88/77/EØF - - - I
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
RÅDETS DIREKTIV
af 3. december 1987
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af
forurenende luftarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer.
(88/77/EØF)91/452/EØF
(EFT nr. L 36 af 9. 2. 1988, s. 33.)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
Rådets direktiv af 1. oktober 1991 (91/542/EØF) L 295 1 25. 10. 1991Aftale om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
(2 94 A 0103(52))L 1 263 3. 1. 1994
Protokol om tilpasning af aftale om Det Europæiske Økonomiske Sa-
marbejdsområde (2 94 A 0103(73))L 1 572 3. 1. 1994
88/77/EØF - - - I
IRÅDETS DIREKTIV
af 3. december 1987
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission
af forurenende luftarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer
(88/77/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro-
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og So-
ciale Udvalg(3),o g
ud fra følgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der vedtages foranstaltninger med henblik
på gradvis oprettelse af det indre marked i løbet af perio-
den indtil 31. december 1992; det indre marked indebærer
et område uden indre grænser med fri bevægelighed for
varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
allerede De Europæiske Fællesskabers første handlingspro-
gram for miljøbeskyttelse, der blev vedtaget af Rådet den
22. november 1973, indeholdt en tilskyndelse til at tage
hensyn til de seneste videnskabelige fremskridt inden for
bekæmpelsen af luftforurening forårsaget af motorkøretø-
jers udstødningsgas og til at tilpasse de allerede vedtagne
direktiver i overensstemmelse hermed; i henhold til tredje
handlingsprogram skal der gøres en yderligere indsats med
henblik på en betydelig nedsættelse af det nuværende ni-
veau for motorkøretøjers forurenende emissioner;
de tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde ef-
ter national lovgivning, vedrører bl.a. emission af forure-
nende luftarter fra diesel-motorer til fremdrift af køretøjer;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlems-
stat; forskellene er af en sådan art, at de kan hindre denfrie omsætning af de pågældende varer; det er derfor nød-
vendigt, at alle medlemsstater, til supplering af eller i ste-
det for deres nuværende lovgivning, vedtager ensartede
forskrifter, navnlig med henblik på at muliggøre gennemfø-
relse for alle køretøjstyper af den fremgangsmåde med
EØF-standardtypegodkendelse, der er anført i Rådets di-
rektiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af
medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrev-
ne køretøjer og påhængskøretøjer dertil
(4), senest ændret
ved direktiv 87/403/EØF(5);
for så vidt angår de tekniske forskrifter vil det være hen-
sigtsmæssigt at antage de forskrifter, der er godkendt af
De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Eu-
ropa i regulativ nr. 49 (»Ensartede forskrifter for godken-
delse af dieselmotorer med hensyn til emission af forure-
nende luftarter«), der som bilag er knyttet til aftalen af 20.
marts 1958 om gennemførelse af ensartede betingelser for
(1)EFT nr. C 193 af 31. 7. 1986, s. 3.
(2)Holdning udtrykt den 18. november 1987 (EFT nr. C 345 af
21. 12. 1987, s. 61).
(3)EFT nr. C 333 af 29. 12. 1986, s. 17.
(4)EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(5)EFT nr. L 220 af 8. 8. 1987, s. 44.
88/77/EØF - - - I
IIgodkendelse af udrustningsgenstande og dele af motorkøre-
tøjer og om gensidig anerkendelse af godkendelse;
Kommissionen har påtaget sig senest ved udgangen af
1988 at forelægge Rådet forslag om en ny nedsættelse af
grænseværdierne for de tre forurenende luftarter, der er
omfattet af dette direktiv, og om fastsættelse af grænse-
værdier for partikelemissioner —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
1Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
— »køretøjer« alle køretøjer, som drives af en dieselmo-
tor, med eller uden karosseri, bestemt til færdsel på
vej, og som har mindst fire hjul og er konstrueret til
en hastighed på mere end 25 km/h, bortset fra køre-
tøjer i klasse M 1, som defineret i nr. 0.4 i bilag I til
direktiv 70/156/EØF , med en totalmasse på højest
3 500 kg, skinnekøretøjer, landbrugstraktorer og -ar-
bejdsredskaber samt andre arbejdsredskaber
— »dieselmotortype« en dieselmotor, der kan typegod-
kendes som teknisk enhed i henhold til artikel 9a i
direktiv 70/156/EØF .
Artikel 2
1. Fra 1. juli 1988 kan medlemsstaterne ikke af grunde,
der vedrører forurenende luftarter fra motoren:
— nægte EØF-standardtypegodkendelse, udstedelse af
det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1,
sidste led, i direktiv 70/156/EØF , eller national type-
godkendelse, for så vidt angår en type køretøjer, der
drives af en dieselmotor
eller
— forbyde indregistrering, salg, ibrugtagning eller anven-
delse af sådanne køretøjer
eller
— nægte EØF-standardtypegodkendelse eller national ty-
pegodkendelse af en dieselmotortype
eller
— forbyde salg eller anvendelse af nye dieselmotor (SIC!
dieselmotorer)
hvis kravene i dette direktiv er opfyldt.
2. Fra 1. juli 1988 kan medlemsstaterne af grunde, der
vedrører forurenende luftarter fra motoren:
— nægte national typegodkendelse af en type køretøjer,
der drives af en dieselmotor
eller
— nægte national typegodkendelse af en dieselmotortype
hvis kravene i bilagene til dette direktiv ikke er opfyldt.
3. Indtil den 30. september 1990 gælder stk. 2 ikke for
køretøjstyper, der drives af en dieselmotor, eller for diesel-
motortyper, hvis dieselmotoren er beskrevet i bilaget til en
typegodkendelsesattset (SIC! typegodkendelsesattest), der
inden denne dato er udstedt i henhold til direktiv
72/306/EØF .88/77/EØF
24. Fra den 1. oktober 1990 kan medlemsstaterne af
grunde, der vedrører forurenende luftarter fra motoren:
— forbyde indregistrering, salg, ibrugtagning eller anven-
delse af nye køretøjer, der drives af en dieselmotor
eller
— forbyde salg eller anvendelse af nye dieselmotorer,
hvis kravene i bilagene til dette direktiv ikke er opfyldt.
Artikel 3
1. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse af en
type dieselmotor, træffer de nødvendige foranstaltninger
med henblik på at blive underrettet om enhver ændring,
der vedrører en konstruktionsdel eller en specifikation som
omfattet af bilag I, nr. 2.3. De kompetente myndigheder i
den pågældende medlemsstat træffer afgørelse med hensyn
til, om den ændrede motor skal underkastes ny prøvning;
og om der skal udarbejdes en ny prøvningsrapport. Viser
prøvningen, at forskrifterne i dette direktiv ikke er over-
holdt, godkendes ændringen ikke.
2. Den medlemsstat, der har meddelt godkendelse af en
køretøjstype med hensyn til dens dieselmotor, træffer de
nødvendige foranstaltninger med henblik på at blive under-
rettet om enhver ændring, der vedrører denne køretøjsty-
pe, for så vidt angår den monterede motor. De kompeten-
te myndigheder i den pågældende medlemsstat træffer
afgørelse med hensyn til, om der efter en sådan ændring
skal træffes foranstaltninger som foreskrevet i direktiv
70/156/EØF , særlig artikel 4 eller 6.
Artikel 4
Ændringer, der er nødvendige for en tilpasning af forskrif-
terne i bilagene til den tekniske udvikling, vedtages efter
fremgangsmåden i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF .
Artikel 5
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admi-
nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette di-
rektiv inden 1. juli 1988. De underretter straks Kommissio-
nen herom.
2. Fra meddelelsen af dette direktiv drager medlemssta-
terne endvidere omsorg for, at Kommissionen underrettes
om alle senere forslag til de vigtigste love eller administra-
tive bestemmelser, som de påtænker at udstede på det af
dette direktiv omfattede område, i så god tid, at Kommis-
sionen kan fremsætte sine bemærkninger dertil.88/77/EØF
3Artikel 6
Senest ved udgangen af 1988 skal Rådet på grundlag af et
forslag fra Kommissionen drøfte gennemførelsen af en ny
nedsættelse af grænseværdierne for de tre forurenende luf-
tarter, der er omfattet af dette direktiv, og fastsættelsen af
grænseværdier for partikelemissioner.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.88/77/EØF
4BILAG I
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG FOR-
KORTELSER, ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-
GODKENDELSE, FORSKRIFTER OG TESTS, PRODUK-
TIONENS OVERENSSTEMMELSE MED DEN
GODKENDTE TYPE
1. ANVENDELSESOMRÅDE
Dette direktiv finder anvendelse på forurenede
(SIC! forurenende) luftarter og partikler fra alle
motorkøretøjer, der drives af motorer med kom-
pressionstænding, og fra motorer med kompres-
sionstænding, som specificeret i artikel 1, bortset
fra de køretøjer af klasse N 1,N2og M 2,f o r
hvilke der er udstedt typegodkendelse i henhold
til direktiv 70/220/EØF1, senest ændret ved di-
rektiv 91/441/EØF2.
2. DEFINITIONER OG FORKORTELSER
I dette direktiv forstås ved:
2.1. » godkendelse af motor « godkendelse af en motor-
type for så vidt angår niveauet for dennes emis-
sion af forurenende luftarter og partikler.
2.2. » dieselmotor « en motor, der arbejder efter prin-
cippet »kompressionstænding«
2.3. » motortype « en motorkategori, som ikke på
væsentlige punkter adskiller sig fra de i bilag II
til dette direktiv angivne specifikationer
2.4. » forurenende luftarter« carbonmonoxid, carbonhy-
drider (i forholdet C 1H1,85) og nitrogenoxider ,
idet de sidste udtrykkes i nitrogendioxid(NO
2)-ækvivalenter
»forurenende partikler « det materiale, der sættes
på et specificeret filter efter fortynding af diese-
ludstødningsgas til højst 325 K med ren filtreretluft.
2.5. » nettoeffekt« effekten i ECE kW bestemt på prø-
vestanden ved enden af krumtapakslen, eller til-
svarende del, målt efter EØF-metoden til måling
af effekten som anført i direktiv 80/1269/EØF3
1EFT nr. L 76 af 6. 4. 1970, s. 1.
2 EFT nr. L 242 af 30. 8. 1991, s. 1.
3 EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 46.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
52.6. » nominel hastighed « den maksimale hastighed,
som regulatoren tillader ved fuld belastning, og
som er angivet af fabrikanten i dennes salgs- el-
ler servicelitteratur
2.7. » procent belastning« den brøkdel, som udgøres af
det størst mulige drejningsmoment ved en be-
stemt motorhastighed
2.8. » middelhastighed« den hastighed, som svarer til
det maksimale drejningsmoment, hvis denne ha-
stighed ligger inden for 60 til 75 % af den nomi-
nelle hastighed; ellers den hastighed, som svarertil 60 % af den nominelle hastighed
2.9. Forkortelse (SIC! Forkortelser) og enheder
Alle rumfang og volumenstrømme beregnes ved
273 K og 101,3 kPa.
P kW ukorrigeret nettoeffekt
CO g/kWh carbonmonoxidemission
CH g/kWh carbonhydridemission
NOx g/kWh nitrogenoxidemission
PT g/kWh partikelemission
CO,HC, NO x,PT vægtet emission
conc ppm koncentration (ppm på volumenbasis)
mass g/h de forurenende stoffers massestrøm
WF vægtningsfaktor
WFE effektiv vægtningsfaktor
GEXH kg/h udstødningsgassens massestrømningastighed på
våd basis
V〈EXH m3/h udstødningsgassens volumenstrømningshastighed
på tør basis
V〈〈EXH m3/h udstødningsgassens volumenstrømningshastighed
på våd basis
GAIR kg/h indsugningsluftens massestrømningshastighed
V〈〈AIR m3/h indsugningsluftens volumenstrømninghastighed på
våd basis
GFUEL kg/h brændstoffets massestrømningshastighed
GDIL kg/h fortyndingsluftens massestrømningshastighed
V〈〈DIL m3/h fortyndingsluftens volumensstrømningshastighed
på våd basis
MSAM kg masse af den prøve, der er ledt gennem partikelfil-tret
VSAM m3volumen af den prøve, der er ledt gennem parti-kelfiltret på våd basis
GEDF kg/h ækvivalent fortyndet massestrømningshastighed
V〈〈EDF m3/h ækvivalent fortyndet volumenstrømningshastighed
på våd basis
i indeks for det enkelte forløb
Pf mg partikelprøvens masse
GTOT kg/h den fortyndede udstødningsgas’ massestrømning-hastighed
V〈〈TOT m3/h den fortyndede udstødningsgas’ volumenstrøm-
ningshastighed på våd basis88/77/EØF
91/542/EØF
6q fortyndingsforholdet
r forholdet mellem prøvesondens og udstødningsrø-
rets tværsnitsareal
Ap m2den isokinetiske prøvesondes tværsnitareal
At m2udstødningsrørets tværsnitareal
HFID opvarmet flammeionisationsdetektor
NDUVR ikke-dispersiv ultraviolet resonansabsorptions an-alysator
NDIR ikke-dispersiv infrarød resonansabsorptionsanaly-sator
CLA chemiluminescensanalysator
HCLA opvarmet chemiluminascensanalysator
S kW dynamometerindstillingen som anført i nr. 4.6.4 ibilag III
Pmin kW minimal nettoeffekt som anført i linje (e) i tabel-len i nr. 7.2 i tillæg 1 bilag II
L belastning i procent som anført i nr. 4.1 i bilag III
Paux kW det motordrevne udstyrs højeste tilladte samledeeffektforbrug som specificeret i nr. 5 i tillæg 1 tilbilag II minus effekten af udstyr, der faktisk drives
af motoren under testen som specificeret i nr.
6.2.2 i tillæg 1 til bilag II.
3. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-
GODKENDELSE
3.1. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse for
en motortype som en teknisk enhed
3.1.1. Ansøgning om godkendelse af en motortype med
hensyn til dennes niveau for emission af forure-
nende luftarter og partikler indgives af motorens
f a b r i k a n te l l e ra fe ng o d k e n d tr e p r æ s e n t a n t .
3.1.2. Ansøgningen indgives sammen med følgende do-
kumenter, der vedlægges i tre eksemplarer og
skal indeholde følgende oplysninger:
3.1.2.1. en beskrivelse af motortypen med alle de i bilag
II til dette direktiv anførte oplysninger, som er i
overensstemmelse med kravene i artikel 9a i di-
rektiv 70/156/EØF .88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
73.1.3. En motor, som er i overensstemmelse med mo-
tortypespecifikationerne i bilag II, stilles til rådi-
ghed for den tekniske tjeneste, der er ansvarlig
f o rd ein r .6b e s k r e v n et e s t s .
3.2. Ansøgning om EØF-standardtypegodkendelse for
en køretøjstype med hensyn til dennes motor
3.2.1. Ansøgning om godkendelse af køretøj med hen-
syn til dettes emission af forurenende luftarter og
partikler fra motoren indgives af køretøjets fabri-
kant eller en godkendt repræsentant.
3.2.2. Ansøgningen ledsages af nedennævnte dokumen-
ter i tre eksemplarer og af følgende oplysninger:
3.2.2.1. en beskrivelse af køretøjstypen og de motorrela-
terede køretøjsdele, som indeholder alle oply-
sninger anført i bilag II, samt den krævede doku-
mentation i henhold til artikel 3 i direktiv
70/156/EØF
eller
3.2.2.2. en beskrivelse af køretøjstypen og i givet fald de
motorrelaterede køretøjsdele, som indeholder al-
le oplysninger anført i bilag II, for så vidt de er
relevante, og en kopi af EØF-typegodkendelse-
sattesten (bilag VIII) udstedt for motoren som
en teknisk enhed, der er monteret på køretøjsty-
pen, samt den krævede dokumentation i henhold
til artikel 3 i direktiv 70/156/EØF .
4. EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSE
4.1. En attest, som svarer til modellen i bilag VIII,
udstedes for godkendelser nævnt under nr. 3.1
og 3.2.
5. MÆRKNING AF MOTOR
5.1. En motor, der er godkendt som en teknisk en-
hed, skal være forsynet med:
5.1.1. motorfabrikantens fabriks- eller handelsmærke
5.1.2. fabrikantens handelsbeskrivelse
5.1.3. kendingsbogstav(er) for det land, der udsteder
EØF-standardtypegodkendelsen1, efterfulgt af
EØF-standardtypegodkendelsesnummeret.
5.2. Disse mærker skal være tydelige og må ikke
kunne fjernes.
1 B = Belgien, D = Forbundsrepublikken Tyskland, DK = Dan-
mark,E= Spanien,F =Frankrig, GR= Grækenland,I =Ital-ien, IRL = Irland, L = Luxembourg, NL = Nederlandene, P =Portugal, UK = Det Forenede Kongerige.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
86. FORSKRIFTER OG TESTS
6.1. I almindelighed
Alle dele, der kan have inflydelse på emissionen
af forurenende luftarter og partikler, skal være
udformet, konstrueret og anbragt således, at mo-
toren under normale driftsforhold og uanset
eventuelle vibrationer opfylder forskrifterne i
dette direktiv.
6.2. Forskrifter vedrørende emission af forurenende
luftarter og partikler
Emissionen af forurenende luftarter og partikler
fra motorer, som underkastes tests, måles efter
metoden i bilag III. I bilag V beskrives de analy-
sesystemer for forurenende luftarter og de prøve-
tagningssystemer for partikler, der anbefales.
Den tekniske tjeneste kan godkende andre sys-
temer og analysatorer, såfremt det godtgøres, atde giver samme resultater. For et enkelt labora-
torium defineres ækvivalens ved, at testresultat-
erne ligger inden for ± 5 % af testresultater
opnået med et af de her i beskrevne reference-
systemer. Det eneste anerkendte referencesystem
for partikelemissioner er totalstrømsfortyndings-
systemet. Ved indførelse af et nyt system i direk-
tivet afgøres ækvivalensen på grundlag af repet-
erbarhed og reproducerbarhed beregnet i
overensstemmelse med ISO 5725 efter en sam-
menlignende laboratorietest.
6.2.1. Carbonmonoxidmassen, carbonhydridmassen, ni-
trogenoxidmassen og partikelmassen må ikke
overskride de mængder, der er anført i følgende
tabel:
Carbon-
mono-
xidmasse
(CO)
g/kWhCarbon-
hydrid-
masse
(CH)
g/kWhNitroge-
noxid-
masse
(NO x)
g/kWhPartikel-
masse
(PT)
g/kWh
A
(1. 7. 1992)4,5 1,1 8,0 0,36 (*)
B
(1. 10. 1995)4,0 1,1 7,0 0,15
(*) Der. anvendes en koefficient på 1,7 på
grænseværdien for partikelemissioner fra motorermed en effekt på mindre end eller lig med 85 kw.88/77/EØF
91/542/EØF
97. MONTERING P Å KØRETØJET
7.1. Monteringen af motoren på køretøjet skal være i
overensstemmelse med følgende karakteristika
for så vidt angår typegodkendelsen af motoren:
7.1.1. indsugningsundertrykket må ikke overstige det
tryk, der i bilag VIII er specificeret for den type-
godkendte motor
7.1.2. udstødningsmodtrykket må ikke overstige det
tryk, der i bilag VIII er specificeret for den type-
godkendte motor
7.1.3. den maksimale effekt, der absorberes af det mo-
tordrevne udstyr, må ikke overstige den maksi-
malt tilladte effekt, der i bilag VIII er specifice-
ret for den typegodkendte motor.
8. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
MED DEN GODKENDTE TYPE
8.1. Enhver motor, som er forsynet med et EØF-
standardtypegodkendelsesnummer i henhold til
dette direktiv, skal være i overensstemmelse med
den godkendte type.
8.2. For at efterprøve den i nr. 8.1 foreskrevne ove-
rensstemmelse udtages en motor med et EØF-
standardtypegodkendelsesnummer af produktion-
sserien.
8.3. I almindelighed kontrolleres motorens overen-
sstemmelse med den godkendte type på grundlag
af beskrivelsen i typegodkendelsesattester (SIC!
typegodkendelsesattesten) og dens bilag, og mo-
toren underkastes om fornødent den i nr. 6.2
omhandlede test.
8.3.1. For at efterprøve motorens overensstemmelse
med den godkendte type ved hjælp af en test,
følges denne fremgangsmåde:
8.3.1.1. En motor udtages af serien og underkastes den i
bilag III beskrevne test. Carbonmonoxidmassen,
carbonhydridmassen, nitrogenoxidmassen og par-
tikelmassen må ikke overskride de mængder, der
er anført i følgende tabel:
Carbon-
mono-
xidmasse
(CO)
g/kWhCarbon-
hydrid-
masse
(CH)
g/kWhNitroge-
noxid-
masse
(NO x)
g/kWhPartikel-
masse
(PT)
g/kWh
A
(1. 7. 1992)4,9 1,23 9,0 0,4 (*)
B
(1. 10. 1995)4,0 1,1 7,0 0,15
(*) Der anvendes en koefficient på 1,7 på
grænseværdien for partikelemissioner fra motorermed en effekt på mindre end eller lig med 85kW.88/77/EØF
91/542/EØF
108.3.1.2. Hvis en af serien udtagen motor ikke opfylder
kravene i nr. 8.3.1.1, kan fabrikanten anmode
om, at der foretages målinger på en stikprøve
bestående af flere motorer, som udtages fra se-
rien og omfatter den oprindeligt udtagne motor.
Fabrikanten bestemmer stikprøvens størrelse i
samråd med den tekniske tjeneste. Alle motorer-
ne, bortset fra den oprindeligt udtagne, underka-
stes en test. Det aritmetiske gennemsnit xa fre-
sultaterne fra stikprøven bestemmes derefter for
hver enkelt forurenende stof. Produktionsserien
anses for at være i overensstemmelse med den
godkendte type, hvis følgende betingelse er op-
fyldt:
x+k S<L1
L er den i nr. 8.3.1.1 fastsatte grænseværdi for
hvert af de pågældende forurenende stoffer, og ker en statistisk faktor, som er afhængig af n og
angivet i følgende tabel:
n 2 3 4 5 6 7 8 9 10
k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279
n 11 12 13 14 15 16 17 18 19
k 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198
Hvis n ≥20,k=0, 860
n
8.3.2. Den tekniske tjeneste, der kontrollerer produk-
tionens overensstemmelse med den godkendte ty-
pe, udfører tests på motorer, som er helt eller
delvis tilkørt efter fabrikantens angivelser.
1, hvor x er et hvilket som helst af de
individuelle resultater af stikprøven n.S2=(x−x)2
(n−1)88/77/EØF
91/542/EØF
91/542/EØF
11BILAG II
BESKRIVELSE Nr......
udfærdiget i overensstemmelse med bilag I til direktiv
70/156/EØF vedrørende EØF-typegodkendelse og vedrø-
rende foranstaltninger mod emission af forurenende luf-
tarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køre-
tøjer
(Direktiv 88/77/EØF , ændret ved direktiv 91/542/EØF)
K ø r e t ø j e t s / m o t o r e n st y p e...........................0. Almindelige oplysninger .....................
0 . 1 . F a b r i k s m æ r k e( f i r m a b e t e g n e l s e ) : ..............
0.2. Type og handelsbetegnelse (eventuelt noteres for-
s k e l l i g eu d f ø r e l s e r ) : .........................
..........................................
0.3. Fabrikationskode som markeret på køretøjet/den
s e p a r a t et e k n i s k ee n h e d / k o m p o n e n t e n : .........
0 . 4 . K ø r e t ø j e t sk l a s s e( u d f y l d e se v t . ) : ..............
0 . 5 . F a b r i k a n t e n sn a v no ga d r e s s e : ................
..........................................
0.6. Navn og adresse på fabrikantens autoriserede re-
p r æ s e n t a n t( u d f y l d e se v t . ) : ...................
..........................................
Tillæg
1. Motorens vigtigste data og oplysninger om tes-
tudførelse.
2. Data for de motorrelaterede køretøjsdele (udfyl-
des evt.).
3. Fotografier af motoren og eventuelt af motor-
rummet.
4. Liste over eventuelle andre tillæg.
Dato, sagsnummer91/542/EØF
88/77/EØF
12Tillæg 1
MOTORENS VIGTIGSTE DATA OG OPL YSNINGER
OM TESTUDFØRELSE1
1. Beskrivelse af motoren
1 . 1 . F a b r i k a n t : .................................
1 . 2 . F a b r i k a n t e n sm o t o r k o d e :.....................
1.3. Arbejdsmåde: firetakt/totakt2
1.4. Boring: mm ...............................
1.5. Slaglængde: mm ............................
1 . 6 . C y l i n d e r a n t a l ,c y l i n d e r a r r a n g e m e n t :............
1.7. Slagvolumen: cm3...........................
1.8. Kompressionsforhold3: ......................
1.9. Tegninger af forbrændingskammer og stempel-
t o p : ......................................
1.10. Mindste tværsnit i indsugnings- og udstødnings-
k a n a l e r : ...................................
1.11. Kølesystem
1.11.1. V æ s k e k ø l i n g
1 . 1 1 . 1 . 1 . V æ s k e n sa r t : ...............................
1.11.1.2. Cirkulationspumper: ja/nej(2)
1.11.1.3. Data eller angivelse af mærke(r) og type(r) (ud-
f y l d e se v t . ) : ................................
1 . 1 1 . 1 . 4 . U d v e k s l i n g s f o r h o l d( u d f y l d e se v t . ) : ............
1.11.2. L u f t k ø l i n g
1.11.2.1. Blæser: ja/nej(2)
1.11.2.2. Data eller angivelse af mærke(r) og type(r) (ud-
f y l d e se v t . ) : ................................
1 . 1 1 . 2 . 3 . U d v e k s l i n g s f o r h o l d( u d f y l d e se v t ) :.............
1.12. De af fabrikanten tilladte temperaturer
1.12.1. V æskekøling: Maksimal temperatur ved af-
g a n g s å b n i n g e n : ...........................
K
1.12.2. Luftkøling:
R e f e n c e p u n k t :..............................
M a k s i m a lt e m p e r a t u rv e dr e f e r e n c e p u n k t e t :....
K .......................................
1.12.3. Maksimal afgangstemperatur i ladeluft fra lade-
l u f t s k ø l e r( u d f y l d e se v t . ) :...................
K
1F o ri k k e - k o n v e n t i o n e l l em o t o r e ro gs y s t e m e ra n f ø r e rf a b r i -
kanten oplysninger svarende til de her angivne.
2Det ikke gældende overstreges.
3Angiv tolerancen.88/77/EØF
131.12.4. Maksimal udstødningstemperatur ved det punkt i
udstødningsrøret (-rørene), som støder op til
udstødningsmanifoldens (-manifoldenes) afgangs-
flange(r): ................................
K
1.12.5. Brændstoftemperatur:
min. k, max ............... ...............
K
1.12.6. Smøremidlets temperatur:
min K, max ................. ...........
K
1.13. Trykladning: ja/nej(1)
1 . 1 3 . 1 . M æ r k e : ...................................
1 . 1 3 . 2 . T y p e : .....................................
1.13.3. Beskrivelse af systemet (f.eks. maksimalt lade-
t r y k ,e v t .o v e r t r y k s v e n t i l ) : ....................
