2009R0043 — DA — 01.01.2010 — 005.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 43/2009

af 16. januar 2009

om fastsættelse for 2009 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger







RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik ( 1 ), særlig artikel 20, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år ( 2 ), særlig artikel 2, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 af 21. april 2004 om foranstaltninger til genopretning af den nordlige kulmulebestand ( 3 ), særlig artikel 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø ( 4 ), særlig artikel 4 og 8, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten ( 5 ), særlig artikel 4, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal ( 6 ), særlig artikel 3 og 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen ( 7 ), særlig artikel 6 og 9, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand ( 8 ), særlig artikel 4, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2004 ( 9 ), særlig artikel 7, 8, 9 og 12, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe de fornødne foranstaltninger til at sikre adgang til farvande og ressourcer og fortsat bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF). (2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande efter kriterierne i artikel 20 i nævnte forordning. (3) For at sådanne TAC'er og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet. (4) Det er nødvendigt på fællesskabsplan at fastlægge principper og visse procedurer for fiskeriforvaltning, så medlemsstaterne kan forvalte de fartøjer, der fører deres flag. (5) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der er relevante for fordelingen af fiskerimuligheder. (6) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster ( 10 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika ( 11 ), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer ( 12 ), Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav ( 13 ), Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ( 14 ), Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser ( 15 ), Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer ( 16 ), Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien ( 17 ), Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande ( 18 ), Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF ( 19 ), Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer ( 20 ), Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis ( 21 ), forordning (EF) nr. 811/2004, Rådets forordning (EF) nr. 2115/2005 af 20. december 2005 om en genopretningsplan for hellefisk inden for rammerne af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav ( 22 ), forordning (EF) nr. 2166/2005, forordning (EF) nr. 388/2006, Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet ( 23 ), forordning (EF) nr. 509/2007, Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 af 7. maj 2007 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter ( 24 ), forordning (EF) nr. 676/2007, Rådets forordning (EF) nr. 1386/2007 af 22. oktober 2007 om indførelse af bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger gældende for det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav ( 25 ), Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande ( 26 ), forordning (EF) nr. 1300/2008, forordning (EF) nr. 1342/2008 og Rådets forordning (EF) nr. 1359/2008 af 28. november 2008 om fastsættelse af EF-fiskerfartøjers fiskerimuligheder for visse dybhavsbestande for 2009 og 2010 ( 27 ). (7) Det bør tydeliggøres, at denne forordning bør anvendes, hvis marine organismer, der er fanget under fiskeri, hvor formålet udelukkende er at foretage videnskabelige undersøgelser, sælges, opbevares, frembydes eller udbydes til salg uanset formål. (8) Det er ifølge videnskabelig rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) nødvendigt fortsat at anvende en ordning til forvaltning af fangstbegrænsningerne for ansjos i ICES-område VIII. Kommissionen bør fastsætte de endelige fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-område VIII på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2008, og på baggrund af drøftelser i forbindelse med en flerårig plan for ansjos. (9) I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af fiskeriindsatsen for tobis i ICES-område III a og IV og EF-farvande i ICES-område II a. (10) Denne forordning bør fastsætte og fordele en række nye fiskerimuligheder for rokke i område VIId, IIIa, VIa-b, VIIa-c, e-k, VIII og IX. Der bør på grundlag af objektive kriterier fastlægges en metode for tildelingen af disse nye fiskerimuligheder under hensyntagen til de enkelte berørte medlemsstaters interesser. Det forekommer derfor hensigtsmæssigt at tage hensyn til de enkelte berørte medlemsstaters landinger af denne art i en nyere og tilstrækkelig repræsentativ periode. (11) På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES bør fiskeriindsatsen reduceres yderligere for visse dybhavsarter som en overgangsforanstaltning. (12) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe afgørelse om betingelserne i forbindelse med fangstbegrænsninger og/eller begrænsninger af fiskeriindsatsen. Det fremgår af den videnskabelige rådgivning, at fangster langt ud over de aftalte TAC'er skader fiskeriets bæredygtighed. Der bør derfor fastsættes tilknyttede betingelser, der vil give en bedre gennemførelse af de aftalte fiskerimuligheder. (13) I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning. (14) Fællesskabet har efter den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne, holdt samråd med Norge ( 28 ), Færøerne ( 29 ) og Grønland ( 30 ) om fiskerirettigheder. (15) Fællesskabet er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af akten om vilkårene for Republikken Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union forvaltes fiskeriaftaler, som dette land tidligere har indgået, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Fællesskabet fra tiltrædelsesdatoen. Disse fiskeriorganisationer har anbefalet, at der for 2009 indføres en række foranstaltninger, herunder fastsættelse af fangstbegrænsninger og/eller indsatsbegrænsninger og andre dertil knyttede bevarelses- og kontrolbestemmelser for visse arter. Fællesskabet bør derfor gennemføre disse henstillinger. Med henblik på effektivt at bidrage til bevarelsen af fiskebestande og i afventen af vedtagelsen af de relevante rådsakter, der gennemfører disse foranstaltninger i fællesskabsretten, er det nødvendigt at indarbejde dem i denne forordning. (16) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) nåede ikke til enighed om fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit på sit årsmøde i 2008, og selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, bør der vedtages foranstaltninger, der skal sikre bæredygtig forvaltning af ressourcerne under IATTC's jurisdiktion. (17) Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2008 fangstbegrænsninger for yderligere to fiskebestande og en bevarelsesforanstaltning for at beskytte sårbare marine økosystemer til opfølgning af De Forenede Nationers Generalforsamlings resolution 61/105 om bæredygtigt fiskeri inden for SEAFO-konventionsområdet. Fællesskabet tilsluttede sig disse foranstaltninger på grundlag af et forhandlingsmandat fra Rådet og med bidrag fra medlemsstaterne og de sektorrepræsentanter, der var til stede på årsmødet. Disse foranstaltninger vil være bindende for Fællesskabet fra 2009. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten. (18) På det tredje internationale møde med henblik på at oprette en ny regional fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav (SPFO), som fandt sted i maj 2007, enedes deltagerne om at vedtage midlertidige foranstaltninger til regulering af pelagisk fiskeri og bundfiskeri i det sydlige Stillehav. Disse foranstaltninger bør gennemføres i fællesskabsretten. (19) I 2008 blev der givet tilladelse til under visse omstændigheder at anvende alternative ordninger til indsatsforvaltning baseret på lofter over kW-dage med henblik på gradvis generel indførelse af en sådan ordning. Der bør ske et generelt skift til forvaltning ved hjælp af lofter over kW-dage i 2009 for indsatsbegrænsninger i forbindelse med langsigtede planer for torskebestande, mens den nuværende ordning bør opretholdes i 2009 for andre indsatsordninger, idet det dog står medlemsstaterne frit for, om de vil indføre ordninger med kW-dage. (20) En række midlertidige bestemmelser om anvendelsen af fartøjsovervågningssystemdata (FOS-data) bør opretholdes, for at kontrollen og overvågningen af indsatsforvaltningen kan blive mere effektiv. (21) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for tunge, jf. forordning (EF) nr. 509/2007, bør der indføres alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 5, stk. 2, i nævnte forordning. (22) Med henblik på tilpasning af fiskeriindsatsbegrænsningerne for rødspætte og tunge, jf. forordning (EF) nr. 676/2007, bør der indføres alternative ordninger for at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med TAC'erne, jf. artikel 9, stk. 2, i nævnte forordning. (23) For torskebestandene i Nordsøen, Skagerrak og den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og vest for Skotland og kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-område VIII c og IX a bør de tilladte indsatsniveauer i forvaltningsordningerne tilpasses. (24) Som hjælp til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2009 gennemføres en række supplerende kontrolforanstaltninger og tekniske fiskeribestemmelser. (25) Under hensyntagen til yderligere videnskabelige analyser og samråd med aktørerne i 2008 bør der, ud over fangstbegrænsninger med henblik på at regulere direkte fiskeri efter og bifangster af byrkelange, træffes foranstaltninger til at beskytte koncentrationer af gydebestande af byrkelange i ICES-område VI a. (26) Videnskabelige undersøgelser har dokumenteret, at fiskeripraksis ved fiskeri med garn og indfiltringsnet i ICES-område VI a, VI b, VII b, VII c, VII j, VII k, VIII, IX, X og XII udgør en alvorlig trussel mod dybhavsarterne. Der bør dog træffes overgangsforanstaltninger, som giver mulighed for sådant fiskeri på visse betingelser, indtil der vedtages mere permanente foranstaltninger. (27) Ifølge de aftalte konklusioner mellem Fællesskabet og Norge af 10. december 2008 bør der i første del af 2009 afprøves tekniske foranstaltninger til forøgelse af trukne redskabers selektivitet med henblik på at reducere udsmid af hvilling i Nordsøen. (28) For at sikre en bæredygtig udnyttelse af kulmule- og jomfruhummerbestanden og reducere udsmid bør der gives tilladelse til at anvende den seneste udvikling inden for selektive redskaber i ICES-område VIII a, VIII b og VIII d. (29) Det bør i visse beskyttede områder for jomfruhummer, hvor fiskeri er forbudt, være tilladt at anvende redskaber, der ikke fanger jomfruhummer. (30) I lyset af rådgivningen fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er det ikke nødvendigt at lukke visse gydeområder for sild for at sikre bæredygtig udnyttelse af denne art i ICES-område VI a. (31) For at bidrage til bevarelsen af blæksprutte og især beskytte unge individer bør der i 2009 fortsat gælde et mindstemål for blæksprutte fra farvande, der henhører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion, og som ligger i det område, der reguleres af Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav (CECAF), indtil der vedtages en forordning om ændring af forordning (EF) nr. 850/98. (32) I lyset fra rådgivningen fra STECF bør elektrofiskeri med bomtrawl tillades i 2009 i ICES-område IV c og den sydlige del af område IV b på visse betingelser. (33) For at sikre, at tredjelandsfartøjers fangster af blåhvilling i EF-farvande registreres korrekt, bør bestemmelserne for skærpet kontrol af disse fartøjer bibeholdes. (34) For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 40/2008 af 16. januar 2008 om fastsættelse for 2008 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger ( 31 ), skaber problemer, bør der åbnes for disse fiskerier fra den 1. januar 2009, ligesom visse af forordningens bestemmelser bør forblive i kraft i januar 2009. På grund af sagens hastende karakter bør der indrømmes en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber - ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







KAPITEL I

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning fastsættes der fiskerimuligheder for 2009 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande og dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

Derudover fastsættes der visse fangstindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for januar 2010, og for visse antarktiske bestande fastsættes der fiskerimuligheder og særlige betingelser for de perioder, der er anført i bilag IE.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Medmindre andet er fastsat, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer (i det følgende benævnt »EF-fartøjer«), og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland (i det følgende benævnt »tredjelandsfiskerfartøjer«) i Fællesskabets farvande (i det følgende benævnt »EF-farvande«).

