1990R3444 — DA — 01.01.2007 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 3444/90

af 27. november 1990

om gennemførelsesbestemmelser vedrørende støtte til privat oplagring af svinekød

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for svinekød ( 1 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1249/89 ( 2 ), særlig artikel 5, stk. 4, artikel 7, stk. 2, og artikel 22, stk. 2,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens værdi og de vekselkurser, der skal anvendes i den fælles landbrugspolitik ( 3 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2205/90 ( 4 ), særlig artikel 5, stk. 3, og artikel 12, og

ud fra følgende betragtninger:

De almindelige regler vedrørende støtte til privat oplagring af svinekød, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2763/75 ( 5 ), bør suppleres med gennemførelsesbestemmelser;

for at støtten kan virke efter hensigten, bør støtten kun ydes til sådanne i Fællesskabet etablerede fysiske eller juridiske personer, der i kraft af deres virksomhed og faglige erfaring kan sikre, at oplagring vil finde sted på tilfredsstillende måde, og som inden for Fællesskabet disponerer over tilstrækkelig frysekapacitet;

i samme øjemed bør der kun ydes støtte til oplagring af frosne produkter af sædvanlig handelsmæssig kvalitet og af fællesskabsoprindelse som fastlagt i Kommissionens forordning (EØF) nr. 964/71 ( 6 ), og hvis radioaktivitet ikke overstiger de maksimumstolerancer, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 737/90 af 22. marts 1990 om betingelser for indførsel af landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande som følge af ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl ( 7 );

markedssituationen og fremtidsudsigterne kan gøre det hensigtsmæssigt at tilskynde kontrahenten til allerede fra indlagringen at bestemme sit lager til udførsel; det bør med henblik herpå fastsættes på hvilke betingelser kød, der omfattet af en oplagringskontrakt, samtidig kan være omfattet af ordningen i artikel 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( 8 ), ændret ved forordning (EØF) nr. 2026/83 ( 9 ), således at der kan udbetales eksportrestitutioner på forskud;

for at gøre støtten mere effektiv bør kontrakterne indgås for en vis minimumsmængde, som i givet fald kan være forskellig for forskellige produkter, og kontrahentens forpligtelse bør fastlægges, herunder de forpligtelser, der sætter interventionsorganet i stand til at føre effektiv kontrol med oplagringsforholdene;

det er nødvendigt at fastsætte størrelsen af den sikkerhed, der skal sikre, at de indgåede forpligtelser opfyldes, til en procentdel af støttebeløbet;

ifølge Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 af 22. juli 1985 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen for sikkerhedsstillelse for landbrugsprodukter ( 10 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3745/89 ( 11 ), skal der fastsættes primære krav, der skal overholdes for at få frigivet en sikkerhed; oplagringen af den kontraktlige mængde i den aftalte oplagringsperiode er et af de primære krav for ydelse af støtte til privat oplagring af svinekød; for at tage hensyn til handelssædvanen samt de praktiske forhold bør der tillades en vis tolerance med hensyn til denne mængde;

i tilfælde af manglende overholdelse af visse forpligtelser vedrørende de mængder, der skal indlagres, er en vis proportionalitet også hensigtsmæssig såvel med hensyn til frigivelsen af sikkerheden som med hensyn til ydelsen af støtten;

for at gøre ordningen mere effektiv bør der gives mulighed for, at kontrahenterne kan opnå forskud på støtten, såfremt der stilles en sikkerhed, samt fastsættes bestemmelser for indgivelse af ansøgninger om støttens udbetaling, fremlæggelse af bevisdokumenter og betalingsfristen;

ifølge artikel 5 i forordning (EØF) nr. 1676/85 bør det anføres, at, når det drejer sig om privat oplagring, er den udløsende begivenhed for bestemmelse af sikkerheds- og støttebeløbet i national valuta tidspunktet for oplagringskontraktens indgåelse eller dagen for udløbet af fristen for indgivelse af bud i forbindelse med licitation;

erfaringen fra de forskellige private oplagringsordninger for landbrugsprodukter viser, at det bør præciseres, i hvilken udstrækning Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 ( 12 ) finder anvendelse på fastlæggelsen af de i disse ordninger omhandlede frister, datoer og perioder, samt at datoerne for en kontraktlig oplagrings begyndelse og afslutning bør fastlægges nøjagtigt;

specielt er det i artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 fastsat, at tidsfrister, hvor den sidste dag er en helligdag, en søndag eller en lørdag, udløber ved udgangen af den følgende arbejdsdags sidste time; anvendelsen af denne bestemmelse på oplagringskontrakter er ikke nødvendigvis i oplagrernes interesse, men kan tværtimod give anledning til forskelsbehandling af disse; denne bestemmelse bør derfor fraviges i forbindelse med fastsættelsen af den sidste dag for den kontraktlige oplagring;

der bør fastsættes en vis proportionalitet med hensyn til støtten i de tilfælde, hvor oplagringsperioden ikke overholdes fuldstændigt; der bør åbnes mulighed for at nedsætte oplagringsperioden, såfremt det kød, der udlagres, er bestemt til udførsel; beviset for, at kødet er blevet udført, bør føres på samme måde, som når det drejer sig om restitutioner, det vil sige i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( 13 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1615/90 ( 14 );

i henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2763/75 kan støttebeløbet til privat oplagring fastsættes ved licitation; ved artikel 4 og 5 i samme forordning fastlægges en række regler, der skal overholdes i forbindelse med en sådan licitation; det er imidlertid nødvendigt at fastsætte gennemførelsesbestemmelser hertil;

formålet med licitationen er at fastsætte støttebeløbets størrelse; der bør gives tilslag til de bydende, der har afgivet de bud, der er mest fordelagtige for Fællesskabet; med henblik herpå kan der fastsættes et maksimumsbeløb for støtte, således at der bliver givet tilslag for bud, der ligger under eller er lig med dette beløb; såfremt ingen af buddene synes fordelagtige, kan det bestemmes, at licitationen skal være uden virkning;

der bør fastsættes kontrolforanstaltninger for at sikre, at støtten ikke ydes fejlagtigt; det bør derfor bl.a. fastsættes, at medlemsstaterne foretager kontrol, som er tilpasset de forskellige faser i oplagringsforløbet;

uregelmæssigheder og svig bør forebygges og i givet fald straffes; i således bør en kontrahent, der afgiver urigtig erklæring, udelukkes fra støtte til privat oplagring for det kalenderår der følger efter det år, hvor det er konstatert (SIC! konstateret), at der er afgivet en urigtig erklæring;

for at give Kommissionen mulighed for at få et overblik over virkningerne af ydelser af støtte til privat oplagring må det fastsættes, at medlemsstaterne giver den de nødvendige oplysninger;

bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1092/80 af 2. maj 1980 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende ydelse af støtte til privat oplagring af svinekød ( 15 ), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3498/88 ( 16 ), er blevet ændret væsentligt; i forbindelse med nye ændringer bør de gældende bestemmelser på området nyaffattes; de nye bestemmelser bør dog kun anvendes for de kontrakter, som indgås efter nærværende forordnings ikrafttræden;

Forvaltningskomitéen for Svinekød har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: