2004L0017 — DA — 01.07.2013 — 012.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2004/17/EF

af 31. marts 2004

om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (»forsyningsvirksomhedsdirektivet«)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, artikel 55 og artikel 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget ( 3 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 4 ), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 9. december 2003, og ud fra følgende betragtninger: (1) I forbindelse med nye ændringer af Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation ( 5 ), som er nødvendige for at imødekomme de krav om forenkling og modernisering, der er fremsat af både ordregiverne og de økonomiske aktører i forbindelse med deres reaktion på den grønbog, der blev vedtaget af Kommissionen den 27. november 1996, bør direktivet for klarhedens skyld omarbejdes. Det foreliggende direktiv er baseret på Domstolens retspraksis, navnlig retspraksis vedrørende tildelingskriterier, som klarlægger ordregivernes muligheder for at opfylde den relevante offentligheds behov, herunder på det miljømæssige og sociale område, forudsat at sådanne kriterier er knyttet til kontraktens genstand, ikke giver ordregiveren ubegrænset valgfrihed, udtrykkeligt er omtalt og opfylder de grundlæggende principper i betragtning 9. (2) En væsentlig grund til at indføre bestemmelser om samordning af udbudsprocedurerne i disse sektorer er, at medlemsstaternes myndigheder på forskellig måde kan øve indflydelse på disse virksomheders adfærd, navnlig ved at have kapitalinteresser i dem eller ved at være repræsenteret i deres administrations-, ledelses- eller tilsynsorganer. (3) En anden hovedårsag til, at en samordning af de udbudsprocedurer, som ordregivere i disse sektorer anvender, er nødvendig, er, at markederne er lukkede, fordi medlemsstaterne meddeler særlige eller eksklusive rettigheder vedrørende levering, tilrådighedsstillelse eller drift af net til ydelse af den pågældende tjeneste. (4) EF-lovgivningen, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 3975/87 af 14. december 1987 om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren ( 6 ) og forordning (EØF) nr. 3976/87 af 14. december 1987 om anvendelse af artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfartssektoren ( 7 ), tilsigter øget konkurrence mellem selskaber, der driver lufttransport til betjening af offentligheden. Derfor bør disse selskaber ikke være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. I betragtning af konkurrencesituationen inden for søtransport i Fællesskabet ville det også være uhensigtsmæssigt, om kontrakterne i denne sektor skulle underlægges dette direktiv. (5) Direktiv 93/38/EØF dækker i øjeblikket visse kontrakter, der indgås af ordregivere i telekommunikationssektoren. Som omtalt i fjerde rapport om gennemførelsen af EU's lovpakke for telesektoren af 25. november 1998 er der vedtaget et lovgrundlag med henblik på åbning af denne sektor. En af følgerne heraf er, at der i denne sektor er blevet indført effektiv konkurrence, både retligt og faktisk. Kommissionen har som information og i betragtning af denne situation offentliggjort en liste over de telekommunikationstjenester ( 8 ), der allerede kan udelukkes fra nævnte direktivs anvendelsesområde ifølge dets artikel 8. I syvende rapport om gennemførelsen af EU's lovpakke for telesektoren af 26. november 2001 bekræftes det, at der er gjort yderligere fremskridt. Det er derfor ikke længere nødvendigt at regulere indkøb, der foretages af ordregivere i denne sektor. (6) Det er derfor ikke længere hensigtsmæssigt at opretholde Det Rådgivende Udvalg for Telekommunikationskontrakter, der blev nedsat ved Rådets direktiv 90/531/EØF af 17. september 1990 om fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation ( 9 ). (7) Udviklingen inden for telekommunikationssektoren bør dog fortsat overvåges, og forholdene bør tages op til fornyet behandling, hvis det viser sig, at der ikke længere er reel konkurrence i sektoren. (8) Erhvervelse af taletelefoni-, telex-, mobiltelefoni-, personsøgnings- og satellittjenester er ikke omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 93/38/EØF. Formålet med disse undtagelser var at tage hensyn til det forhold, at de pågældende tjenesteydelser ofte kun kunne udføres af en enkelt tjenesteyder i et bestemt geografisk område på grund af manglende reel konkurrence og særlige eller eksklusive rettigheder. Med indførelsen af reel konkurrence i telekommunikationssektoren er disse undtagelser ikke længere berettigede. Derfor skal erhvervelse af sådanne telekommunikationstjenester være omfattet af nærværende direktivs anvendelsesområde. (9) For at sikre øget konkurrence ved offentlige kontrakter indgået af enheder inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester bør der udarbejdes bestemmelser om fællesskabssamordning ved kontrakter over en vis værdi. Denne samordning sker på grundlag af kravene i EF-traktatens artikel 14, 28 og 49 og Euratom-traktatens artikel 97, nemlig princippet om ligebehandling, som princippet om ikke-forskelsbehandling blot er en særlig udformning af, princippet om gensidig anerkendelse, princippet om proportionalitet samt princippet om gennemsigtighed. I betragtning af karakteren af de sektorer, der berøres af en sådan samordning, bør denne samordning, samtidig med at den sikrer anvendelsen af nævnte principper, danne grundlag for loyal handelspraksis og være så fleksibel som muligt. For offentlige kontrakter, hvis værdi er lavere end den, der udløser anvendelse af bestemmelserne om fællesskabssamordning, kan der henvises til Domstolens retspraksis, som fastslår, at ovennævnte regler og principper i EF-traktaten finder anvendelse. (10) For at sikre reel åbning af markedet samt passende ligevægt i anvendelsen af udbudsreglerne inden for vand- og energiforsyning, transport og posttjenester må de pågældende virksomheder defineres på anden måde end ved henvisning til deres retlige form. Det bør derfor sikres, at princippet om ligebehandling af ordregivere i den offentlige og den private sektor ikke anfægtes. Det skal desuden i overensstemmelse med traktatens artikel 295 sikres, at medlemsstaternes ejendomsretlige ordninger ikke berøres. (11) Medlemsstaterne bør sikre, at et offentligretligt organ, der afgiver tilbud i forbindelse med en udbudsprocedure, ikke forårsager konkurrenceforvridning i forhold til private tilbudsgivere. (12) I henhold til traktatens artikel 6 skal miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktioner som nævnt i traktatens artikel 3, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling. Dette direktiv præciserer således, hvordan ordregiverne kan bidrage til miljøbeskyttelse og til fremme af bæredygtig udvikling, samtidig med at de sikres mulighed for at opnå det bedste forhold mellem kvalitet og pris i kontrakterne. (13) Dette direktiv er ikke til hinder for, at der indføres eller anvendes foranstaltninger, som er nødvendige for at beskytte den offentlige orden, den offentlige sædelighed og den offentlige sikkerhed, sundheden, menneskers og dyrs liv og plantesundheden, navnlig med henblik på en bæredygtig udvikling, forudsat at disse foranstaltninger er i overensstemmelse med traktaten. (14) Rådets afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-rundens regi (1986-1994), for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence ( 10 ), godkendte bl.a. Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om offentlige indkøb, i det følgende benævnt »WTO-aftalen«, der har til formål at opstille et internationalt sæt af regler om afbalancerede rettigheder og forpligtelser i forbindelse med offentlige kontrakter med henblik på at liberalisere og skabe vækst i verdenshandelen. Under hensyn til Fællesskabets internationale rettigheder og forpligtelser som følge af godkendelsen af WTO-aftalen, er det den ordning, der er fastsat iWTO-aftalen, der gælder for tilbudsgivere og varer fra tredjelande, der har undertegnet denne. WTO-aftalen har ingen direkte virkning. De ordregivende myndigheder, der er omfattet af WTO-aftalen, og som efterkommer nærværende direktiv og anvender dette over for økonomiske aktører fra tredjelande, der har undertegnet WTO-aftalen, overholder således denne. Disse samordningsbestemmelser bør tillige sikre økonomiske aktører fra Fællesskabet betingelser for deltagelse i offentlige kontrakter, der er lige så gunstige som de betingelser, der gives økonomiske aktører fra de tredjelande, der har tiltrådt WTO-aftalen. (15) Inden de ordregivende myndigheder indleder en udbudsprocedure, kan de ved hjælp af en »teknisk dialog« søge eller modtage rådgivning, der kan benyttes til at udarbejde udbudsbetingelserne, dog forudsat at en sådan rådgivning ikke har til følge, at konkurrence forhindres. (16) I betragtning af bygge- og anlægskontrakters forskelligartethed, bør de ordregivende myndigheder kunne anvende såvel separat som fælles udbud for arbejdets udførelse og projektering. Dette direktiv foreskriver hverken separat eller fælles udbud. Beslutningen om enten separat eller fælles tildeling af en kontrakt bør træffes ud fra kvalitative og økonomiske kriterier, der kan fastsættes i den nationale lovgivning. En kontrakt kan kun betragtes som en bygge- og anlægskontrakt, hvis dens genstand specifikt omfatter udførelse af de aktiviteter, der er omhandlet i bilag XII, også selv om kontrakten omfatter andre tjenesteydelser, der er nødvendige for udførelsen af sådanne aktiviteter. Tjenesteydelseskontrakter, herunder vedrørende forvaltning af ejendomme, kan under visse omstændigheder omfatte bygge- og anlægsarbejde. Hvis sådant bygge- og anlægsarbejde imidlertid er accessorisk i forhold til kontraktens hovedformål og kun en mulig følge heraf eller et supplement hertil, berettiger det forhold, at kontrakten omfatter sådant bygge- anlægsarbejde, ikke til at betragte den som en bygge- og anlægskontrakt. Med henblik på at beregne den anslåede værdi af en bygge- og anlægskontrakt er det hensigtsmæssigt at basere sig på værdien af selve bygge- og anlægsarbejderne og den anslåede værdi af eventuelle leverancer og tjenesteydelser, som ordregiverne stiller til rådighed for entreprenørerne, hvis disse tjenesteydelser eller leverancer er nødvendige for udførelsen af de pågældende arbejder. De i dette afsnit nævnte tjenesteydelser er dem, som ydes af ordregiverne ved hjælp af deres eget personale. Derimod skal værdien af tjenesteydelseskontrakter beregnes efter reglerne for tjenesteydelseskontrakter, uanset om de stilles til rådighed for en entreprenør med henblik på senere udførelse af arbejder. (17) For at anvende bestemmelserne i dette direktiv og under hensyn til overvågningen beskrives tjenesteydelsesområdet bedst ved at inddele det i kategorier, der svarer til bestemte positioner i en fælles nomenklatur, og ved at samle dem i to bilag, bilag XVII A og bilag XVII B, alt efter hvilken ordning de falder ind under. For så vidt angår tjenesteydelserne i bilag XVII B berører bestemmelserne i dette direktiv ikke anvendelsen af specifikke fællesskabsregler på de pågældende tjenesteydelser. (18) For så vidt angår offentlige tjenesteydelseskontrakter bør dette direktiv i en overgangsperiode kun finde fuld anvendelse på kontrakter, for hvilke dets bestemmelser vil gøre det muligt at udnytte alle muligheder for en øget samhandel ud over landegrænserne. Kontrakter om udførelse af andre tjenesteydelser skal overvåges i en overgangsperiode, inden der træffes afgørelse om, hvorvidt dette direktiv skal finde fuld anvendelse på dem. Med henblik herpå er det nødvendigt at definere en overvågningsmekanisme. Denne overvågningsmekanisme skal samtidig give alle interesserede kredse mulighed for at få adgang til alle relevante oplysninger. (19) Det er hensigtsmæssigt at undgå hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser. Tjenesteyderne kan derfor være såvel fysiske personer som juridiske personer. Dette direktiv berører ikke anvendelsen på nationalt plan af regler vedrørende betingelserne for udøvelse af en aktivitet eller et erhverv, hvis de er i overensstemmelse med fællesskabsretten. (20) En række nye elektroniske indkøbsteknikker er under stadig udvikling. Disse teknikker bidrager til at øge konkurrencen og forenkle de offentlige indkøb, navnlig fordi deres anvendelse giver besparelser både i tid og omkostninger. Ordregiverne kan anvende disse elektroniske indkøbsteknikker, forudsat at det sker i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og principperne om lige behandling, ikke-forskelsbehandling og gennemsigtighed. I den forbindelse kan et tilbud fra en tilbudsgiver, især som led i en rammeaftale eller hvor et dynamisk indkøbssystem anvendes, have form af tilbudsgiverens elektroniske katalog, hvis der er anvendt de kommunikationsmidler, som ordregiveren har valgt i henhold til artikel 48. (21) Under hensyn til de elektroniske indkøbssystemers hurtige udbredelse bør der allerede på nuværende tidspunkt fastsættes passende regler, så ordregivere fuldt ud kan udnytte systemernes muligheder. Derfor bør et fuldt elektronisk dynamisk indkøbssystem til sædvanlige indkøb defineres, og der bør fastsættes særlige regler for et sådant systems indførelse og funktion for at sikre en korrekt behandling af enhver økonomisk aktør, som ønsker at deltage deri. Enhver økonomisk aktør, der afgiver et vejledende tilbud i overensstemmelse med udbudsbetingelserne, og som opfylder udvælgelseskriterierne, bør kunne tilslutte sig et sådant system. Denne indkøbsteknik gør det muligt for ordregiverne ved oprettelse af en liste over allerede valgte tilbudsgivere og ved, at nye tilbudsgivere får mulighed for at tilslutte sig, at råde over et særlig bredt udvalg af tilbud - takket være de anvendte elektroniske midler - og således sikre optimal udnyttelse af de offentlige midler på grundlag af omfattende konkurrence. (22) Elektroniske auktioner er en teknik, der vil brede sig, og der bør derfor fastlægges en fællesskabsdefinition af disse auktioner, som bør være omfattet af specifikke regler for at sikre, at de afvikles i overensstemmelse med principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling og gennemsigtighed. De elektroniske auktioner bør derfor kun omfatte bygge- og anlægs- samt vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter, for hvilke der kan fastsættes nøjagtige specifikationer. Dette kan navnlig være tilfældet i forbindelse med tilbagevendende indkøbs-, bygge- og anlægs- samt tjenesteydelseskontrakter. Af samme grund bør det på et hvilket som helst tidspunkt af den elektroniske auktion kunne fastslås, hvordan tilbudsgiveren er klassificeret. Anvendelse af elektroniske auktioner gør det muligt for ordregivere at anmode