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordnings bestemmelser, med undtagelse af punkt 4.2 i bilag III og fodnote 1 til bilag XI, ikke for fiskeri, som udelukkende finder sted med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat, hvis flag fartøjet fører, og under dennes myndighed, og som Kommissionen og de medlemsstater, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet underrettet om. Medlemsstater, der driver fiskeri med henblik på videnskabelige undersøgelser, skal underrette Kommissionen, de medlemsstater, i hvis farvande undersøgelserne foregår, ICES og STECF om alle fangster fra sådant fiskeri.

Artikel 3

Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver bestand

b) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Fællesskabet, medlemsstaterne eller tredjelande

c) »internationale farvande«: farvande, der ikke hører ind under nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

Artikel 4

Fiskeriområder

I denne forordning forstås ved:

a) »ICES-områder« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): de ICES-inddelinger, der er defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) »Skagerrak«: farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

c) »Kattegat«: farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

d) »Cadizbugten«: den del af ICES-område IX a, der ligger øst for 7°23'48″ V

e) »GFCM-området« (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 98/416/EF af 16. juni 1998 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet ( 32 )

f) »CECAF-områder« (det østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 25. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav ( 33 )

g) »NEAFC-konventionsområdet«: de farvande, der er anført i artikel 1 i konventionen, der er knyttet til Rådets afgørelse 81/608/EØF af 13. juli 1981 om indgåelse af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav ( 34 )

h) »NEAFC-reguleret område«: de farvande i NEAFC-konventionsområdet, som ligger uden for de farvande, der henhører under NEAFC-parternes jurisdiktion

i) »NAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav ( 35 )

j) »NAFO-reguleret område«: den del af området under NAFO-konventionen (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav), der ikke hører ind under kyststaternes højhedsområde eller jurisdiktion

k) »SEAFO-områder« (Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets afgørelse 2002/738/EF af 22. juli 2002 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav ( 36 )

l) »ICCAT-området« (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 86/238/EØF af 9. juni 1986 om Fællesskabets tiltrædelse af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet som ændret ved den protokol, der er knyttet som bilag til slutakten fra konferencen af befuldmægtigede for stater, der er parter i konventionen, undertegnet den 10. juli 1984 i Paris ( 37 )

m) »CCAMLR-områder« (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004

n) »IATTC-området« (Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i Rådets afgørelse 2006/539/EF af 22. maj 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica ( 38 )

o) »IOTC-området« (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): området som defineret i Rådets afgørelse 95/399/EF af 18. september 1995 om Fællesskabets tiltrædelse af aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean ( 39 )

p) »SPFO-området« (Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for Ækvator, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i Rådets afgørelse 2006/496/EF af 6. juli 2006 om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean ( 40 ) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder

q) »WCPFC-området« (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i Rådets afgørelse 2005/75/EF af 26. april 2004 om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav ( 41 )

r) »Beringshavets højsøområde«: det højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.







KAPITEL II

FISKERIMULIGHEDER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER FOR EF-FARTØJER

Artikel 5

Fangstbegrænsninger og fordeling heraf

1. I bilag I fastsættes fangstbegrænsningerne for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordelingen heraf mellem medlemsstaterne samt yderligere betingelser, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges på betingelserne i artikel 11, 20 og 21 og under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at fiske i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen.

3. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i ICES-område III a og IV og EF-farvande i ICES-område II a, jf. bestemmelserne i bilag IID, punkt 6.

4. Kommissionen fastsætter Fællesskabets fangstbegrænsninger for lodde i grønlandske farvande i ICES-område V og XIV til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Fangstbegrænsninger for sperling i ICES-område III a og EF-farvande i ICES-område II a og IV og for brisling i EF-farvande i ICES-område II a og IV revurderes eventuelt af Kommissionen efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2009.

6. Kommissionen kan fastsætte fangstbegrænsninger for fiskeriet efter ansjos i ICES-område VIII efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2009 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2009.

7. Som følge af en revurdering af bestanden af sperling i henhold til stk. 5 revurderer Kommissionen eventuelt fangstbegrænsningerne for hvilling i ICES-område III a og ICES-område IV og i EF-farvande i ICES-område II a og for kuller i ICES-område III a og i EF-farvande i ICES-område III b, III c og III d og i ICES-område IV samt i EF-farvande i ICES-område II a efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 for at tage hensyn til industribifangster i forbindelse med sperlingfiskeriet.

Artikel 6

Forbudte arter

Det er forbudt for EF-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter i alle EF-farvande og farvande uden for Fællesskabet:

— brugde (Cetorhinus maximus)

— stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 7

Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for:

a) udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordeling, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93 og artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008

c) supplerende landing, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. Ved tilbageholdelse af kvoter, der skal overføres til 2010, anvendes artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 som undtagelse fra samme forordning på alle bestande, som der er fastsat en analytisk TAC for.

Artikel 8

Fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen af bestande

1. For perioden 1. februar 2009–31. januar 2010 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger og dertil knyttede betingelser, der er fastsat i:

a) bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak, ICES-område IV, VI a, VII a, VII d og EF-farvande i ICES-område II a og V b

b) bilag IIB for forvaltningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-område VIII c og IX a med undtagelse af Cadizbugten

c) bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-område VII e

d) bilag IID for forvaltningen af tobisbestandene i ICES-område III a og IV og EF-farvande i ICES-område II a.

2. For perioden 1. januar 2009–31. januar 2009 gælder fiskeriindsatsbegrænsningerne og de dertil knyttede betingelser i bilag IIA, IIB, IIC og IID til forordning (EF) nr. 40/2008 fortsat for de bestande, der er omhandlet i stk. 1.

3. Kommissionen fastsætter fiskeriindsatsbegrænsningerne for 2009 for fiskeriet efter tobis i ICES-område III a og IV og EF-farvande i ICES-område II a efter bestemmelserne i bilag IID, punkt 4 og 5.

4. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2009, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og/eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 9

Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør en del af en EF-andel, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne andel ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber med en maskestørrelse på under 32 mm, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 850/98, og ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing eller

b) makrel, hvis i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin ii) makrelmængden ikke overstiger 10 % af den samlede vægt af mængden af makrel, hestemakrel og sardin om bord, og iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Alle landinger afskrives på kvoten eller, hvis Fællesskabet andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

4. Den procentvise andel af bifangster og bifangsternes anvendelse bestemmes efter artikel 4 og 11 i forordning (EF) nr. 850/98.

Artikel 10

Usorterede landinger i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a

1. Artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1434/98 om forbud mod opbevaring af sild om bord under visse omstændigheder gælder ikke for sild, der er fanget i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a.

2. Når en medlemsstat har nået fangstbegrænsningerne for fiskeri efter sild i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i Fællesskabet og udøver de fiskerier, som sådanne fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

3. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af usorterede landinger pr. art fanget i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a.

4. Usorterede fangster taget i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som omhandlet i stk. 3.

Artikel 11

Adgangsbegrænsninger

EF-fartøjer må ikke fiske i Skagerrak inden for 12 sømil fra Norges basislinjer. Fartøjer, der fører dansk eller svensk flag, kan dog fiske indtil fire sømil fra Norges basislinjer.

Artikel 12

Måling af maskestørrelse og trådtykkelse

Maskestørrelser og trådtykkelser omhandlet i denne forordning måles i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet ( 42 ), når EF-fartøjer inspiceres af EF-kontrollører, kontrollører fra Kommissionen og nationale kontrollører.

Artikel 13

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes for EF-fartøjer i en overgangsperiode.







KAPITEL III

FANGSTBEGRÆNSNINGER OG DERTIL KNYTTEDE BETINGELSER FOR TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 14

Tilladelse

Fiskerfartøjer, der sejler under Venezuelas eller Norges flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan fiske i EF-farvande inden for de fangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag I, og under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008 og artikel 15-18 og 22-27 i denne forordning.

Artikel 15

Forbudte arter

Det er forbudt for tredjelandsfiskerfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter i alle EF-farvande:

— brugde (Cetorhinus maximus)

— stor hvid haj (Carcharodon carcharias).

Artikel 16

Geografiske restriktioner

1. Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, eller som er registreret på Færøerne, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra medlemsstaternes basislinjer i ICES-område IV, Kattegat og Atlanterhavet nord for 43°00' N, undtagen det område, der er omhandlet i artikel 18 i forordning (EF) nr. 2371/2002.

2. Fiskeri i Skagerrak med fiskerfartøjer, der fører norsk flag, er tilladt i områder, der ligger mere end fire sømil fra Danmarks og Sveriges basislinjer.

3. Fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, har kun adgang til at fiske i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra departementet Fransk Guyanas basislinjer.

Artikel 17

Gennemsejling af EF-farvande

Tredjelandsfiskerfartøjer, der gennemsejler EF-farvande, skal stuve deres redskaber, så de ikke umiddelbart kan bruges, jf. følgende betingelser:

a) net, synk og lignende udstyr skal være adskilt fra dets skovle og dets slæbe- og trawlliner samt wirer

b) redskaber, der befinder sig på eller over dækket, skal være solidt fastgjort til en del af overbygningen.

Artikel 18

Betingelser for landing af fangster og bifangster

Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfiskerfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 19

Tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode

I bilag III fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, som skal anvendes for tredjelandsfiskerfartøjer i en overgangsperiode.







KAPITEL IV

FISKERITILLADELSER TIL EF-FARTØJER

Artikel 20

Fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser

1. Følgende EF-fartøjer er fritaget for kravet en fiskeritilladelse, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 1006/2008, når de fisker i norske farvande i Nordsøen:

a) fartøjer med en tonnage på højst 200 GT

b) fartøjer, der driver konsumfiskeri efter andre arter end makrel, eller

c) fartøjer, der fører svensk flag, og som fisker i tråd med gældende praksis.

2. Det maksimale antal fiskeritilladelser og de dertil knyttede betingelser for EF-fartøjer, der fisker i tredjelandsfarvande, er fastsat i bilag IV, del I.

3. Hvis en medlemsstat på basis af artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (swap) i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag IV, del I, skal overførslen ledsages af den relevante overdragelse af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag IV, del I, må dog ikke overskrides.

4. EF-fartøjer skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og alle andre bestemmelser, der gælder for det område, hvor de fisker.

Artikel 21

Færøerne

EF-fartøjer, som har tilladelse til direkte fiskeri efter en bestemt art i færøske farvande, kan fiske direkte efter andre arter, forudsat at de på forhånd giver de færøske myndigheder meddelelse herom.







KAPITEL V

FISKERITILLADELSER TIL TREDJELANDSFISKERFARTØJER

Artikel 22

Krav om fiskeritilladelse

1. Fiskerfartøjer på under 200 GT, der fører norsk flag, er fritaget for kravet om fiskeritilladelse, jf. artikel 18 i forordning (EF) nr. 1006/2008, når de fisker i EF-farvande.

2. Fiskeritilladelser udstedt til tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i EF-farvande, skal medføres om bord. Fartøjer, der er registreret på Færøerne eller i Norge, er dog fritaget for dette krav.

Artikel 23

Ansøgning om fiskeritilladelse

Ansøgninger fra en tredjelandsmyndighed til Kommissionen om fiskeritilladelse skal indeholde følgende oplysninger, jf. dog artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1006/2008:

a) fartøjets navn

b) registreringsnummer

c) havnekendingsbogstaver og -nummer

d) registreringshavn

e) ejerens eller befragterens navn og adresse

f) bruttotonnage og længde overalt

g) maskineffekt

h) kaldesignal og radiofrekvens

i) forventet fangstmetode

j) forventet fiskeriområde

k) forventede målarter

l) periode, som der ansøges om tilladelse for.

Artikel 24

Antal fiskeritilladelser

Det maksimale antal fiskeritilladelser og de dertil knyttede betingelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EF-farvande, er fastsat i bilag IV, del II.

Artikel 25

Annullering

Fiskeritilladelser kan annulleres med henblik på udstedelse af nye fiskeritilladelser, jf. dog kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008. Annulleringen får virkning fra dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af fiskeritilladelserne. Nye fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen.

Artikel 26

Fiskeritilladelseshaverens forpligtelser

1. Tredjelandsfiskerfartøjer skal, ud over at overholde eventuelle dataoverførselskrav fastsat i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1006/2008, føre en logbog med de oplysninger, der er fastsat i bilag V, del I.

2. Ved dataoverførsel i overensstemmelse med artikel 23 i forordning (EF) nr. 1006/2008 skal tredjelandsfiskerfartøjer overføre de oplysninger, der er fastsat i bilag VI, til Kommissionen efter reglerne i det pågældende bilag.

3. Stk. 2 gælder ikke for fartøjer, der fører norsk flag og fisker i ICES-område III a.

Artikel 27

Særlige bestemmelser for departementet Fransk Guyana

1. For at få udstedt tilladelse til at fiske i departementet Fransk Guyanas farvande skal ejere af tredjelandsfiskerfartøjer, ud over at opfylde betingelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008, forpligte sig til på anmodning af Kommissionen at tage en observatør om bord.

2. Tredjelandsfiskerfartøjer, der fisker i departementet Fransk Guyanas farvande, skal, ud over at overholde eventuelle dataoverførselskrav fastsat i overensstemmelse med artikel 23 i forordning (EF) nr. 1006/2008, føre en logbog som vist i bilag V, del II. Fangstdata skal på anmodning sendes til Kommissionen via de franske myndigheder.







KAPITEL VI

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR FISKERI I GFCM-OMRÅDET







AFDELING 1

Bevarelsesforanstaltninger

Artikel 28

Indførelse af en forbudsperiode for fiskeri efter guldmakrel, hvor der anvendes indretninger, der tiltrækker fisk (FAD)

1. For at beskytte guldmakrel (Coryphaena hippurus), herunder navnlig små individer, forbydes fiskeri efter guldmakrel, hvor der anvendes indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), i perioden 1. januar 2009–14. august 2009 i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder, jf. bilag VII.

2. Uanset stk. 1, kan en medlemsstat, som kan dokumentere, at fiskerfartøjer, som fører dens flag, ikke har kunnet udnytte deres normale fiskedage på grund af dårligt vejr, overføre dage, som dens fartøjer har mistet i FAD-fiskeri, indtil den 31. januar i det følgende år. Medlemsstater, som ønsker at benytte sig af denne mulighed, sender inden den 1. januar 2010 Kommissionen en anmodning om at få tildelt et yderligere antal dage, hvor et fartøj har tilladelse til at fiske efter guldmakrel ved hjælp af FAD'er i forbudsperioden 1. januar 2010–31. januar 2010. En sådan anmodning skal ledsages af følgende:

a) en rapport med nærmere oplysninger om indstillingen af det pågældende fiskeri, herunder relevante meteorologiske oplysninger

b) fartøjets navn

c) fartøjets registreringsnummer

d) fartøjets havnekendingsbogstaver og -nummer, jf. bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister ( 43 ).

2. Kommissionen sender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

3. Medlemsstaterne skal inden den 1. november 2009 sende en rapport til Kommissionen om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, for 2008.

4. Medlemsstaterne skal senest den 15. januar 2010 sende en rapport til Kommissionen om de samlede landinger og omladninger af guldmakrel, som fiskerfartøjer, der fører deres flag, har foretaget i 2009 i alle GFCM-aftaleområdets geografiske underområder som fastsat i bilag VII.

4. Kommissionen sender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.

Artikel 29

Etablering af områder med fiskeribegrænsninger for at beskytte følsomme dybhavslevesteder

1. Fiskeri med skrabere og bundtrawl er forbudt i de områder, der afgrænses af linjer, som forbinder følgende punkter:

a) området »Lophelia-revet ud for Capo Santa Maria di Leuca« med dybhavsfiskeribegrænsninger — 39°27,72' N, 18°10,74' Ø — 39°27,80' N, 18°26,68' Ø — 39°11,16' N, 18°32,58' Ø — 39°11,16' N, 18°04,28' Ø

b) området »Nile delta area cold hydrocarbon seeps« med dybhavsfiskeribegrænsninger — 31°30,00' N, 33°10,00' Ø — 31°30,00' N, 34°00,00' Ø — 32°00,00' N, 34°00,00' Ø — 32°00,00' N, 33°10,00' Ø

c) området »Eratosthemes Seamount« med dybhavsfiskeribegrænsninger — 33°00,00' N, 32°00,00' Ø — 33°00,00' N, 33°00,00' Ø — 34°00,00' N, 33°00,00' Ø — 34°00,00' N, 32°00,00' Ø.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at beskytte de følsomme dybhavslevesteder, der er omhandlet i stk. 1, og skal navnlig sikre, at disse områder også beskyttes mod andre aktiviteter end fiskeri, som kan bringe bevarelsen af disse særlige levesteders karakteristika i fare.

Artikel 30

Mindstemaskestørrelser for trawl, som anvendes til lokalt og sæsonbestemt bundtrawlsfiskeri i Middelhavet

1. Uanset artikel 8, stk. 1, litra h), og artikel 9, stk. 3, nr. 2) i forordning (EF) nr. 1967/2006 må medlemsstaterne fortsat give fartøjer, som fører deres flag, tilladelse til at anvende fangstposer med diagonalmasker på under 40 mm i visse lokale og sæsonbestemte bundtrawlsfiskerier efter arter, som ikke deles med tredjelande.

2. Stk. 1 gælder kun for fiskeri, som medlemsstaterne allerede har givet formel tilladelse til efter gældende nationale lovgivning pr. 1. januar 2007, og må ikke medføre øget fiskeriindsats fremover i forhold til fiskeriindsatsen i 2006.

3. Medlemsstaterne skal senest den 15. januar 2009 på sædvanlig elektronisk databærer sende Kommissionen en liste over de fartøjer, der er godkendt efter stk. 1.

4. Listen over fartøjer med tilladelse skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets navn

b) fartøjets EF-fiskerflåderegisternummer (CFR) og udvendige mærkning, jf. bilag I til forordning (EF) nr. 26/2004

c) det eller de fiskeri(er), som de enkelte fartøjer har fået tilladelse til at drive, efter målart(er), fiskeriområde som fastsat i bilag VII, og de anvendte fiskeredskabers tekniske maskestørrelsesspecifikationer

d) den fiskeriperiode, som tilladelsen gælder.

5. Hvis der i listen over fartøjer med tilladelse, jf. stk. 4, ikke er sket ændringer i forhold til den liste, der blev meddelt for 2008, skal medlemsstaterne senest den 15. januar 2009 meddele Kommissionen, at der ikke er sket ændringer.

6. Kommissionen sender oplysningerne fra medlemsstaterne til GFCM's eksekutivsekretariat.







AFDELING 2

Rapportering af statistiske matricer

Artikel 31

Dataoverførsel

1. Medlemsstaterne skal overføre data for opgave 1.1 og 1.2 i GFCM's statistiske matrix, jf. bilag X, til GFCM's eksekutivsekretariat senest den 30. juni 2009.

2. Medlemsstaterne skal i det omfang, det er muligt, overføre data for opgave 1.3, 1.4 og 1.5 i GFCM's statistiske matrix, jf. bilag X, til GFCM's eksekutivsekretariat senest den 30. juni 2009.

3. Medlemsstaterne skal anvende GFCM's dataregistreringssystem, jf. GFCM's websted ( 44 ), ved indsendelse af data som omhandlet i stk. 1 og 2.

4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de data, de har overført på basis af denne artikel.







KAPITEL VII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I DET NAFO-REGULEREDE OMRÅDE

Artikel 32

Fangstrapportering

1. Føreren af et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, skal til de kompetente myndigheder i flagmedlemsstaten indsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af, hvor stor en mængde hellefisk fartøjet har fanget, herunder også nulfangst.

2. Fangstopgørelsen omhandlet i stk. 1 indsendes første gang senest ved udgangen af den tiende dag efter fartøjets indsejling i det NAFO-regulerede område eller efter fangstrejsens begyndelse. Opgørelsen indsendes hver femte dag. Når fangsterne af hellefisk, som der er givet meddelelse om i henhold til stk. 1, skønnes at være nået op på 75 % af flagmedlemsstatens kvote, skal fartøjsføreren indsende fangstopgørelser hver tredje dag.

3. Medlemsstaterne videresender fangstopgørelserne til Kommissionen, så snart de har modtaget dem. Kommissionen videresender straks oplysningerne til NAFO’s sekretariat.

Artikel 33

Supplerende kontrolforanstaltninger

1. Fartøjer, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, må kun sejle ind i det NAFO-regulerede område, hvis de har mindre end 50 tons fangst om bord, eller hvis de har adgang i henhold til denne artikels stk. 2, 3 og 4.

2. Når et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, har fangster på mindst 50 tons om bord, som er taget uden for det NAFO-regulerede område, skal det pr. e-mail eller fax senest 72 timer før indsejlingen (ENT) i det NAFO-regulerede område meddeles NAFO's sekretariatet, hvor stor en fangstmængde fartøjet har om bord, på hvilken position (længde- og breddegrad) fartøjsføreren forventer, at fartøjet vil begynde at fiske, og hvornår det forventes at være fremme på den pågældende position.

3. Hvis et inspektionsfartøj efter meddelelsen omhandlet i stk. 2 giver besked om, at det har til hensigt at foretage inspektion, skal det meddele fiskerfartøjet koordinaterne på det kontrolsted, hvor inspektion vil finde sted. Kontrolstedet må ikke være mere end 60 sømil fra den position, hvor fartøjsføreren forventer, at fartøjet vil begynde at fiske.

