1968R1612 — DA — 30.04.2004 — 002.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Berigtiget ved:

▼B

RÅDETS FORORDNING Nr. 1612/68/EØF

af 15. oktober 1968

om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament ( 1 ),

under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 2 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Arbejdskraftens frie bevægelighed skal være gennemført inden for Fællesskabet senest ved overgangsperiodens udløb; dette indebærer afskaffelse af enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling mellem medlemsstaternes arbejdstagere for så vidt angår beskæftigelse, aflønning og øvrige arbejdsvilkår samt ret for disse arbejdstagere til — med forbehold af de begrænsninger, der retfærdiggøres af hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhet — frit at skifte opholdssted inden for Fællesskabet med henblik på at have lønnet beskæftigelse;

det vil, især på baggrund af, at oprettelsen af toldunionen er fremskyndet, og som garanti for en samtidig gennemførelse af Fællesskabets væsentlige grundlag, være påkrævet at fastsætte de bestemmelser, der skal føre til de mål, der er fastsat i traktatens artikler 48 og 49 om den frie bevægelighed, og fuldføre de foranstaltninger, som gradvis er gennemført inden for rammerne af Rådets forordning nr. 15 om de indledende foranstaltninger til gennemførelse af arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet ( 3 ) og Rådets forordning nr. 38/64/EØF af 25. marts 1964 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet ( 4 );

den frie bevægelighed for arbejdstagere og deres familie er en fundamental ret; arbejdskraftens bevægelighed inden for Fællesskabet skal være et af de midler, der samtidig med at medvirke til at tilfredsstille medlemsstaternes økonomiske behov sikrer arbejdstageren mulighed for at forbedre sine leve- og arbejdsvilkår og dermed også gør der lettere for ham at opnå social fremgang; alle medlemsstaternes arbejdstagere skal have bekræftet retten til at have beskæftigelse efter eget valg inden for Fællesskabet;

denne ret skal anerkendes uden forskel for »permanente« arbejdstagere, sæsonarbejdere, grænsearbejdere og arbejdstagere, der udfører arbejde som led i en tjenesteydelse;

retten til fri bevægelighed forudsætter, for at den objektivt set kan udøves i frihed og værdighed, at der sikres ligestilling, faktisk som retlig, i alt, der vedrører den egentlige udførelse af lønnet beskæftigelse og adgang til bolig; alle hindringer, der står i vejen for arbejdskraftens bevægelighed skal endvidere fjernes, især med henblik på at arbejdstageren kan samles med sin familie i modtagerlandet og betingelserne for denne families integration i modtagerlandets miljø.

princippet om ligestilling af arbejdstagere i Fællesskabet indebærer, at alle medlemsstaters statsborgere har samme fortrinsret til beskæftigelse som indenlandske arbejdstagere;

fremgangsmåderne ved formidling og udligning skal udbygges, især ved fremme af det direkte samarbejde såvel mellem arbejdsmarkedsmyndighedernes centrale som regionale kontorer og ved en forstærket og koordineret information med henblik på i almindelighed at sikre et bedre overblik over arbejdsmarkedet; arbejdstagere, der måtte ønske at flytte, skal regelmæssigt informeres om leve- og arbejdsvilkår; der skal i øvrigt planlægges foranstaltninger i tilfælde, hvor en medlemsstat kommer ud for eller forudser forstyrrelser på sit arbejdsmarked, således at det kan medføre alvorlig fare for levestandarden og beskæftigelsen i et område eller en industri; der skal i så fald først og fremmest gennemføres en informationskampagne med henblik på at afholde arbejdstagere fra at begive sig ind i dette område eller denne industri; der skal i givet fald være mulighed for, at resultaterne af denne kampagne gøres mere virkningsfulde ved midlertidigt at suspendere ovennævnte fremgangsmåder, hvorom beslutning skal træffes på fællesskabsplan;

der er snæver sammenhæng mellem arbejdskraftens frie bevægelighed, beskæftigelsen og den faglige uddannelse, navnlig for så vidt denne tilsigter, at arbejdstageren sættes i stand til at modtage konkrete tilbud om beskæftigelse afgivet i andre områder inden for Fællesskabet; det er som følge heraf nødvendigt, at problemerne herom ikke mere undersøges isoleret, men i indbyrdes sammenhæng, herunder samtidig under hensyn til arbejdsmarkedsproblemer på regionalt plan; det er derfor nødvendigt, at medlemsstaterne bestræber sig på at koordinere deres beskæftigelsespolitik på fællesskabsplan;

Rådet har ved afgørelse af 15. oktober 1968 ( 5 )vedtaget, at traktatens artikler 48 og 49 samt de bestemmelser, der er udfærdiget til gennemførelse heraf, finder anvendelse for de oversøiske franske territorier,

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: