1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skov-
brugshjultraktorer
(77/536/EØF)
(EFT L 220 af 29.8.1977, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om føre-
rværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer
(77/536/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som traktorer i henhold til nationale lovgiv-
ninger skal opfylde, omfatter blandt andet førerværn og disses fastgø-relse på traktoren;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at samtlige medlemsstater vedtager ensartedeforskrifter enten som tillæg til eller i stedet for deres nugældendebestemmelser, særligt med henblik på at fremgangsmåden for EØF-stan-dardtypegodkendelse i henhold til Rådets direktiv 74/150/EØF af 4.marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godken-delse af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer(
3) kan anvendes for alle
traktortyper;
ved en harmoniseret fremgangsmåde for komponenttypegodkendelse af
førerværn og disses fastgørelse på traktoren sættes den enkeltemedlemsstat i stand til at konstatere, om de fælles bestemmelser forfremstilling og afprøvning er overholdt, og til at underrette de andremedlemsstater herom ved fremsendelse af en kopi af den typegodken-delsesattest, der udstedes for hver type førerværn og dets fastgørelse påtraktoren; anbringelse af et EØF-typegodkendelsesmærke på alle føre-rværn, der er fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type,overflødiggør en teknisk kontrol med disse førerværn i de andremedlemsstater;
fælles forskrifter vedrørende andre dele i og specifikationer for føre-
rværn, særligt sådanne som dimensioner, døre, sikkerhedsglas, sikringimod at traktoren ruller videre dersom den vælter, beskyttelse af passa-gerer osv. vil blive udformet på et senere tidspunkt;
de harmoniserede forskrifter tilsigter primært at forøge sikkerheden
under kørsel på vej og under arbejde i hele Fællesskabets område; det eraf denne grund nødvendigt at indføre krav om, at traktorer, som eromfattet af dette direktiv, skal være forsynet med førerværn;
den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende
traktorer omfatter gensidig anerkendelse af den kontrol, som hver afdem udfører på grundlag af fælles forskrifter —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-komponenttypegodken-
delse til enhver type førerværn og deres fastgørelse på traktoren, der er i
(1) EFT nr. C 76 af 7. 4. 1975, s. 37.
(2) EFT nr. C 263 af 17. 11. 1975, s. 58.
(3) EFT nr. L 84 af 28. 3. 1974, s. 10.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 3
▼B
overensstemmelse med konstruktions- og afprøvningsforskrifterne ibilag I, II, III, IV og V.
2. Den medlemsstat, der har meddelt EØF-komponenttypegodken-
delsen, træffer — om fornødent i samarbejde med de kompetentemyndigheder i de øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstalt-ninger til i påkrævet omfang at kontrollere, at produktionen er i over-ensstemmelse med den godkendte type. Kontrollen udøves ved stikpr-øver.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten af en traktor eller af et førerværn
eller deres befuldmægtigede et EØF-typegodkendelsesmærke som vist ibilag VI for hver type førerværn og disses fastgørelse på traktoren, somde typegodkender i medfør af artikel 1.
Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger for at hindre, at
der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveksling af føre-rværn af en type, der er meddelt komponenttypegodkendelse for, ihenhold til artikel 1, med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af førerværn og af dele til
deres fastgørelse på traktorer under henvisning til deres udførelse, nårdisse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke.
2. En medlemsstat kan dog forbyde salg af førerværn, der er forsynet
med EØF-typegodkendelsesmærke, men som systematisk afviger fraden godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige
medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger ogbegrunder samtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat fremsender
inden en måned til de kompetente myndigheder i de andre medlems-stater kopier af EØF-komponenttypegodkendelsesattesterne, hvoraf eteksempel ses i bilag VII, for hver type førerværn, som de meddeler ellernægter typegodkendelse for.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-komponent-
typegodkendelse, at flere med samme EØF-typegodkendelsesmærkeforsynede førerværn og deres fastgørelse på traktoren ikke er i overens-stemmelse med den type, den har meddelt typegodkendelse for, træfferden de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen bringesi overensstemmelse med den godkendte type. De kompetente myndig-heder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetentemyndigheder i de andre medlemsstater om de trufne foranstaltninger,der eventuelt, såfremt det drejer sig om en alvorlig og gentaget uover-ensstemmelse, vil kunne udstrækkes til at omfatte inddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse myndigheder træffer de samme foranstalt-ninger, når de af de kompetente myndigheder i en anden medlemsstatunderrettes om sådan manglende overensstemmelse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en
måned underrette hinanden om inddragelse af en meddelt EØF-typegod-kendelse samt om grundene hertil.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse for et føre-rværn nægtes eller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud modsalg eller benyttelse, skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skalmeddeles de berørte parter med oplysning om de i medlemsstaternegældende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse af en traktor under henvisning til førerværn ogderes fastgørelse på traktorer, hvis disse er forsynet med EØF-typegod-kendelsesmærke, og hvis de i bilag VIII anførte forskrifter er overholdt.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
godkendelse, ibrugtagen eller brug af traktorer med henvisning til føre-rværn og deres fastgørelse på traktoren, dersom disse er forsynet medEØF-typegodkendelsemærke, og hvis de i bilag VIII anførte forskrifterer overholdt.
Artikel 9
Dette direktiv finder anvendelse på traktorer, som er defineret i artikel 1
i direktiv 74/150/EØF, og som har følgende kendetegn:
— fri højde under bagakslen på højst 1 000 mm,
— fast eller indstillelig sporvidde på en af de drivende aksler på 1 150
mm eller derover,
— mulighed for at blive udstyret med koblingsanordning for ophængte
redskaber (trepunktophæng) og en trækbom,
— masse mellem 1,5 tons og 4,5 tons, svarende til traktorens egenvægt
i henhold til pkt. 2.4 i bilag I til direktiv 74/150/EØF, inklusiveførerværnet monteret i overensstemmelse med nærværende direktivog traktoren forsynet med de største dæk, som fabrikanten anbefaler.