4. Hvis et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter hellefisk i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 2115/2005, inden det sejler ind i det NAFO-regulerede område ikke modtager meddelelse fra NAFO's sekretariatet eller fra et inspektionsfartøj om, at et inspektionsfartøj har til hensigt at foretage inspektion i overensstemmelse med stk. 3, kan fiskerfartøjet begynde at fiske. Fiskerfartøjet må også begynde at fiske uden forudgående inspektion, hvis inspektionsfartøjet ikke har startet sin inspektion senest tre timer efter, at fiskerfartøjet er ankommet til kontrolstedet.







KAPITEL VIII

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR LANDING ELLER OMLADNING AF FISK, DER ER FROSSET NED EFTER AT VÆRE BLEVET FANGET AF TREDJELANDSFISKERFARTØJER I NEAFC-KONVENTIONSOMRÅDET

Artikel 34

Havnestatskontrol

Uden at det berører forordning (EØF) nr. 2847/93 og Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 af 6. maj 1994 om fastsættelse af betingelserne for, at tredjelandes fiskerfartøjer kan lande deres fangster direkte og afsætte dem i Fællesskabets havne ( 45 ) gælder de procedurer, der er fastsat i dette kapitel, for landing eller omladning i EF-havne af fisk, der er frosset ned efter at være blevet fanget af tredjelandsfiskerfartøjer i NEAFC-konventionsområdet.

Artikel 35

Udpegede havne

Landing og omladning i EF-farvande er kun tilladt i udpegede havne.

Medlemsstaterne udpeger et landingssted eller et sted tæt på kysten (udpegede havne), hvor landing eller omladning af fisk som omhandlet i artikel 34 er tilladt. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen enhver ændring af listen over de havne, der blev udpeget i 2007, mindst femten dage før ændringen træder i kraft.

Kommissionen lægger listen over udpegede havne og ændringer deraf i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende ud på sit websted.

Artikel 36

Forudgående meddelelse om anløb af havn

1. Uanset artikel 28e, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal førerne af alle fiskerfartøjer eller deres repræsentanter, der har fisk som omhandlet i artikel 34 i denne forordning om bord, og som agter at anløbe en havn for at lande eller omlade fangst, mindst tre arbejdsdage før forventet ankomst meddele dette til de kompetente myndigheder i medlemsstaten, hvor den havn, de ønsker at benytte, ligger.

2. Meddelelsen omhandlet i stk. 1 skal ledsages af en formular som vist i bilag IX, del I, med del A behørigt udfyldt som følger:

a) Formular PSC 1 anvendes, hvis fiskerfartøjet lander sin egen fangst

b) Formular PSC 2 anvendes, hvis fiskerfartøjet har deltaget i omladning. I så fald udfyldes en særskilt formular for hvert donorfartøj.

3. Fartøjsførere eller deres repræsentanter kan annullere en tidligere meddelelse ved til de kompetente myndigheder i den havn, de ønsker at benytte, at meddele dette senest 24 timer før den meddelte forventede ankomst i havn. Meddelelsen skal ledsages af en kopi af den originale formular PSC 1 eller PSC 2-meddelelse, hvor der hen over del B er skrevet »ANNULLERET«.

4. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder sender straks en kopi af den formular, der er omhandlet i stk. 2 og 3, til fiskerfartøjets flagstat og til donorfartøjernes flagstat(er), hvis fartøjet har deltaget i omladning, og til NEAFC's sekretariat.

Artikel 37

Tilladelse til landing eller omladning

1. Havnestatens kompetente myndigheder tillader kun landing eller omladning, hvis flagmedlemsstaten for det fiskerfartøj, der ønsker at foretage landing eller omladning, eller, hvis fartøjet har deltaget i omladning på havet, donorfartøjers flagstat(er) ved tilbagesendelse en kopi af den formular, der er indsendt i henhold til artikel 36, stk. 4, med del B behørigt udfyldt, bekræfter:

a) at de fiskerfartøjer, som angives at have fanget fiskene, havde tilstrækkelig kvote til de angivne arter

b) at mængderne af fisk om bord er behørigt rapporteret og medtaget ved beregning af eventuelle fangst- eller indsatsbegrænsninger, der måtte være gældende

c) at de fiskerfartøjer, som angives at have fanget fiskene, havde tilladelse til at fiske i de angivne områder

d) at fartøjets tilstedeværelse i det angivne fangstområde er blevet kontrolleret på basis af FOS-data.

1. Landing eller omladning må først påbegyndes, når havnemedlemsstatens kompetente myndigheder har givet tilladelse hertil.

2. Uanset stk. 1 kan havnemedlemsstatens kompetente myndigheder tillade hel eller delvis landing, selv om den bekræftelse, der er omhandlet i stk. 1, ikke foreligger, men de pågældende fisk skal i så fald opbevares på lager under deres kontrol. Fiskene frigives først til salg, overdragelse eller transport, når den bekræftelse, der er omhandlet i stk. 1, er modtaget. Hvis bekræftelsen ikke modtages senest 14 dage efter landingen, kan havnemedlemsstatens kompetente myndigheder konfiskere fiskene og bortskaffe dem efter deres nationale regler.

3. Havnemedlemsstatens kompetente myndigheder meddeler straks deres beslutning om at tillade eller forbyde landing eller omladning ved til Kommissionen og NEAFC's sekretariat at fremsende en kopi af den formular, der er vist i bilag IX, del I, med del C behørigt udfyldt, hvis de landede eller omladede fisk er fanget i NEAFC-konventionsområdet.

Artikel 38

Inspektioner

1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kontrollerer mindst 15 % af de landinger og omladninger, som tredjelandsfartøjer har foretaget i deres havne hvert år, jf. artikel 34.

2. Inspektionen skal omfatte overvågning af hele losningen eller omladningen og krydskontrol mellem de mængder pr. art, der er anført i den forudgående meddelelse om landing, og de mængder pr. art, der landes eller omlades.

3. Kontrollørerne undgår i videst muligt omfang at forsinke et fiskerfartøj unødigt og sikrer, at fiskerfartøjet udsættes for mindst muligt indgreb og besvær, og at det undgås, at fiskenes kvalitet forringes.

Artikel 39

Inspektionsrapporter

1. Hver inspektion dokumenteres ved udfyldelse af en inspektionsrapport som vist i bilag IX, del II.

2. Der sendes straks en kopi af hver inspektionsrapport til det kontrollerede fiskerfartøjs flagstat og til donorfartøjernes flagstat(er), hvis fiskerfartøjet har deltaget i omladning, og til Kommissionen og NEAFC's sekretariat, hvis de landede eller omladede fisk er fanget i NEAFC-konventionsområdet.

3. Originalen eller en bekræftet kopi af hver inspektionsrapport skal på anmodning sendes til det inspicerede fiskerfartøjs flagstat.

▼M5







KAPITEL VIIIa

MÆRKNING AF FISK, DER ER FROSSET NED EFTER AT VÆRE BLEVET FANGET AF EF-FARTØJER ELLER TREDJELANDSFARTØJER I NEAFC-KONVENTIONSOMRÅDET

Artikel 39a

Mærkning af frosset fisk

Al fisk fanget i NEAFC-konventionsområdet skal i forbindelse med nedfrysning identificeres ved hjælp af en letlæselig etiket eller et letlæseligt stempel. På etiketten eller stemplet, der anbringes på hver kasse med eller blok af frosset fisk, anføres art, produktionsdato, ICES-underområde og afsnit, hvor fangsten blev taget, og navnet på det fartøj, som har fanget fisken.

▼B







KAPITEL IX

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I CCAMLR-KONVENTIONSOMRÅDET







AFDELING 1

Restriktioner og krav om fartøjsinformation

Artikel 40

Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag X, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag XI, i de områder, som er anført i samme bilag.







AFDELING 2

Forsøgsfiskeri

Artikel 41

Adfærdskodeks for forsøgsfiskeri

Uden at det berører artikel 4 i forordning (EF) nr. 601/2004, sikrer medlemsstaterne, at alle EF-fartøjer er udstyret med:

a) passende kommunikationsudstyr (herunder MF/HF radio), ligesom der skal være mindst et 406 MHz nødpositionsvisende radiofyr (EPIRB) (Emergency Position Indicating Radio Beacon) og uddannede operatører om bord og så vidt muligt også GMDSS-udstyr (Global Maritime Distress and Safety System (globalt maritimt nød- og sikkerhedssystem))

b) overlevelsesdragter i tilstrækkeligt antal til alle ombordværende

c) egnede faciliteter til at imødegå medicinske nødsituationer, der kan opstå på rejsen

d) forråd af mad, frisk vand, brændstof og reservedele til kritisk udstyr for at tage højde for uforudsete forsinkelser og problemer

e) en godkendt skibsberedskabsplan ved olieforurening (SOPEP) (Shipboard Oil Pollution Emergency Plan), der beskriver, hvilke foranstaltninger der skal træffes til at afbøde havforurening (herunder forsikring) ved brændstofs- eller affaldsudslip.

Artikel 42

Deltagelse i forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører spansk flag og er registreret i en medlemsstat, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b) uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst fiske ét fiskerfartøj ad gangen i afsnit 58.4.3.b).

3. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b) er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem som fastsat i bilag XII. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.2.b) er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.

Artikel 43

Rapporteringssystemer

For fiskerfartøjer, der deltager i forsøgsfiskeri som omhandlet i artikel 42, gælder følgende fangst- og indsatsrapporteringssystemer:

a) det femdages fangst- og indsatsrapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EF) nr. 601/2004, bortset fra at medlemsstaterne skal sende Kommissionen fangst- og indsatsrapporter senest to arbejdsdage efter hver rapporteringsperiodes udløb, hvorefter rapporterne straks skal videresendes til CCAMLR. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b) foretages rapporteringen pr. SSRU

b) det månedlige detaljerede rapporteringssystem, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EF) nr. 601/2004

c) rapportering af det samlede antal og den samlede vægt af udsmidt Dissostichus eleginoides og Dissostichus mawsoni, herunder fisk med »geléagtig«, konsistens.

Artikel 44

Definition af udsætning

1. I denne afdeling forstås ved »udsætning« anvendelse af én eller flere langliner på samme sted. Med henblik på fangst- og indsatsrapportering bestemmes en udsætnings nøjagtige geografiske position ved den eller de udsatte langliners midtpunkt.

2. For at blive betegnet som forskningsudsætning:

a) skal hver forskningsudsætning finde sted mindst fem sømil fra enhver anden forskningsudsætning, idet afstanden måles fra hver forskningsudsætnings geografiske midtpunkt

b) skal hver udsætning omfatte mindst 3 500 kroge og højst 5 000 kroge; i den forbindelse kan der udsættes en række separate langliner på samme sted

c) skal hver langline have en sættetid på mindst seks timer regnet fra udsætningens afslutning til indhalingens begyndelse.

