci-
meter afhænger den effektive lysvej af udstødningsrørets udformning og
afstanden mellem enden af udstødningsrøret og opacimeteret.
Figur 23
Fuldstrømsopacimeter
3.2.1. Komponenter i fig. 23
EP Udstødningsrør
Med linjeopacimeteret må der ikke være nogen ændringer i udstødnings-
rørets diameter i en afstand af 3 rørdiametre før og efter målestedet. Hvis
diameteren i måleområdet er større end udstødningsrørets diameter, anbe-
fales det, at røret konvergerer gradvis før måleområdet.
Med fuldstrømsopacimeteret ved rørafgang skal de sidste 0,6 m af
udstødningsrøret have cirkulært tværsnit og være uden vinkler og
bøjninger. Enden af udstødningsrøret skal være skåret af i en ret vinkel.
Opacimeteret skal være monteret centralt i røgstrømmen højst 25 ± 5 mm
fra enden af udstødningsrøret.
OPL Optisk lysvejLængden af den røgfyldte lysvej mellem opacimeterets lyskilde og
modtager, i nødvendigt omfang korrigeret for uhomogenitet som følge af
massefyldegradienter og randeffekter. Den optiske lysvejlængde skal
angives af instrumentets fabrikant under hensyntagen til eventuelle foran-
staltninger mod tilsodning (f.eks. skylleluft). Er lysvejlængden ikke
oplyst, skal den bestemmes i henhold til ISO DIS 11614, punkt 11.6.5.
Til korrekt bestemmelse af lysvejlængde skal udstødningsgassens
hastighed være mindst på 20 m/s.
LS LyskildeLyskilden skal være en glødelampe med en farvetemperatur mellem
2 800 og 3 250 K eller en grøn lysdiode, hvis spektrum har maksimum
mellem 550 og 570 nm. Lyskilden skal være beskyttet mod tilsodning
på en måde, som ikke ændrer lysvejen, således at denne afviger fra fabri-
kantens specifikationer.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 140
▼M3
LD Lysdetektor
Detektoren skal være en fotocelle eller fotodiode (om nødvendigt med
filter). Er lyskilden en glødelampe, skal dens responsspektrum have
toppunkt (maksimal respons) svarende til den fototopiske kurve for det
menneskelige øje, dvs. i området 550 til 570 nm, medens responsen i
området under 430 nm og over 680 nm skal være mindre end 4 % af
den maksimale respons. Lysdetektoren skal være beskyttet mod tilsodning
på en måde, som ikke ændrer lysvejen således at denne afviger fra fabri-
kantens specifikationer.
CL Kollimatorlinse
Det afgivne lys skal kollimeres til en stråle med en diameter på højst
30 mm. Med en tolerance på 3º skal lyset i strålebundtet være parallelt
med den optiske akse.
T1 Temperaturføler (frivillig)
Udstødningsgassens temperatur kan overvåges gennem hele testen.
3.3.Delstrømsopacimeter
Med delstrømsopacimeteret (fig. 24) tages en repræsentativ prøve af
udstødningsgas fra udstødningsrøret og ledes gennem en overføringsled-
ning til målekammeret. Med denne type opacimeter afhænger den
effektive lysvej af opacimeterets konstruktion. De i det følgende punkt
anførte responstider gælder ved opacimeterets minimumsflowhastighed,
således som denne angives af instrumentets fabrikant.
Figur 24
Delstrømsopacimeter
3.3.1. Komponenter i fig. 24
EP Udstødningsrør
Udstødningsrøret skal i en afstand af mindst seks rørdiametre opstrøms
for og tre rørdiametre nedstrøms for prøvetagningssonden være lige.
SP PrøvetagningssondePrøvetagningssonden skal være et åbent rør, som vender modsat
strømmen og er placeret i eller omkring udstødningsrørets midtlinje.
Sonden skal have en afstand på mindst 5 mm fra udstødningsrørets væg.
Sondens diameter skal sikre, at den udtagne prøve er repræsentativ og at
gennemstrømningen i opacimeteret er tilstrækkelig.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 141
▼M3
TT Overføringsrør
For partikelprøveoverføringsrøret gælder:
— Røret skal være så kort som muligt og skal sikre en udstødningsga-
stemperatur på 373 ± 30 K (100 ºC ± 30 ºC) ved indgangen til
målekammeret.
— Rørets vægtemperatur skal være tilstrækkeligt over udstødningsgas-
sens dugpunkt til at forhindre kondensation.
— Rørets diameter skal i hele dets længde være lig prøvetagningsrørets
diameter.
— Rørets responstid skal være mindre end 0,05 s ved mindste flowme-
tergennemstrømning bestemt i henhold til bilag III, tillæg 4, punkt
5.2.4.
— Røret må ikke have nævneværdig indvirkning på røgtæthedskurvens
toppunkt.
FM Flowmåleanordning
Flowmåleanordning til bestemmelse af det korrekte flow ind i målekam-
meret. Instruments fabrikant skal angive en minimums- og maksimums-
flowhastighed, som skal være sådan, at kravene til responstid af TT og
lysvejlængde er opfyldt. Flowmåleanordningen kan være anbragt tæt på
prøvetagningspumpen P, hvis en sådan anvendes.
MC Målekammer
Målekammeret skal indvendigt have ikke-reflekterende overflade eller
tilsvarende optiskoverflade. Indfald af falsklys på detek toren som følge
af indvendige reflekser af diffust lys skal være nedsat til et minimum.
Gastrykket i målekammeret må ikke afvige mere end 0,75 kPa fra atmo-
sfæretrykket. Når konstruktionen gør dette umuligt, skal opacimeterets
aflæsning omregnes til atmosfæretryk.
Målekammerets vægtemperatur skal med en nøjagtighed på ± 5 K være
indstillet mellem 343 K (70 ºC) og 373 K (100 ºC), men under alle
omstændigheder tilstrækkeligt over udstødningsgassens dugpunkt til at
hindre kondensdannelse. Målekammeret skal være udstyret med passende
anordninger til måling af temperaturen.
