2013R1075 — DA — 27.11.2013 — 000.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1075/2013 af 18. oktober 2013 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (omarbejdning) (ECB/2013/40) (EFT L 297, 7.11.2013, p.107)





Berigtiget ved:









▼B

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1075/2013

af 18. oktober 2013

om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner

(omarbejdning)

(ECB/2013/40)







STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR — under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information ( 1 ), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4, under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Da Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 24/2009 af 19. december 2008 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (ECB/2008/30) ( 2 ) skal ændres på væsentlige punkter, navnlig i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union ( 3 ) bør den omarbejdes af hensyn til klarhed. (2) I henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 har Den Europæiske Centralbank (ECB), med henblik på opfyldelse af sine statistiske rapporteringskrav, ret til, assisteret af de nationale centralbanker, at indsamle statistisk information inden for grænserne af referencerapporteringspopulationen og af, hvad der er nødvendigt for at udføre Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgaver. Det følger af artikel 2, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 2533/98, at kreditformidlende selskaber, der deltager i securitisationstransaktioner (herefter »FVC’er«), indgår i referencerapporteringspopulationen, i det omfang det er nødvendigt for at opfylde ECB’s statistiske rapporteringskrav inden for bl.a. finans- og valutastatistikker. I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB desuden specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for grænserne af referencerapporteringspopulationen og kan helt eller delvist fritage nærmere angivne klasser af rapporteringsenheder fra sine statistiske rapporteringskrav. (3) Formålet med at indsamle data fra FVC’er er at give ECB et fyldestgørende statistisk billede af de finansielle aktiviteter i FVC-delsektoren i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »medlemsstaterne i euroområdet«), der betragtes som ét økonomisk område. (4) Som følge af de tætte forbindelser, der består mellem FVC’ernes securitisationsaktiviteter og monetære finansielle institutioner (MFI’er), er det nødvendigt med en konsekvent, supplerende og integreret indberetning fra FVC’er og MFI’er. Den statistiske information, der tilvejebringes i overensstemmelse med denne forordning, hænger derfor sammen med den information, som MFI’erne skal indberette om securitiserede udlån i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 af 24. september 2013 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2013/33) ( 4 ). (5) Den integrerede indberetning for FVC’er og MFI’er og de undtagelser, der er fastsat i denne forordning, har til formål at minimere rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne og at undgå overlapninger i FVC’ernes og MFI’ernes indberetning af statistisk information. (6) De nationale centralbanker har ret til at fritage FVC’er fra statistiske rapporteringskrav, der vil medføre urimeligt høje omkostninger i forhold til værdien af den statistiske information. (7) Til trods for at forordninger, som ECB har vedtaget i henhold til artikel 34.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), ikke medfører nogen rettigheder eller pålægger nogen forpligtelser i forhold til medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), gælder ESCB-statuttens artikel 5 for både medlemsstater i euroområdet og medlemsstater uden for euroområdet. Betragtning 17 i forordning (EF) nr. 2533/98 henviser til det faktum, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til, at medlemsstater uden for euroområdet på nationalt plan udformer og gennemfører alle de foranstaltninger, som de finder passende for at gennemføre indsamlingen af de statistiske oplysninger, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet. (8) Standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolig statistisk information, som fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98, finder anvendelse. (9) I medfør af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DENNE FORORDNING:







Artikel 1

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »FVC« (financial vehicle corporation): en virksomhed, som udføres i medfør af national lovgivning eller EU-retten i henhold til en af følgende: i) aftaleretten som puljemidler administreret af administrationsselskaber ii) lovgivningen om investeringsfonde iii) selskabslovgivningen som et aktieselskab eller anpartsselskab iv) en anden tilsvarende ordning, og hvis primære aktivitet opfylder følgende to kriterier: a) den har til hensigt at udføre eller udfører en eller flere securitisationstransaktioner og dens struktur har til formål at isolere virksomhedens betalingsforpligtelser fra den oprindelige udsteders eller forsikringsselskabets eller genforsikringsselskabets betalingsforpligtelser, og b) den udsteder eller har til hensigt at udstede gældsværdipapirer, andre gældsinstrumenter, securitisationsfondsbeviser og/eller finansielle derivater (herefter »finansieringsinstrumenterne«) og/eller har eller kan have den retlige eller økonomiske ejendomsret til aktiver, der ligger til grund for udstedelsen af de finansieringsinstrumenter, der tilbydes til salg til offentligheden eller sælges på grundlag af private placeringer. Denne definition omfatter ikke: a) monetære finansielle institutioner (MFI’er) som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) b) investeringsforeninger som defineret i artikel 1 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1073/2013 af 18. oktober 2013 om statistik vedrørende investeringsforeningers aktiver og passiver (ECB/2013/38) ( 5 ) c) forsikrings- og genforsikringsselskaber som defineret i artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) ( 6 ) d) forvaltere af alternative investeringsforeninger, som forvalter og/eller markedsfører investeringsforeninger som defineret i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde ( 7 ), og som er omfattet af direktiv 2011/61/EU i overensstemmelse med direktivets artikel 2