tilbudsgiverne om at fremlægge nye og lavere priser og, når kontrakten tildeles på grundlag af det økonomisk mest fordelagtige tilbud, ligeledes at forbedre andre elementer i tilbuddet end prisen. For at sikre at gennemsigtighedsprincippet overholdes, kan kun elementer, der kan vurderes automatisk ad elektronisk vej, uden at ordregiveren deltager heri og/eller har mulighed for at foretage en reel vurdering heraf, gøres til genstand for elektroniske auktioner, dvs. kun elementer, der er kvantificerbare, således at de kan udtrykkes i tal eller i procent. Derimod bør de aspekter af et tilbud, der indebærer en vurdering af ikke-kvantificerbare elementer, ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner. Visse bygge- og anlægs- samt tjenesteydelseskontrakter, der involverer en intellektuel indsats som f.eks. projektering af bygge- og anlægsarbejder, bør derfor ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner. (23) I medlemsstaterne har der udviklet sig visse centrale indkøbsteknikker. Flere ordregivende myndigheder har til opgave at forestå indkøb eller indgå offentlige kontrakter/rammeaftaler for andre ordregivere. På grund af de store mængder, der indkøbes, vil disse teknikker bidrage til at øge konkurrencen og forenkle de offentlige indkøb. Der bør derfor indføres en fællesskabsdefinition af indkøbscentraler til brug for ordregiverne. Det bør ligeledes fastlægges, på hvilke betingelser under iagttagelse af principperne om ikke-forskelsbehandling og ligebehandling ordregivere, der anskaffer sig bygge- og anlægsarbejder, varer og/eller tjenesteydelser gennem en indkøbscentral, kan anses for at have overholdt bestemmelserne i dette direktiv. (24) For at tage hensyn til de forskellige forhold i medlemsstaterne skal det overlades til medlemsstaterne at give ordregiverne mulighed for at anvende indkøbscentraler, dynamiske indkøbssystemer og elektroniske auktioner som defineret og reguleret i dette direktiv. (25) Der bør fastlægges en passende definition af begrebet særlige og eksklusive rettigheder. Af denne definition følger, at det ikke i sig selv vil udgøre særlige eller eksklusive rettigheder i dette direktivs betydning, at en virksomhed til opbygningen af net eller havne- eller lufthavnsanlæg kan benytte ekspropriation eller brug af en servitut eller placere netudstyr på, under eller over offentlig vej. At en virksomhed leverer drikkevand, elektricitet, gas eller varme til et net, der drives af et foretagende, der har særlige eller eksklusive rettigheder, som er meddelt af en kompetent myndighed i den pågældende medlemsstat, udgør heller ikke i sig selv en særlig eller eksklusiv rettighed som omhandlet i dette direktiv. På samme måde kan rettigheder, som en medlemsstat i en eller anden form, også via koncessionskontrakter, har givet et begrænset antal virksomheder på grundlag af objektive, forholdsmæssigt afpassede og ikke-diskriminerende kriterier, som giver enhver interesseret, der opfylder dem, mulighed for at drage fordel af dem, heller ikke betragtes som eksklusive eller særlige rettigheder. (26) Det er hensigtsmæssigt for ordregivere at anvende fælles udbudsregler i forbindelse med deres aktiviteter inden for vandforsyning, og at disse regler også finder anvendelse, når ordregivende myndigheder som omhandlet i dette direktiv indgår kontrakter for deres aktiviteter vedrørende vandbygningsprojekter, kunstvanding, dræning samt bortledning og rensning af spildevand. Udbudsregler af den type, som foreslås for indkøbskontrakter, er imidlertid uegnede i forbindelse med køb af vand i betragtning af nødvendigheden af, at forsyning finder sted fra kilder nær anvendelsesstedet. (27) Visse foretagender, der betjener offentligheden med bustransport, er allerede udelukket fra direktiv 93/38/EØF. Sådanne foretagender bør også udelukkes fra nærværende direktiv. For at undgå, at en lang række særlige ordninger kun gælder for bestemte sektorer, bør den generelle procedure, der giver mulighed for at tage hensyn til virkningerne af markedsåbningen også finde anvendelse på alle andre foretagender, der betjener offentligheden med bustransport, end dem, som er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 93/38/EØF i henhold til dets artikel 2, stk. 4. (28) Under hensyn til den yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester og til, at disse tjenester leveres via et net af såvel ordregivende myndigheder som offentlige virksomheder og andre virksomheder, bør det fastsættes, at kontrakter, der indgås af ordregivere, som tilbyder posttjenester, underkastes reglerne i dette direktiv, herunder artikel 30, der sikrer anvendelse af principperne i betragtning 9 og samtidig etablerer en ramme for redelig handelspraksis og giver større fleksibilitet end bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter ( 11 ). Ved definitionen af de pågældende aktiviteter bør der tages hensyn til definitionerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet ( 12 ). Uanset deres retsstilling er virksomheder, der udbyder posttjenester, ikke i øjeblikket omfattet af reglerne i direktiv 93/38/EØF. Tilpasningen af procedurer for indgåelse af kontrakter til dette direktiv kunne derfor tage længere tid at gennemføre for sådanne virksomheder end for virksomheder, der allerede er omfattet af disse regler, og som kun skal tilpasse deres procedurer til ændringerne i nærværende direktiv. Det bør derfor være tilladt at udsætte direktivets anvendelse for at få tid nok til tilpasningen. Da der forekommer mange forskellige situationer i sådanne virksomheder, bør medlemsstaterne have mulighed for at indføre en overgangsperiode for direktivets anvendelse på ordregivere i postsektoren. (29) Kontrakter kan indgås for at dække behovene for flere aktiviteter, der kan være underlagt forskellige juridiske ordninger. Det skal fremgå klart, at de retsregler, der gælder for en enkelt kontrakt, der omfatter flere aktiviteter, bør være de regler, der gælder for den aktivitet, som den først og fremmest tager sigte på. Hvilken aktivitet kontrakten først og fremmest tager sigte på, fastslås på grundlag af den analyse af, hvilke behov den specifikke kontrakt skal dække, som ordregiveren foretager for at vurdere kontraktens værdi og udarbejde udbuds-betingelserne. I visse tilfælde, f.eks. ved køb af ét enkelt stykke udstyr til gennemførelse af aktiviteter, for hvilke der mangler oplysninger, som gør det muligt at vurdere, hvor meget det skal bruges i forbindelse med de forskellige aktiviteter, kan det være objektivt umuligt at fastslå, hvilken aktivitet kontrakten først og fremmest tager sigte på. Det bør fastsættes, hvilke regler der skal gælde i disse tilfælde. (30) Uden herved at berøre Fællesskabets internationale forpligtelser, er det hensigtsmæssigt at lette gennemførelsen af dette direktiv, særlig ved at forenkle tærskelværdierne og ved at lade bestemmelserne om oplysning af deltagerne vedrørende de afgørelser, der træffes i forbindelse med udbudsprocedurerne og resultaterne heraf, gælde for samtlige ordregivere, uanset hvilken sektor de hører ind under. Af hensyn til Den Monetære Union bør tærskelværdier fastsættes i euro. Derfor bør tærskelværdier fastsættes i euro, på en sådan måde, at det bliver lettere at anvende disse bestemmelser, samtidig med at tærskelværdierne i WTO-aftalen, som er udtrykt i særlige trækningsrettigheder (SDR), overholdes. I denne sammenhæng vil det også være hensigtsmæssigt at foretage en regelmæssig justering af tærskelværdierne i euro for i nødvendigt omfang at tilpasse dem til eventuelle udsving i euroens værdi i forhold til de særlige trækningsrettigheder (SDR). De tærskelværdier, der gælder for projektkonkurrencer, bør desuden være de samme som dem, der gælder for tjenesteydelseskontrakter. (31) Der bør fastsættes bestemmelser for de tilfælde, hvor det er muligt at afstå fra at anvende samordningsprocedurerne af hensyn til statens sikkerhed eller statshemmeligheder eller fordi der gælder særlige regler om offentlige indkøb som følge af internationale aftaler, der vedrører troppestationering, eller som er specifikke for internationale organisationer. (32) Det er nødvendigt at udelukke visse kontrakter vedrørende tjenesteydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejder, der tildeles en tilknyttet virksomhed, hvis hovedaktivitet er at præstere disse tjenesteydelser, leverancer eller arbejder til den sammenslutning, virksomheden er tilknyttet, og ikke at markedsføre dem. Det er også nødvendigt at udelukke visse kontrakter vedrørende tjenesteydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejder, som ordregiveren har tildelt et joint venture, der består af flere ordregivere, med henblik på udøvelse af de i dette direktiv omhandlede aktiviteter, og som den deltager i. Det er dog nødvendigt at undgå, at denne udelukkelse faktisk skaber konkurrenceforvridning til fordel for de virksomheder eller joint ventures, som er tilknyttet ordregiverne; der bør fastsættes et passende regelsæt, især vedrørende grænser for, hvor stor en del af omsætningen virksomhederne må skaffe fra markedet, således at de, når denne grænse er nået, mister muligheden for at få tildelt kontrakter uden udbud, og vedrørende sammensætningen af joint ventures og stabiliteten i forbindelserne mellem disse joint ventures og de ordregivere, som de består af. (33) I forbindelse med tjenesteydelser er kontrakter om erhvervelse eller leje af fast ejendom eller rettigheder til sådanne goder af en sådan karakter, at det er uhensigtsmæssigt at lade udbudsreglerne finde anvendelse på dem. (34) Voldgifts- og mæglingstjenesteydelser udføres sædvanligvis af organer eller enkeltpersoner, der er udpeget eller udvalgt på en måde, der ikke kan underlægges udbudsreglerne. (35) I overensstemmelse med WTO-aftalen om offentlige indkøb omfatter de finansielle tjenesteydelser under dette direktiv ikke kontrakter vedrørende emission, køb, salg eller overførsel af værdipapirer eller andre finansielle instrumenter; navnlig er ordregivernes transaktioner med henblik på at rejse penge eller kapital ikke omfattet. (36) Direktivet bør kun omfatte tjenesteydelser, der er baseret på kontrakter. (37) I henhold til traktatens artikel 163 udgør fremme af forskning og teknologisk udvikling et af midlerne til at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for Fællesskabets industri og den frie adgang til aftaler om tjenesteydelser bidrager til at nå dette mål. Samfinansiering af forskningsprogrammer skal ikke være omfattet af dette direktiv. Derfor skal direktivet ikke gælde for tjenesteydelseskontrakter om forskning og udvikling, bortset fra sådanne, hvis udbytte udelukkende tilhører ordregiveren til brug for egen virksomhed, forudsat at tjenesteydelsen i fuldt omfang betales af ordregiveren. (38) For at undgå udbredelse af en lang række særlige ordninger der kun gælder for bestemte sektorer, bør den særlige ordning, der i øjeblikket gælder for virksomheder, der udnytter et geografisk område med henblik på efterforskning eller udvinding af olie, gas, kul eller andet fast brændsel, jf. artikel 3 i direktiv 93/38/EØF og artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF af 30. maj 1994 om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter ( 13 ), erstattes af den generelle procedure for fritagelse af sektorer, som er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår. Det skal dog sikres, at dette sker, uden at det berører Kommissionens beslutning 93/676/EØF af 10. december 1993 om konstatering af, at udnyttelse af geografiske områder med henblik på efterforskning eller udvinding af olie eller gas i Nederlandene ikke udgør virksomhed, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), nr. i), i Rådets direktiv 90/531/EØF, og at de foretagender, der driver denne virksomhed, ikke i Nederlandene anses for at have særlige eller eksklusive rettigheder i henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), i dette direktiv ( 14 ), Kommissionens beslutning 97/367/EF af 30. maj 1997 om konstatering af, at udnyttelse af geografiske områder med henblik på efterforskning efter eller udvinding af olie eller gas ikke i Det Forenede Kongerige betragtes som virksomhed, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra b), nr. i), i Rådets direktiv 93/38/EØF, og at foretagender, der udøver denne virksomhed, ikke i Det Forenede Kongerige anses for at have særlige eller eksklusive rettigheder i medfør af direktivets artikel 2, stk. 3, litra b) ( 15 ), Kommissionens beslutning 2002/205/EF af 4. marts 2002 om Østrigs anmodning om at kunne anvende den særlige ordning, der er fastlagt i artikel 3 i direktiv 93/38/EØF ( 16 ), og Kommissionens beslutning 2004/73/EF om Tysklands anmodning om at kunne anvende den særlige ordning, der er fastlagt i artikel 3 i direktiv 93/38/EØF ( 17 ). (39) Beskæftigelse og erhverv er nøgleelementer for sikringen af lige muligheder for alle og bidrager til integration i samfundet. I så henseende bidrager beskyttede værksteder og programmer for beskyttet beskæftigelse effektivt til integration eller reintegration af handicappede på arbejdsmarkedet. Men sådanne værksteder er måske ikke i stand til at få kontrakter på normale konkurrencevilkår. Derfor er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at medlemsstaterne kan forbeholde retten til at deltage i procedurerne for tildeling af kontrakter for sådanne værksteder eller forbeholde gennemførelsen af sådanne kontrakter for programmer for beskyttet beskæftigelse. (40) Dette direktiv bør ikke gælde for kontrakter, der har til formål at muliggøre udførelse af en af de i artikel 3-7 omhandlede aktiviteter, og ej heller for projektkonkurrencer, der afholdes med henblik på udøvelse af en sådan aktivitet, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Der bør derfor indføres en procedure, der kan anvendes på alle de i dette direktiv omhandlede sektorer, og som gør det muligt at tage hensyn til virkningerne af en nuværende eller fremtidig åbning for konkurrence. De berørte ordregivere bør gives retssikkerhed og tilbydes en passende beslutningsprocedure, der gør det muligt på kort tid at sikre en ensartet anvendelse af fællesskabsretten på området. (41) Hvorvidt en sektor er undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes ud fra objektive kriterier, der tager hensyn til den pågældende sektors særlige kendetegn. Gennemførelse og anvendelse af relevant fællesskabslovgivning om åbning af en given sektor eller en del af denne vil blive betragtet som tilstrækkeligt grundlag for en formodning om fri adgang til det pågældende marked. Hvilken relevant lovgivning der er tale om, bør fremgå af et bilag, der kan ajourføres af Kommissionen. Kommissionen tager ved ajourføringen navnlig hensyn til, om der er vedtaget foranstaltninger, der medfører en ægte åbning i konkurrencemæssig henseende af de sektorer, for hvilke der i bilag XI endnu ikke er anført retsforskrifter, f.eks. jernbanetransport. Når fri adgang til et givet marked ikke er sikret ved gennemførelsen af relevant fællesskabslovgivning, bør det påvises, at der retligt og faktisk er fri adgang til det. Med henblik herpå skal der i forbindelse med artikel 30 tages hensyn til, at en medlemsstat anvender et direktiv, som f.eks. direktiv 94/22/EF, der åbner en given sektor for konkurrence, på en anden sektor, såsom kulsektoren. (42) De tekniske specifikationer, der udarbejdes af købere, bør sikre, at der skabes muligheder for en konkurrencesituation ved tildeling af offentlige kontrakter. Derfor bør det være muligt at afgive tilbud, så de afspejler mange forskellige tekniske løsningsmuligheder. For at dette skal kunne lade sig gøre, bør det dels være muligt at fastsætte de tekniske specifikationer i form af funktionsdygtighed og funktionelle krav, dels bør ordregiverne, hvis der refereres til en europæisk standard - eller hvor en sådan ikke findes, til en national standard - tage tilbud i betragtning, der er baseret på tilsvarende løsningsmuligheder, som opfylder ordregivernes behov, og som sikkerhedsmæssigt er tilsvarende. Tilbudsgiverne bør kunne benytte ethvert bevismiddel for at godtgøre, at der er tale om en tilsvarende løsning. Ordregiverne bør kunne begrunde enhver beslutning om, at der i et givet tilfælde ikke er tale om en tilsvarende løsning. Ordregivere, der ønsker at fastlægge miljøkrav i forbindelse med de tekniske specifikationer i en given kontrakt, kan fastsætte de specifikke miljømæssige karakteristika, som f.eks. en given produktionsmetode, og/eller virkninger af varegrupper eller tjenesteydelser. De kan, men er ikke forpligtet til at anvende de relevante specifikationer, der er fastlagt i forbindelse med miljømærkning, som f.eks. EF-miljømærket, (multi)nationale miljømærker eller eventuelle andre miljømærker, hvis kravene til mærket udvikles og vedtages på grundlag af videnskabeligt baseret information gennem en proces, i hvilken interessenter, såsom regeringsorganer, forbrugere, fabrikanter, forhandlere og miljøorganisationer, kan deltage, og hvis mærket er tilgængeligt og til rådighed for alle interesserede parter. Ordregivere bør, hvor det er muligt, fastlægge tekniske specifikationer, således at der tages hensyn til kriterier vedrørende adgangsmuligheder for handicappede eller design for samtlige brugere. De tekniske specifikationer bør være klart angivet, således at alle tilbudsgivere er klar over, hvad de af krav, som ordregiveren har stillet, omfatter. (43) For at gøre det lettere for små og mellemstore virksomheder at deltage i offentlige udbud bør der fastsættes bestemmelser om underentreprise. (44) Vilkårene for udførelse af en kontrakt er i overensstemmelse med dette direktiv, hvis de hverken direkte eller indirekte er diskriminerende, og hvis de er anført i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne. Vilkårene kan bl.a. have til formål at fremme efteruddannelse på arbejdspladsen, skaffe beskæftigelse til personer med særlige integrationsproblemer, bekæmpe arbejdsløshed eller beskytte miljøet. Som eksempler kan bl.a. nævnes krav om - ved udførelsen af kontrakten - at ansætte langtidsledige eller iværksætte uddannelsesinitiativer for ledige eller for unge, at overholde substansen i de grundlæggende konventioner fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), hvis de ikke er gennemført i national ret samt til at ansætte flere handicappede, end den nationale lovgivning kræver. (45) De love, administrative bestemmelser og kollektive overenskomster, der gælder i de enkelte medlemsstater eller i Fællesskabet på det arbejdsforhold og sikkerhed på arbejdspladsen, finder anvendelse ved udførelsen af en kontrakt, hvis sådanne bestemmelser og deres anvendelse er i overensstemmelse med fællesskabsretten. I tilfælde af grænseoverskridelse, hvor en medlemsstats arbejdstagere leverer tjenesteydelser i en anden medlemsstat for at udføre en offentlig kontrakt, indeholder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser ( 18 ) de mindstekrav, der skal opfyldes i modtagerlandet over for de udstationerede arbejdstagere. Hvis den nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af sådanne forpligtelser betragtes som en alvorlig fejl eller som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, og som kan medføre, at denne økonomisk aktør udelukkes fra udbudsproceduren. (46) I betragtning af, hvordan udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi kan lette offentliggørelsen af udbud, rationalisere udbudsprocedurerne og gøre dem mere gennemskuelige, bør elektroniske midler ligestilles med traditionelle kommunikations- og informationsudvekslingsmidler. Der bør i størst muligt omfang vælges midler og teknologi, som er forenelig med de teknologier, der anvendes i de øvrige medlemsstater. (47) Anvendelsen af elektroniske midler er tidsbesparende. Der bør derfor indføres bestemmelser om reduktion af minimumsfristerne, når der bruges elektroniske midler, dog under forudsætning af at disse er forenelige med de særlige bestemmelser for fremsendelsesmetoder, der er fastsat på fællesskabsplan. Det er dog nødvendigt at sikre, at de samlede reducerede frister ikke resulterer i ekstremt korte frister. (48) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer ( 19 ) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»Direktivet om elektronisk handel«) ( 20 ) bør finde anvendelse på fremsendelse af oplysninger ad elektronisk vej i forbindelse med nærværende direktiv. Procedurerne for offentlige indkøb og de regler, der gælder for projektkonkurrencer om tjenesteydelser, kræver et højere sikkerhedsniveau og strengere fortrolighed end det niveau, der er fastsat i disse direktiver. Derfor bør systemerne til elektronisk modtagelse af tilbud, ansøgninger om deltagelse samt planer og projekter opfylde yderligere specifikke krav. Med henblik herpå bør anvendelsen af elektroniske signaturer, navnlig avancerede elektroniske signaturer, så vidt som muligt tilskyndes. Desuden kan eksistensen af frivillige akkrediteringsordninger udgøre en gunstig ramme for at øge niveauet for certificeringstjenesteydelser for disse anordninger. (49) Det er hensigtsmæssigt, at deltagerne i en tildelingsprocedure underrettes om afgørelser om at indgå en rammeaftale eller at tildele en kontrakt eller at frafalde proceduren inden for frister, der er tilstrækkelig korte til ikke at gøre det umuligt at indgive anmodninger om ændringer; denne underretning bør derfor gives så hurtigt som muligt og generelt inden for 15 dage efter afgørelsen. (50) Det bør præciseres, at ordregiverne i et offentligt udbud bør fastlægge deres udvælgelseskriterier på objektivt grundlag. Udvælgelseskriterierne ved begrænsede udbud og udbud med forhandling bør også være objektive. Disse objektive regler og kriterier indebærer ligesom udvælgelseskriterierne ikke nødvendigvis vægtning. (51) Det er vigtigt at tage hensyn til Domstolens retspraksis i tilfælde, hvor en økonomisk aktør fremfører andre økonomiske aktørers økonomiske, finansielle eller tekniske formåen, uanset den retlige karakter af forbindelsen mellem dem, med henblik på at opfylde udvælgelseskriterierne eller i forbindelse med kvalifikationsordninger til støtte for sin ansøgning om kvalifikation. I sidstnævnte tilfælde er det den økonomiske aktør, der skal godtgøre, at disse ressourcer faktisk vil være til rådighed for den i hele kvalifikationens gyldighedsperiode. Med henblik på kvalifikationen kan en ordregiver derfor fastsætte, hvilke krav der skal opfyldes, især kan ordregiveren kræve, f.eks. når virksomheden benytter sig af en anden virksomheds finansielle status, at denne skal hæfte, om nødvendigt solidarisk og ubegrænset. Kvalifikationsordninger skal anvendes efter objektive regler og kriterier, der, hvis ordregiverne ønsker det, kan omfatte den økonomiske aktørs kapacitet og/eller de særlige kendetegn ved de arbejder, leverancer eller tjenesteydelser, der er omfattet af ordningen. Med henblik på kvalifikation kan ordregivere foretage deres egne undersøgelser for at vurdere de pågældende arbejders, leverancers eller tjenesteydelsers kendetegn, navnlig med hensyn til kompatibilitet og sikkerhed. (52) I forbindelse med krav om dokumentation af særlige kvalifikationer for at kunne deltage i en udbudsprocedure eller i en projektkonkurrence anvendes de relevante fællesskabsbestemmelser om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater eller anden dokumentation for formelle kvalifikationer. (53) Når det er relevant, eller når bygge- og anlægsarbejdernes eller tjenesteydelsernes art gør det berettiget at anvende miljøledelsesforanstaltninger eller -systemer i forbindelse med udførelsen af en kontrakt, kan det kræves, at der anvendes sådanne foranstaltninger eller systemer. Miljøledelsessystemerne kan, uanset om de er registreret i overensstemmelse med fællesskabsinstrumenterne som f.eks. forordning (EF) nr. 761/2001 ( 21 ) (EMAS), vise, om virksomheden har teknisk formåen til at udføre kontrakten. Desuden bør en beskrivelse af de foranstaltninger, som virksomheden anvender for at sikre det samme miljøbeskyttelsesniveau, accepteres som alternativ dokumentation i stedet for de registrerede miljøledelsessystemer. (54) Tildeling af kontrakter til økonomiske aktører, der har deltaget i en kriminel organisation, eller som er kendt skyldige i korruption eller svig til skade for De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser eller hvidvaskning af penge, bør undgås. Da ordregivere, der ikke er ordregivende myndigheder, måske ikke har adgang til uomtvistelige beviser i sagen, er det dog hensigtsmæssigt at overlade det til disse ordregivere, om de vil anvende udelukkelses-kriterierne i artikel 45, stk. 1 i direktiv 2004/18/EF. Pligten til at anvende disse bestemmelser bør derfor begrænses til ordregivere, der er ordregivende myndigheder. Når det er hensigtsmæssigt, bør de ordregivende myndigheder bede potentielle ansøgere, udvalgte ansøgere og tilbudsgivere om at fremlægge passende dokumentation, og hvis de er i tvivl om disses personlige forhold, kan de bede den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder om hjælp. Udelukkelse af sådanne økonomiske aktører bør ske, så snart den ordregivende myndighed får kendskab til en dom for sådanne overtrædelser, der er afsagt i henhold til national ret og er endelig og dermed retskraftig. Hvis den nationale ret indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af miljølovgivning eller lovgivning om ulovlige aftaler i offentlige kontrakter, der har været genstand for en endelig dom eller afgørelse med tilsvarende virkning, betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl. Tilsidesættelse af nationale bestemmelser om gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF ( 22 ) og 76/207/EØF ( 23 ) vedrørende ligebehandling af arbejdstagere, som har været genstand for en endelig dom eller afgørelse med tilsvarende virkning, kan betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den pågældende økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl. (55) Tildelingen af kontrakten skal foretages på grundlag af objektive kriterier, der sikrer, at principperne om gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling overholdes, og at tilbuddene vurderes på reelle konkurrencevilkår. Derfor bør der kun tillades anvendelse af to tildelingskriterier, nemlig »den laveste pris« og »det økonomisk mest fordelagtige tilbud«. For at sikre overholdelsen af princippet om ligebehandling ved tildelingen af kontrakter bør der indføres pligt - i overensstemmelse med retspraksis - til at fastholde den nødvendige gennemsigtighed, for at alle tilbudsgivere kan være rimeligt informeret om de kriterier og regler, der anvendes til afdækning af det økonomisk mest fordelagtige tilbud. Ordregiverne skal derfor oplyse, hvilke tildelingskriterier de anvender, og hvordan de vægter kriterierne, på et så tidligt tidspunkt, at tilbudsgiverne har disse oplysninger, når de udarbejder deres tilbud. Ordregiverne kan i særlige tilfælde undlade at oplyse, hvordan de vægter tildelingskriterierne, når en sådan vægtning ikke kan fastsættes i forvejen, især på grund af kontraktens kompleksitet, men de skal kunne begrunde dette. I disse tilfælde skal de oplyse kriteriernes prioriterede rækkefølge med de vigtigste først. Når ordregiverne vælger at tildele kontrakten til den, der har givet det økonomisk mest fordelagtige tilbud, vurderer de tilbuddene for at fastslå, hvilket der indebærer det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Med henblik herpå fastsætter de økonomiske og kvalitative kriterier, der tilsammen skal gøre det muligt at fastslå, hvilket tilbud er det økonomisk mest fordelagtigt for ordregiveren. Disse kriterier fastsættes ud fra kontraktsgenstanden, idet de skal gøre det muligt at vurdere de enkelte tilbuds resultatniveau i forhold til kontraktsgenstanden som defineret i de tekniske specifikationer og at måle forholdet mellem kvalitet og pris for hvert tilbud. For at sikre ligebehandling skal tildelingskriterierne gøre det muligt at sammenligne tilbuddene og vurdere dem objektivt. Hvis disse betingelser er opfyldt, kan økonomiske og kvalitative tildelingskriterier, f.eks. dem, der vedrører opfyldelsen af miljøkrav, give ordregiveren mulighed for at opfylde den berørte almenheds behov som anført i kontraktspecifikationerne. Under samme omstændigheder kan en ordregiver anvende kriterier, der skal opfylde sociale krav, navnlig svarende til behov - som defineret i kontraktspecifikationerne - hos særligt ugunstigt stillede befolkningsgrupper, hvortil hører modtagerne/brugerne af de bygge- og anlægsarbejder, vareindkøb eller tjenesteydelser, der er omfattet af kontrakten. (56) Tildelingskriterierne bør ikke berøre anvendelsen af nationale bestemmelser om vederlag for visse tjenesteydelser, f.eks. arkitekt-, ingeniør- og advokatydelser. (57) Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastlæggelse af regler for tidsfrister, datoer og tidspunkter ( 24 ) finder anvendelse på beregningen af fristerne i dette direktiv. (58) Dette direktiv berører ikke Fællesskabets eller medlemsstaternes bestående internationale forpligtelser, ligesom det ikke berører anvendelsen af andre bestemmelser i traktaten, bl.a. artikel 81 og 86. (59) Dette direktiv må ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser for så vidt angår de i bilag XXV anførte frister for medlemsstaternes overholdelse af direktiv 93/38/EØF. (60) De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen. ( 25 ) ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