Artikel 10
I forbindelse med EØF-standardtypegodkendelse skal hver traktor, som
er omhandlet i artikel 9, være forsynet med førerværn, der opfylderforskrifterne i bilag I, II, III og IV.
Artikel 11
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene
til dette direktiv til den tekniske udvikling, vedtages i overensstemmelsemed fremgangsmåden i artikel 13 i direktiv 74/150/EØF.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de bestemmelser, som
er nødvendige for at efterkomme dette direktiv inden atten månederefter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.
2. Efter meddelelsen af dette direktiv skal medlemsstaterne under-
rette Kommissionen om ethvert forslag til administrative og ved lovfastsatte bestemmelser, som de påtænker at indføre på det af direktivetomfattede område.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 5
▼B
BILAGSFORTEGNELSE
BILAG I Forskrifter for EØF-komponenttypegodkendelse
BILAG II Forskrifter for afprøvning af førerværnets styrke
og styrken af dets fastgørelse på traktoren
BILAG III Fremgangsmåde ved afprøvningenBILAG IV FigurerBILAG V Eksempel på afprøvningsrapportBILAG VI MærkningBILAG VII Eksempel på EØF-komponenttypegodkendelses-
attest
BILAG VIII Forskrifter for EØF-standardtypegodkendelseBILAG IX IEksempel på bilag til EØF-standardtypegodken-
delsesskema med hensyn ti førerværnets styrkeog styrken af dets fastgørelse på traktoren.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 6
▼B
BILAG I
FORSKRIFTER FOR EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE
1. DEFINITION
1.1.Førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle)
Ved førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle) forstås den
opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge ellerformindske faren for føreren, dersom traktoren vælter under normalt brug.
1.2. Den i pkt. 1.1 nævnte opbygning er kendetegnet derved, at den sikrer et
indvendigt frit område, der er tilstrækkeligt stort til at beskytte føreren itilfælde af, at traktoren vælter.
2. GENERELLE FORSKRIFTER
2.1. Ethvert førerværn såvel som dets fastgørelse på traktoren skal være
således konstrueret og bygget, at det opfylder det væsentlige formål anførti pkt. 1.
2.2. Dette krav kontrolleres efter en af de i bilag III anførte forskrifter.
Metoden vælges afhængigt af traktorens masse i henhold til følgendekriterier:
— den i bilag III, afsnit B, anførte metode for traktorer, hvis masse ligger
inden for de i artikel 9 fastsatte grænser;
— den i bilag III, afsnit A, anførte metode for traktorer, hvis masse er
over 1,5 tons, men som ikke overstiger 3,5 tons.
3. BEGÆRING OM EØF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE
3.1. Begæring om EØF-komponenttypegodkendelse af en traktortype med
hensyn til styrken af førerværn og disses fastgørelse på traktoren skalindsendes af traktorfabrikanten eller af fabrikanten af førerværnet ellerdisses befuldmægtigede.
3.2. Begæringen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksem-
plarer med følgende oplysninger:
— hovedtegning af førerværnet med målestok eller hoveddimensionsan-
givelser; denne tegning skal især vise fastgørelsesdelene i enkeltheder;
— fotografier, såvel fra siden som bagfra, som viser førerværnets fastgø-
relse i enkeltheder;
— kortfattet beskrivelse af førerværnet, herunder af konstruktionsmåden,
detaljer af fastgørelsen på traktoren, og hvor nødvendigt detaljer afbeklædningen, adgangsforholdene, nødudgang, detaljer af indvendigpolstring samt særlige forholdsregler til imødegåelse af vidererulningsamt enkeltheder vedrørende opvarmning og ventilation;
— materialedata og data vedrørende monteringsbeslag eller konsoller og
fastgørelsesbolte (se bilag V).
3.3. En traktor med førerværn monteret, der er repræsentativ for den traktor-
type, som søges godkendt, indleveres til den afprøvningsanstalt, som eransvarlig for typegodkendelsesafprøvningen.
3.4. Indehaveren af en EØF-typegodkendelse kan begære en udvidelse af
denne til at gælde for andre traktortyper. Den kompetente myndighed, somhar udstedt den oprindelige typegodkendelse, skal meddele udvidelsen,såfremt det godkendte førerværn og traktortypen (-typerne), for hvilken(hvilke) udvidelse begæres, opfylder følgende betingelser:
— massen uden ballast, som defineret i punkt 1.3 i bilag II, overstiger
ikke den under afprøvningen anvendte referencemasse med mere end5% ;
— fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke førerværnet fast-
gøres, er identiske;
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 7
▼B
— alle dele som skærme og motorhjelmen, der afstiver førerværnet, er
identiske;
— sædets placering er ikke ændret.
4. PÅSKRIFTER
4.1. Ethvert førerværn, der er i overensstemmelse med den godtkendte type,
skal have følgende mærkning:
4.1.1. fabriks- eller varemærke;4.1.2. et EØF-typegodkendelsesmærke, der svarer til eksemplet i bilag VI;4.1.3. førerværnets serienummer;4.1.4 traktorfabrikater og -modeller, som førerværnet er beregnet til.4.2. Alle påskrifter skal anføres på et skilt.4.3. De nævnte påskrifter skal være anbragt således, at de er synlige, let
læselige og ikke kan udslettes.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 8
▼B
BILAG II
FORSKRIFTER FOR AFPRØVNING AF STYRKEN AF FØRE-
RVÆRNET OG AF DETS FASTGØRELSE PÅ TRAKTOREN
1. GENERELLE FORSKRIFTER1.1.Afprøvningens formål
Afprøvningen har til formål — under anvendelse af særligt udstyr — at
simulere de belastninger, som påføres førerværnet, når traktoren vælter.Disse afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, gør det muligt at fastslåstyrken af førerværnet og af de beslag, hvormed det er fastgjort påtraktoren.