2) »securitisation«: en transaktion eller ordning, hvorved en enhed, der er adskilt fra den oprindelige udsteder eller forsikrings- eller genforsikringsselskabet, og som er oprettet med det formål eller tjener formålet med transaktionen eller ordningen, udsteder finansieringsinstrumenter til investorer, og et eller flere følgende tilfælde finder sted: a) et aktiv eller en pulje af aktiver, eller en del heraf, overdrages til en enhed, der er adskilt fra den oprindelige udsteder, og som er oprettet med det formål eller tjener formålet med transaktionen eller ordningen, enten ved overdragelse af ejendomsret til eller ejerinteresse i disse aktiver fra den oprindelige udsteder eller gennem indirekte deltagelse b) kreditrisikoen ved et aktiv eller en pulje af aktiver eller en del heraf overføres ved brug af kreditderivater, garantier eller en tilsvarende ordning til investorerne i finansieringsinstrumenterne udstedt af en enhed, der er adskilt fra den oprindelige udsteder, og som er oprettet med det formål eller tjener formålet med transaktionen eller ordningen c) forsikringsrisici overføres fra et forsikrings- eller genforsikringsselskab til en adskilt enhed, som er oprettet med det formål eller tjener formålet med transaktionen eller ordningen, hvorved enheden finansierer sin dækning af sådanne risici udelukkende ved udstedelsen af finansieringsinstrumenter, og tilbagebetalingsrettighederne for investorerne i disse finansieringsinstrumenter er efterstillet de genforsikringsforpligtelser, der gælder for enheden. Hvor sådanne finansieringsinstrumenter udstedes, repræsenterer de ikke den oprindelige udsteders eller forsikrings- eller genforsikringsselskabets betalingsforpligtelser.

3) »oprindelig udsteder«: overdrageren af et aktiv eller en pulje af aktiver og/eller kreditrisikoen ved aktivet eller puljen af aktiver til securitisationsstrukturen

4) »rapporteringsenhed«: har samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98

5) »resident«: har samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98. I denne forordning skal en juridisk enhed, hvis den ikke har nogen fysisk egenskab, bestemmes ved det økonomiske territorium, i henhold til hvis lovgivning den er registreret. Hvis enheden ikke er registreret, anvendes i stedet for dens lovmæssige beliggenhed som kriterium, dvs. det land, hvis retssystem regulerer enhedens oprettelse og fortsatte beståen

6) »relevant national centralbank«: den nationale centralbank i den medlemsstat i euroområdet, hvor den pågældende FVC er resident

7) »optage virksomhed«: enhver aktivitet, herunder forberedende foranstaltninger i forbindelse med securitisation, bortset fra oprettelsen af en enhed, der ikke forventes at påbegynde securitisationsaktiviteten inden for de næste seks måneder. Enhver aktivitet foretaget af FVC’en, efter at securitisationsaktiviteten bliver forudseelig, betyder at optage virksomhed.

Artikel 2

Rapporteringspopulation

1. Referencerapporteringspopulationen udgøres af FVC’er, som er residenter i en medlemsstat i euroområdet. Referencerapporteringspopulationen er omfattet af forpligtelsen, som er fastsat i artikel 3, stk. 2.

2. Den faktiske rapporteringspopulation består af referencerapporteringspopulationen, bortset fra de FVC’er, der er fuldt ud fritaget fra de statistiske rapporteringskrav i henhold til artikel 5, stk. 1, litra c). Den faktiske rapporteringspopulation er underlagt de statistiske rapporteringskrav, som er fastsat i artikel 4, med forbehold for de undtagelser, som er fastsat i artikel 5. De FVC’er, der har pligt til at indberette deres årsregnskab i henhold til artikel 5, stk. 3, eller som er underlagt ad hoc-rapporteringsforpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 5, udgør også en del af den faktiske rapporteringspopulation.

3. Hvis en FVC ikke har status som juridisk person i henhold til national lov, anses de personer, som i henhold til loven har ret til at repræsentere FVC’en, eller såfremt der ikke findes en formaliseret repræsentation, de personer, som i henhold til den gældende nationale lov er ansvarlige for FVC’ens handlinger, for at være rapporteringsenheder i henhold til denne forordning.

Artikel 3

Liste over FVC’er til statistiske formål

1. Direktionen opretter og vedligeholder til statistiske formål en liste over de FVC’er, der udgør referencerapporteringspopulationen som omhandlet i denne forordning. FVC’erne indsender de data til de nationale centralbanker, som de nationale centralbanker kræver i henhold til retningslinje ECB/2007/9 af 1. august 2007 om monetær statistik og statistik over finansielle institutioner og markeder ( 8 ). De nationale centralbanker og ECB stiller denne liste og opdateringer heraf til rådighed på en hensigtsmæssig måde, herunder ad elektronisk vej, via internettet eller, på forespørgsel fra vedkommende rapporteringsenhed, i papirform.

2. En FVC skal informere den relevante nationale centralbank om sin eksistens senest en uge fra den dato, hvor FVC’en har optaget virksomhed, uanset om den forventer at være underlagt statistiske rapporteringskrav i henhold til denne forordning.

3. Hvis den senest tilgængelige elektroniske version af listen i henhold til stk. 1 er ukorrekt, pålægger ECB ikke sanktioner over for en rapporteringsenhed, som ikke har opfyldt sine statistiske rapporteringskrav korrekt, for så vidt som den har opfyldt kravet i stk. 2, og rapporteringsenheden har henholdt sig til listen i god tro.

Artikel 4

Kvartalsvise statistiske rapporteringskrav og rapporteringsregler

1. Den faktiske rapporteringspopulation skal til den relevante nationale centralbank en gang i kvartalet indberette data om udestående beløb, finansielle transaktioner og af-/nedskrivninger af FVC’ers aktiver og passiver i overensstemmelse med bilag I og II.

2. De nationale centralbanker kan indsamle den statistiske information om værdipapirer, der er udstedt og indehaves af FVC’er, som kræves for at opfylde de statistiske rapporteringskrav i henhold til stk. 1, værdipapir-for-værdipapir, såfremt de i stk. 1 omhandlede data kan udledes på grundlag af mindstestandarderne for statistik som angivet i bilag III. Med forbehold af de krav vedrørende tidsfrister, som er fastsat i artikel 6, kan de nationale centralbanker kræve, at der indberettes data, værdipapir-for-værdipapir, om finansielle transaktioner i gældsværdipapirer, der indehaves af FVC’er, ifølge en af de metoder, som er opstillet i bilag I, del 1, afsnit 2, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1011/2012 (ECB/2012/24) ( 9 ).

3. Med forbehold for de rapporteringsregler, der er fastsat i bilag II, skal alle FVC’ernes aktiver og passiver indberettes i henhold til denne forordning i overensstemmelse med de rapporteringsregler, der er fastsat i den relevante nationale lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber ( 10 ). Regnskabsreglerne i den relevante nationale lovgivning til gennemførelse af Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer ( 11 ) finder anvendelse på FVC’er, der ikke er omfattet af den nationale lovgivning til gennemførelse af direktiv 86/635/EØF. Andre relevante nationale eller internationale regnskabsstandarder eller regnskabspraksis finder anvendelse på FVC’er, som ikke er omfattet af den nationale lovgivning til gennemførelse af disse direktiver.

4. I de tilfælde, hvor det i henhold til stk. 3 kræves, at indberetningen af instrumenter sker til markedsværdi, kan de nationale centralbanker fritage FVC’er fra forpligtelsen til at indberette disse instrumenter til markedsværdi, hvis dette medfører urimeligt høje omkostninger for FVC’en. I så fald skal FVC’erne anvende den samme værdiansættelse, som anvendes i forbindelse med investorrapportering.

5. I det tilfælde, hvor de foreliggende data i henhold til den nationale markedspraksis vedrører en bestemt dato i et kvartal, kan de nationale centralbanker tillade rapporteringsenhederne at indberette disse kvartalsvise data i stedet, hvis dataene er sammenlignelige, og hvis der tages højde for betydelige transaktioner, som foretages mellem denne dato og kvartalets udløb.

6. I stedet for at indberette de data om finansielle transaktioner, som er omhandlet i stk. 1, kan rapporteringsenheder efter aftale med den relevante nationale centralbank fremsende justeringer for værdiændringer og andre mængdeændringer, som gør det muligt for den nationale centralbank at udlede finansielle transaktioner.

7. I stedet for at indberette de data om af-/nedskrivninger, som er omhandlet i stk. 1, kan en rapporteringsenhed efter aftale med den relevante nationale centralbank fremsende andre data, som gør det muligt for den nationale centralbank at udlede de krævede data om af-/nedskrivninger.

Artikel 5

Undtagelser

1. De nationale centralbanker kan indrømme undtagelser fra de statistiske rapporteringskrav i artikel 4 som følger:

a) For lån, som er ydet af MFI’er i euroområdet og opdelt efter løbetid, sektor og debitors hjemsted, og hvor MFI’erne fortsat servicerer de securitiserede udlån som omhandlet i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33), kan de nationale centralbanker indrømme FVC’erne undtagelse fra forpligtelsen til at indberette data om disse udlån. Forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) indeholder bestemmelser om indberetning af disse data.

b) De nationale centralbanker kan undtage FVC’er fra alle de statistiske rapporteringskrav, der fremgår af bilag I, bortset fra forpligtelsen til en gang hvert kvartal at indberette data om udestående beløb ultimo kvartalet for de samlede aktiver, forudsat at de FVC’er, der bidrager til de kvartalsvis aggregerede aktiver, repræsenterer mindst 95 % af FVC’ernes samlede aktiver i henseende til udestående beløb i hver enkelt medlemsstat i euroområdet. De nationale centralbanker undersøger i god tid, at denne betingelse er overholdt, således at en undtagelse om nødvendigt kan indrømmes eller trækkes tilbage med virkning fra starten af hvert kalenderår.

c) Såfremt de i artikel 4 nævnte data kan udledes i overensstemmelse med mindstestandarderne for statistik, som defineret i bilag III, fra andre statistiske, offentlige eller tilsynsmæssige datakilder, og uden at berøre litra a) og b), kan de nationale centralbanker efter høring af ECB helt eller delvist fritage rapporteringsenhederne fra de statistiske rapporteringskrav i bilag I.

2. FVC’erne kan efter forudgående samtykke fra den relevante nationale centralbank vælge ikke at gøre brug af undtagelserne i stk. 1 og i stedet opfylde alle statistiske rapporteringskrav i artikel 4.

3. FVC’er, som gør brug af en undtagelse, som omhandlet i stk. 1, litra c), skal forelægge deres årsregnskab for den relevante nationale centralbank, hvis det ikke er tilgængeligt via offentlige kilder, senest seks måneder efter udløbet af referenceperioden eller snarest muligt herefter i overensstemmelse med den gældende nationale retspraksis i den medlemsstat, hvor FVC’en er resident. Den relevante nationale centralbank underretter de FVC’er, som er omfattet af dette rapporteringskrav.

4. Den relevante nationale centralbank tilbagekalder den undtagelse, som er fastsat i stk. 1, litra c), hvis data af en statistisk standard, som svarer til den, der foreskrives i denne forordning, ikke er blevet gjort tilgængelige i rette tid for den relevante nationale centralbank i tre på hinanden følgende rapporteringsperioder, uanset hvilken fejl der måtte kunne tilskrives den pågældende FVC. FVC’erne skal påbegynde indberetningen af data, som fastsat i artikel 4, senest tre måneder efter den dato, hvor den relevante nationale centralbank har underrettet rapporteringsenhederne om, at undtagelsen er blevet tilbagekaldt.

5. For så vidt andet ikke er fastsat i stk. 3, kan de nationale centralbanker for at opfylde kravene i denne forordning, pålægge FVC’er, som er blevet indrømmet undtagelse som omhandlet i stk. 1, litra c), statistiske ad hoc-rapporteringskrav. FVC’erne indberetter den ønskede information på ad hoc-basis senest 15 arbejdsdage efter at have modtaget en anmodning herom fra den relevante nationale centralbank.

Artikel 6

Tidsfrister

De nationale centralbanker indberetter de kvartalsvise aggregerede aktiver og passiver, som dækker positionerne for residente FVC’er, senest inden forretningstids ophør den 28. arbejdsdag efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører. De nationale centralbanker fastsætter tidsfristerne for modtagelse af data fra rapporteringsenhederne.

Artikel 7

Mindstestandarder og nationale rapporteringssystemer

1. Rapporteringsenhederne skal efterleve de statistiske rapporteringskrav, som de er underlagt i henhold til de mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag III.

2. De nationale centralbanker definerer og indfører de rapporteringssystemer, som den faktiske rapporteringspopulation skal anvende i overensstemmelse med nationale krav. De nationale centralbanker sikrer, at rapporteringssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer og giver mulighed for nøje at kontrollere begrebsmæssig overensstemmelse samt overholdelse af de mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed og revisioner, som er fastsat i bilag III.

Artikel 8

Verifikation og tvungen indsamling

De nationale centralbanker udøver retten til at verificere eller foretage tvungen indsamling af de informationer, som rapporteringsenhederne skal tilvejebringe i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve disse rettigheder. De nationale centralbanker udøver navnlig denne ret, når en institution i den faktiske rapporteringspopulation ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed samt begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastlagt i bilag III.

Artikel 9

Første indberetning

1. Første indberetning indledes med kvartalsdata for fjerde kvartal 2014.

2. FVC’er, der optager virksomhed efter den 31. december 2014, skal ved den første indberetning af data indberette kvartalsvise data, der går tilbage til påbegyndelsen af securitisationsaktiviteten.

3. FVC’er, der optager virksomhed, før euroen indføres i deres medlemsstat, efter den 31. december 2014, skal ved den første dataindberetning indberette kvartalsvise data fra den referenceperiode, hvori medlemsstaten indførte euroen. For den referenceperiode, hvori medlemsstaten indførte euroen, indberetter FVC’en kun udestående beløb.

Artikel 10

Ophævelse

1. Forordning (EF) nr. 24/2009 (ECB/2008/30) ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.

2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til denne forordning.

Artikel 11

Afsluttende bestemmelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den er gældende fra den 1. januar 2015.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.









BILAG I

STATISTISKE RAPPORTERINGSKRAV

▼C1







Tabel 1: Udestående beløb og transaktioner A. Indenlandsk B. Euroområdet undtagen indenlandsk C. Resten af verden D. I alt I alt MFI’er Ikke-MFI’er - I alt I alt MFI’er Ikke-MFI’er - I alt Banker Ikke-banker Offentlig forvaltning og service (S.13) Andre residentsektorer Offentlig forvaltning og service (S.13) Andre residentsektorer I alt Investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger (S.124) Andre finansielle formidlere + finansielle hjælpeenheder + koncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere (S.125+S.126+S.127) Forsikringsselskaber + pensionskasser (S.128+S.129) Ikke-finansielle selskaber (S.11) Husholdninger + non-profit institutioner rettet mod husholdninger (S.14+S.15) I alt Investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger (S.124) Andre finansielle formidlere + finansielle hjælpeenheder + koncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere (S.125+S.126+S.127) Forsikringsselskaber + pensionskasser (S.128+S.129) Ikke-finansielle selskaber (S.11) Husholdninger + non-profit institutioner rettet mod husholdninger (S.14+S.15) heraf FVC’er heraf FVC’er AKTIVER 1 Indskud og lånetilgodehavender op til 1 år over 1 år 2 Securitiserede lån 2a MFI i euroområdet som udsteder op til 1 år over 1 år og op til 5 år over 5 år 2b offentlig forvaltning og service i euroområdet som udsteder 2c OFI (1), investeringsforen.undt.pengemarkedsforen. og ICPF (2) i euroområdet som udsteder 2d NFC (3) i euroområdet som udsteder 2e udsteder uden for euroområdet 3 Gældværdipapirer (4) op til 1 år over 1 år og op til 2 år over 2 år 4 Andre securitiserede aktiver 4a heraf offentlig forvaltning og service i euroområdet som udsteder 4b heraf NFC i euroområdet som udsteder 5 Ejerandele og andele i investeringsforeninger 6 Finansielle derivater 7 Ikke-finansielle aktiver (herunder anlægsaktiver) 8 Øvrige aktiver PASSIVER 9 Modtagne lån og indskud op til 1 år over 1 år 10 Udstedte gældsværdipapirer (4) op til 1 år over 1 år og op til 2 år over 2 år 11 Kapital og reserver 12 Finansielle derivater 13 Øvrige passiver 13a heraf påløbne renter på udstedte gældsværdipapirer (5) (1) Andre finansielle formidlere undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser (2) Forsikringsselskaber og pensionskasser (3) Ikke-finansielle selskaber (4) I overensstemmelse med denne forordnings artikel 4, stk. 2, kan de nationale centralbanker vælge at indsamle disse poster værdipapir-for-værdipapir (5) De nationale centralbanker kan indrømnme en undtagelse for påløbne renter på udstedte gældsværdipapirer, hvor dataene kan udledes eller estimeres ud fra alternative kilder







Tabel 2: Afskrivninger/nedskrivninger D. I alt AKTIVER 2 Securitiserede lån

▼B









BILAG II

DEFINITIONER

DEL 1

Definitioner af instrumentkategorier

1. Denne tabel indeholder en detaljeret standardbeskrivelse af de kategorier af instrumenter, som de nationale centralbanker skal omsætte til nationale kategorier i henhold til denne forordning. Tabellen udgør ikke en liste over individuelle finansielle instrumenter, og beskrivelserne er ikke udtømmende. Definitionerne refererer til det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (herefter »ENS 2010«), som er fastlagt ved forordning (EU) nr. 549/2013.

2. For nogle af instrumentkategorierne kræves opdelinger efter løbetid. Opdelingerne vedrører oprindelig løbetid, dvs. løbetid ved udstedelsen, som er et finansielt instruments faste levetid, inden for hvilken det ikke kan indfries, f.eks. gældsværdipapirer, eller kun kan indfries mod en form for strafgebyr, f.eks. visse indskudsformer.

3. Finansielle fordringer kan opdeles efter, om de er omsættelige eller ikke. En fordring er omsættelig, hvis ejendomsretten uden videre kan overdrages fra én enhed til en anden ved overgivelse eller endossement, eller — for finansielle derivaters vedkommende — hvis den kan modregnes. Alle finansielle instrumenter kan potentielt handles, men omsættelige instrumenter er direkte bestemt til at blive handlet på et reguleret marked eller »over-the-counter«; at de rent faktisk handles, er dog ikke en nødvendig betingelse for omsættelighed.

4. Alle finansielle aktiver og passiver skal indberettes på bruttobasis, dvs. de finansielle aktiver må ikke indberettes med fradrag af de finansielle passiver. Tabel A Definitioner af instrumentkategorier af FVC’ers aktiver og passiver



KATEGORIER AF AKTIVER Kategori Beskrivelse af hovedtræk 1. Indskud og lånetilgodehavender I rapporteringsordningen består denne post af midler udlånt af FVC’er til låntagere på basis af et ikke-omsætteligt dokument eller uden noget tilgrundliggende dokument. Den omfatter følgende poster: — indskud foretaget af FVC’en, f.eks. indskud på anfordring, tidsindskud og indskud med opsigelsesvarsel — lån ydet af FVC’en — tilgodehavender i henhold til omvendte genkøbsforretninger mod kontant sikkerhedsstillelse: modposten til penge betalt for værdipapirer købt af FVC’en til en given kurs med en forpligtelse til at tilbagesælge samme (eller tilsvarende) værdipapirer til en forud fastsat kurs på en nærmere angivet fremtidig dato — tilgodehavender i henhold til værdipapirudlån mod kontant sikkerhedsstillelse: modposten til penge betalt for værdipapirer lånt af FVC’en I denne forordning omfatter denne post også beholdninger af euro- og udenlandske sedler og mønter i omløb, som normalt anvendes som betalingsmiddel. 2. Securitiserede udlån I rapporteringsordningen består denne post af udlån, som FVC’en har erhvervet fra den oprindelige udsteder. Udlån er finansielle aktiver, som oprettes, når en kreditor låner penge til en debitor på basis af et ikke-omsætteligt dokument eller uden noget tilgrundliggende dokument. Dette omfatter også: — finansielle leasingarrangementer over for tredjemand: Finansiel leasing er baseret på en kontrakt, hvorved den retlige ejer af et varigt gode (herefter »leasinggiveren«) overdrager risici og fordele ved ejendomsretten til aktivet til tredjemand (herefter »leasingtageren«). Til statistiske formål betragtes finansiel leasing som lån fra leasinggiver til leasingtager, som gør det muligt for leasingtager at erhverve det varige gode. Finansielle leasingarrangementer ydet af en oprindelig udsteder, der fungerer som leasinggiver, skal bogføres under aktivposten »securitiserede udlån«. Aktivet opføres på leasingtagerens balance og ikke på leasinggiverens — uerholdelige udlån, som endnu ikke er tilbagebetalt eller afskrevet: Som uerholdelige udlån betragtes udlån, hvor tilbagebetaling er forfalden eller på anden måde identificeres som værende forringet — beholdninger af ikke-omsættelige værdipapirer: beholdninger af gældsværdipapirer, som ikke er omsættelige og ikke handles på sekundære markeder — handlede udlån: udlån, som reelt er blevet omsættelige, klassificeres under posten »securitiserede udlån«, forudsat at der ikke er beviser for handel på et sekundært marked. I modsat fald klassificeres de som »gældsværdipapirer« — efterstillede gældsforpligtelser i form af indskud eller udlån: Efterstillede gældsinstrumenter indebærer et efterstillet krav på den udstedende institution, som først kan realiseres, når alle tilgodehavender med højere status er dækket, hvilket giver dem nogle af de træk, som kendetegner ejerandele. Til statistiske formål klassificeres efterstillede gældsforpligtelser som enten »securitiserede udlån« eller »gældsværdipapirer«, alt efter instrumentets art. Hvor FVC-beholdninger af alle former for efterstillede gældsforpligtelser på nuværende tidspunkt identificeres som et enkelt tal til statistiske formål, klassificeres dette tal under posten »gældsværdipapirer«, idet efterstillede gældsforpligtelser hovedsagelig består af gældsværdipapirer snarere end lån — securitiserede udlån skal indberettes til nominel værdi, også selv om de er købt af den oprindelige udsteder til en anden pris. Modposten til forskellen mellem den nominelle værdi og købsprisen skal medtages under »øvrige passiver«. Denne post omfatter securitiserede udlån, uanset om den gældende regnskabspraksis kræver, at udlånene medtages i FVC’ens balance. 3. Gældsværdipapirer Beholdninger af gældsværdipapirer, som er omsættelige finansielle instrumenter, der tjener som gældsbeviser, normalt handles på sekundære markeder eller kan modregnes på markedet, og som ikke giver indehaver nogen ejendomsret over den udstedende institution. I denne post indgår: — beholdninger af værdipapirer, som giver indehaver fuld og ubetinget ret til et fast eller ved aftale fastsat afkast i form af kuponbetalinger og/eller en fastlagt sum på en given dato eller datoer eller regnet fra en dato, der er defineret på udstedelsestidspunktet — udlån, der er blevet omsættelige på et reguleret marked, dvs. handlede udlån, forudsat at der er beviser for handel på et sekundært marked, herunder market makers, og hyppige noteringer af det finansielle aktiv, således som det f.eks. fremgår af marginalerne mellem købs- og salgskurser. Hvis dette ikke er tilfældet, klassificeres de som »securitiserede udlån« — efterstillede gældsforpligtelser i form af gældsværdipapirer. Værdipapirer, som er udlånt under værdipapirudlånstransaktioner eller solgt under en genkøbsforretning, bevares på den oprindelige ejers balance (og bogføres ikke på den midlertidige indehavers balance), hvis der foreligger en fast aftale om tilbageførsel af transaktionen og ikke kun en mulighed herfor. Hvis den midlertidige indehaver sælger de modtagne værdipapirer, bogføres salget som en direkte værdipapirtransaktion og bogføres på den midlertidige indehavers balance som en negativ position i værdipapirporteføljen. Denne post omfatter beholdninger af gældsværdipapirer, der er blevet securitiseret, uanset om den gældende regnskabspraksis kræver, at værdipapirerne medtages i FVC’ens balance. 4. Andre securitiserede aktiver Denne post omfatter securitiserede aktiver, undtagen dem, som indgår i kategori 2 og 3, f.eks. skattefradrag og handelskredit, uanset om det i henhold til gældende regnskabspraksis kræves, at aktiverne medtages i FVC’ens balance. 5. Ejerandele og andele i investeringsforeninger Finansielle aktiver, som repræsenterer ejendomsret til selskaber eller kvasiselskaber. Disse finansielle aktiver giver normalt indehaveren ret til en andel i udbyttet i disse selskaber eller kvasiselskaber og i disses egenkapital i tilfælde af likvidation. Denne post omfatter noterede og unoterede aktier, andre ejerandelsbeviser, aktier/andele i pengemarkedsforeninger og aktier/andele i investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger. Ejerandelsinstrumenter, der er udlånt under værdipapirudlånstransaktioner eller solgt i forbindelse med en genkøbsforretning, behandles i overensstemmelse med forskrifterne under kategori 3, »gældsværdipapirer«. 6. Finansielle derivater Finansielle derivater er finansielle instrumenter, som er knyttet til et bestemt finansielt instrument eller en bestemt indikator eller råvare, ved hjælp af hvilke bestemte finansielle risici kan handles selvstændigt på de finansielle markeder. I denne post indgår: — optioner — tegningsretter (warrants) — futures — terminskontrakter (forwards) — swaps — kreditderivater Finansielle derivater opgøres til markedsværdien på balancen på bruttobasis. Individuelle derivataftaler med positive markedsværdier registreres på balancens aktivside, og aftaler med negative markedsværdier registreres på balancens passivside. Brutto fremtidige forpligtelser som følge af derivataftaler bogføres ikke som balanceførte poster. Denne post omfatter ikke finansielle derivater, der i henhold til de nationale bestemmelser ikke skal bogføres på balancen. 7. Ikke-finansielle aktiver (inkl. anlægsaktiver) Materielle eller immaterielle ikke-finansielle aktiver. Anlægsaktiver er ikke-finansielle aktiver, der anvendes gentagne gange eller kontinuerligt af FVC’en i en periode på mere end et år. Posten omfatter boligejendomme, andre bygninger og anlæg, maskiner og udstyr, værdigenstande og produkter omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder, f.eks. computersoftware og databaser. 8. Øvrige aktiver Dette er residualposten på balancens aktivside og defineres som »aktiver, der ikke er medtaget andetsteds«. Denne post kan omfatte: — påløbne renter på indskud og udlån — påløbne renter på beholdninger af gældsværdipapirer — tilgodehavende beløb, som ikke kan henføres til den primære FVC-virksomhed.