OPL Optisk lysvejlængde
Længden af den røgfyldte lysvej mellem opacimeterets lyskilde og
modtager, i nødvendigt omfang korrigeret for uhomogenitet som følge af
massefyldegradienter og randeffekter. Den optiske lysvejlængde skal
angives af instrumentets fabrikant under hensyntagen til eventuelle foran-
staltninger mod tilsodning (f.eks. skylleluft). Er lysvejlængden ikke
oplyst, skal den bestemmes i henhold til ISO DIS 11614, punkt 11.6.5.
LS Lyskilde
Lyskilden skal være en glødelampe med en farvetemperatur mellem
2 800 og 3 250 K eller en grøn lysdiode, hvis spektrum har maksimum
mellem 550 og 570 nm. Lyskilden skal være beskyttet mod tilsodning
på en måde, som ikke ændrer lysvejen, således at denne afviger fra fabri-
kantens specifikationer.
LD Lysdetektor
Detektoren skal være en fotocelle eller fotodiode (om nødvendigt med
filter). Er lyskilden en glødelampe, skal dens responsspektrum have
toppunkt (maksimal respons) svarende til den fototopiske kurve for det
menneskelige øje, dvs. i området 550 til 570 nm, medens responsen i
området under 430 nm og over 680 nm skal være mindre end 4 % af
den maksimale respons. Lysdetektoren skal være beskyttet mod tilsodning
på en måde, som ikke ændrer lysvejen, således at denne afviger fra fabri-
kantens specifikationer.
CL Kollimatorlinse
Det afgivne lys skal kollimeres til en stråle med en diameter på højst
30 mm. Lyset i strålebundtet skal være parallelt med den optiske akse
med en tolerance på 3º.
T1 temperaturføler
At overvåge udstødningsgassens temperatur ved indgangen til målekam-
meret.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 142
▼M3
P Prøvetagningspumpe (frivillig)
En prøvetagningspumpe nedstrøms for målekammeret kan anvendes til at
føre gassen gennem målekammeret.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 143
▼M3
BILAG VI
EF-TYPEGODKENDELSESATTEST
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 144
▼M3
Tillæg
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 145
▼M3
BILAG VII
EKSEMPEL PÅ BEREGNINGSMÅDE
1. ESC-TEST
1.1.Forurenende luftarter
Måledata til beregning af de enkelte resultater er givet nedenfor. I dette
eksempel måles CO og NOxpå tør basis, HC på våd basis. HC-koncentra-
tionen er givet i propanækvivalenter (C3) og skal ganges med tre for at
omregnets til kulstof- (C1-) ækvivalenter. Beregningsmetoden er den
samme for de andre testforløb.
PTaHaGEXHGAIRWGFUELHC CO NOx
(kW) (K) (g/kg) (kg) (kg) (kg) (ppm) (ppm) (ppm)
82,9 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 41,2 495
Beregning af korrektionsfaktor for omregning fra tør til våd basis KW,r(bilag III, tillæg 1, punkt 4.2):
FFH¼1;969
1þ18;09
545;29/C18/C19 ¼1;9058 og K W2¼1;608/C37;81
1000 þ1;608/C37;81 ðÞ¼0;0124
KW;r¼1/C01;9058 /C318;09
541;06/C18/C19
/C00;0124 ¼0;9239
Beregning afvåde koncentrationer:
CO = 41,2 * 0,9239 = 38,1 ppm
NOx= 495 * 0,9239 = 457 ppm
Beregning af fugtighedskorrektionsfaktoren KH,Dfor NOx(bilag III, tillæg 1,
punkt 4.3):
A = 0,309 * 18,09/541,06 − 0,0266 = −0,0163
B = − 0,209 * 18,09/541,06 + 0,00954 = 0,0026
KH;D¼1
1/C00;0163 /C37;81/C010;71 ðÞ þ 0;0026 /C3294;8/C0298 ðÞ¼0;9625
Beregning afemissionsmassestrømme (bilag III, tillæg 1, punkt 4.4):
NOx= 0,001587 * 457 * 0,9625 * 563,38 = 393,27 g/h
CO = 0,000966 * 38,1 * 563,38 = 20,735 g/h
HC = 0,000479 * 6,3 * 3 * 563,38 = 5,100 g/h
Beregning afspecif ikke emissionsværdier (bilag III, tillæg 1, punkt 4.5):
I følgende beregningseksempel er valgt CO; for de øvrige komponenter er
beregningsmåden den samme.
Emissionsmassestrømmene for de enkelte testforløb ganges med de respek-
tive vægtningsfaktorer som foreskrevet i bilag III, tillæg 1, punkt 2.7.1, og
lægges sammen, resulterende i den gennemsnitlige emissionsmassestrøm i
hele testcyklusen:
CO = (6,7 * 0,15) + (24,6 * 0,08) + (20,5 * 0,10) + (20,7 * 0,10) + (20,6 *
0,05) + (15,0 * 0,05) + (19,7 * 0,05) + (74,5 * 0,09) + (31,5 * 0,10)
+ (81,9 * 0,08) + (34,8 * 0,05) + (30,8 * 0,05) + (27,3 * 0,05)
= 30,91 g/h.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 146
▼M3
Motoreffekten i de enkelte testforløb ganges med de respektive vægtnings-
faktorer som foreskrevet i bilag III, tillæg 1, punkt 2.7.1, og lægges
sammen, resulterende i den gennemsnitlige effekt i hele testcyklusen:
P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) + (82,9 * 0,10) + (46,8 *
0,05) + (70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) + (114,3 * 0,09) + (27,0 *
0,10) + (122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 *0,05)
= 60,006 kW
CO¼30;91
60;006¼0;0515 g =kWh :
Beregning afden specif ikke NOx-emission i det tilfældigt valgt punkt (bilag
III, tillæg 1, punkt 4.6.1):
Lad os antage, at der i det tilfældige punkt er bestemt følgende værdier:n
Z= 1 600 min−1
MZ= 495 Nm
NOx masse,Z= 487,9 g/h (beregnet efter foregående formler)
P(n)Z=8 3kW
NOx,Z= 487,9/83 = 5,878 g/kWh.