1.2.Forberedelse af afprøvningen
1.2.1. Førerværnet skal afprøves på en traktor af den type, til hvilken det er
konstrueret. Det skal være fastgjort på traktoren i overensstemmelse medforskrifterne fra traktorfabrikanten og/eller fra fabrikanten af føre-rværnet.
1.2.2. Under afprøvningerne skal traktoren være udstyret med alle de styrkegi-
vende komponenter, som indgår i serieproduktionen, og som har betyd-ning for førerværnets styrke eller som er nødvendige for afprøvnin-gernes gennemførelse.
Komponenter, som kan frembyde risikomomenter i det frie område, skal
også være monteret, således at det kan undersøges, om kravene i pkt. 4.1i dette bilag er opfyldte.
1.2.3. Prøvningerne gennemføres på en stationær traktor.
1.3.Traktorens masse
Den vejede masse W, som bruges i formlerne (se bilag III, afsnit A og
afsnit B) til beregning af pendulklodsens faldhøjde og af belastningen,må ikke være mindre end den masse, der er defineret i pkt. 2.4 i bilag Itil direktiv 74/150/EØF (dvs. uden ekstra udstyr, men med kølervæske,smøremidler, brændstof, værktøj og fører) med tillæg af førerværnetsmasse og minus 75 kg. Massen af ekstra vægt for- eller bagtil, væske-fyldning af dækkene, ophængte redskaber eller udstyr eller andet særligtudstyr medregnes ikke.
2. AFPRØVNINGSMATERIEL2.1.Pendulklods
2.1.1. Pendulklodsen skal være ophængt frit i to kæder eller ståltove i omdrej-
ningspunkter, som er mindst 6 meter over underlaget. Det skal væremuligt at foretage uafhængig indstilling af klodsens højde og af vinklenmellem klodsen og kæderne eller ståltovene, hvori den er ophængt.
2.1.2. Klodsens masse skal være 2 000kg ± 20 kg, idet vægten af kæder eller
ståltove ikke medregnes; denne masse må ikke overstige 100 kg.Længden af slagfladens sider skal være 680 mm ± 20 mm (se bilag IV,fig. 4). Klodsen skal være således udført, at dens tyngdepunkt ikkeforskydes.
2.1.3. Det skal være muligt at løfte klodsen bagud som et pendul til en højde,
der fastlægges for hver prøvning. En udløsningsmekanisme for hurtigudløsning skal tillade klodsen at svinge frit nedad uden at den ændrervinkelindstilling i forhold til ophænget.
2.2.Pendulophæng
Pendulklodsens ophæng skal være solidt fastgjort, således at dets
forskydning ikke i nogen retning overstige r1%a fafstanden, til hvilken
klodsen løftes før slaget.
2.3.Forankringer
2.3.1. Traktoren skal ved hjælp af tilspændingsanordninger være forankret til
skinner, som er solidt fastgjort til et fast betonunderlag. Skinnerne skalvære således placeret, at det er muligt at forankre traktoren som vist påfig. 5, 6 o g 7 i bilag IV. Traktorens hjul og enhver opklodsning af
akslerne anvendt ved prøvningerne skal hvile på det faste underlag.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 9
▼B
2.3.2. Foruden tilspændingsanordningerne og fastgørelsen til skinnerne består
forankringen af ståltove af den foreskrevne længde.
Ståltovene skal være runde og af konstruktion 6 × 19 tråde med hampe-
sjæl i overensstemmelse med ISO 2408. Ståltovenes nominelle diameterskal være 13 mm.
2.3.3. På knækstyrede traktorer skal drejningspunktet understøttes og forankres
som beskrevet for slagprøve forfra, bagfra og fra siden og for belast-ningsprøverne og skal tillige under slagprøve fra siden afstives i sideret-ningen. For- og baghjul behøver ikke at ligge på linje, hvis afstivningenherved lettes.
2.4.Afstivning af hjulene og bjælken
2.4.1. Ved slagprøve fra siden skal til afstivning af hjulene anvendes en bjælke
som vist på fig . 7 i bilag IV.
2.4.2. En bjælke af nåletræ ca. 150 × 150 mm skal som støtte for dækkene
fastspændes til underlaget på den side, som er modsat slaget som vist påfig. 5, 6 og 7, bilag IV.
2.5.Afstivning og ståltove til forankring af knækstyrede traktorer
2.5.1. Ved prøvning af knækstyrede traktorer skal anvendes ekstra afstivninger
og forankringer. Deres formål er at sikre, at den del af traktoren, påhvilken førerværnet er monteret, fastholdes som på en traktor med stivkrop.
2.5.2. Særlige tillægsbestemmelser er givet i bilag III for slag- og belastnings-
prøverne.
2.6.Belastningsudstyr
Et udstyr som vist i fig. 8 i bilag IV skal kunne udøve en lodret
nedadrettet belastning på førerværnet ved hjælp af en stiv bjælke, som erca. 250 mm bred, og som er forbundet til kraftkilden gennem kardanled.Traktorens aksler skal klodses op på passende måde, således at dækkeneikke påvirkes af belastningen.
2.7.Måleudstyr
2.7.1. Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, afsnit A og afsnit B,
skal anvendes en anordning, på hvilken en friktionsring, som passendestramt omslutter en vandret stang, gør det muligt at måle forskellen påden største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning underslagprøve fra siden.
2.7.2. Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, afsnit A, skal der efter
hver prøvning foretages målinger, der kan vise, om nogen del af føre-rværnet er trængt ind i det frie område, som er beskrevet i pkt . 2 i bilag
III, afsnit A.
2.7.3 Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, afsnit B, skal der
anvendes udstyr — det kan være filmudstyr — som gør det muligt efterprøven at konstatere, om nogen del af førerværnet under prøven ertrængt ind i eller har berørt det frie område, som er beskrevet i pkt. 2 ibilag III, afsnit B.
2.8.Tolerancer
Målinger, som udføres under prøvningen, skal ske under overholdelse af
følgende tolerancer:
2.8.1. dimensioner, som måles under prøvningen (med undtagelse af pkt.
