1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 1. marts 1971
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerspejle til motordrevne køretøjer
(71/127/EØF)
(EFT L 68 af 22.3.1971, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens direktiv 79/795/EØF af 20. juli 1979 L 239 1 22.9.1979
►M2Kommissionens direktiv 85/205/EØF af 18. februar 1985 L 90 1 29.3.1985
►M3Kommissionens direktiv 86/562/EØF af 6. november 1986 L 327 49 22.11.1986
►M4Rådets direktiv 87/354/EØF af 25. juni 1987 L 192 43 11.7.1987
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
►A2Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A3Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 1. marts 1971
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerspejle til
motordrevne køretøjer
(71/127/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament(1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(2), og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, omfatter også førerspejle;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller i
stedet for deres nuværende ordning — gennemfører ensartede bestem-melser, navnlig med henblikpå, at EØF-standardtypegodk endelse ihenhold til Rådets direktiv af 6. februar 1970 om tilnærmelse afmedlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer
og påhængskøretøjer dertil(
3) kan anvendes for alle køretøjstyper;
ordningen vedrørende førerspejle omfatter forskrifter både om spejlenes
placering på køretøjet og om deres konstruktion;
i forbindelse med en indbyrdes tilpasset fremgangsmåde for typegod-
kendelse af førerspejle kan den enkelte medlemsstat konstatere, om defælles bestemmelser for konstruktion og afprøvning er overholdt, ogunderretter de andre medlemsstater herom ved fremsendelse af en
afskrift af den typegodkendelse, der udstedes for det enkelte førerspejl;
ved tildeling af et EØF-godkendelsesmærke for alle spejle, der frem-
stilles i overensstemmelse med den godkendte konstruktion,overflødiggøres en teknisk kontrol af disse spejle i de andre medlems-stater,
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler typegodkendelse til enhver
type af førerspejle, der er i overensstemmelse med konstruktions- og
afprøvningsforskrifterne i ►M2bilag II ◄.
2. Den medlemsstat, der har meddelt typegodkendelse, træffer —
om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i deøvrige medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger med henblikpå i nødvendigt omfang at kontrollere, at produktionen er i overens-
stemmelse med den godkendte konstruktion. Kontrollen udøves ved
stikprøver.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes repræsentant et
godkendelsesmærke som vist i ►
M2tillæg 2 i bilag 2 ◄for enhver
type af førerspejle, som de på grundlag af artikel 1 meddeler EØF-typegodkendelse for.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 2
(1) EFT nr. C 160 af 18.12.1969, s. 7.
(2) EFT nr. C 48 af 16.4.1969, s. 16.
(3) EFT nr. L 42 af 23.2.1970, s. 1.
▼B
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at
hindre, at der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveks-ling af førerspejle, for hvis konstruktion der er meddelt
typegodkendelse i henhold til artikel 1, med andre spejlkonstruktioner.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af førerspejle under
henvisning til deres konstruktion eller funktion, når de er forsynetmed EØF-godkendelsesmærke.
2. Denne bestemmelse er dog ikke til hinder før, at en medlemsstat
træffer sådanne foranstaltninger vedrørende førerspejle med EØF-
godkendelsesmærke, der systematisk afviger fra den godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige
medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger ogbegrunder samtidig sin beslutning. Artikel 5 finder ligeledes anven-
delse.
Der er manglende overensstemmelse med den typegodkendte prototype,
i den i første afsnit anførte betydning, når forskrifterne i ►
M2bilag
II◄ikke er overholdt.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat fremsender
inden en måned til de kompetente myndigheder i de andre medlems-stater kopier af typegodkendelsesskemaerne for de førerspejlkonstrukti-
oner, som de meddeler eller nægter typegodkendelse for.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-typegodken-
delse, at flere med samme godkendelsesmærke forsynede førerspejleikke er i overensstemmelse med den konstruktion, den har meddelttypegodkendelse for, træffer den de nødvendige foranstaltninger for atsikre, at produktionen bringes i overensstemmelse med den godkendte
konstruktion. De kompetente myndigheder i den pågældende medlems-
stat underretter de kompetente myndigheder i de andre medlemsstaterom de trufne foranstaltninger, der eventuelt vil kunne udstrækkes til atomfatte tilbagekaldelse af typegodkendelsen. Disse myndighedertræffer de samme foranstaltninger, når de af de kompetente myndig-
heder i en anden medlemsstat underrettes om sådan manglende
overensstemmelse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en
måned underrette hinanden om tilbagekaldelse af en meddelt EØF-typegodkendelse og om grundene hertil.
3. Bestrider den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodken-
delsen, rigtigheden af den til den indberettede manglende
overensstemmelse, skal de pågældende medlemsstater bestræbe sig påat bilægge uoverensstemmelsen. Kommissionen holdes løbende under-rettet herom. Om fornødent foranstalter den konsultationer med henblikpå at nå frem til en løsning.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægteseller tilbagekaldes, eller hvorved der udstedes forbud mod salg ellerbenyttelse, skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles deinteresserede parter med oplysning om de gældende retsmidler ogfristerne for disses anvendelse.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 3
▼M1
▼B
▼M2
Artikel 7
1. Fra den 1. oktober 1985 kan medlemsstaterne ikke af grunde, der
vedrører førerspejlene:
a) — for en motorkøretøjstype nægte EØF-standardtypegodkendelse
eller udstedelse af det i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv70/156/EØF omhandlede dokument eller national godkendelse,
— forbyde en første ibrugtagning af køretøjer
hvis førerspejlene på denne køretøjstype eller på disse køretøjer
svarer til forskrifterne i dette direktiv;
b) — for en førerspejltype nægte EØF-typegodkendelse eller national
godkendelse, hvis førerspejlene svarer til forskrifterne i dettedirektiv,
— forbyde markedsføring af førerspejle, der bærer et EØF-typegod-
kendelsesmærke, der er tildelt på grundlag af forskrifterne i dettedirektiv.
2. Fra den 1. oktober 1986 kan medlemsstaterne:
a) — ikke længere udstede det i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv
70/156/EØF omhandlede dokument for en køretøjstype, hvisførerspejle ikke svarer til forskrifterne i dette direktiv,
— nægte national godkendelse af en køretøjstype, hvis førerspejle
ikke svarer til forskrifterne i dette direktiv,
b) — ikke længere foretage EØF-typegodkendelse af en førerspejltype,
der ikke svarer til forskrifterne i dette direktiv,
— nægte national godkendelse af en førerspejltype, der ikke svarer
til forskrifterne i dette direktiv.
3. Fra den 1. oktober 1988 kan medlemsstaterne forbyde en første
ibrugtagning af køretøjer — bortset fra køretøjer omhandlet i punkt
2.1.3 i bilag III — hvis førerspejle ikke svarer til forskrifterne i dettedirektiv.
Fra den 1. oktober 1992 kan medlemsstaterne forbyde en første ibrug-
tagning af køretøjer, som er omhandlet i punkt 2.1.3 i bilag III, og hvisførerspejle ikke svarer til forskrifterne i dette direktiv, samt forbydemarkedsføring at førerspejle, som ikke bærer et EØF-typegodkendelses-mærke, der er tildelt på grundlag af forskrifterne i dette direktiv.
Artikel 7 a
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, indregistrering,
ibrugtagning eller brug af køretøjer af grunde, der vedrører spejle,dersom disse er i overensstemmelse med de i bilagene anførteforskrifter.
Artikel 8
Ved køretøjer forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer med
eller uden karrosseri, der er bestemt til færdsel på vej, og som harmindst fire hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed påmere end 25 km/t, med undtagelse af skinnekøretøjer, landbrugs-traktorer og -arbejdsredskaber samt andre arbejdsredskaber.