KATEGORIER AF PASSIVER Kategori Beskrivelse af hovedtræk 9. Modtagne lån og indskud Beløb, som FVC’en skylder kreditorer, undtagen beløb, der opstår som følge af udstedelse af omsættelige værdipapirer. I posten indgår: — lån: lån ydet til FVC’en på basis af et ikke-omsætteligt dokument eller uden noget tilgrundliggende dokument — ikke-omsættelige gældsinstrumenter udstedt af FVC’en: udstedte ikke-omsættelige gældsinstrumenter klassificeres generelt som »indskud«. Ikke-omsættelige instrumenter udstedt af FVC’en, som bliver omsættelige på et senere tidspunkt, og som kan handles på et sekundært marked, omklassificeres som »gældsværdipapirer« — genkøbsforretninger og transaktioner af genkøbstypen mod kontant sikkerhedsstillelse: modposten til penge modtaget for værdipapirer, som FVC’en har solgt til en given kurs med en forpligtelse til at tilbagekøbe samme (eller tilsvarende) værdipapirer til en fastsat kurs på en nærmere angivet fremtidig dato. Beløb, som er modtaget af FVC’en for værdipapirer overført til tredjemand (»midlertidig indehaver«) klassificeres under »genkøbsforretninger«, hvis der foreligger en forpligtelse til tilbageførsel af transaktionen og ikke kun en mulighed herfor. Dette indebærer, at FVC’en bevarer alle risici og indtjeningsmuligheder forbundet med de underliggende værdipapirer under transaktionen — kontant sikkerhedsstillelse, der modtages for værdipapirudlån: beløb, som modtages for værdipapirer, der midlertidigt overføres til tredjemand i værdipapirudlånstransaktioner mod kontant sikkerhedsstillelse — penge, der modtages i transaktioner, som omfatter midlertidig overførsel af guld mod kontant sikkerhedsstillelse 10. Udstedte gældsværdipapirer Værdipapirer udstedt af FVC’en, undtagen ejerandele, som normalt er omsættelige instrumenter og handlet på de sekundære markeder, eller som kan modregnes på markedet, og som ikke giver indehaver nogen ejendomsret over den udstedende institution. Denne post omfatter bl.a. værdipapirer udstedt i form af: — asset-backed securities — credit-linked notes — insurance-linked securities 11. Kapital og reserver I rapporteringsordningen omfatter denne post de beløb, som hidrører fra FVC’ens udstedelse af aktiekapital til aktionærer eller andre ejere, som for indehaveren repræsenterer en ejendomsret til FVC’en og generelt en ret til en andel af dens overskud og i egenkapitalen i tilfælde af likvidation. Omfattet er tillige midler af ikke-udloddet overskud eller midler, der er hensat af FVC’en i forventning om fremtidige betalinger og forpligtelser. Heri er omfattet: — kapitalandele — ikke-udloddet overskud eller andre midler — særlige og generelle hensættelser til dækning af lån, værdipapirer og øvrige aktiver — securitisationsfondsbeviser 12. Finansielle derivater Se kategori 6 13. Øvrige passiver Dette er residualposten på balancens passivside og defineres som »passiver, der ikke er medtaget andetsteds«. Denne post kan omfatte: — påløbne renter på lån og indskud — påløbne renter på udstedte gældsværdipapirer — beløb til betaling, der ikke kan henføres til den primære FVC-virksomhed, dvs. skyldige beløb til leverandører, skat, løn, sociale bidrag osv. — hensættelser, der udgør forpligtelser over for tredjemand, dvs. pension, dividende osv. — nettopositioner, som hidrører fra værdipapirudlån uden kontant sikkerhedsstillelse — nettobeløb til betaling vedrørende fremtidig afvikling af værdipapirtransaktioner — modposter i forbindelse med justering af værdiansættelse af lån, dvs. nominel værdi fratrukket købsprisen. Påløbne renter på udstedte gældsværdipapirer kræves som en særskilt »heraf«-post, medmindre den relevante nationale centralbank indrømmer en undtagelse, hvor dataene kan udledes eller skønnes ud fra alternative kilder.