2.8.2); dimensioner af førerværn og traktor, det frie område ogdækkenes nedspænding ved forankring for slagprøve :±3m m ;
2.8.2. pendulklodsens højdeindstilling for slagprøve :±6m m ;
2.8.3. traktorens vejede masse: ± 20 kg;2.8.4. tilført belastning ved belastningsprøve: ± 2%;2.8.5. pendulkædning: ± 2 °
3. AFPRØVNINGER3.1.Generelle krav
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 10
▼B
3.1.1.Afprøvningernes rækkefølge
3.1.1.1. Afprøvningernes fortegnelse og rækkefølge skal være følgende (punk-
ternes numre svarer til dem, under hvilke prøvningerne er beskrevet ibilag III, afsnit A og afsnit B):
1. Slagprøve bagfra, pkt. 1.1.2. Belastningsprøve på bagenden, pkt. 1.4.3. Slagprøve forfra, pkt. 1.2.4. Slagprøve fra siden, pkt. 1.3.5. Belastningsprøve på forenden, pkt. 1.5.
3.1.1.2. Dersom en del eller flere dele af forankring forrykkes eller går itu under
afprøvningen, skal denne gentages.
3.1.1.3. Der må ikke foretages nogen reparation eller justering af traktoren eller
førerværnet under afprøvningen.
3.1.1.4. Under afprøvningerne skal traktorens gearkasse være i neutral position
og traktoren være ubremset.
3.1.2.Sporvidde
Der skal vælges en sådan indstilling af baghjulenes sporvidde, at føre-
rværnet så vidt muligt ikke støttes af dækkene under afprøvningerne.
3.1.3.Afmontering af dele, der ikke frembyder fare
Alle de dele af traktoren og af førerværnet, der som en enhed udgør en
beskyttelse af føreren, herunder beskyttelse mod vejrliget, skal leveressammen med den traktor, som skal afprøves. Det er tilladt at afmonterefor-, side- og bagruder af sikkerhedsglas eller lignende materiale, samtalle aftagelige plader, beslag eller tilbehørsdele, der ikke har betydningfor styrken, og som ikke kan medføre nogen fare i tilfælde af, attraktoren vælter.
3.1.4.Slagprøvernes retning
Slagprøve fra siden skal udføres på den side af traktoren, som må
antages at give anledning til den største deformation. Slagprøve bagfraskal udføres på det hjørne, som er længst borte fra sideslagprøven, ogslagprøve forfra på det hjørne, som er nærmest sideslagprøven.
3.1.5.Dæktryk og nedspænding
Dækkene må ikke være væskefyldte. Tryk og nedspænding i de dæk, der
er forankret under de forskellige prøvninger, skal være i overensstem-melse med følgende tabel:
Dæktryk (bar)
radialdæk diagonaldæk Nedspæn-
for bag for bagding
(mm)
4-hjulsdrevet, for- og
baghjul af samme dimen-sion1,20 1,20 1,00 1,00 25 25
4-hjulsdrevet, forhjulmindre end baghjul 1,80 1,20 1,50 1,00 20 25
2-hjulsdrevet 2,40 1,20 2,00 1,00 15 25
4. VURDERING AF RESULTATERNE
4.1. Et førerværn, der er indleveret til EØF-komponenttypegodkendelse, skal
betragtes som værende i overensstemmelse med kravene til styrke, hvisdet opfylder følgende betingelser:
4.1.1. Der må ikke forekomme brud eller revner som beskrevet i pkt. 3.1 i
bilag III, afsnit A eller afsnit B.
4.1.2. Afprøvning i henhold til bilag III, afsnit A: ingen del af det frie område
må befinde sig uden for førerværnet.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 11
▼B
Afprøvning i henhold til bilag III, afsnit B: ingen del af det frie område
må være berørt af førerværnet under nogen af slag- eller belastningsprø-verne eller have været uden for førerværnet som beskrevet i pkt. 3.2 ibilag III, afsnit B.
4.1.3. Afprøvning i henhold til bilag III, afsnit A: forskellen mellem den
største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning sombeskrevet i pkt. 3.3 i bilag III, afsnit A, må ikke overstige 15 cm.
Afprøvning i henhold til bilag III, afsnit B: under slagprøve fra siden må
forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivendeudbøjning som beskrevet i pkt. 3.3 i bilag III, afsnit B, ikke overstige 25cm.
4.2. Der må ikke være andre dele, som frembyder særlig fare for føreren, f.
eks. glas, der kan splintre på farlig måde, eller utilstrækkelig polstring aftagets underside eller af steder, hvor førerens hoved kan støde imod.
5. AFPRØVNINGSRAPPORT
5.1. Afprøvningsrapporten skal vedlægges EØF-typegodkendelsesattesten,
der er vist i bilag VII. Udfærdigelse og indholdet af rapporten skal væresom vist i bilag V. Rapporten skal indeholde:
5.1.1. en almindelig beskrivelse af førerværnets form og konstruktion,
herunder materialer og fastgørelse; udvendige dimensioner af traktorenmed førerværnet monteret; indvendige hoveddimensioner; mindsteafstande til rattet; afstande fra rattet til førerværnets sider; afstanden fraførerværnets loft til sædet eller til sædets referencepunkt og til gulvet,hvis et sådant findes; oplysninger om normale adgangsforhold og omnødudgange som disse er bestemt af førerværnets konstruktion; endeligoplysninger om opvarmning og i givet fald ventilation;
5.1.2. oplysninger om særlige egenskaber f.eks. beregnet til at forhindre, at
traktoren ruller rundt;
5.1.3. en kortfattet angivelse af indvendige polstringer beregnet til at
formindske skaderne på hoved og skuldre eller til at reducere støj;
5.1.4. angivelse af typen af materiale i forrude og andre ruder.5.2. Rapporten skal klart identificere den traktortype (fabrikat, type, handels-
betegnelse osv.), som benyttes til afprøvningen, og de typer førerværneter konstrueret til.