1.13.4. Ladeluftkøling: ja/nej1
1.14. Indsugningssystem
Minimalt og/eller maksimalt tilladt indsugning-
sundertryk (udfyldes evt.) ved nominel motorhas-
tighed og 100 % belastning: kPa ..............
1.15. Udstødningssystem
Maksimalt tilladt udstødningsmodtryk ved nomi-
nel hastighed og 100 % belastning: kPa ........
2. Supplerende anordninger til forurenings-
bekæmpelse (hvis sådanne forefindes, og de ikke
henhører under et andet nummer)
Beskrivelse og diagram(mer):
3. Brændstoftilførsel
3.1. Fødepumpe
Try k2: kPa eller beskrivende dia-..........
gram(2):............................................
3.2. Indsprøjtningssystem
3.2.1. Pumpe
3.2.1.1. Mærke(r): .................................
3.2.1.2. Type(r): ...................................
3.2.1.3. Indsprøjtningsmængde: mm3( 2 )pr. ...........
slag eller arbejdsperiode ved en pumpehastighed
på o/min ved fuld indsprøjtning.............
eller beskrivende diagram(1) (2): ..............
Angiv den anvendte fremgangsmåde: på moto-
ren/på pumpeprøvebestanden(1)
3.2.1.4. Indsprøjtningstidspunkt
3.2.1.4.1. Kurve for indsprøjtningstidspunkt(2): ..........
3.2.1.4.2. Indstilling(2): ..............................
1Det ikke gældende overstreges.
2Angiv tolerancen.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
143.2.2. R ø r f o r i n d s p r ø j t n i n g s s y s t e m
3.2.2.1. Længde: mm ..............................
3.2.2.2. Indvendig diameter: mm .....................
3.2.3. I n d s p r ø j t n i n g s d y s e (r)
3.2.3.1. Mærke(r): .................................
3.2.3.2. Type(r): ...................................
3.2.3.3. Åbningstryk: kPa(1)........................
eller beskrivende diagram(1) (2):...............
3.2.4. R e g u l a t o r
3.2.4.1. Mærke(r): .................................
3.2.4.2. Type(r): ...................................
3.2.4.3. Hastighed, hvorved lukning begynder under fuld
belastning: o/min ...........................
3 . 2 . 4 . 4 . M a k s i m a lh a s t i g h e du d e nb e l a s t n i n g :...........
o/min ....................................
3.2.4.5. T omgangshastighed: o/min ...................
3.3. Koldstartsystem
3.3.1. Mærke(r): .................................
3.3.2. Type(r): ...................................
3 . 3 . 3 . B e s k r i v e l s e :................................
4. Ventilindstilling
4.1. Maksimal ventilløftehøje (SIC! ventilløftehøjde)
og vinkler for åbning og lukning i forhold til
d ø d p u n k t e r n ee l l e rt i l s v a r e n d ed a t a : ...........
4.2. Reference- og/eller indstillingsområder1
5. Motordrevet udstyr
Maksimal effekt, der absorberes af det motor-
drevne udstyr, som specificeret i de i nr. 5.1.1. i
bilag I til direktiv 80/1269/EØF2, anførte drifts-
betingelser, ved hver motorhastighed som fastsat
i nr. 4.1 i bilag III til nærværende direktiv: tom-
gang kW, middel: kW, ........... ...........
nominel: kW .......
6. Yderligere oplysninger om testbetingelser
6.1. Anvendt smøremiddel
6 . 1 . 1 . M æ r k e : ...................................
1Angiv tolerancen.
2EFT nr. L 375 af 31. 12. 1980, s. 46.88/77/EØF
156 . 1 . 2 . T y p e : .....................................
(Ved blanding mellem smøremiddel og brændstof
a n g i v e so l i e n sp r o c e n t d e la fb l a n d i n g e n ) : .......
6.2. Motordrevet udstyr (som fastsat i nr. 5) (udfyldes
evt.)
6 . 2 . 1 . L i s t eo ge n k e l t h e d e r :........................
6.2.2. Absorberet effekt ved forskellige angivne motor-
hastigheder:
UdstyrAbsorberet effekt (kW) ved fors-
kellige motorhastigheder Udstyr
tomgang middel nominel
Ia l t
6.3. Dynamometerindstillinger (kW)
Belastning iMotorhastighedeastg
procent tomgang middel nominel
10 —
25 —
50 —
75 —
100 —
7. Motorydelse
7.1. Motorhastighed1
Tomgang: o/min ............................
Middel: o/min .............................
Nominel: o/min ............................
1Angiv tolerancen.88/77/EØF
167.2. Motoreffekt (målt i overensstemmelse med direk-
tiv 80/1269/EØF):
Motorhastighed
tom-
gangmiddel nomi-
nel
Maksimal affektmålt under test(kW (a)) —
Samlet effekt ab-sorberet af motor-drevet udstyr i hen-
hold til nr. 6.2.2
(kW (b))—
Bruttoeffekt (kW(c)) —
Maksimalt tilladtabsorberet effkt ihenhold til nr. 5
(kW (d))—
Minimal nettoef-
fekt (kW (c))
c = a + b ; e = c --- d88/77/EØF
17Tillæg 2
DATA FOR DE MOTORRELATEREDE KØRETØJSDELE
1. Indsugningsundertryk ved nominel motorhasti-
ghed og 100 % belastning: kPa ...............
2. Udstødningsmodtryk ved nominel motorhastighed
og 100 % belastning: kPa ....................
3. Effekt absorberet af det motordrevne udstyr,
som specificeret i de i nr. 5.1.1 i bilag I til direk-
tiv 80/1269/EØF anførte driftsbetingelser, ved
hver motorhastighed som fastsat i nr. 4.1 i bilag
III til nærværnde direktiv:
UdstyrAbsorberet effekt (kW) ved fors-
kellige motorhastigheder Udstyr
tomgang middel nominel
Ia l t88/77/EØF
18BILAG III
TESTMETODER
1. INDLEDNING
1.1. I dette bilag beskrives metoderne for bestemmel-
se af emissioner af forurenende luftarter og par-
tikler fra de motorer, der testes.
1.2. Motoren skal under testen være anbragt på en
prøvestand og forbundet med et dynamometer.
2. MÅLEMETODE
Emissionen fra motorens udstødningssystem om-
fatter carbonhybrider, carbonmonoxid, nitroge-
noxider og partikler. I en fastlagt testcyklus fore-
tages løbende undersøgelse af udstødningens
indhold af de nævnte forurenende stoffer. Den
fastlagte testcyklus består af en række omdrej-
ningstal/effektkombinationer, som dækker en die-
selmotors typiske funktioner. Under hvert forløbbestemmes de enkelte, forurenende luftarters
koncentration, udstødningsstrømmen og den af-
g i v n ee f f e k t ,o gd em å l t ev æ r d i e rv æ g t e s .D e r
udtages én partikelprøve over hele testcyklusen.
Alle værdier benyttes ved beregning af, hvor
mange gram af hvert forurenende stof der emit-
teres pr. kilowatttime, således som beskrevet i
dette bilag.
3. UDSTYR
3.1. Dynamometer og motorudstyr
Følgende udstyr benyttes ved testning af moto-
rers emission ved hjælp af dynamometre:
3.1.1. Et dynamomoter, hvis egenskaber er tilstrækkeli-
ge til, at den i nr. 4.1 beskrevne testcyklus kan
udføres.
3.1.2. Instrumenter til måling af omdrejningshastighed,
drejningsmoment, brændstofforbrug, luftforbrug,
kølevæskens og smøremidlets temperatur,
udstødningstryk og undertryk i indsugningsmani-
folden, udstødningsgassens temperatur, luftindsu-
gningstemperatur, atmosfærik (SIC! atmosfærisk)
tryk, fugtighed og brændstoffets temperatur. Dis-
se instrumenters nøjagtighed skal opfylde de
krav, der stilles af EØFs metode til måling af
effekten hos forbrændingsmotorer til mo-
torkøretøjer.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
193.1.3. Et kølesystem, hvis kapacitet er tilstrækkelig til
at holde motoren på normal driftstemperatur un-
der de foreskrevne tests.
3.1.4. Et uisoleret og ukølet udstødningssystem, som
rager mindst 0,5 m ud over det punkt, hvor
prøveudtagningssonden for udstødningsgas er an-
bragt, og har et modtryk, som ligger højst ± 650
Pa (± 5 mm Hg) fra den øvre grænse ved den
nominelle maksimumseffekt, som i motorfabri-
kantens salgs- og servicelitteratur er angivet for
anvendelse i motorkøretøjer.
3.1.5. Et luftindsugningssystem med en indsugning-
smodstand, som ligger højst ± 300 Pa (30 mm
H2O) fra den øvre grænse for de funktionsbetin-
gelser, der fører til den af motorfabrikanten an-
givne maksimale luftstrøm for den testede mo-
tors luftfilter.
3.2. Analyse og prøveudtagningsudstyr
Systemet skal omfatte en HFID-analysator til
måling af uforbrændte carbonhydrider (CH), en
NDIR-analysator til måling af carbonmonoxid
(CO) og af carbondioxid (CO 2) (til beregning af
fortyndingsgraden, om nødvendigt), en CLA-,
HCLA, eller tilsvarende analysator til måling af
nitrogenoxider (NO x) samt et fortyndings- og fil-
treringssystem til måling af partikler (PT). På
grund af de tunge carbonhydrider i diese-
ludstødningen skal HFID-systemet opvarmes og
holdes på en temperatur mellem 453 og 473 K
(180 til 200 ûC).
Analysatorernes fejlvisning må være højst
± 2,5 % af fuldt udslag. Analysatorernes
måleområde udvælges i forhold til
måleværdierne.
3.3. Gas
3.3.1. Systemet må ikke have utætheder. Den konstruk-
tion og de materialer, der benyttes, skal være af
en sådan art, at systemet ikke påvirker koncen-
trationen af de forurenende stoffer i udstødning-
sgassen. Følgende gasser må benyttes:88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
20Analysator Kalibreringsgas Nulstillingsgas
CO CO i N 2 Nitrogen eller
renset tør luft
HC C 3H8il u f t Renset, tør luft
NOx NO i N 2(1)Nitrogen eller
renset, tør luft
CO2 CO i N 2 Nitrogen ellerrenset, tør luft
(1)NO2-indholdet i gassen må ikke overstige 5% af
NO-indholdet.
3.4. Støttegas
3.4.1. Den avendte gas skal opfylde følgende betingel-
ser:
3.4.2. renset nitrogen(C 1 ppm, CO 1 ppm, CO 2
400 ppm og NO 0,1 ppm)
3.4.4. (SIC! 3.4.3.) renset oxygen (0 2∫99,5 % vol)
3.4.5. (SIC! 3.4.4.) hydrogenblanding (40 ± 2 % hydrogen,
resten nitrogen eller helium) (C 1 ppm, CO 2
400 ppm)
3.4.6. (SIC! 3.4.5.) renset syntetisk luft (C 1 ppm C, CO
1 ppm, CO 2400 ppm, NO 0,1 ppm) oxy-
genkoncentration mellem 18 og 21 % vol.
3.5. Kalibreringsgas
3.5.1. Den reelle sammensætning af en kalibreringsgas
må kun afvige fra den nominelle værdi med ±
2% .
3.5.2. Gassen til kalibrering kan også fremstilles gen-
nem gasdosering, gennem fortynding med renset
nitrogen eller med renset syntetisk luft. Blan-
dingssystemet skal kunne fremstille de fortyndede
kalibreringsgasser med en præcision på ± 2 %.
I bilag V beskrives de anbefalede analysesyste-
mer. Andre systemer eller analysatorer, som har
vist sig at give samme resultater, kan benyttes.
4. TESTPROCEDURE
4.1. Testcyklus
Følgende cyklus, bestående af 13 forløb, skal
følges ved anvendelse af dynamometer på den te-
stede motor:88/77/EØF
21Forløb Hastighed Belastning
1t o m g a n g —
2 middelhastighed 10
3 middelhastighed 25
4 middelhastighed 50
5 middelhastighed 75
6 middelhastighed 100
7t o m g a n g —
8 nominel hastighed 100
9 nominel hastighed 75
10 nominel hastighed 50
11 nominel hastighed 25
12 nominel hastighed 10
13 tomgang —
4.2. Måling af udstødningsgassens gennemstrømning
For at kunne beregne emissionen, er det nødven-
digt at kende udstødningsgassens gennem-
strømning (jf. nr. 4.8.1.1). Bestemmelse af
udstødningens gennemstrømning kan foretages
ved hjælp af en af følgende metoder:
a) direkte måling af udstødningens gen-
nemstrømning ved hjælp af en måledyse el-
ler et tilsvarende målesystem
b) måling af luftens og brændstoffets gen-
nemstrømning ved hjælp af egnede målesy-
stemer og beregning af udstødningens gen-
nemstrømning ved hjælp af følgende
ligninger:
GEXH=G AIR+G FUEL
ellerV〈
EXH=V AIR- - - 0,75 G FUEL (tør
udstødningsvolumen)
ellerV〈〈
EXH=V AIR+0 , 7 7G FUEL
(våd udstødningsvolumen)
Udstødningsgassens gennemstrømning skal be-
stemmes med en fejlmargen på højest ± 2,5 %.
Koncentrationen af carbonmonoxid og nitrogeno-
xid måles i den tørre udstødning. Emissionerne
af CO og NO xskal derfor beregnes ved hjælp af
den tørre udstødningsgas’ volumen V’ EXH.A n -
vendes der et analysesystem med opvarmet
prøveledning, skal NO x- - -emissionerne imidlertid
beregnes ved hjælp af volumen af den våde
udstødningsgas V 〈〈EXH. Hvis udstødningsgassens
massestrømningshastighed G EXH benyttes ved
beregningen af CO og NO x, skal koncentratio-
nerne sættes i forhold til den våde udstødning.
Beregningen af HC- og PT-emissionen omfatter
GEXH og V 〈〈EXH afhængigt af den benyttede
målemetode.91/542/EØF
224.3. Anvendelse af analysatorer og prøveudtagning-
system
Anvendelse af analysatorer skal ske ifølge instru-
mentfabrikantens instruktioner for igangsættelse
og anvendelse. Herunder skal følgende mini-
mumskrav dog være opfyldt.
4.3.1. Kalibrering
Kalibrering udføres tidligst én måned før emis-
sionstesten. Alle instrumenterne kalibreres, og
kalibreringskurverne kontrolleres ved hjælp af
standardgasser. Der benyttes samme strømning-
shastigheder for gas, som ved udtagning af
udstødningsprøver.
4.3.1.1. Der beregnes mindst to timer til opvarmning af
analysatorerne.
4.3.1.2. Systemet testes for utætheder. Sonden frigøres
fra udstødningssystemet og udmundingen tilstop-pes. Analysatorpumpen tilsluttes. Efter en indle-
dende stabiliseringsperiode skal alle
strømningsmålere og trykmålere vise nul. Hvis ik-
ke, skal prøveledningen kontrolleres og fejlen
rettes.
4.3.1.3. NDIR-analysatoren indstilles, hvor dette er
påkrævet, og HFID-analysatoren (SIC! analysa-
torens) forbrænding optimeres.
4.3.1.4. Med renset, tør luft (eller nitrogen) nulstilles
CO- og NO x-analysatorerne og en eventuel
CO2-analysator; den tørre luft renses, hvis den
benyttes til HC-analysatoren. Benyttes de dertil
beregnede kalibreringsgasser, genindstilles analy-
satorerne.
4.3.1.5. Nulstillingen kontrolleres igen, og den i nr.
4.3.1.4 beskrevne procedure gentages, såfremt
det er påkrævet.
4.3.1.6. Måleudstyr til bestemmelse af gasstrømmen gen-
nem partikelfiltrene og til beregning af fortyn-
dingsforholdet kalibreres med en standardanor-
dning til måling af luftgennemstrømning, som
placeres før instrumentet i måleopstillingen. Den-
ne anordning skal opfylde de bestemmelser, som
det pågældende lands standardiseringsorganisa-
tion har opstillet. Punkterne ved kalibre-
ringsmålingerne skal ligge inden for ± 1,0% af
det maksimale driftsområde, dog højst ± 2,0% af
punktet.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
234.3.1.7. Benyttes der et delstrømsfortyndingssystem med
isokinetisk sonde, kontrolleres fortyndingsforhol-
det med gående motor ved hjælp af enten CO 2-
eller NO x-koncentrationen i den fortyndede og
den ufortyndede udstødningsgas.
4.3.1.8. Benyttes der et totalstrømsfortyndingssystem,
kontrolleres totalstrømmen med propan. Massen
af den propan, der indsprøjtes i systemet,
t r æ k k e sf r ad e nm a s s e ,d e rm å l e sm e dt o -
talstrømsfortyndingssystemet, hvorefter der divi-
deres med den indsprøjtede masse. Forskelle på
over ± 3 % skal korrigeres.
4.3.2. Analysatorens kalibreringskurve
4.3.2.1. Kalibreringskurven bestemmes over mindst fem
punkter, som skal være så jævnt fordelt som mu-
ligt. Den største nominelle gaskoncentration skal
være mindst 80 % af fuldt skalaudslag.
4.3.2.2. Kalibreringskurven beregnes ud fra de mindste
kvadraters metode. Dersom der derved fremkom-
mer et mere end tredjegrads polynomium, skal
der være mindst to flere kalibreringspunkter end
graden af polynomiet.
4.3.2.3. Kalibreringskurven må ikke afvige mere end 2 %
fra den nominelle værdi for hver kalibreringsgas.
4.3.2.4. Kalibreringskurven
Kalibreringskurven og kalibreringspunkterne gør
d e tm u l i g ta tk o n t r o l l e r ek a l i b r e r i n g e n .A n a l y s a -
torens forskellig (SIC! forskellige) parametre skal
angives; dette gælder især:
—s k a l a
—f ø l s o m h e d
—n u l p u n k t
— kalibreringsdato.
4.3.2.5. Andre teknikker (anvendelse af datamat, om-
formning til elektronisk skala osv.) kan anvendes,
dersom den tekniske myndighed er overbevist
om, at det giver en tilsvarende præcision.
4.3.3. Prøvning af NO x-konverterens effektivitet
4.3.3.1. Effektiviteten af den konverter, som anvendes til
omdannelse af NOx, til NO, skal kontrolleres.91/542/EØF
88/77/EØF
244.3.3.2. Denne kontrol kan gennemføres med en ozonisa-
tor monteret som vist i slutningen af dette bilag
og efter følgende fremgangsmåde.
4.3.3.3. Analysatoren indstilles på det område, som hyp-
pigst anvendes med nulstillingsgas og kalibre-
ringsgas (denne sidste skal have et NO-indhold
svarende til ca. 80 % af fuldt skalaudslag, og
gasblandingens NO 2-koncentration skal være un-
der 5 % af NO-koncentrationen). NO x-analysato-
ren skal indstilles på NO, således at kalibrerings-
gassen ikke bringes ind i konverteren. Den målte
koncentration registreres.
4.3.3.4. Gennem en T-samling tilføres kontinuert oxygen
eller syntetisk luft til gasstrømmen, indtil den
målte koncentration er ca. 10 % under den no-
minelle kalibreringskoncentration som nævnt in
(SIC! i) nr. 4.3.3.3. Den målte koncentration (c)registreres. Ozonisatoren skal være ude af drift
under hele operationen.
4.3.3.5. Ozonisatoren sættes derefter ind, så der fremstil-
les tilstrækkelig ozon til at mindske NO-koncen-
trationen (mindsteværdi 10 %) til 20 % af kali-
breringskoncentrationen i nr. 4.3.3.3.
Koncentrationen (d) registreres.
4.3.3.6. Analysatoren indstilles derefter på NO
x,o gb l a n -
dingen (bestående af NO, NO 2,O2og N 2)g e n -
nemløber konverteren. Koncentrationen (a) re-
gistreres.
4.3.3.7. Ozonisatoren afbrydes. Gasblandingen i nr.
4.3.3.4 gennemløber konverteren og detektoren.
Koncentrationen (b) registreres.
4.3.3.8. Derefter afbrydes strømmen af oxygen. V ærdien
af NO må ikke være mere end 5 % over den
værdi, som er angivert i nr. 4.3.3.3.
4.3.3.9. NO x-konverterens virkningsgrad beregnes som
følger:
virkningsgrad (%) =(1+a–b
c–d)×100
4.3.3.10. Kontrol af virkningsgrad skal foretages forud for
hver kalibrering af NO x-analysatoren.88/77/EØF
254.3.3.11. Den opnåede værdi må ikke være under 90%.
NB:
Hvis analysatorens måleområde ligger over det
højeste område, inden for hvilket NO x-generato-
ren kan virke, således at der sker en mindskelse
fra 80 til 20 %, skal dette højeste område anven-
des.
4.3.4. Kontrol forud for testen
Der beregnes mindst 2 timer til opvarmning af
de infrarøde NDIR-analysatorer, men strømmen
bør helst være tilsluttet analysatorerne hele ti-
den. Chopper-motorerne kan slås fra, når de ikke
er i brug.
4.3.4.1. HC-analysatoren nulstilles med tør luft eller ni-
trogen, og en stabil nulstilling findes på forstær-
keren og måleren.
4.3.4.2. Kalibreringsgassen indføres og forstærkningen
bringes i overensstemmelse med kalibreringskur-
ven. Der benyttes samme strømningshastighed til
kalibrering og udtagning af udstødningsprøver for
at undgå korrektion for målecelletryk. Der benyt-
tes kalibreringsgas hvis koncentration af den
pågældende bestanddel er på 75 til 95 % af det
fulde skalaområde. Koncentrationen skal have en
nøjagtighed på ± 2,5 %.
4.3.4.3. Nulstillingen kontrolleres, og de i nr. 4.3.2.1 og
4.3.2.2 beskrevne procedurer gentages, såfremt
det er påkrævet.
4.3.4.4. Strømningshastighederne kontrolleres.
4.3.4.5. Udstødningsgassens hastighedsområde og trykva-
riationerne kontrolleres og justeres om nødven-
digt til at opfylde kravene i bilag V .
4.4. Brændstof
Brændstoffet skal være det i bilag IV angivne re-
ferencebrændstof.
4.5. Betingelser i forbindelse med motorafprøvning
4.5.1. Den absolutte temperatur T af motorindsugning-
sluften, udtrykt i Kelvin, og det tørre atmosfæri-
ske tryk ps, udtrykt i kilopascal, måles, og para-
meteret F bestemmes efter, følgende formel
F=(99
ps)0,65×(T
298)0,588/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
264.5.2. For at testen kan anerkendes som gyldig, skal
parameteret F have følgende værdi:
0,96 F1,06
4.6. Testens gennemførelse
Mindst to timer før testen anbringes filtrene i
hver sin lukkede, men ikke forseglede petriskål,
der henstilles i et vejerum til stabilisering. Efter
stabilisering vejes hver (SIC! hvert) enkelt filter,
og taravægten noteres. Derefter opbevares fil-
trene enten i petriskålene, der forbliver i vejer-
ummet, eller i en forseglet filterholder, indtil de
skal bruges til testen. Filtre, der ikke benyttes
inden en time efter at være fjernet fra vejerum-
met, skal vejes på ny inden brugen.
Under hver af testcyklusens forløb skal den an-
givne hastighed holdes inden for ± 50 o/min., og
det angivne drejningsmoment skal holdes indenfor ± 2% af det maksimale drejningsmoment
ved testhastigheden. Brændstoftemperaturen ved
indsprøjtningspumpens indgang skal være på 306
til 316 K (33 til 43 ûC). Regulatoren og
brændstofsystemet justeres som angivet i fabri-
kantens salgs- og servicelitteratur. Følgende for-
holdsregler træffes i forbindelse med hver test:
4.6.1. Instrumenter og prøveudtagningssonder an-
bringes som angivet. Benyttes der et to-
talstrømsfortyndingssystem til fortynding af
udstødningsgassen, forbindes afgangsrøret til sys-
temet, og indstillingen af lufttilførslen og
udstødningens modtryk justeres. Den samlede
gennemstrømningshastighed skal indstilles
således, at den fortyndede udstødning har en
temperatur på højst 325 K (52 ûC) umiddelbart
før partikelfiltrene i det forløb, hvor var-
mestrømmen er størst som bestemt ud fra
udstødningsgassens strømningshastighed og/eller -
temperatur.
4.6.2. Kølesystemet og henholdsvis totalstrømsfortyn-
dingssystemet eller delstrømsfortyndingssystemet
sættes i gang.
4.6.3. Motoren startes og opvarmes, indtil alle tempe-
raturer og tryk er kommet i balance.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
274.6.4. Kurven for drejningsmomentet ved fuld bela-
stning bestemmes ved forsøg, således at drejning-
smomentets værdier under de angivne testforløb
kan beregnes; den maksimalt tilladte effekt, der
absorberes af det motordrevne udstyr, og som af
fabrikanten angives at høre til den pågældende
motortype, skal tages i betragtning.
Dynamometerindstillingen ved hver motorhasti-
ghed og belastning beregnes ved hjælp af følgen-
de formel:
S=Pmin×L
100+Paux.
4.6.5. Emissionsanalysatorerne nulstilles og kalibreres;
systemet til partikelprøvetagning sættes i gang.
Benyttes der et delstrømsfortyndingssystem, in-
dstilles fortyndingsforholdet således, at den for-
tyndede udstødning har en temperatur på højst
325 K umiddelbart før partikelfiltrene i det
forløb, hvor varmestrømmen er størst som be-
stemt ud fra udstødningsgassens strømningshasti-
ghed og/eller -temperatur.
4.6.6. T estcyklusen igangsættes (se nr. 4.1). Motoren
kører i seks minutter i hvert forløb, idet motorha-
stighed opnås og belastningsforandringer foretages
i løbet af det første minut. Analysatorernes udslag
registreres af en papirbåndskriver i samtlige seks
minutter, idet udstødningsgassen strømmer gen-
nem analysatorerne i mindst de sidste tre minutter.
Til partikelprøvetagning benyttes der til hele test-
proceduren ét sæt filtre (hovedfilter og ekstra-fil-
tre, jf. bilag V). For delstrømsfortyndingssystemerskal produktet af fortyndingsforhold og
udstødningsgasstrøm i hvert testforløb ligge inden
for ± 7 % af gennemsnittet for alle forløb. For to-
talstrømsfortyndingssystemer skal den samlede
massestrømningshastighed holdes inden for ± 7 %
af gennemsnittet for alle forløb. I hvert forløb skal
den prøvemasse, der ledes gennem partikelfiltrene
(M
SAM), justeres under hensyntagen til de enkelte
forløbs vægtningsfaktorer og til udstødningens el-
ler brændstoffets massestrømningshastighed (jf. nr.
4.8.3.3). Prøvetagningstiden skal være mindst 20
sekunder. Prøvetagningen skal finde sted så sent
som muligt i hvert testforløb. Motorens omdrej-
ningshastighed og belastning, indsugningsluftens
temperatur og udstødningsgassens strømningsha-
stighed registreres i de sidste fem minutter af hvert
forløb, idet hastigheds- og belastningskrav opfyldes
på det tidspunkt, hvor partikelprøven udtages, og
under alle omstændigheder i det sidste minut af
hvert forløb.91/542/EØF
284.6.7. Alle yderligere data, som er nødvendige for bere-
gningen, aflæses og registreres (jf. nr. 4.7).
