1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 94/45/EF
af 22. september 1994
om indørelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og
fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne
(EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 97/74/EF af 15. december 1997 L 10 22 16.1.1998
▼B
RÅDETS DIREKTIV 94/45/EF
af 22. september 1994
om indørelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i
fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på
at informere og høre arbejdstagerne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken,der er knyttet som bilag til protokol nr. 14 om social- og arbejdsmar-kedspolitikken, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse afDet Europæiske Fællesskab, særlig artikel 2, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C(3), og
ud fra følgende betragtninger:
På grundlag af protokol nr. 14 om social- og arbejdsmarkedspolitikken,
der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det EuropæiskeFællesskab, har Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Forbundsre-publikken Tyskland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien,
Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Storhertug-
dømmet Luxembourg, Kongeriget Nederlandene og Den PortugisiskeRepublik, i det følgende benævnt »medlemsstaterne«, der ønsker atgennemføre socialpagten fra 1989, indgået en aftale om social- ogarbejdsmarkedspolitikken;
i henhold til artikel 2, stk. 2, i nævnte aftale kan Rådet ved udstedelse
af direktiver vedtage minimumsforskrifter;
i henhold til artikel 1 i samme aftale har Fællesskabet og medlemssta-
terne bl.a. som mål at fremme dialogen på arbejdsmarkedet;
i punkt 17 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende
arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder hedder det bl.a., at»informationen og høringen af arbejdstagerne skal udbygges påpassende vis under hensyntagen til gældende praksis i medlemssta-terne«; i henhold til pagten »gælder dette især virksomheder ellerkoncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder beliggende i to
eller flere medlemsstater«;
på trods af bred enighed mellem størstedelen af medlemsstaterne har
Rådet ikke været i stand til at træffe afgørelse om forslaget til direktivom oprettelse af et europæisk udvalg i virksomheder og koncerner, somomfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater, med
henblikpå at informere og høre arbejdstagerne(
4), som ændret den 3.
december 1991(5);
Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i aftalen
om social- og arbejdsmarkedspolitikken konsulteret arbejdsmarkedetsparter på europæiskplan om de mulige retningslinjer for en fælles-
skabsindsats vedrørende information og konsultation af arbejdstagerne
i virksomheder, der omfatter bedrifter i flere medlemsstater, ogkoncerner, der omfatter virksomheder i flere medlemsstater;
Kommissionen fandt efter denne konsultation en fællesskabsindsats
hensigtsmæssig og konsulterede på ny arbejdsmarkedets parter om1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 135 af 18. 5. 1994, s. 8, og
EFT nr. C 199 af 21. 7. 1994, s. 10.
(2) Udtalelse afgivet den 1. juni 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende)
(SIC! EFT nr. C 295 af 22. 10. 1994, s. 64).
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 4. maj 1994 (EFT nr. C 205 af 25. 7.
1994), Rådets fælles holdning af 18. juli 1994 (EFT nr. C 244 af 31. 8.
1994, s. 37).
(4) EFT nr. C 39 af 15. 2. 1991, s. 10.
(5) EFT nr. C 336 af 31. 12. 1991, s. 11.
▼B
indholdet af det påtænkte forslag i overensstemmelse med artikel 3, stk.
3, i ovennævnte aftale, og arbejdsmarkedets parter har afgivet udtalelsetil Kommissionen;
efter denne anden konsultationsfase har arbejdsmarkedets parter ikke
meddelt Kommissionen, at de ønsker at indlede en proces, der kan
føre til indgåelse af en aftale i henhold til artikel 4 i ovennævnte aftale;
det indre markeds funktion vil nødvendigvis indebære en proces med
virksomhedssammenslutninger, grænseoverskridende fusioner, overta-
gelser og andre former for sammenslutninger, og der vil dermed opstå
virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter og virksomheder iflere medlemsstater; for at sikre en harmonisk udvikling på det økono-miske område bør virksomheder og koncerner, som opererer i fleremedlemsstater, informere og høre repræsentanter for de arbejdstagere,som berøres af deres afgørelser;
de procedurer for information og høring af arbejdstagerne, der findes i
kraft af medlemsstaternes lovgivning eller praksis, er ikke altid i over-ensstemmelse med den grænseoverskridende struktur i den virksomhed
eller koncern, der træffer afgørelser af betydning for de pågældende
arbejdstagere; dette forhold kan medføre, at arbejdstagere, sompåvirkes af afgørelser, der træffes af en og samme virksomhed ellerkoncern, ikke behandles ens;
der bør vedtages hensigtsmæssige bestemmelser med henblikpå at
sikre, at arbejdstagere i virksomheder, der omfatter bedrifter i fleremedlemsstater, eller koncerner, som omfatter virksomheder i fleremedlemsstater, informeres og høres på behørig vis, når afgørelser,
som har betydning for de pågældende, træffes i en anden medlemsstat
end den, hvor de er beskæftiget;
for at sikre, at arbejdstagere i virksomheder eller koncerner, som
opererer i flere medlemsstater, informeres og høres på behørig vis,
skal der nedsættes et europæisk samarbejdsudvalg eller indføres andrepassende procedurer med henblikpå information og høring af arbejds-tagerne på tværs af grænserne;
det er med henblikherpå nødvendigt at definere begrebet virk somhed,
der udøver kontrol; defintionen skal kun vedrøre dette direktiv og vilikke foregribe definitioner af begreberne koncern eller kontrol, sommåtte blive vedtaget i tekster, der udarbejdes senere;
mekanismerne for information og høring af arbejdstagerne i sådanne
virksomheder eller koncerner bør omfatte alle bedrifter eller i givetfald virksomheder i en koncern, der er beliggende i medlemsstaterne,
uanset om virksomhedens eller, for så vidt angår en koncern, den
kontrollerende virksomheds centrale ledelse er beliggende i eller udenfor medlemsstaterne;
i overensstemmelse med princippet om, at arbejdsmarkedets parter har
aftalefrihed, tilfalder det arbejdstagerrepræsentanterne og ledelsen ivirksomheden eller i den kontrollerende virksomhed i en koncern ataftale, hvilken form for samarbejdsudvalg eller anden form for infor-mations- og høringsprocedure der skal indføres, hvordansamarbejdsudvalget skal sammensættes, hvilke beføjelser det skal
have, hvordan det skal fungere, hvilke procedurer der skal anvendes,
og endelig hvilke økonomiske midler det skal have til rådighed, såledesat parterne kan indrette sig efter de særlige omstændigheder, der gælderfor dem;
i overensstemmelse med nærhedsprincippet tilkommer det medlemssta-
terne at fastlægge, hvem der er arbejdstagerrepræsentanter, og, hvis definder det hensigtsmæssigt, at træffe bestemmelse om en ligelig repræ-sentation af de forskellige kategorier af arbejdstagere;
der bør fastsættes en række subsidiære forskrifter, der finder anven-
delse, hvis parterne træffer beslutning herom, hvis den centrale ledelseafviser at indlede forhandlinger, eller hvis disse ikke har ført til en
aftale;
endvidere kan arbejdstagerrepræsentanterne vedtage ikke at forlange, at
der nedsættes et europæisksamarbejdsudvalg, ligesom parterne k an1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 3
▼B
beslutte at anvende andre procedurer for information og høring af
arbejdstagerne på tværs af grænserne;
uden at det berører parternes muligheder for at beslutte noget andet,
bør det europæiske samarbejdsudvalg, der nedsættes, hvis der ikke erindgået en aftale mellem parterne, informeres og høres om virksomhe-
dens eller koncernens aktiviteter, således at det kan vurdere en eventuel
indvirkning på arbejdstagernes interesser i mindst to forskelligemedlemsstater, for således at iværksætte formålet med direktivet; virk-somheden eller den kontrollerende virksomhed bør have pligt til at givearbejdstagerrepræsentanterne generelle oplysninger, som berører
arbejdstagernes interesser, samt oplysninger, som mere specifikt
vedrører de aspekter ved virksomhedens eller koncernens aktiviteter,som berører arbejdstagernes interesser; det europæiske samarbejdsud-valg bør kunne afgive udtalelse efter dette møde;
de repræsentanter, der er udpeget af arbejdstagerne, skal i god tid
underrettes og høres om en række beslutninger, som er af afgørendebetydning for arbejdstagernes interesser;
arbejdstagerrepræsentanterne bør i forbindelse med varetagelsen af
deres opgaver i henhold til direktivet nyde samme beskyttelse og havelignende garantier, som arbejdstagerrepræsentanter har i henhold til
national lovgivning og/eller praksis i beskæftigelseslandet; de må ikke
underkastes nogen form for forskelsbehandling som følge af udøvelsenaf deres legitime virksomhed, og de skal beskyttes på passende vis modafskedigelse eller andre sanktioner;
såfremt en virksomheds eller, i forbindelse med en koncern, en kontrol-
lerende virksomheds hovedkontor ligger uden for medlemsstaterne, børdet påhvile virksomhedens repræsentant på en medlemsstats område,som eventuelt udpeges hertil, eller i mangel af en sådan, den bedrift
eller kontrollerede virksomhed, som beskæftiger det største antal
arbejdstagere i medlemsstaterne, at gennemføre direktivets krav ominformation og høring af arbejdstagerne;
der bør gælde en særlig ordning for virksomheder og koncerner med
bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater, hvor der alleredepå tidspunktet for direktivets gennemførelse findes en aftale, der gælderfor samtlige arbejdstagere, om information og høring af arbejdstagernepå tværs af grænserne;
medlemsstaterne bør træffe hensigtsmæssige foranstaltninger i tilfælde
af, at dette direktiv ikke efterkommes —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
DEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
1. Dette direktiv har til formål at forbedre arbejdstagernes ret til at
blive informeret og hørt i virksomheder, som omfatter bedrifter i fleremedlemsstater (fællesskabsvirksomheder), og koncerner, som omfattervirksomheder i flere medlemsstater (fællesskabskoncerner).
2. Med henblikherpå indføres der et europæisksamarbejdsudvalg
eller en informations- og høringsprocedure i alle fællesskabsvirksom-
heder og fællesskabskoncerner, når der fremsættes anmodning herom
efter proceduren i artikel 5, stk. 1, med det formål at informere oghøre arbejdstagerne på de betingelser, på den måde og med de virk-ninger, som fremgår af dette direktiv.
3. Når en fællesskabskoncern som defineret i artikel 2, stk. 1, litra
c), omfatter en eller flere virksomheder eller koncerner, der er fælles-skabsvirksomheder som defineret i artikel 2, stk. 1, litra a) eller c), skalder uanset stk. 2 nedsættes et europæisk samarbejdsudvalg på koncer-1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 4
▼B
nniveau, medmindre andet er bestemt i de i artikel 6 omhandlede
aftaler.
4. Medmindre der er fastsat et bredere anvendelsesområde i de i
artikel 6 omhandlede aftaler, vedrører de europæiske samarbejdsud-
valgs beføjelser og kompetenceområder og omfanget af de procedurer
med henblikpå information og høring af arbejdstagerne, som indføresfor at virkeliggøre det i stk. 1 omhandlede formål, hvis der er tale omen fællesskabsvirksomhed, alle bedrifterne i medlemsstaterne og, hvisder er tale om en fællesskabskoncern, alle koncernens virksomheder imedlemsstaterne.
5. Medlemsstaterne kan fastsætte, at dette direktiv ikke gælder for
besætningsmedlemmer i handelsflåden.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a) »en virksomhed, der omfatter bedrifter i flere medlemsstater« (»en
fællesskabsvirksomhed«): en virksomhed med mindst 1 000 ansattei medlemsstaterne og med mindst 150 ansatte i hver af mindst tomedlemsstater
b) »en koncern«: en gruppe omfattende en virksomhed, der udøver
kontrol, og de af denne kontrollerede virksomheder
c) »en koncern, som omfatter virksomheder i flere medlemsstater«
(»en fællesskabskoncern«): en koncern, der opfylder følgende betin-
gelser:
— den beskæftiger mindst 1 000 arbejdstagere i medlemsstaterne
— den omfatter mindst to virksomheder i forskellige medlemsstater,
og
— mindst én virksomhed beskæftiger mindst 150 arbejdstagere i en
medlemsstat, og en anden virksomhed beskæftiger mindst 150
arbejdstagere i en anden medlemsstat
d) »arbejdstagerrepræsentanter«: repræsentanter for arbejdstagerne i
henhold til national lovgivning og/eller praksis
e) »central ledelse«: den centrale ledelse for fællesskabsvirksomheden
eller, hvis det drejer sig om en fællesskabskoncern, for den virk-
somhed, der udøver kontrol
f) »høring«: udveksling af synspunkter og etablering af en dialog
mellem arbejdstagerrepræsentanterne og den centrale ledelse ellerethvert andet, mere passende ledelsesniveau
g) »europæisksamarbejdsudvalg«: det udvalg, der nedsættes i overens-
stemmelse med artikel 1, stk. 2, og bestemmelserne i bilaget, meddet formål at informere og høre arbejdstagerne
h) »særligt forhandlingsorgan«: det organ, der nedsættes i overensstem-
melse med artikel 5, stk. 2, med henblik på at føre forhandlinger
med den centrale ledelse om nedsættelse af et europæisksamar-
bejdsudvalg eller indførelse af en informations- oghøringsprocedure i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2.
2. Med henblik på gennemførelsen af dette direktiv fastsættes tærsk-
lerne for antallet af ansatte på basis af det gennemsnitlige antal ansatte,herunder ansatte på deltid, i de to foregående år beregnet i henhold tilnational lovgivning og/eller praksis.
Artikel 3
Definition af »virksomhed, der udøver kontrol«
1. I dette direktiv forstås ved »virksomhed, der udøver kontrol«: en
virksomhed, der kan udøve bestemmende indflydelse på en anden virk-somhed (»den kontrollerede virksomhed«), f.eks. i kraft af ejendomsret,finansiel deltagelse eller de regler, den er underlagt.1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 5
▼B
2. Medmindre det modsatte bevises, formodes bestemmende indfly-
delse godtgjort, når en virksomhed, direkte eller indirekte, i relaton tilen anden virksomhed:
a) ejer størstedelen af virksomhedens tegnede kapital, eller
b) besidder flertallet af de stemmerettigheder, der er knyttet til de kapi-
talandele, som virksomheden har udstedt, eller
c) har ret til at udnævne mere end halvdelen af medlemmerne af virk-
somhedens administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan.
3. For så vidt angår stk. 2 omfatter de rettigheder med hensyn til
afstemning og udnævnelse, der tilkommer den kontrollerende virk-somhed, de rettigheder, der tilkommer enhver anden, kontrolleret,virksomhed eller enhver person eller ethvert organ, som optræder i
eget navn, men på vegne af den kontrollerende virksomhed eller enhver
anden, kontrolleret, virksomhed.
4. Uanset stk. 1 og 2 anses en virksomhed ikke for at være »en virk-
somhed der udøver kontrol« i relation til en anden virksomhed, somden har andele i, hvis der er tale om et selskab som omhandlet i artikel3, stk. 5, litra a) eller c), i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21.
december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger(
1).
5. Der udøves ikke bestemmende indflydelse, når der blot er tale
om, at en person, der er befuldmægtiget i henhold til en medlemsstatslovgivning om likvidation, konkurs, insolvens, betalingsstandsning,akkord eller anden lignende procedure, udfører sine opgaver.
6. Den lovgivning, der er afgørende for, om en virksomhed er en
»virksomhed, der udøver kontrol« er lovgivningen i den medlemsstat,
som virksomheden henhører under.
Hvis virksomheden ikke henhører under en medlemsstats lovgivning,
anvendes lovgivningen i den medlemsstat, hvor virksomhedens befuld-mægtigede eller, i mangel af en sådan befuldmægtiget, den centraleledelse for den af koncernens virksomheder, der har det største antalansatte, befinder sig.
7. Hvis der i tilfælde af lovkonflikt ved anvendelsen af stk. 2 er to
eller flere virksomheder i en koncern, der opfylder et eller flere af
kriterierne i samme stk. 2, vil den virksomhed, der opfylder kriteriet ilitra c), blive anset for den virksomhed, der udøver kontrol, medmindredet bevises, at en anden virksomhed kan have bestemmende indfly-delse.
DEL II
INDFØRELSE AF ET EUROPÆISK SAMARBEJDSUDVALGELLER EN PROCEDURE TIL INFORMATION OG HØRING
AF ARBEJDSTAGERNE
Artikel 4
Ansvar for nedsættelse af et europæisk samarbejdsudvalg eller
indførelse af en procedure til information og høring af arbejdsta-
gerne
1. Den centrale ledelse har ansvaret for at skabe de vilkår og tilve-
jebringe de midler, der er nødvendige for nedsættelse af et europæisk
samarbejdsudvalg eller indførelse af en informations- og høringspro-
cedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner, somomhandlet i artikel 1, stk. 2.
2. Hvis den centrale ledelse ikke er beliggende i en medlemsstat, har
repræsentanten for den centrale ledelse i en af medlemsstaterne, someventuelt udpeges, det i stk. 1 nævnte ansvar.1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 6
(1) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 1.
▼B
Hvis en sådan repræsentant ikke findes, tilfalder dette ansvar ledelsen i
den bedrift eller i den af koncernens virksomheder, der har det størsteantal ansatte i en medlemsstat.
3. I henhold til dette direktiv anses repræsentanten eller repræsen-
tanterne eller i mangel af sådanne den i stk. 2, andet afsnit, nævnte
ledelse for at være den centrale ledelse.
Artikel 5
Særligt forhandlingsorgan
1. Med henblik på at virkeliggøre det i artikel 1, stk. 1, omhandlede
formål indleder den centrale ledelse forhandlinger om nedsættelse af eteuropæisksamarbejdsudvalg eller indførelse af en informations- oghøringsprocedure på eget initiativ eller på skriftlig anmodning framindst 100 arbejdstagere eller deres repræsentanter i mindst to
bedrifter eller virksomheder beliggende i mindst to forskellige
medlemsstater.
2. Med henblikherpå nedsættes der et særligt forhandlingsorgan
efter følgende retningslinjer:
a) Medlemsstaterne bestemmer, hvordan medlemmer af det særlige
forhandlingsorgan skal vælges eller udpeges på deres område.
Medlemsstaterne fastsætter, at arbejdstagerne i virksomheder og/
eller bedrifter, hvor der af årsager, der ikke skyldes arbejdstagerne,
ikke findes arbejdstagerrepræsentanter, har ret til selv at udpegeeller vælge medlemmer til det særlige forhandlingsorgan.