DEL 2

Definitioner af sektorer

ENS 2010 er udgangspunkt for sektorklassifikationen. Denne tabel giver en detaljeret standardbeskrivelse af sektorer, som de nationale centralbanker omsætter til nationale kategorier i overensstemmelse med denne forordning. Modparter i de medlemsstater, der har euroen som valuta, identificeres efter sektor i overensstemmelse med den liste, som Den Europæiske Centralbank (ECB) fører til statistiske formål, samt vejledningen for den statistiske klassifikation af modparter i ECB's »Monetary, financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers«. Kreditinstitutter beliggende uden for medlemsstater, der har euroen som valuta, betegnes »banker« og ikke MFI’er. Tilsvarende henviser betegnelsen »ikke-MFI’er« kun til euroområdet. Betegnelsen »ikke-banker« anvendes vedrørende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta.







Tabel B Definitioner af sektorer Sektor Definition: 1. MFI’er MFI’er som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33). Denne sektor består af nationale centralbanker, kreditinstitutter som defineret i EU-lovgivningen, pengemarkedsforeninger, andre finansielle institutioner, som modtager indskud og/eller indlånslignende indskud fra enheder, undtagen MFI’er, og som for egen regning, i hvert fald i økonomisk henseende, yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer, samt udstedere af elektroniske penge, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge 2. Offentlig forvaltning og service Sektoren offentlig forvaltning og service (S.13) består af institutionelle enheder, som er ikke-markedsproducenter, hvis produktion er bestemt for individuelt og kollektivt forbrug og finansieret af obligatoriske betalinger foretaget af enheder, som henhører under andre sektorer, og institutionelle enheder, der hovedsagelig beskæftiger sig med omfordeling af nationalindkomsten og -formuen (ENS 2010, 2.111 til 2.113) 3. Investeringsforeninger, undtagen pengemarkedsforeninger Investeringsforeninger som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33). Denne delsektor består af kollektive investeringsinstitutter, undtagen pengemarkedsforeninger, som investerer i finansielle og/eller ikke-finansielle aktiver, for så vidt formålet er at investere kapital fra offentligheden 4. Andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser + finansielle hjælpeenheder + koncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere Delsektoren andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser (S.125) omfatter alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling ved at indgå forpligtelser, undtagen i form af penge, indskud (eller indlånslignende indskud), aktier/andele i investeringsforeninger eller i tilknytning til forsikrings- og pensionsordninger og ordninger med standardiserede garantier fra institutionelle enheder. FVC'er som defineret i denne forordning indgår i denne delsektor (ENS 2010, 2.86 til 2.94) Delsektoren finansielle hjælpeenheder (S.126) består af alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig udfører aktiviteter, der er nært knyttet til finansiel formidling, men som ikke selv er finansielle formidlere. Denne delsektor omfatter også hovedsæder, hvis datterselskaber udelukkende eller hovedsagelig er finansielle selskaber (ENS 2010, 2.95 til 2.97) Delsektoren koncerntilknyttede finansielle institutioner og pengeudlånere (S.127) omfatter alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, som hverken beskæftiger sig med finansiel formidling eller yder finansielle hjælpetjenester, og hvor hovedparten af enten deres aktiver eller deres passiver ikke er genstand for transaktioner på frie markeder. Denne delsektor omfatter holdingselskaber, der ejer en kontrollerende andel af egenkapitalen i en gruppe datterselskaber, og hvis hovedaktivitet er at eje gruppen uden at yde andre tjenester til de virksomheder, som de ejer andele i, dvs. de forvalter eller leder ikke andre enheder (ENS 2010, 2.98 til 2.99) 5. Forsikringsselskaber + pensionskasser Delsektoren forsikringsselskaber (S.128) består af alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af risici i puljer, hovedsagelig i form af direkte forsikring eller genforsikring (ENS 2010, 2.100 til 2.104). Delsektoren pensionskasser (S.129) består af alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning i puljer af sociale risici og de forsikrede personers behov (socialforsikring). Pensionskasser udbetaler i deres egenskab af socialforsikringsordninger pensionsindkomst (og ofte ydelser ved død og invaliditet) (ENS 2010, 2.105 til 2.110) 6. Ikke-finansielle selskaber Sektoren ikke-finansielle selskaber (S.11) består af institutionelle enheder med status af selvstændige juridiske enheder og markedsproducenter, hvis hovedaktivitet er produktion af varer og ikke-finansielle tjenester. Denne sektor omfatter også ikke-finansielle kvasiselskaber (ENS 2010, 2.45 til 2.50) 7. Husholdninger og non-profit institutioner rettet mod husholdninger Sektoren husholdninger (S.14) omfatter enkeltpersoner eller grupper af enkeltpersoner både i deres egenskab af forbrugere og i deres egenskab af erhvervsdrivende, som producerer markedsmæssige varer og ikke-finansielle og finansielle tjenester (markedsproducenter), forudsat at produktionen af varer og tjenester ikke udøves af selvstændige enheder med status af kvasi-selskaber. Sektoren omfatter ligeledes enkeltpersoner eller grupper af enkeltpersoner i deres egenskab af producenter af varer og ikke-finansielle tjenester udelukkende til eget brug. Sektoren »Husholdninger« omfatter enkeltmandsvirksomheder og interessentskaber, der ikke har status af selvstændige juridiske enheder, medmindre de behandles som kvasi-selskaber, som er markedsproducenter (ENS 2010, 2.118 til 2.128). Sektoren non-profit institutioner rettet mod husholdninger (S.15) omfatter non-profit institutioner, der er selvstændige juridiske enheder, som leverer varer og tjenester til husholdninger, og som er private ikke-markedsproducenter. Deres vigtigste tilgange stammer fra frivillige bidrag i form af penge eller naturalier fra husholdninger i deres egenskab af forbrugere, fra betalinger fra den offentlige forvaltning og service samt fra formueindkomst (ENS 2010, 2.129 og 2.130)