5.3. Dersom en EØF-komponenttypegodkendelse udvides til montering på
andre traktortyper, skal rapporten indeholde en nøjagtig henvisning tilrapporten fra den oprindelige EØF-komponenttypegodkendelse samtnøjagtige oplysninger angående kravene i pkt. 3.4 i bilag I.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 12
▼B
BILAG III
FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNING
A — AFPRØVNINGSMETODE I
1. SLAG- OG BELASTNINGSPRØVER1.1.Slagprøve bagfra
1.1.1. Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20 °med
lodret, med mindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet haren større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagfladeved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnetshældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, ogophængskæden fortsat danner en vinkel på 20 °med lodret. Der bør
træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkringslagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktetgår gennem slagpunktet.
Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme
jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant.Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af
16 af førerværnets bredde foroven, inden for et lodret plan, som er
parallelt med traktorens længdeplan, og som går gennem førerværnetsyderste øvre punkt.
Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i
en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvorrundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (sefig. 9 i bilag IV).
Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fast-
gøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og afen længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikkepåvirkes heraf.
1.1.2. Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgø-
relsespunkter skal ligge ca . 2 m bag bagakslen og ca. 1,5 m foran
forakslen. Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i sammeplan som klodsens tyngdepunktsplan eller, såfremt der anvendes flereforankringer, skal disse give en resultant, i dette plan som vist på fig. 5 ibilag IV. Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for-og bagdæk er som angivet i pkt. 3.1.5 i bilag II.
Efter at forankringerne er tilspændt, fastspændes en kvadratisk træbjælke
150 × 150 mm foran baghjulene og drives tæt imod dem.
1.1.3. Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget.
Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankressom bagakslen, der er vist i fig . 5 i bilag IV. Drejningspunktet under-
støttes af en kvadratisk bjælke 100 × 100 mm og forankres fast tilskinnerne ved hjælp af ståltove.
1.1.4. Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og
slagpunkt er:
H = 125 + 0,020 W
hvor:
H =klodsens faldhøjde i mm,
W =traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II.
Herefter udløses klodsen, så den slår imod førerværnet.
1.2.Slagprøve forfra
1.2.1. Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet med slagfladen og ophængskæden i en vinkel på 20 °med
lodret, med mindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet haren større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagfladeved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet islagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskædenfortsat danner en vinkel på 20 °med lodret. Der bør træffes foranstalt-
ninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktetreduceres. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at dens tyngde-punktsbane passerer gennem slagpunktet.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 13
▼B
Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis
traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste,forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt skal falde højst 80 mm fra etlodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, somgår gennem førerværnets øverste punkt.
Dersom der på førerværnets forende findes en runding, som begynder i
en større afstand en 80 mm fra det lodrette plan, skal slaget ramme detpunkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymme-triplan (se fig . 9 i bilag IV).
1.2.2. Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på fig . 6 i bilag
IV. Forankrin gernes fastgørelsespunkter skal ligge ca .2mb a g
bagakslen og 1,5 m foran forakslen; forankringerne tilspændes, såledesat fordækkenes nedspænding er som angivet i pkt. 3.1.5 i bilag II. Efterat forankringerne er tilspændt, skal der bag baghjulene fastspændes enkvadratisk træbjælke med sidelængde på ca. 150 × 150 mm, som drivestæt mod hjulene.
1.2.3. Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget.
Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankressom forakslen, der er vist i fig . 6 i bilag IV. Drejningspunktet under-
støttes af en kvadratisk bjælke med sidelængde ca. 100 × 100 mm ogforankres til skinnerne ved hjælp af ståltove.
1.2.4. Klodsen løftes bagud, således at klodsens faldhøjde er:
H = 125 + 0,020 W
1.3.Slagprøve fra siden
1.3.1. Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet med slagfladen og ophænget i lodret stilling, med mindreførerværnet på grund af hældning i slagpunktet på tidspunktet for størstedeformation afviger fra lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slag-flade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med føre-rværnet i slagpunktet og ophænget fortsat er lodret. Klodsens ophæng-shøjde indstilles således, at dens tyngdepunktsbane passerer gennemslagpunktet.
Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme
jorden først, såfremt traktoren vælter, og er normalt den øverste kant.Med mindre det er sikkert, at en anden del af denne kant vil rammejorden først, skal slagpunktet ligge i det plan, som er vinkelret påtraktorens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt,når sædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, atklodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres.
1.3.2. Den aksel på en ikke knækstyret traktor, som ikke kan dreje omkring et
omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget i denside, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dettenormalt være bagakslen; opstillingen er vist på fig . 7 i bilag IV. De to
forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idetden ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den andentil et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes således, atnedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i pkt. 3.1.5 ibilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælkesom afstivning af hjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget,således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vistpå fig. 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således, at den, når den eranbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30 °±3°med vandret. Dens
længde skal være 20—25 gange dens tykkelse og dens bredde 2—3gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden, vedat en bjælke fastgøres til underlaget og modsat den udvendige side afhjulet modsat slaget.
1.3.3. Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af
traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på sammemåde som en traktor med stiv krop.
Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen
og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres ogunderstøttes som vist i fig . 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes
med en kvadratisk bjælke med sidelængde på mindst 100 × 100 mm ogforankres til skinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktetsom fastgøres til underlaget, således at det svarer til en afstivning afbaghjulet og yder den samme understøttelse som hos en traktor med stivkrop.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 14
▼B
1.3.4. Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
H = 125 + 0,150 W
1.4.Belastningsprøve bagtil
Traktoren anbringes i belastningsudstyret, som er beskrevet i pkt. 2.6 i
bilag II og vist i fig. 8 og 10 i bilag IV, således at bagkanten af bjælkenligger over førerværnets bageste, øverste bærende punkt og således, attraktorens længdesymmetriplan ligger midt mellem de punkter, i hvilkebjælken påvirkes af belastningen.
Akslerne klodses op således, at belastningen ikke optages af dækkene.