Andet afsnit berører ikke national lovgivning og/eller praksis, som
fastsætter tærskler for oprettelse af et organ for arbejdstagerrepræ-
sentation.
b) Det særlige forhandlingsorgan skal bestå af mindst tre og højst
►
M118◄medlemmer.
c) Ved valget eller udpegningen skal man sikre, at
— hver medlemsstat, hvor fællesskabsvirksomheden har en eller
flere bedrifter, eller hvor fællesskabskoncernen har den kontrol-lerende virksomhed eller en eller flere kontrollerede
virksomheder, er repræsenteret med et medlem
— yderligere medlemmer er repræsenteret i forhold til antallet af
arbejdstagere, der er beskæftiget i bedrifterne, den kontrolle-
rende virksomhed eller de kontrollerede virksomheder i
overensstemmelse med lovgivningen i den stat, hvor dencentrale ledelse befinder sig.
d) Den centrale ledelse og de lokale ledelser underrettes om sammen-
sætningen af det særlige forhandlingsorgan.
3. Det særlige forhandlingsorgan har til opgave sammen med den
centrale ledelse og ved skriftlig aftale at fastlægge det europæiskesamarbejdsudvalgs virkefelt, sammensætning, beføjelser og mandatpe-riode eller retningslinjerne for en procedure til information og høringaf arbejdstagerne.
4. Med henblik på indgåelse af en aftale, jf. artikel 6, skal den
centrale ledelse indkalde til møde med det særlige forhandlingsorgan.
Den underretter de lokale ledelser herom.
Ved forhandlingerne kan det særlige forhandlingsorgan bistås af
eksperter efter eget valg.
5. Det særlige forhandlingsorgan kan med mindst to tredjedele af
stemmerne beslutte ikke at indlede forhandlinger, jf. stk. 4, eller atafbryde forhandlinger, der allerede er påbegyndt.
En sådan beslutning standser proceduren med sigte på at indgå den
aftale, der er omhandlet i artikel 6. Hvis der er taget en sådan beslut-ning, gælder bestemmelserne i bilaget ikke.1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 7
▼B
En ny anmodning om at indkalde det særlige forhandlingsorgan kan
tidligst fremsættes to år efter, at ovennævnte beslutning er taget,medmindre de berørte parter fastsætter en kortere frist.
6. Den centrale ledelse afholder udgifterne i forbindelse med de
forhandlinger, der er omhandlet i stk. 3 og 4, i et sådant omfang, atdet særlige forhandlingsorgan kan udføre sin opgave på passende måde.
I overensstemmelse med dette princip kan medlemsstaterne fastsætte
budgetregler for det særlige forhandlingsorgans drift. De kan bl.a. fast-sætte kun at dække udgifterne til én ekspert.
Artikel 6
Indholdet af aftalen
1. Den centrale ledelse og det særlige forhandlingsorgan skal
forhandle i en samarbejdsvillig ånd med henblikpå at nå til enighedom de nærmere retningslinjer for gennemførelsen af den informationog høring af arbejdstagerne, som er omhandlet i artikel 1, stk. 1.
2. Uden at det i øvrigt berører parternes aftalefrihed, fastsætter den i
stk. 1 omhandlede aftale, der indgås skriftligt mellem den centraleledelse og det særlige forhandlingsorgan, følgende:
a) hvilke virksomheder der indgår i den fællesskabskoncern eller
hvilke bedrifter der indgår i den fællesskabsvirksomhed, der eromfattet af aftalen
b) det europæiske samarbejdsudvalgs sammensætning, antallet af
medlemmer, fordelingen af pladser, og mandatets varighed
c) det europæiske samarbejdsudvalgs beføjelser samt proceduren for
information og høring heraf
d) stedet for samt hyppigheden og varigheden af det europæiske samar-
bejdsudvalgs møder
e) de finansielle og materielle midler, som stilles til rådighed for det
europæiske samarbejdsudvalg
f) aftalens varighed og genfoprhandlingsproceduren (SIC! genforhand-
lingsproceduren).
3. Den centrale ledelse og det særlige forhandlingsorgan kan skrift-
ligt vedtage at indføre en eller flere informations- og høringsprocedureri stedet for at nedsætte et europæiske samarbejdsudvalg.
I aftalen fastlægges retningslinjer for, hvorledes arbejdstagerrepræsen-
tanterne har ret til at mødes for at udveksle synspunkter om deoplysninger, de modtager.
Disse oplysninger vedrører navnlig grænseoverskridende spørgsmål der
påvirker arbejdstagernes interesser i væsentlig grad.
4. De i stk. 2 og 3 omhandlede aftaler er ikke — medmindre der
træffes anden bestemmelse — omfattet af de subsidiære forskrifter i bi-laget.
5. Når der indgås aftaler som omhandlet i stk. 2 og 3, træffer det
særlige forhandlingsorgan afgørelse med et flertal af medlemmernesstemmer.
Artikel 7
Subsidiære forskrifter
1. For at sikre virkeliggørelsen af formålet i artikel 1, stk. 1, gælder
de subsidiære forskrifter, der er fastsat i lovgivningen i den medlems-stat, hvor den centrale ledelse har sæde
— når den centrale ledelse og det særlige forhandlingsorgan beslutter
det, eller
— hvis den centrale ledelse nægter at indlede forhandlinger inden for
en frist på seks måneder at regne fra den i artikel 5, stk. 1, omhand-lede anmodning, eller1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 8
▼B
(SIC!)
