1991L0477 — DA — 28.07.2008 — 001.003

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS DIREKTIV af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben (91/477/EØF) (EFT L 256, 13.9.1991, p.51)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 18. juni 1991

om erhvervelse og besiddelse af våben

(91/477/EØF)







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Efter Traktatens artikel 8 A skal det indre marked oprettes senest den 31. december 1992; det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i henhold til bestemmelserne i Traktaten; Det Europæiske Råd satte sig på mødet i Fontainebleau den 25. og 26. juni 1984 udtrykkeligt som mål at afskaffe alle politi- og toldformaliteter ved Fællesskabets indre grænser; fuldstændig afskaffelse af kontrol og formaliteter ved Fællesskabets indre grænser forudsætter, at visse materielle betingelser er opfyldt; Kommissionen anførte i sin Hvidbog, »Gennemførelse af det indre marked«, at afskaffelsen af kontrol med sikkerhedsrisikoen ved transporterede genstande og med personer bl.a. forudsætter en indbyrdes tilnærmelse af våbenlovgivningerne; afskaffelsen af kontrol ved passage af Fællesskabets indre grænser med våbenbesiddelse kræver indførelse af effektive regler, som gør det muligt inden for medlemsstaterne at føre kontrol med erhvervelse og besiddelse samt med overførsel til en anden medlemsstat af et skydevåben; derfor skal de systematiske kontroller ved Fællesskabets indre grænser afskaffes; sådanne regler vil skabe større gensidig tillid mellem medlemsstaterne inden for overvågning af borgernes sikkerhed i den udstrækning, bestemmelserne er forankret i en delvis harmoniseret lovgivning; det bør derfor bestemmes, at privatpersoners erhvervelse og besiddelse af visse kategorier af skydevåben enten forbydes eller gøres afhængig af tilladelse eller anmeldelse; det er hensigtsmæssigt i princippet at forbyde medbringelse af våben ved passage af Fællesskabets indre grænser; en undtagelse herfra kan kun godtages, såfremt der følges en procedure, som giver medlemsstaterne mulighed for at blive holdt underrettet i tilfælde af, at et skydevåben indføres på deres område; der skal dog vedtages lempeligere regler, for så vidt angår jagt og konkurrenceskydning for ikke i unødvendig grad at hindre den frie bevægelighed for personer; direktivet berører ikke medlemsstaternes ret til at indføre foranstaltninger, som tager sigte på at imødegå den illegale våbenhandel — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







KAPITEL 1

Anvendelsesområde

Artikel 1

▼M1

1. I dette direktiv forstås ved »skydevåben« ethvert bærbart våben med løb, som udsender, er konstrueret til at udsende eller kan ombygges til at udsende et hagl, en kugle eller et projektil ved hjælp af et brændbart drivmiddel, medmindre det er undtaget af en af de i bilag I, afsnit III, anførte grunde. Skydevåben er klassificeret i bilag I, afsnit II.

I dette direktiv anses en genstand for at kunne ombygges til at udsende et hagl, en kugle eller et projektil ved hjælp af et brændbart drivmiddel, hvis den:

— fremtræder som et skydevåben og

— som følge af sin konstruktion eller det materiale, den er fremstillet af, kan ombygges hertil.

▼C2

1a. I dette direktiv forstås ved »del« ethvert element eller ethvert udskiftningselement, der er specifikt beregnet til et skydevåben, og som er væsentlig for anvendelsen af det, herunder løb, ramme eller låsestol, slæde eller cylinder, bundstykke eller slagboltblokering og enhver anordning, der er beregnet eller tilpasset til at dæmpe lyden ved affyring af et skydevåben.

▼M1

1b. I dette direktiv forstås ved »væsentlige dele« låsemekanismen, kammeret, cylinderen og løbet på skydevåben, der som særskilte genstande hører ind under den kategori, i hvilken det skydevåben, som de er eller skal være en del af, er klassificeret.

1c. I dette direktiv forstås ved »ammunition« patronen i sin helhed eller dele heraf, herunder patronhylstre, tændladning, drivladning, hagl eller projektiler, der anvendes i et skydevåben, forudsat at disse dele selv er underlagt krav om tilladelse i den relevante medlemsstat.

