1996L0075 — DA — 20.11.2003 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV 96/75/EF

af 19. november 1996

om befragtningssystemer og prisdannelse inden for national og international varetransport ad indre vandveje i Fællesskabet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 75, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: De stigende problemer med trængsel på vej- og jernbanenettets hovedstrækninger, med transportsikkerhed, med miljøet, med energibesparelser og med borgernes livskvalitet kræver, at der af hensyn til almeninteressen satses på en kraftigere udvikling og bedre udnyttelse af de muligheder, der ligger i vandvejstransport, hvilket især forudsætter, at denne transportforms konkurrenceevne forbedres; de enkelte landes uensartede lovgivning om forretningsmæssig drift af indlandsskibsfarten bidrager ikke til, at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt inden for dette erhverv; derfor bør der indføres fælles bestemmelser på EF-plan for hele markedet for indlandsskibsfart, i overensstemmelse med Rådets resolution af 24. oktober 1994 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten ( 4 ); for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende er det på området transport af varer ad indre vandveje nødvendigt, at turnusbefragtningssystemerne ændres, så der bliver større forretningsmæssig smidighed, med henblik på at nå frem til en ordning med fri befragtning og fri prisdannelse på transporterne; med henblik herpå er det nødvendigt at tilrettelægge en overgangsperiode, hvorunder turnusbefragtningssystemernes anvendelsesområde gradvis indskrænkes, for at fragtførerne kan tilpasse sig til vilkårene på et frit marked og eventuelt danne erhvervssammenslutninger, som bedre opfylder befragternes logistiske behov; under overholdelse af nærhedsprincippet er det både nødvendigt og tilstrækkeligt at fastlægge en fælles tidsplan for den gradvise liberalisering af markedet på fællesskabsplan, medens det overlades til medlemsstaterne at gennemføre liberaliseringen; der bør vedtages bestemmelser, der gør det muligt at gribe ind på markedet for de pågældende transporter i tilfælde af alvorlig markedsforstyrrelse; med henblik herpå bør Kommissionen bemyndiges til at træffe passende foranstaltninger i henhold til proceduren med rådgivende udvalg — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I dette direktiv forstås ved:

a) »turnusbefragtningssystem«: et system, hvorefter kundernes anmodninger om transport, som udføres til forud fastsatte priser og på forud annoncerede vilkår, fordeles i den rækkefølge, hvori bådene bliver ledige efter losning. Fragtførerne opfordres i den rækkefølge, hvori de er indskrevet i turnussen, til at vælge en transport blandt dem, der tilbydes. De, som ikke vælger en transport, bevarer alligevel deres plads i turnussen.

b) »fragtfører«: ejer eller befragter af et eller flere indlandsfartøjer

c) »kompetent myndighed«: den myndighed, som den pågældende medlemsstat har udpeget til at forvalte og organisere turnusbefragtningssystemet

d) »alvorlig markedsforstyrrelse«: problemer i indlandsskibsfartserhvervet, der er specifikke for dette marked, og som kan medføre et stort og med en vis sandsynlighed vedvarende overudbud i forhold til efterspørgslen, og som samtidig indebærer en alvorlig trussel mod den finansielle ligevægt og overlevelsen for en lang række virksomheder, der transporterer varer ad indre vandveje, forudsat at prognoserne på kort og mellemlang sigt for det pågældende marked ikke viser tegn på væsentlige og varige forbedringer.

Artikel 2

Inden for den nationale og internationale varetransport ad indre vandveje i Fællesskabet indgås aftaler frit mellem de berørte parter, og priserne forhandles frit.

Artikel 3

Uanset artikel 2 kan medlemsstaterne i en overgangsperiode indtil den 1. januar 2000 opretholde en ordning med obligatoriske mindstetakster og turnusbefragtning, hvis:

— de nærmere bestemmelser i artikel 4, 5 og 6 overholdes

— det sikres, at turnusbefragtningssystemerne og de fastsatte takster frit kan benyttes på samme vilkår af alle fragtførere i medlemsstaterne.

