2006R1995 — DA — 22.08.2006 — 000.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF, EEURATOM) Nr. 1995/2006

af 13. december 2006

om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 279, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 183, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ( 4 ) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) fastlægger det retlige grundlag for reformen af den finansielle forvaltning. Dens væsentligste elementer bør bibeholdes og styrkes. Specielt bør gennemskueligheden styrkes ved, at det fastsættes, at der skal gives oplysninger om modtagerne af fællesskabsmidler. De budgetprincipper, som opstilles i finansforordningen, bør desuden overholdes i alle retsakter, og afvigelser herfra bør begrænses til et strengt minimum. (2) I lyset af den praktiske erfaring bør der foretages visse ændringer i finansforordningen med henblik på at lette gennemførelsen af budgettet og af de underliggende politiske målsætninger og for at tilpasse visse procedure- og dokumentationskrav, så de kommer til at stå i et mere rimeligt forhold til risikoen og udgifterne i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet i EF-traktatens artikel 5, stk. 3. (3) Alle ændringer bør bidrage til virkeliggørelsen af målene for Kommissionens reformer og medvirke til at forbedre eller sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning og dermed bidrage til, at der opnås en rimelig sikkerhed for de finansielle transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. (4) Der bør tages hensyn til de bestemmelser vedrørende gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter, der findes i basisretsakterne vedtaget for perioden 2007-2013, så der sikres overensstemmelse mellem disse retsakter og finansforordningen. (5) Det bør præciseres, at en forsvarlig økonomisk forvaltning kræver effektiv og produktiv intern kontrol, og de vigtigste kendetegn og mål for interne kontrolsystemer bør defineres. (6) For at sikre gennemskuelighed ved anvendelsen af midler fra budgettet er det nødvendigt at stille oplysninger til rådighed om modtagerne af disse midler inden for visse begrænsninger, der er nødvendige for at beskytte legitime offentlige og private interesser, og under hensyn til den særlige regnskabsperiode, der kendetegner året for Den Europæiske Garantifond for Landbruget. (7) Hvad angår princippet om budgettets enhed bør reglen vedrørende renter, der hidrører fra forfinansiering, forenkles. Den administrative byrde i forbindelse med opkrævningen af disse renter står ikke i et rimeligt forhold til formålet, og det vil være mere effektivt at gøre det muligt at modregne renter i den endelige betaling til modtageren. (8) Hvad angår princippet om etårighed bør der indføres større fleksibilitet og åbenhed for at imødekomme de funktionelle behov. Fremførsel af bevillinger bør undtagelsesvis tillades, hvis der er tale om udgifter til direkte betalinger til landbrugere over den nye Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 5 ). (9) Betalingsanmodningerne fra medlemsstaterne i henhold til de nye landbrugsforordninger vil i altovervejende grad være koncentreret i begyndelsen af regnskabsår n. Derfor bør maksimumstærsklen for indgåelse af forudgående forpligtelser over EGFL (fra 15. november i år n-1) til dækning af udgifter til løbende forvaltning (som afholdes over budgettet for år n) forhøjes til tre fjerdedele af de tilsvarende bevillinger i det senest vedtagne landbrugsbudget. Hvad angår grænsen for indgåelse af forudgående forpligtelser til administrative udgifter bør ordlyden ændres, således at den refererer til bevillinger, som budgetmyndigheden har truffet afgørelse om, og således udelukker bevillingsoverførsler. (10) Anvendelsen af ikke-opdelte bevillinger til veterinære foranstaltninger, som afholdes over EGFL, hæmmer gennemførelsen af sådanne foranstaltninger, specielt på grund af de begrænsede muligheder for fremførsel. Det bør derfor være muligt at anvende opdelte bevillinger til sådanne udgifter, da dette er mere i overensstemmelse med foranstaltningernes flerårige karakter. (11) Hvad angår princippet om bruttoopgørelse bør listen over formålsbestemte indtægter udvides med to punkter. For det første bør det, ligesom det i øjeblikket er tilfældet i forbindelse med særprogrammer for forskning, være muligt for medlemsstaterne at yde ad hoc-bidrag, som formålsbestemt indtægt, til projekter under programmer vedrørende tredjelande, som forvaltes af Kommissionen. For det andet bør indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der udskiftes eller kasseres, kunne behandles som formålsbestemt indtægt for at tilskynde de anvisningsberettigede til at opnå den mest fordelagtige pris ved afhændelsen. (12) I øjeblikket skal Kommissionen have tilladelse af budgetmyndigheden til at modtage donationer, såsom gaver og arv, der medfører en forpligtelse. For at undgå unødvendige og omstændelige procedurer bør tilladelsen kun være obligatorisk, såfremt der er tale om donationer, der overstiger en vis værdi og indebærer betydelige forpligtelser. (13) Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør forenkles og præciseres på visse punkter, da de i praksis har vist sig at være omstændelige eller uklare. (14) Af hensyn til effektiviteten bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel fra reserven i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles, men hvor basisretsakten vedtages i løbet af året. (15) Reglerne om Kommissionens overførsel af administrationsbevillinger bør tilpasses den nye aktivitetsbaserede budgetlægning (ABB). Således bør der kunne fastsættes en undtagelse fra underretningsproceduren. I regnskabsårets sidste måned bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel af bevillinger vedrørende personaleudgifter inden for en vis grænse. (16) En række artikler i finansforordningen bør ændres som følge af afskaffelsen af reserven vedrørende Fællesskabets lån og lånegarantier til tredjelande og som følge af vedtagelsen af en ny hensættelsesmekanisme for Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland. (17) For hurtigere at frigøre midler i undtagelsestilfælde, hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer i slutningen af et regnskabsår, bør Kommissionen selv kunne overføre uudnyttede budgetbevillinger, der er disponible under det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme, til de pågældende budgetafsnit. (18) For så vidt angår budgetproceduren har kravet i finansforordningen om, at budgettet skal offentliggøres inden to måneder efter vedtagelsen, vist sig at være urealistisk; tre måneder vil være mere gennemførligt i praksis. Begrebet »aktivitetserklæring« bør indsættes i finansforordningen for at knæsætte et af nøgleprincipperne i aktivitetsbaseret budgetlægning, og erklæringernes indhold bør fastlægges mere præcist for at gøre den operationel. Forfaldsplaner bør medtages i de arbejdsdokumenter, der forelægges sammen med det foreløbige budgetforslag i henhold til finansforordningen, i stedet for i selve budgettet, da de ikke er relevante for budgetproceduren og er unødvendigt byrdefulde. (19) Med hensyn til gennemførelsen af budgettet er der behov for en række justeringer, så teksten bedre afspejler de særlige karakteristika ved den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). Af hensyn til den juridiske klarhed bør formerne for basisretsakter i henhold til EF-traktaten og i henhold til afsnit V og VI i EU-traktaten, anføres i finansforordningen i stedet for i gennemførelsesbestemmelserne. Desuden bør der tilføjes en specifik bestemmelse, som fuldt ud afspejler de former for forberedende foranstaltninger, der kan gennemføres på FUSP-området. (20) Hvad angår forvaltningsmetoder bør finansforordningens relevante artikel omstruktureres af hensyn til klarheden. Det er også nødvendigt, at delt forvaltning ikke længere kun skal gælde for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og strukturfondene, da flere programmer nu vil blive gennemført med delt forvaltning. Kravene vedrørende fælles forvaltning bør præciseres. De relevante bestemmelser i finansforordningen bør suppleres, så de navnlig kommer til at omfatte Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond som fællesskabsorganer, hvortil Kommissionen kan uddelegere opgaver. Kriterierne i finansforordningen for anvendelse af nationale offentligretlige organer bør forenkles for at lette deres anvendelse og imødekomme de stigende operationelle behov, og bestemmelsens anvendelsesområde bør udvides til internationale offentligretlige organer. Finansforordningen bør også præcisere, hvilken stilling der tillægges de særlige rådgivere eller missionschefer, som udpeges af Rådet til at lede visse aktioner under FUSP'en. (21) Medlemsstaternes ansvar i forbindelse med delt forvaltning bør fastlægges mere detaljeret for at tage hensyn til de igangværende drøftelser mellem institutionerne af, hvilken dechargeprocedure og hvilke egnede kontrolsystemer der bør indføres på baggrund af medlemsstaternes og Kommissionens fælles ansvar. Ifølge den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning ( 6 ) bør medlemsstaterne pålægges at udarbejde en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer i forbindelse med midler, der er omfattet af delt forvaltning. (22) Forbuddet i finansforordningen mod at uddelegere gennemførelsesopgaver til private organer bør ændres, da det har vist sig at være unødvendigt restriktivt. F.eks. bør Kommissionen have mulighed for at benytte sig af et rejsebureau eller en konferencearrangør til at godtgøre konferencedeltageres udgifter, forudsat at det private firma ikke udøver nogen skønsbeføjelser. (23) Der bør skabes mulighed for, at flere institutioner opretter fælles særlige instanser til behandling af økonomiske uregelmæssigheder. (24) Regnskabsførers ansvar for at godkende regnskaberne på grundlag af de finansielle oplysninger, han modtager fra de anvisningsberettigede, bør præciseres. Med henblik herpå bør regnskabsføreren have beføjelse til at kontrollere de oplysninger, som den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede har modtaget, og til om nødvendigt at tage forbehold. (25) Forholdet mellem Kommissionens interne revisor og de organer, som Fællesskaberne opretter, bør præciseres. Organerne bør have deres egen interne revisionsfunktion, som refererer til deres egne bestyrelser, mens Kommissionens interne revisor refererer til kommissærkollegiet, når det drejer sig om Kommissionens procedurer og systemer. Det bør være tilstrækkeligt, at Kommissionens interne revisor bekræfter, at organernes interne revisionsfunktioner opfylder de internationale standarder, og i den forbindelse bør han kunne foretage vurderinger af den interne revisions kvalitet. (26) Der bør indføres en forældelsesfrist for fordringer. I modsætning til, hvad der er tilfældet for mange af medlemsstaterne, gælder der ikke en forældelsesfrist over for Fællesskabet, så fordringer bortfalder efter en vis periode. Fællesskabet er heller ikke underlagt en forældelsesfrist for sine fordringer over for tredjemand. Indførelsen af en sådan forældelsesfrist er i overensstemmelse med en forsvarlig økonomisk forvaltning. (27) Finansforordningen bør afspejle vigtigheden af rammekontrakter i forvaltningen af offentlige indkøb. Den bør tilskynde til brug af interinstitutionelle udbudsprocedurer og give mulighed for fælles udbudsprocedurer mellem en institution og en ordregivende myndighed fra en medlemsstat. (28) Der bør foretages en række