Artikel 9
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse bilagene I, II og III til den
tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse med den frem-gangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i Rådets direktiv af 6. februar1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelseaf motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 4
▼A1
▼B
▼B
Artikel 10
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for at
efterkomme dette direktiv inden 18 måneder efter dets meddelelse og
giver omgående Kommissionen meddelelse herom.
2. Medlemsstaterne drager omsorg for, at tilsende Kommissionen
ordlyden af de vigtigste nationale bestemmelser, de udsteder på delområde, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 11
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 5
▼M2
BILAG I
DEFINITIONER
1. Ved » førerspejl « forstås enhver anordning, med undtagelse af sammen-
satte optiske systemer, såsom periskoper, der har til formål at give klart
udsyn bagud og langs køretøjets side i synsfeltet som defineret under
punkt 5 i bilag III.
2. Ved » indvendigt førerspejl « forstås en anordning som defineret i punkt 1,
monteret indvendig i køretøjets kabine.
3. Ved » udvendigt førerspejl « forstås en anordning som defineret i punkt 1,
monteret på en del af køretøjets udvendige overflade.
4. Ved » overvågningsførerspejle « forstås andre førerspejle end defineret i
punkt 1, til montering indvendig eller udvendig på køretøjet, og som giver
udsyn over andre synsfelter end foreskrevet i punkt 5 i bilag III.
5. Ved » førerspejltype « forstås førerspejle, der ikke afviger i sådanne hense-
ender som:
5.1. Dimensioner og krumningsradius for førerspejlets reflekterende overflade.
5.2. Førerspejlenes konstruktion, form eller materialer, herunder befæstelsen til
karosseriet.
6. Ved » førerspejlklasse « forstås alle førerspejle, der har visse fælles egen-
skaber eller funktioner. De klassificeres som følger:
Klasse I: Indvendige førerspejle, hvormed der opnås det syns-
felt, der er defineret i punkt 5.2 i bilag III.
Klasse II og III: Udvendige førerspejle (hovedspejle), hvormed der
opnås det synsfelt, der er defineret i punkt 5.3 i bilag
III.
Klasse IV: Udvendige førerspejle (vidvinkel), hvormed der opnås
det synsfelt, der er defineret i punkt 5.4 i bilag III.
Klasse V: Udvendige nærzonespejle, hvormed der opnås det
synsfelt, der er defineret i punkt 5.5 i bilag III.
7. Ved »r«forstås gennemsnittet af de krummingsradier der måles på den
reflekterende overflade efter den metode, der er beskrevet i punkt 2 i
tillæg 1 til dette bilag.
8. Ved » hovedkrumningsradier i et punkt af den reflekterende overflade (ri)«
forstås de værdier, der opnås ved hjælp af det apparatur, der er defineret i
tillæg 1, målt på den bue af den reflekterende overflade, der går gennem
denne overflades centrum og parallelt med segment b, som defineret ipunkt 2.2.1 i bilag II og i retning vinkelret på denne bue.
9. Ved » krumningsradius i et punkt af den reflekterende overflade (r
p)«
forstås det aritmetiske gennemsnit af hovedkrumningsradierne riog r′i,
nemlig:
rp¼riþr0
i
2
10. Ved » den reflekterende overflades centrum « forstås barycentrum for den
synlige zone af den reflekterende overflade.
11. Ved » krumningsradius for spejlets bestanddele « forstås radius »c« for den
cirkelbue, som kommer nærmest til den pågældende dels afrundede form.
12. Ved » førerens synsudgangspunkter « forstås to punkter, beliggende i en
afstand af 65 mm fra hinanden i en højde af 635 mm lodret over det punkt
R på førersædet, som er defineret i tillæg 2 til dette bilag. Den rette linje,
der forbinder de to punkter, er vinkelret på køretøjets midterlængdeplan.
Midten af den linje, der forbinder de to synsudgangspunkter, ligger i det
lodrette længdeplan, der går gennem midtpunktet for førersædet, således
som defineret af fabrikanten.
13. Ved » ambinokulart syn « forstås det samlede synsfelt, som fås ved
sammenlægning af de monokulare felter for højre og venstre øje. (Se
efterfølgende figur).1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 6
▼M2
E = Indvendigt førerspejl
ODo
= Førers øjneOE
IDo
= Monokulart synIE
I = Ambinokulart syn
A = Synsvinkel for venstre øje
B = Synsvinkel for højre øjeC = Binokular synsvinkelD = Ambinokular synsvinkel
14. Ved » kørertøjstype for så vidt angår førerspejle « forstås motorkøretøjer,
som ikke indbyrdes frembyder forskelle med hensyn til følgende væsent-
lige elementer:
14.1. Karosserikarakteristika, som formindsker synsfeltet.
14.2. Koordinaterne til R-punktet.14.3. Placeringer og typer af påbudte og tilladte (hvis monterede) førerspejle.
15. Ved » køretøjer i klasserne M
1,M2,M3,N1,N2ogN3« forstås de køretøjer,
der er defineret i bilag I til direktiv 70/156/EØF.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 7
▼M2
Tillæg1 til bilagI
FREMGANGSMÅDE FOR MÅLING AF KRUMNINGSRADIUS »r« FOR
FØRERSPEJLETS REFLEKTERENDE OVERFLADE
1. MÅLINGER
1.1.Apparatur
Man anvender et såkaldt »sfærometer«. Dette er beskrevet i figur 1.
1.2.Målepunkter
1.2.1. Målingen af hovedkrumningsradierne skal gennemføres i tre punkter,
beliggende så nær som muligt ved ⅓,½o g /twothirdaf den bue på den reflek-
terende overflade, som går gennem denne overflades centrum og parallelt
med segment b, eller på den bue der går gennem den reflekterende over-
flades centrum, og som er vinkelret på den sidstnævnte, dersom
omhandlede bue er længere.
1.2.2. Dersom den reflekterende overflades dimensioner imidlertid gør det
umuligt at foretage målinger i de retninger, der er er defineret i punkt 8
i dette bilag, kan de tekniske tjenester, som foretager afprøvningerne på
dette punkt foretage målinger i to retninger vinkelret på hinanden, der
ligger så nær som muligt ved de ovenfor foreskrevne.
2. BEREGNING AF KRUMNINGSRADIUS »r«
»r« i mm beregnes efter formlen:
r¼rp1þrp2þrp3
3
hvor rp1er krumningsradius for det første målepunkt, rp2for det andet og
rp3for det tredje.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 8
▼M2
Figur 11971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 9
▼M2
Tillæg2 til bilagI
METODE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKT OG TIL VERIFIKATION
AF PUNKTERNE R OG H'S INDBYRDES PLACERING
De relevante dele i bilag III i direktiv 77/649/EØF er gældende.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 10
▼M2
BILAG II
FORSKRIFTER VEDRØRENDE KONSTRUKTION OG AFPRØV-
NINGEN MED HENBLIK PÅ EØF-TYPEGODKENDELSE AF
FØRERSPEJLE
1. ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER
1.1. Ethvert førerspejl skal være indstilleligt.1.2. Den reflekterende flades yderkant skal være anbragt i et beskyttende
hus (spejlholder osv.) der i sin omkreds i alle punkter og retninger
skal have en værdi af »c« større end eller lig med 2,5 mm. Går den
reflekterende flade ud over huset, skal krumningsradius »c« på den
omkreds, der rager ud over huset, være større end eller lig med
2,5 mm, og den reflekterende flade skal gå ind i huset, når en kraft
på 50 N påføres husets mest fremspringende punkt i en retning, der
er vandret og tilnærmelsesvis parallel med køretøjets midterplan i
længderetningen.