INDHOLDSFORTEGNELSE AFSNIT I Almindelige bestemmelser om udbud og projektkonkurrencer Kapitel I Grundbegreber Artikel 1 Definitioner Kapitel II Definition af ordregivere og former for virksomhed Afdeling 1 Former for ordregivere Artikel 2 Ordregivere Afdeling 2 Former for ordregivere Artikel 3 Gas, varme og elektricitet Artikel 4 Vand Artikel 5 Transporttjenester Artikel 6 Posttjenester Artikel 7 Bestemmelser om efterforskning efter og udvinding af olie, gas, kul og andet fast brændsel samt om havne og lufthavne Artikel 8 Liste over ordregivere Artikel 9 Udøvelse af flere aktiviteter Kapitel III Generelle principper Artikel 10 Principper for tildeling af kontrakter AFSNIT II Bestemmelser om kontrakter Kapitel I Almindelige bestemmelser Artikel 11 Økonomiske aktører Artikel 12 Vilkår på baggrund af aftaler vedtaget af Verdenshandelsorganisationen (WTO) Artikel 13 Fortrolighed Artikel 14 Rammeaftaler Artikel 15 Dynamiske indkøbssystemer Kapitel II Tærskelværdier og udelukkelse Afdeling 1 Tærskelværdier Artikel 16 Tærskelværdier for kontrakter Artikel 17 Metoder til beregning af den anslåede værdi af kontrakter, rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer Afdeling 2 Kontrakter og koncessionskontrakter samt kontrakter, der er underlagt en særlig ordning Underafdeling 1 Artikel 18 Koncessionskontrakter om bygge- og anlægsarbejder eller om tjenesteydelser Underafdeling 2 Bestemmelser, der gælder alle ordregivere og alle former for kontrakter Artikel 19 Kontrakter, der indgås med henblik på videresalg eller udlejning til tredjemand Artikel 20 Kontrakter, der indgås i andet øjemed end udøvelse af en af de omhandlede former for virksomhed eller med henblik på udøvelse af en sådan virksomhed i et tredjeland Artikel 21 Kontrakter, der er hemmelige, eller som kræver særlige sikkerhedsforanstaltninger Artikel 22 Kontrakter, der indgås i henhold til internationale regler Artikel 22a Kontrakter inden for forsvars- og sikkerhedsområdet Artikel 23 Kontrakter, der tildeles en tilknyttet virksomhed eller en ordregiver, der deltager i et joint venture Underafdeling 3 Bestemmelser, der gælder alle ordregivere, men kun tjenesteydelseskontrakter Artikel 24 Kontrakter om visse tjenesteydelser, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv Artikel 25 Tjenesteydelseskontrakter, der tildeles på grundlag af en eksklusiv rettighed Underafdeling 4 Bestemmelser, der kun gælder visse ordregivere Artikel 26 Kontrakter om køb af vand og om levering af energi eller brændsel til energiproduktion, der indgås af visse ordregivere Underafdeling 5 Kontrakter, der er underlagt en særlig ordning, bestemmelser om indkøbscentraler og den generelle procedure i tilfælde, hvor virksomheder er undergivet almindelige konkurrencevilkår Artikel 27 Kontrakter, der er underlagt en særlig ordning Artikel 28 Reserverede kontrakter Artikel 29 Kontrakter og rammeaftaler indgået af indkøbscentraler Artikel 30 Procedure til afgørelse af, hvorvidt en given aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår Kapitel III Bestemmelser om tjenesteydelseskontrakter Artikel 31 Tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet af bilag XVIIA Artikel 32 Tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet af bilag XVIIB Artikel 33 Blandede kontrakter, der er omfattet af både bilag XVIIA og XVIIB Kapitel IV Særlige bestemmelser om udbudsbetingelser og udbudsmateriale Artikel 34 Tekniske specifikationer Artikel 35 Meddelelse af tekniske specifikationer Artikel 36 Alternative tilbud Artikel 37 Underentreprise Artikel 38 Betingelser vedrørende kontraktens udførelse Artikel 39 Forpligtelser vedrørende skatter og afgifter, miljøbeskyttelse, bestemmelser om beskyttelse på arbejdspladsen og arbejdsforhold i øvrigt Kapitel V Udbudsprocedurer Artikel 40 Anvendelse af offentlige udbud, begrænsede udbud og udbud med forhandling Kapitel VI Bestemmelser om offentliggørelse og gennemsigtighed Afdeling 1 Offentliggørelse af bekendtgørelser Artikel 41 Vejledende periodiske bekendtgørelser og bekendtgørelser om anvendelse af en kvalifikationsordning Artikel 42 Bekendtgørelser, der anvendes til at iværksætte udbud Artikel 43 Bekendtgørelser om indgåede kontrakter Artikel 44 Udarbejdelse og offentliggørelse af bekendtgørelser Afdeling 2 Frister Artikel 45 Frister for modtagelse af ansøgninger om deltagelse og modtagelse af tilbud Artikel 46 Offentlige udbud: udbudsbetingelser, dokumenter og supplerende oplysninger Artikel 47 Opfordringer til at afgive tilbud eller til at forhandle Afdeling 3 Kommunikation og information Artikel 48 Regler for kommunikation Artikel 49 Underretning til deltagere i kvalifikations-ordninger, ansøgere og tilbudsgivere Artikel 50 Oplysninger, der skal opbevares angående de indgåede kontrakter Kapitel VII Udbudsprocedurens afvikling Artikel 51 Generelle bestemmelser Afdeling 1 Kvalifikation og kvalitativ udvælgelse Artikel 52 Gensidig anerkendelse hvad angår administrative, tekniske eller finansielle betingelser samt attester, afprøvninger og dokumentation Artikel 53 Kvalifikationsordninger Artikel 54 Kriterier for kvalitativ udvælgelse Afdeling 2 Tildeling af kontrakter Artikel 55 Kriterier for tildeling af kontrakter Artikel 56 Anvendelse af elektronisk auktion Artikel 57 Unormalt lave tilbud Afdeling 3 Tilbud, der omfatter varer med oprindelse i tredjelande, og forbindelserne med disse lande Artikel 58 Tilbud, der omfatter varer med oprindelse i tredjelande Artikel 59 Forbindelserne med tredjelande med hensyn til bygge- og anlægskontrakter, indkøbskontrakter og tjenesteydelseskontrakter AFSNIT III Regler for projektkonkurrencer om tjenesteydelser Artikel 60 Generel bestemmelse Artikel 61 Tærskelværdier Artikel 62 Projektkonkurrencer, der ikke er omfattet af dette direktiv Artikel 63 Bestemmelser om offentliggørelse og gennemsigtighed Artikel 64 Kommunikationsmidler Artikel 65 Regler for projektkonkurrencer, udvælgelse af deltagere og bedømmelseskomitéen Artikel 66 Bedømmelseskomitéens afgørelser AFSNIT IV Statistiske forpligtelser, institutionernes kompetence og afsluttende bestemmelser Artikel 67 Statistiske forpligtelser Artikel 68 Udvalgsprocedure Artikel 69 Justering af tærskelværdierne Artikel 70 Ændringer Artikel 71 Direktivets gennemførelse Artikel 72 Overvågningsmekanismer Artikel 73 Ophævelse Artikel 74 Ikrafttræden Artikel 75 Adressater Bilag I Ordregivere inden for transport eller forsyning med gas eller varme Bilag II Ordregivere inden for produktion og transport af eller forsyning med elektricitet Bilag III Ordregivere inden for produktion og transport af eller forsyning med drikkevand Bilag IV Ordregivere inden for jernbanetransport Bilag V Ordregivere inden for bytransport med jernbane, sporvogn, trolleybus eller bus Bilag VI Ordregivere inden for postsektoren Bilag VII Ordregivere inden for efterforskning og udvinding af olie eller gas Bilag VIII Ordregivere inden for efterforskning og udvinding af kul og andre faste brændstoffer Bilag IX Ordregivere inden for sektorerne søhavne, indlandshavne eller andre terminaler Bilag X Ordregivere inden for området lufthavnsfaciliteter Bilag XI Fortegnelse over fællesskabslovgivning, der er omhandlet i artikel 30, stk. 3 Bilag XII Liste over de i artikel 1, stk. 2, litra b), omhandlede aktiviteter Bilag XIII Oplysninger, der skal angives i udbuds-bekendtgørelser: A. Offentligt udbud B. Begrænset udbud C. Udbud med forhandling D. Forenklet udbudsbekendtgørelse inden for et dynamisk indkøbssystem Bilag XIV Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om kvalifikationsordninger Bilag XVA Oplysninger, der skal angives i vejledende periodiske bekendtgørelser Bilag XVB Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om offentliggørelse i en køberprofil af en periodisk bekendtgørelse, som ikke benyttes til indkaldelse af bud Bilag XVI Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om indgåede kontrakter Bilag XVIIA Tjenesteydelser i den i artikel 31 anførte betydning Bilag XVIIB Tjenesteydelser i den i artikel 32 anførte betydning Bilag XVIII Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om projektkonkurrencer Bilag XIX Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om resultatet af en projektkonkurrence Bilag XX Karakteristika vedrørende offentliggørelse Bilag XXI Definition af visse tekniske specifikationer Bilag XXII Oversigtstabel over de i artikel 45 fastsatte frister Bilag XXIII Internationale arbejdsretlige bestemmelser som omhandlet i artikel 59, stk. 4 Bilag XXIV Krav til anordninger til elektronisk modtagelse af tilbud, ansøgninger om deltagelse eller kvalifikation eller af planer og projekter i forbindelse med konkurrencer Bilag XXV Gennemførelsesfrister Bilag XXVI Sammenligningstabel







AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM UDBUD OG PROJEKTKONKURRENCER







KAPITEL I

Grundbegreber

Artikel 1

Definitioner

1. I dette direktiv anvendes definitionerne i denne artikel.

2.

a) Ved »vareindkøbskontrakter, bygge- og anlægskontrakter og tjenesteydelseskontrakter« forstås gensidigt bebyrdende aftaler, som indgås skriftligt mellem en eller flere ordregivere, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, og en eller flere entreprenører, leverandører, eller tjenesteydere.

b) Ved »bygge- og anlægskontrakter« forstås kontrakter angående enten udførelse eller både projektering og udførelse af arbejder, vedrørende en af de aktiviteter, der er defineret i bilag XII, eller bygge- og anlægsarbejde, eller vedrørende udførelsen ved et hvilket som helst middel af et bygge- og anlægsarbejde, der svarer til et behov, som ordregiveren har præciseret. Ved »bygge- og anlægsarbejde« forstås resultatet af et sæt bygge- og anlægsaktiviteter bestemt til i sig selv at udfylde en økonomisk eller teknisk funktion.

c) Ved »vareindkøbskontrakter« forstås andre kontrakter end dem, der er omhandlet i litra b), og som vedrører køb, leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer. En kontrakt, som vedrører levering af varer, og som accessorisk omfatter monterings- og installationsarbejde, betragtes som en »vareindkøbskontrakt«.

d) Ved »tjenesteydelseskontrakter« forstås kontrakter, bortset fra bygge- og anlægskontrakter og vareindkøbskontrakter, som vedrører tjenesteydelser nævnt i bilag XVII. En kontrakt, der vedrører både varer og tjenesteydelser som defineret i bilag XVII betragtes som en »tjenesteydelseskontrakt«, hvis værdien af de pågældende tjenesteydelser overstiger værdien af de varer, kontrakten omfatter. En kontrakt, som vedrører de tjenesteydelser, der er defineret i bilag XVII og som kun accessorisk i forhold til kontraktens hovedgenstand omfatter de aktiviteter, der er defineret i bilag XII, betragtes som en offentlig tjenesteydelseskontrakt.

3.

a) Ved »koncessionskontrakt om bygge- og anlægsarbejder« forstås en kontrakt med samme karakteristika som bygge- og anlægskontrakter bortset fra, at vederlaget for det arbejde, som skal præsteres, enten udelukkende består i retten til at udnytte bygge- og anlægsarbejdet, eller i denne ret sammen med betaling af en pris.

b) Ved »koncessionskontrakt om tjenesteydelser« forstås en kontrakt med samme karakteristika som tjenesteydelseskontrakter bortset fra, at vederlaget for den tjenesteydelse, som skal præsteres, enten udelukkende består i retten til at udnytte tjenesteydelsen, eller i denne ret sammen med betaling af en pris.

4. Ved »rammeaftale« forstås en aftale indgået mellem en eller flere ordregivere, som nævnt i artikel 2, stk. 2, og en eller flere virksomheder med det formål at fastsætte vilkårene for de kontrakter, der skal indgås i løbet af en given periode, især med hensyn til pris og i givet fald påtænkt mængde.

5. Ved »dynamisk indkøbssystem« forstås en fuldt elektronisk indkøbsproces for almindelige indkøb, der er generelt tilgængelige på markedet og opfylder ordregiverens krav; processen er endvidere tidsbegrænset og under hele sin varighed åben for enhver økonomisk aktør, der opfylder udvælgelseskriterierne og har afgivet et vejledende tilbud, der er i overensstemmelse med udbudsbetingelserne.

6. Ved »elektronisk auktion« forstås en gentagen proces, hvor nye og lavere priser og/eller nye værdier for visse elementer i tilbuddene præsenteres ad elektronisk vej efter den første fuldstændige vurdering af tilbuddene, således at disse kan klassificeres på grundlag af automatisk behandling. Visse tjenesteydelseskontrakter og visse bygge- og anlægskontrakter, der involverer en intellektuel indsats som f.eks. projektering af bygge- og anlægsarbejder, kan derfor ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner.

7. Begreberne »entreprenør«, »leverandør« og »tjenesteyder« dækker enhver fysisk eller juridisk person og enhver ordregiver som nævnt i artikel 2, stk. 2, litra a) eller b), eller en sammenslutning af sådanne personer og/eller organer, som på markedet tilbyder udførelse af arbejder og/eller arbejde, varer eller tjenesteydelser.

Begrebet »økonomisk aktør«, dækker både en entreprenør, en leverandør og en tjenesteyder. Det anvendes udelukkende for at forenkle teksten.

En »tilbudsgiver« er en økonomisk aktør, som har afgivet et tilbud, og en »ansøger« er enhver, der har anmodet om en opfordring til at deltage i et begrænset udbud eller et udbud med forhandling.

8. Ved »indkøbscentral« forstås en ordregivende myndighed i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), eller en ordregivende myndighed i henhold til artikel 1, stk. 9, i direktiv 2004/18/EF, der:

— rekvirerer leverancer og/eller tjenesteydelser for ordregivere eller

— indgår offentlige kontrakter eller rammeaftaler om bygge- og anlægsarbejder, leverancer eller tjenesteydelser for ordregivere.

9. »Offentlige udbud, begrænsede udbud og udbud med forhandling« er udbudsprocedurer, der anvendes af ordregiverne på følgende måde:

a) Ved offentlige udbud kan alle interesserede økonomiske aktører afgive et tilbud.

b) Ved begrænsede udbud, som enhver økonomisk aktør kan ansøge om at deltage i, men hvor kun de virksomheder, der af ordregiverne modtager opfordring dertil, kan afgive et tilbud.

c) Ved »udbud med forhandling« forstås procedurer, hvor ordregiverne henvender sig til de økonomiske aktører, som de selv udvælger, og forhandler kontraktens vilkår med en eller flere af disse.

10. »Projektkonkurrencer« er procedurer, hvorved ordregiveren, navnlig inden for fysisk planlægning, byplanlægning, arkitekt- og ingeniørarbejde eller databehandling, kan forskaffe sig et planlægnings- eller projekteringsarbejde, som er udvalgt af en bedømmelseskomité efter udskrivning af en konkurrence med eller uden præmieuddeling.

11. Ved »skriftlig(t)« forstås ethvert udtryk bestående af ord eller tal, som kan læses, reproduceres og derefter videresendes. Dette kan omfatte information overført og lagret ved hjælp af elektroniske midler.

12. Ved »elektronisk middel« forstås et middel, der anvender elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital kompression) og datalagringsudstyr, og hvor data sendes, rutes og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler.

13. Ved »Det fælles glossar for offentlige kontrakter«, i det følgende benævnt »CPV« (Common Procurement Vocabulary), forstås den referencenomenklatur, der er gældende for offentlige kontrakter, og som er vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 af 5. november 2002 ( 26 ), idet der sikres overensstemmelse med andre gældende nomenklaturer.

I tilfælde af forskellige fortolkninger af direktivets anvendelsesområde som følge af eventuelle forskellige fortolkninger mellem CPV-nomenklaturen og NACE-nomenklaturen, som er omhandlet i bilag XII, eller mellem CPV-nomenklaturen og CPC-nomenklaturen (den foreløbige udgave), som er omhandlet i bilag XVII, gælder henholdsvis NACE-nomenklaturen og CPC-nomenklaturen.







KAPITEL II

Definition af ordregivere og former for virksomhed







Afdeling 1

Former for ordregivere

Artikel 2

Ordregivere

1. I dette direktiv forstås ved:

a) »ordregivende myndigheder« : staten, lokale myndigheder, offentligretlige organer eller sammenslutninger bestående af en eller flere af disse myndigheder eller et eller flere sådanne offentligretlige organer. Et organ anses for offentligretligt, hvis: — dets opgave er at varetage opgaver af almen interesse, der ikke har industriel eller kommerciel karakter, — det er en juridisk person, og — dets aktivitet for størstedelens vedkommende finansieres af staten eller de lokale myndigheder eller af andre offentligretlige organer, eller dets forvaltning er underlagt disses kontrol, eller hvis staten, de lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer udpeger mere end halvdelen af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet.

b) »offentlig virksomhed« : enhver virksomhed, som de ordregivende myndigheder direkte eller indirekte kan have bestemmende indflydelse på som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de for virksomheden gældende regler. Bestemmende indflydelse antages at foreligge, når de ordregivende myndigheder direkte eller indirekte i relation til en virksomhed: — besidder majoriteten af virksomhedens ansvarlige kapital — råder over flertallet af de stemmer, som er knyttet til de kapitalandele, som virksom-heden har udstedt, eller — kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i virksomhedens administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan.