tekniske justeringer for at sikre, at terminologien i finansforordningen er fuldt ud i overensstemmelse med terminologien i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter ( 7 ). I henhold til direktivet har medlemsstaterne mulighed for at fastlægge specifikke procedurer for kontrakter, der er erklæret hemmelige, når gennemførelsen skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når det er nødvendigt af hensyn til medlemsstatens beskyttelse, og der bør gives fællesskabsinstitutionerne samme mulighed. (29) I overensstemmelse med direktiv 2004/18/EF skal reglerne om udelukkelse fra en udbudsprocedure præciseres. Desuden bør der af retssikkerheds- og proportionalitetshensyn fastsættes en maksimal udelukkelsesperiode i finansforordningen. I lyset af direktiv 2004/18/EF bør der indføres en undtagelse fra udelukkelsesreglerne i forbindelse med køb på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov. (30) Der bør i finansforordningen fastslås en pligt for ansøgere eller bydende under udbudsprocedurer til på anmodning at dokumentere ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i den retlige enhed, der afgiver bud, eller til at dokumentere, at deres underkontrahenter ikke befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 93. Det bør ikke kræves, at de bydende dokumenterer, at de ikke befinder sig i en af de situationer, som medfører udelukkelse, når de deltager i en procedure for indgåelse af kontrakter med meget lav værdi. (31) For at øge udbudsprocedurernes effektivitet bør databasen over de ansøgere eller bydende, der befinder sig i en af udelukkelsessituationerne, være fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i finansforordningen. (32) Af hensyn til forbigåede bydendes interesser er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at en aftale, som er omfattet af direktiv 2004/18/EF, først kan indgås efter udløbet af en rimelig standstill-periode. (33) Institutionernes forpligtelser til at suspendere en udbudsprocedure eller en aftale i henhold til finansforordningen i tilfælde af svig eller uregelmæssigheder bør præciseres, således at denne forordnings relevante bestemmelse gøres mere operationel. (34) Reglerne om tilskud bør forenkles. Kravene vedrørende kontrol og garantier bør stå i et mere rimeligt forhold til den økonomiske risiko. Definitionen af tilskud bør præciseres, især for så vidt angår finansiering i forbindelse med låneaktiviteter eller kapitalandele og udgifter vedrørende fiskerimarkederne. For at forbedre forvaltningen af tilskud og forenkle procedurerne bør det være muligt at yde tilskud enten ved beslutning truffet af institutionen eller ved skriftlig aftale med modtageren. (35) Af hensyn til klarheden og åbenheden bør der indføres mulighed for at anvende faste beløb og finansiering efter takst ved siden af den mere traditionelle metode med godtgørelse af de faktiske udgifter. (36) Af hensyn til den juridiske klarhed bør undtagelserne vedrørende non profit-reglen, som for øjeblikket findes i gennemførelsesbestemmelserne, også indgå i finansforordningen. Det bør desuden præciseres, at formålet med at yde tilskud til visse foranstaltninger er at bidrage til at styrke den økonomiske kapacitet eller skabe en indkomst. (37) Reglen om, at tilskud bør ydes på grundlag af forslagsindkaldelser, har vist sig værdifuld i praksis. Erfaringen har imidlertid vist, at der i visse tilfælde på grund af foranstaltningens art ikke levnes noget valg med hensyn til modtagere, og der bør derfor i sådanne tilfælde gælde en undtagelse fra denne regel. (38) Reglen om, at den samme foranstaltning kun kan give anledning til et enkelt tilskud til en bestemt modtager, bør justeres. Nogle basisretsakter giver mulighed for, at fællesskabsfinansieringer fra forskellige kilder kan kombineres, og antallet af sådanne tilfælde vil kunne stige i fremtiden for at sikre en effektiv udnyttelse af finansieringen. Dog bør det i finansforordningen præciseres, at de samme udgifter ikke kan finansieres to gange over fællesskabsbudgettet. (39) Reglen om, at aftalen om et driftstilskud ikke må underskrives senere end fire måneder efter begyndelsen af modtagerens regnskabsår, har vist sig at være unødvendigt streng. Denne frist bør således forlænges til seks måneder. (40) Af forenklingshensyn bør reglen om, at driftstilskud gradvis skal nedtrappes, fjernes, når der er tale om driftstilskud i form af faste beløb eller finansiering efter takst. (41) Visse restriktioner vedrørende modtagernes støtteberettigelse bør fjernes, så det bliver muligt at yde tilskud til fysiske personer og visse typer enheder, der ikke er juridiske personer. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet kan den anvisningsberettigede i forbindelse med tilskud med meget lav værdi undlade at kræve, at ansøgerne erklærer, at de ikke befinder sig i en af de udelukkelsessituationer, som er omhandlet i relevante bestemmelser i finansforordningen. (42) Mens tilskud forsat skal ydes på grundlag af udvælgelses- og tildelingskriterier, er det i praksis ikke nødvendigt at få disse kriterier evalueret af et udvalg, der specielt er nedsat med henblik herpå, og dette krav bør derfor fjernes. (43) Hvad angår de standarder i forbindelse med indkøbsaftaler, som tilskudsmodtagerne skal anvende, er den nuværende regel i finansforordningen uklar og bør forenkles. Desuden bør der fastsættes bestemmelser for tilfælde, hvor gennemførelsen af en foranstaltning gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand. (44) For så vidt angår reglerne om regnskabsføring og regnskaber, bør der i finansforordningen gives Kommissionens regnskabsfører mulighed for i overensstemmelse med internationale standarder at fastslå, hvilke andre organer — ud over dem, der modtager fællesskabstilskud — der skal være genstand for konsolidering af regnskaberne, idet det forudsættes, at regnskabskonsolideringen hverken indebærer overførsel af midler fra selvfinansierede organer til Den Europæiske Unions almindelige budget eller påvirker deres økonomiske og operationelle selvstændighed og dechargeprocedurerne for deres regnskaber. (45) Med henblik på etableringen af den nye EGFL, som skal erstatte Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), hvad angår finansiering af markedsforanstaltninger, fra den 1. januar 2007, bør ordlyden af finansforordningen visse steder ændres. Det er også nødvendigt at præcisere, at der kan indgås foreløbige forpligtelser efter den sædvanlige to-måneders frist efter modtagelsen af medlemsstaternes udgiftsoversigter i tilfælde, hvor der forventes at blive truffet en afgørelse om bevillingsoverførsel. Finansforordningens særlige bestemmelser om overførsler bør endvidere præciseres. (46) Ordlyden bør endvidere tilpasses, således at der kun henvises til strukturfondene, Samhørighedsfonden, Fiskerifonden og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne. Omtalen af førtiltrædelsesforanstaltningerne på strukturområdet (ISPA) og landbrugsområdet (SAPARD) bør fjernes, da de omfatter tredjelandes forvaltning på decentraliseret grundlag i overensstemmelse med finansforordningen og fortsat vil blive gennemført på stort set samme måde som i øjeblikket. Hvad angår genopførelsen af frigjorte bevillinger i overensstemmelse med de nye basisretsakter vedrørende strukturforanstaltninger i perioden 2007-2013, som dækker tilfælde af force majeure, bør der i finansforordningen kun bevares bestemmelser for tilfælde, hvor der kan tilskrives Kommissionen en åbenlys fejl. (47) Der bør tilføjes en bestemmelse i finansforordningen vedrørende den formålsbestemte indtægt, der fremkommer ved afviklingen af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og tilrådighedsstillelsen af de tilsvarende bevillinger. (48) Det er nødvendigt at tillade genopførelse af bevillinger, der er blevet frigjort, fordi de projekter, hvortil de var bestemt, enten slet ikke eller kun delvis er gennemført. Genopførelse bør dog kun være mulig på nøje fastsatte betingelser og kun inden for forskningsområdet, eftersom forskningsprojekter indebærer en højere økonomisk risiko end projekter inden for andre politikområder. (49) Hvad angår eksterne foranstaltninger bør det præciseres, at de procedurer for tilskud, der skal anvendes af tredjelande ved decentral forvaltning, i overensstemmelse med eksisterende praksis skal fastslås i de finansieringsaftaler, der indgås med de pågældende lande. »n+3-reglen«, ifølge hvilken de enkelte kontrakter og aftaler om gennemførelse af sådanne finansieringsaftaler skal indgås senest tre år efter datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen, bør finde anvendelse. Der bør fastsættes særlige regler for tilfælde af decentral forvaltning af flerårige programmer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa) ( 8 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument ( 9 ). (50) For at lette forvaltningen bør institutionerne kunne give direktørerne for de interinstitutionelle europæiske kontorer bemyndigelse til at optræde som anvisningsberettigede med henblik på forvaltningen af bevillingerne under deres respektive sektioner i budgettet. Uden at ændre indholdet bør der foretages mindre strukturelle ændringer i finansforordningens relevante artikler for at gøre bemyndigelsen af direktørerne til at optræde som anvisningsberettigede klarere. (51) Den procedure, hvorefter budgetmyndigheden kan afgive udtalelse i forbindelse med et byggeprojekt, bør tydeliggøres. (52) Successive rammeprogrammer for forskning har lettet Kommissionens arbejde ved at fastsætte forenklede regler for udvælgelse af eksterne eksperter, der skal evaluere forslag eller ansøgninger om tilskud og yde teknisk bistand i forbindelse med opfølgningen og evalueringen af de finansierede projekter. Denne procedure bør kunne anvendes i forbindelse med alle andre programmer. (53) Der bør tilføjes overgangsbestemmelser. For det første, for så vidt angår genopførelsen af frigjorte bevillinger svarende til de forpligtelser, der er indgået i programmeringsperioden 2000-2006 for strukturfondene, bør force majeure fortsat anvendes som fastsat i den nuværende finansforordning, indtil bistanden er afsluttet. Dette er for at undgå, at det nuværende system afbrydes, eftersom force majeure behandles anderledes i forordning Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden ( 10 ). For det andet bør der tilføjes en overgangsbestemmelse til finansforordningen for at tage hensyn til gennemførelsen af bestemmelserne om den centrale database for udelukkelse fra deltagelse i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud. Endelig bør en lignende bestemmelse tilføjes for at tage hensyn til Fællesskabets udestående forpligtelser, som skal indfris for at afslutte den bistand, der er omhandlet i forordningerne om strukturfondene og Samhørighedsfonden for programmeringsperioden 2000-2006. For så vidt angår bevillinger vedrørende aktionsudgifter skal Kommissionens mulighed for at foretage overførsler fra et afsnit til et andet bevares, forudsat at de pågældende bevillinger har samme formål. På samme måde bør Kommissionen fortsat kunne foretage overførsler fra et afsnit til et andet, når bevillingerne vedrører fællesskabsinitiativer eller teknisk bistand og nyskabende aktioner, forudsat at de overføres til aktioner af samme art. Det indebærer f.eks. overførsel af bevillinger vedrørende et fællesskabsinitiativ til et andet under et andet afsnit. (54) Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed - ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