Artikel 45

Forskningsplaner

Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 42, skal iværksætte forskningsplaner i alle SSRU'er i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b). Forskningsplanen skal iværksættes på følgende måde:

a) første gang et fartøj sejler ind i et SSRU gælder de første ti udsætninger, der betegnes som »første række«, som forskningsudsætninger og skal opfylde kriterierne i artikel 44, stk. 2; forskningsudsætninger skal foretages på eller tæt ved de positioner, der er angivet af CCAMLR's sekretariat, baseret på en stratificeret tilfældig plan i fastsatte områder inden for det pågældende SSRU

b) de næste ti udsætninger eller de første ti tons fangst, hvis denne mængde opnås ved færre udsætninger, betegnes som »anden række«. Fartøjsføreren kan beslutte, at udsætninger i anden række skal foregå som led i et normalt forsøgsfiskeri. Hvis disse udsætninger opfylder kravene i artikel 44, stk. 2, kan dog også disse betegnes som forskningsudsætninger

c) hvis føreren efter at have afsluttet første og anden række udsætninger ønsker at fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU, skal fartøjet gennemføre en »tredje række«, så der foretages i alt 20 forskningsudsætninger i alle tre rækker. Den tredje række udsætninger skal afsluttes under det samme ophold i det pågældende SSRU som første og anden række

d) når de ti forskningsudsætninger i tredje række er afsluttet, kan fartøjet fortsætte med at fiske i det pågældende SSRU.

Artikel 46

Dataindsamlingsplaner

1. Fiskerfartøjer, der deltager i det forsøgsfiskeri, der er nævnt i artikel 42, skal iværksætte dataindsamlingsplaner i alle de SSRU'er, som FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b) er inddelt i. Dataindsamlingsplanen skal indeholde følgende data:

a) position og havdybde ved hver ende af hver langline i en udsætning

b) udsætningstidspunkt, sættetid og indhalingstidspunkt

c) antal fisk mistet ved overfladen med angivelse af art

d) antal udsatte kroge

e) agntype

f) bidprocent

g) krogtype.

2. Alle de data, der er nævnt i stk. 1, skal indsamles for hver forskningsudsætning; alle fisk i en forskningsudsætning, hvor der fanges op til 100 fisk, skal måles, og der skal udtages prøver af mindst 30 fisk til biologiske undersøgelser. Hvis der fanges over 100 fisk, anvendes der en metode, hvor der tages stikprøver af fiskene.

Artikel 47

Mærkningsprogram

1. Uden at det berører artikel 7b i forordning (EF) nr. 601/2004, skal hvert langlinefartøj under fiskeriet løbende mærke og genudsætte Dissostichus spp. i et omfang, der er anført i bevarelsesforanstaltningen for dette fiskeri, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen.

2. Hvert langlinefartøj skal fra datoen for denne forordnings ikrafttræden og indtil afslutningen af fangstperioden 2008/2009 under fiskeriet løbende mærke og genudsætte rokker i et omfang, der er anført i bevarelsesforanstaltningen for dette fiskeri, jf. CCAMLR-mærkningsprotokollen. Alle mærkede rokker skal dobbeltmærkes og genudsættes levende.

3. Alle isfisk- og rokkemærker, der anvendes i forsøgsfiskeri, skal være leveret af CCAMLR-sekretariatet.

Artikel 48

Videnskabelige observatører

1. Hvert fiskerfartøj, der deltager i forsøgsfiskeri som omhandlet i artikel 42, skal under udøvelsen af alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst to videnskabelige observatører om bord, hvoraf en skal være udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation.

▼M5

1a. Hvert fartøj, der deltager i fiskeri efter lyskrebs, jf. artikel 49, skal under udøvelsen af alle fiskeriaktiviteter i fangstperioden have mindst én videnskabelig observatør om bord, der er udpeget i henhold til CCAMLR-ordningen for international videnskabelig observation, eller som opfylder kravene i ordningen.

▼B

2. Hver medlemsstat skal i henhold til og i overensstemmelse med egne love og forskrifter, herunder regler for bevisførelse ved nationale domstole, behandle og handle ud fra rapporter fra kontrollører udpeget af en CCAMLR-part under denne ordning på samme måde, som den behandler og handler ud fra rapporter fra sine egne kontrollører, og både medlemsstaten og den berørte udpegende CCAMLR-part samarbejder om at lette retlige eller andre procedurer, som indledes på basis af en sådan rapport.

Artikel 49

Hensigtserklæring om at deltage i lyskrebsfiskeri i fangstperioden 2009/2010

1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR-Kommissionen, må fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2009/2010. Uanset artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004 sender sådanne medlemsstater, hvis de agter at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, en hensigtserklæring herom til CCAMLR's sekretariat og Kommissionen senest den 1. juni 2009 umiddelbart forud for den fangstperiode, hvor de påtænker at fiske, ved hjælp af formularen i bilag XII til denne forordning for at sikre, at CCAMLR-Kommissionen kan foretage en relevant gennemgang, inden fartøjerne påbegynder fiskeriet, og oplyser om netkonfiguration ved hjælp af formularen i bilag XIII.

2. Hensigtserklæringen i stk. 1 skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.

3. Medlemsstater, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, må kun anmelde fartøjer, som fører deres flag på det tidspunkt, hvor de indsender hensigtserklæringen.

4. Uanset stk. 3 kan medlemsstaterne tillade, at et andet fartøj end det, der er anmeldt til CCAMLR, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og sende det:

i) alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), jf. stk. 2

ii) en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen og relevant dokumentation eller relevante henvisninger.

5. Uanset stk. 3 og 4 må medlemsstaterne ikke give et fartøj, der står på CCAMLR's IUU-fartøjslister, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.

Artikel 50

Forsigtighedsbegrundede fangstbegrænsninger for lyskrebsfiskeri i visse underområder

1. Den samlede kombinerede fangst af lyskrebs i statistisk underområde 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4 begrænses til 3,47 mio. tons i hver fangstperiode. Den samlede fangst af lyskrebs i statistisk afsnit 58.4.2 begrænses til 2,645 mio. tons i hver fangstperiode.

2. Indtil der er fastlagt en fordeling af denne samlede fangstbegrænsning mellem mindre forvaltningsenheder på grundlag af rådgivningen fra Det Videnskabelige Udvalg, begrænses den samlede kombinerede fangst i statistisk underområde 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4 yderligere til 620 000 tons i hver fangstperiode. Den samlede fangst i afsnit 58.4.2 begrænses til 260 000 tons vest for 55° Ø og 192 000 tons øst for 55° Ø i hver fangstperiode.

3. En fangstperiode begynder den 1. december og slutter den 30. november i det følgende år.

▼M5 —————

▼B

Artikel 51

Datarapporteringssystem for lyskrebsfiskeri

1. Fangster af lyskrebs rapporteres i overensstemmelse med artikel 11, 13 og 14 i forordning (EF) nr. 601/2004.

2. Dette fiskeri af lyskrebs skal udføres i overensstemmelse med artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 600/2004 af 22. marts 2004 om tekniske foranstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis ( 46 ).

3. Fartøjer skal anvende anordninger på trawl, der forhindrer fangst af havpattedyr.

4. Hvis den samlede rapporterede fangst i en fangstperiode overstiger eller er lig med 80 % af udløsningstærsklen på 620 000 tons i underområde 48.1, 48.2, 48.3 og 48.4, 260 000 tons vest for 55° Ø og 192 000 tons øst for 55° Ø i afsnit 58.4.2, rapporteres fangsterne i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 601/2004.

5. I den fangstperiode, der følger efter den, hvor den samlede fangst overstiger eller er lig med 80 % af den udløsningstærskel, der er fastsat i stk. 2, rapporteres fangsterne i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 601/2004, hvis den samlede fangst overstiger eller er lig med 50 % af udløsningstærsklen.

6. Medlemsstaterne indberetter den samlede levende vægt af lyskrebs, der er fanget og mistet, til CCAMLR's eksekutivsekretariatet med kopi til Kommissionen.

7. I slutningen af hver fangstperiode modtager medlemsstaterne fra hvert af deres fartøjer de oplysninger vedrørende hvert enkelt træk, der kræves for at udfylde den detaljerede CCAMLR-formular vedrørende fangst- og indsatsdata. De skal senest den 1. april det følgende år indsende sådanne data for trawlfiskeriet til CCAMLR's eksekutivsekretariat og til Kommissionen ved hjælp af CCAMLR-formular C1.

Artikel 52

Midlertidigt forbud mod dybhavsfiskeri med garn

1. I denne artikel forstås ved:

1. »Garn«: rækker af enkelte, dobbelte eller tredobbelte lodrette netvægge, nær overfladen, midt i vandsøjlen eller på bunden, hvor fiskene bliver indviklet i, filtret ind i eller hænger fast i maskerne. Garnene har flåd på overwiren (overtællen) og i almindelighed synk på underwiren (undertællen). Garn består af enkelte, eller mindre almindeligt, dobbelte eller tredobbelte net (såkaldt »toggergarn«), der er monteret sammen på samme rammetove. Flere typer garn kan kombineres i et redskab (for eksempel toggergarn kombineret med gællegarn). Disse garn kan enten anvendes alene eller, mere almindeligt, mange sammen placeret på række (»garnflåder«). Redskabet kan være faststående, forankret til bunden (såkaldt »bundsat garn«), eller drivende, frit eller forbundet med fartøjet (såkaldt »drivgarn«).

2. Brugen af garn i CCAMLR-konventionsområdet til andre formål end videnskabelig forskning er forbudt, indtil Det Videnskabelige Udvalg har undersøgt og aflagt rapport om dette redskabs mulige virkninger, og Kommissionen på grundlag af rådgivningen fra Det Videnskabelige Udvalg beslutter, at en sådan metode kan anvendes inden for CCAMLR-konventionsområdet.

3. Forslaget om brug af garn i mere end 100 meters dybde til videnskabelige forskningsformål skal anmeldes på forhånd til Det Videnskabelige Udvalg og skal godkendes af Kommissionen, før sådan forskning kan begynde.

4. Alle fartøjer, som ønsker at sejle gennem CCAMLR-konventionsområdet med garn om bord, skal på forhånd give CCAMLR's sekretariat meddelelse om deres hensigt og oplyse de forventede datoer for gennemsejling af CCAMLR-konventionsområdet. Ethvert fartøj, der har garn om bord i CCAMLR-konventionsområdet, og som ikke har meddelt dette i forvejen, anses for at have overtrådt denne bestemmelse.

Artikel 53

Minimering af den utilsigtede dødelighed for havfugle

1. Uden at det berører artikel 8 i forordning (EF) nr. 601/2004, skal fartøjer, der udelukkende anvender den spanske metode til langlinefiskeri, frigøre synkene, inden linen strammer til.

