Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BRÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 1696/71
af 26. juli 1971
om den fælles markedsordning for humle
(EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EØF) nr. 1170/77 af 17. maj 1977 L 137 7 3.6.1977
"M2 Rådets forordning (EØF) nr. 235/79 af 5. februar 1979 L 34 4 9.2.1979
"M3 Rådets forordning (EØF) nr. 3332/85 af 26. november 1985 L 318 1 29.11.1985
"M4 Rådets forordning (EØF) nr. 3768/85 af 20. december 1985 L 362 8 31.12.1985
"M5 Rådets forordning (EØF) nr. 3800/85 af 20. december 1985 L 367 32 31.12.1985
"M6 Kommissionens forordning (EØF) nr. 3998/87 af 23. december
1987L 377 40 31.12.1987
"M7 Rådets forordning (EØF) nr. 3808/89 af 12. december 1989 L 371 1 20.12.1989
"M8 Rådets forordning (EØF) nr. 2780/90 af 24. september 1990 L 265 1 28.9.1990
"M9 Rådets forordning (EØF) nr. 3577/90 af 4. december 1990 L 353 23 17.12.1990
"M10 Rådets forordning (EØF) nr. 3124/92 af 26. oktober 1992 L 313 1 30.10.1992
"M11 Rådets forordning (EF) nr. 3290/94 af 22. december 1994 L 349 105 31.12.1994
Ændret ved:
"A1 Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige
Storbritannien og NordirlandL 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
"A2 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
"A3 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.19951971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 1696/71
af 26. juli 1971
om den fælles markedsordning for humle
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne 42, 43, 113 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger;
Funktionen og udviklingen af det fælles marked skal ledsages af
udformningen af en fælles landbrugspolitik: denne skal særlig omfatte en
fælles markedsordning, der kan antage forskellige former efter varernes
art;
for økonomien i bestemte området inden for Fællesskabet er fælles-
skabsproduktionen af humle af ganske særlig betydning og udgør for
visse producenter i disse områder den overvejende del af deres
indkomster;
da plantesafter og planteekstrakter af humle ikke er anført i traktatens
bilag II, omfattes disse produkter i modsætning til humle ikke af
traktatens landbrugsbestemmelser; da de pågældende produkter imidler-
tid i vidt omfang er indbyrdes ombyttelige, truer denne situation med at
bringe gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik inden for
humlesektoren i fare: det er derfor nødvendigt, at de for humle i
henhold til artikel 113 fastsatte regler om handel med tredjelande og de i
henhold til artikel 235 fastsatte regler om afsætning udvides til også at
omfatte plantesafter og planteekstrakter af humle;
traditionelt har den internationale samhandel stor betydning for humle-
producenterne og -forbrugerne inden for Fællesskabet; fællesskabs-
produktionen har hidtil i væsentlig grad på grund af dens konkurren-
cedygtighed på verdensmarkedet samt den frie kvalitative og kvantitative
tilpasning af produktionen til afsætningsmulighederne kunnet gøres
indbringende; den fælles markedsordning tilsigter derfor ikke at ændre
denne situation væsentligt, men ved hjælp af egnede foranstaltninger at
forbedre produkternes kvalitet og at beskytte producenterne mod en
mulig forringelse af deres nuværende levestandard;
på fællesskabsplan skal der følges en kvalitetsorienteret politik ved
anvendelse af bestemmelser vedrørende udstedelse af en attestation om
angivelse af, hvor varen kommer fra, i forbindelse med regler, der
principielt forbyder afsætning af produkter, for hvilke dette certifikat
ikke foreligger, eller af indførte produkter, der ikke opfylder tilsvarende
minimumskvalitetskriterier; yderligere bør der udarbejdes en definition
af en standardkvalitet, som kan være referencegrundlag for handels-
omsætningen og sikre en tilfredsstillende markedstilpasning;
det er nødvendigt at råde over tilstrækkelige oplysninger vedrørende
markedssituationen og udsigterne for udviklingen inden for Fælles-
skabet; det forhold, at en væsentlig del af produktionen afsættes på basis
af kontrakter, også flerårige, der er indgået før høsten, kan lette
udarbejdelsen af prognoser for markedsudviklingen; der bør derfor
foreskrives en registrering af samtlige kontrakter om levering af humle,
der er produceret inden for Fællesskabet; disse oplysninger skal dog
holdes hemmelige, så de pågældende kan være sikre på, at oplysningerne
udelukkende anvendes til statistiske formål; endvidere sikres derved
oplysningernes fuldstændige objektivitet;!B
(1) EFT nr. C 66 af 1.7.1971, s. 28.1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 2
for at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, for at
stabilisere markederne og sikre forsvarlige priser ved levering til
forbrugere, bør landmændene fremme koncentrationen af udbudet og
den fælles tilpasning af produktionen til markedets behov;
sammenslutningen af landmænd i organer, der pålægger medlemmerne
pligt til at overholde fælles regler, er derfor egnet til at fremme
virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 39 anførte mål; disse mål kan
særlig søges opnået ved sammenslutning af landmænd i producent-
sammenslutninger og ved dannelse af foreninger af disse sammenslut-
ninger;
for at undgå enhver forskelsbehandling af producenterne og sikre
foranstaltningernes ensartethed og effektivitet skal der for hele Fælles-
skabet fastlægges de betingelser, som producentsammenslutningerne og
disses foreninger skal opfylde for at blive anerkendt af medlemsstaterne;
for at opnå en effektiv koncentration af udbudet er det i særdeleshed
nødvendigt, dels at producentsammenslutningerne og foreningerne
godtgør at være af en passende størrelse i økonomisk henseende, dels
at producentsammenslutningen eller foreningen udbyder de tilsluttede
producenters eller sammenslutningers samlede produktion direkte eller
lader denne udbyde af producenterne efter fælles regler;
der bør fastsættes bestemmelser, der kan lette disse producentsammen-
slutningers oprettelse og virksomhed; med henblik herpå bør der gives
medlemsstaterne mulighed for at yde producentsammenslutningerne
støtte, der delvis finansieres af Fællesskabet; det er dog af betydning at
begrænse omfanget af denne støtte; desuden bør støtten kun ydes i en
overgangsperiode og bor være faldende, således at producenternes
økonomiske ansvar gradvis udvides;
i nogle tilfælde er en tilpasning af Fællesskabets humleplantning
nødvendig både med hensyn til sorterne og med hensyn til mulighederne
for rationalisering af dyrknings- og høstarbejdet; i en årrække skal
omstillingen til andre sorter og omstrukturering af disse anlæg lettes ved
ydelse af speciel støtte til de producentsammenslutninger, der gennem-
fører sådanne foranstaltninger;
for at sikre producenterne en rimelig levestandard bør der fastlægges en
støtteordning; for at kunne konstatere om denne støtte skal fastsættes,
skal Kommissionen hvert år efter høstens afsætning forelægge en
beretning for Rådet; støtten kan ydes, såfremt det ved gennemgangen af
denne beretning viser sig, at gennemsnitsudbyttet pr. hektar er
utilstrækkeligt i betragtning af markedssituationen og den forventede
udvikling;
de påtænkte foranstaltninger bør åbne mulighed for at fastlægge en
importordning, der alene omfatter anvendelsen af den fælles toldtarif; i
henhold til traktaten er denne uden videre gældende fra 1. januar 1970;
under hensyn til samtlige disse foranstaltninger kan der gives afkald på
anvendelse af alle kvantitative restriktioner ved Fællesskabets ydre
grænser; denne fremgangsmåde kan dog undtagelsesvis vise sig at være
utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde ikke skal
være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følge heraf, efter at
de tidligere importhindringer er blevet afskaffet, må Fællesskabet have
mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger;
opkrævning af told eller afgifter med tilsvarende virkning og anvendelse
af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning i den interne handel inden for Fællesskabet er i henhold til
traktaten uden videre forbudt fra 1. januar 1970; da der den 31. december
1969 ikke længere eksisterede minimumspriser, er anvendelse af
traktatens artikel 44 uden videre udelukket fra 1. januar 1970;
effektiviteten af alle foranstaltninger inden for rammerne af den fælles
markedsordning for humle ville blive truet ved visse støtteforanstaltnin-
ger fra medlemsstaternes side; derfor bør de bestemmelser i traktaten,
der åbner mulighed for at vurdere den af medlemsstaterne ydede støtte
og at forbyde den med det fælles marked uforenelige støtte, anvendes!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 3
inden for humlesektoren; der bør dog fastsættes en overgangsordning
med hensyn til den nationale støtte, som allerede før den fælles
markedsordnings ikrafttræden er blevet ydet for flerårige kontrakter;
Fællesskabets finansielle ansvar for medlemsstaternes udgifter i forbin-
delse med de forpligtelser, der opstår som følge af denne forordnings
anvendelse, må fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne om
finansieringen af den fælles landbrugspolitik;
overgangen fra de for øjeblikket i medlemsstaterne gældende ordninger
til de i denne forordning fastsatte regler skal ske under de bedst mulige
vilkår; overgangsforanstaltninger kan derfor vise sig nødvendige;
den fælles markedsordning før humle skal tage hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål;
for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, må der
fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden før rammerne af en
forvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellem med-
lemsstaterne og Kommissionen,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For humle oprettes en fælles markedsordning, der gælder for
følgende varer:
KN-kode Varebeskrivelse
1210 Humle, frisk eller tørret, også formalet, pulveriseret
eller som pellets; humlemel (lupulin)
2. Reglerne for afsætning og samhandel med tredjelande gælder også
for følgende varer:
KN-kode Varebeskrivelse
1302 13 00 Plantesafter og planteekstrakter af humle
3. I denne forordning forstås ved:
a)Humle: de tørrede blomsterstande, også kaldet humleknopper, af den
(hunlige) humleplante (humulus lupulus); disse grøngule, ægfor-
mede blomsterstande har en stilk; deres største dimension varierer i
almindelighed mellem 2 og 5 cm.
b)Humlepulver: det ved formaling af humle udvundne produkt, der
indeholder alle de naturlige bestanddele af humle.
c)Lupulin-beriget humlepulver: det produkt, der udvindes ved
formaling af humle efter mekanisk udskillelse af en del af bladene,
stænglerne, dækbladene og humlespindlerne.
d)Humleekstrakt: de ved opløsningsmidlers indvirkning på humle eller
humlepulver udvundne koncentrerede produkter.
e)Blandingsprodukter af humle: blanding af to eller flere af de
forannævnte produkter.
4. I artikel 12, stk. 5, forstås ved
a) humle på første behandlingstrin: humle, der kun er tørret første gang,
som er pakket og klar til at blive markedsført;!B
!M6
!B
!M10
!B
!M11971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 4
b) arealer i fuld produktion: arealer beplantet med humle fra det tredje
produktionsår at regne.
AFSNIT I
Afsætning
Artikel 2
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der er høstet i Fællesskabet eller
fremstillet på grundlag af humle, der er høstet i Fællesskabet eller indført
fra tredjelande, skal gennemgå en attestationsprocedure.
2. Attesten kan kun udstedes for produkter med kvalitetskendetegn, der
opfylder de i et bestemt afsætningsled gældende minimumskrav for
afsætningen. "M10 Med hensyn til de i artikel 1, stk. 3, litra b) til e),
omhandlede produkter kan attesten kan udstedes, hvis alfasyreindholdet i
disse produkter ikke er lavere end indholdet i den humle, de er fremstillet
af.3
3. Attesten skal mindst angive:
a) produktionsstedet eller produktionsstederne for humlen,b) høståret eller høstårene,c) sorten eller sorterne.4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal
for hvert enkelt produkt de almindelige regler for anvendelsen af denne
artikel og datoen for dens iværksættelse.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 3
1. De i artikel 1 nævnte produkter kan, for så vidt de er undergivet
reglerne for udstedelse af attestationer
"M1 3, kun
bringes i omsætning eller udføres, såfremt attestationen er udstedt.
2. I overensstemmelse med den i artikel 20 anførte fremgangsmåde kan
der træffes beslutning om forholdsregler, der afviger fra den i stk. 1
fastsatte bestemmelse:
a) med henblik på at opfylde visse tredjelandes handelsmæssige krav
eller
b) for produkter, der er bestemt til særlige anvendelsesformål.De i foranstående afsnit omhandlede forholdsregler:— må ikke være til skade for den normale afsætning af de produkter, for
hvilke der er udstedt attestation
"M1 3,
— skal sikre, at en forveksling med de nævnte produkter undgås.
Artikel 5
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der kommer fra tredjelande, må kun
indføres, såfremt deres kvalitetskendetegn mindst opfylder de mini-
mumskrav for afsætningen, som er blevet fastsat for de samme inden for
Fællesskabet høstede produkter eller heraf fremstillede produkter.!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 5
!M1
2. De i artikel 1 nævnte produkter, der ledsages af en attest, som er
udstedt af myndighederne i oprindelseslandet, og som anerkendes som
ligestillet med den i artikel 2 fastsatte attest, behandles, som om de
udviser de i stk. 1 nævnte kendetegn. Spørgsmålet om disse attesters
ligestilling afgøres "M2 3 efter fremgangsmåden i
artikel 20.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT II
Leveringskontrakter
Artikel 6
1. De kontrakter om levering af inden for Fællesskabet produceret
humle, som afsluttes mellem en producent eller en gruppe af producenter
og en køber, registreres af de hertil af hver producentmedlemsstat
udpegede organer.
2. Kontrakter om levering af bestemte mængder til aftalte priser i løbet
af et tidsrum, der omfatter et eller flere høstår, og som indgås inden den
1. august i det første høstår, benævnes »forud indgåede kontrakter«. De
registreres særskilt.
3. Medlemsstaterne meddeler med regelmæssige mellemrum Kommis-
sionen statistiske oplysninger vedrørende registreringen af disse kon-
trakter.
4. De oplysninger, der registreres, må kun anvendes til de til
gennemførelsen af denne forordning nødvendige formål.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT III
Producentsammenslutninger
Artikel 7
1. Ved »producentsammenslutning« forstås i denne forordning en
sammenslutning bestående udelukkende eller, dersom den nationale
lovgivning tillader det, hovedsageligt af humleproducenter, og som er
oprettet på producenternes initiativ særlig med henblik på:
a) at opnå en koncentration af udbudet og medvirke til at stabilisere
markedet ved at afsætte medlemmernes samlede produktion;
b) i fællesskab at tilpasse produktionen til markedets behov og forbedre
den, navnlig ved omlægning til andre sorter og ved omstrukturering
af beplantningen;
c) at fremme rationalisering og mekanisering i forbindelse med
dyrkning og høst med henblik på at forbedre produktionsrenta-
biliteten;
d) at fastsætte fælles produktionsregler;
e) at forvalte den i artikel 12 fastsatte støtteordning ved at tildele hver
producent, der er medlem af sammenslutningen, hans andel af
støtten i forhold til de dyrkede arealer
og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i medfør af stk. 3.!B
!M1
!M3
!M11971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 6
!M3
1a. Producentsammenslutningerne kan anvende støtten til at træffe
foranstaltninger til gennemførelse af de i stk. 1, litra a) og b), nævnte
mål.
2. I denne forordning forstås ved »forening« en forening af enerkendte
producentsammenslutninger, der forfølger samme mål som disse
sammenslutninger, og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i
medfør af stk. 3.
3. Medlemsstaterne anerkender efter anmodning de producentsammen-
slutninger og disses foreninger, der opfylder nedenstående almindelige
betingelser:
a) de skal anvende fælles regler for produktion og markedsføring
(første afsætningsled);
b) deres vedtægter skal for de tilsluttede medlemmer eller de tilsluttede
anerkendte producentsammenslutninger indeholde forpligtelse til:
— at overholde de fælles produktionsregler,— at sælge deres samlede produktion gennem sammenslutningen
eller foreningen.
Denne forpligtelse gælder dog ikke for produkter, for hvilke
producenterne har indgået købekontrakter inden de tiltrådte
sammenslutningen, for så vidt den pågældende sammenslutning er
blevet underrettet herom og har godkendt dem.
Denne godkendelse kræves dog ikke indtil 31. december 1980.
Indtil den 31. december 1996 kan medlemmer af en anerkendt
sammenslutning, hvis denne har givet tilladelse dertil, selv markeds-
føre hele deres produktion eller en del af denne efter regler, der er
fastlagt og kontrolleret af sammenslutningen. Diesse producent-
sammenslutninger skal dog stræbe efter at overtage markedsføringen
af hele produktionen fra deres medlemmer inden den 1. januar 1997;
c) de skal godtgøre, at deres økonomiske aktivitet er af tilstrækkeligt
omfang;
d) de skal i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehandling
af Fællesskabets producenter elle producentsammenslutninger, der
især beror på nationalitet eller etableringssted;
e) de skal uden forskelsbehandling tilsikre enhver producent, der
forpligter sig til at overholde vedtægterne, ret til at blive medlem af
sammenslutningen;
f) deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at de
medlemmer af en sammenslutning eller en forening, der ønsker at
opgive deres medlemsskab, kan gøre det, efter at de har været
medlemmer i mindst tre år, og såfremt de senest et år forud for deres
udtræden har underrettet sammenslutningen eller foreningen herom.
Disse bestemmelser finder anvendelse med forbehold af nationale
love eller andre retsforskrifter, der har til formål i bestemte tilfælde
at beskytte en producentsammenslutning, en forening eller deres
kreditorer mod eventuelle finansielle følger af et medlems udtræden
eller at forhindre et medlems udtræden i løbet af regnskabsåret;
g) de skal have status som juridisk person eller have tilstrækkelig
retsevne til efter den nationale lovgivning at have rettigheder og
forpligtelser;
h) de skal ifølge deres vedtægter have forpligtelse til at føre særskilt
bogholderi for den virksomhed, der danner grundlag for anerken-
delsen;
i) de må ikke indtage en dominerende stilling i Fællesskabet.!M1
!M10
!M11971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 7
4. Den medlemsstat, på hvis område producentsammenslutningen eller
foreningen har sit vedtægtsmæssige hjemsted, er kompetent med hensyn
til anerkendelse af producentsammenslutninger og foreninger af sådanne.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, især for så vidt
angår forvaltningen af den i stk. 1, litra e), anførte støtteordning, samt de
i stk. 3, litra a), fastsatte betingelser for markedsføring og de nærmere
regler for det i stk. 3, litra f), anførte forhold fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne kan yde støtte til de anerkendte producentsammen-
slutninger i tre år efter datoen for den i artikel 7, stk. 3, nævnte
anerkendelse for at fremme oprettelse af sådanne sammenslutninger og
lette deres drift. Støtten må i det første år ikke udgør mere end 3 %, i det
andet år ikke mere end 2 %, og i det tredje år ikke mere end 1 % af
værdien af de produkter, som anerkendelsen gælder for, og som
markedsføres. Den må dog i det første år højst udgøre 60 %, i det
andet år højst 40 % og i det tredje år højst 20 % af producentsammen-
slutningens administrationsomkostninger.
For hvert år beregnes værdien af de afsatte produkter skønsmæssigt på
grundlag af:
— den gennemsnitlige produktion, der er afsat af medlemmerne i løbet
af de tre kalenderår, som går forud for deres medlemsskab,
— de gennemsnitlige producentpriser, der inden for det samme tidsrum
er opnået af disse producenter.
2. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal
de almindelige regler for anvendelse af denne artikel.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 20.
Artikel 9
1. I perioden fra 1. juli 1977 til 31. december 1979 er enhver udvidelse
af de med humle tilplantede arealer forbudt.
Medlemsstaterne kan ved gennemførelsen af dette stykke betragte en
anerkendt producentsammenslutning som én producent.
2. Medlemsstaterne træffer enhver nødvendig bestemmelse for at
kontrollere, at det i stk. 1 nævnte forbud overholdes.
3. Medlemsstaterne kan yde en støtte til anerkendte producentsammen-
slutninger på højest 1 800 RE pr. ha for de foranstaltninger, der er
gennemført inden 1. juli 1979 med henblik på den i artikel 7, stk. 1, litra
b), omhandlede omlægning til andre sorter og omstrukturering af
beplantningen, for så vidt disse foranstaltninger medfører en reduktion
på mindst 40 % af det areal, de udføres på.
4. Rådet kan på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal
beslutte at forlænge de i denne artikel nævnte foranstaltninger.