4.6.8. Emissionsanalysatorernes nulstilling og kalibre-
ring kontrolleres og korrigeres i givet fald, i
hvert fald ved testens slutning. Testen betragtes
som tilfredsstillende, hvis de nødvendige justerin-
ger efter testen ikke overskrider den nøjagtighed,
d e re rf a s t s a tf o ra n a l y s a t o r e r n ein r .3 . 2 .
4.7. Bedømmelse af resultaterne
4.7.1. Ved testens afslutning noteres den samlede prø-
vemasse, der er ledt gennem filtrene (M SAM).
Filtrene anbringes atter i vejerummet og kondi-
tioneres i mindst to, men højst 36 timer, inden
de vejes. Filtrenes bruttovægt noteres. Partikel-
massen er summen af masserne af de partikler,
der er afsat på hovedfilteret og ekstrafilteret.
4.7.2. Til bedømmelse af emissionen af luftarter ud fra
papirbandskriverens (SIC! papirbåndskrivens) re-
gistrering afgrænses de sidste 60 sekunder i hvert
forløb, og papirbandskriverens (SIC! papirbånd-
skrivens) gennemsnitlige registrering for CH, CO
og NO xi dette tidsrum bestemmes. Koncentra-
tionen af CH, CO og NO xi hvert forløb bestem-
mes på grundlag af den gennemsnitlige registre-
ring og de tilsvarende kalibreringsdata. En anden
type registrering kan imidlertid anvendes, såfremt
den sikrer en tilsvarende dataindsamling.
4.8. Beregninger
4.8.1. De endelige testresultater for emissionen af foru-
renende luftarter findes via følgende etaper:
4.8.1.1. Udstødsgassens massestrømningshastighed G EXH
eller V 〈EXH og V 〈〈EXH bestemmes (jf. nr. 4.2)
for hvert forløb.
4.8.1.2. Hvis G EXH benyttes, omregnes den målte car-
bonmonoxid- og nitrogenoxid-koncentration ved
våd basis i overensstemmelse med bilag VI. An-
vendes der et analysesystem med opvarmet
prøveledning, skal NO 2-koncentrationen imidler-
tid ikke omregnes i overensstemmelse med bilag
VI.
4.8.1.3. NO x- - -koncentrationen korrigeres i overensstem-
melse med bilag VII.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
294.8.1.4. De forurenende stoffers massestrøm i hvert
forløb beregnes således:
(1) NO x masse = 0,001587 ⌠=NOxk o n c ⌠GEXH
(2) CO masse = 0,000966 ⌠COkonc ⌠=GEXH
(3) CH masse = 0,000478 ⌠CHkonc ⌠GEXH
eller
(1) NO x masse = 0,00205 ⌠NOxc o n c ⌠V〈EXH
(tør) for uopvarmede systemer
(2) NO x masse = 0,00205 ⌠NOxc o n c ⌠V〈〈EXH
(våd) for opvarmede systemer
(3) CO masse = 0,00125 ⌠COconc ⌠V〈EXH (tør)
(4) CH masse = 0,000618 ⌠CHconc ⌠V〈〈EXH
(våd)
4.8.2. Emissionerne af forurenende luftarter beregnes
således:
NO x=NO xmassWFi
(Pi–Paux)W Fi
CO=CO massWFi
(Pi–Paux)W Fi
HC=HC massWFi
(Pi–Paux)W Fi
Til denne beregning benyttes vægtningsfaktor-
erne i følgende tabel:88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
30Forløb WF
1 0,25/3
2 0,08
3 0,08
4 0,08
5 0,08
6 0,25
7 0,25/3
8 0,10
9 0,02
10 0,02
11 0,02
12 0,02
13 0,25/3
Strømkontrolventil
Fødning med
O2
Ozonisator
Kobling til
analysator
Fødning med
NO/N 2
Strømkontrolventil
Strømningsmåler
Skematisk fremstilling af NO x-konverterens effektivitetvariotransformer
Variotransformer
314.8.3. Partikelemissionen beregnes efter nedenstående
formel. De generelle formler i dette nr. gælder
både for systemer med totalstrømsfortynding og
systemer med delstrømsfortynding:
PT=PTmasse(Pi–Paux)W Fi
4.8.3.1. Partikelmassestrømmen beregnes ved:
PTmasse=PfGEDF
MSAM1000
eller
PTmasse=PfV〈〈EDF
VSAM1000
4.8.3.2. G EDF,V〈〈EDF,MSAM og V SAM bestemmes ved
summering over hele testcyklusen af gennem-
snitsværdierne for de enkelte forløb:
GEDF=GEDF,iWFi
V〈〈EDF=V〈〈EDF,iWFi
MSAM=MSAM,i
VSAM=VSAM,i
4.8.3.3. Den effektive vægtningsfaktor WF Efor hvert
forløb beregnes ved:
WFE,i=MSAM,iGEDF
MSAMGEDF,i
eller
WFE,i=VSAM,iV〈〈EDF
VSAMV〈〈EDF,i
De effektive vægtningsfaktorer skal have værdier,
d e rl i g g e ri n d e nf o r±0 , 0 0 3a fv æ g t n i n g s f a k t o -
rerne i bilag III, nr. 4.8.2.
4.8.4. Anvendes der et system med totalstrømsfortyn-
ding (bilag V , system 4), rapporteres et endeligt
testresultat af partikelemissionen, der fremkom-
mer på følgende måde:
4.8.4.1. Den samlede volumenstrøm af fortyndet udstød-
ningsgas V 〈〈TOTover alle forløb bestemmes. I de
generelle formler i nr. 4.8.3.2 svarer V 〈〈TOT,i til
V〈〈EDF,i.
4.8.4.2. Når der benyttes et system med ettrinsfortynding,
er M SAM massen gennem prøvefiltrene (GF 1 i
bilag V , system 4).91/542/EØF
324.8.4.3. Når der benyttes et system med totrinsfortyn-
ding, er M SAM massen gennem prøvefiltrene (GF
1ib i l a gV ,s y s t e m4 ) .
4.8.5. Anvendes der et system med delstrømsfortynding
(bilag V , system 5), rapporteres et endeligt tes-
tresultat af partikelemissionen, der fremkommer
på følgende måde. Da fortyndingsforholdet kan
styres på flere forskellige måder, skal der benyt-
tes forskellige metoder til beregning af G EDFog
V〈〈EDF. Alle beregninger skal foretages ud fra
gennemsnitsværdier i de enkelte forløb under
prøvetagningen.
4.8.5.1. Delprøveudtagning med isokinetisk sonde.
GEDF,i=GEXH,iqi
eller
V〈〈EDF,i=V〈〈EXH,iqi
eller
qi=GDIL,i+(GEXH,ir)
(GEXH,ir)
eller
qi=V〈〈DIL,i+(V〈〈EXH,ir)
(V〈〈EXH,ir)
hvor r er forholdet mellem den isokinetiske son-
des tværsnitsareal og udstødningsrørets tværsnit-
sareal:
r=Ap
AT
4.8.5.2. Delprøveudtagning med CO 2eller NO x-rmåling
GEDF,i=GEXH,iqi
eller
V〈〈EDF,i=V〈〈EXH,iqi
qi=ConcE,i–ConcA,i
ConcD,i–ConcA,i
hvor:
conc Eer koncentrationen af den ufortyndede ud-
stødning
conc Der koncentrationen af den fortyndede ud-
stødning
conc Aer koncentrationen af den fortyndede luft.
Koncentrationer målt på tør basis omregnes til
våd basis ifølge bilag VI.91/542/EØF
334.8.5.3. T otalprøveudtagning med CO 2-måling og kulstof-
balance
GEDF,i=206 GFuel,i
CO2D,i−CO2A,i
hvor
CO2Der CO 2-koncentrationen i den ufortyndede
udstødning
CO2 Aer CO 2-koncentrationen i den fortyndede
luft (koncentrationer i den fortyndede luft (kon-
centrationer i % vol. på våd basis).
Denne formel er baseret på forudsætningen om
kulstofbalance (motoren afgiver tilførte kulstofa-
tomer som CO 2og udledt via:
GEDF,i=GEXH,i qi
qi=206 GFuel,i
GEXH,i (CO2D,i−CO2A,i)
4.8.5.4. Totalprøveudtagning med massestrømskontrol
GEDF,i=GEXH,i qi
qi=GTOT,i
(GTOT,i−GDIL,i)91/542/EØF
34BILAG IV
TEKNISKE DATA FOR REFERENCEBRÆNDSTOF
TIL BENYTTELSE VED GODKENDELSESTESTS OG
KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEM-
MELSE MED DEN GODKENDTE TYPE
Re f e r e n c e b r æ n d s t o f C E C R F --- 0 3 --- A --- 8 4 (1)(3)(7)
Type: Dieselbrændstof
Grænseværdier og en-
hederASTM-metode
Cetantal (4) min. 49
max. 53D 613
Massefylde ved 15
/Gb0Cmin. 0,835
max. 0,845D 1298
Destillation (2):
— 50% vol.— 90% vol.
—s l u t k o g e p u n k tmin. 245 /Gb0C
min. 320 /Gb0C
max. 340 /Gb0C
max. 370 /Gb0CD8 6
Flammepunkt min. 55 /Gb0C D9 3
Koldfilterpunkt min.—
m a x . --- 5 /Gb0CEN 116 (CEN)
Viskositet, 40 /Gb0Cm i n . 2 , 5 c S t m m2/s
max. 3,5 cSt mm2/sD 445
Svovlindhold (8) min. (meddeles se-
nereD 1266/D 2622
max. 0,3 % masse D 2785
Kobberkorrosion-stest ved 100 ûCmax. 1
D 130
Kulstofrest ved
Conradson-test på10 %max. 0,2 % masse
D 189
Askeindhold max. 0,01 % masse D 482
Vandindhold max. 0,05 % masse D 95/D 1744
Syretal (stærk syre) max. 0,20 mg KOH/g
Iltningsstabilitet (6) max. 2,5 mg/l 100 ml D 2274
Tilsætningsstof-
fer (5)88/77/EØF
35(1) De tilsvarende ISO-metoder vil blive anvendt, så snart de
kan benyttes på alle de her anførte engenskaber.
(2) Tallene viser de fordampede mængder i alt (% genvinding +
%t a b ) .
(3) Specifikationens værdier er »sande værdier«.
Deres grænseværdier er blevet fastlagt ved hjælp af retning-
slinjerne i ASTM D 3244 om grundlaget for bestemmelse afolieprodukters kvalitet, og der er ved fastsættelse af maksi-mumsværdien benyttet en minimumsforkel på 2 R over nul;ved fastsættelse af maksimums- og minimumsværdien harminimumsforskellen været 4 R (R = reproducerbarhed).
Til trods for dette mål, som er nødvendigt af statistiske
grunde, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en nulværdi, nården fastsatte maksimumsværdi er 2 R, og en gennemsnits-værdi, når der anføres maksimums- og minimumsgrænser.Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstofopfylder specifikationens krav, anvendes ASTM D 3244.
(
4) Det angivne interval for cetan opfylder ikke kravet om
mindst 4 R. I tilfælde af tvist mellem leverandøren og bru-geren kan retningslinjerne i ASTM D 3244 imidlertid anven-des som grundlag for at afgøre tvisten, hvis der foretages ettilstrækkeligt antal målinger til, at den fornødne præcisionkan opnås. Dette må foretrækkes frem for enkeltståendemålinger.
(
5) Dette brændstof må udelukkende være baseret på straight
run og krakdestillater af carbonhydrider; afsvovlning er til-ladt. Det må ikke indeholde metalliske tilsætningsstoffer.
(
6) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, kan emnet ikke for-
ventes at have ubegrænset holdbarhed. Leverandøren børanmodes om retningslinjer for opbevaring og holdbarhed.
(
7) Såfremt en motors eller et køretøjs termiske effektivitet skal
beregnes, kan brændstoffets brændværdi beregnes således:
Specifik energi (brændværdi) (netto) for MJ/kg = (46,423 -
8,792d2+ 3,170d) (l - (x + y + a)) + 9,420s - 2,499x
hvor:d er massefylden ved 150 ûC
x er masseforholdet for vand (% divideret med 100)y er masseforholdet for aske (% divideret med 100)s er masseforholdet for svovl (% divideret med 100).
(8) Efter anmodning fra en fabrikant kan dieselbrændstof med
et maksimumsindhold af svovl på 0,05 vægtprocent anvendestil at repræsentere en brændstofkvalitet, som sandsynligvisvil være på markedet i fremtiden, i forbindelse med tests,som både vedrører produktionens standardtypegodkendelseog overensstemmelse.
36BILAG V
ANALYSE- OG PRØVETAGNINGSYSTEMER
1. BESTEMMELSE AF GASEMISSIONER
Der beskrives tre analysesystemer til bestemmelse af
gasemissioner, som bygger på anvendelse af:
— HFID-analysator til måling af carbonhydrider
— NDIR-analysator til måling af carbonmonoxid
— CLA- eller HCLA-analysator eller tilsvarende
med eller uden opvarmet prøveledning til måling
af nitrogenoxider.
System 1
F i g u r1v i s e re ts k e m a t i s kd i a g r a mo v e re ta n a l y s e -o g
prøveudtagningssystem, hvori der benyttes en kemilu-
minescent analysator til måling af NO x.