— hvis parterne ikke kan nå til enighed om den i artikel 6 omhandlede
aftale i løbet af tre år fra tidspunktet for den oprindelige anmod-ning, og det særlige forhandlingsorgan ikke har truffet denbeslutning, der er nævnt i artikel 5, stk. 5.
2. De i stk. 1 omhandlede subsidiære forskrifter, som er fastsat i
medlemsstaternes lovgivning, skal opfylde bestemmelserne i bilaget.
DEL III
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 8
Fortrolige oplysninger
1. Medlemsstaterne bestemmer, at medlemmerne af det særlige
forhandlingsorgan og af det europæiske samarbejdsudvalg samt deeksperter, som måtte bistå dem, ikke må videregive oplysninger, somde udtrykkeligt har modtaget som fortrolige oplysninger.
Det samme gælder for arbejdstagerrepræsentanter ved en informations-
og høringsprocedure.
Tavshedspligten gælder også efter udløbet af deres mandat, uanset hvor
de befinder sig.
2. Hver medlemsstat bestemmer, at den centrale ledelse, der
befinder sig på medlemsstatens område, i bestemte tilfælde og på debetingelser og inden for de grænser, der er fastsat i den nationalelovgivning, ikke er forpligtet til at videregive oplysninger, som er afen sådan art, at de ud fra objektive kriterier ville genere eller skadede pågældende virksomheder.
Den pågældende medlemsstat kan gøre denne fritagelse betinget af en
forudgående administrativ eller retlig tilladelse.
3. Hver medlemsstat kan fastsætte særlige bestemmelser vedrørende
den centrale ledelse for virksomheder, der er etableret på dens område,og som direkte og hovedsagelig arbejder med et ideologisk sigte vedrø-
rende information og ytringsfrihed, på betingelse af at sådanne særlige
bestemmelser allerede findes i den nationale lovgivning på datoen forvedtagelsen af dette direktiv.
Artikel 9
Det europæiske samarbejdsudvalgs virke samt informations- og
høringsproceduren
Den centrale ledelse og det europæiske samarbejdsudvalg arbejder
sammen i gensidig respekt for begge parters rettigheder og forplig-telser.
Det samme gælder for samarbejdet mellem den centrale ledelse og
arbejdstagerrepræsentanterne ved en informations- og høringspro-cedure.
Artikel 10
Beskyttelse af arbejdstagerrepræsentanterne
Medlemmerne af det særlige forhandlingsorgan, medlemmerne af det
europæiske samarbejdsudvalg og arbejdstagerrepræsentanterne nyder i
forbindelse med varetagelsen af deres opgaver i henhold til artikel 6,
stk. 3, samme beskyttelse og skal have lignende garantier, som arbejds-tagerrepræsentanter har i henhold til national lovgivning og/ellerpraksis i beskæftigelseslandet.
Dette gælder især med hensyn til deltagelse i det særlige forhandlings-
organ eller det europæiske samarbejdsudvalgs møder eller ethvert andetmøde, der gennemføres i forbindelse med den i artikel 6, stk. 3,omhandlede aftale, og hvad angår aflønning af de medlemmer, der er1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 9
▼B
ansat i fællesskabsvirksomheden eller fællesskabskoncernen under
nødvendigt fravær i forbindelse med deres opgaver.
Artikel 11
Overholdelse af direktivet
1. Hver medlemsstat sikrer, at ledelsen i fællesskabsvirksomheder og
i virksomheder i en fællesskabskoncern beliggende på medlemsstatensområde og repræsentanterne for disses arbejdstagere eller, hvor det errelevant, arbejdstagerne selv opfylder forpligtelserne i henhold til dettedirektiv, uanset om den centrale ledelse befinder sig på medlemsstatens
område.
2. Medlemsstaterne sørger for, at virksomhederne efter anmodning
fra de parter, der berøres af dette direktiv, giver oplysninger om detgennemsnitlige antal ansatte, jf. artikel 2, stk. 1, litra a) og c).
3. Medlemsstaterne sørger for adgang til at træffe passende foran-
staltninger, hvis direktivet ikke efterkommes; de sørger især for, at derfindes administrative eller retlige procedurer, hvorved opfyldelsen afpligterne i henhold til dette direktiv kan håndhæves.
4. Når medlemsstaterne anvender artikel 8, skal de indføre admini-
strative eller retlige klageprocedurer, som arbejdstagerrepræsentanternekan anvende, når den centrale ledelse pålægger tavshedspligt eller ikkeudleverer oplysninger i henhold til artikel 8.
Disse procedurer kan omfatte procedurer, der har til formål at sikre de
pågældende oplysningers fortrolighed.