2. Dette direktiv gælder for ordregivere:

a) der er ordregivende myndigheder eller offentlige virksomheder, og som udøver en af de former for virksomhed, der er omhandlet i artikel 3-7.

b) der ikke er ordregivende myndigheder eller offentlige virksomheder, og som bl.a. udøver en eller flere af de former for virksomhed, der er omhandlet i artikel 3-7, og som råder over særlige eller eksklusive rettigheder, der er meddelt af en kompetent myndighed i en medlemsstat.

3. Ved »særlige eller eksklusive rettigheder« forstås i dette direktiv rettigheder, som følger af en tilladelse, der er meddelt af en kompetent myndighed i den pågældende medlemsstat i henhold til en lov eller administrativ bestemmelse, og som tager sigte på at forbeholde en eller flere virksomheder at udøve en af de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3-7, og dermed i væsentlig grad påvirker andre virksomheders muligheder for at udføre den pågældende aktivitet.







Afdeling 2

Former for virksomhed

Artikel 3

Gas, varme og elektricitet

1. For så vidt angår gas og varme gælder dette direktiv for følgende former for virksomhed:

a) tilrådighedsstillelse eller drift af faste net til betjening af offentligheden i forbindelse med produktion, transport eller distribution af gas eller varme, eller

b) forsyning af disse net med gas eller varme.

2. Når en ordregiver, som ikke er en ordregivende myndighed, forsyner net, som skal betjene offentligheden, med gas eller varme, betragtes dette ikke som en form for virksomhed som omhandlet i stk. 1, når:

a) den pågældende ordregivers produktion af gas eller varme er et uundgåeligt resultat af udøvelsen af en anden form for virksomhed end dem, der er omhandlet i stk. 1 eller 3, eller i artikel 4-7.

b) forsyningen af det offentlige net kun tager sigte på en rationel udnyttelse af denne produktion og svarer til højst 20 % af ordregiverens omsætning beregnet som et gennemsnit over de sidste tre år, heri medregnet det løbende år.

3. For så vidt angår elektricitet gælder dette direktiv også for følgende former for virksomhed:

a) tilrådighedsstillelse eller drift af faste net til betjening af offentligheden i forbindelse med produktion, transport eller distribution af elektricitet, eller

b) forsyning af disse net med elektricitet.

4. Når en ordregiver, som ikke er en ordregivende myndighed, forsyner net, som skal betjene offentligheden, med elektricitet, betragtes dette ikke som en form for virksomhed som omhandlet i stk. 3, når:

a) den pågældende ordregivers produktion af elektricitet finder sted, fordi forbruget heraf er nødvendigt for udøvelsen af en anden form for virksomhed end dem, der er omhandlet i stk. 1 eller 3 eller i artikel 4-7

b) forsyningen af det offentlige net kun afhænger af ordregiverens eget forbrug og ikke har oversteget 30 % af dennes samlede energiproduktion beregnet som et gennemsnit over de sidste tre år, heri medregnet det løbende år.

Artikel 4

Vand

1. Dette direktiv gælder også for følgende former for virksomhed:

a) tilrådighedsstillelse eller drift af faste net til betjening af offentligheden i forbindelse med produktion, transport eller distribution af drikkevand, eller

b) forsyning af disse net med drikkevand.

2. Dette direktiv gælder også for kontrakter eller projektkonkurrencer, der indgås eller afholdes af ordregivere, som udøver en af de former for virksomhed, der er omhandlet i stk. 1, og som:

a) vedrører vandbygningsprojekter, kunstvanding eller dræning, forudsat at den mængde vand, der er bestemt til drikkevandsforsyning, udgør mere end 20 % af den samlede mængde vand, der stilles til rådighed ved hjælp af de nævnte projekter eller kunstvandings- og dræningsanlæg, eller

b) vedrører bortledning eller rensning af spildevand.

3. Når en ordregiver, som ikke er en ordregivende myndighed, forsyner net, som skal betjene offentligheden, med drikkevand, betragtes dette ikke som en form for virksomhed som omhandlet i stk. 1, når:

a) den pågældende ordregivers produktion af drikkevand finder sted, fordi forbruget heraf er nødvendigt for udøvelsen af en anden form for virksomhed end dem, der er omhandlet i artikel 3-7, og

b) forsyningen af det offentlige net kun afhænger af ordregiverens eget forbrug og ikke har oversteget 30 % af dennes samlede drikkevandsproduktion beregnet som et gennemsnit over de sidste tre år, heri medregnet det løbende år.

Artikel 5

Transporttjenester

1. Dette direktiv gælder for tilrådighedsstillelse eller drift af net til betjening af offentligheden inden for transport med jernbane, automatiske systemer, sporvogn, trolleybus, bus eller kabel.

For transportydelser anses et net for at bestå, hvis driften foregår på betingelser, f.eks. vedrørende ruter, kapacitet og betjeningshyppighed, der er fastsat af en kompetent myndighed i en medlemsstat.

2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på foretagender, der betjener offentligheden med bustransport, som er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 93/38/EØF i henhold til dettes artikel 2, stk. 4.

Artikel 6

Posttjenester

1. Dette direktiv gælder for tilrådighedsstillelse af posttjenester og, på betingelserne i stk. 2, litra c), andre tjenester end posttjenester.

2. I forbindelse med dette direktiv og uden at det berører direktiv 97/67/EF forstås ved

a) »postforsendelse« : adresseret forsendelse i den endelige form, den har på indleveringstidspunktet, uanset vægt. Ud over brevforsendelser omfatter sådanne forsendelser bl.a. bøger, kataloger, aviser og tidsskrifter samt postpakker indeholdende varer med eller uden kommerciel værdi, uanset vægt

b) »posttjenester« : tjenester, der består i indsamling, sortering, transport og omdeling af postforsendelser. Sådanne tjenester omfatter — »posttjenester, der er omfattet af eneret«: posttjenester, som der er givet eller på grundlag af artikel 7 i direktiv 97/67/EF kan gives eneret på — »andre posttjenester«: posttjenester, som ikke kan omfattes af eneret på grundlag af artikel 7 i direktiv 97/67/EF

c) »andre tjenester end posttjenester« : tjenester på følgende områder: — forvaltning af kurérservice (både før og efter forsendelsen, såsom forvaltning af »mail room«-tjenester) — værdiforøgende tillægstjenester, der har forbindelse med og som udelukkende udføres med elektroniske hjælpemidler (herunder sikret fremsendelse af kodede dokumenter ad elektronisk vej, adressestyring og fremsendelse af rekommanderet elektronisk post) — tjenester vedrørende postforsendelser, som ikke er omfattet af litra a), såsom uadresserede reklameforsendelser — finanstjenester som defineret i kategori 6 i bilag XVII A og i artikel 24, litra c), herunder især postanvisninger og gireringer — filatelitjenester og — logistiske tjenester (tjenester, der kombinerer fysisk omdeling og/eller oplagring med funktioner, der ikke omfatter posttjenester), hvis disse tjenester leveres af en enhed, der også leverer posttjenester som defineret i litra b), første eller andet led, og når betingelserne i artikel 30, stk. 1, ikke er opfyldt med hensyn til de tjenester, der falder ind under disse led.

Artikel 7

Bestemmelser om efterforskning efter og udvinding af olie, gas, kul og andet fast brændsel samt om havne og lufthavne

Dette direktiv gælder også for udnyttelse af et geografisk område med henblik på:

a) efterforskning efter eller udvinding af olie, gas, kul eller andet fast brændsel eller

b) tilrådighedsstillelse af lufthavne, søhavne eller havne ved indre vandveje eller andre transportterminaler for transportvirksomheder, der opererer til vands eller i luften.

Artikel 8

Lister over ordregivere

De ikke-udtømmende lister over ordregivere efter nærværende direktiv er anført i bilag I til X. Medlemsstaterne giver med jævne mellemrum Kommissionen meddelelse om ændringer i deres lister, disse er så fuldstændige som muligt.

Artikel 9

Udøvelse af flere aktiviteter

1. En kontrakt, der indgås med henblik på udøvelse af flere aktiviteter, er underlagt reglerne for den aktivitet, der udgør kontraktens hovedgenstand.

Valget mellem at indgå en enkelt kontrakt og at indgå flere særskilte kontrakter må dog ikke foretages med det formål at udelukke kontrakten fra dette direktiv eller i givet fald direktiv 2004/18/EF.

2. Hvis en af de aktiviteter, kontrakten omfatter, er underlagt dette direktiv, og den anden er underlagt det ovenfor nævnte direktiv 2004/18/EF, og hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles efter direktiv 2004/18/EF.

3. Hvis en af de aktiviteter, kontrakten omfatter, er underlagt dette direktiv, og den anden hverken er underlagt nærværende direktiv eller det ovenfor nævnte direktiv 2004/18/EF, og hvis det ikke er muligt objektivt at afgøre, hvilken aktivitet der udgør kontraktens hovedgenstand, skal kontrakten tildeles i overensstemmelse med nærværende direktiv.







KAPITEL III

Generelle principper

Artikel 10

Principper for tildeling af kontrakter

Ordregiverne overholder principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling af virksomheder og handler på en gennemsigtig måde.







AFSNIT II

BESTEMMELSER OM KONTRAKTER







KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 11

Økonomiske aktører

1. Ansøgere eller tilbudsgivere, som i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor de er etableret, har ret til at levere den pågældende ydelse, kan ikke afvises alene med den begrundelse, at det i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor kontrakten tildeles, kunne kræves, at de skal være enten en fysisk eller en juridisk person.

Når der er tale om offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter samt vareindkøbskontrakter, der som accessorisk aktivitet vedrører tjenesteydelser og/eller monterings- og installationsarbejde, kan det imidlertid forlanges af juridiske personer, at de i tilbuddet eller ansøgningen om deltagelse opgiver navn og relevante faglige kvalifikationer for de personer, der skal opfylde den pågældende kontrakt.

2. Sammenslutninger af økonomiske aktører kan være tilbudsgivere eller ansøgere. I forbindelse med afgivelse af et tilbud eller indgivelse af en ansøgning om deltagelse kan ordregiverne ikke kræve, at sammenslutninger af økonomiske aktører antager en bestemt retlig form, men den udvalgte sammenslutning kan være nødsaget til at antage en bestemt retlig form, når den har fået tildelt kontrakten, i det omfang det er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende opfyldelse af denne.

Artikel 12

Vilkår på baggrund af aftaler vedtaget inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO)

Med henblik på ordregiveres tildeling af kontrakter skal medlemsstaterne i deres indbyrdes forbindelser anvende lige så gunstige vilkår som dem, de giver økonomiske aktører fra tredjelande i forbindelse med gennemførelsen af aftalen. Med henblik herpå rådfører medlemsstaterne sig med hinanden i Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler om, hvilke foranstaltninger der skal træffes til gennemførelse af aftalen.

Artikel 13

Fortrolighed

1. I forbindelse med fremsendelsen af tekniske specifikationer til interesserede økonomiske aktører, ved kvalifikationsbedømmelsen og udvælgelsen af økonomiske aktører samt ved tildelingen af kontrakter kan ordregiverne stille krav til beskyttelse af den fortrolige karakter af de oplysninger, de fremsender.

2. Med forbehold af bestemmelserne i dette direktiv, navnlig vedrørende de forpligtelser med hensyn til offentliggørelse af oplysninger om indgåede kontrakter og meddelelse til ansøgere og tilbudsgivere, som er omhandlet i artikel 43 og 49, og i overensstemmelse med den nationale lovgivning, som ordregiveren er omfattet af, må ordregiveren ikke offentliggøre oplysninger, som de økonomiske aktører har fremsendt, og som de har betegnet som fortrolige. Sådanne oplysninger omfatter navnlig tekniske hemmeligheder, forretningshemmeligheder og fortrolige aspekter af tilbud.

Artikel 14

Rammeaftaler

1. Ordregiverne kan betragte en rammeaftale som en kontrakt som omhandlet i artikel 1, stk. 2, og tildele den i overensstemmelse med dette direktiv.

2. Har ordregiverne indgået en rammeaftale i overensstemmelse med dette direktiv, kan de henholde sig til artikel 40, stk. 3, litra i), når de indgår kontrakter, der bygger på rammeaftalen.