1d. I dette direktiv forstås ved »sporing« systematisk tilbagesporing af skydevåben og, hvor det er muligt, af deres dele og ammunition fra fabrikant til køber med henblik på at hjælpe de kompetente myndigheder i medlemsstaterne med at afsløre, undersøge og analysere ulovlig fremstilling og ulovlig handel.

1e. I dette direktiv forstås ved »våbenmægler« enhver anden fysisk eller juridisk person end en våbenhandler, hvis erhvervsmæssige aktivitet helt eller delvis består i at købe, sælge eller arrangere overførsel af våben.

▼M1

2. I dette direktiv forstås ved »våbenhandler« enhver fysisk eller juridisk person, hvis erhvervsmæssige aktivitet helt eller delvis består i fabrikation, handel, ombytning, udlejning, reparation eller ombygning af skydevåben samt dele og ammunition hertil.

▼M1

2a. I dette direktiv forstås ved »ulovlig fremstilling« fremstilling eller samling af skydevåben, dele og ammunition hertil:

i) ved anvendelse i sådanne skydevåben af væsentlige dele, der har været genstand for ulovlig handel

ii) uden licens eller tilladelse udstedt i henhold til artikel 4 af en kompetent myndighed i den medlemsstat, hvor fremstillingen eller samlingen finder sted, eller

iii) uden mærkning af de samlede skydevåben ved fremstillingen i henhold til artikel 4, stk. 1.

2b. I dette direktiv forstås ved »ulovlig handel« erhvervelse, salg, levering, transport eller overførsel af skydevåben samt dele eller ammunition hertil fra eller gennem en medlemsstats område til en anden medlemsstats område, hvis en af de berørte medlemsstater ikke tillader dette i henhold til dette direktiv, eller hvis de samlede skydevåben ikke er mærket i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1.

▼B

3. I dette direktiv betragtes alle som bosiddende i det land, der angives med adressen på et bevis for bopæl, navnlig pas eller identitetskort, som forevises for myndighederne i en medlemsstat eller for en våbenhandler ved kontrol af besiddelsen eller ved erhvervelsen.

▼M1

4. Et »europæisk skydevåbenpas« er et dokument, som myndighederne i medlemsstaterne efter ansøgning udsteder til en person, der lovligt kommer i besiddelse af og bruger et skydevåben. Skydevåbenpasset kan højst gælde fem år, dets gyldighedsperiode kan forlænges, og det skal indeholde de i bilag II fastsatte oplysninger. Det er et personligt dokument, hvori det eller de skydevåben, som passets indehaver besidder og bruger, opføres. Brugeren af skydevåbnet skal altid bære passet på sig, og ændringer med hensyn til skydevåbenets kendetegn eller besiddelse samt tab eller tyveri af skydevåbenet skal angives i passet.

▼B

Artikel 2

1. Dette direktiv indskrænker ikke anvendelsen af nationale bestemmelser om bæretilladelse til våben eller om jagt og konkurrenceskydning.

2. Dette direktiv gælder ikke for følgende erhvervelse og besiddelse af våben og ammunition, når det sker i overensstemmelse med den nationale lovgivning: de væbnede styrker, politiet eller offentlige tjenester eller samlere og institutter med kulturelt eller historisk sigte på våbenområdet, der er anerkendt som sådanne af den medlemsstat, på hvis område de er etableret. Det gælder heller ikke for erhvervsmæssig overførsel af krigsvåben og -ammunition.

Artikel 3

Medlemsstaterne.kan i deres nationale våbenlovgivning fastsætte bestemmelser, der er strengere end de i dette direktiv foreskrevne, med forbehold af de rettigheder, der i medfør af artikel 12, stk. 2, indrømmes de i medlemsstaterne bosiddende personer.







KAPITEL 2

Harmonisering af lovgivningerne om skydevåben

▼M1

Artikel 4

1. Medlemsstaterne sikrer enten, at alle markedsførte skydevåben eller dele heraf er forsynet med mærkning og registreret i overensstemmelse med dette direktiv eller, at de er blevet inaktiverede.

2. For at kunne identificere og spore alle samlede skydevåben kræver medlemsstaterne, at der ved fabrikationen af et skydevåben enten:

a) påsættes dette en unik mærkning, der angiver fabrikantens navn, fremstillingsland eller -sted, serienummer og fremstillingsår (hvis dette ikke en del af serienummeret). Dette berører ikke en eventuel påsætning af fabrikantens varemærke. Medlemsstaterne kan med henblik herpå vælge at anvende bestemmelserne i konventionen af 1. juli 1969 om gensidig anerkendelse af kontrolstempling af håndskydevåben, eller

b) anvendes en anden unik og brugervenlig mærkning med en numerisk eller alfanumerisk kode, som gør det nemt for alle stater at identificere fremstillingslandet.