Bestemmelse afemissionsværdien f ra testcyklusen (bilag III, tillæg 1, punkt
4.6.2):
Lad os antage, at de fire tilstødende testforløb i ESC-testen er som følger:
nRTnSUERESETEUMRMSMTMU
1 368 1 785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 460 681 610
ETU= 5,889 + (4,973 − 5,889) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1 368) = 5,377 g/kWh
ERS= 5,943 + (5,565 − 5,943) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1368) = 5,732 g/kWh
MTU= 681 + (601 − 681) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1368) = 641,3 Nm
MRS= 515 + (460 − 515) * (1 600 − 1368) / (1 785 − 1 368) = 484,3 Nm
EZ= 5,732 + (5,377 − 5,732) * (495 − 484,3) / (641,3 − 484,3) = 5,708 g/kWh.
Sammenligning afværdierne afNOx- emissionen (bilag III, tillæg 1, punkt
4.6.3):
NOx diff= 100 * (5,878 − 5,708) / 5,708 = 2,98 %.
1.2.Partikelemissioner
Partikelbestemmelsen bygger på det princip, at der indsamles partikler
gennem hele testcyklusen, medens strømmen af prøvegas (MSAMog GEDF)
bestemmes i de enkelte testforløb. Beregningen af GEDFafhænger af det
anvendte system. I de følgende eksempler betragtes et system med CO2-
måling og kulstofbalancemetoden samt et system med flowmåling. Når
der er tale om et fuldstrømsfortyndingssystem, måles GEDFdirekte af CVS-
udstyret.
Beregning afGEDF(bilag III, tillæg 1, punkt 5.2.3 og 5.2.4):
Lad os antage, at der er målt følgende data i testforløb 4. Beregningsmåden
er den samme for de øvrige testforløb.
GEXHGFUELGDILWGTOTWCO2DCO2A
(kg/h) (kg/h) (kg/h) (kg/h) (%) (%)
334,02 10,76 5,4435 6,0 0,657 0,040
a) kulstofbalancemetoden
GEDFW ¼206;5/C310;76
0;657/C00;040¼3601 ;2kg =h1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 147
▼M3
b) flowmålemetoden
q¼6;0
6;0/C05;4435 ðÞ¼10;78
GEDFW= 334,02 * 10,78 = 3 600,7 kg/h
Beregning afmassestrømmen (bilag III, tillæg 1, punkt 5.4):
Emissionsmassestrømmene GEDFWfor de enkelte testforløb ganges med de
respektive vægtningsfaktorer som angivet i bilag III, tillæg 1, punkt 2.7.1,
og lægges sammen, resulterende i den gennemsnitlige GEDFi hele testcy-
klusen. Den totale prøvetagningshastighed MSAMberegnes ved
sammenlægning af prøvetagningshastighederne for de enkelte testforløb.
GEDFW= (3 567 * 0,15) + (3 592 * 0,08) + (3 611 * 0,10) + (3600 * 0,10)
+ (3 618 * 0,05) + (3 600 * 0,05) + (3 640 * 0,05) + (3 614 *
0,09) + (3 620 * 0,10) + (3 601 * 0,08) + (3 639 * 0,05) +
(3 582 * 0,05) + (3 635 * 0,05)
= 3604,6\ kg/h
MSAM= 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 +
0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075
= 1,515 kg
Antages det, at massen af partiklerne på filtrene er 2,5 mg, fås:
PTmasse=2;5
1;515*3 604 ;6
1 000= 5,948 g/h
Baggrundskorrektion\ (frivillig)
Lad os antage, at der er foretaget én baggrundsmåling med følgende resul-
tater. Beregningen af fortyndingsfaktoren DF er den samme som i punkt
3.1 i dette bilag og er ikke vist her.
Md= 0,1 mg; MDIL= 1,5 kg
Sum af DF = ((1 - 1/119,15) * 0,15) + [(1 - 1/8,89) * 0,08] + [(1 - 1/14,75)
* 0,10] + [(1 - 1/10,10) * 0,10] + [(1 - 1/18,02) * 0,05] + [(1
- 1/12,33) * 0,05] + [(1 - 1/32,18) * 0,05] + [(1 - 1/6,94) *
0,09] + [(1 - 1/25,19) * 0,10] + [(1 - 1/6,12) * 0,08] + [(1 - 1/
20,87) * 0,05] + [(1 - 1/8,77) * 0,05] + ((1 - 1/12,59) * 0,05)
= 0,923
PTmasse¼2;5
1;515/C00;1
1;5/C30;923/C18/C19
/C33604 ;6
1000¼5;726 g =h
Beregning afden specif ikke emission (bilag III, tillæg 1, punkt 5.5):
P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) + (82,9 * 0,10) + (46,8 *
0,05) + (70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) + (114,3 * 0,09) + (27,0* 0,10)
+ (122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 * 0,05)
= 60,006 kW
PT¼5;948
60;006¼0;099 g =kWh
PT¼5;726
60;006¼0;095 g =kWh ;hvis baggrundskorrigeret :
Beregning af den specifikke vægtningsfaktor (bilag III, tillæg 1, punkt 5.6):
Forudsættes værdierne at være de samme som beregnet for arbejdsmåde 4
ovenfor, fås
WFE;i¼0;152/C33604 ;6
1;515/C33600 ;7¼0;1004
Denne værdi er inden for det tilladte område på 0,10 ± 0,003.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 148
▼M3
2. ELR-TEST
Da Bessel-filtrering som metode til gennemsnitsberegning er helt ny i euro-
pæiske bestemmelser om udstødningsemissioner, er i det følgende givet en
beskrivelse af Bessel-filteret, et eksempel på konstruktion af en Bessel-
algoritme samt et eksempel på beregning af den endelige røgtæthed.
Konstanterne i Bessel-algoritmen afhænger udelukkende af opacimeterets
konstruktion og datafangstsystemets prøvetagningsfrekvens. Det anbefales,
at opacimeterets fabrikant oplyser de endelige Bessel-filterkonstanter ved
forskellige prøvetagningsfrekvenser, og at disse konstanter anvendes af
kunden ved konstruktion af Bessel-algoritmen og ved beregning af røgtæt-
heden.
2.1.Almindelige bemærkninger om Bessel-filteret
På grund af højfrekvent forvrængning fremtræder det ubehandlede opaci-
tetssignal sædvanligvis som en meget diffus kurve. For at fjerne disse
højfrekvente forvrængninger kræves et Bessel-filter til ELR-testen. Bessel-
filteret er selv et rekursivt anden ordens lavpasfilter, som sikrer hurtigst
mulig stigning i signalet uden oversvingning.
Hvis man tager udgangspunkt i et tidstro udstødningsrøgforløb i udstød-
ningsrøret, vil hvert opacimeter vise en forskellig røgtæthedskurve med
forsinkelse. Det målte opacitetssignals forsinkelse og størrelse er hovedsa-
gelig bestemt af geometrien af opacimeterets målekammer, herunder
prøvetagningsledningerne til udstødningsgas, og af den tid, opacimeterets
elektronik er om at behandle signalet. Disse to virkninger er karakteriseret
af to størrelser, som kaldes den fysiske og den elektriske responstid og
repræsenterer et særskilt filter for hver opacimetertype.
Formålet med at anvende et Bessel-filter er at sikre en ensartet samlet
filterkarakteristik for hele opacimetersystemet, bestående af:
— opacimeterets fysiske responstid (tp)
— opacimeterets elektriske responstid (te)
— filterresponstiden for det anvendte Bessel-filter (tF)
Den resulterende samlede responstid for systemet tAverer givet ved:
tAver¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
t2
Fþt2
pþt2
eq
og skal være ens for alle typer opacimetre for at give samme røgtæthed.
Derfor er man nødt til at indføre et Bessel-filter således at filterresponstiden
(tF) sammen med den fysiske (tp) og elektriske (te) responstid af det enkelte
opacimeter resulterer i den ønskede samlede responstid (tAver). Eftersom tpog teer givne størrelser for det enkelte opacimeter og tAverer sat til 1,0 s i
dette direktiv, kan tFberegnes af:
tF¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
t2
Averþt2
pþt2
eq
Pr. definition er filterresponstiden tFden tid, et filtreret udgangssignal er
om at stige fra 10 % til 90 % af værdien af et trinformet indgangssignal.
Derfor skal Bessel-filterets afskæringsfrekvens iterativt beregnes således,
at Bessel-filterets responstid er i overensstemmelse med den krævede stig-
ningstid.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 149
▼M3
Figur a
Kurve over et trinformet indgangssignal og det filtrerede udgangs-
signal
Figur a viser både kurven over et trinformet indgangssignal, et Bessel-filtreret udgangssignal og Bessel-filterets responstid (t
F).1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 150
▼M3
Konstruktion af Bessel-filterets endelige algoritme er en flertrinsproces,
hvori der indgår flere iterationssløjfer. Et diagram over iterationsmetoden
er vist nedenfor.
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 151
▼M3
2.2.Beregning af Bessel-algoritmen
I dette eksempel konstrueres Bessel-algoritmen i flere trin i henhold til
ovenstående iterationsprocedure, som er baseret på bilag III, tillæg 1, punkt
6.1.
For opacimeter og datafangstsystem forudsættes følgende specifikationer:
— fysiskresponstid tp: 0,15 s
— elektrisk responstid te: 0,05 s
— samlet responstid tAver: 1,00 s (pr. definition i dette direktiv)
— prøvetagningsfrekvens: 150 Hz
Trin 1 Krævet responstid afBessel-f ilter tF
tF¼ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
12/C00;152þ0;052/C0/C1q
¼0;987421 s
Trin 2 Gætning af afskæringsfrekvens og beregning af Bessel-
konstanterne E og K til første iteration
fc= 3,1415/(10 * 0,987421) = 0,318152 Hz
∆t = 1/150 = 0,006667 s
Ω= 1/[tan (3,1415 * 0,006667 * 0,318152)] = 150,076644
E=1
1þ150;076644 /C3ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
3/C30;618034 þ0;618034 /C3150;0766442p ¼7;07948 E /C05
K = 2 * 7,07948 E − 5 * (0,618034 * 150,0766442− 1) − 1 = 0,970783
Derved fås Bessel-algoritmen:
Yi=Yi−1+ 7,07948 E − 5 * (Si+2*Si−1+Si−2−4*Yi−2) + 0,970783 *
(Yi−1−Yi−2)
hvor Sirepræsenterer de mulige værdier af det trinformede indgangssignal
(enten 0 eller 1), og Yirepræsenterer de filtrerede værdier af udgangssig-
nalet.
Trin 3 Anvendelse af Bessel-filteret på det trinformede indgangs-
signal
Bessel-filterets responstid tF er defineret som den tid, det tager et filtreret
udgangssignal at stige fra 10 % til 90 % af størrelsen af et trinformet
indgangssignal. For at bestemme tiderne svarende til 10 % (t10)o g9 0%
(t90) af udgangssignalet skal der anvendes et Bessel-filter på et trinformet
indgangssignal, hvor fc, E og K er sat til ovenstående værdier.
I tabel B er angivet indekstal, tid og størrelse af et trinformet indgangs-
signal og de resulterende værdier af det filtrerede udgangssignal for første
og anden iteration. For punkterne nærmest t10og t90er anvendt fed skrift.
I første iteration i tabel B indtræder 10 % værdien mellem indeks nr. 30 og
31, og 90 % værdien mellem indeks nr. 191 og 192. Til beregning af tF,iterer den nøjagtige værdi af t10og t90bestemt ved lineær interpolation mellem
nabomålepunkter på følgende måde:
t10=tlower+∆t * (0,1 − outlower)/(outupper− outlower)
t90=tlower+∆t * (0,9 − outlower)/(outupper− outlower)
hvor outupperog outlowerer de respektive nærmestliggende punkter af det
Bessel-filtrerede udgangssignal, og tlowerer det nærmestliggende tidspunkt
som angivet i tabel B.
t10= 0,200000 + 0,006667 * (0,1 − 0,099208)/(0,104794 − 0,099208) =
0,200945 s
t90= 0,273333 + 0,006667 * (0,9 − 0,899147)/(0,901168 − 0,899147) =
1,276147 s
Trin 4 Filterresponstiden for første iterationssløjfe:
tF,iter= 1,276147 − 0,200945 = 1,075202 s1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 152
▼M3
Trin 5 Afvigelsen mellem ønsket og opnået filterresponstid i første
iterationssløjfe:
∆= (1,075202 − 0,987421)/0,987421 = 0,081641
Trin 6 Kontrol afiterationskriterierne:
Der kræves en værdi på | ∆|≤0,01. Da 0,081641 > 0,01, er iterationskrite-
rierne ikke opfyldt, og der skal begyndes på endnu en iterationssløjfe. Til
denne iterationssløjfe beregnes en ny afskæringsfrekvens af fcog∆på
følgende måde:
fc,new= 0,318152 * (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz
Denne nye afskæringsfrekvens anvendes i anden iterationssløjfe, igen
begyndende med trin 2. Iterationen skal gentages, indtil iterationskriterierne
er opfyldt. De resulterende værdier af første og anden iteration er sammen-
fattet i tabel A.
