1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 120/89
af 19. januar 1989
om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportafgifter for landbrugsprodukter
(EFT L 16 af 20.1.1989, s. 19)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1431/93 af 10. juni 1993 L 140 27 11.6.1993
►M2 Kommissionens forordning (EF) nr. 2194/96 af 15. november 1996 L 293 3 16.11.1996
►M3 Kommissionens forordning (EF) nr. 910/2004 af 29. april 2004 L 163 63 30.4.2004
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 120/89
af 19. januar 1989
om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportafgifter for land-
brugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22.
september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedt-stoffer (
1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2210/88 (2), særlig
artikel 19, stk. 3, og artikel 20, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af 28. (SIC!
27.) juni 1968 om den fælles markedsordning for mælk og mejeripro-
dukter (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1109/88 (4), særlig
artikel 13, stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2180/71 af 12.
oktober 1971 om de generelle regler, der skal anvendes inden forsektoren for mælk og mejeriprodukter i tilfælde af forsyningsvanskelig-
heder (
5), særlig artikel 2, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1603/74 af 25. juni
1974 vedrørende opkrævning af en eksportafgift for visse sukkerpro-dukter fremstillet af korn, ris og mælk i tilfælde afforsyningsvanskeligheder med hensyn til sukker (
6), særlig artikel 1,
stk. 3,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29.
oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn (7), senest ændret
ved forordning (EØF) nr. 2221/88 (8), særlig artikel 12, stk. 2,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2742/75 af 29.
oktober 1975 om produktionsrestitutioner i korn- og rissektoren (9),
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1009/86 (10), særlig artikel 8,
litra a),
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2747/75 af 29.
oktober 1975 om fastsættelse af de almindelige regler, der skalanvendes i kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (
11), ændret
ved forordning (EØF) nr. 2560/77 (12), særlig artikel 4, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1418/76 af 21. juni
1976 om den fælles markedsordning for ris (13), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2229/88 (14), særlig artikel 10, stk. 2,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1432/76 af 21. juni
1976 om de almindeige (SIC! almindelige) regler, der skal anvendes i
rissektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (15), særlig artikel 4, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 426/86 af 24. februar
1986 om den fælles markedsordning for produkter forarbejdet på basis1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.
(2) EFT nr. L 197 af 26. 7. 1988, s. 1.
(3) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13.
(4) EFT nr. L 110 af 29. 4. 1988, s. 27.
(5) EFT nr. L 231 af 14. 10. 1971, s. 1.
(6) EFT nr. L 172 af 27. 6. 1974, s. 9.
(7) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1.
(8) EFT nr. L 197 af 26. 7. 1988, s. 16.
(9) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 57.
(10) EFT nr. L 94 af 9. 4. 1986, s. 6.
(11) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 82.
(12) EFT nr. L 303 af 28. 11. 1977, s. 1.
(13) EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 1.
(14) EFT nr. L 197 af 26. 7. 1988, s. 27.
(15) EFT nr. L 166 af 25. 6. 1976, s. 39.
▼B
af frugt og grønsager (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2247/
88 (2),
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 520/77 af 14. marts
1977 vedrørende opkrævning af en eksportafgift for visse produkter
forarbejdet på basis af frugt og grønsager med tilsætning af sukker itilfælde af forsyningsvanskeligheder med hensyn til sukker (
3), særlig
artikel 1, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni
1981 om den fælles markedsordning for sukker (4), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2306/88 (5), særlig artikel 13, stk. 2, og artikel
18, stk. 4 og 5,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1650/86 af 26. maj
1986 om eksportrestitutioner og -afgifter for olivenolie (6), særlig
artikel 6, og
ud fra følgende betragtninger:Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 645/75 (
7), senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3677/86 (8), er der fastsat fælles gennemførelses-
bestemmelser for eksportafgifter for landbrugsprodukter; erfaringen har
vist, at der bør optages nye bestemmelser i nævnte forordning; af