Mærkningen skal anbringes på en væsentlig del af skydevåbenet, hvis ødelæggelse vil gøre skydevåbenet ubrugeligt.

Medlemsstaterne sikrer, at hver basispakke med komplet ammunition forsynes med mærkning, således at fabrikantens navn, sendingens (partiets) identifikationsnummer samt kaliber og ammunitionstype fremgår. Medlemsstaterne kan med henblik herpå vælge at anvende bestemmelserne i konventionen af 1. juli 1969 om gensidig anerkendelse af kontrolstempling af håndskydevåben.

Medlemsstaterne sikrer endvidere, at der ved overførsel af et skydevåben fra deres statslige lagre med henblik på permanent civil brug påsættes våbnet en passende unik mærkning, der gør det nemt for andre stater at identificere det land, hvor overførslen er foretaget.

3. Medlemsstaterne gør på deres område udøvelsen af erhvervet som våbenhandler betinget af en autorisation, som mindst skal bygge på en kontrol af våbenhandlerens personlige og faglige integritet og af vedkommendes kvalifikationer. Når der er tale om en juridisk person, skal kontrollen vedrøre den person, der leder virksomheden.

4. Medlemsstaterne sikrer, at der senest den 31. december 2014 er oprettet et elektronisk dataregistreringssystem af central eller decentral karakter for at sikre de bemyndigede myndigheder adgang til de dataregistre, hvori hvert enkelt af de skydevåben, som er omfattet af dette direktiv, er opført. I dette registreringssystem registreres og opbevares i mindst 20 år oplysninger om hvert skydevåbens type, mærke, model, kaliber og serienummer samt navn og adresse på leverandør samt skydevåbenets erhverver eller besidder.

Våbenhandlere fører i hele deres erhvervsaktive periode et register, hvori skydevåben omfattet af dette direktiv, som de modtager eller afgiver, opføres, og som indeholder de nødvendige oplysninger til identifikation og sporing af de pågældende skydevåben, herunder navnlig type, mærke, model, kaliber og serienummer samt navn og adresse på leverandør og erhverver af skydevåbnene. Ved ophør med virksomheden skal våbenhandlerne overdrage registeret til den nationale myndighed med ansvar for det i første afsnit omhandlede dataregistreringssystem.

5. Medlemsstaterne sikrer, at alle skydevåben til enhver tid kan tilbagespores til deres ejer. Med hensyn til skydevåben i kategori D indfører medlemsstaterne dog med virkning fra den 28. juli 2010 passende sporingsforanstaltninger, herunder, med virkning fra den 31. december 2014, foranstaltninger, der kan gøre det muligt til enhver tid at tilbagespore skydevåben markedsført efter den 28. juli 2010 til ejeren.

▼M1

Artikel 4a

Med forbehold af artikel 3 giver medlemsstaterne kun ret til erhvervelse og besiddelse af skydevåben til personer, som har licens, eller, med hensyn til våben i kategori C eller D, personer, som har en specifik tilladelse hertil i henhold til national ret.

Artikel 4b

Medlemsstaterne undersøger mulighederne for at etablere en ordning til regulering af våbenmægleres virksomhed. En sådan ordning kan omfatte en eller flere foranstaltninger som f.eks.:

a) et registreringskrav for mæglere, der arbejder på deres område

b) et licens- eller autorisationskrav for mæglervirksomhed.

▼M1

Artikel 5

Med forbehold af artikel 3 giver medlemsstaterne kun tilladelse til erhvervelse og besiddelse af skydevåben til personer, der har en rimelig interesse heri, og som

a) er fyldt 18 år, dog med undtagelse af erhvervelse, bortset fra køb, og besiddelse af skydevåben til jagt og konkurrenceskydning, hvor personerne kan være under 18 år, forudsat at de har deres forældres tilladelse eller vejledes af en af deres forældre eller af en anden voksen med en gyldig tilladelse til skydevåben eller et gyldigt jagttegn, eller at de befinder sig på et autoriseret eller på anden måde godkendt uddannelsessted

b) ikke formodes at være til fare for sig selv, den offentlige orden eller den offentlige sikkerhed. At en person er blevet dømt for en voldelig forsætlig lovovertrædelse, anses for en indikation af, at den pågældende udgør en sådan fare.