DEL 3

Definitioner af finansielle transaktioner

Finansielle transaktioner defineres i overensstemmelse med ENS 2010 som nettoanskaffelsen af finansielle aktiver eller nettoindgåelsen af passiver for hver enkelt type finansielt instrument, dvs. summen af alle finansielle transaktioner, der forekommer i løbet af en given rapporteringsperiode. En finansiel transaktion mellem institutionelle enheder er en samtidig oprettelse eller opløsning af et finansielt aktiv og det modsvarende passiv, en overdragelse af ejendomsretten til et finansielt aktiv eller en overtagelse af en gældsforpligtelse. Finansielle transaktioner registreres til transaktionsværdien, dvs. den værdi i national valuta, hvortil de pågældende finansielle aktiver og/eller passiver af kommercielle grunde oprettes, opløses, overtages eller udveksles mellem institutionelle enheder. Afskrivninger/nedskrivninger og værdiansættelsesændringer udgør ikke finansielle transaktioner.

DEL 4

Definition af af- og nedskrivninger

Afskrivninger/nedskrivninger defineres som påvirkningen af ændringer i værdien af udlån bogført i balancen, som skyldes af- og nedskrivninger af udlån. Afskrivninger/nedskrivninger, som bogføres på det tidspunkt, hvor udlånene sælges eller overdrages til tredjemand, er ligeledes omfattet, for så vidt de kan identificeres. Afskrivning foretages, hvis lånet betragtes som et værdiløst aktiv og fjernes fra balancen. Nedskrivning foretages, hvor det vurderes, at lånet ikke vil blive fuldt tilbagebetalt, og værdien af lånet nedskrives i balancen.









BILAG III

MINDSTESTANDARDER, DER SKAL ANVENDES AF DEN FAKTISKE RAPPORTERINGSPOPULATION

Rapporteringsenhederne skal opfylde følgende mindstestandarder for at overholde Den Europæiske Centralbanks (ECB) statistiske rapporteringskrav.

1. Mindstestandarder for overførsel: a) Rapporteringen skal være rettidig og finde sted inden for tidsfristerne fastsat af den relevante nationale centralbank. b) Statistiske rapporter skal foreligge i den udformning og det format, som den relevante nationale centralbank har fastsat i de tekniske rapporteringskrav. c) Der skal være anført kontaktpersoner hos rapporteringsenheden. d) De tekniske specifikationer for overførsel af data til den relevante nationale centralbank skal følges.

2. Mindstestandarder for nøjagtighed: a) Den statistiske information skal være korrekt: Alle lineære betingelser skal være overholdt (f.eks. skal aktiver og passiver være afstemt, og addition af subtotaler skal give den samlede total). b) Rapporteringsenhederne skal kunne tilvejebringe information om den udvikling, som fremgår af de overførte data. c) Den statistiske information skal være fuldstændig og må ikke indeholde vedvarende og strukturelle mangler. Mangler skal angives, forklares over for den relevante nationale centralbank og om fornødent udbedres hurtigst muligt. d) Rapporteringsenhederne skal følge de dimensioner, afrundingsprincipper og decimaler, som den relevante nationale centralbank har fastsat for den tekniske overførsel af dataene.

3. Mindstestandarder for begrebsmæssig overensstemmelse: a) Den statistiske information skal overholde de definitioner og klassifikationer, der er indeholdt i denne forordning. b) I tilfælde af afvigelser fra disse definitioner og klassifikationer skal rapporteringsenhederne regelmæssigt overvåge og kvantificere forskellen mellem den anvendte metode og den i denne forordning indeholdte metode. c) Rapporteringsenhederne skal være i stand til at redegøre for mangler i de fremsendte data sammenholdt med tallene for de foregående perioder.

4. Mindstestandarder for revisioner: Revisionspolitikken og -procedurerne fastlagt af ECB og den relevante nationale centralbank skal overholdes. Revisioner, som afviger fra normale revisioner, skal ledsages af forklarende noter.