1.3. Når førerspejlet er monteret på en plan flade, skal samtlige dele af
førerspejlet i alle anordningens indstillinger eller samtlige dele af
den part af førerspejlet, der stadig er fastgjort til holderen efter den i
punkt 4.2 beskrevne afprøvning, og som i statisk position kan berøres
af en kugle med en diameter på enten 165 mm for indvendige føre-
rspejles vedkommende eller 100 mm for udvendige førerspejles
vedkommende, have en krumningsradius »c« på mindst 2,5 mm.
1.3.1. Kanterne på fastgørelseshuller eller blindhuller, hvis største diameter
eller diagonal er under 12 mm, behøver ikke at opfylde de i punkt
1.3 fastsatte krav med hensyn til radius, forudsat at de er afrundede.
1.4. Fastgørelsen af førerspejle på køretøjet skal være udformet på en
sådan måde, at en cylinder med 50 mm radius, der som akse har den
eller en af de vippe- eller rotationsakser, som førerspejlanordningen
drejer om i den pågældende retning, når den slås ind ved stød, i det
mindste delvis skærer den overflade, som anordningen er monteret på.
1.5. De i 1.2 og 1.3 omhandlede dele af udvendige førerspejle, som består
af materiale, hvis shore-A-hårdhed er mindre end eller lig med 60, er
undtaget fra de i disse punkter anførte krav.
1.6. Dele af indvendige førerspejle, der er fremstillet af materialer med en
shore-A-hårdhed på mindre end 50, og som er monteret på stive
holdere, er kun underkastet bestemmelserne i punkt 1.2 og 1.3 for så
vidt angår holderne.
2. DIMENSIONER
2.1. Indvendige førerspejle (klasse I)
Den reflekterende flades dimensioner skal være således, at der i den
kan indskrives et rektangel, hvis ene side er lig med 4 cm, og hvis
anden side er lig med »a«.
a¼15 cm /C2
1
1þ1000
r
2.2. Udvendige hovedførerspejle (klasse II og III)
2.2.1 Den reflekterende flades dimensioner skal være således, at følgende
kan indskrives i den:
— et rektangel med en højde på 4 cm, og hvis grundlinje målt i
centimeter har værdien »a«,
— et linjestykke parallelt med rektanglets højde, og hvis længde
udtrykt i centimeter har værdien »b«.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 11
▼M2
2.2.2. Mindsteværdierne for »a« og »b« fremgår af følgende tabel:
Førerspejls-
klasseKøretøjskategori for hvilken spejlene er bestemt a b
II M2,M3,N2,N317
1þ1 000
r20
III M1og N1
N3(såfremt forskrifterne i punkt 2.1.3 i bilag
III finder anvendelse)13
1þ1 000
r7
2.3. Udvendige vidvinkelførerspejle (klasse IV)
Den reflekterende flade skal være enkel af form og af sådanne dimen-
sioner, at der ved hjælp heraf kan opnås det synsfelt, der er defineret i
punkt 5.4 i bilag III.
2.4. Udvendige nærzonespejle (klasse V)
Den reflekterende flade skal være enkel af form og af sådanne dimen-
sioner, at der kan opnås det synsfelt, der er defineret i punkt 5.5 i
bilag III.
3. REFLEKTERENDE FLADE OG REFLEKTIONSKOEFFICIENTER
3.1. Den reflekterende flade på et førerspejl skal være plan eller sfærisk
konveks.
3.2. Afvigelser mellem krumningsradierne
3.2.1. Afvigelserne mellem rieller r′iog rpi hvert referencepunkt må ikke
overstige 0,15 r.
3.2.2. Afvigelsen mellem hver af krumningsradierne (rp1,rp2og rp3)o grm å
ikke overstige 0,15 r.
3.2.3 når »r« er større end eller lig med 3 000 mm, øges den i punkt 3.2.1
og 3.2.2 anførte værdi på 0,15 r til 0,25 r.
3.3 Værdien af »r« må ikke være mindre end:3.3.1. 1200 mm for indvendige førerspejle (klasse I) og udvendige hoved-
førerspejle i klasse III.
3.3.2. 1800 mm for udvendige hovedførerspejle i klasse II.3.3.3. 400 mm for udvendige vidvinkelførerspejle (klasse IV) og udvendige
nærzonespejle (klasse V).
3.4. Værdien af den normale refleksionskoefficient, bestemt ved den i
tillæg 1 til dette bilag beskrevne metode, må ikke være mindre end
40 %.
Har den reflekterende flade to indstillinger (»dag« og »nat«), skal det
ved indstilling på »dag« være muligt at genkende farverne af de
signaler, der anvendes i trafikken. Værdien af den normale refleksi-
onskoefficient må ved »nat« indstillingen ikke være mindre end 4 %.
3.5. Den reflekterende flade skal bevare de i punkt 3.4. foreskrevne karak-
teristika selv efter langvarig normal brug under dårlige vejrforhold.
4. AFPRØVNING
4.1. Førerspejlene prøves som beskrevet i punkt 4.2 og 4.3.4.1.1. For alle udvendige førerspejle, hvor ingen del uanset den valgte
indstilling, befinder sig mindre end 2 m over jorden ved den maksi-
malt tilladelige belastning af køretøjet, er de i punkt 4.2. fastsatte
afprøvninger ikke påkrævet.
Denne undtagelse gælder ligeledes, såfremt de genstande (monterings-
beslag, arme, kuglehoveder osv.), hvormed spejlet er monteret,
befinder sig mindre end 2 m over jorden og inden for køretøjets
største bredde. Denne bredde måles i det lodrette tværplan, der går
gennem spejlets laveste fastgørelsesdel eller gennem ethvert andet
punkt foran dette plan, der medfører en større bredde.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 12
▼M2
I så fald skal der medfølge en beskrivelse, hvori det præciseres, at
førerspejlet skal monteres således, at dets monteringsbeslag er
placeret på køretøjet i overensstemmelse med det ovenfor anførte.
Når denne undtagelse udnyttes, skal armen være mærket på en måde,
så det ikke kan fjernes, med symbolet
 , og det skal være anført
på typegodkendelsesattesten.
4.2. Slagprøve
4.2.1. Beskrivelse af afprøvningsapparatet
4.2.1.1. Afprøvningsapparatet består af et pendul, som kan svinge rundt om to
vandrette akser, der er indbyrdes vinkelrette, og hvoraf den ene er
vinkelret på det frontalplan, der indeholder banen for pendulets
»udsving«.
I den ydre ende findes en hammer, som består af en stiv kugle, der
har en diameter på 165 ± 1 mm og er dækket af en 5 mm tyk gummi-
belægning af shore-A-hårdhed 50.
En særlig anordning gør det muligt at afmærke de maksimale vinkler,
armen indtager i svingningsplanet.
En fast monteret holder på det anlæg, der bærer pendulet, tjener til
fastgørelse af prøveemner under de i punkt 4.2.2.6 præciserede
anslagsforhold.
Figur 1 viser afprøvningsanordningens dimensioner og de særlige
konstruktionsbestemmelser.
Figur 1
4.2.1.2. Pendulets stødcentrum er sammenfaldende med centrum af den kugle,
der udgør hammeren. Dets afstand »l« til svingningsaksen i udsvings-
planet er lig med 1 m ± 5 mm. Pendulets afledte masse erm
0= 6,8 ± 0,05 kg (forholdet mellem »m« og pendulets samlede
masse »m0« samt afstanden »d« mellem pendulets tyngdepunkt og
dets omdrejningsakse er udtrykt ved ligningen:
m0¼md
11971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 13
▼M2
4.2.2. Beskrivelse af afprøvningen
4.2.2.1 Monteringen af spejlet på holderen udføres efter monteringsforsk-
rifter, der gives af spejlfabrikanten eller i givet fald af
køretøjsfabrikanten.