Artikel 4

I den i artikel 3 omhandlede overgangsperiode omfatter turnusbefragtningssystemerne ikke:

a) transport af kulbrinter, bulktransport af flydende og pulverformige varer, specialtransporter af f.eks. tungt og udeleligt gods, containertransporter, intern transport i havneområder, alle former for transport for egen regning samt alle former for transport, som allerede falder uden for turnusbefragtningssystemet.

b) transporter, der ikke effektivt kan behandles under turnusbefragtningssystemerne, herunder navnlig: — transporter, der kræver brug af materiel med godshåndteringsudstyr — kombineret transport, dvs. intermodal transport, som for den største stræknings vedkommende udføres ad indre vandveje, og hvor for- og/eller eftertransport, der skal være så kort som muligt, udføres på vej eller med jernbane.

Artikel 5

I den i artikel 3 omhandlede overgangsperiode træffer medlemsstaterne de fornødne foranstaltninger for at smidiggøre turnusbefragtningssystemerne mest muligt, herunder:

— ved at fastsætte, at befragterne kan indgå aftaler om flergangsrejser, dvs. en serie på hinanden følgende rejser udført med samme fartøj

— ved at fastsætte, at enkelt- eller flergangsrejser, som to gange i træk er blevet tilbudt i turnusbefragtningssystemet uden at have fundet en aftager, udgår af dette system og forhandles frit.

Artikel 6

Inden for en frist på to år fra dette direktivs ikrafttræden træffer de medlemsstater, der er berørt af turnusbefragtningssystemerne, de nødvendige foranstaltninger, således at befragterne får frit valg mellem tre aftaletyper;

— tidsbefragtningsaftaler, herunder lejeaftaler, hvor fragtføreren for en bestemt periode stiller en eller flere både og deres besætning til rådighed for ordregiveren alene, for at transportere de varer, som sidstnævnte overdrager ham, mod en bestemt sum penge pr. dag. Aftalen indgås frit mellem parterne

— tonnagebefragtningsaftaler, hvor fragtføreren forpligter sig til i løbet af en periode, der er fastsat i aftalen, at transportere en bestemt tonnage mod betaling af en fragtafgift pr. ton. Aftalen indgås frit mellem parterne; det er en betingelse, at den indgås for store varemængder

— rejsebefragtningsaftaler om enkelt- eller flergangsrejser.

Artikel 7

1. Opstår der alvorlig markedsforstyrrelse kan Kommissionen, uden at dette berører Rådets forordning (EØF) nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sanering inden for indlandsskibsfarten ( 5 ), efter anmodning fra en medlemsstat træffe passende foranstaltninger, herunder især foranstaltninger, der sigter mod at hindre enhver yderligere forøgelse af udbuddet af transportkapacitet på det pågældende marked. Afgørelsen træffes efter proceduren i artikel 8, stk. 2.

2. Når en medlemsstat anmoder om, at der træffes foranstaltninger, træffes der afgørelse herom inden tre måneder efter, at anmodningen er modtaget.

3. Anmodning fra en medlemsstat om iværksættelse af foranstaltninger skal ledsages af alle oplysninger, som er nødvendige for at vurdere den økonomiske situation i den pågældende sektor, herunder:

— oplysninger om de gennemsnitlige omkostninger og om priser for de forskellige transporttyper

— lastekapacitetens udnyttelsesgrad

— prognoser for efterspørgselsudviklingen.

Nævnte oplysninger må kun benyttes i statistisk øjemed. Det er forbudt at benytte dem i skattemæssigt øjemed og at videregive dem til tredjemand.

4. Afgørelser, der træffes i medfør af denne artikel, må ikke have virkning længere end markedsforstyrrelsens varighed og meddeles straks medlemsstaterne.

▼M1

Artikel 8

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i medfør af direktiv 91/672/EØF, i det følgende benævnt »udvalget«.

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 6 ), jf. dennes artikel 8.

3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 9

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler straks Kommissionen teksten til de retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 10

Dette direktiv træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 11

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

( 1 ) EFT nr. C 318 af 29. 11. 1995, s. 8.

( 2 ) EFT nr. C 39 af 12. 2. 1996, s. 96.

( 3 ) Europa-Parlamentets udtalelse af 13. februar 1996 (EFT nr. C 65 af 4. 3. 1996, s. 32), Rådets fælles holdning af 27. juni 1996 (EFT nr. C 264 af 11. 9. 1996) og Europa-Parlamentets afgørelse af 17. september 1996 (EFT nr. C 320 af 28. 6. 1996).

( 4 ) EFT nr. C 309 af 5. 11. 1994, s. 5.

( 5 ) EFT nr. L 116 af 28. 4. 1989, s. 25. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2254/96 (se side 1 i denne Tidende).

( 6 ) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).