SP Prøvesonde af rustfrit stål,
hvormed der tages prøver fraudstødssystemet. En statisk fler-
hulssonde med lukkede ender,
som dækker mindst 80 % af
udstødningsrørets tværmål, anbe-
fales. Udstødningsgassen tempera-tur ved sonden må ikke være un-
der 343 K (70 ûC)
HSL Opvarmet proveledning (SIC!
prøveledning), temperaturen hol-des på 453 K til 473 K (180 til
200ûC); ledningen skal være af
rustfrit stål eller PTFE.
F1 Opvarmet forfilter, såfremt et så-dant benyttes; temperaturen skalvære den samme som for HSL.
T1 Registrering af den udtagne prø-ves temperatur ved dens indgang iovnkammeret.
V1 Passende ventilsystem, hvormedprøver, kalibrerings- eller nulstil-lingsgas udtages til systemet. Ven-
tilen skal være i ovnkammeret el-
ler være opvarmet til prøvelednin-
gens temperatur.
V2,V3 Nåleventiler, hvormed kalibre-
ringsgassen og nulstillingsgassenreguleres.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF
37F2 Filter til fjernelse af partikulater.
Et filter bestående af en glasfi-berskive på 70 mm i diameter vil
være passende. Filteret skal være
let tilgængeligt og udskiftes dag-
ligt eller oftere, såfremt det er på-
krævet.
P1 Opvarmet prøvepumpe.
G1 Trykmåler, hvormed trykket i prø-veledningen måles.
V4 Trykreguleringsventil, hvormedtrykket i prøveledningen ogstrømmen til detektoren kontrol-
leres.
HFID Opvarmet flammeionisationsde-
tektor til carbonhydrider. Ovnenstemperatur skal holdes på 453 K
til 473 K (180-200 ûC).
FL1 Strømingsmåler, hvormed prøvens
by-pass strøm måles.
R1,R2 Trykregulatorer til luft og brænd-stof.
SL Prøveledning. Ledningen skal væ-re fremstillet af PTFE eller rust-frit stål. Den kan være opvarmet
eller uopvarmet.
B Bad, hvori vand fra udstødning-
sprøven afkøles og fortættes. Ba-det skal holdes på en temperatur
på 273 K til 277 K (0 til 4 ûC)
ved hjælp af is eller afkøling
C Kølespiral og kondenspotte, derer tilstrækkelig dimensioneret tilat vanddamp kan fortættes og op-
samles.
T2 Registrering af badets temperatur.
V5,V6 Aftapningshaner, hvormed kon-
denspotte og bad udtømmes.
V7 Treg ang sv ent il .
F3 Filter, hvormed forurenende parti-kulater fjernes fra prøven forudfor analysen. En glasfibermodel
på mindst 70 mm i diameter vil
være passende.
P2 Prøvepumpe.
V8 Trykregulator, hvormed prøvensgennemstrømning kontrolleres.
38V9,V10,V11,V12Tregangskugleventil eller magnet-
ventiler, hvormed prøve, nulstil-lingsgas og kalibreringsgas dirige-
res til analysatorerne.
V13,V14 Nåleventiler, hvormed strømmen
til analysatorerne reguleres.
CO NDIR-analysator til carbonmonox-id.
NOx CLA-analysator til nitrogenoxid.
FL2,F L 3,F L 4 By-pass strømningsmålere.
System 2
F i g u r2v i s e re ts k e m a t i s kd i a g r a mo v e re ta n a l y s e -o g
prøveudtagningssystem, hvori der benyttes NDIR-ana-
lysator til måling af NO x.
SP Prøvesonde af rustfrit stål, hvor-
med der tages prøver fra udstøds-systemet. En statisk flerhulssonde
med lukkede ender, som dækker
mindst 80 % af udstødningsrørets
diameter anbefales; temperaturen
ved sonden skal være mindst 343K( 7 0 ûC) (i overensstemmelse
med direktiv 72/306/EØF). Son-
den skal være anbragt i udstød-
ningssystemet i en afstand af 1 til
5 m fra udstødningsmanifoldensafgangsflange eller turboladerens
afgangsåbning.
HSL Opvarmet prøveledning, tempera-
turer holdes på 453 K til 473 K(180 til 200 ûC). Ledningen skal
være af rustfrit stål eller PTFE.
F1 Opvarmet forfilter, såfremt et så-
dant benyttes; temperaturen skalvære den samme som for HSL.
T1 Registrering af prøvestrømmenstemperatur ved dens indgang iovnkammeret.
39V1 Passende ventilsystem, hvormed
prøver, kalibrerings- eller nulstil-lingsgas udtages til systemet. Ven-
tilen skal være i ovnkammeret el-
ler være opvarmet til prøvelednin-
gens temperatur.
V2,V3 Nåleventiler, hvormed kalibre-
ringsgassen og nulstillingsgassenreguleres.
F2 Filter til fjernelse af partikulater.Et filter bestående af en glasfi-berskive på 70 mm i diameter vil
være passende. Filteret skal være
let tilgængeligt og udskiftes dag-
ligt eller oftere, såfremt det er på-
krævet.
P1 Opvarmet prøvepumpe.
G1 Trykmåler, hvormed trykket i prø-veledningen måles.
V4 Trykreguleringsventil, hvormedtrykket i prøveledningen ogstrømmen til detektoren kontrol-
leres.
HFID Opvarmet flammeionisationsde-
tektor til carbonhydrider. Ovnenstemperatur skal holdes på 453 K
til til 473 K (180-200 ûC).
FL1 Strømingsmåler, hvormed prøvens
by-pass strøm måles.
R1,R2 Trykregulatorer til luft og brænd-stof.
SL Prøveledning. Ledningen skal væ-re fremstillet af PTFE eller rust-frit stål.
B Bad, hvori vand fra udstødning-sprøven afkøles og fortættes. Ba-det skal holdes på en temperatur
på 273 til 277 K (0 til 4 ûC) ved
hjælp af is eller afkøling.
C Kølespiral og kondenspotte, derer tilstrækkelig dimensioneret til,at vanddamp kan fortættes og op-
samles.
T2 Registrering af badets temperatur.
V5,V6 Aftapningshaner, hvormed kon-
denspotte og bad udtømmes.
V7 Treg ang sv ent il .
40F3 Filter, hvormed forurenende parti-
kulater fjernes fra prøven forudfor analyse. En glasfibermodel på
mindst 70 mm i diameter vil være
passende.
P2 Prøvepumpe.
V8 Trykregulator, hvormed prøvensgennemstræmming (SIC! gennem-strømning) kontrolleres.
V9 Kugleventil eller magnetventil,hvormed prøve, nulstillingsgas el-ler kalibreringsgas dirigeres til an-
alysatorerne.
V10,V11 Tregangsventil til by-pass tørreap-
paratet.
D Tørreapparat, hvormed fugt fjer-nes fra prøvestrømmen. Benyttesder prøveapparat forud for
NO
x-analyse, skal apparatet have
den mindst mulige virkning på
NO2-koncentrationen.
V12 Måleventil, hvormed strømmen til
analysatorerne reguleres.
G2 Måler, som angiver indgangstryk-ket ved analysatorerne.
CO NDIR-analysator til carbonmonox-id.
NOx NDIR-analysator til nitrogenoxid.
FL2,F L 3 By-pass strømningsmåler.
41System 3
Figur 3 i dette bilag viser et skematisk diagram over
et analyse- og prøveudtagningssystem, hvor der anven-
des HCLA, eller tilsvarende systemer til måling af
NOx.
SP Prøvesonde af rustfrit stål, hvor-
med det tages prøver fra udstød-ningssystemet. En lige flerhulsson-
de med lukkede ender, som dæk-
ker mindst 80 % af udstødnings-
rørets diameter, anbefales. Ud-
stødningsgassens temperatur vedsonden må ikke være under 343
K( 7 0 ûC).
HSL 1 Opvarmet prøveledning, tempera-
turen holdes på 453 K til 473 K(180 til 200 ûC). Ledningen skal
være af rustfrit stål eller PTFE.
F1 Opvarmet forfilter, såfremt et så-
dant benyttes; temperaturen skalvære den samme som for HSL
1.
T1 Registrering af den udtagne prø-ves temperatur ved dens indgang iovnkammeret.
V1 Passende ventilsystem, hvormedprøver, kalibrerings- eller nulstil-lingsgas udtages til systemet. Ven-
tilen skal være i ovnkammeret el-
ler være opvarmet til temperatu-
ren i prøveledningen HSLi.
V2,V3 Nåleventiler, hvormed kalibre-
ringsgassen og nulstillingsgassenreguleres.
F2 Filter til fjernelse af partikulater.Et filter bestående af en glasfi-berskive på 70 mm i diameter vil
være passende. Filteret skal være
let tilgængeligt og udskiftes dag-
ligt eller oftere, såfremt det er på-
krævet.
P1 Opvarmet prøvepumpe.
G1 Trykmåler, hvormed trykket i prø-veledningens HC-analysator må-les.
R3 Trykreguleringsventil, hvormedtrykket i prøveledningen ogstrømmen til detektoren kontrol-
leres.88/77/EØF
42HFID Opvarmet flammeionisationsde-
tektor til carbonhydrider. Ovnenstemperatur skal holdes på 453 K
til 473 K (180 til 200 ûC).
FL1,F L 2,F L 3 Strømningsmåler, hvormed prø-
vens by-pass strøm måles.
R1,R2 Trykregulatorer til luft og brænd-stof.
HSL 2 Opvarmet prøveledning, tempera-turen holdes mellem 368 K og473 K (95 og 200 ûC). Ledningen
skal være af rustfrit stål eller
PTFE.
T2 Registrering af prøvestrømmenstemperatur ved dens indgang iCL-analysatoren.
T3 Registrering af temperaturen iNO
2-NO-konverteren.
V9,V10 Tregangsventil til by-pass afNO
2- - -NO-konverteren.
V11 Nåleventil, hvormed strømmengennen NO2- - -NO -konverter ogby-pass udlignes.
SL Prøveledning. Ledningen skal væ-re af PTFE eller rustfrit stål. Denkan være opvarmet eller uopvar-
met.
B Bad, hvori vand fra udstødning-
sprøven afkøles og fortættes. Ba-det skal holdes på en temperatur
på 273 K til 277 K (0 til 4 ûC)
ved hjælp af is eller afkøling.
C Kølespiral og kondenspotte, derer tilstrækkelig dimensioneret til,at vanddamp kan fortættes og op-
samles.
T4 Registrering af badets temperatur.
V5,V6 Aftapningshaner, hvormed kon-
denspotte og bad udtømmes.
R4,R5 Trykregulator, hvormed prøvensgennemstrømning kontrolleres.
V7,V8 Kugleventil eller magnetventiler,hvormed prøve, nulstillingsgas ogkalibreringsgas dirigeres til analy-
satorerne.
V12,V13 Nåleventiler, hvormed strømmen
til analysatorerne reguleres.
43CO NDIR-analysator til carbonmonox-
id.
NOx HCLA-analysator til nitrogenoxid.
FL4,F L 5 By-pass strømningsmålere.
V4,V14 Tregangskugleventiler eller mag-netventiler. Ventilerne skal være ie to v n k a m m e re l l e rv æ r eo p v a r -
met til temperaturerne i prøveled-
ningen HSL
1.
44
Luft Brændstof
Opvarmet ovn
Aftræk
Aftræk
Nulstillingsgas Kalibreringsgas
Nulstillingsgas KalibreringsgasLuft nulstillingsgas
Kalibreringsgas
Udstødning
TilbagestrømningFigur 1
System til analyse af CO-, NOx- og CH-indholdet i udstødsgas (NOx = analyse ved hjælp af CLA)88/77/EØF
45
Luft Brændstof
Opvarmet ovn
Aftræk
Aftræk
Nulstillingsgas
KalibreringsgasLuft nulstillingsgas
Kalibreringsgas
TilbagestrømningUdstødning
Figur 2
System til analyse af CO-, NOx- og CH-indholdet i udstødsgas (NOx = analyse ved hjælp af NDIR)88/77/EØF
46
Kalibreringsgas
UdstødningTilbageslag
Tegnforklaring
Prøvesonde (SP)
Opvarmet luftfilter(F)
Opvarmet prøveledning
Temperaturmåler (T)
Trykmåler (G)
Badafkøler (B)
Filter (F)
Prøvepumpe (P)
Opvarmet ovn
Konverter
Analysator
Afløbsventil (V)
Nåleventil (V)
Trykregulator (R)
Tregangsventil (V)
Vælgerventil (V)
Udstrømning (FL)Luft nulstil-
lingsgas Luft Brændstof
KalibreringsgasAftræk
Aftræk
Nulstillingsgas NO (CL), opvarmet
Konverter
Kalibreringsgas
Nulstillingsgas
Kalibreringsgas
Figur 3
Arbejdsdiagram for system til analyse af udstødningsgas for CO, NO xog CH
(analyse ved hjælp af HCLA og med opvarmet prøveledning)NO
FL4FL4
(HSL)CH (HFID)
472. BESTEMMELSE AF P ARTIKELEMISSlON
Bestemmelse af partikelemissionen kræver et for-
tyndingssystem, der kan holde den fortyndede ud-
stødningsgas på en temperatur på højst 325 K (52 û
C), et partikelprøvetagningssystem, specificerede
partikelfiltre og en mikrovægt anbragt i et vejerum
med luftkonditionering. Der er beskrevet to princi-
pielt forskellige fortyndings- og prøveudtagningssys-
temer (et totalstrømsfortyndingssystem og et del-
strømsfortyndingssystem). Specifikationerne for
filtre, vægt og vejerum gælder for begge systemer.
2.1. Partikelfiltre
2.1.1. Der skal anvendes teflon-coatede glasfiberfiltre eller
teflonbaserede (membran)filtre.