2. Følgende synk anvendes:

a) traditionelle synk fremstillet af sten eller beton med en masse på mindst 8,5 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 40 m

b) traditionelle synk fremstillet af sten eller beton med en masse på mindst 6 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 20 m, eller

c) massive stålsynk, ikke fremstillet af kædeled, med en masse på mindst 5 kg, der skal anbringes med intervaller på højst 40 m.

3. Fartøjer, der udelukkende anvender tavselinemetoden, må kun anvende synk i den fjerneste ende af sidelinerne på tavselinen. Synkene skal være traditionelle synk på mindst 6 kg. eller massive stålsynk på mindst 5 kg.

4. Fartøjer, der anvender både den spanske metode i stk. 1 og tavselinemetoden i stk. 3, anvender:

i) for den spanske metode: synk i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 1

ii) for tavselinemetoden: synk, der består af enten traditionelle synk på 8,5 kg. eller stålsynk på 5 kg fastgjort til krogenden af alle sideliner på tavselinen med højst 80 m mellem hvert synk.

Artikel 54

Lukning af alt fiskeri

1. Når CCAMLR's sekretariat har givet meddelelse om lukning af et fiskeri, sørger medlemsstaterne for, at alle fartøjer, der fører deres flag og fisker i et område, forvaltningsområde, underområde, afsnit, mindre forskningsområde eller anden forvaltningsenhed, der er omfattet af lukningsmeddelelsen, fjerner alle fiskeredskaber fra farvandet senest den dato og det tidspunkt, der er anført i lukningsmeddelelsen.

2. Når fartøjet modtager en sådan meddelelse, må der ikke udsættes yderligere langliner i de sidste 24 timer forud for den dato og det klokkeslæt, der er meddelt. Hvis en sådan meddelelse modtages mindre end 24 timer inden datoen og tidspunktet for lukning, må der ikke udlægges yderligere langliner efter modtagelse af meddelelsen.

3. I tilfælde af fiskerilukning skal alle fartøjer forlade fiskeriområdet, så snart alle fiskeredskaber er bjærget.

4. Hvis et fartøj ikke er i stand til at bjærge alle sine fiskeredskaber senest på den dato og det tidspunkt, hvor lukningen træder i kraft, af årsager, som vedrører:

i) fartøjets og besætningens sikkerhed

ii) begrænsninger som følge af ugunstige vejrforhold

iii) havisdække, eller

iv) behovet for at beskytte havmiljøet i Antarktis,

4. skal fartøjet underrette den pågældende medlemsstat om situationen. Medlemsstaten skal straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen. Fartøjet skal dog gøre alt, hvad der med rimelighed kan forventes, for at bjærge alle sine fiskeredskaber så hurtigt som muligt.

5. Hvis stk. 4 anvendes, foretager medlemsstaten en undersøgelse af fartøjets aktiviteter og aflægger efter sine nationale procedurer rapport til CCAMLR's sekretariat og Kommissionen om resultaterne, herunder alle relevante spørgsmål, senest på næste møde i CCAMLR. I den endelige rapport skal det vurderes, om fartøjet har gjort alt, hvad der med rimelighed kan forventes, for at bjærge alle fiskeredskaber:

i) senest på den dato og det tidspunkt, der er meddelt for fiskerilukningen, og

ii) hurtigst muligt efter den underretning, der er omhandlet i stk. 4.

6. Hvis et fartøj ikke forlader det lukkede område, så snart alle fiskeredskaber er blevet bjærget, skal flagmedlemsstaten eller fartøjet underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen.







KAPITEL X

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I SEAFO-OMRÅDET







AFDELING 1

Fartøjer med tilladelse

Artikel 55

Fartøjer med tilladelse

1. Medlemsstaterne skal inden 1. juni 2009 om muligt i elektronisk form sende Kommissionen en liste over de af deres fartøjer, der har lov til at fiske i SEAFO-konventionsområdet og har fået udstedt en fiskeritilladelse.

2. Ejerne af fartøjerne på den liste, der er omhandlet i stk. 1, skal være statsborgere eller juridiske personer i Fællesskabet.

3. Fiskerfartøjer kan kun få tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionsområdet, hvis de opfylder de krav og forpligtelser, der er fastsat i SEAFO-konventionen og dens bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

4. Der udstedes ingen fiskeritilladelse til fartøjer, der har udøvet ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri (IUU-fiskeri), medmindre de nye ejere har fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at de tidligere ejere og driftsansvarlige ikke længere har retlig, faktisk eller finansiel interesse i fartøjerne eller kontrol over disse, eller at deres fartøjer hverken deltager i eller har tilknytning til IUU-fiskeri.

5. Den liste, der er omhandlet i stk. 1, skal indeholde følgende oplysninger:

a) fartøjets navn, registreringsnummer og tidligere navne (hvis de kendes) samt registreringshavn

b) eventuelt tidligere flag

c) eventuelt internationalt radiokaldesignal

d) ejerens eller ejernes navn og adresse

e) fartøjstype

f) længde

g) navn og adresse på eventuelle driftsansvarlige (befragtere)

h) bruttoregistertonnage, og

i) hovedmaskinens eller hovedmaskinernes effekt.

6. Medlemsstaterne skal efter opstillingen af den første liste over fartøjer med fiskeritilladelse straks underrette Kommissionen, hvis der tilføjes eller fjernes fartøjer fra listen og/eller foretages ændringer.

Artikel 56

Forpligtelser for fartøjer med tilladelse

1. Fartøjerne skal opfylde alle relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger vedtaget af SEAFO.

2. Fartøjer med fiskeritilladelse skal medføre gyldige fartøjslicenser og gyldige tilladelser til fiskeri og/eller omladning.

Artikel 57

Fartøjer uden tilladelse

1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at forbyde fiskeri efter, opbevaring om bord, omladning og landing af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, for fartøjer, der ikke er opført på SEAFO-listen over fartøjer med tilladelse.

2. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om alle faktuelle oplysninger, der giver rimelig grund til at mistænke fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over fartøjer med tilladelse, for at fiske efter og/eller omlade arter omfattet af SEAFO-konventionen i SEAFO-konventionsområdet.

3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ejere af fartøjer, som er opført på SEAFO-listen over fartøjer med tilladelse, ikke udøver eller har forbindelse til fiskeriaktiviteter, der udøves af fartøjer, som ikke er opført på SEAFO-listen over fartøjer med tilladelse, i SEAFO-konventionsområdet.







AFDELING 2

Omladning

Artikel 58

Forbud mod omladning til havs

Hver medlemsstat forbyder omladning til havs for fartøjer, der fører deres flag, i SEAFO-konventionsområdet for så vidt angår arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 59

Omladning i havn

1. EF-fartøjer, som fanger arter omfattet af SEAFO-konventionen i SEAFO-konventionsområdet, må kun omlade i en SEAFO-parts havn, hvis de har forudgående tilladelse hertil fra den kontraherende part, i hvis havn omladningen vil finde sted. EF-fartøjer må kun omlade, hvis de har fået en sådan forudgående tilladelse hertil fra flagmedlemsstaten og havnestaten.

2. Hver medlemsstat sørger for, at deres fiskerfartøjer med tilladelse indhenter en forudgående tilladelse til at foretage omladning i havn. Medlemsstaterne sikrer også, at omladningerne stemmer overens med de rapporterede fangstmængder for hvert fartøj, og stiller krav om, at omladninger rapporteres.

3. Føreren af et EF-fiskerfartøj, som til et andet fartøj, i det følgende benævnt »modtagerfartøjet«, omlader fangster, uanset mængde, af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, taget i SEAFO-konventionsområdet, skal på omladningstidspunktet underrette modtagerfartøjets flagstat om de involverede arter og mængder, datoen for omladningen og fangstpositionen og skal til sin egen flagmedlemsstat sende en SEAFO-omladningsopgørelse som vist i bilag XIV, del I.

4. Føreren af et EF-fiskerfartøj meddeler mindst 24 timer i forvejen følgende oplysninger til den SEAFO-part, i hvis havn omladningen skal finde sted:

— de omladende fiskerfartøjers navne

— modtagerfartøjernes navne

— omladningsmængde i tons pr. art

— omladningsdato og -havn.

5. Senest 24 timer før omladningsstart og ved afslutning af omladningen, hvis den finder sted i en SEAFO-parts havn, skal føreren af et modtagerfartøj, som fører en EF-stats flag, underrette de kompetente myndigheder i havnestaten om fangstmængderne pr. art, der er omfattet af SEAFO-konventionen, om bord på fartøjet og fremsende SEAFO-omladningsopgørelsen til disse kompetente myndigheder inden 24 timer.

6. Føreren af et modtagerfartøj, som fører en EF-stats flag, skal senest 48 timer før landing sende en SEAFO-omladningsopgørelse til de kompetente myndigheder i havnestaten, hvor landing skal finde sted.

7. Hver medlemsstat træffer passende foranstaltninger til at kontrollere de modtagne oplysningers rigtighed og samarbejder med flagstaten for at sikre, at landinger er i overensstemmelse med de rapporterede fangstmængder for hvert fartøj.

8. Hver medlemsstat med fartøjer, der har tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionsområdet efter arter omfattet af SEAFO-konventionen, skal senest den 1. juni 2009 meddele Kommissionen nærmere oplysninger om de omladninger, som fartøjer, der fører dens flag, har foretaget.







AFDELING 3

Bevarelsesforanstaltninger til forvaltning af sårbare dybhavslevesteder og økosystemer

Artikel 60

Lukkede områder

Alt fiskeri af arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, er forbudt for EF-fartøjer i de områder, der er defineret i det følgende:

a) Underafsnit A 1 i) Dampier Seamount



10°00' S 02°00' V 10°00' S 00°00' Ø 12°00' S 02°00' V 12°00' S 00°00' Ø ii) Malahit Guyot Seamount



11°00' S 02°00' V 11°00' S 04°00' V 13°00' S 02°00' V 13°00' S 04°00' V

b) Underafsnit B 1 Molloy Seamount



27°00' S 08°00' Ø 27°00' S 10°00' Ø 29°00' S 08°00' Ø 29°00' S 10°00' Ø

c) Afsnit C i) Schmidt-Ott Seamount & Erica Seamount



37°00' S 13°00 Ø 37°00' S 17°00' Ø 40°00' S 13°00 Ø 40°00' S 17°00' Ø ii) Africana seamount



37°00' S 28°00 Ø 37°00' S 30°00 Ø 38°00' S 28°00 Ø 38°00' S 30°00 Ø iii) Panzarini Seamount



39°00' S 11°00' Ø 39°00' S 13°00' Ø 41°00' S 11°00' Ø 41°00' S 13°00' Ø

d) Underafsnit C1 i) Vema Seamount



31°00' S 08°00' Ø 31°00' S 09°00' Ø 32°00' S 08°00' Ø 32°00' S 09°00' Ø ii) Wust Seamount



33°00' S 06°00' Ø 33°00' S 08°00' Ø 34°00' S 06°00' Ø 34°00' S 08°00' Ø

e) Afsnit D i) Discovery, Junoy, Shannon Seamounts



41°00' S 06°00' V 41°00' S 03°00' Ø 44°00' S 06°00' V 41°00' S 03°00' Ø ii) Schwabenland & Herdman Seamounts



44°00' S 01°00' V 44°00' S 02°00' Ø 47°00' S 01°00' V 47°00' S 02°00' Ø

Artikel 61

Genoptagelse af fiskeriet i et lukket område

1. Fiskeriet i et lukket område, jf. artikel 60, må ikke genoptages, før flagstaten har identificeret og kortlagt sårbare marine økosystemer, herunder undersøiske bjerge, hydrotermiske væld og koldtvandskoralrev i området og foretaget en analyse af virkningerne af enhver genoptagelse af fiskeriet på sådanne sårbare marine økosystemer.