Den tilførte belastning skal svare til to gange traktorens masse somdenne er defineret i pkt. 1.3 i bilag II. Om nødvendigt skal traktorensforende forankres.
1.5.Belastningsprøve fortil
1.5.1. Denne prøve er den samme som belastningsprøve bagtil, idet dog den
forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverstepunkt.
1.5.2. Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede
belastning, tilføres belastning indtil taget er nedbøjet så meget, at detfalder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punktmed den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, nården vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktorenflyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vilbære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i fig. 10 ibilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning påny.
2. DET FRIE OMRÅDE
2.1. Det »frie område« er bestemt af følgende planer, når traktoren er anbragt
på en vandret flade:
— et vandret plan 95 cm over belastet sæde;
— et lodret plan vinkelret på traktorens længdesymmetriplan 10 cm bag
sædets ryglæn;
— et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til
venstre for sædets midtpunkt;
— et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til
højre for sædets midtpunkt;
— et skråt plan, som indeholder en vandret linje vinkelret på traktorens
længdesymmetriplan 95 cm over det belastede sæde og 45 cm (+sædets normale indstillingsområde) foran sædets ryglæn; dette skråplan passerer foran rattet i en afstand af 4 cm fra ratkransen, når deter nærmest rattet.
2.2. Der ses bort fra polstring på sædets ryglæn. Sædet indstilles i bageste
stilling, som anvendes ved normal brug af traktoren, hvorunder førerensidder i sædet, og i den højeste position, hvis denne kan indstillessærskilt. Dersom sædets affjedring er indstillelig, anvendes midterstestilling, og belastningen på sædet skal være 75 kg.
3. MÅLINGER3.1.Brud og revner
Efter hver afprøvning undersøges alle komponenter, samlinger og
konsoller til fastgøring på traktoren visuelt for at påvise brud og revner.Der ses bort fra små revner i dele, som er uden styrkemæssig betydning.
3.2.Det frie område
3.2.1. Efter hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er
trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i pkt. 2.
3.2.2. Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område er belig-
gende uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtessom værende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet ikontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet imod slagetsretning. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være demindste, som anbefales af fabrikanten.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 15
▼B
3.3.Største øjeblikkelige udbøjning
Ved sideslagprøven noteres forskellen mellem den største øjeblikkelige
udbøjning og den blivende udbøjning målt i en højde af 950 mm overdet belastede sæde. Den ene ende af den i punkt 2.7.1 i bilag IIbeskrevne stang skal være fastgjort til førerværnets øverste del, og denanden går gennem et hul i opstanderen. Friktionsringens stilling påstangen efter slaget angiver den største øjeblikkelige udbøjning.
3.4.Blivende udbøjning
Efter den sidste belastningsprøve noteres den blivende udbøjning af
førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hoved-komponenter i forhold til sædet før afprøvningernes påbegyndelse.
B — AFPRØVNINGSMETODE II
1. SLAG- OG BELASTNINGSPRØVER1.1.Slagprøve bagfra
1.1.1. Traktoren placeres således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20 °med
lodret, med mindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet haren større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagfladeved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnetshældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, ogophængskæden fortsat danner en vinkel på 20 °med lodret. Der bør
træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkringslagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktetgår gennem slagpunktet.
Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme
jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant.Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af
16af førerværnets bredde foroven inden for et lodret plan, som er
parallelt med traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem føre-rværnets yderste øvre punkt.
Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i
en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvorrundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (sefig. 9 i bilag IV).
Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fast-
gøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og afen længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikkepåvirkes heraf.
1.1.2. Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgø-
relsespunkter skal ligge ca . 2 m bag bagakslen og 1,5 m foran forakslen.
Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i samme plan somklodsens tyngdepunktsplan eller, såfremt der anvendes flere forank-ringer, skal disse give et resultat, i dette plan som vist på fig . 5 i bilag
IV.
Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for- og bagdæk
er som angivet i pkt. 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt,fastspændes en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene ogdrives tæt imod dem.
1.1.3. Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget.
Som bagaksel betragtes akslen på den del af traktoren, der bærer føre-rværnet, som vist i fig . 5 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en
kvadratisk træbjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres solidt tilskinnerne ved hjælp af ståltove.
1.1.4. Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og
slagpunkt er:
H = 2,165 × 10
−8×W L2ellerH=5 , 7 3×1 0−2×I ,
hvor:
H = klodsens faldhøjde i mm,
W = traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II,
L = traktorens største akselafstand i mm,
I = bagakslens enertimoment i kg-m2).
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 16
▼B
Herefter udløses klodsen, så den slår imod førerværnet.
1.1.5. Der foretages ingen slagprøve, såfremt det drejer sig om en traktor, hvis
vægt i henhold til punkt 1.3 i bilag II hviler med mindst 50 % påforakslen.
1.2.Slagprøve forfra
1.2.1. Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20 °med
lodret, med mindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet haren større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagfladeved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet,og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20 °med lodret.
Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen
passerer gennem slagpunktet. Der bør træffes foranstaltninger til, atklodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Klod-sens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerergennem slagpunktet.
Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis
traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste,forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt må ikke falde mere end 80 mminden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymme-triplan, og som går gennem førerværnets øverste punkt.
Dersom der på førerværnets forende findes en runding, der begynder i
en større afstand end 80 mm fra det lodrette plan, skal klodsen rammedet punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længde-symmetriplan (se fig . 9 i bilag IV).
1.2.2. Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på fig . 6 i bilag
IV. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligg e 2 m bagved
bagakslen og 1,5 m foran forakslen.
Forankringerne tilspændes således, at for- og bagdækkenes nedspænding
er som angivet i pkt. 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt,fastgøres bag baghjulene en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm, somdrives tæt mod hjulene.
1.2.3. Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget.
Akslen på den del af traktoren, der bærer førerværnet, skal forankressom forakslen, der er vist i fig . 6 i bilag IV. Drejningspunktet under-
støttes af en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankresfast til skinnerne ved hjælp af ståltove.