Artikel 12
Forbindelsen mellem dette direktiv og andre bestemmelser
1. Dette direktiv berører ikke foranstaltninger i henhold til Rådet
(SIC! Rådets) direktiv 75/129/EØF af 17. februar 1975 om tilnærmelseaf medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedi-gelser(
1), og Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejds-tagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder,
bedrifter eller dele af bedrifter(
2).
2. Dette direktiv begrænser ikke arbejdstagernes ret til information
og høring i henhold til national ret.
Artikel 13
Gældende aftaler
1. Fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner er ikke under-
lagt de forpligtelser, der er fastsat i dette direktiv, såfremt der alleredepå den i artikel 14, stk. 1, fastsatte dato for gennemførelsen af dettedirektiv i de nationale lovgivninger eller på en tidligere dato findes enaftale, der gælder for samtlige arbejdstagere, om information og høring
af arbejdstagerne på tværs af grænserne jf. dog stk. 2.
2. Når de i stk. 1 nævnte aftaler udløber, kan parterne i fællesskab
træffe bestemmelse om at videreføre dem.
Hvis de ikke videreføres, gælder bestemmelserne i dette direktiv.
Artikel 14
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne vedtager de nødvendige love og administrative
bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 22. september1996 eller sikrer sig senest på denne dato, ar arbejdsmarkedets parter1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 10
(1) EFT nr. L 48 af 22. 2. 1975, S. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/56/EØF (EFT nr. L 245 af 26. 8. 1992, s. 3).
(2) EFT nr. L 61 af 5. 3. 1977, s. 26.
▼B
fastsætter de nødvendige bestemmelser ved overenskomst, idet
medlemsstaterne skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til, at detil enhver tid kan garantere de med dette direktiv tilstræbte resultater.
De underretter straks Kommission herom.
2. Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 omhandlede love og
administrative bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, ellerde ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 15
Revision foretaget af Kommissionen
Senest den 22. september 1999 foretager Kommissionen i samråd med
medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter på europæisk plan en revi-sion af gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv og undersøger
herved især, om tærsklerne for antallet af ansatte er passende, med
henblikpå om nødvendigt at forelægge Rådet ændringsforslag.
Artikel 16
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 11
▼B
BILAG
SUBSIDIÆRE FORSKRIFTER
jf. direktivets artikel 7
1. For at virkeliggøre formålet i direktivets artikel 1, stk. 1, indføres der et euro-
pæisksamarbejdsudvalg, hvis sammensætning og beføjelser defineres
således:
a) Det europæiske samarbejdsudvalg har kun kompetence med hensyn til
information og høring om spørgsmål, der vedrører hele fællesskabsvirk-
somheder (SIC! fællesskabsvirksomheden) eller hele
fællesskabskoncernen eller mindst to bedrifter eller virksomheder i
koncernen, der er beliggende i forskellige medlemsstater.
For de virksomheder eller koncerner, der er omhandlet i direktivets artikel
4, stk. 2, har det europæiske samarbejdsudvalg kun kompetence i
spørgsmål vedrørende alle de bedrifter eller alle de virksomheder i
koncernen, der er beliggende i Fællesskabet, eller vedrørende mindst to
af de bedrifter eller virksomheder i koncernen, der er beliggende i forskel-
lige medlemsstater.
b) Det europæiske samarbejdsudvalg består af arbejdstagere fra fællesskabs-
virksomheden eller fællesskabskoncernen, som vælges eller udpeges af
deres midte af arbejdstagerrepræsentanterne eller i mangel heraf af alle
arbejdstagerne.
Medlemmerne af det europæiske samarbejdsudvalg vælges eller udpeges i
overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
c) Det europæiske samarbejdsudvalg skal bestå af mindst tre og højst 30
medlemmer.
Hvis dets størrelse berettiger hertil, vælger det af sin midte et snævert
udvalg, der højst må bestå af tre medlemmer.
Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
d) Ved valget eller udpegningen af medlemmerne af det europæiske samar-
bejdsudvalg gælder følgende:
— der skal være et medlem for hver medlemsstat, hvor fællesskabsvirk-
somheden har en eller flere bedrifter, eller hvor fællesskabskoncernen
har enten den kontrollerende virksomhed eller en eller flere kontrolle-
rede virksomheder
— derefter vælges eller udpeges yderligere medlemmer i forhold til
antallet af arbejdstagere i bedrifterne, den kontrollerende virksomhed
eller de kontrollerede virksomheder som fastsat i lovgivningen i den
stat, på hvis område den centrale ledelse befinder sig.
e) Den centrale ledelse eller ethvert andet, mere passende ledelsesniveau
orienteres om sammensætningen af det europæiske samarbejdsudvalg.
f) Fire år efter indførelsen af det europæiske samarbejdsudvalg skal dette
overveje, hvorvidt der er behov for at indlede forhandlinger med henblik
på indgåelsen af den i direktivets artikel 6 omhandlede aftale, eller om de
subsidiære bestemmelser, der er vedtaget i overensstemmelse med dette
bilag, skal opretholdes.