2. Resultaterne af den identificering, kortlægning og konsekvensanalyse, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1, sendes af flagstaten til Kommissionen med henblik på videresendelse til det årlige møde i SEAFO's Videnskabelige Udvalg.

3. Medlemsstaterne kan indsende forskningsfiskeriplaner til Kommissionen med henblik på en evaluering af fiskeriets indvirkning på fiskeressourcernes bæredygtighed og på sårbare marine levesteder.







AFDELING 4

Foranstaltninger til at mindske utilsigtet bifangst af havfugle

Artikel 62

Oplysninger om interaktioner med havfugle

Medlemsstaterne indsamler og sender senest den 1. juni 2009 Kommissionen alle forhåndenværende oplysninger om interaktioner med havfugle, herunder utilsigtet fangst af havfugle, når deres fartøjer fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen.

Artikel 63

Risikoreducerende foranstaltninger

1. Alle EF-fartøjer, som fisker syd for 30° S skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (toristænger):

a) toristænger skal konstrueres og anvendes som fastsat i retningslinjerne i bilag XIV, del II

b) syd for 30° S skal der altid anvendes toristænger, før langlinerne sættes

c) hvor det er praktisk muligt, tilskyndes fartøjerne til at anvende en yderligere toristang og fugleskræmmende liner, når der er mange eller meget aktive fugle

d) alle fartøjer skal være udstyret med reservetoristænger, som umiddelbart kan anvendes.

2. Langliner må kun sættes om natten (mellem nautisk aftentusmørke og nautisk morgentusmørke ( 47 ). Ved langlinefiskeri om natten må fartøjet kun anvende lys i det omfang, det er absolut nødvendigt for sikkerheden.

3. Det er forbudt at smide fiskeaffald over bord, når fiskeredskaber lægges/sættes ud. Heller ikke ved indhaling af redskaber bør der smides affald over bord. Enhver sådan overbordkastning bør så vidt muligt ske på den modsatte side af fartøjet i forhold til, hvor redskaberne hales ind. For fartøjer eller fiskerier, hvor der ikke stilles krav om, at fiskeaffaldet skal opbevares om bord på fartøjet, skal der indføres et system, hvorved fiskekroge fjernes fra fiskeindvolde og -hoveder, inden affaldet smides over bord. Garn skal inden udsætning renses for rester, der kunne tiltrække havfugle.

4. EF-fartøjer skal anvende udsætnings- og indhalingsprocedurer, der minimerer den tid, som nettet ligger på vandoverfladen med slappe masker. Vedligeholdelse af net udføres i videst muligt omfang ikke, mens nettet befinder sig i vandet.

5. EF-fartøjer tilskyndes til at udvikle redskabskonfigurationer, som minimerer sandsynligheden for, at fugle kommer i kontakt med den del af nettet, som de er mest sårbare over for. Dette kan omfatte en forøgelse af nettets vægt eller en formindskelse af nettets flydeevne, så det synker hurtigere, eller at anbringe farvede plasticbånd eller andre anordninger på specifikke dele af nettet, hvor maskernes størrelse udgør en særlig fare for fugle.

6. Der må ikke udstedes tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionsområdet til EF-fartøjer, der er indrettet således, at de ikke har forarbejdningsfaciliteter om bord eller ikke har tilstrækkelig kapacitet til at opbevare affald om bord, eller hvor det ikke er muligt at smide affald ud på den modsatte side af den, hvor der hales fiskeredskaber ind.

7. Der bør gøres alt, hvad der er muligt, for at fugle, der fanges levende under fiskeri, kan overleve og slippes fri, og for i videst muligt omfang at fjerne kroge, hvis det kan gøres uden at fuglenes liv derved bringes i fare.







AFDELING 5

Tekniske foranstaltninger

Artikel 64

Foranstaltninger til beskyttelse af dybvandshajer

Direkte fiskeri efter dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt.







AFDELING 6

Kontrol

Artikel 65

Særlige bestemmelser for sort patagonisk isfisk (Dissostichus eleginoides)

1. Føreren af et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO's sekretariat indsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde sort patagonisk isfisk, som fartøjet har fanget, herunder også nulfangst. Fangstopgørelsen skal indsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne skal straks videresende oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter sort patagonisk isfisk i SEAFO-konventionsområdet, skal forelægge Kommissionen og SEAFO's sekretariat detaljerede fangst- og indsatsdata senest den 30. juni 2009.

Artikel 66

Særlige bestemmelser for dybvandskrabbe (Chaceon spp.)

1. Føreren af et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabbe i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO's sekretariat indsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde dybvandskrabbe, som fartøjet har fanget, herunder også nulfangst. Fangstopgørelsen skal indsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne skal straks videresende oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter dybvandskrabber i SEAFO-konventionsområdet, skal forelægge Kommissionen og SEAFO's sekretariat detaljerede fangst- og indsatsdata senest den 30. juni 2009.

Artikel 67

Særlige bestemmelser for berycider (Beryx spp.)

1. Føreren af et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter berycider i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO's sekretariat indsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde berycider, som fartøjet har fanget, herunder også nulfangst. Fangstopgørelsen skal indsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne skal straks videresende oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter berycider i SEAFO-konventionsområdet, skal forelægge Kommissionen og SEAFO's sekretariat detaljerede fangst- og indsatsdata senest den 30. juni 2009.

Artikel 68

Særlige bestemmelser for orange savbug (Hoplostethus atlanticus)

1. Føreren af et fartøj, som har tilladelse til at fiske efter orange savbug i SEAFO-konventionsområdet i overensstemmelse med artikel 55, skal til sin flagmedlemsstats myndigheder og SEAFO's sekretariat indsende en elektronisk fangstopgørelse med angivelse af den mængde orange savbug, som fartøjet har fanget, herunder også nulfangst. Fangstopgørelsen skal indsendes hver femte dag under fangstrejsen. Medlemsstaterne skal straks videresende oplysningerne til Kommissionen.

2. Medlemsstater med fartøjer, der har tilladelse til at fiske efter orange savbug i SEAFO-konventionsområdet, skal forelægge Kommissionen og SEAFO's sekretariat detaljerede fangst- og indsatsdata senest den 30. juni 2009.

Artikel 69

Meddelelse af fartøjsbevægelser og fangster

1. Fiskerfartøjer og forskningsfiskerfartøjer, som har tilladelse til at fiske i SEAFO-konventionsområdet, og som fisker, skal sende indsejlings-, fangst- og udsejlingsrapporter til flagmedlemsstatens myndigheder via FOS eller på anden passende måde, og, hvis flagmedlemsstaten ønsker det, til SEAFO's eksekutivsekretariat.

2. Indsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før indsejling i SEAFO-konventionsområdet og skal indeholde oplysninger om indsejlingsdato og -klokkeslæt, fartøjets geografiske position og mængden af fisk om bord pr. art (FAO's alfa-3-kode) udtrykt i levende vægt (kg).

3. Fangstrapporten skal opstilles efter art (FAO's alfa-3-kode) med angivelse af levende vægt (kg) ved slutningen af hver kalendermåned.

4. Udsejlingsrapporten sendes tidligst 12 timer og senest 6 timer før udsejling af SEAFO-konventionsområdet. Den skal indeholde oplysninger om udsejlingsdato og -klokkeslæt, fartøjets geografiske position, antal fiskedage og fangsten pr. art (FAO's alfa-3-kode) i levende vægt (kg) i SEAFO-konventionsområdet, siden fiskeriet i SEAFO-konventionsområdet begyndte eller siden den seneste fangstrapport.

Artikel 70

Videnskabelig observation og indsamling af data til støtte for bestandsvurdering

1. Medlemsstaterne sikrer, at alle deres fiskerfartøjer, som i SEAFO-konventionsområdet fisker efter arter, der er omfattet af SEAFO-konventionen, har kvalificerede videnskabelige observatører om bord.

2. Medlemsstaterne skal kræve, at observatørerne fremsender de data, som de indsamler for hvert fartøj, som fører deres flag, inden 30 dage efter udsejling af SEAFO-konventionsområdet. Dataene fremsendes i det format, som SEAFO's Videnskabelige Udvalg har fastlagt. Medlemsstaterne skal sende en kopi af dataene til Kommissionen hurtigst muligt under hensyntagen til behovet for at respektere fortroligheden af ikke-aggregerede data. Medlemsstaterne kan også sende en kopi af dataene til SEAFO's eksekutivsekretariat.

3. De data, der er omhandlet i denne artikel, skal i videst muligt omfang være indsamlet og kontrolleret af udpegede observatører senest den 30. juni 2009.

Artikel 71

Observation af fartøjer fra ikke-kontraherende parter

1. Fiskerfartøjer, som fører en medlemsstats flag, skal til deres flagmedlemsstat rapportere oplysninger om eventuelle fiskeriaktiviteter, som fartøjer, der fører en ikke-kontraherende parts flag, udøver i SEAFO-konventionsområdet. Sådanne oplysninger skal bl.a. omfatte:

a) fartøjets navn

b) fartøjets registreringsnummer

c) fartøjets flagstat

d) alle andre relevante oplysninger om det observerede fartøj.

2. Hver medlemsstat skal hurtigst muligt sende de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, til Kommissionen. Kommissionen skal straks sende disse oplysninger til SEAFO's eksekutivsekretariat til orientering.