3. Er der ikke indgået en rammeaftale i overensstemmelse med dette direktiv, kan ordregiverne ikke henholde sig til artikel 40, stk. 3, litra i).

4. Ordregiverne må ikke misbruge rammeaftaler, så konkurrencen derved forhindres, begrænses eller forvrides.

Artikel 15

Dynamiske indkøbssystemer

1. Medlemsstaterne kan give ordregiverne mulighed for at anvende dynamiske indkøbssystemer.

2. Med henblik på iværksættelsen af et dynamisk indkøbssystem følger ordregiverne reglerne for offentligt udbud i alle faser indtil tildelingen af de kontrakter, der skal indgås inden for dette system. Alle tilbudsgivere, som opfylder udvælgelseskriterierne og har afgivet et vejledende tilbud, der er i overensstemmelse med udbudsbetingelserne og de eventuelle supplerende dokumenter, optages i systemet; de vejledende tilbud kan til enhver tid forbedres, forudsat de stadig er i overensstemmelse med udbudsbetingelserne. Med henblik på indførelsen af systemet og indgåelsen af kontrakterne inden for systemet anvender ordregiverne udelukkende elektroniske midler i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 48, stk. 2-5.

3. Med henblik på indførelsen af det dynamiske indkøbssystem træffer ordregiverne følgende foranstaltninger:

a) de offentliggør en udbudsbekendtgørelse, hvori det præciseres, at der er tale om et dynamisk indkøbssystem

b) de præciserer i udbudsbetingelserne blandt andet, hvilken art indkøb der er omfattet af systemet, samt anfører alle de nødvendige oplysninger om indkøbssystemet, det anvendte elektroniske udstyr og de tekniske ordninger og specifikationer for tilslutning

c) de tilbyder ad elektronisk vej fra offentliggørelsen af udbudsbekendtgørelsen og indtil systemets udløb fri, direkte og fuld adgang til udbudsbetingelserne og til alle supplerende dokumenter og angiver i udbudsbekendtgørelsen den internetadresse, hvor disse dokumenter kan konsulteres.

4. Ordregiverne giver under hele det dynamiske indkøbssystems varighed alle økonomiske aktører mulighed for at afgive et vejledende tilbud med henblik på at blive optaget i systemet på de betingelser, der er omhandlet i stk. 2. De afslutter vurderingen senest 15 dage efter, at det vejledende tilbud er afgivet. De kan dog forlænge vurderingen, forudsat at der ikke i mellemtiden foretages noget udbud.

Ordregiveren underretter snarest muligt de i første afsnit omhandlede tilbudsgivere om, hvorvidt de er blevet optaget i det dynamiske indkøbssystem, eller hvorvidt deres vejledende tilbud er blevet afslået.

5. Hver enkelt kontrakt skal udbydes. Inden dette udbud iværksættes, offentliggør ordregiveren en forenklet udbudsbekendtgørelse, hvori alle de berørte økonomiske aktører opfordres til at afgive et vejledende tilbud i henhold til stk. 4 inden for en frist på mindst 15 dage fra datoen for afsendelsen af den forenklede udbudsbekendtgørelse. Ordregiverne iværksætter først et udbud, når de har afsluttet vurderingen af alle de vejledende tilbud, der er afgivet inden for denne frist.

6. Ordregiverne opfordrer alle de tilbudsgivere, der er optaget i systemet, til at afgive et tilbud med henblik på hver enkelt kontrakt, der skal indgås inden for systemet. I den forbindelse fastsætter de en tilstrækkelig frist for afgivelse af tilbud.

De tildeler kontrakten til den tilbudsgiver, der har afgivet det bedste tilbud, på grundlag af de tildelingskriterier, der er angivet i den udbudsbekendtgørelse, der anvendes ved indførelsen af det dynamiske indkøbssystem. Disse kriterier kan eventuelt præciseres i den opfordring, der er omhandlet i foregående afsnit.

7. Varigheden af et dynamisk indkøbssystem kan ikke være på over fire år undtagen i særlige behørigt begrundede tilfælde.

Ordregiverne kan ikke anvende dette system på en måde, der kan forhindre, begrænse eller fordreje konkurrencen.

Der kan ikke pålægges interesserede økonomiske aktører eller parterne i systemet noget administrationsgebyr.







KAPITEL II

Tærskelværdier og udelukkelse







Afdeling 1

Tærskelværdier

Artikel 16

Tærskelværdier for kontrakter

Medmindre de er udelukket i henhold til udelukkelserne i artikel 19-26 eller i henhold til artikel 30, vedrørende udøvelsen af den pågældende aktivitet i den berørte medlemsstat finder dette direktiv anvendelse på kontrakter, hvis anslåede værdi uden moms svarer til mindst følgende tærskelværdier:

a) ►M11 400 000 EUR ◄ for vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter

b) ►M11 5 000 000 EUR ◄ for bygge- og anlægskontrakter.

Artikel 17

Metoder til beregning af den anslåede værdi af kontrakter, rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer

1. Den anslåede værdi af en kontrakt beregnes på grundlag af det samlede beløb, der efter ordregiverens skøn skal betales, eksklusive moms. I denne beregning tages der hensyn til det anslåede samlede beløb, herunder enhver form for optioner og eventuelle videreførelser af kontrakten.

Hvis ordregiveren forudser præmier eller betalinger til ansøgere eller tilbudsgivere, tager den hensyn hertil ved beregning af kontraktens anslåede værdi.

2. Ordregiverne må ikke omgå dette direktiv ved at opdele et bygge- og anlægsprojekt eller et projekt til indkøb af en vis mængde varer og/eller tjenesteydelser eller ved at anvende særlige metoder til at beregne kontrakternes anslåede værdi.

3. Den værdi, der skal tages hensyn til i forbindelse med rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer, er den højeste anslåede værdi uden moms af samtlige kontrakter, der forventes tildelt i hele aftalens eller systemets løbetid.

4. Med henblik på anvendelse af artikel 16 medtager ordregiverne i bygge- og anlægskontrakters anslåede værdi værdien af arbejdet samt af alle vareleverancer og tjenesteydelser, som ordregiverne stiller til rådighed for entreprenøren, og som er nødvendige for kontraktens udførelse.

5. Værdien af vareleverancer og tjenesteydelser, som ikke er nødvendige for udførelsen af en bestemt bygge- og anlægskontrakt, må ikke lægges til værdien af den pågældende bygge- og anlægskontrakt, således at indkøbet af sådanne vareleverancer og tjenesteydelser unddrages bestemmelserne i dette direktiv.

6.

a) Når foreslåede arbejder eller et foreslået køb af tjenesteydelser kan medføre, at kontrakter tildeles samtidig i form af separate delkontrakter, tages hensyn til den samlede anslåede værdi af alle delkontrakterne. Er den samlede værdi af delkontrakterne lig med eller større end de i artikel 16 nævnte tærskelværdier, finder direktivet anvendelse på tildelingen af hver delkontrakt. Ordregiverne kan dog give afkald på denne anvendelse for delkontrakter, hvis anslåede værdi uden moms er under 80 000 EUR for tjenesteydelser eller 1 mio. EUR for bygge- og anlægsarbejder, når de samlede udgifter til disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af de samlede delkontrakters værdi.

b) Når et forslag om køb af lignende leverancer kan medføre, at der tildeles kontrakter samtidig i form af separate delkontrakter, tages hensyn til den samlede anslåede værdi af alle delkontrakterne ved anvendelsen af artikel 16. Er den samlede værdi af delkontrakterne lig med eller større end den i artikel 16 nævnte tærskelværdi, finder direktivet anvendelse på tildelingen af hver delkontrakt. Ordregiverne kan dog give afkald på denne anvendelse for delkontrakter, hvis anslåede værdi uden moms er under 80 000 EUR, når de samlede udgifter til disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af de samlede delkontrakters værdi.

7. Når det drejer sig om vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakter, der har en regelmæssig karakter eller skal fornyes inden for en given periode, beregnes kontraktens anslåede værdi på grundlag af:

a) enten den faktiske samlede værdi af på hinanden følgende kontrakter af samme type, der er indgået i løbet af de foregående tolv måneder eller det foregående regnskabsår, om muligt korrigeret for at tage hensyn til de ændringer i mængde eller værdi, der vil forekomme i løbet af de tolv måneder, der følger efter den oprindelige kontrakt,

b) eller den samlede anslåede værdi af på hinanden følgende kontrakter, der er indgået i løbet af de tolv måneder, der følger efter den første leverance, eller i løbet af regnskabsåret, hvis dette overstiger tolv måneder.

8. Den samlede anslåede værdi af en kontrakt, der omfatter både tjenesteydelser og vareleverancer, beregnes på grundlag af tjenesteydelsernes og vareleverancernes samlede værdi, uanset deres respektive andele. Beregningen omfatter værdien af montering og installation.

9. For så vidt angår indkøbskontrakter vedrørende leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer er beregningsgrundlaget for kontraktens anslåede værdi:

a) for tidsbegrænsede kontrakter, hvis de løber i tolv måneder eller derunder, den samlede anslåede værdi for hele kontraktens løbetid eller, hvis løbetiden overstiger tolv måneder, den samlede værdi, inklusive den anslåede restværdi

b) for tidsubegrænsede kontrakter eller kontrakter, hvis løbetid ikke kan fastsættes nærmere, den månedlige værdi ganget med 48.

10. Ved beregningen af den anslåede kontraktværdi for tjenesteydelseskontrakter medregnes følgende beløb, når det er relevant:

a) for så vidt angår forsikringstjenesteydelser, den præmie, der skal betales, og andre former for vederlag

b) for så vidt angår banktjenesteydelser og andre finansielle tjenesteydelser, honorarer, provisioner og rente samt andre former for vederlag

c) for så vidt angår aftaler, der indebærer betaling for projektering, honorarer, provision og andre former for vederlag.

11. Når det drejer sig om tjenesteydelseskontrakter uden angivelse af en samlet pris, er beregningsgrundlaget for kontrakternes anslåede værdi:

a) for tidsbegrænsede kontrakter, hvis de løber i 48 måneder eller derunder, den samlede værdi for hele løbetiden

b) for tidsubegrænsede kontrakter eller kontrakter, hvis løbetid er over 48 måneder, den månedlige værdi ganget med 48.







Afdeling 2

Kontrakter og koncessionskontrakter samt kontrakter, der er underlagt en særlig ordning







UNDERAFDELING 1

Artikel 18

Koncessionskontrakter om bygge- og anlægsarbejder eller om tjenesteydelser

Dette direktiv finder ikke anvendelse på koncessionskontrakter om bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser, der tildeles af ordregivere, som udøver en eller flere af de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3-7, når disse koncessionskontrakter indgås med henblik på udøvelsen af disse aktiviteter.







UNDERAFDELING 2

Bestemmelser, der gælder alle ordregivere og alle former for kontrakter

Artikel 19

Kontrakter, der indgås med henblik på videresalg eller udlejning til tredjemand

1. Dette direktiv gælder ikke for kontrakter, der indgås med henblik på videresalg eller udlejning til tredjemand, hvis ordregiveren ikke har særlige eller eksklusive rettigheder til at sælge eller udleje kontrakternes genstand, og andre virksomheder frit kan sælge eller udleje den på de samme betingelser som ordregiveren.

2. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler ordregiverne alle de kategorier af varer og aktiviteter, som de anser for undtaget i henhold til stk. 1. Kommissionen kan regelmæssigt i Den Europæiske Unions Tidende offentliggøre orienterende oversigter over de kategorier af varer og aktiviteter, som den anser for undtaget. I denne forbindelse tager Kommissionen hensyn til følsomme forretningsmæssige oplysninger, som ordregiverne måtte påberåbe sig ved fremsendelsen af oplysningerne.

Artikel 20

Kontrakter, der indgås i andet øjemed end udøvelse af en af de omhandlede former for virksomhed eller med henblik på udøvelse af en sådan virksomhed i et tredjeland

1. Dette direktiv gælder ikke for kontrakter, som ordregivere indgår i andet øjemed end udøvelse af de i artikel 3-7 omhandlede former for virksomhed eller med henblik på udøvelse af sådan virksomhed i et tredjeland under omstændigheder, som ikke indebærer fysisk udnyttelse af et net eller geografisk område inden for Fællesskabet.

2. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler ordregiverne alle de aktiviteter, som de anser for undtaget i henhold til stk. 1. Kommissionen kan regelmæssigt i Den Europæiske Unions Tidende offentliggøre orienterende oversigter over de kategorier af aktiviteter, som den anser for undtaget. I denne forbindelse tager Kommissionen hensyn til følsomme forretningsmæssige oplysninger, som ordregiverne måtte påberåbe sig ved fremsendelsen af oplysningerne.

Artikel 21

Kontrakter, der er hemmelige, eller som kræver særlige sikkerhedsforanstaltninger

Dette direktiv gælder ikke for kontrakter, som af medlemsstaterne erklæres for hemmelige eller hvis gennemførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med gældende love eller administrative bestemmelser i den pågældende medlemsstat, eller når beskyttelsen af denne stats væsentlige sikkerhedsinteresser kræver det.

Artikel 22

Kontrakter, der indgås i henhold til internationale regler

Dette direktiv finder ikke anvendelse på kontrakter, for hvilke der gælder andre udbudsregler, og som indgås i henhold til:

a) en i overensstemmelse med traktaten indgået international aftale mellem en medlemsstat og et eller flere tredjelande om vareleverancer, bygge- og anlægsarbejder, tjenesteydelser eller projektkonkurrencer med henblik på signatarstaternes fælles gennemførelse eller udnyttelse af et projekt; enhver sådan aftale meddeles Kommissionen, som kan høre Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler, jf. artikel 68

b) en international aftale, der er indgået i forbindelse med troppestationering, når aftalen vedrører virksomheder i en medlemsstat eller i et tredjeland

c) en international organisations særlige procedure.

▼M9

Artikel 22a

Kontrakter inden for forsvars- og sikkerhedsområdet

Dette direktiv finder hverken anvendelse på kontrakter, som Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet ( 27 ) finder anvendelse på, eller på kontrakter, som sidstnævnte ikke finder anvendelse på, jf. artikel 8, 12 og 13 i samme direktiv.

▼B

Artikel 23

Kontrakter, der tildeles en tilknyttet virksomhed eller en ordregiver, der deltager i et joint venture

1. I denne artikel forstås ved »tilknyttet virksomhed« en virksomhed, hvis årsregnskaber er konsolideret med ordregiverens årsregnskaber i overensstemmelse med kravene i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 udarbejdet på grundlag af traktatens artikel 44, stk. 2, litra g), om konsoliderede regnskaber ( 28 ) ( 29 ), eller, når det drejer sig om virksomheder, der ikke er underlagt dette direktiv, en virksomhed, som ordregiveren direkte eller indirekte kan udøve bestemmende indflydelse på som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), eller som kan udøve bestemmende indflydelse på ordregiveren, eller som sammen med ordregiveren er underkastet en anden virksomheds bestemmende indflydelse som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de for virksomheden gældende regler.

2. På de betingelser, der fremgår af stk. 3, finder dette direktiv ikke anvendelse på kontrakter:

a) som en ordregiver indgår med en tilknyttet virksomhed; eller

b) der af et joint venture udelukkende bestående af flere ordregivere med henblik på udøvelse af de i artikel 3-7 omhandlede former for virksomhed indgås med en virksomhed, der er tilknyttet en af disse ordregivere.

3. Stk. 2 finder anvendelse på:

a) tjenesteydelseskontrakter, hvis mindst 80 % af den gennemsnitlige omsætning af tjenesteydelser, som den tilknyttede virksomhed har haft i løbet af de seneste tre år, hidrører fra leveringen af tjenesteydelser til de virksomheder, den er tilknyttet

b) indkøbskontrakter, hvis mindst 80 % af den gennemsnitlige omsætning af leverancer, som den tilknyttede virksomhed har haft i løbet af de seneste tre år, hidrører fra udførelsen af sådanne leverancer til de virksomheder, den er tilknyttet

c) bygge- og anlægskontrakter, hvis mindst 80 % af den gennemsnitlige omsætning af bygge- og anlægsarbejder, som den tilknyttede virksomhed har haft i løbet af de seneste tre år, hidrører fra levering af bygge- og anlægsarbejder til de virksomheder, den er tilknyttet.

Når omsætningen, afhængig af hvornår den tilknyttede virksomhed blev etableret eller startede sin aktivitet, ikke er disponibel for de tre seneste regnskabsår, er det tilstrækkeligt, at denne virksomhed påviser sandsynligheden af, at den i litra a), b) eller c) nævnte omsætning kan realiseres, især i form af fremskrivning af aktiviteter.

Når de samme eller lignende tjenesteydelser, leverancer eller bygge- og anlægsarbejder udføres af mere end én virksomhed tilknyttet ordregiveren, beregnes ovennævnte procentsatser under hensyntagen til den samlede omsætning af hhv. tjenesteydelser, leverancer eller bygge- og anlægsarbejder i de tilknyttede virksomheder.

4. Dette direktiv finder ikke anvendelse på kontrakter, der indgås:

a) af et joint venture udelukkende bestående af flere ordregivere med henblik på udøvelse af de i artikel 3-7 omhandlede former for virksomhed med en af de deltagende ordregivere, eller

b) af en ordregiver med et sådant joint venture, som den er en del af, hvis joint venturet er oprettet for at udføre den pågældende aktivitet over en periode på mindst tre år, og hvis det i det instrument, der opretter joint venturet, er angivet, at de ordregivere, det udgøres af, vil være del af det i mindst den samme periode.

5. Efter anmodning fra Kommissionen meddeler ordregiverne følgende oplysninger med henblik på anvendelsen af stk. 2, 3 og 4:

a) de involverede virksomheders eller joint ventures' navn

b) de pågældende kontrakters art og værdi

c) alle oplysninger, som Kommissionen måtte finde nødvendige for at godtgøre, at forholdet mellem ordregiveren og den virksomhed eller det joint venture, som kontrakterne tildeles, opfylder kravene i denne artikel.







UNDERAFDELING 3

Bestemmelser, der gælder alle ordregivere, men kun tjenesteydelseskontrakter

Artikel 24

Kontrakter om visse tjenesteydelser, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv

Dette direktiv finder ikke anvendelse på tjenesteydelseskontrakter:

a) om erhvervelse eller leje - uanset finansieringsform - af jord, eksisterende bygninger eller anden fast ejendom eller vedrørende rettigheder hertil; dog er kontrakter i en hvilken som helst form om finansielle tjenesteydelser, der indgås samtidig med, før eller efter kontrakten om erhvervelse eller leje, underlagt dette direktiv

b) om voldgifts- og mæglingstjenesteydelser

c) vedrørende finansielle tjenesteydelser om emission, køb, salg og overførsel af værdipapirer eller andre finansielle instrumenter, navnlig ordregiverens transaktioner med henblik på at rejse penge eller kapital

d) vedrørende arbejdskontrakter

e) vedrørende tjenesteydelser vedrørende forskning og udvikling, bortset fra sådanne, hvis udbytte udelukkende tilhører ordregiveren til brug for egen virksomhed, forudsat at tjenesteydelsen i fuldt omfang betales af ordregiveren.

Artikel 25

Tjenesteydelseskontrakter, der tildeles på grundlag af en eksklusiv rettighed

Dette direktiv finder ikke anvendelse på tjenesteydelseskontrakter, der tildeles et foretagende, som selv er en ordregivende myndighed som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), eller en sammenslutning af sådanne ordregivende myndigheder på grundlag af en eksklusiv rettighed, der er meddelt den i henhold til bekendtgjorte love eller administrative bestemmelser, der er forenelige med traktaten.







UNDERAFDELING 4

Bestemmelser, der kun gælder visse ordregivere

Artikel 26

Kontrakter om køb af vand og om levering af energi eller brændsel til energiproduktion, der indgås af visse ordregivere

Dette direktiv finder ikke anvendelse på

a) kontrakter om køb af vand, som indgås af ordregivere, der udøver en eller flere af de i artikel 4, stk. 1 omhandlede aktiviteter.

b) kontrakter om levering af energi eller brændsel til energiproduktion, som indgås af ordregivere, der udøver en af de i artikel 3, stk. 1, artikel 3, stk. 3, eller artikel 7, litra a), omhandlede virksomhed.







UNDERAFDELING 5

Kontrakter, der er underlagt en særlig ordning, bestemmelser om indkøbscentraler og den generelle procedure i tilfælde, hvor virksomheder er undergivet almindelige konkurrencevilkår

Artikel 27

Kontrakter, der er underlagt en særlig ordning

Med forbehold af artikel 30 sikrer Nederlandene og Det Forenede Kongerige, Republikken Østrig og Forbundsrepublikken Tyskland i kraft af tilladelsesbetingelserne eller andre passende foranstaltninger, at ordregivere i de sektorer, der er nævnt i beslutning 93/676/EØF, 97/367/EØF, 2002/205/EF og 2004/73/EF:

a) overholder principperne om ikke-forskelsbehandling og iværksættelse af udbud ved tildeling af vareindkøbskontrakter, bygge- og anlægskontrakter og tjenesteydelseskontrakter, navnlig hvad angår de oplysninger om deres hensigter om indgåelse af kontrakter, som de stiller til de økonomiske aktørers rådighed

b) meddeler Kommissionen oplysninger om tildelingen af kontrakter på de betingelser, der er fastsat i Kommissionens beslutning 93/327/EØF ( 30 ) om fastsættelse af de betingelser, hvorunder ordregivende myndigheder, der foretager udnyttelse af geografiske områder med henblik på efterforskning efter eller udvinding af olie, gas, kul eller andet fast brændsel, skal tilsende Kommissionen oplysninger vedrørende tildeling af kontrakter.

Artikel 28

Reserverede kontrakter

Medlemsstaterne kan lade kontrakter være forbeholdt beskyttede værksteder eller beslutte, at de udføres i forbindelse med programmer for beskyttet beskæftigelse, når flertallet af de berørte arbejdstagere er handicappede, som på grund af arten eller omfanget af deres handicap ikke kan udøve erhvervsmæssig beskæftigelse på normale vilkår.

Udbudsbekendtgørelsen skal indeholde oplysning herom.

Artikel 29

Kontrakter og rammeaftaler indgået af indkøbscentraler

1. Medlemsstaterne kan fastsætte bestemmelser, der giver ordregivere mulighed for at rekvirere bygge- og anlægsarbejder, leverancer og/eller tjenesteydelser gennem indkøbscentraler.

2. Ordregivere, der rekvirerer bygge- og anlægsarbejder, leverancer og/eller tjenesteydelser gennem en indkøbscentral under de i artikel 1, stk. 8, nævnte forudsætninger, anses for at have overholdt bestemmelserne i dette direktiv, forudsat at indkøbscentralen har overholdt disse bestemmelser, eller, hvor dette er relevant, bestemmelserne i direktiv 2004/18/EF.

Artikel 30

Procedure til afgørelse af, hvorvidt en given aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår

1. Kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de i artikel 3-7 omhandlede aktiviteter, er ikke underlagt dette direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri.

2. For med henblik på anvendelsen af stk. 1 at afgøre, om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, anvendes kriterier, som er i overensstemmelse med konkurrencereglerne i traktaten, såsom de pågældende varers eller tjenesteydelsers særlige kendetegn, eventuelle alternative varer eller tjenesteydelser, prisvilkårene, og om der findes eller vil kunne findes mere end en leverandør af de pågældende varer eller tjenesteydelser.

3. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 betragtes adgangen til et marked som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender bestemmelserne i den fællesskabslovgivning, der er anført i bilag XI.

Når der ikke foreligger en formodning om fri adgang til et bestemt marked på grundlag af første afsnit, skal det påvises, at der retligt og faktisk er fri adgang til det pågældende marked.

4. Hvis en medlemsstat under hensyntagen til stk. 2 og 3, skønner, at stk. 1 finder anvendelse for en given aktivitet, underretter den Kommissionen og meddeler denne alle relevante forhold, bl.a. alle love eller administrative bestemmelser eller aftaler, der kan godtgøre, at aktiviteten opfylder den i stk. 1 omhandlede betingelse, samt, hvor dette er relevant, den afgørelse, der er truffet af en uafhængig national myndighed, som er kompetent med hensyn til den pågældende aktivitet.

Kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af den givne aktivitet, er ikke længere underlagt dette direktiv:

— hvis Kommissionen i henhold til stk. 6 og inden for den frist, der er fastsat heri, har