Medlemsstaterne kan inddrage tilladelsen til at besidde et skydevåben, hvis en eller flere af de betingelser, der førte til udstedelsen, ikke længere er opfyldt.

Medlemsstaterne kan kun forbyde personer, der er bosiddende på dens område, at besidde et våben, der er erhvervet i en anden medlemsstat, hvis erhvervelse af samme våben er forbudt på deres eget område.

▼B

Artikel 6

Medlemsstaterne træffer alle relevante bestemmelser med henblik på at forbyde erhvervelse og besiddelse af skydevåben og ammunition i kategori A. De kompetente myndigheder kan i særlige tilfælde give tilladelser til ovennævnte skydevåben og ammunition, hvis dette ikke strider mod hensynet til den offentlige sikkerhed og den offentlige orden.

▼M1

Medlemsstaterne sikrer, at der, i det omfang det er tilladt, føres streng kontrol med erhvervelse af skydevåben, dele og ammunition hertil via fjernkommunikationsteknik som defineret i artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg ( 4 ), dog ikke for så vidt angår våbenhandlere.

▼B

Artikel 7

1. Et skydevåben i kategori B kan ikke erhverves på en medlemsstats område, uden at denne medlemsstat har givet erhververen tilladelse hertil.

En sådan tilladelse kan ikke gives til en person, der er bosiddende i en anden medlemsstat, uden forudgående samtykke fra denne stat.

2. Et skydevåben i kategori B kan ikke besiddes på en medlemsstats område, uden at denne medlemsstat har givet besidderen tilladelse hertil. Er besidderen bosiddende i en anden medlemsstat, skal den pågældende stat underrettes herom.

3. Tilladelsen til at erhverve og tilladelsen til at besidde et skydevåben i kategori B kan have form af en enkelt administrativ afgørelse.

▼M1

4. Medlemsstaterne kan overveje at give personer, der opfylder betingelserne for udstedelse af en tilladelse til skydevåben, en flerårig licens til erhvervelse og besiddelse af alle skydevåben, der kræver tilladelse, dog med forbehold af

a) pligten til at underrette de kompetente myndigheder om overførsler

b) den regelmæssige kontrol af, at disse personer fortsat opfylder betingelserne, og

c) de øvre grænser for besiddelse, der er fastsat i den nationale lovgivning.

5. Medlemsstaterne vedtager bestemmelser, der sikrer, at personer, der har tilladelse til at bære våben i kategori B i henhold til national lovgivning, fra den 28. juli 2008 ikke behøver at ansøge om licens eller tilladelse til de skydevåben, de har i kategori C eller D, som følge af ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/51/EF af 21. maj 2008 ( 5 ). Enhver senere overdragelse af skydevåben af kategori C eller D er dog betinget af, at modtageren opnår eller er i besiddelse af en licens eller har en specifik tilladelse til at besidde sådanne skydevåben i henhold til national lovgivning.

▼B

Artikel 8

1. Et skydevåben i kategori C må ikke besiddes, uden at besidderen har afgivet en erklæring herom til myndig hederne i den medlemsstat, hvor våbenet besiddes.

Medlemsstaterne bestemmer, at alle skydevåben i kategori C, som for øjeblikket besiddes på deres område, skal anmeldes senest et år efter ikrafttrædelsen af de nationale bestemmelser, der er truffet for at gennemføre dette direktiv.

2. Sælgere, våbenhandlere eller privatpersoner underretter myndighederne i den medlemsstat, hvor salget eller overdragelsen af et skydevåben i kategori C har fundet sted, om salget eller overdragelsen, idet de identificerer erhververen og skydevåbenet. Hvis erhververen er bosiddende i en anden medlemsstat, underrettes denne stat om erhvervelsen af erhververen selv og af den medlemsstat, hvor erhvervelsen finder sted.

3. Hvis en medlemsstat forbyder eller kræver tilladelse på sit område for erhvervelse og besiddelse af et skydevåben i kategori B, C eller D, underretter denne medlemsstat de øvrige medlemsstater, som udtrykkeligt foretager en påtegning herom, hvis de udsteder et europæisk våbenpas for et sådant skydevåben, jf. artikel 12, stk. 2.

Artikel 9

1. Overdragelse af et skydevåben i kategori A, B og C til en person, som ikke er bosiddende i den pågældende medlemsstat, tillades, såfremt de i artikel 6, 7 og 8 fastsatte forpligtelser er overholdt, og når der er tale om:

— en erhverver af et skydevåben, der har fået tilladelse til selv at overføre det til sit bopælsland, jf. artikel 11

— en erhverver, som fremlægger en skriftlig erklæring med begrundelse for sin hensigt med at besidde skydevåbenet i den medlemsstat, hvor det er erhvervet, forudsat at han opfylder de i loven fastsatte betingelser for at besidde det.

2. Medlemsstaterne kan give tilladelse til midlertidig overdragelse af skydevåben ifølge nærmere bestemmelser, som de selv fastlægger.

Artikel 10

Reglerne for erhvervelse og besiddelse af ammunition er de samme som dem, der gælder for de våben, som ammunitionen er beregnet til.







KAPITEL 3

Formaliteter ved forsendelse af våben inden for Fællesskabet

Artikel 11

1. Med forbehold af artikel 12 kan skydevåben kun overføres fra én medlemsstat til en anden, når den i de følgende stykker fastsatte procedure overholdes. Disse bestemmelser gælder ligeledes for overførsel af skydevåben i forbindelse med postordresalg.

2. For så vidt angår overførsel af skydevåben til en anden medlemsstat, giver den pågældende person før forsendelse den medlemsstat, hvor de pågældende våben befinder sig, meddelelse om:

— sælgers eller overdragers samt købers eller aftagers eller, i påkommende tilfælde, ejers navn og adresse

— det bestemmelsessted, hvortil våbnene forsendes eller transporteres

— antal våben i den pågældende forsendelse eller transport

— de nødvendige oplysninger til identifikation af våbnet og i øvrigt angivelse af, at håndskydevåbnet har været underkastet en kontrol i henhold til konventionen af 1. juli 1969 om gensidig anerkendelse af kontrolstempling af håndskydevåben

— overførselsmidlet

— afgangsdato og forventet ankomstdato.

Oplysningerne i de to sidste led skal meddeles, når der er tale om overførsel mellem våbenhandlere.

Medlemsstaten undersøger, under hvilke betingelser overførslen skal finde sted, navnlig af hensyn til sikkerheden.

Såfremt medlemsstaten giver tilladelse til denne overførsel, udsteder den en tilladelse indeholdende samtlige de i første afsnit nævnte angivelser. Denne tilladelse skal ledsage skydevåbnene indtil bestemmelsesstedet; den skal på forlangende forevises for medlemsstaternes myndigheder.

3. For så vidt angår overførsel af skydevåben, bortset fra krigsvåben, der er undtaget fra dette direktivs anvendelses område i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, kan hver medlemsstat give våbenhandlere ret til at overføre skyde våben fra dens område til en våbenhandler, der er etableret i en anden medlemsstat uden forudgående tilladelse, jf. stk. 2. I dette øjemed udsteder den en autorisation, der gælder højst tre år, og som til enhver tid kan inddrages eller annulleres efter begrundet afgørelse. Et dokument, der henviser til denne autorisation, skal ledsage skydevåbnene indtil bestemmelsesstedet; dette dokument skal på forlangende forevises for medlemsstaternes myndigheder.

▼M1

Våbenhandleren meddeler forud for overdragelsen myndighederne i den medlemsstat, hvorfra overdragelsen skal finde sted, alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, første afsnit. Disse myndigheder udfører kontrol, i relevant omfang på stedet, for at verificere, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, som våbenhandleren har givet, og den faktiske overdragelse. Våbenhandleren meddeler oplysningerne i tilstrækkelig god tid.

▼B

4. Hver medlemsstat sender de øvrige medlemsstater en fortegnelse over de skydevåben, som uden denne medlemsstats forudgående samtykke kan overføres til dens område.

Fortegnelserne over skydevåben meddeles de våbenhandlere, som har opnået autorisation til at overføre skydevåben uden forudgående tilladelse i forbindelse med den procedure, der er omhandlet i stk. 3.

Artikel 12

1. Medmindre proceduren i artikel 11 følges, vil besiddelse af skydevåben under en rejse gennem to eller flere medlemsstater kun være tilladt, hvis den pågældende har opnået tilladelse fra alle de pågældende medlemsstater.