AFDELING 7

Beskyttelse af sårbare marine økosystemer

Artikel 72

Anvendelse af begreber

Ved anvendelsen af denne afdeling gælder følgende definitioner:

1) »bundfiskeriaktiviteter«: fiskeriaktiviteter, hvor fangstredskaberne vil kunne komme i kontakt med havbunden under normalt fiskeri

2) »eksisterende bundfiskeriområder«: områder, hvor FOS-data og/eller andre tilgængelige georeferencedata angiver, at der har fundet bundfiskeriaktiviteter sted i referenceperioden 1987–2007

3) »nye bundfiskeriområder«: områder inden for SEAFO-området, som ikke er eksisterende bundfiskeriområder

4) »forsøgsfiskeri«: fiskeri i nye bundfiskeriområder

5) »marint økosystem«: et dynamisk system af plante-, dyre- og mikroorganismesamfund og disses abiotiske miljø, der vekselvirker som en funktionel enhed

6) »sårbart marint økosystem«: et marint økosystem, der bl.a. omfatter rev, undersøiske bjerge, hydrotermiske væld, koldtvandskoraller og koldtvandssvampebunde, og hvis integritet (dvs. økosystemets struktur eller funktion) ifølge de bedste foreliggende videnskabelige oplysninger og forsigtighedsprincippet risikerer at blive udsat for betydelige skadelige virkninger ved fysisk kontakt med bundredskaber under normalt fiskeri. De mest sårbare økosystemer er dem, der nemt forstyrres, og som er meget længe om at blive genoprettet eller muligvis aldrig bliver genoprettet

7) »betydelige skadelige virkninger«: virkninger (vurderet individuelt, kombineret eller samlet), der bringer økosystemets integritet i fare på en sådan måde, at de berørte populationers reproduktionsevne svækkes, og habitaters naturlige produktivitet på lang sigt nedbrydes, eller som mere end midlertidigt medfører en betydelig nedgang i artsrigdom, habitater eller samfundstyper

8) »bundredskaber«: redskaber, der under normalt fiskeri anvendes i kontakt med havbunden, herunder bundtrawl, skrabere, bundsatte hildingsgarn, bundliner, tejner og fælder

9) »kontakt med et sårbart marint økosystem«: et fartøjs kontakt med indikatororganismer for et sårbart marint økosystem, der forekommer på et niveau, der ligger over tærsklen for en fangst pr. træk på over 100 kg levende koraller og/eller 1 000 kg levende svampe

10) »indikatororganismer for et sårbart marint økosystem«: koraller og svampe

11) »indikatorkoralarter«: sortkoraller, hornkoraller, cylinderrosebanker, øjekoraller eller søfjerbanker.

Artikel 73

Identifikation af eksisterende bundfiskeriområder

Medlemsstater med fartøjer, der var involveret i bundfiskeriaktiviteter i perioden 1987–2007 i SEAFO-konventionsområdet, forelægger omfattende kort over eksisterende fiskeriområder for Kommissionen senest den 1. april 2009. Kommissionen sender straks disse kort til SEAFO's eksekutivsekretariat. Kort skal være baseret på FOS-data og/eller andre tilgængelige georeferencedata og fremstå i den mest præcise rumlige og tidslige opløsning som muligt.

Artikel 74

Bundfiskeriaktiviteter i nye bundfiskeriområder

1. Fra den 1. november 2009 skal al forsøgsfiskeri eller fiskeriaktiviteter med bundredskaber, der ikke tidligere har være anvendt i det berørte eksisterende fiskeriområde, ske i overensstemmelse med kravene i en protokol om forsøgsbundfiskeri.

2. Den protokol om forsøgsbundfiskeri, der er omhandlet i stk. 1, skal udarbejdes af hver enkelt berørt medlemsstat og omfatte følgende:

a) en høstningsplan, hvori der er fastsat målarter, datoer og områder. Begrænsninger med hensyn til område og indsats skal overvejes for at sikre fiskeriet og foretages gradvis i et begrænset geografisk område

b) om muligt en indledende vurdering af kendte og forventede virkninger af dens bundfiskeriaktiviteter på sårbare marine økosystemer

c) en plan for afbødning af virkningerne, herunder foranstaltninger til forebyggelse af betydelige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer, som fartøjerne kan komme i kontakt med under fiskeriet

d) en fangstovervågningsplan, der omfatter registrering af rapportering om alle de fangede arter. Registreringen af rapporteringen om fangster skal være tilstrækkelig detaljeret til, at der kan foretages en vurdering af aktiviteterne, hvis det er nødvendigt

e) en dataindsamlingsplan for at lette identifikationen af sårbare maritime økosystemer/arter i det område, hvor fiskeriet er foregået.

3. Fra den dato, der er omhandlet i stk. 1, må der ikke påbegyndes forsøgsfiskeri eller fiskeriaktiviteter med bundredskaber, der ikke tidligere har været anvendt i det eksisterende fiskeriområde, før medlemsstaterne har indgivet oplysningerne i stk. 2 til SEAFO's eksekutivsekretariat via Kommissionen.

4. Medlemsstater skal aflægge rapport om resultaterne af bundfiskeriaktiviteterne til SEAFO's sekretariat via Kommissionen.

Artikel 75

Vurdering af bundfiskeriaktiviteter i nye og eksisterende områder

1. Medlemsstater, der udøver eller agter at udøve bundfiskeriaktiviteter i et SEAFO-reguleret område, skal foretage en vurdering af kendte og forventede virkninger af disse aktiviteter på sårbare marine økosystemer. Formålet med en sådan vurdering er at fastslå, om disse aktiviteter, under hensyntagen til tidligere bundfiskeriaktiviteter i det SEAFO-regulerede område, vil have betydelige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer.

2. Når medlemsstaterne foretager den vurdering, der er omhandlet i stk. 1, skal de basere sig på de bedste tilgængelige videnskabelige og tekniske oplysninger om lokaliseringen af sårbare marine økosystemer i de områder, hvor deres fiskerfartøjer agter at fiske. Disse oplysninger skal, hvor det er muligt, omfatte videnskabelige data, på grundlag af hvilke det er muligt at vurdere sandsynligheden af forekomster af sådanne økosystemer.

3. Medlemsstaterne skal forelægge deres vurdering i henhold til stk. 1 og 2 for Kommissionen og SEAFO-sekretariatet så hurtigt som muligt og ikke senere end den 1. september 2009. Forelæggelsen skal også omfatte en beskrivelse af de afbødningsforanstaltninger, der skal forebygge betydelige skadelige virkninger på sårbare marine økosystemer og foretages i overensstemmelse med retningslinjerne fra SEAFO's Videnskabelige Udvalg, hvis de er tilgængelige.

Artikel 76

Videnskabelige observatører

1. Ud over kravene i artikel 70 skal medlemsstaterne sikre, at fartøjer, der sejler under deres flag og udøver forsøgsfiskeri i overensstemmelse med artikel 74, har en videnskabelig observatør om bord. Observatører indsamler data i overensstemmelse med protokollen om indsamling af data omsårbare marine økosystemer.

2. De observatører, der indsamler data i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede protokol om indsamling af data om sårbare marine økosystemer skal:

a) overvåge ethvert tegn på forekomst af sårbare marine økosystemer og tilstedeværelsen af sårbare marine arter

b) registrere følgende oplysninger på datablade med henblik på identifikation af sårbare marine økosystemer: fartøjets navn, redskabstype, dato, position (bredde- og længdegrad), dybde, artskode, fangstrejsenummer, træknummer og navnet på observatøren

c) indsamle repræsentative biologiske stikprøver fra hele fangsten. Biologiske stikprøver skal indsamles og fryses ned, når det kræves af den videnskabelige myndighed i en flagmedlemsstat eller af Kommissionen

d) fremsende stikprøver til den videnskabelige myndighed i en flagmedlemsstat ved afslutningen af fangstrejsen.

Artikel 77

Kontakt med sårbare marine økosystemer

1. Fartøjer, der sejler under EF-flag og udøver bundfiskeriaktiviteter inden for det SEAFO-regulerede område, skal overholde følgende:

a) hvis der er mistanke om kontakt med sårbare marine økosystemer på grundlag af tilgængelige oplysninger, især hvor der er et betydeligt antal indikatororganismer for sårbare marine økosystemer til stede i fangsten, skal fartøjerne angive mængden af sådanne indikatororganismer. Observatører, der er sendt ud i henhold til artikel 74, skal identificere koraller, svampe og andre indikatororganismer, der viser, at der findes et sårbart marint økosystem, til lavest mulige taksonomiske niveau og anvende protokollen om forsøgsbundfiskeri, der er omhandlet i artikel 74, stk. 2, og SEAFO-fangstprøveformularerne. Observatører skal forelægge de sammenfattende SEAFO-fangstrejserapporter for flagmedlemsstaterne, der straks sender oplysningerne videre til SEAFO-sekretariatet via Kommissionen

b) hvis det bekræftes, at der har været kontakt med et sårbart marint økosystem på grundlag af de foranstaltninger, der er truffet i henhold til litra a), skal fartøjets kaptajn: i) underrette flagmedlemsstaten om hændelsen, der straks sender denne oplysning til Kommissionen og til SEAFO-eksekutivsekretariatet. Kommissionen skal straks anmode medlemsstaterne om at advare alle EF-fartøjer, der har tilladelse til at fiske i det SEAFO-regulerede område ii) indstille fiskeriet, hale redskaberne ind og fjerne sig mindst to sømil fra endepunktet af trækket i den retning, hvor det er mindst sandsynligt, at der vil forekomme yderligere kontakt med andre sårbare marine økosystemer ifølge alle tilgængelige kilder til oplysninger. Yderligere træk skal ske parallelt med det træk, der blev foretaget, da kontakten forekom.

2. Kommissionen skal, såfremt det bekræftes, at der har været kontakt med et sårbart maritimt økosystem i nye fiskeriområder, efter en meddelelse fra SEAFO-eksekutivsekretariatet, gennemføre en midlertidig lukning på to sømil rundt om den rapporteringsposition, der er omhandlet i stk. 1, litra b). Rapporteringspositionen er den position, som fartøjet har opgivet, enten endepunktet af trækket eller en anden position, som synes tættest på det nøjagtige sted for kontakten. Denne midlertidige lukning gælder, indtil SEAFO-sekretariatet anbefaler, at området kan åbnes igen.







KAPITEL XI

SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR EF-FARTØJER, DER FISKER I IOTC-OMRÅDET

Artikel 78

Reduktion af utilsigtet bifangst af havfugle

1. Medlemsstaterne indsamler og indsender alle forhåndenværende oplysninger til IOTC om interaktioner med havfugle, herunder deres fiskerfartøjers utilsigtede fangst af havfugle.

2. Medlemsstaterne søger at reducere bifangsten af havfugle i alle fiskeriområder, fiskeriperioder og fiskerier ved at anvende effektive risikoreducerende foranstaltninger.

3. EF-fartøjer, som fisker syd for 30° S, skal være udstyret med og anvende fugleskræmmende liner (toristænger) i overensstemmelse med følgende tekniske bestemmelser:

a) toristænger skal konstrueres og anvendes som fastsat i retningslinjerne vedtaget af IOTC

b) syd for 30° S skal der altid anvendes toristænger, før langlinerne sættes

c) hvor det er praktisk muligt, skal fartøjerne anvende en yderligere toristang og fugleskræmmende liner, når der er mange eller meget aktive fugle

d) alle fartøjer skal være udstyret med rese