4.2.2.2. Indstilling af førerspejl for afpr øvning
4.2.2.2.1. Førerspejlene skal være orienteret således på pendulafprøvningsan-
lægget, at akser, som er lodrette og vandrette, når spejlet er monteret
på et køretøj i overensstemmelse med de af ansøgeren fastsatte
monteringsforskrifter stort set er i tilsvarende stilling.
4.2.2.2.2. Når et førerspejl er indstilleligt i forhold til monteringsbasis, skal
afprøvningsstillingen være den, for hvilken indtrykning er mest ugun-
stig, inden for grænserne for den indstilling, som er fastsat af
ansøgeren.
4.2.2.2.3. Når førerspejlet har en afstandsindstilling i forhold til monteringsbasis
skal denne anordning være i den stilling, hvor afstand mellem hus og
basis er kortest.
4.2.2.2.4. Når den reflekterende flade er bevægelig i huset, skal indstillingen
være således, at dens øverste længst fra køretøjet værende hjørne er i
den mest udragende stilling i forhold til huset.
4.2.2.3. Undtaget under afprøvning nr. 2 for indvendige spejle (se punkt
4.2.2.6.1) skal det vandrette og de lodrette længdeplaner igennem
hammerens midtpunkt — når pendulet er i lodret stilling — gå
igennem den reflekterende overflades centrum som defineret i punkt
10 i bilag I. Længderetningen for pendulets svingning skal være paral-
lelt med køretøjets midterplan i længderetningen.
4.2.2.4. Når under de indstillingsbetingelser, der er fastsat i punkterne 4.2.2.1
og 4.2.2.2 dele af spejlet begrænser hammerens opadgående bevæ-
gelse, forskydes anslagspunktet i en retning vinkelret på den
pågældende rotations- eller svingningsakse.
Denne forskyning må ikke være større end strengt nødvendigt med
henblikpå afprøvningen. Den sk al være begrænset således at:
— enten den kugleflade, som begrænser hammeren mindst vedbliver
at være tangent til den cylinder, der er defineret i stk. 1.4,
— eller hammerens anslag sker i en afstand på mindst 10 mm fra
omkredsen af den reflekterende overflade.
4.2.2.5 Afprøvningen består i, at man lader hammeren falde fra en højde, der
svarer til en vinkel for pendulet på 60º i forhold til lodret, således at
hammeren rammer spejlet i det øjeblik, hvor pendulet når lodret stil-
ling.
4.2.2.6 Førerspejle skal underkastes anslag under følgende vilkår:
4.2.2.6.1. I ndvendige førerspejle
Afprøvning 1 — Anslagspunktet skal være som defineret i punkt
4.2.2.3. Anslaget skal være således, at hammeren rammer førerspejlet
på den reflekterende overflades side.
Afprøvning 2 — På kanten af huset på en sådan måde, at det frem-
kaldte anslag danner en vinkel 45º med den reflekterende overflades
plan og befinder sig i det vandrette plan, der går gennem denne over-
flades centrum. Anslaget rettes mod den side, hvor den reflekterende
overflade befinder sig.
4.2.2.6.2 Udvendige førerspejle
Afprøvning 1: Anslagspunktet skal være som defineret i punkt 4.2.2.3
eller 4.2.2.4. Anslaget skal være således, at hammeren rammer føre-
rspejlet på den side, hvor den reflekterende overflade er.
Afprøvning 2: Anslagspunktet skal være det, der er defineret i punkt
4.2.2.3 eller 4.2.2.4. Anslaget skal være således, at hammeren rammer
førerspejlet på den modsatte side af den reflekterende flade.
Såfremt førerspejle i klasse II eller III sidder på en arm fælles med
førerspejle i klasse IV foretages ovennævnte afprøvninger på det
nederste spejl. Den pågældende tekniske tjeneste kan dog, hvis den
finder det nødvendigt, gentage disse eller en af disse prøver på det
øverste spejl, såfremt det befinder sig mindre end 2 m over jorden.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 14
▼M2
4.3. Bøjningsprøve på huset, fastgjort på armen
4.3.1. Denne prøve udføres på alle førerspejle, bortset fra førerspejle i klasse
V.
4.3.2. Beskrivelse af prøven
Huset placeres vandret i en anordning, på en sådan måde, at det er
muligt sikkert at blokere indstillingsdele på befæstelsesdelen. I retning
af den største dimension på huset, fastgøres den ende af huset, der er
nærmest ved befæstelsen på armens indstillingsanordning ubevægeligt
ved hjælp af et stift stop, 15 mm bredt, som dækker hele husets
bredde.
Ved den anden ende anbringes et stop, der er identiskmed det
ovenfor beskrevne, på huset således, at den specificerede prøvebelast-
ning kan påføres den (figur 2).
Det er tilladt at fastgøre den ende af huset, der er fjernest fra den
ende, hvor kraften påføres, i stedet for blot at blokere den som illu-
streret i figur 2.
Eksempel på bøjningsprøveapparat for førerspejlholdere
Figur 2
4.3.3. Prøvebelastningen er 25 kg. Den påføres i et minut.
5. RESULTATER AF AFPRØVNINGERNE
5.1. Under de i punkt 4.2 omhandlede afprøvninger skal pendulet fortsætte
sin bevægelse på en sådan måde, at projektionen af den stilling, som
armen indtager, på svingningsplanet, danner en vinkel på mindst 20
grader med lodret.
Målenøjagtighed for vinklen er ± 1 grad.
5.1.1. Denne forskrift gælder ikke for spejle, der er fastgjort ved påklæbning
på forruden, idet der for disse efter afprøvningen gælder den i punkt
5.2 fastsatte forskrift.
5.1.2. Den vinkel med lodret, hvortil pendulet hæves, nedsættes fra 20 til 10
grader for førerspejle i klasse II og III, såfremt disse sidstnævnte
sidder på en arm fælles med førerspejle i klasse IV:
5.2. Ved prøverne i henhold til punkt 4.2 må, hvad angår spejle, der er
fastkiæbet på forruden, den tilbageværende del i tilfælde af brud på
spejlholderen højst rage 1 cm ud over monteringsfladen, og en konfi-
guration, der bliver tilbage efter afprøvningen, skal opfylde
betingelserne i punkt 1.3.
5.3. Ved prøverne i henhold til punkt 4.2 og 4.3 må den reflekterende
overflade ikke gå itu. Et brud på den reflekterende overflade kan
dog accepteres, når en af følgende betingelser er opfyldt:1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 15
▼M2
5.3.1. Brudstykkerne hænger fast i spejlhuset eller ved en flade, der er fast
forbundet med huset, dog accepteres en delvis løsrivelse af glasset på
betingelse af, at den ikke er større end 2,5 mm på begge sider af
revnen. Det accepteres at små splinter løsrives fra glasoverfladen i
anslagspunktet.
5.3.2. Den reflekterende overflade består af splintfrit glas.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 16
▼M2
Tillæg1 til bilagII
PRØVEMETODE TIL MÅLING AF REFLEKTIVITET
1. DEFINITIONER
1.1. CIE A(1) standardlystype: farvemålingslystype repræsenterende det sorte
legeme ved T68= 2 855,6 K.
1.2. Lyskilde for CIE (1) standardlystype: gasfyldt wolframglødelampe virkende
ved en farvetemperatur ved T68= 2855,6 K.
1.3. CIE 1931 (1) standardiagttager for farvestråling: strålingsdetektor, hvis
farvemålingskarakteristika svarer til de trikromatiske spektralfordelingsvær-
dier /C22xx(λ),/C22yy(λ),/C22zz(λ). (Se skema).
1.4. CIE trikromatiske spektralfordelingsværdier: trikromatiske fordelingsvær-
dier, i CIE-systemet (XYZ), for et isoeffektspektrums monokromatiske
elementer.
1.5. Fotopisksyn(1): det normale øjes syn, når det er adapeteret til luminansni-
veauet på mindst flere candela pr. kvadratmeter.
2. APPARATUR
2.1.Generelt
Apparaturet skal omfatte en lyskilde, en holder til prøveemnet, en fotoelek-
trisk detektor og en indikator (se fig. 1) samt de midler, der er nødvendige
til at fjerne virkningerne af uvedkommende lys.
Detektoren kan omfatte en Ulbricht-kugle for at lette målingen af ikke-
plane (konvekse) førerspejles reflektionsgrad. (Se fig. 2).
2.2.Lyskildens og detektorens spektrale karakteristika
Lyskilden skal være en lyskilde for CIE A standardlystype forbundet med
et optisksystem, der gør det muligt at opnå et bundt af næsten parallelle
lysstråler. Det anbefales at anvende en spændingsstabilisator for at opret-
holde en uændret spænding i lampen, så længe apparaturet er i brug.
Detektoren skal omfatte en fotocelle, hvis spektralreaktion er proportional
med CIE (1931) standardiagttageren for farvemålings fotopiske klarheds-
funktion (se skema). Man kan også anvende enhver anden lystypefilter-
detektor-kombination, som giver et globalækvivalent af CIE A standardlyst-
ypen og fotopisk syn. Omfatter detektoren en Ulbrichtkugle skal kuglens
indvendige flade være beklædt med et lag hvid, mat (diffuserende) og
ikke-selektiv maling.
2.3.Geometriske betingelser
Det indfaldende strålebundt skal fortrinsvis danne en vinkel ( θ)på
0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5 grader) med den vinkelrette på prøvefladen; denne
vinkel må imidlertid ikke overstige den øvre tolerance, dvs. 0,53 rad eller
30 grader. Detektorens akse skal danne en vinkel ( θ)lig med det indfal-
dende strålebundt med denne vinkelrette (se fig. 1). Ved ankomsten til
prøvefladen skal det indfaldende strålebundt have en diameter på mindst
19 mm. Det reflekterende strålebundt må ikke være større end fotocellens
følsomme flade, må ikke dække mindre end 50 % af denne flade og skal
om muligt dække samme portion af fladen som det bundt, der anvendes
til justering af instrumentet.
Omfatter detektoren en Ulbricht-kugle, skal denne have en mindstediameter
på 127 mm. De åbninger, der udføres i kuglens væg til prøveemnet og det
indfaldende strålebundt, skal være af tilstrækkelig størrelse til at lade de
indfaldende og reflekterede lysbundter passere helt. Fotocellen skal være
anbragt således, at den ikke modtager lyset fra det indfaldende eller reflek-
terede bundt direkte.
2.4.Celle-indikator-enhedens elektriske karakteristika
Den fotocelleeffekt, der registreres på indikatoren, skal være en lineær
funktion af den fotofølsomme flades lysstyrke. Der skal være (elektriske1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 17
(1) Definitioner hentet fra publikationen CEI 50 (45), internationalt elektroteknisk glosa-
rium, gruppe 45, belysning.
▼M2
eller optiske eller begge slags) midler til nulindstilling og justeringsindstil-
lingerne. Disse midler må ikke påvirke instrumentets linearitet eller
spektrale karakteristika. Detektor-indikator-enhedens præcision skal
være ± 2 % af den fulde skala eller ± 10 % af den målte værdi efter den
mindste værdi.
2.5.Holder til prøveemnet
Indretningen skal gøre det muligt at placere prøveemnet således, at kildear-
mens og detektorarmens akse krydser hinanden i niveau med den
reflekterende flade. Denne reflekterende flade kan befinde sig inden for
prøveførerspejlet eller dettes to sider, alt efter om det drejer sig om føre-
rspejl med første flade eller med anden flade eller et prismatiskførerspejl
af typen »flip«.
3. OPERATIV METODE
3.1.Direkte justeringsmetode
For en direkte afprøvningsmetodes vedkommende er den anvendte referen-
cenorm fri luft. Denne metode anvendes til instrumenter, der er konstrueret
således, at de muliggør en afprøvning ved 100 % af skalaen, idet detek-
toren orienteres direkte i lyskildens akse (se fig. 1).
Denne metode gør det i visse tilfælde (f.eks. til måling af flader med ringe
reflektivitet) muligt at tage et mellemliggende justeringspunkt (mellem 0 og
100 % af skalaen). I så fald må der i den optiske bane indskydes et filter
med neutral tæthed og kendt transmissionsfaktor, og afprøvningssystemet
skal indstilles, indtil indikatoren viser den transmissionsprocent, der svarer
til filtret med neutral tæthed. Dette filter skal fjernes, inden reflektivitets-
målingerne foretages.
3.2.Indirekte justeringsmetode
Denne justeringsmetode anvendes til instrumenter med kilde og detektor af
fast geometrisk form. Den kræver en passende inddelt og justeret reflekti-
onsprøveenhed. Denne skal fortrinsvis være et plant førerspejl, hvis
reflektionsgrad ligger nærmest muligt ved de afprøvede emners.
3.3.Måling på plant førerspejl
Reflektionsgraden for plane førerspejlsprøveemner kan måles ved hjælp af
instrumenter, der fungerer efter det direkte eller indirekte afprøvnings-
princip. Værdien af reflektionsgraden aflæses direkte på instrumentets
indikatorskive.
3.4.Måling på ikke-plant (konvekst) førerspejl
Måling af ikke-plane (konvekse) førerspejles reflektionsgrad kræver anven-
delse af instrumenter, der indeholder en Ulbrichtkugle i detektoren (se fig.
2). Hvis kuglens aflæsningsapparat med et normspejl med reflektionsgrad E
% giver ncdelinger vil nxdelinger med et ukendt spejl, svare til en reflek-
tionsgrad x % givet ved formlen:
X¼Enx
nc1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 18
▼M2
Figur 1 — Generelt skema over apparaturet til måling af reflektivitet ved de to
justeringsmetoder.
Figur 2 — Generelt skema over apparaturet til måling af reflektivitet med
Ulbricht-kugle i detektoren.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 19
▼M2
Værdien af de trikromatiske spektralfordelingsværdier for CIE 1931 stan-
dardiagttageren for farvemåling (1)
Denne tabel er et uddrag af IEC-publikation 50 (45) (1970)
λ
nm/C22xx(λ) /C22yy(λ) /C22zz(λ)
380 0,001 4 0,000 0 0,006 5
390 0,004 2 0,000 1 0,020 1
400 0,014 3 0,000 4 0,067 9
410 0,043 5 0,001 2 0,207 4
420 0,134 4 0,004 0 0,645 6430 0,283 9 0,011 6 1,385 6
440 0,348 3 0,023 0 1,747 1
450 0,336 2 0,038 0 1,772 1
460 0,290 8 0,060 0 1,669 2
470 0,195 4 0,091 0 1,287 6
480 0,095 6 0,139 0 0,813 0490 0,032 0 0,208 0 0,465 2
500 0,004 9 0,323 0 0,272 0
510 0,009 3 0,503 0 0,158 2520 0,063 3 0,710 0 0,078 2
530 0,165 5 0,862 0 0,042 2
540 0,290 4 0,954 0 0,020 3
550 0,433 4 0,995 0 0,008 7
560 0,594 5 0,995 0 0,003 9570 0,762 1 0,952 0 0,002 1580 0,916 3 0,870 0 0,001 7
590 1,026 3 0,757 0 0,001 1
600 1,062 2 0,631 0 0,000 8
610 1,002 6 0,503 0 0,000 3
621 0,854 4 0,381 0 0,000 2630 0,642 4 0,265 0 0,000 0640 0,447 9 0,175 0 0,000 0
650 0,283 5 0,107 0 0,000 0
660 0,164 9 0,061 0 0,000 0
670 0,087 4 0,032 0 0,000 0
680 0,046 8 0,017 0 0,000 0690 0,022 7 0,008 2 0,000 0
700 0,011 4 0,004 1 0,000 0
710 0,005 8 0,002 1 0,000 0720 0,002 9 0,001 0 0,000 0
730 0,001 4 0,000 5 0,000 0
740 0,000 7 0,000 2 (
2) 0,000 0
750 0,000 3 0,000 1 0,000 0
760 0,000 2 0,000 1 0,000 0
770 0,000 1 0,000 0 0,000 0780 0,000 0 0,000 0 0,000 0
(1) Forkortet tabel. Værdierne for /C22yy(λ)=V( λ)er afrundet til fire cifre efter kommaet.