2.1.2. Partikelfiltrene skal have en diameter på mindst 47
mm (effektiv diameter 37 mm). Filtre med større
diameter accepteres.
2.1.3. Prøven udtages af den fortyndede udstødningsgas
med to filtre, der er anbragt i serie (et hovedfilter
og et ekstrafilter). Afstanden mellem de to filtre må
højst være 100 mm, men de må ikke være i berø-
ring med hinanden.
2.1.4. På et 47 mm hovedfilter (effektiv diameter 37 mm)
er den anbefalede mindste prøvemasse 0,5 mg, og
på et 70 mm hovedfilter (effektiv diameter 60 mm)
1,3 mg. For andre filtre er den tilsvarende anbefale-
de mindste prøvemasse 0,5/1075 mm2(masse/effek-
tivt areal).
2.2. Specifikationer for vejerum og vægt
2.2.1. Temperaturen i vejerummet, hvor partikelfiltrene
konditioneres og vejes, må højst afvige med ± 6 K
fra en nominel temperatur på mellem 293 K (20 û
C) og 303 K (30 ûC) under al filterkonditionering
og -vejning. Den relative luftfugtighed må højst af-
vige med ± 10 % (absolut) fra en nominel fugtig-
h e dp åm e l l e m3 5o g5 5% .
2.2.2. Rummet skal være fri for andre forureninger (som
f.eks. støv), der kan sætte sig på partikelfiltrene un-
der stabiliseringen. Inden for fire timer efter vejnin-
gen af prøvefiltrene, dog helst samtidig hermed, ve-
jes to ubrugte referencefiltre. Hvis ændringen af
referencefiltrets gennemsnitsvægt er større end ± 6
% af den anbefalede mindste prøvemængde, kasse-
res alle prøvefiltrene, og emissionstesten gentages.91/542/EØF
48Ve d e n v æ g t æ n d r i n g p å --- 3 t i l --- 6 % k a n f a b r i -
kanten vælge mellem enten at gentage testen eller
at lægge det gennemsnitlige vægttab til prøvens
nettovægt. Ved en vægtændring på + 3 til + 6 %
kan fabrikanten vælge mellem enten at gentage tes-
ten eller at acceptere de målte værdier af prøvefil-
trenes vægt. Hvis den gennemsnitlige vægtændring
ikke er større end ± 3 %, benyttes de målte vær-
dier af prøvefiltrenes vægt. Referencefiltrene skal
være af samme størrelse og materiale som prøvefil-
trene, og de skal udskiftes mindst én gang om må-
neden.
2.2.3. Vægten til vejning af filtrene skal have en præcision
(standardafvigelse) på 2 % og en aflæsningsnøjag-
tighed på 1 % af den anbefalede mindste prøve-
mængde.
2.3. Andre specifikationer
Alle de dele af fortyndings- og prøvetagningssyste-
met lige fra udstødningsrøret til filterholderen, som
udstødningsgassen, fortyndet eller ufortyndet, kom-
mer i berøring med, skal være konstrueret således,
at partikler afsættes og ændres mindst muligt. Alle
dele skal være fremstillet i elektrisk ledende mate-
riale, der ikke reagerer med nogen af udstødnings-
gassens komponenter, og jordforbundet, så der ikke
forekommer elektrostatiske virkninger.
S y s t e m 4 (totalstrømsfortyndingssystem)
Der er beskrevet et system til udtagning af parti-
kelprøver, som er baseret på fortynding af den sam-
lede udstødningsgas efter CVS-princippet (Constant
Volume Sampling). Figur 4 viser systemet skema-
tisk. Det totale volumen af udstødningsgassen og
fortyndingsluften måles, og der udtages en prøve til
analyse.
Massen af partikelemissionen bestemmes dernæst
ud fra massen af den prøve, der opsamles på et
filtersæt, luftprøvens strømningshastighed og den
samlede mængde fortyndingsluft og udstødningsgas
i hele testperioden. Der kan anvendes enten PDP
eller CFV og et system med enten ettrins- eller to-
trinsfortynding. Der må ikke foretages bestemmelse
af gasemissioner med et CVS-system. Komponen-
terne skal opfylde følgende specifikationer:91/542/EØF
49EP Udstødningsrør
Længden af udstødningsrøret målt fra
udstødningsmanifolden eller turboladerens
afgangsåbning til fortyndingstunnellen må
ikke være større end 10 m. Hvis systemet er
længere end 4 m, skal alle rør ud over de 4
m isoleres. Isoleringens tykkelse målt radialt
skal være mindst 25 mm. Isoleringsmateria-
lets varmeledningsevne må ikke være større
end 0,1 W/mk ved 673 K (300 ûC).
PDP Fortrængningspumpe
Fortrængningspumpen måler den samlede
fortyndede udstødningsgasstrøm ved hjælp
af pumpens omdrejningshastighed og det
fortrængte volumen. Hverken fortrængning-
spumpen eller indsugningssystemet for for-
tyndingsluft må sænke udstødningssystemetsmodtryk kunstigt. Ved en given motorhas-
tighed og -belastning skal det statiske tryk
målt med CVS-systemet i gang ligge inden
for ± 1,5 kPa af det statiske tryk, når CVS-
systemet ikke er tilsluttet. Gasblandingens
temperatur umiddelbart før pumpen skal
holdes inden for ± 6 K i forhold til den
gennemsnitlige driftstemperatur under tes-
ten, hvis der ikke benyttes strømningsber-
egning.
CFV Venturirør med kritisk strømningshastighed
Venturirøret måler den samlede fortyndede
strøm ved at holde strømningshastigheden
under en vis grænse (kritisk strømningshas-
tighed). Variationerne i den ufortyndede
udstødningsgas’ statiske tryk skal opfylde
samme specifikationer som ovenfor
(fortrængningspumpe). Gasblandingens tem-
peratur umiddelbart før venturiøret skal
holdes inden for ± 11 K i forhold til den
gennemsnitlige driftstemperatur under tes-
ten, hvis der ikke benyttes strømningsber-
egning.
HE Varmeveksler (valgfri, hvis der benyttes
EFC)
Varmeveksleren skal have tilstrækkelig ka-
p a c i t e tt i l ,a td eo v e n f o rs t i l l e d et e m p e r a -
turkrav kan opfyldes.91/542/EØF
50EFC Elektronisk strømningsberegning (valgfri, hvis
der benyttes HE)
Hvis temperaturen ved indgangen til
fortrængningspumpen eller venturirøret ikke
holdes konstant, kræves der et strømnings-
beregningsystem til kontinuerlig måling af
strømningshastigheden.
PDT Primæfortyndingstunnel
Primærfortyndingstunnellen skal:
— have en diameter, der er tilstrækkelig
lille til at give turbulent strømning (Re-
ynolds’ tal > 4 000), og være så langt,
at udstødningsgassen og fortyndingsluf-
ten blandes fuldstændigt
— have en diameter på mindst 460 mm i
et system med ettrinsfortynding eller
mindst 200 mm i et system med to-trinsfortynding.
Udstødningsgassen skal ledes ud i
primærfortyndigstunnellen i medstrøm og
blandes omhyggeligt.
SDS Ettrinsfortyndingssystem
Ved ettrinsfortyndingsmetoden udtages der
en prøve fra primærtunnellen, som ledes
gennem prøvefiltrene. Fortrængningspum-
pen henholdsvis venturirøret skal have så
stor kapacitet, at den fortyndede
udstødningsgas har en temperatur på højst
325 K (52 ûC) umiddelbart før hovedparti-
kelfilteret.
DDS Totrinsfortyndingssystem
Ved totrinsfortyndingsmetoden udtages der
en prøve fra primærtunnellen, som ledes ind
i en sekundærtunnel, hvor prøven fortyndes
yderligere. Den to gange fortyndede prøve
ledes dernæst gennem prøvefiltrene.
Fortrængningspumpen henholdsvis ventu-
rirøret skal have så stor kapacitet, at den
fortyndede udstødningsgas har en tempera-
tur på højst 464 K (191 ûC) i den del af
primærtunnellen, hvor prøven udtages. Se-
kundærfortyndingssystemet skal tilføre så
meget fortyndingsluft, at den to gange for-
tyndede udstødningsgas har en temperatur
på højst 325 K (52 ûC) umiddelbart før ho-
vedpartikelfilteret.
PSP Partikelprøvesonde (kun SDS)91/542/EØF
51Partikelprøvesonden skal:
— være anbragt på et sted, hvor fortyn-
dingsluften og udstødningsgassen er
blandet godt (dvs. i fortyndingstunnel-
lens midterakse ca. ti tunneldiametre
neden for det sted, hvor udstødning-
sgassen ledes ind i fortyndingstunnel-
len), og vendt mod strømretningen
— have en indvendig diameter på mindst
12 mm.
Afstanden mellem sondens spids og filter-
holderen må ikke overstige 1 020 mm.
Prøvesonden må ikke opvarmes.
PTT Partikeloverføringsrør (kun DDS)
Partikeloverføringsrøret skal:
— være anbragt på et sted, hvor fortyn-
dingsluften og udstødningsgassen erblandet godt (dvs. i fortyndingstunnel-
lens midterakse ca. ti tunneldiametre
neden for det sted, hvor udstødning-
sgassen ledes ind i fortyndingstunnel-
len), og vendt mod strømretningen
— have en indvendig diameter på mindst
12 mm
— være højst 910 mm langt målt fra in-
dgangsåbningens plan til udgangsåbnin-
gens plan.
Partikelprøven skal ledes ud i sekundærfor-
tyndingstunnellen langs dennes midterakse
og i strømningsretningen. Overføringsrøret
må ikke være opvarmet.
SDT Sekundærfortyndingstunnel (kun DDS)
Sekundærfortyndingstunnellen skal have en
diameter på mindst 75 mm og være så lang,
at den to gange fortyndede prøve får en
opholdstid på mindst 0,25 sekunder. Hoved-
filterholderen skal være anbragt højst 300
mm fra sekundærfortyndingstunnellens ud-
gangsåbning.91/542/EØF
52DAF Fortyndingsluftfilter
Fortyndingsluften kan filtreres og skal ved
indsugningen have en temperatur på 298 ±
5K( 2 5±5 ûC). Der kan udtages en prøve
af den til bestemmelse af en bag-
grundsværdi for partikelindhold, som
dernæst kan trækkes fra de værdier, der
måles med den fortyndede udstødningsgas.
FH Filterholder(e)
Hoved- og ekstrafilter kan være anbragt i
samme eller hver deres filterhus. Kravene i
bilag V , nr. 2.1.3, skal være opfyldt. Filter-
holderne må ikke være opvarmede.
SP Prøvepumpe
Partikelprøvepumpen skal være anbragt så
langt fra tunnellen, at indgangsgassens tem-
peratur er konstant (± 3 K), hvis der ikkebenyttes strømningsberegning. Prøvepumpen
(- - -pumperne) skal køre under hele testpro-
ceduren. Der benyttes et bypass-system til
tilledning af prøven til prøvefiltrene.
DP Fortyndingsluftpumpe (kun DDS)
Fortyndingsluftpumpen anbringes på en
sådan måde, at sekundærfortyndingsluften
har en temperatur på 298 ± 5 K (25 ± 5 û
C).
GF1 Gasflowmeter (for partikelprøven)
Gasstrømningsmåleren eller -instrumentet
skal være anbragt så langt fra tunnellen, at
indgangsgassens temperatur er konstant (±
3 K), hvis der ikke benyttes strømningsber-
egning.
GF2 Gasflowmeter (for fortyndingsluft, kun DDS)
Gasstrømningsmåleren eller -instrumentet
skal være anbragt på en sådan måde, at ind-
gangsgassen har en temperatur på 298 ± 5
K( 2 5±5 ûC).91/542/EØF
53S y s t e m 5 (delstrømsfortyndingssystem)
Der er beskrevet et system til udtagning af parti-
kelprøver, som er baseret på fortynding af en del af
udstødningsgassen. Figur 5 viser systemet skematisk.
Massen af partikelemissionen bestemmes ud fra
massen af den prøve, der opsamles på et filtersæt,
fortyndingsforholdet, luftprøvens strømningshasti-
ghed og den samlede mængde udstødningsgas eller
brændstof i hele testperioden. Beregningen af for-
tyndingsforholdet afhænger af, hvilken systemtype
d e rb e n y t t e s .D e rk a nu d t a g e se np r ø v ea fe nd e la f
den fortyndede udstødningsgas (delprøveudtagning)
eller af hele den fortyndede udstødningsgas (to-
talprøveudtagning). Alle de her beskrevne typer er
ligeværdige, hvis de opfylder kravene i bilag III, nr.
4.6.6 og 4.8.3.3. Komponenterne skal opfylde
følgende specifikationer:
EP Udstødningsrør
Typer uden isokinetisk sonde skal have et
lige rørstykke med en længde på seks gange
rørdiameteren før og tre gange rørdiamete-
ren efter sondens spids. Ved typer med iso-
kinetisk sonde må udstødningsrøret hverken
have knæk, bøjninger eller bratte
tværsnitsændringer inden for en afstand af
mindst 15 rørdiametre før og fire rørdiame-
tre efter sondens spids. Udstødningsgassens
hastighed i prøvetagningszonen skal være
større end 10 m/s og mindre end 200 m/s.
Trykvariationer i udstødningsgassen må ikke
være større end ± 500 Pa i gennemsnit.
Udligning af trykvariationer på anden måde
end ved anvendelse af et komplet
udstødningssystem (inklusive lydpotte) må
hverken ændre motorens ydelse eller føre til
afsætning af partikler.