Tabel A
Værdier af første og anden iteration
Parameter 1. Iteration 2. Iteration
fc(Hz) 0,318152 0,344126
E (−) 7,07948 E-5 8,272777 E-5
K (−) 0,970783 0,968410
t10(s) 0,200945 0,185523
t90(s) 1,276147 1,179562
tF,iter(s) 1,075202 0,994039
∆ (−) 0,081641 0,006657
fc,new(Hz) 0,344126 0,346417
Trin 7 Endelig Bessel-algoritme
Så snart iterationskriterierne er opfyldt, beregnes de endelige Bessel-filter-
konstanter og den endelige Bessel-algoritme som angivet under trin 2. I
dette eksempel er iterationskriterierne opfyldt efter den anden iteration ( ∆
= 0,006657 ≤0,01). Den endelige algoritme benyttes derefter til bestem-
melse af den gennemsnitlige røgtæthed (se næste afsnit 2.3).
Yi=Yi−1+ 8,272777 E − 5 * (Si+2*Si−1+Si−2−4*Yi−2) + 0,968410
*( Yi−1−Yi−2)1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 153
▼M3
Tabel B
Værdierne af trinformet indgangssignal og Bessel-filtreret udgangssignalfor
første og anden iterationssløjfe
Index i TidTrinformet
indgangssignal
SiFiltreret udgangssignal Yi
[−] [s] [−][−]
1. iteration 2. iteration
− 2 − 0,013333 0 0,000000 0,000000
− 1 − 0,006667 0 0,000000 0,000000
0 0,000000 1 0,000071 0,000083
1 0,006667 1 0,000352 0,000411
2 0,013333 1 0,000908 0,0010603 0,020000 1 0,001731 0,002019
4 0,026667 1 0,002813 0,003278
5 0,033333 1 0,004145 0,004828
== == =
24 0,160000 1 0,067877 0,077876
25 0,166667 1 0,072816 0,083476
26 0,173333 1 0,077874 0,08920527 0,180000 1 0,083047 0,095056
28 0,186667 1 0,088331 0,101024
29 0,193333 1 0,093719 0,107102
30 0,200000 1 0,099208 0,113286
31 0,206667 1 0,104794 0,119570
32 0,213333 1 0,110471 0,125949
33 0,220000 1 0,116236 0,132418
34 0,226667 1 0,122085 0,138972
35 0,233333 1 0,128013 0,145605
36 0,240000 1 0,134016 0,15231437 0,246667 1 0,140091 0,159094
== == =
175 1,166667 1 0,862416 0,895701
176 1,173333 1 0,864968 0,897941
177 1,180000 1 0,867484 0,900145
178 1,186667 1 0,869964 0,902312
179 1,193333 1 0,872410 0,904445
180 1,200000 1 0,874821 0,906542
181 1,206667 1 0,877197 0,908605
182 1,213333 1 0,879540 0,910633183 1,220000 1 0,881849 0,912628
184 1,226667 1 0,884125 0,914589
185 1,233333 1 0,886367 0,916517
186 1,240000 1 0,888577 0,918412
187 1,246667 1 0,890755 0,920276188 1,253333 1 0,892900 0,922107
189 1,260000 1 0,895014 0,923907
190 1,266667 1 0,897096 0,925676
191 1,273333 1 0,899147 0,927414
192 1,280000 1 0,901168 0,9291211988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 154
▼M3
Index i TidTrinformet
indgangssignal
SiFiltreret udgangssignal Yi
[−] [s] [−][−]
1. iteration 2. iteration
193 1,286667 1 0,903158 0,930799
194 1,293333 1 0,905117 0,932448
195 1,300000 1 0,907047 0,934067
== == =1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 155
▼M3
2.3.Beregning af røgtæthed
Nedenstående skema sammenfatter proceduren ved bestemmelse af den
endelige størrelse af røgtætheden.
1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 156
▼M3
I fig. b ses kurven over det målte, ubehandlede opacitetssignal og den ufil-
trerede og filtrerede lysabsorptionskoefficient (k-værdi) i første belastnings-
trin af en ELR-test, og maksimumværdien Ymaks.1,A(topværdi) af den
filtrerede k-kurve er vist. Tilsvarende indeholder tabel C de numeriske
værdier af indeks i, tid (prøvetagningsfrekvens 150 Hz), ubehandlet
opacitet, ufiltreret k-værdi og filtreret k-værdi. Filtrering skete med brug
af konstanterne i den Bessel-algoritme, der opstilledes i punkt 2.2 i dette
bilag. På grund af den store datamængde indeholder tabellen kun de dele
af røgtæthedskurven, der ligger nærmest begyndelsen og toppen.
Figur b
Kurve over målt opacitet N, ufiltreret røgtæthed k og filtreret
røgtæthed k
Topværdien (i = 272) beregnes under forudsætning af følgende data i tabel
C. Alle andre enkeltværdier af røgtæthed beregnes på samme måde. Som
startværdier i algoritmen sættes S−1,S−2,Y−1and Y−2til nul.
LA(m) 0,430
Index i 272
N ( %) 16,783
S271(m−1) 0,427392
S270(m−1) 0,427532
Y271(m−1) 0,542383
Y270(m−1) 0,542337
Beregning afk-værdi (bilag III, tillæg 1, punkt 6.3.1):
k¼/C01
0;430/C3ln 1 /C016;783
100/C18/C19
¼0;427252 m/C01
Denne værdi svarer til S272i følgende ligning.
Beregning afBessel-gennemsnit afrøgtæthed (bilag III, tillæg 1, punkt
6.3.2):
I følgende ligning anvendes Bessel-konstanterne fra punkt 2.2 ovenfor. Den
faktiske ufiltrerede k-værdi som beregnet ovenfor svarer til S272(Si). S271(Si-1)o gS270(Si-2) er de to foregående ufiltrerede k-værdier, medens Y271(Yi-1)o gY270(Yi-2) er de to foregående filtrerede k-værdier.
Y272= 0,542383 + 8,272777 E − 5 * (0,427252 + 2 * 0,427392 + 0,427532
− 4 * 0,542337) + 0,968410 * (0,542383 − 0,542337)
= 0,542389 m−11988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 157
▼M3
Denne værdi svarer til Ymaks.1,Ai følgende ligning.
Beregning afden endelige værdi afrøgtætheden (bilag III, tillæg 1, punkt
6.3.3):
Fra hver røgtæthedskurve tages den maksimale filtrerede k-værdi til videre
beregning. Følgende værdier forudsættes:
HastighedXmaks.(m−1)
Cyklus 1 Cyklus 2 Cyklus 3
A 0,5424 0,5435 0,5587
B 0,5596 0,5400 0,5389
C 0,4912 0,5207 0,5177
SVA= (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 = 0,5482 m−1
SVB= (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 = 0,5462 m−1
SVC= (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 = 0,5099 m−1
SV = (0,43 * 0,5482) + (0,56 * 0,5462) + (0,01 * 0,5099) = 0,5467 m−1
Validering afcyklus (bilag III, tillæg 1, punkt 3.4)
Før SV beregnes, skal cyklusen godkendes ved beregning af de relative
standardafvigelser af røgtætheden under de tre cykluser for hver hastighed.
HastighedGennemsnitlig SV
(m−1)abs. Std. afv.
(m−1)rel Std. afv.
(% )
A 0,5482 0,0091 1,7
B 0,5462 0,0116 2,1C 0,5099 0,0162 3,2
I dette eksempel er godkendelseskriteriet på 15 % opfyldt for hver
hastighed.1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 158
▼M3
Tabel C
Værdierne af opaciteten N og af ufiltreret og filtreret k-værdi i begyndelsen
af belastningstrinnet
Index i Tid Opacitet NUfiltreret k-
værdiFiltreret k-
værdi
[−] [s] [%] (m−1)( m−1)
− 2 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000
− 1 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000
0 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000
1 0,006667 0,020000 0,000465 0,000000
2 0,013333 0,020000 0,000465 0,000000
3 0,020000 0,020000 0,000465 0,000000
4 0,026667 0,020000 0,000465 0,000001
5 0,033333 0,020000 0,000465 0,000002
6 0,040000 0,020000 0,000465 0,000002
7 0,046667 0,020000 0,000465 0,000003
8 0,053333 0,020000 0,000465 0,000004
9 0,060000 0,020000 0,000465 0,000005
10 0,066667 0,020000 0,000465 0,000006
11 0,073333 0,020000 0,000465 0,000008
12 0,080000 0,020000 0,000465 0,000009
13 0,086667 0,020000 0,000465 0,000011
14 0,093333 0,020000 0,000465 0,000012
15 0,100000 0,192000 0,004469 0,000014
16 0,106667 0,212000 0,004935 0,000018
17 0,113333 0,212000 0,004935 0,000022
18 0,120000 0,212000 0,004935 0,000028
19 0,126667 0,343000 0,007990 0,000036
20 0,133333 0,566000 0,013200 0,000047
21 0,140000 0,889000 0,020767 0,000061
22 0,146667 0,929000 0,021706 0,000082
23 0,153333 0,929000 0,021706 0,000109
24 0,160000 1,263000 0,029559 0,000143
25 0,166667 1,455000 0,034086 0,000185
26 0,173333 1,697000 0,039804 0,000237
27 0,180000 2,030000 0,047695 0,000301
28 0,186667 2,081000 0,048906 0,000378
29 0,193333 2,081000 0,048906 0,000469
30 0,200000 2,424000 0,057067 0,000573
31 0,206667 2,475000 0,058282 0,000693
32 0,213333 2,475000 0,058282 0,000827
33 0,220000 2,808000 0,066237 0,000977
34 0,226667 3,010000 0,071075 0,001144
35 0,233333 3,253000 0,076909 0,001328
36 0,240000 3,606000 0,085410 0,001533
37 0,246667 3,960000 0,093966 0,001758
38 0,253333 4,455000 0,105983 0,002007
39 0,260000 4,818000 0,114836 0,002283
40 0,266667 5,020000 0,119776 0,0025871988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 159
▼M3
Index i Tid Opacitet NUfiltreret k-
værdiFiltreret k-
værdi
[−] [s] [%] (m−1)( m−1)
== = = =1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 160
▼M3
Værdierne af opaciteten N og af ufiltreret og filtreret k-værdi omkring
Ymaks.l,A(≡topværdi, angivet med fede typer)
Index i Tid Opacitet NUfiltreret k-
værdiFiltreret k-
værdi
(−) (s) (%) (m−1)( m−1)
== = = =