(2) Ændret i 1966 (fra 3 til 2).1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 20
▼M2
Tillæg2 til bilagII
BETINGELSER FOR EØF-TYPEGODKENDELSE OG MÆRKNING AF
FØRERSPEJLE
1. ANMODNING OM EØF-TYPEGODKENDELSE
1.1. Anmodning om EØF-typegodkendelse for en førerspejlstype af indeha-
veren af fabriksmærket eller handelsmærket eller dennes repræsentant.
1.2. For enhver type førerspejl skal anmodningen være ledsaget af:1.2.1. En teknisk beskrivelse, der blandt andet anfører de typer af køretøjer, for
hvilke førerspejlet er bestemt;
1.2.2. Tegninger, der er tilstrækkeligt detaljerede til identifikation af førerspejlet
og monteringsvejledning. Tegningerne skal vise det sted, hvor typegod-
kendelsesnummeret og det ekstra symbol skal anbringes i forhold til
EØF-typegodkendelsesmærkets rektangel;
1.2.3. Fire førerspejle, tre førerspejle til afprøvningerne, og et førerspejl til
opbevaring på laboratoriet med henblikpå eventuel verifik ation, som
senere måtte vise sig nødvendig. På laboratoriets anmodning kan der
kræves yderligere eksemplarer.
2. PÅSKRIFTER
Førerspejle, for hvilke der begæres EØF-typegodkendelse, skal letlæseligt
og uudsletteligt være forsynet med ansøgerens fabrikant- eller firma-
mærke, og der skal være tilstrækkelig plads til EØF-
typegodkendelsesmærket; denne plads skal være angivet på de i punkt
1.2.2 omhandlede tegninger.
3. EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Opfylder prøveeksemplarerne, som er indgivet i overensstemmelse med
punkt 1, forskrifterne i punkt 1 til 5 i bilag II, meddeles EØF-typegod-
kendelse, og der tildeles et typegodkendelsesnummer.
3.2. Dette nummer tildeles ikke nogen anden førerspejltype.
4. MÆRKNING
4.1. Ethvert førerspejl, der er i overensstemmelse med en i medfør af nærvæ-
rende direktiv godkendt type, skal være forsynet med et EØF-
typegodkendelsesmærke.
4.2. EØF-typegodkendelsesmærket består af et rektangel, inden i hvilket er
anført bogstavet lille »e« efterfulgt af et kendingsnummer eller bogstav
for den medlemsstat, der har udstedt typegodkendelsen ►
A3(1 for
Tyskland, 2 for Frankrig, 3 for Italien, 4 for Nederlandene, 6 for Belgien,
9 for Spanien, 11 for Det forenede Kongerige, 13 for Luxembourg, 18 for
Danmark, GR for Grækenland, IRL for Irland, P for Portugal) ◄, samt et
typegodkendelsesnummer anbragt i nærheden af rektanglet. Dette
nummer består af det typegodkendelsesnummer, som er anført på type-
godkendelsesattesten (se tillæg 3) foran hvilket er anført et to-cifret tal,
der angiver nummeret på den seneste ændring af Rådets direktiv 71/127/
EØF på datoen for udstedelse af EØF-typegodkendelsen. Nummeret og
typegodkendelsesnummer adskilles af en asterisk. For nærværende
direktiv er nummeret 02. ►M3Nummeret 01 kan dog bevares for føre-
rspejle i klasse I, II og III, så længe forskrifterne for disse tre klasser af
førerspejle ikke et ændret. ◄
4.3. EØF-godkendelsesmærket suppleres med et ekstra symbol, der består af
romertal I, II, III, IV eller V, til angivelse af førerspejlsklasse. Dette
ekstra symbol skal være anbragt i nærheden af rektanglet, der omgiver
bogstavet »e«, i en hvilken som helst position i forhold til dette.
4.4. EØF-typegodkendelsesmærket og ekstrasymbolet skal anbringes på en af
spejlets væsentlige bestanddele på en sådan måde, at det ikke kan
udslettes og er let læseligt, når spejlet er monteret på køretøjet.
4.5. I det nedenstående er anført fire eksempler på EØF-typegodkendelses-
mærker suppleret med ekstrasymbolet.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 21
▼M2
Eksempler på EØF-typegodkendelsesmærke og ekstra symbol
Eksempel nr. 1
Forklaring:
Førerspejlet med ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke er af klasse I
(indvendigt førerspejl) og typegodkendt i Frankrig (e2) under nr. 02 * 35.
Eksempel nr. 2
Forklaring:
Førerspejlet med ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke er af klasse II
(udvendigt førerspejl) og typegodkendt i Nederlandene (e4) under nr. 02 * 187.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 22
▼M2
Eksempel nr. 3
Forklaring:
Førerspejlet med ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke er af klasse V
(udvendigt førerspejl til brug ved hold) og typegodkendt i Grækenland (eGR)
under nr. 02 * 39.
Eksempel nr. 4
Forklaring:
Førerspejlet med ovenstående EØF-typegodkendelsesmærke er af klasse IV
(udvendigt vidvinkelførerspejl) og typegodkendt i Italien (e3) under nr. 02 *
1248.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 23
▼M2
Tillæg3 til bilagII
EKSEMPEL PÅ EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESATTEST FOR FØRERSPEJLE
1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 24
▼M2
BILAG III
FORSKRIFTER FOR FØRERSPEJLENES ANBRINGELSE
1. ALMINDELIGE BEMÆRKNINGER
1.1. Ethvert førerspejl skal være anbragt på en sådan måde, at det ikke
forskydes således, at det mærkbart ændrer synsfeltet, således som dette
er udmålt, og så det ikke vibrerer så meget, at føreren kan fejlopfatte
billedet i spejlet.
1.2. Betingelserne i punkt 1.1 skal være opfyldt, når køretøjet kører med
hastigheder op til 80 % af den fastsatte maksimalhastighed men udenat overskride 150 km/h.
1.3. Køretøjer, for hvilke der er udstedt EØF-typegodkendelse med hensyn
til montering af førerspejle efter forskrifterne i dette direktiv, kan være
udstyret med et eller flere førerspejle i klasse I, II og III, som i EØF-
typegodkendelsesmærket indeholder nummeret 01, så længe forskrif-
terne for disse tre klasser af førerspejle ikke er ændret.