1.2.4. Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
H = 125 + 0,020 W.
1.3.Slagprøve fra siden
1.3.1. Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme
førerværnet med slagfladen og ophængskæden i lodret stilling, medmindre førerværnet i slagpunktet afviger fra lodret på tidspunktet for denstørste deformation. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade vedhjælp af ekstra ophæng, så den er parallel med førerværnet i slagpunktet,og ophængskæden fortsat er lodret. Klodsens ophængshøjde indstillessåledes, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet.
Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme
jorden først ved en sidelæns væltning, og er normalt den øverste kant.Med mindre det er klart, at et andet punkt på denne kant vil rammejorden først, ligger slagpunktet i det plan, som står vinkelret på trakto-rens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt, nårsædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsenstilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres.
1.3.2. Den aksel på en ikke knækstyret traktor, som ikke kan dreje sig omkring
et omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget iden side, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dettenormalt være bagakslen; opstillingen er vist på fig . 7 i bilag IV. De to
forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idetden ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den andentil et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes, således atnedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i pkt. 3.1.5 ibilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælkesom afstivning af baghjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget,således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vistpå fig. 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således at den, når den der
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 17
▼B
anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30 °±3°med vandret. Dens
længde skal være 20—25 gange dens tykkelse og dens bredde 2—3gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden vedat en bjælke fastgøres til underlaget og imod den udvendige side afhjulet modsat slaget.
1.3.3. Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af
traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på sammemåde som en traktor med stiv krop.
Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen
og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres ogunderstøttes som vist i fig . 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes
med en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres tilskinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktet, som fastgørestil underlaget, således at det svarer til en afstivning af baghjulet og yderden samme understøttelse som hos en traktor med stiv krop.
1.3.4. Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
H = 125 + 0,150 W.
1.4.Belastningsprøve bagtil
Traktoren anbringes i belastningsudstyret, som er beskrevet i pkt. 2.6 i
bilag II og vist i fig. 8 og 10 i bilag IV, således at bagkanten af bjælkenligger over førerværnets bageste, øverste bærende punkt og således, attraktorens længdesymmetriplan ligger midt mellem de punkter, i hvilkebjælken påvirkes af belastningen.
Akslerne klodses op således, at belastningen ikke optages af dækkene.
Den tilførte belastning skal svare til to gange traktorens masse somdefineret i pkt. 1.3 i bilag II. Om nødvendigt skal traktorens forendeforankres.
1.5.Belastningsprøve fortil
1.5.1. Denne prøve er den samme som belastningsprøven bagtil, idet dog den
forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverstepunkt.
1.5.2. Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede
belastning, tilføres belastning indtil taget er nedbøjet så meget, at detfalder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punktmed den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, nården vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktorenflyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vilbære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i fig. 10 ibilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning påny.
2. DET FRIE OMRÅDE
2.1. Det frie område er vist på fig. 3 bilag IV og er fastlagt i forhold til et
lodret referenceplan, som almindeligvis ligger i traktorens længderet-ning, og som går gennem sædets referencepunkt, beskrevet i pkt. 2.3, ograttets centrum. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret medsædet og rattet under slagprøverne, men at forblive vinkelret på trakto-rens gulvplan eller på førerværnet, hvis dette er fjedrende ophængt.
Hvis rattet er indstilleligt, skal dets stilling være som ved normal kørsel,
hvorunder føreren sidder i sædet.
2.2. Det frie områdes afgrænsninger er:2.2.1. lodrette planer 250 mm på hver side af referenceplanet op til en højde af
300 mm over sædets referencepunkt;
2.2.2. parallelle planer udgående fra den øverste kant af planerne i pkt. 2.2.1
indtil en maksimal højde på 900 mm over sædets referencepunkt ogsåledes skråtstillede, at det øverste punkt på planet nærmest slaget ermindst 100 mm fra referenceplanet;
2.2.3. et vandret plan 900 mm over sædets referencepunkt;2.2.4. et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som inde-
holder et punkt 900 mm lodret over sædets referencepunkt samt denbageste del af sædekonstruktionen med affjedringen;
2.2.5. et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som går lodret
nedad fra den bageste del af sædet;
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 18
▼B
2.2.6. en krum flade med radius 120 mm, som er vinkelret på referenceplanet,
og til hvilket planerne i pkt. 2.2.3 og 2.2.4 er tangentplaner;
2.2.7. en krum flade med radius 900 mm, som er vinkelret på referenceplanet,
og som strækker sig 400 mm frem foran og tangentielt til et punkt påplanet i pkt. 2.2.3 beliggende 150 mm foran sædets referencepunkt;
2.2.8. et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som skærer
fladen i pkt. 2.2.7 i dennes forreste kant og passerer 40 mm fra rattetforan dette; hvis rattet er højtplaceret, erstattes dette plan af et tangent-ialplan til fladen i pkt. 2.2.7;
2.2.9. et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som ligger 40 mm
foran rattet;
2.2.10. et vandret plan gennem sædets referencepunkt.
2.3.Sædets indstilling og sædets referencepunkt
2.3.1. Ved definitionen af det frie område i pkt. 2.1 befinder sædet sig i det
bageste punkt af ethvert vandret indstillingsområde. Sædet indstilles imidtpunktet af ethvert lodret indstillingsområde, hvor dette er uafhæn-gigt af sædets vandrette indstilling.
Referencepunktet bestemmes ved hjælp af anordninger vist i fig. 1 og 2 i
bilag IV, som skal simulere belastningen fra en person. Anordningenbestår af en sædeplade og ryglænsplader. Den nederste ryglænspladesammenføjes med sædepladen ved hjælp af led placeret i sæderegionen(A) og i lænderegionen (B). Leddet (B) skal give mulighed for justeringi højden.