Artikel 1

I forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 foretages følgende ændringer:

1) Artikel 1, stk. 1, affattes således: »Denne forordning fastsætter regler for opstilling og gennemførelse af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, i det følgende benævnt »budgettet«, og for regnskabsaflæggelse og kontrol af regnskaber.«

2) Artikel 3 affattes således: »Artikel 3 I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning opstilles og gennemføres budgettet under overholdelse af principperne om enhed, et realistisk budget, etårighed, balance, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning, der kræver effektiv og produktiv intern kontrol, samt klarhed og åbenhed.«

3) Artikel 5, stk. 4, affattes således: »4. Renter af midler, der er Fællesskabernes ejendom, opføres som diverse indtægter på budgettet, jf. dog artikel 5a, 18 og 74.«

4) I kapitel 1 i afsnit II i første del tilføjes følgende artikel: »Artikel 5a 1. Renter, der hidrører fra udbetaling af forfinansiering, tildeles det pågældende program eller den pågældende foranstaltning og modregnes ved betaling af saldoen af det skyldige beløb til modtageren. Det fastsættes i forordningen om gennemførelsesbestemmelser til nærværende forordning, i det følgende benævnt »gennemførelsesbestemmelserne«, i hvilke undtagelsestilfælde den ansvarlige anvisningsberettigede årligt skal opkræve sådanne renter. Disse renter opføres som diverse indtægter på budgettet. 2. Der betales ikke renter til Fællesskaberne i følgende tilfælde: a) forfinansiering, der ikke udgør et betydeligt beløb som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne b) forfinansiering udbetalt i henhold til en indkøbsaftale som omhandlet i artikel 88 c) forfinansiering udbetalt til medlemsstaterne d) forfinansiering udbetalt som led i førtiltrædelsesstøtte e) forskud udbetalt til medlemmerne af institutionerne og til personalet i overensstemmelse med vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, i det følgende benævnt »vedtægten« f) forfinansiering udbetalt inden for rammerne af fælles forvaltning som omhandlet i artikel 53, stk. 1, litra c).«

5) I artikel 9 foretages følgende ændringer: a) i den indledende tekst i stk. 2 ændres »forpligtelsesbevillinger under de opdelte bevillinger« til »forpligtelsesbevillinger«. b) i første punktum af stk. 3 ændres »betalingsbevillinger under de opdelte bevillinger« til »betalingsbevillinger«.

6) I artikel 11 ændres »artikel 157« til »artikel 157 og 160a«.

7) Artikel 16, stk. 2, affattes således: »Af hensyn til likviditetsstyringen som omhandlet i artikel 61 kan regnskabsføreren og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren, og, i forbindelse med den administrative forvaltning af Kommissionens delegationstjeneste, den ansvarlige anvisningsberettigede, dog gennemføre transaktioner i nationale valutaer på nærmere vilkår, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«

8) I artikel 18, stk. 1, foretages følgende ændringer: a) Den indledende tekst affattes således: »Med forbehold af artikel 160, stk. 1a, og artikel 161, stk. 2, er følgende kategorier af indtægter formålsbestemt til finansiering af bestemte former for udgifter:« b) Følgende litra indsættes: »aa) finansielle bidrag fra medlemsstaterne og andre donorlande, herunder i begge tilfælde deres offentlige og halvoffentlige organer, eller fra internationale organisationer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Fællesskabet og forvaltes af Kommissionen på deres vegne i henhold til den relevante basisretsakt«. c) Følgende litra indsættes: »ea) indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der skal udskiftes eller kasseres, når den bogførte værdi er helt afskrevet.«

9) Artikel 19, stk. 2, første punktum, affattes således: »Donationer af en værdi på 50 000 EUR eller derover, der medfører en forpligtelse, også dermed forbundne udgifter, som overstiger 10 % af donationens værdi, kan kun modtages efter godkendelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, der begge udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning.«

10) Artikel 22 affattes således: »Artikel 22 1. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion overføre bevillinger: a) fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages b) fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden uden begrænsninger. 2. Institutionerne underretter budgetmyndigheden om deres hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 24 anvendelse. 3. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foreslå budgetmyndigheden, at der foretages overførsler fra et afsnit til et andet af over 10 % af regnskabsårets bevillinger under den post, hvorfra overførslen foretages. Disse overførsler foretages efter proceduren i artikel 24. 4. Alle institutioner undtagen Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foretage overførsler mellem artikler uden først at underrette budgetmyndigheden herom.«

11) I artikel 23 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 ændres således: i) Litra b) affattes således: »b) for så vidt angår personale- og driftsudgifter foretage overførsler fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages, og højst 30 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvortil overførslen foretages«. ii) Følgende litra tilføjes: »d) foretage overførsler, så snart basisretsakten er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 51, fra afsnittet med »formålsbestemte reserver«, jf. artikel 43, når der ikke forelå nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet blev opstillet.« iii) Andet afsnit affattes således: »Kommissionen underretter budgetmyndigheden om sin beslutning, tre uger før den foretager de i første afsnit, litra b) og c), omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt motiverede grunde, som en af budgetmyndighedens to parter har gjort opmærksom på inden denne frist på tre uger, finder proceduren i artikel 24 anvendelse.« iv) Som tredje og fjerde afsnit tilføjes følgende: »I regnskabsårets sidste to måneder kan Kommissionen dog selv overføre bevillinger vedrørende udgifter til personale, eksternt personale og øvrige ansatte fra et afsnit til et andet inden for den samlede grænse på 5 % af regnskabsårets bevillinger. Kommissionen underretter budgetmyndigheden senest to uger efter beslutningen om disse overførsler. Kommissionen underretter budgetmyndigheden senest to uger efter beslutningen om de i første afsnit, litra d), omhandlede overførsler.« b) I stk. 2 ændres »stk. 1, litra c)« til »stk. 1«.

12) I artikel 26 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, der vedrører bevillinger til Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i anden del.« b) Stk. 2, første afsnit, affattes således: »Overførsler, der skal muliggøre anvendelse af reserven til nødhjælp, besluttes af budgetmyndigheden på forslag af Kommissionen. Der skal forelægges et særskilt overførselsforslag for hver enkelt transaktion.« ▼C1 ba) Stk. 2, andet afsnit, affattes således: »Proceduren i artikel 24, stk. 2 og 3, finder anvendelse. Får Kommissionens forslag ikke tilslutning fra budgetmyndighedens to parter, og fastlægges der ikke en fælles holdning med hensyn til anvendelsen af denne reserve, undlader Europa-Parlamentet og Rådet at træffe beslutning om Kommissionens overførselsforslag.« ▼B c) Følgende stykke tilføjes: »3. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer efter den 15. december i regnskabsåret, kan Kommissionen overføre uudnyttede budgetbevillinger for det løbende regnskabsår, der stadig er disponible under budgetafsnittene under udgiftsområde 4 i den flerårige finansielle ramme, til budgetafsnittene vedrørende bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger. Kommissionen underretter budgetmyndighedens to parter umiddelbart efter at have foretaget sådanne overførsler.«

13) I artikel 28 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EF-traktaten eller traktaten om Den Europæiske Union (TEU), og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en evaluering som omhandlet i nærværende forordnings artikel 27, stk. 4. Enhver ændring af et forslag eller initiativ, som forelægges lovgivningsmyndigheden, og som kan få betydelige budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt, der er udarbejdet af den institution, som foreslår ændringen.« b) Stk. 3 affattes således: »3. For at mindske risikoen for svig og uregelmæssigheder skal den i stk. 1 omhandlede finansieringsoversigt indeholde oplysninger om eksisterende eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger.«

14) Følgende artikel 28 indsættes: »Artikel 28a 1. Budgettet gennemføres under overholdelse af en effektiv og produktiv intern kontrol, der er tilpasset den pågældende forvaltningsmetode, og i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser. 2. I forbindelse med gennemførelsen af budgettet defineres intern kontrol som en proces, der finder anvendelse på alle niveauer i forvaltningen og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at følgende målsætninger opfyldes: a) effektivitet, produktivitet og sparsommelighed i transaktionerne b) pålidelig rapportering c) beskyttelse af aktiver og oplysninger d) forebyggelse og afsløring af svig og uregelmæssigheder e) tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyn til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art.«

15) Artikel 29, stk. 2, affattes således: »2. Budgettet og ændringsbudgetterne offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Europa-Parlamentets formand. Offentliggørelsen finder sted senest tre måneder efter den dato, hvor det fastslås, at budgettet er endeligt vedtaget. Det konsoliderede årsregnskab og den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.«

16) I artikel 30 tilføjes følgende som stk. 3: »3. Kommissionen stiller på en hensigtsmæssig måde de oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet til rådighed, som den ligger inde med, når budgettet gennemføres centralt og direkte af dens tjenestegrene, samt oplysningerne om modtagerne af midler fra de enheder, som opgaver i forbindelse med budgettets gennemførelse er uddelegeret til, når der er tale om andre forvaltningsmetoder. Disse oplysninger stilles til rådighed under behørig iagttagelse af fortrolighedskravene, især beskyttelse af personoplysninger som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 11 ) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger ( 12 ), og af sikkerhedskravene under hensyn til de særlige forhold i forbindelse med hver af de i artikel 53 nævnte forvaltningsmetoder samt, hvor det er relevant, i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke bestemmelser.

17) I artikel 33, stk. 2, foretages følgende ændringer: a) Litra d) affattes således: »d) en aktivitetserklæring, der indeholder følgende: — oplysninger om opfyldelsen af alle de specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger, der tidligere er opstillet for de forskellige aktiviteter, samt de nye målsætninger, målt ved hjælp af indikatorer — en fuldstændig begrundelse og en cost-benefit-strategi for foreslåede ændringer i bevillingsniveauet — en klar redegørelse for baggrunden for intervention på EU-plan i overensstemmelse med bl.a. subsidiaritetsprincippet — oplysninger om gennemførelsessatser for det foregående års aktiviteter og gennemførelsessatser for indeværende år. Resultatet af evalueringerne behandles og bruges til at vise, hvilke fordele foreslåede budgetændringer vil kunne indebære.« b) Følgende litra tilføjes: »e) en oversigt over forfaldsplanerne for de betalinger, der skal foretages i efterfølgende regnskabsår som følge af budgetmæssige forpligtelser indgået i tidligere regnskabsår.«

18) I artikel 37, stk. 1, tilføjes følgende nye afsnit: »Før forelæggelsen af et foreløbigt forslag til ændringsbudget undersøger Kommissionen og de øvrige institutioner, hvilket spillerum der er for reallokering af de relevante bevillinger under hensyn til en eventuel forventet underudnyttelse af bevillinger.«

19) Artikel 40, litra a), affattes således: »a) en almindelig oversigt over indtægter og udgifter«.

20) Artikel 43, stk. 1, andet afsnit, affattes således: »Bevillingerne i dette afsnit kan kun anvendes efter overførsel i overensstemmelse med proceduren i artikel 23, stk. 1, litra d), i de tilfælde, hvor vedtagelsen af basisretsakten er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, og i andre tilfælde af proceduren i artikel 24.«.

21) I artikel 44, stk. 2, ændres »artikel 22, 23 og 25« til »artikel 23 og 25«.