2. ANTAL
2.1.Påbudte mindste antal førerspejle
2.1.1. De synsfelter, der er foreskrevet i punkt 5, skal opnås af det mindste
påbudte antal førerspejle, der er anført i følgende oversigt:1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 25
▼M3
▼M2
KøretøjsklasseIndvendige førerspejle
Klasse IUdvendige førerspejle
Hovedspejle Vidvinkelspejle
Klasse IVNærzonespejle
Klasse V Klasse II Klasse III
M11
(jf. dog punkt 2.1.2)—
(jf. dog punkt
2.1.2.3)1
i siden modsat
kørselsretningen (jf.
dog punkt 2.2.1 i
dette bilag)——
M2—2
(1 til venstre og 1 til
højre)—— —
(jf. dog punkt 2.2.2 og
3.7)
M3—2
(1 til venstre og 1 til
højre)—— —
(jf. dog punkt 2.2.2 og
3.7)
N11
(jf. dog punkt 2.1.2)—
(jf. dog punkt
2.1.2.3)1
i siden modsat
kørselsretningen (jf.
dog punkt 2.2.1 i
dette bilag)—
N2—
(jf. dog punkt 2.2.3)2
(1 til venstre og 1 til
højre)——
(jf. dog punkt 2.2.4)—
(jf. dog punkt 2.2.2. og
3.7)
Lastvogne med eller
uden påhængsvogne
N3
Sættevognstraktorer—
(jf. dog punkt 2.2.3)2
(1 til venstre og 1 til
højre)——
(jf. dog punkt 2.2.4)1
(jf. dog punkt 3.7)
—
(jf. dog punkt 2.2.3)2
(1 til venstre og 1 til
højre)1
(jf. dog punkt 2.1.3)11
(jf. dog punkt 3.7)▼M21971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 26
▼M2
2.1.2. For køretøjer i klasse M1og N1gælder dog følgende:
2.1.2.1. såfremt det indvendige førerspejl ikke opfylder bestemmelserne i 5.2.,
skal der monteres endnu et udvendigt førerspejl på den modsatte side i
forhold til det førerspejl, der er påbudt i henhold til punkt 2.1.1.
2.1.2.2. der kræves ikke noget indvendigt førerspejl, såfremt et sådant ikke ville
give noget udsyn bagud;
2.1.2.3. udvendige førerspejle i klasse II er tilladt.2.1.3. For køretøjer i klasse N
3gælder dog, at såfremt det af tekniske
konstruktionsårsager ikke er muligt at opnå de synsfelter, der er fore-
skrevet i punkt 5.3.2.2. og 5.4, når et førerspejl af klasse IV sidder på
en arm fælles med et førerspejl i klasse II, er det tilladt i stedet for et
førerspejl i klasse II at anvende et førerspejl i klasse III.
Denne undtagelse gælder kun indtil den 1. oktober 1992.
2.2.Højeste antal tilladte førerspejle
2.2.1. På køretøjer i klasse M1og N1må der monteres et udvendigt førerspejl
på den modsatte side i forhold til det påbudte udvendige førerspejl, der
er omhandlet i punkt 2.1.1.
2.2.2. Et udvendigt førerspejl i klasse V er tilladt for køretøjer i klasse M2,M3og N2.
2.2.3. Et indvendigt førerspejl er tilladt for køretøjer i klasse N2og N3.
2.2.4. Et udvendigt førespejl i klasse IV er tilladt for køretøjer i klasse N2og
N3, bortset fra sættevognstraktorer.
2.2.5. De førerspejle, der er omhandlet i punkt 2.2.1 til 2.2.4, skal opfylde
forskrifterne i dette direktiv.
De førerspejle, der er omhandlet i punkt 2.2.3, skal dog ikke opfylde
forskrifterne i punkt 5.
2.2.6. Forskrifterne i dette direktiv finder ikke anvendelse på overvågnings-
spejle som defineret i punkt 4 i bilag I. Udvendige
overvågningsførerspejle skal dog altid anbringes således, at de befinder
sig mindst 2 m over jorden ved teknisk tilladt totalvægt af køretøjet.
3. PLACERING
3.1. Førerspejlene skal være placeret således, at føreren fra sit sæde ved
normal kørestilling har oversigt over kørebanen bagud og langs køretø-
jets side(r).
3.2. De udvendige førerspejle skal være synlige igennem den del af
forruden, som bestryges af vinduesviskerne eller gennem sidevinduerne.
Denne forskrift gælder dog af konstruktionsmæssige årsager ikke for
udvendige førerspejle, monteret på højre side af køretøjer af klasserne
M2og M3i medlemsstater med højrekørsel eller monteret på venstre
side af samme køretøjer i medlemsstater med venstrekørsel.
3.3. I tilfælde af køretøjer som afprøves i chassis/førerhus tilstand, skal
minimal og maksimal karrosseribredde angives af fabrikanten og om
nødvendigt simuleres ved attrapplader under synsfeltafprøvningerne.
Alle køretøjs- og spejlkonfigurationer, som benyttes under afprøv-
ningen, skal opgives på EØF-standardtypegodkendelsesskemaet for en
køretøjstype med hensyn til monteringen af førerspejle (se tillæg).
3.4. Det udvendige førerspejl, der er foreskrevet i førerens side, skal være
monteret således, at vinklen mellem køretøjets lodrette længdemidter-
plan og det lodrette plan, der går gennem spejlcentrum og midten af
det liniestykke på 65 mm der forbinder førerens synsudgangspunkter,
ikke er større end 55 grader.
3.5. Førerspejle må ikke rage væsentlig mere uden for de ydre dele af
karrosseriet, end hvad der er nødvendigt for at opnå de synsfelter, der
er fastlagt i punkt 5.
3.6. Når den nedre kant af et udvendigt førerspejl er mindre end to meter
over jorden ved teknisk tilladt totalvægt af køretøjet må dette førerspejl
ikke rage mere end 0,20 m uden for køretøjets samlede bredde målt
uden førerspejl.
3.7. Førerspejle i klasse V skal være således anbragt på køretøjet, at intet
punkt af disse spejle eller deres holdere under nogen mulig indstilling
befinder sig mindre end 2 m over jorden ved teknisk tilladt totalvægt
af køretøjet.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 27
▼M2
Det er forbudt at anbringe et sådant førerspejl på køretøjer, hvor føre-
rhusets højde ikke gør det muligt at opfylde denne bestemmelse.
3.8. Under de betingelser, der er anført i punkt 3.5, 3.6 og 3.7 kan de udven-
dige førerspejle rage ud over den tilladte maksimale køretøjsbredde.
4. INDSTILLING
4.1. Det indvendige førerspejl skal kunne indstilles af føreren i normal stil-
ling.
4.2. Det udvendige førerspejl, der er placeret i førerens side, skal kunne
indstilles inde fra køretøjet med lukket dør, men eventuelt åbent vindue.
Spejlets fastspænding i den ønskede indstilling kan imidlertid foretages
uden for køretøjet.
4.3. Bestemmelserne i punkt 4.2. gælder ikke for udvendige førespejle af
den type, der giver efter for stød og derefter kan bringes til deres
udgangsstilling uden at skulle indstilles på ny.
5. SYNSFELT5.1.Almindelige bestemmelser
De i det følgende definerede synsfelter gælder ved brug af begge øjne
og således, at den undersøgende persons øjne er sammenfaldende med
»førerens synsudgangspunkter« i henhold til punkt 12 i bilag I. De
bestemmes med køretøjet i køreklar stand som defineret i punkt 2.6 i
bilag I til direktiv 70/156/EØF med en person, med en vægt på
75 kg ± 1 %, siddende foran i køretøjet. Målingen skal foretages
gennem ruder, hvis lysgennemgangsfaktor udgør mindst 70 %, målt
vinkelret på ruden.
5.2.Indvendigt førerspejl (klasse I)
Synsfeltet skal være således, at føreren kan se mindst et fladt og
vandret vejstykke, der ligger centreret omkring køretøjets lodrette
midterplan i længderetningen, og strækker sig fra horisonten til en
afstand af 60 m bag køretøjet og har en bredde på 20 m (fig. 3).