Artikel 10
1. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. (2), fastsatte afstemningsmåde de
almindelige regler for anvendelsen af artiklerne 8 og 9.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til artiklerne 8 og 9 vedtages i
overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.!M1
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 8
AFSNIT IV
Producentstøtte
Artikel 11
Kommissionen forelægger hvert år inden den 30. april Rådet en
situationsberetning vedrørende humleproduktionen og -afsætningen.
Denne beretning skal navnlig redegøre for udviklingen med hensyn til
priser, plantning, produktion og forbrug.
Artikel 12
1. Der indføres en støtteordning for humle, som produceres i Fælles-
skabet.
2. Der kan ydes støtte til producenterne for at sikre dem en rimelig
indkomst.
3. I de områder af Fællesskabet, hvor de anerkendte producentsammen-
slutninger er i stand til at sikre deres medlemmer en rimelig indkomst og
gennemføre en rationel forvaltning af de udbudte mængder, ydes støtten
udelukkende til disse producentsammenslutninger.
I de øvrige områder ydes støtten til den enkelte producent.
4. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen, udarbejdet på grundlag
af de meddelelser, som medlemsstaterne tilsender den, i god tid og med
kvalificeret flertal listen over de i stk. 3, første afsnit, omhandlede
områder.
5. a) Dette støttebeløb pr. ha, der er forekslligt for hver gruppe af
sorter, fastsættes under særlig hensyntagen til:
— for hver gruppe af sorter: den gennemsnitsindtægt, der er
opnået af producentsammenslutningerne på første behand-
lingstrin for humle, og beregnet på dette niveau for arealer i
fuld produktion i forhold til gennemsnitsudbyttet af de
forudgående års høst,
— situationen og den forventede tendens på markedet i
Fællesskabet,
— udviklingen på det eksterne marked og i priserne i den
internationale samhandel,
— omkostningsudviklingen.
b) De forskellige grupper af humlesorter er følgende:
— gruppe 1: Aromatisk humle,
— gruppe 2: Bitter humle,
— gruppe 3: Andre humlesorter.
c) Dersom støtten ydes til en anerkendt producentsammenslutning i
overensstemmelse med stk. 3, og denne sammenslutning ikke
markedsfører hele produktionen fra sine medlemmer, nedsættes
støtten med 4 % for 1992-høsten, 8 % for 1993-høsten, 12 % for
1994-høsten, 15 % for 1995-høsten og 15 % for 1996-høsten. I
1991 og følgende år skal sammenslutningen anvende mindst 15
% af den modtagne støtte til foranstaltninger som nævnt i artikel
1, stk. 1, litra b), cc), i Kommissionens forordning (EØF) nr.
1351/72 af 28. juni 1972 om anerkendelse af producentsammen-
slutninger i humlesektoren (1).!B
(1) EFT nr. L 148 af 30. 6. 1972, s. 13. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3858/87 (EFT nr. L 363 af 23. 12. 1987, s. 27).!M1
!M101971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 9
Hvis producentsammenslutningen markedsfører mindst halv-
delen af sine medlemmers produktion hidrørende fra en given
høst, skal produkter, der er solgt indtil den 1. november 1992,
dog ikke tages i betragtning ved bestemmelsen af, om sammen-
slutningen har solgt hele dens medlemmers produktion.
Kommissionen overvåger sådanne sammenslutningers virksom-
hed og giver i sin beretning om 1994-høsten Rådet en
redegørelse for situationen med hensyn til overtagelse af
markedsføringen af hele produktionen.
6. Såfremt det af den i artikel 11 nævnte beretning fremgår, at der er
fare for, at der på Fællesskabets interne marked for humle skal opstå
overskud eller forstyrrelse i forsyningsstrukturen:
a) kan støtten begrænses til en del af det dyrkede areal, der er
registreret for det pågældende år;
b) kan de arealer, som er i første og/eller andet produktionsår,
unddrages støtte.
Efter at der er blevet foretaget en undersøgelse af udviklingen i de med
humle dyrkede arealer sammenholdt med udviklingen i produkternes
afsætning, især på grundlag af kontrakter, prisniveau og lagerbeholdning,
træffes der beslutning om, hvorvidt de under litra a) og b) fastsatte
foranstaltninger skal anvendes på samtlige sortsgrupper eller kun på en
eller flere sortsgrupper.