hensyn til klarheden og en effektiv forvaltning bør der derfor foretagesen omformning af bestemmelserne på dette område;
eksportafgifterne er omfattet af importafgifter, som defineret i artikel 1,
stk. 2, litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 2144/87 af 13. juli 1987om toldskyld (
9), ændret ved forordning (EØF) nr. 4108/88 (10);
eksportafgift bør ikke finde anvendelse på udførsler, der foretages i
henhold til en licens med en restitution, der er forudfastsat eller fastlagt
ved licitation;
visse udførsler er uden økonomisk betydning eller vedrører meget små
mængder; det er muligt at undtage sådanne udførsler fra opkrævning afeksportafgifter;
det bør fastlægges, dels hvilken dato der skal lægges til grund ved
anvendelsen af satsen for eksportafgiften, dels hvilken medlemsstatder skal opkræve eksportafgiften;
for at undgå transaktioner i spekulationsøjemed bør der træffes foran-
staltninger med henblik på at sikre, at de produkter, for hvilke
udførselsangivelsen er blevet antaget, forlader Fællesskabets told-område inden for en rimelig frist; opkrævning frist på 60 dage, deranvendes ved udførsler med restitutioner, vil også kunne anvendes iforbindelse med opkrævning af eksportafgifter; hvis denne frist over-
skrides, er det nødvendigt at anvende særlige bestemmelser for
fastsættelsen af eksportafgiftssatsen;
toldmyndighedernes opgaver vil blive lette, hvis de produkter, for
hvilke der er opkrævet eksportafgift, forsendes under en andenprocedure end den, der anvendes for de produkter, for hvilke der ikkeer opkrævet eksportafgift; med henblik herpå bør det fastsættes, atprodukter, for hvilke der er opkrævet eksportafgift, skal forsendes
under proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse;
såfremt de pågældende produkter forlader Fællesskabets område under
transporten fra et sted inden for Fællesskabet til et andet, bør der fast-sættes passende bestemmelser med henblik på opkrævning af den1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 3
(1) EFT nr. L 49 af 27. 2. 1986, s. 1.
(2) EFT nr. L 198 af 26. 7. 1988, s. 21.
(3) EFT nr. L 73 af 21. 3. 1977, s. 26.
(4) EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4.
(5) EFT nr. L 201 af 27. 7. 1988, s. 65.
(6) EFT nr. L 145 af 30. 5. 1986, s. 8.
(7) EFT nr. L 67 af 14. 3. 1975, s. 16.
(8) EFT nr. L 351 af 12. 12. 1986, s. 1.
(9) EFT nr. L 201 af 22. 7. 1987, s. 15.
(10) EFT nr. L 361 af 29. 12. 1988, s. 2.
▼B
pågældende eksportafgift, hvis produkterne ikke genindføres i Fælles-
skabet; med henblik herpå bør de bestemmelser anvendes, der er fastsati Kommissionens forordning (EØF) nr. 1062/87 af 27. marts 1987 om
gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af proceduren for fælles-
skabsforsendelse (
1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1469/
88 (2);
inden datoen for pålæggelsen af eksportafgiften kan der være ansøgt
om eller udstedt eksportlicenser uden forudfastsættelse af restitutionen;bortset fra de tilfælde, hvor der er foretaget forudfastsættelse, fore-
kommer det ikke nødvendigt at kræve, at landbrugsprodukterne
udføres, når der pålægges eksportafgift; det bør derfor fastsættes, atsådanne licensansøgninger kan tilbagekaldes, og at licenserne påeksportørens anmodning kan annulleres, idet den stillede sikkerhed iså fald frigives;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse
med udtalelse fra de berørte forvaltningskomitéer —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning fastsætter, såfremt andet ikke er bestemt i de særlige
fællesskabsbestemmelser vedrørende visse landbrugsprodukter, defælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportafgifterfor landburgsprodukter (SIC! landbrugsprodukter), i det følgende be-
nævnt »eksportafgifter,« der er omhandlet i:
— artikel 20, stk. 1, andet led, i forordning nr. 136/66/EØF
— artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2180/71
— artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1603/74— artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2742/75
— artikel 2, stk. 1, første led, i forordning (EØF) nr. 2747/75
— artikel 2, stk. 1, første led, i forordning (EØF) nr. 1432/76— artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 520/77
— artikel 18, stk. 1 og 4, i forordning (EØF) nr. 1785/81.
Artikel 2
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, opkræves eksportaf-
gifterne ved enhver endelig eller midlertidig udførsel fra Fællesskabets
toldområde:
a) af produkter, der er omfattet af Traktatens artikel 9, stk. 2, uanset
om emballagen er omfattet heraf
b) af produkter, der ikke er omfattet af Traktatens artikel 9, stk. 2,
fordi de indeholder eksportafgiftspligtige bestanddele, som helt ellerdelvis var omfattet heraf, før de blev anvendt til fremstilling af deudførte produkter.