22) Artikel 45 affattes således: »Artikel 45 1. Budgettets sektion vedrørende Kommissionen omfatter en reserve til nødhjælp til tredjelande. 2. Den i stk. 1 omhandlede reserve skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter proceduren i artikel 24 og 26.«

23) I artikel 46, stk. 1, foretages følgende ændringer: a) Nr. 1) ændres således: i) Den indledende tekst affattes således: »i den almindelige oversigt over indtægter og udgifter:« ii) Litra f) udgår. iii) Litra g) affattes således: »g) de relevante anmærkninger for hver underinddeling, jf. artikel 41, stk. 1«. b) Nr. 2) affattes således: »2) i hver enkelt institutions sektion: indtægter og udgifter struktureret på samme måde som under nr. 1)«. c) Nr. 3), litra c), affattes således: »c) hvad angår videnskabeligt og teknisk personale kan opdelingen baseres på lønklassegrupper på betingelser fastsat i hvert enkelt budget; stillingsfortegnelsen skal angive antallet af højtkvalificerede videnskabelige og tekniske medarbejdere, der har ret til specielle fordele i henhold til de særlige bestemmelser i vedtægten«. d) Nr. 5) affattes således: »5) indtægts- og udgiftsposter, der er nødvendige for iværksættelsen af Garantifonden for Aktioner i forhold til Tredjeland.«

24) I artikel 47, stk. 1, andet afsnit, ændres »lønklasse A1, A2 og A3« til »lønklasse AD 16, AD 15 og AD 14«.

25) Artikel 49 affattes således: »Artikel 49 1. Anvendelsen af bevillingerne på budgettet til foranstaltninger, som gennemføres af Fællesskaberne eller af Den Europæiske Union, kræver forudgående vedtagelse af en basisretsakt. Ved en basisretsakt forstås en retsakt, der giver et retligt grundlag for en foranstaltning og for afholdelsen af den dertil svarende udgift, der er opført på budgettet. 2. Inden for anvendelsesområdet for EF-traktaten og Euratom-traktaten forstås ved en basisretsakt en retsakt, som er vedtaget af lovgivningsmyndigheden, og som kan have form af en forordning, et direktiv, en beslutning som omhandlet i EF-traktatens artikel 249 eller en afgørelse. 3. Inden for anvendelsesområdet for afsnit V i TEU (vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — FUSP) kan en basisretsakt have en af de former, som er anført i artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, artikel 18, stk. 5, artikel 23, stk. 1 og 2, og artikel 24 i TEU. 4. Inden for anvendelsesområdet for afsnit VI i TEU (vedrørende politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager) kan en basisretsakt have en af de former, som er anført i artikel 34, stk. 2, i TEU. 5. Henstillinger og udtalelser samt resolutioner, konklusioner, erklæringer og andre akter uden retsvirkning betragtes ikke som basisretsakter som omhandlet i denne artikel. 6. Som en undtagelse fra stk. 1-4 kan følgende bevillingstyper anvendes uden en basisretsakt, forudsat at de foranstaltninger, der skal finansieres, falder ind under Fællesskabernes eller Den Europæiske Unions beføjelser: a) bevillinger til pilotprojekter af eksperimentel art, der skal vise, om en foranstaltning er gennemførlig og nyttig. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for to på hinanden følgende regnskabsår b) bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for anvendelsesområderne for EF-traktaten og Euratom-traktaten og for afsnit VI i TEU, der skal forberede forslag med henblik på vedtagelse af fremtidige foranstaltninger. De forberedende foranstaltninger skal indgå i en sammenhængende strategi og kan antage forskellige former. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for tre på hinanden følgende regnskabsår. Lovgivningsproceduren skal være tilendebragt inden udgangen af det tredje regnskabsår. Under lovgivningsproceduren skal der ved indgåelsen af bevillingsforpligtelser tages hensyn til den forberedende foranstaltnings særlige karakteristika for så vidt angår planlagte aktiviteter, mål og modtagere. De anvendte midler må derfor ikke være af samme størrelsesorden som dem, der tænkes anvendt til finansiering af den endelige foranstaltning. Ved forelæggelsen af det foreløbige budgetforslag forelægger Kommissionen budgetmyndigheden en rapport om de under litra a) og b) omhandlede foranstaltninger, der skal indeholde en evaluering af de opnåede resultater samt en vurdering af det påtænkte videre forløb c) bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for afsnit V i TEU (vedrørende FUSP). Disse foranstaltninger skal begrænses til en kort periode og skal have til formål at fastlægge betingelserne for Den Europæiske Unions indsats for at opfylde målene for FUSP og for vedtagelsen af de nødvendige juridiske instrumenter. I forbindelse med EU's krisestyringsoperationer har forberedende foranstaltninger bl.a. til formål at vurdere de operative behov, sikre en hurtig første anvendelse af ressourcerne eller skabe betingelserne på stedet for iværksættelse af operationen. Forberedende foranstaltninger vedtages af Rådet med fuld tilknytning af Kommissionen. Med henblik herpå underretter formandskabet, bistået af Rådets generalsekretær/den højtstående FUSP-repræsentant, hurtigst muligt Kommissionen om Rådets hensigt om at iværksætte en forberedende foranstaltning og især om de anslåede ressourcer, som er nødvendige til dette formål. I overensstemmelse med denne forordning træffer Kommissionen alle de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at midlerne udbetales hurtigt d) bevillinger til punktuelle eller permanente foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører i medfør af de opgaver, der i henhold til EF-traktaten og Euratom-traktaten følger af dens prærogativer på det institutionelle plan ud over initiativretten på det lovgivningsmæssige område som omhandlet i litra b), samt i medfør af de særlige beføjelser, der tillægges den direkte ved disse traktater, og som er gengivet i en oversigt i gennemførelsesbestemmelserne e) bevillinger til hver enkelt institutions drift i medfør af dens administrative autonomi.«

26) I artikel 50 tilføjes følgende stykke: »Hver institution udøver disse beføjelser i overensstemmelse med denne forordning og inden for grænserne af de godkendte bevillinger.«

27) Artikel 52 affattes således: »Artikel 52 1. Det er forbudt de finansielle aktører og alle andre personer, der er beskæftiget med budgetgennemførelse, forvaltning, revision eller kontrol, at foretage handlinger, der vil kunne medføre, at den pågældendes egne interesser kommer i konflikt med Fællesskabernes interesser. Hvis noget sådant skulle ske, har den pågældende pligt til at afholde sig fra at foretage handlingen og til at forelægge sagen for den kompetente myndighed. 2. Der er tale om interessekonflikt, når en upartisk og objektiv udøvelse af de opgaver, der påhviler en finansiel aktør eller en anden person omhandlet i stk. 1, bringes i fare af familiemæssige, følelsesmæssige, politiske, nationale eller økonomiske grunde eller ethvert andet interessefællesskab med modtageren.«

28) Artikel 53 affattes således: »Artikel 53 Kommissionen gennemfører i henhold til bestemmelserne i artikel 53a-53d budgettet på en af følgende måder: a) centralt b) ved delt eller decentral forvaltning c) ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer.«

29) Følgende artikler indsættes: »Artikel 53a Når Kommissionen gennemfører budgettet centralt, udføres gennemførelsesopgaverne enten direkte i af dens tjenestegrene eller indirekte i overensstemmelse med artikel 54-57. Artikel 53b 1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, overdrages der gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne. Denne metode anvendes især i forbindelse med de foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit I og II i anden del. 2. Medmindre andet er fastsat i komplementære forskrifter i de relevante sektorspecifikke bestemmelser, skal medlemsstaterne for at sikre, at midlerne ved delt forvaltning anvendes i overensstemmelse med de gældende regler og principper, træffe alle de lovgivningsmæssige og administrative eller andre foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser. Med henblik herpå skal de især: a) konstatere, at de over budgettet finansierede foranstaltninger virkelig er gennemført, og sikre, at de er gennemført korrekt b) forhindre og forfølge uregelmæssigheder og svig c) inddrive beløb, der er udbetalt uretmæssigt eller ikke er anvendt korrekt, og beløb, der er gået tabt på grund af uregelmæssigheder eller fejl d) ved hjælp af relevante sektorspecifikke bestemmelser og i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet. Til dette formål foretager medlemsstaterne kontrol og etablerer et effektivt og produktivt internt kontrolsystem i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 28a. De indleder retsforfølgning, hvis det er nødvendigt og hensigtsmæssigt. 3. Medlemsstaterne fremlægger på det relevante nationale plan en årlig oversigt over de foreliggende revisioner og erklæringer. 4. For at sikre, at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, anvender Kommissionen sådanne procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner, at den kan påtage sig sit endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet. Artikel 53c 1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved decentral forvaltning, overdrages der gennemførelsesopgaver til tredjelande i overensstemmelse med artikel 56 og afsnit IV i anden del, uden at dette dog berører uddelegeringen af de resterende opgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2. 2. For at sikre at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, anvender Kommissionen sådanne procedurer for regnskabsafslutning eller regler for beregning af finansielle korrektioner, at den kan påtage sig sit endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet. 3. Tredjelande, hvortil der overdrages gennemførelsesopgaver, skal i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet. Artikel 53d 1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved fælles forvaltning, overdrages visse gennemførelsesopgaver til internationale organisationer i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne, i følgende tilfælde: a) når Kommissionen og den pågældende internationale organisation har indgået en langfristet rammeaftale, som fastlægger de administrative og finansielle vilkår for deres samarbejde b) når Kommissionen og den internationale organisation udarbejder et fælles projekt eller program c) når midlerne fra en række donorer samles i en pulje og ikke er afsat til specifikke udgiftsposter eller -kategorier, dvs. når der er tale om multidonorforanstaltninger. Disse organisationer skal i forbindelse med regnskaber, revision og intern kontrol og i forbindelse med procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler anvende standarder, der frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder. 2. Individuelle aftaler, der indgås med internationale organisationer om finansieringen, skal indeholde detaljerede bestemmelser om gennemførelsen af de opgaver, den pågældende internationale organisation har fået pålagt. 3. Internationale organisationer, hvortil der overdrages gennemførelsesopgaver, skal i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet.«

30) I artikel 54 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Kommissionen kan ikke til overdrage tredjemand sine gennemførelsesbeføjelser i medfør af traktaterne, når beføjelserne indebærer en betydelig skønsmargen, der vil kunne afspejle overvejelser af politisk art. De gennemførelsesopgaver, der uddelegeres til tredjemand, skal være præcist defineret, og det skal nøje kontrolleres, hvordan de udføres. Uddelegeringen af budgetgennemførelsesopgaver skal opfylde princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, hvilket kræver effektiv og produktiv intern kontrol, og skal overholde princippet om ikke-forskelsbehandling og sikre fællesskabsindsatsens synlighed. De gennemførelsesopgaver, der uddelegeres på denne måde, må ikke give anledning til interessekonflikter.«. b) I stk. 2 foretages følgende ændringer: i) Første punktum affattes således: »Inden for begrænsningerne i stk. 1 kan Kommissionen, når den gennemfører budgettet ved indirekte central forvaltning eller ved decentral forvaltning i henhold til artikel 53a eller 53c, uddelegere offentligretlige opgaver og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til: […]«. ii) Litra b) affattes således: »b) organer oprettet af Fællesskaberne som omhandlet i artikel 185 og andre specialiserede fællesskabsorganer, såsom Den Europæiske Investeringsbank eller Den Europæiske Investeringsfond, hvis opgaven er forenelig med organets opgaver i henhold til basisretsakten.« iii) Litra c) affattes således: »c) nationale eller internationale offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver og stiller tilstrækkelige finansielle garantier og overholder de betingelser, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«. iv) Følgende litra tilføjes: »d) personer, der er pålagt at gennemføre specifikke aktioner i henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, og som er identificeret i den relevante basisretsakt, jf. nærværende forordnings artikel 49.«. c) Stk. 3, andet afsnit, affattes således: »Disse organer eller personer træffer passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og indleder eventuelt retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt eller ikke er anvendt korrekt.«.