PR Prøvesonde
Prøvesonden skal være anbragt et sted på
udstødningsrørets midterakse, hvor
ovennævnte strømningsforhold er til stede,
og vendt mod strømretningen. Forholdet
mellem udstødningsrørets diameter og son-
dens diameter skal være mindst 4.91/542/EØF
54ISP Isokinetisk prøvesonde (valgfri, hvis der be-
nyttes EGA eller styring af massestrømmen)
Den isokinetiske prøvesonde skal være såle-
des konstrueret, at den giver en proportio-
nal prøve af den ufortyndede udstødning-
sgas. ISP benyttes i stedet for den ovenfor
beskrevne PR, og den skal forbindes til en
differentialtryktransducer og en hastigheds-
regulator, så der opnås isokinetisk
strømning ved sondens spids. Den indre dia-
meter skal være mindst 12 mm.
EGA Udstødningsgasanalysator (valgfri, hvis der
benyttes ISP eller styring af mas-
sestrømmen)
Der kan anvendes CO 2- eller NO x-analysa-
torer (ved kulstofbalancemetoden kun
CO2-analysator). Analysatorerne skal kali-
breres på samme måde som analysatorerne
til måling af forurenende luftarter. Koncen-
trationsforskelle kan bestemmes ved anven-
delse af én eller flere analysatorer.
TT Overføringsrør
Overføringsrøret for partikelprøven skal:
— være opvarmet eller isoleret, så ga-
stemperaturen heri er mindst 423 K.
Hvis udstødningsgassens temperatur er
under 423 K, må gastemperaturen ikke
være under udstødningsgassens tempe-
ratur
— h a v ee nd i a m e t e r ,d e re rl i g es ås t o r
som eller større end prøvesondens, dog
højst 25 mm
— ikke være længere end 1 000 mm målt
fra indgangsåbningens plan til ud-
gangsåbningens plan.
Partikelprøven skal ledes ud i fortynding-
stunnellen langs dennes midterakse og i
strømretningen.91/542/EØF
55SC Hastighedsregulator (kun ISP)
Ved isokinetisk opsplitning af udstødning-
sgassen er et trykkontrolsystem påkrævet for
at opnå en trykforskel på nul mellem EP og
ISP . På denne måde fås samme gashastighed
i EP og ISP , og massestrømmen i ISP bliver
en konstant brøkdel af udstødning-
sgasstrømmen. Styringen foregår ved regule-
ring af sugeblæserens hastighed (SB) i de
enkelte forløb, medens fødeblæserens (PB)
hastighed holdes konstant. Residualfejlen i
trykkontrolkredsløbet må ikke være større
end 0,5 % af tryktransducerens (DPT)
måleområde. Trykvariationerne i fortyn-
dingsrunnellen må ikke være større end ±
250 Pa i gennemsnit.
DPT Differentialtryktransducer (kun ISP)
Differentialtryktransduceren skal have et ar-
bejdsområde på ca. ± 500 Pa.
FC 1 Flowkontrol (for fortyndingsluft)
Til styring af fortyndingsluftens massestrøm
er en flowkontrol påkrævet. Den kan være
forbundet til udstødningsgassens eller
brændstoffets massestrøm og/eller et
CO2-differentialsignal. Tilføres fortynding-
sluften under tryk, styrer FC 1 luftstrømmen
direkte.
GF1 Gasflowmeter (for fortyndingsluft)
Gasstrømningsmåleren eller -instrumentet
skal være anbragt på en sådan måde, at in-
dgangsgassen har en temperatur på 298 ± 5
K.
SB Sugeblæser (kun ved delprøveudtagning)
PB Fødeblæser
Til styring af fotryndingsluftens massestrøm
må PB forbindes til FC 1. Som styresignaler
kan enten udstødnings- eller
brændstofstrømmen og/eller et CO 2-diffe-
rentialsignal benyttes. PB er ikke påkrævet,
når fortyndingsluften tilføres under tryk.91/542/EØF
56DAF Fortyndingsluftfilter
Fortyndingsluften kan filtreres og skal ved
indsugningen have en temperatur på 298 ±
5K( 2 5±5 ûC) Der kan udtages en prøve
af den til bestemmelse af en bag-
grundsværdi for partikelindhold, som
dernæst kan trækkes fra de værdier, der
måles med den fortyndede udstødningsgas.
DT Fortyndingstunnel
Fortyndingstunnellen skal:
— have en diameter, der er tilstrækkelig
lille til at give turbulent strømning
(Reynolds’ tal >4 000), og være så
lang, at udstødningsgassen og fortyn-
dingsluften blandes fuldstændigt
— have en diameter på mindst 25 mm i
et system med totalprøveudtagning
— have en diameter på mindst 75 mm i
et system med delprøveudtagning.
Udstødningsgassen skal ledes ud i fortyn-
dingstunnellen i medstrøm og blandes om-
hyggeligt med fortyndingsluften ved hjælp af
en blandedyse. For systemer med
delprøveudtagning kontrolleres opblandin-
gen efter ibrugtagningen ved hjælp af et
CO2-profil af tunnellen optaget med gående
motor (mindst seks ækvidistante målepun-
kter).
PSS Partikelprøvetagningssystem
Partikelprøvetagningssystemet skal indrettes
til enten at udtage en prøve fra fortynding-
stunnellen, som dernæst ledes gennem
prøvefiltrene (delprøveudtagning), eller at
lede hele den fortyndede udstødningsgas
gennem prøvefiltrene (totalprøveudtagning).
Det anbefales at lade prøvepumpen køre
under hele testproceduren for at undgå
påvirkning af styrekredsløbet. Der skal be-
nyttes et bypass-system med en kuglehane
mellem prøvesonden og filterholderen til at
lede prøven gennem prøvefiltrene på de
ønskede tidspunkter. Åbningens/lukningens
interferens på styrekredsløbende skal korri-
geres inden for tre sekunder.91/542/EØF
57PSP Partikelprøvesonde (kun ved delprøveudtagn-
ing)
Partikelprøvesonden skal:
— være anbragt på et sted, hvor fortyn-
dingsluften og udstødningsgassen er
blandet godt (dvs. i fortyndingstunnel-
lens midterakse ca. ti tunneldiametre
neden for det sted, hvor udstødningsrø-
rene ledes ind i fortyndningstunnellen
(SIC! fortyndingstunnellen)), og vendt
mod strømretningen
— have en indvendig diameter på mindst
12 mm.
PTT Partikeloverføringsrør
Partikeloverføringsrøret må ikke være op-
varmet og må højst være 1 020 mm langt:
— målt fra sondens spids til filterholderen
(delprøveudtagning)
— målt fra fortyndingstunnellens bagende
til filterholderen (totalprøveudtagning).
FH Filterholder(e)
Hoved- og ekstrafilter kan være anbragt i
samme eller hver deres filterhus. Kravene i
bilag V , nr. 2.1.3, skal være opfyldt. Filter-
holderne må ikke være opvarmede.
SP Prøvepumpe
Partikelprøvepumpen skal være anbragt så
langt fra tunnellen, at indgangsgassens tem-
peratur er konstant (± 3 K), hvis der ikke
benyttes strømningsberegning.
FC2 Flowkontrol (for partikelprøve, valgfri)
Der kan benyttes flowkontrol for at opnå
mere nøjagtig strømningshastighed af parti-
kelprøven.
GF2 Gasflowmeter (for partikelprøven)
Gasstrømningsmåleren eller -instrumentet
skal være anbragt så langt fra tunnellen, at
indgangsgassens temperatur er konstant (±
3 K), hvis der ikke benyttes strømningsbere-
gning.91/542/EØF
58BV Kuglehane
Kuglehanens diameter må ikke være mindre
end prøverøret, og den skal kunne åbnes/
lukkes på mindre end 0,5 sekunder.91/542/EØF
59
Tilledning af
udstødningValgfri, hvis
der benyttes
strømnings-
valgfri
Blæser
Figur 4
Totalstrømsfortyndingssystemberegning91/542/EØF
60
Figur 5
DelstrømsfortyndingssystemUfortyndet udstødning
Nogle komponenter er valgfrie, jf. teksten.Luft eller
trykluft
ISP eller PR91/542/EØF
61BILAG VI
CO- OG NOx -KONCENTRATIONENS OMREGNING
TIL VÅD BASIS
Udstødningsgassens CO- og NO x-koncentration måles ef-
ter denne procedure på tør basis. Omregning af de fundne
værdier for koncentrationerne i udstødningen (våd basis)
kan foretages ved hjælp af følgende forhold:
ppm (våd basis) = ppm (tør basis) ×[1–1,85 (GFUEL
GAIR)]
hvor:
GFUEL = brændstofstrømmen (kg/s) (kg/h),
GAIR= luftstrømmen (kg/s) (kg/h) (tør luft).88/77/EØF
62BILAG VII
FUGTIGHEDSKORREKTIONSFAKTOR FOR NITROGE-
NOXIDER
Værdierne for nitrogenoxiden multipliceres med følgende
korrektionsfaktor for fugtighed udelukkende:
1
1+A( 7 m−75)+B×1,8 (T−302)
hvor:
A=0, 044GFUEL
GAIR–0,0038,
B=0, 116GFUEL
GAIR−0,0053,
m = indsugningsluftens fugtighed i gram vand pr. kilo-
gram tør luft
t = luftens temperatur i K
GFUEL
GAIR=forholdet brændstof – luft (tør luft basis)88/77/EØF
63BILAG VIII
(MODEL)
EØF-STANDARDTYPEGODKENDELSESATTEST
Myndighedens
stempel
Meddelelse af:
— standardtypegodkendelse1
— udvidelse og/eller forlængelse af standardtypegodken-
delse(1)for en køretøjstype/separat teknisk enhed/
komponent(1)i henhold til direktiv 88/77/EØF .
E Ø F - s t a n d a r d t y p e g o d k e n d e l s en r . :.....................
U d v i d e l s eo g / e l l e rf o r l æ n g e l s en r . : .....................
DEL I
0. Almindelige oplysninger
0.1. Kørejets/den separate tekniske enheds/kompo-
nentens fabriksmærke(1):..........................
0.2. Køretøjstypens/den separate tekniske enheds/
komponentens handelsbetegnelse(1):...........
0.3. Fabrikationskode som markeret påe køretøjet/
den separate tekniske enhed/komponenten(1):...
..........................................
0.4. Køretøjets klasse:
0 . 5 . F a b r i k a n t e n sn a v no ga d r e s s e : ................
..........................................
0.6. Navn og adresse på fabrikantens autoriserede
r e p r æ s e n t a n t( u d f y l d e se v t . ) : .................
..........................................
DEL II
1. Kort beskrivelse (udfyldes evt.): se bilag I.
2 . T e k n i s kt j e n e s t e ,d e rf o r e t a g e ra f p r ø v n i n g e n : ....
..........................................
3 . D a t of o rp r ø v e r a p p o r t : ......................
4 . P r ø v e r a p p o r t e n sn r . : ........................
5. Begrundelse for forlængelse af standardtypegod-
k e n d e l s e( u d f y l d e se v t . ) : .....................
..........................................
6. Eventuelle bemærkninger: se bilag I.
7 . S t e d : .....................................
8 . D a t o : .....................................9 . U n d e r s k r i f t : ...............................
10. Der vedlægges en liste over de dokumenter
vedrørende standardtypegodkendelsen, der er de-
poneret hos den myndighed, som har meddelt
standardtypegodkendelse. De udleveres efter an-
modning.
1Det ikke gældende overstreges.88/77/EØF
64Tillæg
til EØF-standardtypegodkendelsesattest nr. ... vedrørende
standardtypegodkendelse for et køretøj/en teknisk enhed/
en komponent1i henhold til direktiv 88/77/EØF
1. Kort beskrivelse
1.1. Følgende oplysninger gives i forbindelse med type-
godkendelse af et køretøj, der er monteret med
motor
1 . 1 . 1 . M o t o r e n sf a b r i k s m æ r k e( f i r m a b e t e g n e l s e ) :......
..........................................
1.1.2. Type og handelsbetegnelse (eventuelt angives
f o r s k e l l i g eu d f ø r e l s e r ) :.......................
..........................................
1 . 1 . 3 . F a b r i k a t i o n s k o d es o mm a r k e r e tp åm o t o r e n : ....
..........................................
1 . 1 . 4 . K ø r e t ø j e t sk l a s s e( u d f y l d e se v t . ) : ..............
1 . 1 . 5 . F a b r i k a n t e n sn a v no ga d r e s s e : ................
..........................................
1.1.6. Navn og adresse på fabrikantens autoriserede
r e p r æ s e n t a n t( u d f y l d e se v t . ) : .................
1.2. Hvis den under nr. 1.1 anførte motor er typegod-
kendt som en separat teknisk enhed
1 . 2 . 1 . M o t o r e n st y p e g o d k e n d e l s e s n u m m e r : ...........
1.3. Følgende oplysninger gives i forbindelse med type-
godkendelse af en motor som en teknisk enhed
(betingelser, der skal overholdes ved monteringen
af motoren i køretøjet)
1.3.1. Maksimalt og/eller minimalt indsugningsunder-
tryk kPa ..................................
1.3.2. Maksimalt tilladt modtryk kPa ................
1.3.3. Maksimalt tilladt effekt, der absorberes af det
m o t o r d r e v n eu d s t y r :.........................
..........................................
1.3.3.1. tomgang kW; middel: kW; ....... ............
nominel: kW .......
1.3.4. Begrænsninger vedrørende anvendelse (udfyldes
e v t . ) : .....................................
..........................................
1.4. Emissionsværdier
CO g/kWh.........
HC g/kWh......... bestemt med et total/
delstrømssystem(1)
NO g/kWh.........destøssyste
PT g/kWh..........
6. Eventuelle bemærkninger : ...................
..........................................
1 Der ikke gældende overstreges.88/77/EØF
91/542/EØF
88/77/EØF