Medlemsstaterne kan give denne tilladelse for en eller flere rejser og for en periode på højst ét år, som kan forlænges. Tilladelserne vil blive anført på det europæiske våbenpas, som den rejsende på forlangende skal forevise for medlemsstaternes myndigheder.

2. ►M1 Uanset stk. 1 kan jægere, for så vidt angår kategori C og D, og konkurrenceskytter, for så vidt angår kategori B, C og D, uden forudgående tilladelse besidde et eller flere skydevåben under en rejse gennem to eller flere medlemsstater med henblik på at udøve deres aktiviteter, forudsat at de er i besiddelse af et europæisk skydevåbenpas, hvorpå dette eller disse våben er angivet, og at de kan dokumentere begrundelsen for rejsen, blandt andet ved forelæggelse af en indbydelse eller andet bevis for deres jagt- eller konkurrenceskydningsaktiviteter i destinationsmedlemsstaten.

Medlemsstaterne må ikke gøre accept af det europæiske skydevåbenpas betinget af betaling af et gebyr eller en afgift. ◄

Denne undtagelse gælder dog ikke ved rejser til en medlemsstat, som i henhold til artikel 8, stk. 3, forbyder erhvervelse og besiddelse af det pågældende våben eller kræver tilladelse hertil; i dette tilfælde anføres der en udtrykkelig påtegning på det europæiske skydevåbenpas.

I forbindelse med den i artikel 17 nævnte rapport gennemgår Kommissionen i samråd med medlemsstaterne også følgerne af at anvende andet afsnit, navnlig med hensyn til indvirkningen på offentlig orden og offentlig sikkerhed.

3. Ved aftaler om gensidig anerkendelse af nationale dokumenter kan to eller flere medlemsstater indføre en mere smidig ordning for forsendelse af skydevåben på deres område end den ordning, der er fastsat i denne artikel.

Artikel 13

1. Hver medlemsstat fremsender alle de relevante oplysninger, den råder over vedrørende de endelige overførsler af skydevåben, til den medlemsstat, til hvis område overførslen foretages.

2. De oplysninger, som medlemsstaterne modtager i henhold til de i artikel 11 fastsatte procedurer om overførsler af skydevåben og i artikel 7, stk. 2, og artikel 8, stk. 2, om ikke-bosiddende personers erhvervelse og besiddelse af skydevåben, meddeles, senest ved overførslen, til bestemmelsesmedlemsstaten og i givet fald senest ved overførslens påbegyndelse til transitmedlemsstaten.

▼M1

3. Med henblik på at sikre en effektiv anvendelse af dette direktiv udveksler medlemsstaterne oplysninger med regelmæssige mellemrum. Kommissionen nedsætter med henblik på dette senest den 28. juli 2009 en kontaktgruppe for udveksling af oplysninger med henblik på gennemførelse af denne artikel. Medlemsstaterne underretter hinanden og Kommissionen om, hvilke myndigheder der har ansvaret for at fremsende og modtage oplysninger og for, at forpligtelserne i artikel 11, stk. 4, er opfyldt.

▼M1

Artikel 13a

1. Kommissionen bistås af et udvalg.

2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 og 7 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen ( 6 ) anvendelse, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

▼B

Artikel 14

Medlemsstaterne vedtager de nødvendige bestemmelser for at forbyde indbringelse på deres område:

— af et skydevåben bortset fra de i artikel 11 og 12 nævnte tilfælde, og med forbehold af at de i samme artikler fastsatte bestemmelser overholdes

— af et andet våben end skydevåben, medmindre denne medlemsstats nationale bestemmelser overholdes.







KAPITEL 4

Afsluttende bestemmelser

Artikel 15

1. Medlemsstaterne skærper kontrollen med våbenbesiddelse ved Fællesskabets ydre grænser. De sørger navnlig for, at rejsende fra tredjelande, som agter at rejse til en anden medlemsstat, overholder artikel 12.

2. Dette direktiv forbyder ikke kontrol, der gennemføres af medlemsstaterne eller transportøren ved ombordstigningen i et transportmiddel.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de nærmere regler, der følges ved gennemførelsen af den i stk. 1 og 2 nævnte kontrol. Kommissionen samler disse informationer og stiller dem til rådighed for samtlige medlemsstater.