31) Artikel 55 og 56 affattes således: »Artikel 55 1. Gennemførelsesorganer skal være fællesskabsretlige juridiske personer, som er oprettet ved en kommissionsafgørelse, og hvortil der kan delegeres beføjelser til helt eller delvis at gennemføre et fællesskabsprogram eller –projekt for Kommissionen og på dennes ansvar i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer ( 13 ). 2. Anvendelsen af de dermed forbundne aktionsbevillinger foregår gennem organets direktør. Artikel 56 1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved indirekte central forvaltning, skal den først indhente bevis for, at følgende foreligger og fungerer hensigtsmæssigt inden for de enheder, hvortil den overdrager gennemførelsen: a) gennemskuelige procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud, der er ikke-diskriminerende og forhindrer enhver interessekonflikt, og som er i overensstemmelse med bestemmelserne i henholdsvis afsnit V og VI b) et effektivt og produktivt system til intern kontrol af forvaltningen af transaktionerne, som omfatter en effektiv adskillelse af funktionerne som anvisningsberettiget og regnskabsfører eller af tilsvarende funktioner c) et regnskabssystem, der gør det muligt at kontrollere, at fællesskabsmidlerne er anvendt korrekt, og at vise anvendelsen af midlerne i Fællesskabernes regnskaber d) en uafhængig ekstern revision e) aktindsigt på det niveau, der er fastsat i fællesskabsbestemmelserne f) passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne af midler fra budgettet i overensstemmelse med artikel 30, stk. 3. Kommissionen kan beslutte, at de kontrol- og regnskabssystemer og procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler, der anvendes af de i stk. 1 og 2 omhandlede enheder, sidestilles med dens egne regler, under hensyntagen til de internationalt anerkendte standarder. 2. I tilfælde af decentral forvaltning gælder betingelserne i stk. 1, med undtagelse af kriteriet i litra e), helt eller delvis, afhængigt af hvilken grad af decentralisering der er aftalt mellem Kommissionen og det pågældende tredjeland eller de pågældende nationale eller internationale offentligretlige organer. Uanset stk. 1, litra a), og artikel 169a kan Kommissionen, — når midlerne samles i en pulje, og — på de betingelser, som er fastsat i basisretsakten, beslutte at benytte de procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler eller for ydelse af tilskud, der anvendes af modtagerpartnerlandet, eller som er aftalt mellem donorerne. Kommissionen skal, før der træffes en sådan beslutning, først i hvert enkelt tilfælde indhente bevis for, at procedurerne overholder principperne om klarhed og åbenhed, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling, forhindrer enhver interessekonflikt, frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder og sikrer overholdelse af bestemmelserne om forsvarlig økonomisk forvaltning, hvilket kræver effektiv og produktiv intern kontrol. Det pågældende tredjeland og de pågældende nationale eller internationale offentligretlige organer skal påtage sig at opfylde følgende forpligtelser: a) overholde betingelserne i stk. 1, jf. dog nærværende stykkes første afsnit b) sikre, at den i stk. 1, litra d), nævnte revision udføres af et nationalt organ for uafhængig ekstern revision c) foretage regelmæssig kontrol af, at de foranstaltninger, der skal finansieres over budgettet, er blevet gennemført korrekt d) træffe passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og eventuelt indlede retsforfølgning for at inddrive midler, der er udbetalt uretmæssigt. 3. Kommissionen skal sikre, at gennemførelsen af de overdragne opgaver overvåges, evalueres og kontrolleres. Den tager hensyn til sidestillingen af kontrolsystemerne, når den udfører kontrol ved hjælp af sine egne kontrolsystemer.

32) Artikel 57, stk. 1, affattes således: »1. Kommissionen kan ikke overdrage gennemførelsesopgaver i forbindelse med midler fra budgettet, herunder betaling og inkassering, til eksterne privatretlige enheder eller organer, undtagen i tilfælde som omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), og i særlige tilfælde, hvor de pågældende betalinger skal ske til modtagere, der er bestemt af Kommissionen, på betingelser og af beløb, der er fastsat af Kommissionen, og ikke indebærer, at den enhed eller det organ, som foretager betalingerne, skal udøve et skøn.«

33) I artikel 59 foretages følgende ændringer: a) Som stk. 1a indsættes følgende: »1a. I dette afsnit forstås ved »ansatte« personer, der er omfattet af vedtægten.« b) Stk. 2 affattes således: »2. Hver institution bestemmer i sine interne administrative regler, hvilke ansatte på et passende niveau den under iagttagelse af betingelserne i sin forretningsorden vil uddelegere funktionen som anvisningsberettiget til, omfanget af de uddelegerede beføjelser og de befuldmægtigedes mulighed for at subdelegere beføjelserne.«. c) Stk. 3 affattes således: »3. Funktionen som anvisningsberettiget kan kun delegeres eller subdelegeres til ansatte.«.

34) Artikel 60, stk. 7, affattes således: »7. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede redegør over for institutionen for sin virksomhed i en årsberetning, der ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til bekræftelse af, at oplysningerne i hans beretning giver et retvisende billede, medmindre andet er præciseret i eventuelle forbehold vedrørende afgrænsede indkomst- og udgiftsområder. Denne beretning skal redegøre for resultaterne af de gennemførte transaktioner i forhold til de opstillede mål og for de dermed forbundne risici samt for, hvordan de disponible ressourcer er udnyttet, og for det interne kontrolsystems effektivitet og produktivitet. Den interne revisor gør sig bekendt med årsberetningen og med de øvrige nævnte oplysninger. Kommissionen sender senest den 15. juni hvert år budgetmyndigheden en sammenfatning af årsberetningerne for det foregående år.«.

35) I artikel 61 foretages følgende ændringer: a) I artikel 1, litra e), tilføjes følgende: »; regnskabsføreren er bemyndiget til at kontrollere, at godkendelseskriterierne er overholdt«. b) Følgende stykker indsættes: »2a. Før regnskaberne vedtages af institutionen, underskrives de af regnskabsføreren, som derved bekræfter, at han har rimelig sikkerhed for, at regnskaberne giver et retvisende billede af institutionens økonomiske situation. Med henblik herpå forvisser han sig om, at regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med de regnskabsregler, metoder og regnskabssystemer, der er indført under hans ansvar som fastsat i denne forordning for hans institutions regnskaber, og at alle indtægter og udgifter er opført i regnskaberne. De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede fremsender alle de oplysninger, som regnskabsføreren har behov for at udøve sine funktioner. De anvisningsberettigede bevarer det fulde ansvar for, at de midler, de forvalter, anvendes korrekt, og for lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, de kontrollerer. 2b. Regnskabsføreren har beføjelse til at kontrollere de modtagne oplysninger og til at gennemføre yderligere kontroller, som han anser for nødvendige for, at han kan underskrive regnskaberne. Regnskabsføreren tager om nødvendigt forbehold og redegør i så fald i detaljer for arten og omfanget af disse forbehold. 2c. Regnskabsførerne for de andre institutioner og agenturer underskriver deres årsregnskaber og sender dem til Kommissionens regnskabsfører.«. b) Stk. 3 affattes således: »3. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, er regnskabsføreren den eneste, der har beføjelse til at forvalte kontanter og likvide midler. Han er ansvarlig for deres opbevaring.«.

36) Artikel 62, stk. 1, affattes således: »Regnskabsføreren kan under udførelsen af sit hverv uddelegere visse opgaver til underordnede ansatte.«

37) Artikel 63 affattes således: »Artikel 63 1. Der kan oprettes forskudskonti til inkassering af andre indtægter end egne indtægter og til betaling af mindre beløb som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne. I forbindelse med bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger som omhandlet i artikel 110 kan forskudskonti dog anvendes uden beløbsmæssige begrænsninger, under overholdelse af det bevillingsniveau, der er vedtaget af budgetmyndigheden under den dertil svarende budgetpost for det løbende regnskabsår. 2. Forskudskonti tilføres midler af institutionens regnskabsfører og er underlagt forskudsbestyrere udpeget af institutionens regnskabsfører.«.

38) Artikel 65, stk. 1, affattes således: »1. Bestemmelserne i dette kapitel indskrænker ikke det strafferetlige ansvar, som de i artikel 64 nævnte finansielle aktører kan pådrage sig efter gældende national ret og efter gældende bestemmelser om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og om bekæmpelse af bestikkelse, som involverer tjenestemænd ved Fællesskaberne eller i medlemsstaterne.«.

39) I artikel 66 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Den anvisningsberettigede pådrager sig økonomisk ansvar i henhold til vedtægten.« b) Følgende stykke indsættes: »1a. Erstatningspligt består især når: a) den anvisningsberettigede konstaterer tilstedeværelsen af udestående fordringer eller udsteder indtægtsordrer, indgår en udgiftsforpligtelse eller underskriver en betalingsordre og i den forbindelse forsætligt eller groft uagtsomt undlader at følge denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne dertil b) den anvisningsberettigede forsætligt eller groft uagtsomt undlader at udstede et dokument, som indebærer skabelse af en fordring, undlader at udstede en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en betalingsordre, hvorved institutionen påføres et civilretligt ansvar over for tredjemand.«. c) Stk. 3 affattes således: »3. I tilfælde af subdelegation inden for institutionens egne tjenestegrene forbliver den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede ansvarlig for effektiviteten og produktiviteten af de oprettede systemer for intern forvaltning og kontrol og for valget af den ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede.«. d) Stk. 4, første afsnit, affattes således: »4. Hver institution opretter en særlig instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder eller deltager i en fælles instans, som er oprettet af flere institutioner. Instanserne fungerer uafhængigt og afgør, om der foreligger en økonomisk uregelmæssighed, og hvilke følger en sådan uregelmæssighed eventuelt skal have.«.