7. Støtten til dyrkningsarealet for det forudgående kalenderårs høst
fastsættes inden to måneder efter fremlæggelsen af den i artikel 11
omtalte beretning, dog inden den 30. juni, efter fremgangsmåden i
traktatens artikel 43, stk. 2.
8. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 20.
Artikel 12a
Med forbehold af artikel 12, stk. 3, kan der i højst fem år ligeledes ydes
støtte til forsøgsstammer, der har nået et højt forædlingstrin, forudsat at
disse stammer dyrkes af en producent under overvågning af et
forskningsinstitut.
Støtten fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 12, stk. 7, og kan under
ingen omstændigheder overstige den støtte, der er fastsat for gruppe 3
»Andre humlesorter«.
Støtten ydes for et areal, der ikke må overstige 1 % af en medlemsstats
samlede humleareal. Såfremt 1 % af en medlemsstats samlede humle-
areal udgør mindre end 10 ha, ydes støtten dog for op til et maksimum på
10 ha pr. medlemsstat.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel fastsættes efter frem-
gangsmåden i artikel 20.
Artikel 13
1. Med forbehold af artikel 12, stk. 6, ydes støtten for det registrerede
og afhøstede dyrkningsareal.
Medlemsstaterne udpeger de organer, som har beføjelse til at registrere
humledyrkningsarealet for hver producent samt har til opgave at føre
kontrol med og ajourføre registreringen.
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan medlemsstaterne betragte en
anerkendt producentsammenslutning som en producent.!M10
!M1
!M8
!B
!M1
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 10
3. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte afstemningsmåde de
almindelige regler for anvendelsen af denne artikel.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT V
Regler for samhandelen med tredjelande
Artikel 14
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes toldsatserne i
den fælles toldtarif for de i artikel 1 nævnte produkter.
Artikel 15
1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede
nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved
tariferingen af de produkter, der er omfattet af denne forordning.
2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i
henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen
med tredjelande:
— opkrævning af afgifter med en virkning svarende til told— anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med
tilsvarende virkning.
Artikel 15a
1. Bliver Fællesskabets marked for et eller flere af de i artikel 1 nævnte
produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af
alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens
artikel 39 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i
samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er
ophørt.
Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter
afstemningsproceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, vedtager de
generelle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastsætter de
tilfælde, hvor medlemsstaterne kan træffe retsbevarende foranstaltninger,
samt grænserne herfor.
2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på
begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de
nødvendige foranstaltninger, som meddeles medlemsstaterne og straks
bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en
medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter
begæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter
meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning
for Rådet. Rådet træder straks sammen. Det kan ved kvalificeret flertal
ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.
4. Bestemmelserne i denne artikel anvendes under iagttagelse af de
forpligtelser, der følger af de aftaler, som er indgået i overensstemmelse
med traktatens artikel 228, stk. 2.!B
!M111971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 11
AFSNIT VI
Almindelige bestemmelser
Artikel 16
Med mindre andet er bestemt i denne forordning finder traktatens
artikler 92, 93 og 94 anvendelse på produktionen af og handelen med de i
artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Den støtte, som en medlemsstat har ydet humleproducenterne, kan dog
fastholdes indtil udløbet af de kontrakter, der er indgået før denne
forordnings ikrafttræden, for så vidt denne støtte overstiger det i artikel
12 omhandlede af Fællesskabet ydede støtte. Denne støtte kan ikke
forlænges.
Artikel 16a
Såfremt der opstår risiko for overskud eller forstyrrelse i markedets
forsyningsstruktur, kan Rådet på forslag af Kommissionen med
kvalificeret flertal træffe passende foranstaltninger med henblik på at
forebygge uligevægt på markedet. Disse foranstaltninger kan navnlig
være aktioner med hensyn til:
— produktionskapaciteten,
— den udbudte mængde,
— afsætningsbetingelserne.
Artikel 17
1. Bestemmelserne vedrørende finansieringen af den fælles landbrugs-
politik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1, nævnte
produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denne forordning
fastlagte ordning.
2. De i artikel 8 og 9 omhandlede foranstaltninger udgør en fælles
aktion i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4256/88 (1).
3. For de regioner, der er omfattet af mål nr. 1 som fastsat i artikel 1 i
forordning (EØF) nr. 2052/88 (2), fastlægger Kommissionen satserne for
Fællesskabets medfinansiering af de forskellige foranstaltninger, i
henhold til de kriterier og grænser, der er fastsat i artikel 13 i nævnte
forordning, og efter fremgangsmåden i artikel 29 i forordning (EØF) nr.
4253/88 (3). Kommissionen træffer afgørelse første gang senest en måned
efter ikrafftrædelsen af forordning (EØF) nr. 3808/89 (4). På anmodning
af en medlemsstat anvendes disse satser for de udgifter, som medlems-
staten har afholdt fra den 1. januar 1989.
For de regioner, der ikke er omfattet af mål nr. 1, fastsættes satserne af
Kommissionen på de samme betingelser; Kommissionen skal dog inden
den 31. december 1992 forelægge Rådet en rapport vedlagt forslag til
fastsættelse af disse satser for de kommende år.
4. Begæringerne om godtgørelse skal omfatte de i et kalenderår
afholdte udgifter; de skal indgives til Kommissionen inden "M71. juni
3det følgende år.!B
(1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25.
(2) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 9.
(3) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1.
(4) EFT nr. L 371 af 20. 12. 1989, s. 1.!M1
!B
!M7
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 12
!M1
5. De anslåede samlede omkostninger, som påhviler EUGFL i
forbindelse med den fælles foranstaltning, udgør 2 millioner regnings-
enheder.
6. Afviklingsperioden for de i artikel 8 nævnte foranstaltninger er
begrænset til et tidsrum af ti år fra datoen for denne forordnings
ikrafttræden og for Grækenland, Spanien og Portugal til et tidsrum af fem
år fra datoen for tiltrædelsen.
For den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område er afviklings-
perioden for de i artikel 8 nævnte foranstaltninger begrænset til et
tidsrum på fem år fra datoen for Tysklands forening. "A3For Østrig er
tidsrummet fem år fra Østrigs tiltrædelse. 3
7. Kommissionen fastsætter gennemførelsesbestemmelserne til denneartikel.
Artikel 18
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige til gennemførelsen af denne forordning. De nærmere
bestemmelser vedrørende meddelelse og udbredelse af disse oplysninger
vedtages i overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangs-
måde.
Artikel 19
1. Der nedsættes en forvaltningskomité for humle - i det følgende
benævnt »Komité« -, som består af repræsentanter for medlemsstaterne
og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vægt i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 2, Formanden deltager ikke i
afstemningen.
Artikel 20
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden sagen for Komiteen enten på eget initiativ
eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger i komitéen et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Komitéen afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til,
hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Den udtaler sig med det
flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de
afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved
afstemninger i komitéen tillægges de stemmer, der afgives af
repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte
artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks kan finde
anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i over-
ensstemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles de straks Rådet af
Kommissionen. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendelsen
af de af den besluttede foranstaltninger for et tidsrum af højst en måned
eller denne meddelelse.
Rådet kan efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte
afstemningsmåde inden en måned træffe anden afgørelse.!M5
!M9
!M7
!B
!A3
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 13
Artikel 21
Komiteen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant
forelægger den.
Artikel 22
Ved anvendelsen af denne forordning skal der tages hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål.
Artikel 23
Skulle overgangsforanstaltninger være nødvendige for at lette over-
gangen til den ved forordning (EØF) nr. 1170/77 ændrede ordning, særlig
såfremt anvendelsen af den nye ordning på det fastsatte tidspunkt vil
støde på væsentlige vanskeligheder, vedtages sådanne foranstaltninger
efter fremgangsmåden i artikel 20. De finder anvendelse indtil senest 31.
december 1980.
Indtil denne dato bemyndiges Det forenede Kongerige til at udbetale
produktionsstøtten til producenterne gennem det organ, det udpeger.
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artiklerne 11, 12 og 13 anvendes for første gang for så vidt angår høsten
1971.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.!B
!M1
!B1971R1696 — DA — 01.07.1995 — 014.001 — 14