4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres nationale bestemmelser, herunder ændringer med hensyn til erhvervelse og besiddelse af våben, hvis den nationale lovgivning er strengere end minimumskravene. Kommissionen sender disse oplysninger til medlemslandene.

▼M1

Artikel 16

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.

Artikel 17

Kommissionen aflægger inden den 28. juli 2015 rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om situationen som følge af direktivets anvendelse, eventuelt ledsaget af forslag.

Kommissionen gennemfører inden den 28. juli 2012 en undersøgelse og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om mulige fordele og ulemper ved at reducere kategorierne af skydevåben til to (forbudte eller tilladte) med henblik på at få det indre marked for de pågældende produkter til at fungere bedre ved hjælp af mulige forenklinger.

Kommissionen forelægger inden den 28. juli 2010 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med konklusionerne af en undersøgelse af emnet vedrørende markedsføring af kopier af skydevåben med henblik på at afgøre, hvorvidt det er muligt og ønskværdigt at lade dette direktiv finde anvendelse på sådanne produkter.

▼B

Artikel 18

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv i tilstrækkelig god tid til, at foranstaltningerne i dette direktiv finder anvendelse senest den 1. januar 1993. De underretter straks Kommissionen og medlemsstaterne om de trufne foranstaltninger.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 19

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

I. I dette direktiv forstås ved »våben«: ▼M1 — ethvert skydevåben som defineret i direktivets artikel 1, ▼B — »ikke-skydevåben«, som defineret i de nationale lovgivninger.

II. I dette direktiv forstås ved »skydevåben«: A. Enhver genstand, som falder ind under en af følgende kategorier med undtagelse af genstande, som svarer til definitionen, men som er undtaget af de grunde, der nævnes i afsnit III: Kategori A — Forbudte skydevåben 1. Militære kampvåben og granatkastere med eksplosionseffekt. 2. Fuldautomatiske skydevåben. 3. Skydevåben, der er camoufleret som en anden genstand. 4. Panserbrydende ammunition, brisant- eller brandammunition samt projektiler til disse typer ammunition. 5. Ammunition til pistoler og revolvere med ekspanderende projektiler samt disse projektiler, med undtagelse af jagtvåben og konkurrenceskydevåben for personer med særlig tilladelse til at bruge disse våben. Kategori B — Skydevåben, for hvilke der kræves tilladelse 1. Korte skydevåben, halvautomatiske eller med repetermekanisme. 2. Korte enkeltladerskydevåben med centralantændelse ved fænghætte. 3. Korte enkeltladerskydevåben med randantændelse ved fænghætte med en samlet længde på under 28 cm. 4. Lange halvautomatiske skydevåben, hvis magasin og kammer kan indeholde over tre patroner. ►C1 5. Lange halvautomatiske skydevåben, hvis magasin og kammer ikke kan indeholde over tre patroner, uden indbygget ladeskinne, eller for hvilke der ikke ◄ er sikkerhed for, at de ikke ved hjælp af almindeligt værktøj kan ændres til våben, hvis magasin og kammer kan indeholde over tre patroner. 6. Lange skydevåben med repetermekanisme og halvautomatiske skydevåben med glat løb, hvis løb højst måler 60 cm. 7. Halvautomatiske civile skydevåben, som ligner automatiske skydevåben. Kategori C — Skydevåben, der skal anmeldes 1. Lange skydevåben med repetermekanisme, der ikke er omfattet af kategori B, punkt 6. 2. Lange enkeltladerskydevåben med riflet løb. 3. Halvautomatiske lange skydevåben, der ikke er omfattet af kategori B, punkt 4 til 7. 4. Korte enkeltladerskydevåben med randantændelse ved perkussion, og med en samlet længde på mindst 28 cm. Kategori D — Andre skydevåben Lange glatløbede enkeltladerskydevåben B. Væsentlige dele af disse skydevåben. Låsemekanismen, kammeret, cylinderen og løbet på skydevåben hører som særskilte genstande ind under den tekniske kategori, i hvilken det skydevåben, som de er eller skal være en del af, er klassificeret.