40) Artikel 73, stk. 2, affattes således: »2. Når den ved delegation bemyndigede kompetente anvisningsberettigede påtænker helt eller delvis at give afkald på at inddrive en fastlagt fordring, skal han sikre sig, at afkaldet er formelt korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og om proportionalitet, efter de procedurer og i henhold til de kriterier, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne. Beslutninger om afkald skal begrundes. Den anvisningsberettigede kan kun uddelegere beslutninger om afkald på de betingelser, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne. Den bemyndigede anvisningsberettigede kan desuden annullere eller justere en fastlagt fordring på de i gennemførelsesbestemmelserne fastsatte betingelser.«

41) Følgende artikel indsættes: »Artikel 73a Uden at dette berører bestemmelserne i specifikke forordninger eller anvendelsen af Rådets afgørelse om Fællesskabernes ordning vedrørende egne indtægter, er Fællesskabernes fordringer over for tredjemand og tredjemands fordringer over for Fællesskaberne underlagt en forældelsesfrist på fem år. Datoen for beregning af forældelsesfristen og betingelserne for fristafbrydelse fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne.«.

42) I artikel 75, stk. 2, ændres »artikel 49, stk. 2« til »artikel 49, stk. 6, litra e)«.

43) Artikel 77, stk. 3, tredje afsnit, affattes således: »Når en retlig forpligtelse ikke har givet anledning til nogen betaling som omhandlet i artikel 81 i en periode på tre år efter indgåelsen af den, frigøres beløbet for den dertil svarende budgetmæssige forpligtelse.«.

44) I artikel 80 tilføjes følgende stykke: »Hvis der foretages periodisk betaling for leverede tjenesteydelser, herunder udlejningsydelser, eller vareleverancer, kan den anvisningsberettigede på grundlag af sin risikoanalyse give instruks om anvendelse af en direkte debiteringsordning.«.

45) Artikel 86, stk. 1, litra b), affattes således: »b) at vurdere effektiviteten og produktiviteten af de interne kontrol- og revisionssystemer, der anvendes på alle budgetgennemførelsestransaktioner.«

46) Artikel 87, stk. 2, affattes således: »Hvis den interne revisor er en ansat, drages han til ansvar efter bestemmelserne i vedtægten og som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«

47) Artikel 88 affattes således »Artikel 88 1. Offentlige indkøbsaftaler er gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås skriftligt mellem en eller flere økonomiske aktører og en eller flere ordregivende myndigheder som omhandlet i artikel 104 og 167 med henblik på mod betaling af en pris, der helt eller delvis afholdes over budgettet, at opnå levering af varer eller fast ejendom, udførelse af bygge- og anlægsarbejder eller levering af tjenesteydelser. Aftalerne kan vedrøre: a) køb eller leje af en ejendom b) indkøb c) bygge- og anlægsarbejder d) tjenesteydelser. 2. Rammekontrakter er aftaler indgået mellem en eller flere ordregivende myndigheder og en eller flere økonomiske aktører for at fastlægge de bestemmelser, som skal gælde for en række aftaler, der kan indgås inden for en vis periode, bl.a. med hensyn til prisen og eventuelt den forventede mængde. De er underlagt bestemmelserne i dette afsnit vedrørende tildelingsproceduren, herunder offentliggørelse. 3. Tilskud er ikke omfattet af dette afsnit, jf. dog artikel 93-96«.

48) I artikel 89, stk. 2, tilføjes følgende som andet afsnit: »De ordregivende myndigheder må ikke anvende rammekontrakter uretmæssigt eller på en sådan måde, at formålet eller virkningen er at forhindre, begrænse eller forvride konkurrencen.«

49) I artikel 90 foretages følgende ændringer: a) stk. 1 ændres således: i) første afsnit affattes således: »1. Aftaler, hvis værdi ligger over de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 105 eller 167, skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.«. ii) andet afsnit affattes således: »Forudgående offentliggørelse kan kun undlades i de tilfælde, der er nævnt i artikel 91, stk. 2, i denne forordning som nærmere fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, og i forbindelse med de aftaler om indkøb af tjenesteydelser, der er omfattet af bilag II B til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter. ( 14 ) b) stk. 2 affattes således: »2. Aftaler med en værdi under de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 105 eller 167, og tjenesteydelseskontrakter, som omhandlet i bilag IIB til direktiv 2004/18/EF, skal offentliggøres på passende måde som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«.

50) I artikel 91 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Proceduren for indgåelse af aftalerne antager en af følgende former: a) offentligt udbud b) begrænset udbud c) projektkonkurrence d) udbud med forhandling e) konkurrencepræget dialog. Når en offentlig indkøbsaftale eller en rammekontrakt er af interesse for to eller flere institutioner, gennemførelsesorganer eller organer som omhandlet i artikel 185, og når der er mulighed for at opnå øget effektivitet, bestræber de ordregivende myndigheder sig på at gennemføre proceduren for indgåelse af aftaler på et interinstitutionelt grundlag. Når en offentlig indkøbsaftale eller en rammekontrakt er nødvendig for gennemførelsen af en fælles aktion mellem en institution og en ordregivende myndighed fra en medlemsstat, kan proceduren for indgåelse af aftaler gennemføres i fællesskab af institutionen og den ordregivende myndighed i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne.«. b) I stk. 2 udgår andet afsnit. c) Som stk. 4 indsættes følgende: »4. Gennemførelsesbestemmelserne skal fastslå, hvilken af de i stk. 1 nævnte procedurer for indgåelse af aftaler der skal anvendes i forbindelse med de tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet af bilag II B til direktiv 2004/18/EF, og kontrakter, der er erklæret hemmelige, og hvis udførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når beskyttelsen af Fællesskabernes eller Den Europæiske Unions væsentlige interesser kræver det.«.

51) Artikel 92 affattes således: »Artikel 92 Udbudsdokumenterne skal indeholde en fuldstændig, klar og præcis beskrivelse af, hvad aftalen drejer sig om, og præcisere de udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, som gælder for aftalen.«.

52) I artikel 93 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 ændres således: i) Indledningen affattes således: »Fra deltagelse i aftaler udelukkes ansøgere eller bydende:« ii) Litra f) affattes således: »f) som på det pågældende tidspunkt er genstand for en administrativ sanktion som omhandlet i artikel 96, stk. 1.« iii) Der tilføjes følgende afsnit: »Litra a)-d) i første afsnit finder ikke anvendelse ved indkøb af varer på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov.« b) Stk. 2 affattes således: »2. Ansøgere eller bydende skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer. Den ordregivende myndighed kan undlade at kræve en sådan dokumentation for aftaler med meget lav værdi, jf. gennemførelsesbestemmelserne. Med henblik på en korrekt anvendelse af stk. 1 skal ansøgeren eller den bydende på den ordregivende myndigheds forlangende: a) såfremt ansøgeren eller den bydende er en retlig enhed, give oplysning om ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i den retlige enhed b) såfremt det overvejes at anvende underentreprise, dokumentere, at underkontrahenten ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer.« c) Som stk. 3 tilføjes følgende: »3. Gennemførelsesbestemmelserne skal fastslå den maksimale periode, hvor de i stk. 1 omhandlede situationer kan medføre udelukkelse af ansøgere eller bydende fra deltagelse i en procedure for indgåelse af aftaler. Den maksimale periode kan ikke overstige ti år.«.

53) Artikel 94, 95 og 96 affattes således: »Artikel 94 Fra tildeling af en ordre udelukkes enhver ansøger eller bydende, der under proceduren for indgåelse af den pågældende aftale: a) befinder sig i en interessekonflikt b) har afgivet urigtige oplysninger ved meddelelsen af de oplysninger, som den ordregivende myndighed har krævet som betingelse for deltagelse i den pågældende procedure, eller ikke har afgivet de krævede oplysninger c) befinder sig i en af de i artikel 93, stk. 1, nævnte situationer, der medfører udelukkelse fra proceduren for indgåelse af aftalen. Artikel 95 1. Kommissionen opretter og forvalter en central database i overensstemmelse med Fællesskabets bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger. Databasen indeholder detaljerede oplysninger om ansøgere og bydende, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 93 og 94 og artikel 96, stk. 1, litra b), og stk. 2, litra a). Den er fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i artikel 185. 2. Medlemsstaters og tredjelandes myndigheder, såvel som andre end de i stk. 1 omhandlede organer, der deltager i gennemførelsen af budgettet, jf. artikel 53 og 54, underretter den kompetente anvisningsberettigede om ansøgere og bydende, der befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i artikel 93, stk. 1, litra e), og hvor den pågældende operatørs optræden var til skade for Fællesskabernes finansielle interesser. Den anvisningsberettigede godkender oplysningerne og beder regnskabsføreren registrere dem i databasen. De i første afsnit omhandlede myndigheder og organer skal have adgang til oplysningerne i databasen og kan i givet fald på eget ansvar tage hensyn hertil i forbindelse med tildeling af kontrakter, der vedrører gennemførelsen af budgettet. 3. I gennemførelsesbestemmelserne fastsættes der gennemskuelige og sammenhængende kriterier, som sikrer en proportional anvendelse af udelukkelseskriterierne. Kommissionen fastlægger standardiserede procedurer og tekniske specifikationer for forvaltningen af databasen. Artikel 96 1. Den ordregivende myndighed kan anvende administrative eller finansielle sanktioner over for: a) ansøgere eller bydende i de i artikel 94, litra b), nævnte tilfælde b) kontrahenter, der er fundet skyldige i grov misligholdelse af deres forpligtelser i henhold til en kontrakt, der finansieres over budgettet. I alle tilfælde skal den ordregivende myndighed dog først give den pågældende lejlighed til at fremsætte bemærkninger. 2. De i stk. 1 nævnte sanktioner skal stå i et rimeligt forhold til aftalens værdi og grovheden af de begåede fejl og kan bestå i: a) udelukkelse af ansøgeren eller den bydende eller kontrahenten fra aftaler og tilskud, der finansieres over budgettet, i en periode på højst ti år, og/eller b) økonomiske sanktioner over for ansøgeren eller den bydende eller kontrahenten, der højst kan svare til værdien af den pågældende kontrakt.«

54) Artikel 97 affattes således: »Artikel 97 1. Ordrerne tildeles på grundlag af de tildelingskriterier, som finder anvendelse på udbuddets indhold, efter at kapaciteten hos de økonomiske aktører, der ikke er blevet udelukket i henhold til artikel 93 og 94 og artikel 96, stk. 2, litra a), er blevet kontrolleret i overensstemmelse med de udvælgelseskriterier, som er fastsat i udbudsdokumenterne. 2. Ordrerne tildeles på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det billigste bud, eller på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det økonomisk mest fordelagtige bud.«.

55) I artikel 98 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 og 2 affattes således: »1. Reglerne for afgivelse af bud skal sikre, at der bliver tale om reel konkurrence, og at buddenes indhold hemmeligholdes, indtil de alle åbnes samtidig. 2. Når det anses for hensigtsmæssigt og proportionalt, kan den ordregivende myndighed efter nærmere regler, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, kræve en forhåndsgaranti af de bydende for at sikre sig, at de står ved deres bud.«. b) Stk. 4 affattes således: »4. Alle ansøgninger om deltagelse eller bud, som udvalget erklærer forskriftsmæssige, vurderes efter de kriterier, der er fastsat i udbudsdokumenterne, med henblik på at foreslå den ordregivende myndighed at tildele kontrakten eller igangsætte en elektronisk auktion.«.