2.3.2. Referencepunktet er defineret som det punkt i sædets midterplan, hvor et
tangentialplan til den nederste ryglænsplade og et vandret plan skærerhinanden. Dette vandrette plan skærer den nedre overflade af sæde-pladen i et punkt 150 mm foran den ovenfor nævnte tangent.
2.3.3. Hvis et sædeophæng er udstyret med en indstillingsanordning for tilpas-
ning til førerens vægt, skal den indstilles således, at sædet befinder sigmidt i dets dynamiske bevægelsesområde.
Anordningen anbringes på sædet. Den belastes med en kraft på 550 N i
et punkt 50 mm foran leddet (A), og de to ryglænsplader presses medringe kraft tangentielt mod ryglænet.
2.3.4. Hvis det ikke er muligt at bestemme tangenter til hvert enkelt område på
ryglænet (over og under lænderegionen) foretages følgende:
2.3.4.1. Når en bestemt tangent til det nederste område savnes: Den nederste
ryglænsplade i lodret stilling presses mod ryglænet.
2.3.4.2. Når en bestemt tangent til det øverste område savnes: Leddet (B)
sammenspændes i en højde af 230 mm over sædets referencepunkt, hvisden nederste del af ryglænet er lodret. Herefter presses de to ryglæns-plader med ringe kraft tangentielt mod ryglænet.
3. MÅLINGER3.1.Brud og revner
Efter hver afprøvning undersøges alle komponenter, samlinger og
konsoller til fastgøring på traktoren visuelt for at påvise brud og revner.Der ses bort fra små revner i dele, som er uden styrkemæssig betydning.
3.2.Det frie område
3.2.1. Under hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er
trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i pkt. 2.1og 2.2.
3.2.2. Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område befinder sig
uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtes somværende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet i kontaktmed et plant underlag, hvis traktoren var væltet mod slagets retning.Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste,som anbefales af fabrikanten.
3.3.Største øjeblikkelige udbøjning
Ved sideslagsprøven noteres forskellen mellem den største øjeblikkelige
udbøjning og den blivende udbøjning målt i en højde af 900 mm over og150 mm foran sædets referencepunkt.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 19
▼B
Den ene ende af stangen, som er beskrevet i pkt. 2.7.1 i bilag II, skal
være fastgjort til førerværnets øverste del, og den anden går gennem ethul i opstanderen. Friktionsringens stilling på stangen efter slagetangiver den største øjeblikkelige udbøjning.
3.4.Blivende udbøjning
Efter den sidste belastningsprøve noteres den blivende udbøjning af
førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hoved-komponenter i forhold til sædereferencepunktet før afprøvningensbegyndelse.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 20
▼B
BILAG IV
FIGURER

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 21
▼B

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 22
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 23
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 24
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 25▼B

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 26
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 27
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 28
▼
B
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 29
▼B
BILAG V

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 30
▼B

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 31
▼B

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 32
▼B

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 33
▼B
BILAG VI
MÆRKNING
EØF-komponenttypegodkendelsesmærket består af et rektangel, i hvilket der er
anbragt et bogstav »e« fulgt af kendingsnummer eller en gruppe bogstaver fordet land, som har meddelt typegodkendelsen:
1 for Tyskland2 for Frankrig3 for Italien4 for Nederlandene6 for Belgien
11 for Det forenede Kongerige13 for Luxembourg
DK for Danmark
IRL for Irland
▼
A1
E for Grækenland
▼B
og af et komponenttypegodkendelsesnummer, som svarer til nummeret på den
EØF-komponenttypegodkendelses-attest, som er udstedt for førerværnets styrkeog styrken af dets fastgørelse på traktoren, anbragt på et vilkårligt sted inærheden af rektanglet.
Eksempel på EØF-komponenttypegodkendelsesmærke
Forklaring: Det førerværn, der er forsynet med ovennævnte EØF-komponenttypegodkendelsesmærke, er
et førerværn, som er godkendt i Tyskland (e 1) under nr. 1471.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 34
▼B
BILAG VII

1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 35
▼B
BILAG VIII
FORSKRIFTER FOR EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE
1. Begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en type traktor med hensyn
til styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren skal indsendesaf traktorfabrikanten eller af dennes befuldmægtigede.
2. Til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for afprøvningen for standardty-
pegodkendelse, indleveres en traktor med behørigt godkendt førerværn ogtilhørende fastgørelse; denne traktor skal være repræsentativ for den traktor-type, som søges godkendt.
3. Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for afprøvningen for standardtype-
godkendelse, kontrollerer, om den godkendte type førerværn er beregnet tilmontering på den type traktor, for hvilken der begæres standardtypegodken-delse. Den kontrollerer især, om førerværnets fastgørelse svarer til den, derer blevet kontrolleret i forbindelse med EØF-komponenttypegodkendelsen.
4. Indehaveren af en EØF-standardtypegodkendelse kan begære udvidelse af
denne til at gælde for andre førerværnstyper.
5. De kompetente myndigheder udsteder denne udvidelse på følgende vilkår:5.1. den nye type førerværn og dennes fastgørelse på traktoren er blevet EØF-
komponenttypegodkendt;
5.2. den er konstrueret til montering på den type traktor, hvortil udvidelse af
EØF-standardtypegodkendelsen begæres;
5.3. fastgørelsen af førerværnet på traktoren svarer til den, der er blevet kontrol-
leret i forbindelse med EØF-komponenttypegodkendelsen.
6. Et skema som vist i bilag IX skal vedlægges EØF-standardtypegodkendel-
sesskema for hver standardtypegodkendelse eller udvidelse af standardtype-godkendelse, som udstedes eller nægtes udstedt.
7. Hvis begæring om EØF-standardtypegodkendelse af en traktortype
indsendes samtidig med begæring om EØF-komponenttypegodkendelse afen type førerværn beregnet til den traktor, for hvilken der begæres EØF-standardtypegodkendelse, udføres den i pkt. 2 og 3 fastsatte kontrol ikke.
1977L0536 — DA — 01.01.1981 — 001.001 — 36
▼B
BILAG IX