Artikel 3
1. Eksportafgifterne finder ikke anvendelse på udførsler, for hvilke
en restitution er forudfastsat eller fastsat ved licitation.
Når der for et sammensat produkt er forudfastsat en restitution for en
eller flere af bestanddelene som omhandlet i artikel 8, stk. 3, i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/81 (
3), gælder afgiftsfrita-
gelsen kun denne eller disse bestanddele.
2. Ud over de i kapitel II i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (4)
nævnte tilfælde opkræves der ikke eksportafgifter for:1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 4
(1) EFT nr. L 107 af 22. 4. 1987, s. 1.
(2) EFT nr. L 132 af 28. 5. 1988, s. 67.
(3) EFT nr. L 351 af 14. 12. 1987, s. 1.
(4) EFT nr. L 105 af 23. 4. 1983, s. 1.
▼B
a) produkter, som inden for Fællesskabet leveres som proviant til
søgående skibe eller til luftfartøjer, som beflyver internationaleruter, på betingelse af, at mængden ikke overstiger det, der normalt
forbruges om bord på skibene eller luftfartøjerne
b) produkter bestemt til en medlemsstats væbnede styrker, som er stati-
oneret uden for Fællesskabets toldområde
c) småforsendelser uden erhvervsmæssig karakter, såfremt de afgifts-
pligtige produkter ikke vejer over 3 kg pr. forsendelse; bortset frabetingelserne vedrørende produkternes værdi er betingelserne foranvendelsen af denne fritagelse de samme som fastsat i artikel 29til 31 i forordning (EØF) nr. 918/83
d) produkter i rejsendes personlige bagage, såfremt de afgiftspligtige
produkter ikke vejer over 3 kg pr. rejsende; bortset fra betingelsernevedrørende produkternes værdi er betingelserne for anvendelsen afdenne fritagelse de samme som fastsat i artikel 45 til 49 i forordning(EØF) nr. 918/83
e) produkter, der er undergivet en af de ordninger, som omhandles i
artikel 4 og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 (
1)
f) de i artikel 42, stk. 1, forordning (EØF) nr. 3665/87 omhandlede
leveringer af proviant, idet de i nævnte artikels stk. 2, andet afsnit,
og stk. 3 til 7, angivne betingelser finder anvendelse med defornødne ændringer
3. Bestemmelserne i stk. 2, litra b), finder kun anvendelse, såfremt
der for de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor udførsels-angivelsen er blevet antaget, fremlægges en attest udstedt af depågældende væbnede styrker med bekræftelse af bestemmelsesstedet
for de produkter, for hvilke udførselsangivelsen er indgivet, og for så
vidt der er sikkerhed for produkternes ankomst til bestemmelsesstedet.
Artikel 4
1. Medmindre eksportafgiften er forudfastsat eller fastsat ved licita-
tion, anvendes den eksportafgift, der gælder på datoen for toldvæsenetsantagelse af udførselsangivelsen for de afgiftspligtige produkter. Fratidspunktet for denne antagelse forbliver produkterne under toldtilsyn,indtil de forlader Fællesskabets toldområde.
Såfremt:— de pågældende produkter ikke har forladt Fællesskabets toldområde
inden 60 dage fra tidspunktet for antagelsen af udførselsangivelsen,
eller
— beviset for, at de har forladt Fællesskabets toldområde, ikke føres
senest tolv måneder fra tidspunktet for antagelsen af udførselsangi-
velsen,
og der ikke foreligger force majeure, anvendes dog den højeste afgifts-
sats, der har været gældende i perioden, fra udførelsesangivelsenantages, til produkterne forlader Fællesskabets toldområde, eller —såfremt denne er højere — den eventuelt forudfastsatte sats.
Ved anvendelsen af andet afsnit tages der ikke hensyn til en eventuel
fastsættelse af en eksportrestitution i den nævnte periode.
Beviset for, at produkterne har forladt Fællesskabets toldområde, føres
på samme måde som ved restitutioner. Hvis beviset ikke føres senest
tolv måneder fra tidspunktet for antagelsen af udførelsesangivelsen,anses udførslen fra toldområdet for at have fundet sted den sidste daginden udløbet af denne frist.
2. Datoen for antagelsen af udførselsangivelsen er afgørende for
fastlæggelsen af det udførte produkts mængde, art og egenskaber.