56) Artikel 102 og 103 affattes således: »Artikel 102 1. Den ordregivende myndighed skal kræve en forhåndsgaranti af kontrahenterne i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne. 2. Den ordregivende myndighed kan, når den anser det for hensigtsmæssigt og proportionalt, kræve en sådan en garanti af kontrahenterne med henblik på: a) at sikre, at aftalen gennemføres på tilfredsstillende måde b) at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetaling af forfinansiering. Artikel 103 Hvis proceduren for indgåelse af en aftale viser sig at have været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, suspenderer institutionerne proceduren og kan træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, herunder annullering af proceduren. Hvis det, efter at kontrakten er tildelt, viser sig, at proceduren for indgåelse af aftalen eller opfyldelsen af kontrakten har været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, kan institutionerne afhængigt af, hvor fremskreden proceduren er, enten undlade at indgå kontrakten eller suspendere kontraktens opfyldelse eller i givet fald bringe kontrakten til ophør. Hvis sådanne fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold kan tilregnes kontrahenten, kan institutionerne endvidere nægte udbetaling, inddrive allerede udbetalte beløb eller opsige alle aftaler, der er indgået med den pågældende kontrahent, i et omfang, der er proportionalt med alvoren af de pågældende fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold.«.

57) I artikel 104 tilføjes følgende punktum: »De uddelegerer i overensstemmelse med artikel 59 de nødvendige beføjelser til udøvelse af funktionen som ordregivende myndighed.«.

58) Artikel 105 affattes således: »Artikel 105 1. Med forbehold af bestemmelserne i afsnit IV i anden del fastsætter direktiv 2004/18/EF de beløbsgrænser, der er afgørende for: a) offentliggørelsesreglerne som omhandlet i artikel 90 b) valget af procedure som omhandlet i artikel 91, stk. 1 c) de dertil hørende tidsfrister. 2. I forbindelse med aftaler, der er omfattet af direktiv 2004/18/EF, indgår den ordregivende myndighed først aftalen eller rammekontrakten med den valgte bydende efter udløbet af en standstill-periode, med de undtagelser og på de betingelser, som er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«.

59) I kapitel 1 i afsnit VI i første del affattes overskriften således: »KAPITEL 1 Anvendelsesområde og former for tilskud«

60) I artikel 108 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1, andet afsnit, affattes således: »De omfattes enten af en skriftlig aftale eller af en beslutning truffet af Kommissionen, som meddeles den valgte ansøger.« b) Stk. 2 affattes således: »2. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i dette afsnit: a) udgifter til institutionernes medlemmer og personale og bidrag til Europaskolerne b) lån, Fællesskabets risikobærende instrumenter eller Fællesskabets finansielle bidrag til sådanne instrumenter, offentlige indkøbsaftaler som omhandlet i artikel 88 og støtte udbetalt som makrofinansiel bistand og budgetstøtte c) egenkapitalinvesteringer foretaget på grundlag af princippet om den private investor, ansvarlig lånekapital og aktiebeholdninger eller kapitalandele i internationale penge- og finansieringsinstitutter som Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) eller specialiserede fællesskabsorganer som Den Europæiske Investeringsfond (EIF) d) Fællesskabernes bidrag i form af kontingenter til organisationer, som de er medlem af e) udgifter afholdt som led i den delte, decentrale eller fælles forvaltning som omhandlet i artikel 53-53d f) betalinger til organer, hvortil der er uddelegeret gennemførelsesopgaver i henhold til artikel 54, stk. 2, og bidrag til organer oprettet af lovgivningsmyndigheden, der foretages i henhold til basisretsakten om oprettelse af det pågældende organ g) udgifter vedrørende fiskerimarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik ( 15 ) h) godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter afholdt af eller eventuelle andre godtgørelser betalt til personer, der er inviteret eller bemyndiget af institutionerne. c) Følgende stykker indsættes: »3. Følgende sidestilles med tilskud og reguleres, når det er relevant, af dette afsnit: a) den fordel, der er forbundet med en rentegodtgørelse i forbindelse med visse lån b) andre egenkapitalinvesteringer eller kapitalandele end dem, der er omhandlet i stk. 2, litra c). 4. Institutionerne kan hver især yde tilskud til kommunikationsaktiviteter, hvor det i behørigt begrundede tilfælde er uhensigtsmæssigt at anvende offentlige indkøbsprocedurer.«.

61) Følgende artikel indsættes: »Artikel 108a 1. Der kan ydes tilskud i form af følgende: a) godtgørelse af en nærmere bestemt andel af de tilskudsberettigede omkostninger, der faktisk er afholdt b) faste beløb c) finansiering efter takst d) en kombination af de i litra a), b) og c) omhandlede former. 2. Tilskuddene må ikke overstige et samlet loft, der udtrykkes i absolut værdi.«.

62) Overskriften til kapitel 2 i afsnit VI i første del affattes således: »KAPITEL 2 Principper«

63) Artikel 109 affattes således: »Artikel 109 1. Tilskud ydes under overholdelse af principperne om klarhed og åbenhed og ligebehandling. Tilskud kan ikke kumuleres eller ydes med tilbagevirkende kraft, og de skal involvere samfinansiering. Tilskud må under ingen omstændigheder overstige de samlede omkostninger, der er tilskudsberettigede i henhold til gennemførelsesbestemmelserne. 2. Tilskud må ikke have til formål eller bevirke, at modtageren opnår en fortjeneste. 3. Artikel 2 finder ikke anvendelse på følgende: a) stipendier til studier, forskning eller erhvervsuddannelse udbetalt til fysiske personer b) priser uddelt som led i en konkurrence c) foranstaltninger, hvis formål er at øge en modtagers økonomiske kapacitet eller at skabe en indkomst i forbindelse med foranstaltninger udadtil.«.

64) Artikel 110, stk. 1, affattes således: »1. Tilskud anføres i et årligt arbejdsprogram, der offentliggøres i regnskabsårets begyndelse. Dette årlige arbejdsprogram gennemføres ved indkaldelse af forslag, undtagen i hastende og behørigt begrundede undtagelsestilfælde, eller hvis modtageren eller foranstaltningen er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning, eller hvis modtageren i en basisretsakt er udpeget som modtager af et tilskud. Første afsnit finder ikke anvendelse på bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger.«.

65) Artikel 111 og 112 affattes således: »Artikel 111 Hver modtager kan i forbindelse med én og samme foranstaltning kun opnå ét tilskud finansieret over budgettet, medmindre den pågældende basisretsakt giver mulighed for andet. En modtager kan pr. regnskabsår kun opnå ét driftstilskud finansieret over budgettet. Ansøgeren underretter straks den anvisningsberettigede, hvis der er indgivet flere ansøgninger eller modtaget flere tilskud i forbindelse med den samme foranstaltning eller det samme arbejdsprogram. Under ingen omstændigheder kan de samme omkostninger finansieres to gange over budgettet. Artikel 112 1. Der kan kun ydes tilskud til en allerede påbegyndt foranstaltning i tilfælde, hvor ansøgeren kan dokumentere, at det var nødvendigt at igangsætte foranstaltningen, inden tilskuddet blev ydet. I disse tilfælde må tilskudsberettigede omkostninger dog ikke ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde som fastsat i basisretsakten, eller hvis der er tale om udgifter, der er nødvendige for en tilfredsstillende afvikling af bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger, som fastsat i gennemførelsesbestemmelserne. Der kan ikke ydes tilskud med tilbagevirkende kraft til allerede afsluttede foranstaltninger. 2. Et driftstilskud skal tildeles senest seks måneder efter begyndelsen af modtagerens regnskabsår. Tilskudsberettigede omkostninger må hverken ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud eller forud for begyndelsen af modtagerens regnskabsår.«.

66) Artikel 113, stk. 2, affattes således: »2. Medmindre andet er fastsat i basisretsakten til fordel for organer, der forfølger et mål af almen europæisk interesse, skal driftstilskud gradvis nedtrappes, hvis de fornys. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på tilskud, som har en af de former, der er nævnt i artikel 108a, stk. 1, litra b) og c).«.

67) Artikel 114 affattes således: »Artikel 114 1. Ansøgninger om tilskud skal indgives skriftligt. 2. For at komme i betragtning skal ansøgninger om tilskud indgives af følgende: a) juridiske personer; ansøgninger om tilskud kan tages i betragtning, når de er indgivet af enheder, der ikke er juridiske personer i henhold til gældende national ret, hvis deres repræsentanter har handleevne til at indgå retlige forpligtelser på deres vegne og påtage sig det økonomiske ansvar b) fysiske personer, hvis dette er nødvendigt på grund af foranstaltningens art eller beskaffenhed eller på grund af den målsætning, der forfølges af ansøgeren. 3. Der kan ikke ydes tilskud til ansøgere, som på tidspunktet for tilskudsproceduren befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 93, stk. 1, artikel 94 og artikel 96, stk. 2, litra a). Ansøgerne skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i første afsnit. Den anvisningsberettigede kan dog undlade at kræve en sådan dokumentation, når der er tale om tilskud med meget lav værdi, jf. gennemførelsesbestemmelserne. 4. Den anvisningsberettigede kan i overensstemmelse med artikel 96 pålægge ansøgere administrative og økonomiske sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til situationen og har en afskrækkende virkning. Sådanne sanktioner kan også pålægges modtagere, som på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen eller under gennemførelsen af tilskuddet har afgivet urigtige erklæringer ved meddelelsen af de oplysninger, som den anvisningsberettigede har krævet, eller ikke har meddelt disse oplysninger.«.

68) Artikel 116, stk. 1, affattes således: »1. Forslagene vurderes på grundlag af de på forhånd meddelte udvælgelses- og tildelingskriterier med henblik på at afgøre, hvilke forslag der vil kunne finansieres.«.

69) Artikel 118 affattes således: »Artikel 118 1. Den kompetente anvisningsberettigede kan, når han anser det for hensigtsmæssigt og proportionalt, kræve en forhåndsgaranti af modtageren for at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetalingen af forfinansiering. 2. Den anvisningsberettigede skal kræve en sådan forhåndsgaranti af modtageren i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne.«

70) Artikel 119, stk. 2, affattes således: »2. Hvis modtageren ikke opfylder sine forpligtelser, suspenderes tilskuddet, eller det reduceres eller bortfalder helt i de tilfælde, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, efter at modtageren har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.«

71) Artikel 120 affattes således: »Artikel 120 1. Gennemførelsesbestemmelserne fastsætter de relevante procedurer, der skal følges, hvis foranstaltningens gennemførelse gør det nødvendigt, at modtageren indgår indkøbsaftaler. 2. Hvis foranstaltningens gennemførelse gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand, kan modtageren af et fællesskabstilskud give en sådan støtte, hvis følgende betingelser er opfyldt: a) støtten må ikke være hovedformålet med foranstaltningen b) betingelserne for at yde støtten skal være nøje fastsat i beslutningen om ydelse af tilskud eller aftalen om tilskud mellem modtageren og Kommissionen, uden nogen skønsmargen c) støtten må kun vedrøre mindre beløb. Med henblik på anvendelsen af litra c) fastsættes den maksimale økonomiske støtte, som en modtager kan betale til tredjemand, i gennemførelsesbestemmelserne. 3. Hver beslutning om ydelse af tilskud og aftale om tilskud skal udtrykkeligt give Kommissionen og Revisionsretten beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget fællesskabsmidler.«.

72) I artikel 121 foretages følgende ændringer: a) Litra a) affattes således: »a) de i artikel 126 omhandlede årsregnskaber for institutionerne, årsregnskaberne for de organer, der er omhandlet i artikel 185, og årsregnskaberne for andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med Fællesskabets regnskabsregler«. b) Litra d) affattes således: »d) en aggregeret beretning om budgetgennemførelsen, der indeholder oplysningerne i de under litra c) omhandlede beretninger.«.

73) I artikel 122 foretages følgende ændringer: »Artikel 22 1. Årsregnskaberne for institutionerne og for de organer, der er omhandlet i artikel 121, ledsages af en beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret. 2. Den i stk. 1 omhandlede beretning skal bl.a. redegøre for udnyttelsesgraden for bevillingerne og indeholde kortfattede oplysninger om bevillingsoverførsler mellem de forskellige budgetposter.«

74) Artikel 128 affattes således: »Artikel 128 Regnskabsførerne for de øvrige institutioner og for de organer, der er omhandlet i artikel 121, sender senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår deres foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber med Kommissionens foreløbige årsregnskab og sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår Revisionsretten Kommissionens foreløbige årsregnskab, ledsaget af dens beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret, samt det foreløbige konsoliderede årsregnskab. Regnskabsføreren for hver institution og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 121, sender ligeledes beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning til Europa-Parlamentet og Rådet senest på den i stk. 2 anførte dato.«.

75) I artikel 129 foretages følgende ændringer: a) I stk. 1 ændres »artikel 185« til »artikel 121«. b) Stk. 2 affattes således: »2. Alle institutioner, undtagen Kommissionen, og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 121, opstiller deres endelige årsregnskab i overensstemmelse med artikel 61 og sender det senest den 1. juli efter det afsluttede regnskabsår til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten med henblik på opstilling af det endelige konsoliderede årsregnskab.«. c) Følgende stykke indsættes: »2a. Kommissionens regnskabsfører udarbejder det endelige konsoliderede årsregnskab på grundlag af de oplysninger, de øvrige institutioner har meddelt i henhold til stk. 2. Det endelige konsoliderede årsregnskab ledsages af en note fra Kommissionens regnskabsfører, hvori han erklærer, at det er udfærdiget i overensstemmelse med afsnit VII og med de regnskabsmæssige principper, regler og metoder, der er beskrevet i et bilag til årsregnskabet.«. d) Stk. 3 affattes således: »3. Kommissionen godkender det endelige konsoliderede årsregnskab og sit eget endelige årsregnskab og sender dem begge inden den 31. juli efter det afsluttede regnskabsår til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten.« e) I stk. 4 ændres »31. oktober« til »15. november«.

76) I artikel 131 foretages følgende ændringer: a) I stk. 1 ændres »Kommissionen« til »Kommissionens regnskabsfører«. b) I stk. 2 ændres »Kommissionen« til »Kommissionens regnskabsfører«.

77) I artikel 133, stk. 1, ændres »artikel 185« til »artikel 121«.

78) I artikel 134 ændres »artikel 185« til »artikel 121«.

79) I artikel 138, stk. 1, ændres »artikel 185« til »artikel 121«.

80) Artikel 139, stk. 2, affattes således: »2. Hver institution underretter Revisionsretten og budgetmyndigheden om de interne bestemmelser, som den vedtager på det finansielle område.«.

81) Artikel 143 foretages følgende ændringer: a) I stk. 2 ændres »15. juni« til »30. juni«, og »30. september« ændres til »15. oktober«. b) Stk. 5 affattes såedes: »5. Revisionsretten sender senest den 15. november de myndigheder, der er ansvarlige for meddelelse af decharge, og de øvrige institutioner sin årsberetning med institutionernes svar og sørger for offentliggørelse heraf i Den Europæiske Unions Tidende.«. c) I stk. 6 ændres »15. februar« til »28. februar«.

82) I artikel 144 foretages følgende ændringer: a) I stk. 1 affattes femte afsnit således: »Hvis Revisionsretten beslutter at offentliggøre visse af sine særberetninger i Den Europæiske Unions Tidende, skal de ledsages af de berørte institutioners svar.«. b) I stk. 2 affattes første punktum således: »Revisionsretten kan lade udtalelser som omhandlet i EF-traktatens artikel 248, stk. 4, og Euratom-traktatens artikel 160c, stk. 4, der ikke vedrører forslag eller udkast, der indgår i lovgivningsproceduren, offentliggøre i Den Europæiske Unions Tidende.«.

83) I artikel 145, stk. 1, ændres »30. april« til »15. maj«.

84) I afsnit I i anden del affattes overskriften således: »AFSNIT I DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET«

85) Artikel 148, stk. 1, affattes således: »1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på udgifter afholdt af de administrative organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), samt på indtægterne, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.«.

86) I artikel 149 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. For hvert regnskabsår omfatter EGFL ikke-opdelte bevillinger, med undtagelse af udgifterne til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som dækkes af opdelte bevillinger.« b) Stk. 3 affattes således: »3. Bevillinger til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som der ikke er indgået forpligtelser for, kan fremføres, dog kun til det følgende regnskabsår. En sådan fremførsel må højst svare til 2 % af de i første afsnit nævnte oprindelige bevillinger og må ikke overstige beløbet for tilpasningen af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbruget ( 16 ), og som blev anvendt i det seneste regnskabsår. Fremførte bevillinger tilføres udelukkende budgetposter, som dækker de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1290/2005. En sådan fremførsel må kun føre til supplerende betaling til de endelige modtagere, hvis direkte betalinger i løbet af det seneste regnskabsår er blevet tilpasset i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Kommissionen træffer beslutning om fremførsel senest den 15. februar i det regnskabsår, hvortil fremførslen sker, og underretter budgetmyndigheden herom.

87) Artikel 150, stk. 2 og 3, affattes således: »2. Kommissionens beslutninger om fastsættelse af disse refusionsbeløb udgør samlede foreløbige forpligtelser, der skal ligge inden for det samlede bevillingsbeløb, der er opført under EGFL. 3. For udgifter til løbende forvaltning af EGFL kan der fra 15. november indgås forudgående forpligtelser, der konteres under det følgende regnskabsårs bevillinger. Disse forpligtelser kan dog ikke overstige tre fjerdedele af det løbende regnskabsårs tilsvarende samlede bevillinger. De kan kun vedrøre udgifter, som er baseret på en eksisterende basisretsakt.«

88) Artikel 151, stk. 1, første afsnit, affattes således: »For udgifter afholdt af de administrative myndigheder og organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende EGFL, indgås der inden for en frist på to måneder efter modtagelsen af de af medlemsstaterne fremsendte regnskaber en forpligtelse opdelt på kapitel, artikel og konto. En sådan forpligtelse kan indgås efter udløbet af fristen på to måneder, hvis en bevillingsoverførselsprocedure vedrørende de pågældende budgetposter er nødvendig. Inden for samme frist på to måneder konteres beløbene som betalinger, dog ikke hvis medlemsstaterne endnu ikke har betalt, eller hvis det er usikkert, om udgifterne er berettigede.«.

89) Artikel 152 affattes således: »Artikel 152 I bevillingsregnskabet konteres udgifterne et regnskabsår på grundlag af de beløb, som Kommissionen har refunderet medlemsstaterne til og med den 31. december i det pågældende regnskabsår, forudsat at betalingsordren er kommet regnskabsføreren i hænde senest den 31. januar i det følgende regnskabsår.«

90) Artikel 153, stk. 1, affattes således: »1. Når Kommissionen kan foretage bevillingsoverførsler i henhold til artikel 23, stk. 1, træffer den beslutning herom senest den 31. januar i det følgende regnskabsår og underretter budgetmyndigheden herom i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1.«

91) Artikel 154 affattes således: »Artikel 154 1. Formålsbestemte indtægter under dette afsnit opføres efter deres oprindelse i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2. 2. Resultatet af afgørelserne om regnskabsafslutning, jf. artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005, opføres under en enkelt artikel.«.

92) Overskriften til afsnit II i anden del affattes således: »AFSNIT II STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE«

93) I artikel 155 foretages følgende ændringer: a) Stk. 1 affattes således: »1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på udgifter afholdt af de administrative organer, der er omhandlet i forordningerne vedrørende Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) ( 17 ), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) ( 18 ), Den Europæiske Socialfond (ESF) ( 19 ), Samhørighedsfonden ( 20 ), Den Europæiske Fiskerifond (EFF) ( 21 ) og ELFUL, i det følgende benævnt »fondene«, samt på deres indtægter, jf. dog undtagelserne i dette afsnit. b) Stk. 3 udgår.

94) Artikel 157, stk. 2, affattes således: »De således frigjorte bevillinger kan genopføres i tilfælde af en åbenlys fejl, der udelukkende kan tilskrives Kommissionen.«.

95) Artikel 158 affattes således: »Artikel 158 Kommissionen kan, for så vidt angår de aktionsudgifter, der er omhandlet i dette afsnit, dog ikke med hensyn til ELFUL, foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at der er tale om bevillinger til samme formål i henhold til forordningerne vedrørende de i artikel 155 nævnte fonde, eller at der er tale om udgifter til teknisk bistand.«.

96) I artikel 160 indsættes følgende stykke: »1a. Bevillingerne vedrørende de indtægter, der hidrører fra Kul- og Stålforskningsfonden, som er oprettet ved den protokol, der er knyttet til EF-traktaten, om de finansielle konsekvenser af udløbet af EKSF-traktaten og om Kul- og Stålforskningsfonden, betragtes som formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 18. De forpligtelsesbevillinger, som disse indtægter medfører, stilles til rådighed, så snart der foreligger et overslag over fordringen, og betalingsbevillingerne stilles til rådighed, så snart indtægterne er modtaget.«.

97) Følgende artikel indsættes: »Artikel 160a 1. De forpligtelsesbevillinger, der svarer til det beløb af en forpligtelse, der er blevet frigjort, fordi det forskningsprojekt, som de var bestemt til, ikke eller kun delvis er blevet gennemført, kan undtagelsesvis og i behørigt begrundede tilfælde genopføres, hvis det er absolut nødvendigt at gennemføre det oprindeligt planlagte program, medmindre der på budgettet for det løbende regnskabsår er opført midler til dette formål. 2. Med henblik på stk. 1 undersøger Kommissionen i begyndelsen af hvert regnskabsår, hvilke frigørelser der er sket i det foregående regnskabsår, og vurderer på baggrund af behovene, hvorvidt det er nødvendigt at genopføre bevillingerne. På grundlag af denne vurdering kan Kommissionen forelægge de relevante forslag for budgetmyndigheden inden den 15. februar i hvert regnskabsår,