259 1,726667 17,182000 0,438429 0,538856260 1,733333 16,949000 0,431896 0,539423261 1,740000 16,788000 0,427392 0,539936262 1,746667 16,798000 0,427671 0,540396263 1,753333 16,788000 0,427392 0,540805264 1,760000 16,798000 0,427671 0,541163265 1,766667 16,798000 0,427671 0,541473266 1,773333 16,788000 0,427392 0,541735267 1,780000 16,788000 0,427392 0,541951268 1,786667 16,798000 0,427671 0,542123269 1,793333 16,798000 0,427671 0,542251270 1,800000 16,793000 0,427532 0,542337271 1,806667 16,788000 0,427392 0,542383272 1,813333 16,783000 0,427252 0,542389273 1,820000 16,780000 0,427168 0,542357274 1,826667 16,798000 0,427671 0,542288275 1,833333 16,778000 0,427112 0,542183276 1,840000 16,808000 0,427951 0,542043277 1,846667 16,768000 0,426833 0,541870278 1,853333 16,010000 0,405750 0,541662279 1,860000 16,010000 0,405750 0,541418280 1,866667 16,000000 0,405473 0,541136281 1,873333 16,010000 0,405750 0,540819282 1,880000 16,000000 0,405473 0,540466283 1,886667 16,010000 0,405750 0,540080284 1,893333 16,394000 0,416406 0,539663285 1,900000 16,394000 0,416406 0,539216286 1,906667 16,404000 0,416685 0,538744287 1,913333 16,394000 0,416406 0,538245288 1,920000 16,394000 0,416406 0,537722289 1,926667 16,384000 0,416128 0,537175290 1,933333 16,010000 0,405750 0,536604291 1,940000 16,010000 0,405750 0,536009292 1,946667 16,000000 0,405473 0,535389293 1,953333 16,010000 0,405750 0,534745294 1,960000 16,212000 0,411349 0,534079295 1,966667 16,394000 0,416406 0,533394
296 1,973333 16,394000 0,416406 0,532691
297 1,980000 16,192000 0,410794 0,531971298 1,986667 16,000000 0,405473 0,531233299 1,993333 16,000000 0,405473 0,530477300 2,000000 16,000000 0,405473 0,529704
== = = =1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 161
▼M3
3. ETC-TEST
3.1.Forurenende luftarter (dieselmotor)
Lad os antage, at man med et PDP-CVS system har opnået følgende testre-
sultater:
V0(m3/omdr.) 0,1776
Np(omdr.) 23073
pB(kPa) 98,0
p1(kPa) 2,3
T (K) 322,5
Ha(g/kg) 12,8
NOx konce(ppm) 53,7
NOx koncd(ppm) 0,4
COkonce(ppm) 38,9
COkoncd(ppm) 1,0
HCkonce(ppm) 9,00
HCkoncd(ppm) 3,02
CO2,konce( %) 0,723
Wact(kWh) 62,72
Bestemmelse afden f ortyndede udstødningsgasstrøm (bilag III, tillæg 2,
punkt 4.1):
MTOTW= 1,293 * 0,1776 * 23073 * (98,0 − 2,3) * 273 / (101,3 * 322,5)
= 4237,2 kg
Beregning afNOx-korrektionsfaktoren (bilag III, tillæg 2, punkt 4.2):
KH;D¼1
1/C00;0182 /C312;8/C010;71 ðÞ¼1;039
Bestemmelse afbaggrundskorrigerede koncentrationer (bilag III, tillæg 2,
punkt 4.3.1.1):
Lad os antage, at man har et diesel-brændstof med sammensætning C1H1,8:
FS¼100/C31
1þ1;8=2 ðÞ þ 3;76/C31þ1;8=4 ðÞðÞ ½/C138¼13;6
DF¼13;6
0;723þ9;00þ38;9 ðÞ /C3 10/C04¼18;69
NOx konc= 53,7 − 0,4 * (1 − (1/18,69)) = 53,3 ppm
COkonc= 38,9 − 1,0 * (1 − (1/18,69)) = 37,9 ppm
HCkonc= 9,00 − 3,02 * (1 − (1/18,69)) = 6,14 ppm
Beregning afemissionens massestrøm (bilag III, tillæg 2, punkt 4.3.1):
NOx masse= 0,001587 * 53,3 * 1,039 * 4 237,2 = 372,391 g1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 162
▼M3
COmasse= 0,000966 * 37,9 * 4 237,2 = 155,129 g
HCmasse= 0,000479 * 6,14 * 4 237,2 = 12,462 g
Beregning afde specif ikke emissioner (bilag III, tillæg 2, punkt 4.4):
NOx¼372;391=62;72¼5;94 g =kWh
CO¼155;129=62;72¼2;47 g =kWh
HC¼12;462=62;72¼0;199 g =kWh
3.2.Partikelemissioner (dieselmotor)
Lad os antage, at der er målt følgende testresultater med et PDP-CVS
system med dobbelt fortynding:
MTOTW(kg) 4 237,2
Mf,p(mg) 3,030
Mf,b(mg) 0,044
MTOT(kg) 2,159
MSEC(kg) 0,909
Md(mg) 0,341
MDIL(kg) 1,245
DF 18,69
Wact(kWh) 62,72
Beregning afmasseemissionen (bilag III, tillæg 2, punkt 5.1):
Mf= 3,030 + 0,044 = 3,074 mg
MSAM= 2,159 − 0,909 = 1,250 kg
PTmasse¼3;074
1;250/C34237 ;2
1000¼10;42 g
Beregning afbaggrundskorrigerede koncentrationer (bilag III, tillæg 2,
punkt 5.1):
PTmasse¼3;074
1;250/C00;341
1;245/C31/C01
18;69/C18/C19/C18/C19/C20/C21
/C34237 ;2
1000¼9;32 g
Beregning afde specif ikke emissioner (bilag III, tillæg 2, punkt 5.2):
PT¼10;42=62;72¼0;166 g =kWh
PT¼9;32=62;72¼0;149 g =kWh ;hvis baggrundskorrigeret :
3.3.Forurenende luftarter (CNG-motor)
Det antages, at der er opnået følgende testresultater med et PDP-CVS
system med dobbelt fortynding:1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 163
▼M3
MTOTW(kg) 4 237,2
Ha(g/kg) 12,8
NOx konce(ppm) 17,2
NOx koncd(ppm) 0,4
COkonce(ppm) 44,3
COkoncd(ppm) 1,0
HCkonce(ppm) 27,0
HCkoncd(ppm) 3,02
CH4 konce(ppm) 18,0
CH4 koncd(ppm) 1,7
CO2,konce( %) 0,723
Wact(kWh) 62,72
Beregning afNOx-korrektionsfaktoren (bilag III, tillæg 2, punkt 4.2):
KH;G¼1
1/C00;0329 /C312;8/C010;71 ðÞ¼1;074
Beregning afNMHC-koncentrationen (bilag III, tillæg 2, punkt 4.3.1):
a) Gaskromatografisk bestemmelse:
NMHCkonce= 27,0 − 18,0 = 9,0 ppm
b) NMC-metoden:
Idet virkningsgraden for methan sættes til 0,04, og virkningsgraden for
ethan til 0,98 ( se bilag III, tillæg 5, punkt 1.8.4), fås
NMHC konce¼27;0/C31/C00;04 ðÞ /C0 18;0
0;98/C00;04¼8;4 ppm
Beregning afbaggrundskorrigerede koncentrationer (bilag III, tillæg 2,
punkt 4.3.1.1):
Idet brændstoffet forudsættes at være referencebrændstof G20 (100 %
methan) med sammensætningen C1H4, fås
FS¼100/C31
1þ4=2ðÞ þ 3;76/C31þ4=4ðÞðÞ ½/C138¼9;5
DF¼9;5
0;723þ27;0þ44;3 ðÞ /C3 10/C04¼13;01
For NMHC er baggrundskoncentrationen forskellen mellem HCkoncdog CH4
koncd:
NOx konc= 17,2 − 0,4 * (1 − (1/13,01)) = 16,8 ppm
COkonc= 44,3 − 1,0 * (1 − (1/13,01)) = 43,4 ppm
NMHCkonc= 8,4 − 1,32 * (1 − (1/13,01)) = 7,2 ppm
CH4 konc= 18,0 − 1,7 * (1 − (1/13,01)) = 16,4 ppm.