3. Ved anvendelsen af denne artikel forstås ved den højeste afgifts-
sats den eksportafgift1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 5
(1) EFT nr. L 62 af 7. 3. 1980, s. 5.
▼B
— udtrykt i ecu— som er den højeste for pågældende produkt og bestemmelsessted i
den periode, hvor beløbene sammenlignes.
4. En eksportafgift, der er fastsat ved licitation, er en forudfastsat
afgift.
Artikel 4a
1. Anvendes artikel 4 ikke, og ydes der ikke eksportrestitution for
produkterne, medfører manglende overholdelse af den frist på 60dage, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3665/87eller i artikel 30, stk. 1, litra b), nr. i), i forordning (EØF) nr. 3719/88,at klarereren ved udførsel pålægges en toldskyld i henhold til artikel
211 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (
1) til den sats, der gælder
i henhold til artikel 4, stk. 1, andet afsnit, men på grundlag af denoprindeligt antagne udførselsangivelses oplysninger om de udførteprodukters mængde, art og kendetegn.
Ved anvendelsen af dette stykke anvendes artikel 251, stk. 2, litra a),
sidste afsnit, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (
2) ikke.
2. Det sted, hvor den i stk. 1 omhandlede toldskyld anses for at være
opstået, er det sted, hvor udførselsangivelsen antages.
Fra den dag, hvor en eksportafgift skal opkræves for de i stk. 1
omhandlede produkter, meddeler udgangstoldstedet på Fællesskabets
toldområde det toldsted, hvor formaliteterne med henblik på udførsel
fandt sted, den faktiske dato, hvor de pågældende produkter forlodFællesskabets toldområde, ved returnering af kontroleksemplar T5 ellerfremsendelse af en fotokopi af kontroleksemplar T5 eller af en specieltudarbejdet meddelelse.
I det dokument, der sendes til det toldsted, hvor toldformaliteterne ved
udførsel fandt sted, anfører udgangstoldstedet en af følgende angi-velser:
— Aplicación del artículo 4 bis del Reglamento (CEE) n
o120/89
— Použitelnost článku 4a na řízení (EHS) č. 120/89
— Anvendelse af artikel 4a i forordning (EØF) nr. 120/89— Anwendung von Artikel 4a der Verordnung (EWG) Nr. 120/89— Määruse (EMÜ) nr 120/89 artikli 4a kohaldamine—Εφαρµ oγή τ oυ άρθρ oυ4 ατ oυκ α vov ισµ oύ (ΕΟΚ) αριθ. 120 /89
— Application of Article 4a of Regulation (EEC) No 120/89— Application de l'article 4 bis du règlement (CEE) n
o120/89
— Applicazione dell'articolo 4 bis del regolamento (CEE) n. 120/89— Regulas (EEK) Nr. 120/89 4.a panta piem ērošana
— Reglamento (EEB) Nr. 120/89 4 bis straipsnio taikymas
— A 120/89/EGK rendelet 4 bis. cikkének alkalmazása
— Applikazzjoni ta' l-Artikolu 4 bis tar-regolament (KEE) nru 120/89— Toepassing van artikel 4 bis van Verordening (EEG) nr. 120/89— Stosowanie art. 4a rozporz ądzenia (EWG) nr 120/89
— Aplicação do artigo 4.
oA do Regulamento (CEE) no120/89
— Uplat ňovanie článku 4a nariadenia (EHS) č. 120/89
— Uporaba člena 4 bis Uredbe (EGS) št 120/89
— Asetuksen (ETY) N:o 120/89 4 a artiklan soveltaminen— I enlighet med artikel 4a i förordning (EEG) nr 120/89.
3. Hvis det toldsted, hvor toldformaliteterne med henblik på udførsel
fandt sted, ikke er kompetent til at opkræve eksportafgiften, underretterdet det kompetente, nationale toldsted.1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 6
(1) EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992 (SIC!, s. 1.)
(2) EFT nr. L 253 af 11. 10. 1993, s. 1.▼M2
▼M3
▼M2
▼B
Artikel 5
1. Eksportafgiften opkræves af den medlemsstat, hvorunder det told-
sted, som antager udførselsangivelsen, hører.