III. Definitionen af skydevåben i dette bilag omfatter ikke genstande, der normalt ville svare til definitionen, men som: ▼M1 a) er gjort definitivt uegnet til brug ved en inaktivering, der sikrer, at alle væsentlige dele af skydevåbnet er gjort definitivt ubrugelige og umulige at fjerne, udskifte eller ændre med henblik på reaktivering ▼B b) er bygget med henblik på alarmanlæg, signalering, redningsaktioner, slagtning, harpunfiskeri, eller som er beregnet til industrielle eller tekniske formål, under forudsætning af, at de kun kan anvendes til dette præcise formål c) antikke våben eller kopier heraf, for så vidt disse ikke indgår i de ovenstående kategorier og er underlagt national lovgivning. ▼M1 Medlemsstaterne træffer bestemmelser med henblik på at lade de i litra a) omhandlede inaktiveringsforanstaltninger kontrollere ved en kompetent myndighed for at sikre, at de ændringer, der er tilført et skydevåben, gør det definitivt ubrugeligt. Medlemsstaterne sørger for, at der i forbindelse med kontrollen udstedes en attest eller et dokument, der bekræfter skydevåbnets inaktivering, eller at der i dette øjemed påsættes skydevåbnet et klart synligt mærke. Kommissionen udsteder efter proceduren i direktivets artikel 13a, stk. 2, fælles retningslinjer for inaktiveringsstandarder og inaktiveringsteknikker for at sikre, at inaktiverede skydevåben er definitivt ubrugelige. ▼B Indtil en koordination er gennemført på fællesskabsniveau, kan medlemsstaterne anvende den nationale lovgivning for de våben, der er omfattet af afsnit III.

IV. I dette bilag forstås ved: a) »korte skydevåben« et skydevåben, hvis løb måler højst 30 centimeter, eller hvis samlede længde er højst 60 centimeter b) »lange skydevåben« ethvert andet skydevåben end korte skydevåben c) »automatisk våben« et skydevåben, som efter affyring af et skud automatisk atter bliver skudklart, og hvor der for samme løb ved blot at aktivere aftrækkeren én gang kan affyres flere skud d) »halvautomatisk våben« et skydevåben, der efter affyring af et skud automatisk atter bliver skudklart, og hvor der for samme løb ved blot at aktivere aftrækkeren én gang kun kan affyres ét skud ad gangen e) »repetervåben« et skydevåben, hvor der efter affyring af et skud lades ny ammunition via en håndbetjent mekanisme i løbet f) »enkeltladervåben« et skydevåben liden magasin, der før hvert skud skal lades med hånden ved at placere ammunition i patronlageret eller et ladekammer g) »panserbrydende ammunition«: ammunition til militært brug med indkapslet projektil med hård kerne, der slår igennem h) »brisantammunition«: ammunition til militært brug med projektil indeholdende en ladning, der eksploderer ved anslaget i) »brandammunition«: ammunition til militært brug med projektil indeholdende en kemisk blanding, der antændes ved kontakt med luft eller ved anslaget.









BILAG II

DET EUROPÆISKE VÅBENPAS

Passet skal indeholde følgende rubrikker:

a) identifikation af besidderen

b) identifikation af skydevåbnet/skydevåbnene med angivelse af kategorien i henhold til dette direktiv

c) passets gyldighedsperiode

d) en rubrik, der forbeholdes oplysninger fra den medlemsstat, der har udstedt passet (tilladelsernes art og referencer osv.)

e) en rubrik, der forbeholdes oplysninger fra de øvrige medlemsstater (indrejsetilladelse osv.)

f) påtegninger: »Dette pas giver kun ret til at foretage rejser til en anden medlemsstat med et eller flere skydevåben i kategori B, C eller D, når denne medlemsstat har givet forudgående tilladelse hertil. Denne eller disse tilladelser kan angives på dette pas. Ovennævnte forudgående tilladelse er i princippet ikke nødvendig for at foretage en rejse med et skydevåben i kategori C og D med henblik på jagt eller med et skydevåben i kategori B, C eller D med henblik på konkurrenceskydning på betingelse af besiddelse af våbenpasset og af at kunne godtgøre rejsens formål.« Hvis en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, har underrettet de øvrige medlemsstater om, at besiddelse af visse skydevåben i kategori B, C eller D er forbudt på dens område eller underkastet krav om tilladelse, tilføjes følgende påtegning: »Indrejse i … [navnet på den eller de pågældende medlemsstater] med dette våben … [identifikation af våbnet] er forbudt.« »Indrejse i … [navnet på den eller de pågældende medlemsstater] med dette våben … [identifikation af våbnet] er betinget af godkendelse.«