5.3.Udvendige hovedspejle (klasse II og III)
5.3.1.Venstre sides udvendige førerspejle for køretøjer i lande med højre-
kørsel oghøjre udvendig e førerspejle for køretøjer i lande med
venstrekørsel
5.3.1.1. Synsfeltet skal være således, at føreren kan se mindst en 2,50 m bred
plan og vandret del af vejen, idet denne del af vejen begrænses til højre
(for køretøjer i lande med højrekørsel) eller venstre (for køretøjer i
lande med venstrekørsel) af det plan, som er parallelt med køretøjets
lodrette midterplan i længderetningen og går gennem køretøjets yderste
venstre begrænsning (for køretøjer i lande med højrekørsel) eller
yderste højre begrænsning (for køretøjer i lande med venstrekørsel), og
idet denne del strækker sig fra 10 m bagved førerens synsudgangs-
punkter og til horisonten (figur 4 og 5).
5.3.2.Højre sides udvendige førerspejle for køretøjer i lande med højrekørsel
ogvenstre sides udvendig e førerspejle for køretøjer i lande med
venstrekørsel
5.3.2.1. Ved køretøjer i klasse M
1og klasse N1med en masse på ikke over 2
tons skal synsfeltet være således, at føreren kan se mindst en 4 m bred
plan og vandret del af vejen, begrænset til venstre (for køretøjer i lande
med højrekørsel) eller til højre (for køretøjer i lande med venstrekørsel)
af et plan, som er parallelt med køretøjets lodrette midterplan i længde-
retningen, og som går gennem det yderste højre punkt af køretøjet (for
køretøjer i lande med højrekørsel) eller yderste venstre punkt (for køre-
tøjer i lande med venstrekørsel), og idet den nævnte del strækker sig fra
20 m bag ved førerens synsudgangspunkter og til horsionten (se figur
4).
5.3.2.2. Ved andre køretøjer end omhandlet i punkt 5.3.2.1 skal synsfeltet være
således, at føreren kan se mindst en 3,50 m bred plan og vandret del af
vejen, begrænset til venstre (for køretøjer i lande med højrekørsel) eller
til højre (for køretøjer i lande med venstrekørsel) af et plan, som er
parallelt med køretøjets lodrette midterplan i længderetningen, og som
går gennem det yderste højre punkt af køretøjet (for køretøjer i lande
med højrekørsel) eller yderste venstre punkt af køretøjet (for køretøjer1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 28
▼M2
i lande med venstrekørsel), og idet den nævnte del strækker sig fra 30 m
bag ved førerens synsudgangspunkter og til horisonten.
Endvidere skal føreren kunne se vejen i en bredde af 0,75 meter fra et
punkt 4 meter bag ved det lodrette plan, der går gennem førerens syns-
udgangspunkter (figur 5).
5.4.Udvendige vidvinkelførerspejle (klasse IV)
5.4.1. Synsfeltet skal være således, at føreren mindst kan se en 12,5 m bred,
plan og vandret del af vejen, som på venstre side (for køretøjer i lande
med højrekørsel) eller på højre side (for køretøjer i lande med venstre-
kørsel) begrænses af et plan, som er parallelt med køretøjets lodrette
midterlængdeplan og går gennem køretøjets yderste højre punkt (for
køretøjer i lande med højrekørsel) eller yderste venstre punkt (for køre-
tøjer i lande med venstrekørsel), idet denne del strækker sig fra 15
meter til mindst 25 meter bag førerens synsudgangspunkter. Endvidere
skal føreren kunne se vejen i en bredde af 2,5 meter fra et punkt 3
meter bag ved det lodrette plan, der går gennem førerens synsudgangs-
punkter (figur 6).
5.5.Udvendige nærzonespejle (klasse V)
Synsfeltet skal være således, at føreren langs siden af køretøjet, der er
nærmest vejkanten, kan se en plan, vandret del af vejen, som begrænses
af følgende lodrette planer (se figur 7a og 7b):
5.5.1. et plan, der er parallelt med køretøjets lodrette midterlængdeplan, og
som går gennem et punkt, der ligger 0,2 meter uden for førerhusets
yderste punkt til højre (for køretøjer i lande med højrekørsel) eller til
venstre (for køretøjer i lande med venstrekørsel);
5.5.1.1. førerhusets yderste punkter måles i det lodrette tværplan, der går
gennem førerens synsudgangspunkter;
5.5.2. i tværgående retning, et plan, der er parallelt med planet nævnt i punkt
5.5.1 og befinder sig i en afstand af en meter foran dette;
5.5.3. i bagudgående retning, et plan, der er parallelt med det lodrette plan
gennem førerens synsudgangspunkter i en afstand af 1,25 meter bagved
dette plan;
5.5.4. i fremadgående retning, et plan, der er parallelt med det lodrette plan
gennem førerens synsudgangspunkter i en afstand af en meter foran
dette plan. Såfremt det lodrette tværplan gennem kofangerens forkant
er mindre end 1 meter foran det lodrette plan gennem førerens synsud-
gangspunkter, begrænses synsfeltet af dette plan (se figur 7b).
5.6. Ved førerspejle, som er sammensat af flere reflekterende flader med
forskellig krumning eller i en vinkel med hinanden, skal mindst en af
de reflekterende flader kunne give det synsfelt og have de dimensioner,
(se punkt 2.2.2 i bilag II) der er foreskrevet for den angivne klasse.
5.7.Hindringer
5.7.1.Indvendigt førerspejl (klasse I)
5.7.1.1. En formindskelse af synsfeltet som følge af tilstedeværelsen af anord-
ninger som f.eks. nakkestøtter, solskærme, bagrudeviskere og
varmelegemer er tilladt, forudsat at alle disse anordninger tilsammen
ikke dækker mere end 15 % af det foreskrevne synsfelt.
5.7.1.2. Hindringen måles med nakkestøtterne i den nederste stilling, som deres
reguleringssystem giver mulighed for, og med solskærmene bortklappet.
5.7.2.Udvendige førerspejle (klasse II, III, IV og V)
I de ovenfor beskrevne synsfelter tages ikke hensyn til hindringer
forårsaget af karrosseriet og visse dele heraf, såsom dørhåndtag, marke-
ringslygter, retningsviserblinklys, yderender af kofangere bagtil samt
dele til rengøring af de reflekterende overflader, såfremt alle disse
hindringer dækker mindre end 10 % af det foreskrevne synsfelt.
5.8.Afprøvningsmetode
Synsfeltet måles ved placering af kraftige lyskilder i synsudgangspunk-
terne og ved undersøgelse af det reflekterende lys på en lodret 60 m
fjern kontrolskærm. Andre tilsvarende metoder kan anvendes.1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 29
▼M2
Indvendigt førerspejl
Figur 31971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 30
▼M2
Udvendige hovedspejle
Køretøjer til højrekørsel
Figur 4
Køretøj i klasse M1
og klasse N1
under eller lig med 2 tons1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 31
▼M2
Figur 5
Køretøj i andre klasser end M1
og klasse N1
under eller lig med 2 tons1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 32
▼M2
Figur 6
Vidvinkelspejl
Figur 7
Nærzonespejl1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 33
▼M2
Tillægtil bilagIII
BILAG TIL EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSESSKEMA FOR EN KØRETØJSTYPE
MED HENSYN TIL MONTERINGEN AF FØRERSPEJLE
(Artikel 4, stk. 2, og artikel 10 i Rådets direktiv 70/156/EØF af 5. februar 1970 om tilnærmelse af
medlemsstaternes lovgivning vedrørende typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøre-
tøjer dertil)
1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 34
▼M2
1971L0127 — DA — 29.06.1987 — 007.001 — 35