Beregning afemissionsmassestrømmen (bilag III, tillæg 2, punkt 4.3.1):
NOx masse= 0,001587 * 16,8 * 1,074 * 4 237,2 = 121,330 g1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 164
▼M3
COmasse= 0,000966 * 43,4 * 4 237,2 = 177,642 g
NMHCmasse= 0,000502 * 7,2 * 4 237,2 = 15,315 g
CH4 masse= 0,000554 * 16,4 * 4 237,2 = 38,498 g.
Beregning afde specif ikke emissioner (bilag III, tillæg 2, punkt 4.4):
NOx¼121;330=62;72¼1;93 g =kWh
CO¼177;642=62;72¼2;83 g =kWh
NMHC ¼15;315=62;72¼0;244 g =kWh
CH4¼38;498=62;72¼0;614 g =kWH :
4. λ-FORSKYDNINGSFAKTOR (Sλ)
4.1.Beregning af λ-forskydningsfaktoren (Sλ)(1)
Sλ¼2
1/C0inert %
100/C18/C19
nþm
4/C16/C17
/C0O2/C3
100
hvor:
Sλ=λ-forskydningsfaktor
% inert = brændstoffets indhold af inerte gasser i % v/v (f.eks. N2,C O2,
He osv.);
O2* = brændstoffets oprindelige iltindhold i % v/v;
n og m = henviser til et gennemsnitligt CnHm, som repræsentanterer
brændstoffets carbonhydrider, dvs.:
n¼1/C2CH4%
100/C20/C21
þ2/C2C2%
100/C20/C21
þ3/C2C3%
100/C20/C21
þ4/C2C4%
100/C20/C21
þ5/C2C5%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100
m¼4/C2CH4%
100/C20/C21
þ4/C2C2H4%
100/C20/C21
þ6/C2C2H6%
100/C20/C21
þ...8/C2C3H8%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100
hvor:
CH4= brændstoffets indhold af methan (% v/v),
C2= brændstoffets totale indhold af C2-carbonhydrider (f.eks C2H6,
C2H4osv.), (% v/v),
C3= brændstoffets totale indhold af C3-carbonhydrider (f.eks. C3H8,
C3H6osv.), (% v/v),
C4= brændstoffets totale indhold af C4-carbonhydrider (f.eks. C4H10,
C4H8osv.), (% v/v),
C5= brændstoffets totale indhold af C5-carbonhydrider (f.eks C5H12,
C5H10osv.), (% v/v);
fortynd. = brændstoffets indhold af fortyndende gasser (dvs. O2*, N2,
CO2, He osv.)., % v/v,1988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 165
(1) Det støkiometriske luft/brændstof forhold for automobilbrændstoffer — SAE J1829,
juni 1987. John B. Heywood, Internal Combustion Engine Fundamentals, McGraw-
Hill, 1988, kapitel 3.4, »Combustion stoichiometry« (s. 68-72).
▼M3
4.2.Eksempler til beregning af λ-forskydningsfaktoren Sλ
Eksempel 1: G25:C H4=8 6% ,N2= 14 % (v/v)
n¼1/C2CH4%
100/C20/C21
þ2/C2C2%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100¼1/C20;86
1/C014
100¼0;86
0;86¼1
m¼4/C2CH4%
100/C20/C21
þ4/C2C2H4%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100¼4/C20;86
0;86¼4
Sλ¼2
1/C0inert %
100/C18/C19
nþm
4/C16/C17
/C0O2/C3
100¼2
1/C014
100/C18/C19
/C21þ4
4/C18/C19 ¼1;16
Eksempel 2: Gxy:C H4=8 7% ,C2H6= 13 % (v/v)
n¼1/C2CH4%
100hi
þ2/C2C2%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100¼1/C20;87þ2/C20;13
1/C00
100¼1;13
1¼1;13
m¼4/C2CH4%
100/C20/C21
þ6/C2C2H6%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100¼4/C20;87þ6/C20;13
1¼4;26
Sλ¼2
1/C0inert %
100/C18/C19
nþm
4/C16/C17
/C0O2/C3
100¼2
1/C00
100/C18/C19
/C21;13þ4;26
4/C18/C19 ¼0;911
Eksempel 3: USA: CH4=8 9% ,C2H6= 4,5 %, C3H8= 2,3 %, C6H14= 0,2 %, O2= 0,6 %, N2=4%
n¼1/C2CH4%
100/C20/C21
þ2/C2C2%
100/C20/C21
þ::
1/C0% fortynd :
100¼1/C20;89þ2/C20;045þ3/C20;023þ4/C20;002
1/C00;64þ4 ðÞ
100¼1;11
m¼4/C2CH4%
100/C20/C21
þ4/C2C2H4%
100/C20/C21
þ6/C2C2H6%
100/C20/C21
þ::þ8/C2C3H8%
100/C20/C21
1/C0% fortynd :
100
¼4/C20;89þ4/C20;045þ8/C20;023þ14/C20;002
1/C00;6þ4
100¼4;24
Sλ¼2
1/C0inert %
100/C18/C19
nþm
4/C16/C17
/C0O2/C3
100¼2
1/C04
100/C18/C19
/C21;11þ4;24
4/C18/C19
/C00;6
100¼0;961988L0077 — DA — 16.02.2000 — 002.001 — 166