2. Såfremt eksportafgiften er differentieret efter bestemmelsessted.
a) opkræves den afgift, der gælder for det bestemmelsessted, som er
anført i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede udførselsangivelse, ogder stilles sikkerhed for den eventuelle difference mellem denneafgift og den højeste gældende afgift på datoen for antagelsen afudførselsangivelsen
b) skal eksportøren, når der er stillet sikkerhed, føre bevis for produk-
tets indførsel på bestemmelsesstedet senest tolv måneder fra datoen
for antagelsen, undtagen i tilfælde af force majeure; beviset føres
som foreskrevet i artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3665/87
c) anses produkterne, såfremt det under litra b) nævnte bevis ikke føres
inden for den fastsatte frist, og bortset fra tilfælde af force majeure,for at have nået det bestemmelsesland, for hvilket afgiften er højest,og sikkerheden inddrages som eksportafgift
d) frigives sikkerhedsstillelsen, såfremt det under litra b) nævnte bevis
føres inden udløbet af den fastsatte frist, afhængig af bestemmelses-stedet og i forhold til de mængder, for hvilke beviset føres; hvis den
stillede sikkerhed eller en del heraf ikke frigives, inddrages den som
eksportafgift
e) korrigeres det beløb, der skal erlægges, og frigives en eventuel
sikkerhedsstillelse, såfremt eksportøren inden udløbet af den underlitra b) nævnte frist fører bevis for, at produktet er nået til etbestemmelsessted, for hvilket afgiften er lavere end den opkrævedeafgift
f) stilles sikkerheden i kontanter eller i form af en garanti fra en insti-
tution, som opfylder de krav, der er fastsat af den medlemsstat, ihvilken udførselsangivelsen er blevet antaget
3. Hvis den i stk. 2, litra b), c) og e), omhandlede frist ikke har
kunnet overholdes, selv om eksportøren har bestræbt sig på at frem-skaffe beviserne inden for denne frist, kan den på eksportørensanmodning forlænges med en periode, som den kompetente myndighed
i udførselsmedlemsstaten skønner nødvendig i betragtning af de
påberåbte omstændigheder.
Artikel 6
Hvis det i artikel 4, stk. 1, fjerde afsnit, og/eller det i artikel 5, stk. 2,
litra b), omhandlede bevis forelægges inden seks måneder efter udløbetaf de fastsatte frister, er den afgift, der skal erlægges:
a) den afgift, der ville være opkrævet, hvis disse frister var blevet
overholdt
b) forhøjet med 15 % af differencen mellem den opkrævede afgift og
det under litra a) anførte beløb.
Artikel 7
Så snart udførselsangivelsen vedrørende de i artikel 2, litra a), omhand-
lede produkter er antaget, anses disse for ikke mere at henhøre underTraktatens artikel 9, stk. 2, og de forsendes derfor efter bestemmelsernei artikel 3, stk. 2, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2726/90 (
1).1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 7
(1) EFT nr. L 262 af 26. 9. 1990, s. 1.▼M1
▼M1
Artikel 8
1. Når forsendelse fra en medlemsstat til en anden af produkter, som
er belagt med en eksportafgift, foregår på de i afsnit IX i Kommission-
ens forordning (EØF) nr. 1214/92 (1) fastsatte betingelser, finder stk. 2
og 3 ligeledes anvendelse.
2. Afgangstoldstedet, som defineret i forordning (EØF) nr. 2726/90,
træffer de nødvendige foranstaltninger til at opkræve den i litra c)
omhandlede eksportafgift, når
a) der på et dokument for intern fællesskabsforsendelse, hvorpå der
som bestemmelsestoldsted er angivet et toldsted i en medlemsstat,ikke er anført den i artikel 65 i forordning (EØF) nr. 1214/92anførte påtegning, fordi det pågældende produkt ikke var belagtmed en eksportafgift på tidspunktet for gyldighedspåtegningen af
angivelsen til intern fællesskabsforsendelse, og
b) dette produkt frembydes ved et EFTA-lands bestemmelsestoldsted i
henhold til aftalen mellem Fællesskabet og EFTA-landene om en
fælles forsendelsesordning, og
c) der gælder en eksportafgift, som er fastsat efter tidspunktet for
gyldighedspåtegningen af angivelsen til intern fællesskabsforsen-
delse, den dag, hvor produktet frembydes ved
bestemmelsestoldstedet.
3. Hvis eksportøren over for de kompetente myndigheder godtgør, at
varen har forladt Fællesskabets toldområde på den dato, hvor eksport-afgiften var 0 eller lavere end den i stk. 2 omhandlede afgift, opkræves
der ingen eller i givet fald den lavere afgift.