Direktivets artikel 6 og 7 finder tilsvarende anvendelse, hvis det besluttes
at forhandle en aftale i overensstemmelse med artikel 6, og udtrykket »det
særlige forhandlingsorgan« erstattes da med udtrykket »det europæiske
samarbejdsudvalg«.
2. Det europæiske samarbejdsudvalg har krav på at mødes med den centrale
ledelse én gang om året for på grundlag af en rapport udarbejdet af den
centrale ledelse at blive informeret og hørt om udviklingen i fællesskabsvirk-
somhedens eller fællesskabskoncernens aktiviteter samt dennes
fremtidsperspektiver. De lokale ledelser underrettes herom.
Mødet skal især vedrøre virksomhedens eller koncernens struktur, dens
økonomiske og finansielle situation, den forventede udvikling for så vidt
angår dens aktiviteter, produktion og salg, beskæftigelsessituation og dennes
sandsynlige udvikling, investeringer, væsentlige ændringer i virksomhedens
eller koncernens organisation, indførelsen af nye arbejdsmetoder eller
produktionsprocesser, produktionsoverførsler, fusioner, størrelsesmæssig
reduktion eller lukning af virksomheder, bedrifter eller væsentlige dele heraf
og kollektive afskedigelser.
3. I tilfælde af helt usædvanlige omstændigheder, der påvirker arbejdstagernes
interesser i væsentlig grad, navnlig flytning, lukning af virksomheder eller
bedrifter eller kollektive afskedigelser, har det snævre udvalg, eller hvis et
sådant ikke findes, det europæiske samarbejdsudvalg, krav på at blive orien-1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 12
▼B
teret. Det har efter anmodning kraf (SIC! krav) på at mødes med den centrale
ledelse eller ethvert andet, mere passende ledelsesniveau i fællesskabsvirk-
somheden eller fællesskabskoncernen, såfremt dette ledelsesniveau har
kompetence til selvstændigt at træffe afgørelse med henblik på at blive infor-
meret og hørt om foranstaltninger, der i væsentlig grad berører
arbejdstagernes interesser.
I mødet med det snævre udvalg kan de medlemmer af det europæiske samar-
bejdsudvalg, der er valgt eller udpeget af de bedrifter og/eller virksomheder,
der er direkte berørt af de planlagte foranstaltninger ligeledes deltage.
Dette informations- og høringsmøde skal finde sted så hurtigt som muligt på
grundlag af en rapport fra den centrale ledelse eller ethvert andet passende
ledelsesniveau i det europæiske samarbejdsudvalg eller fællesskabskon-
cernen; det europæiske samarbejdsudvalg kan fremsætte en udtalelse om
rapporten efter mødet eller inden for en rimelig frist.
Afholdelsen af dette møde berører ikke den centrale ledelses beføjelser.
4. Medlemsstaterne kan fastsætte regler for formandskabet for informations- og
høringsmøderne.
Forud for møder med den centrale ledelse har det europæiske samarbejdsud-
valg eller det snævre udvalg, eventuelt i den i punkt 3, andet afsnit, nævnte
udvidede sammensætning, lov til at holde møde, uden at den pågældende
ledelse er til stede.
5. Med forbehold af direktivets artikel 8 informerer medlemmerne af det euro-
pæiske samarbejdsudvalg arbejdstagerrepræsentanterne på bedrifts- eller
virksomhedsniveau eller, i mangel af sådanne repræsentanter, samtlige
arbejdstagere om indholdet og resultatet af den informations- og høringspro-
cedure, der er iværksat i overensstemmelse med bestemmelserne i dette bilag.
6. Det europæiske samarbejdsudvalg eller det snævre udvalg kan lade sig bistå
af eksperter efter eget valg, hvis dette er nødvendigt for, at det kan udføre
sine opgaver.
7. Det europæiske samarbejdsudvalgs driftsudgifter afholdes af den centrale
ledelse.
Den pågældende centrale ledelse skal stille tilstrækkelige økonomiske og
materielle midler til rådighed for medlemmerne af det europæiske samar-
bejdsudvalg, således at de kan varetage deres opgaver på passende måde.
Den centrale ledelse afholder specielt udgifterne til tilrettelæggelse af
møderne og tolkning, opholds- og rejseudgifter for medlemmerne af det euro-
pæiske samarbejdsudvalg og forretningsudvalget, medmindre andet er aftalt.
Medlemsstaterne kan, under overholdelse af disse principper, fastsætte
budgetregler for det europæiske samarbejdsudvalgs drift. De kan bl.a. fast-
sætte, at kun udgifterne til én ekspert dækkes.1994L0045 — DA — 05.02.1998 — 001.001 — 13