4. Når forsendelse fra en medlemsstat til en anden af produkter, som
er belagt med eksportafgift, ikke foregår på de i afsnit IX i forordning(EØF) nr. 1214/92 fastlagte betingelser, finder artikel 31 i Kommis-sionens forordning (EØF) nr. 3269/92 (
2) anvendelse.
Artikel 9
1. Når produkterne forsendes på de i afsnit IX i forordning (EØF)
nr. 1214/92 eller artikel 31 i forordning (EØF) nr. 3269/92 fastsattebetingelser, skal der stilles en sikkerhed for at sikre, at eksportafgiftenopkræves, såfremt produkterne ikke genindføres til Fællesskabets told-område; denne sikkerhed stilles i henhold til artikel 68, stk. 2, i
forordning (EØF) nr. 1214/92 eller på tilsvarende måde ved anvendelse
af artikel 31 i forordning (EØF) nr. 3269/92.
2. Den stillede sikkerhed frigives, så snart der i afgangsmedlems-
staten føres bevis for, at produkterne er genindført i Fællesskabetstoldområde, og i forhold til de mængder, for hvilke beviset er ført.
Artikel 10
Når et produkt er undergivet en af de i afsnit X, kapitel I, i forordning
(EØF) nr. 1214/92 fastsatte forenklede procedurer med henblik påforsendelse til en bestemmelsesstation eller levering til en modtagerinden for Fællesskabets toldområde, kan afgangstoldstedet kun givetilla- delse til en ændring af fragtkontrakten med henblik på at afslutte
transporten uden for Fællesskabets toldområde, når det har truffet de
nødvendige foranstaltninger til at sikre opkrævning af eksportafgiften.I dette tilfælde anvendes den afgiftssats, der gælder på datoen forafgangstoldstedets antagelse af angivelsen til udførsel til tredjelande.
Artikel 11
1. Når der er fastsat en eksportafgift, og produkter genudføres i
henhold til artikel 6, stk. 2, andet afsnit, eller artikel 11, stk. 3, andet1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 8
(1) EFT nr. L 132 af 16. 5. 1992, s. 1.
(2) EFT nr. L 326 af 12. 11. 1992, s. 11.▼B
▼B
afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 1430/79 (1), stilles der en
sikkerhed svarende til eksportafgiften.
2. Den i stk. 1 omhandlede sikkerhed
a) frigives, såfremt afgørelsen vedrørende anmodningen om godtgø-
relse af eller fritagelse for importafgift er positiv
b) inddrages som eksportafgift, såfremt
— den under litra a) omhandlede afgørelse er negativ
— og eksportafgiften ikke er betalt senest 30 dage efter fremsæt-
telsen af kravet om betaling.
Artikel 12
I det tidsrum, hvor der for et produkt er fastsat en eksportafgift på over
0, kan — på anmodning af den pågældende — eksportlicenser for dette
produkt annulleres og licensansøgninger trækkes tilbage, undtagen i
følgende tilfælde:
a) når licensen indebærer en restitution, der er forudfastsat eller fastsat
ved licitation
b) når licensen er udstedt på grundlag af en ansøgning, der som
omhandlet i artikel 15 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/
88 (2) er indgivet på en dag, hvor en eksportafgift var gældende
c) når licensansøgningen vedrører en licens som omhandlet i litra a) og
b).
I disse tilfælde frigives den pågældende sikkerhed straks.
Artikel 13
1. Forordning (EØF) nr. 645/75 ophæves.2. Henvisninger til den ved stk. 1 ophævede forordning betragtes
som henvisninger til denne forordning.
Henvisninger til artikler i den ophævede forordning læses efter
sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft den 1. april 1989.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 9
(1) EFT nr. L 175 af 12. 7. 1979, s. 1.
(2) EFT nr. L 331 af 2. 12. 1988, s. 1.
▼B
BILAG
Sammenligningstabel
Forordning (EØF) nr. 645/75 Nærværende forordning
artikel 1 artikel 1
artikel 2, stk. 1 artikel 2
artikel 2, stk. 2
artikel 2a artikel 11
artikel 3 artikel 3
artikel 4 artikel 4
artikel 5 artikel 5
— artikel 6
— artikel 7
artikel 6 artikel 8, stk. 1
artikel 7 artikel 9
artikel 8 artikel 10artikel 9 —
artikel 10 artikel 12
artikel 11 artikel 13
artikel 12 artikel 141989R0120 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 10