2001R0068 — DA — 24.12.2006 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 68/2001

af 12. januar 2001

om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte ( 1 ), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), nr. iv), under henvisning til det offentliggjorte udkast til denne forordning ( 2 ), efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen i medfør af traktatens artikel 87 erklære, at uddannelsesstøtte under visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3. (2) Kommissionen har i mange beslutninger anvendt traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte og har desuden bekendtgjort sin politik på dette område, senest i Fællesskabets rammebestemmelser for støtte til uddannelse ( 3 ). På baggrund af Kommissionens store erfaringer med hensyn til anvendelsen af de nævnte artikler på uddannelsesstøtte bør Kommissionen gøre brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 for at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække sin kontrol. (3) For at der kan fastlægges en gennemsigtig og ensartet politik for samtlige sektorer, bør denne forordnings anvendelsesområde være så bredt som muligt og også omfatte landbrug, fiskeri og akvakultur. (4) Denne forordning påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde uddannelsesstøtte. Kommissionen vil især vurdere disse anmeldelser efter de kriterier, der er fastsat i denne forordning, eller i henhold til Fællesskabets gældende retningslinjer og rammebestemmelser, hvis der findes sådanne. Dette er for øjeblikket tilfældet for aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning og markedsføring af de produkter, der er anført i bilag I til traktaten og for søtransportsektoren. Da denne forordning træder i stedet for rammebestemmelserne for støtte til uddannelse, bør disse ophæves fra forordningens ikrafttrædelsestidspunkt. (5) Af hensyn til gennemsigtigheden skal det erindres, at det i artikel 51, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget og om ændring og ophævelse af visse forordninger ( 4 ) er fastsat, at traktatens artikel 87, 88 og 89 ikke anvendes på finansielle tilskud fra medlemsstaterne til foranstaltninger, der medfinansieres af Fællesskabet i henhold til den nævnte forordnings artikel 9. (6) Det skal af hensyn til klarheden understreges, at denne forordning kun finder anvendelse på uddannelsesforanstaltninger, der skal betragtes som statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Mange uddannelsesforanstaltninger er ikke omfattet af denne artikel, men betragtes som generelle foranstaltninger, fordi de er tilgængelige for alle virksomheder i alle sektorer uden forskelsbehandling, og uden at de myndigheder, der anvender foranstaltningen, har skønsmæssige beføjelser, f.eks. generelle, fordelagtige skatteordninger, såsom automatiske skattelettelser, for alle virksomheder, der investerer i de ansattes uddannelse. Andre uddannelses-foranstaltninger falder ikke ind under traktatens artikel 87, stk. 1, fordi de direkte gavner personer overalt og ikke medfører fordele for bestemte virksomheder eller sektorer. Som eksempler herpå kan nævnes: grunduddannelse (såsom lærlingeuddannelser og vekseluddannelser), uddannelse eller omskoling af arbejdsløse, herunder praktikpladser i virksomhederne, foranstaltninger, der tager direkte sigte på arbejdstagere eller endog bestemte kategorier af arbejdstagere, og giver dem mulighed for at få undervisning, der ikke er knyttet til den virksomhed eller den sektor, hvor de arbejder (f.eks. »uddannelseskonto«). På den anden side skal det erindres, at bidrag fra sektorbestemte fonde ikke betragtes som private midler, hvis staten gør dem obligatoriske, men som statsmidler som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. (7) Denne forordning bør fritage enhver form for støtte, der opfylder alle dens relevante krav, og enhver støtteordning, såfremt den støtte, der kan ydes i henhold dertil, opfylder alle forordningens relevante krav. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved støtteordninger og individuel støtte, som ikke ydes i henhold til en støtteordning, udtrykkeligt henvises til denne forordning. (8) For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og for at lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til små og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden, bør den definition af små og mellemstore virksomheder, der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrørende definitionen af små og mellemstore virksomheder ( 5 ). (9) For at fastslå, om støtte er forenelig med fællesmarkedet i henhold til denne forordning, er det nødvendigt at tage hensyn til støtteintensiteten og dermed støttebeløbet udtrykt i subventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte, der udbetales i flere rater, og støtte i form af lån på lempelige vilkår beregnes på grundlag af de gældende markedsrenter på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og enkel anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenterne i denne forordning anses for at være referencesatserne, forudsat at lånet, når der er tale om lån på lempelige vilkår, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indebærer unormalt store risici. Referencesatserne bør være de satser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og på Internet. (10) Uddannelse har normalt positive eksterne virkninger for samfundet som helhed, da den forøger antallet af uddannede arbejdstagere, som andre virksomheder kan benytte, forbedrer industriens konkurrenceevne i Fællesskabet og spiller en vigtig rolle i beskæftigelsesstrategien. I betragtning af at virksomhederne i EF generelt investerer for lidt i uddannelse af deres medarbejdere, vil statsstøtte kunne bidrage til at korrigere denne ufuldkommenhed på markederne og derfor under visse omstændigheder kunne betragtes som forenelig med fællesmarkedet og dermed fritaget for forudgående anmeldelse. (11) For at sikre at statsstøtte begrænses til det minimum, der er nødvendigt for at nå Fællesskabets mål, hvilket ville være umuligt alene ved markedskræfternes hjælp, bør den tilladte støtteintensitet variere afhængigt af uddannelsens art samt virksomhedens størrelse og geografiske beliggenhed. (12) Generel uddannelse giver kvalifikationer, der kan benyttes i andre virksomheder, og forbedrer den uddannede arbejdstagers beskæftigelsesmuligheder betydeligt. Støtte til dette formål virker mindre konkurrencefordrejende, således at støtte med højere intensitet kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet og fritages for forudgående anmeldelse. Særlig uddannelse, der hovedsagelig gavner en enkelt virksomhed, indebærer en større risiko for konkurrencefordrejning, og den støtteintensitet, der kan anses for forenelig med fællesmarkedet og fritaget for forudgående anmeldelse, bør derfor være meget lavere. (13) I betragtning af SMV's handicap og de større relative omkostninger, de skal afholde, når de investerer i uddannelse af deres medarbejdere, bør der for støtte, som er fritaget ved denne forordning, tillades en højere intensitet for SMV. (14) I områder, der er støtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), har uddannelse relativt større eksterne virkninger, fordi der investeres alt for lidt i uddannelse i disse områder, som også har en højere arbejdsløshed. For støtte, der fritages ved denne forordning, bør der derfor tillades en større intensitet i disse områder. (15) Inden for søtransportsektoren gør uddannelsens art det berettiget, at der anvendes en særlig metode. (16) Store støttebeløb bør fortsat vurderes individuelt af Kommissionen, før de ydes. Støtte, der overstiger et fast beløb, som bør fastsættes til 1 mio. EUR, er derfor ikke omfattet af fritagelsen ved denne forordning, men fortsat underlagt kravene i traktatens artikel 88, stk. 3. (17) Denne forordning bør ikke fritage støtte, der kumuleres med anden statsstøtte, herunder støtte ydet af nationale, regionale og lokale myndigheder, eller med fællesskabsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, når en sådan kumuleret støtte overstiger de i denne forordning fastsatte lofter. (18) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør der i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 udarbejdes en standardformular, hvori medlemsstaterne kan give Kommissionen kortfattede oplysninger om en støtteordning, der gennemføres i henhold til denne forordning, eller om individuel støtte, der ikke ydes i henhold til en sådan ordning, med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Af samme årsager bør der udarbejdes regler om de registre, som medlemsstaterne skal føre over støtte, der fritages ved denne forordning. Med hensyn til den årsrapport, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen, bør Kommissionen opstille de særlige krav, der må stilles til den, herunder indsendelse af oplysninger i elektronisk form, da den nødvendige teknologi må anses for at være tilstrækkelig udbredt. (19) På baggrund af Kommissionens erfaringer, og især den hyppighed, hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør denne forordning kun gælde indtil den 31. december 2006. Hvis forordningen ikke forlænges ved gyldighedsperiodens udløb, bør støtteordninger, der er fritaget ved forordningen, fortsat være fritaget i seks måneder — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:







▼M1

Artikel 1

Anvendelsesområde

Denne forordning gælder for uddannelsesstøtte inden for alle sektorer, herunder aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning og markedsføring af de produkter, der er anført i bilag I til traktaten, undtagen støtte omfattet af anvendelsesområdet for Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002 ( 6 ).

▼B

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a) »støtte«: enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1

▼M1

b) »små og mellemstore virksomheder«: virksomheder som defineret i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 ( 7 )

c) »store virksomheder«: virksomheder, der ikke kan henføres under definitionen af små og mellemstore virksomheder

▼B

d) »særlig uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren primært kan benytte direkte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, og som giver kvalifikationer, der ikke eller kun i begrænset omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder

e) »generel uddannelse«: uddannelse, herunder undervisning, som arbejdstageren ikke kun eller ikke primært kan benytte til udførelse af sine nuværende eller fremtidige arbejdsopgaver i den støttemodtagende virksomhed, men som giver kvalifikationer, der i vidt omfang kan benyttes i andre virksomheder eller på andre arbejdsområder og derved væsentligt forbedrer arbejdstagerens beskæftigelsesmuligheder. Uddannelsen er generel, hvis den f.eks.: — tilrettelægges af flere selvstændige virksomheder i fællesskab, eller ansatte i forskellige virksomheder kan deltage i uddannelsen — anerkendes, attesteres eller valideres af offentlige myndigheder eller organer eller andre institutter eller organer, som en medlemsstat eller Fællesskabet har overdraget de nødvendige beføjelser

f) »støtteintensitet«: bruttostøttebeløbet udtrykt i procent af projektets støtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, skal angive beløbene før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til sin værdi på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskonteringsformål og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med lån på lempelige vilkår, er den gældende referencesats på støttetidspunktet

g) »dårligt stillede arbejdstagere«: — unge under 25, der ikke tidligere har haft deres første fastlønnede arbejde, i de første seks måneder efter ansættelsen — personer med alvorlige handicap på grund af fysiske, mentale eller psykologiske lidelser, og som dog er i stand til at komme ind på arbejdsmarkedet — vandrende arbejdstagere, der flytter eller er flyttet inden for Fællesskabet eller bosætter sig i Fællesskabet for at arbejde, og som har behov for faglig undervisning og/eller sprogundervisning — alle, der ønsker at komme ind på arbejdsmarkedet igen efter en pause på mindst tre år, og især personer, der opgav arbejdet på grund af vanskeligheder med at forene deres arbejds- og familieliv, i de første seks måneder efter ansættelsen — personer over 45, der kun har grundskoleuddannelse — langtidsledige personer, der ikke har haft arbejde i 12 på hinanden følgende måneder, i de første seks måneder efter ansættelsen.

Artikel 3

Betingelser for fritagelse

1. Individuel støtte, der ikke er omfattet af nogen ordning, men som opfylder betingelserne i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis der udtrykkeligt henvises til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. En støtteordning, der opfylder betingelserne i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, hvis:

a) enhver støtte, som kan ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle forordningens betingelser

b) ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Støtte, der ydes i henhold til de ordninger, der omhandles i stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet, jf. traktatens artikel 87, stk. 3, og fritaget for anmeldelsespligten i artikel 88, stk. 3, hvis støtten umiddelbart opfylder alle denne forordnings betingelser.

Artikel 4

Fritaget uddannelsesstøtte

1. Støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger på uddannelsesområdet skal opfylde betingelserne i stk. 2-7.

2. Hvis støtten ydes til særlig uddannelse, må intensiteten ikke overstige 25 % for store virksomheder og 35 % for små og mellemstore virksomheder.

Intensiteten forhøjes med 5 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og med 10 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).

3. Hvis støtten ydes til generel uddannelse, må intensiteten ikke overstige 50 % for store virksomheder og 70 % for små og mellemstore virksomheder.

Intensiteten forhøjes med 5 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og med 10 procentpoint for virksomheder i områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).

4. Den maksimumsintensitet, der omhandles i stk. 2 og 3, forhøjes med 10 procentpoint, hvis uddannelsen gælder dårligt stillede arbejdstagere.

5. I tilfælde, hvor støtteprojektet omfatter både særlige og generelle uddannelseskomponenter, der ikke kan behandles særskilt ved beregningen af støtteintensiteten, og i tilfælde, hvor det ikke kan fastslås, om uddannelsesprojektet er specifikt eller generelt, gælder intensiteten for særlig uddannelse som omhandlet i stk. 2.

6. Hvis støtten ydes inden for søtransportsektoren, kan den nå op på en intensitet på 100 %, uanset om projektet vedrører særlig eller generel uddannelse, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) deltageren må ikke være aktivt besætningsmedlem, og

b) uddannelsen skal gennemføres om bord på skibe, der er registreret i Fællesskabet.

7. Følgende omkostninger ved et uddannelsesprojekt er støtteberettigede:

a) omkostninger ved undervisningspersonale

b) undervisernes og deltagernes rejseomkostninger

c) andre løbende udgifter, som f.eks. materialer, udstyr osv.

d) afskrivning af hjælpemidler og instrumenter, i det omfang de anvendes udelukkende til uddannelsesprojektet

e) omkostninger ved konsulentbistand og vejledning i forbindelse med uddannelsesprojektet

f) personaleomkostninger ved deltagelse i uddannelsesprojekter, dog højst et beløb svarende til de samlede øvrige støtteberettigede omkostninger, der omhandles i litra a)-e). Der medregnes kun de timer, hvor personalet rent faktisk har deltaget i undervisningen, efter fradrag af eventuelle produktionstimer eller tilsvarende.

De støtteberettigede omkostninger skal dokumenteres, være gennemsigtige og fordeles på de enkelte poster.

Artikel 5

Store individuelle støtteforanstaltninger

Fritagelsen finder ikke anvendelse, hvis støtten til en virksomhed til et enkelt uddannelsesprojekt overstiger 1 mio. EUR.

Artikel 6

Kumulering

1. De i artikel 4 og 5 fastsatte støttelofter gælder, uanset om projektet finansieres udelukkende over statsmidler eller finansieres delvis af Fællesskabet.

2. Støtte, der fritages ved denne forordning, må ikke kumuleres med nogen anden form for statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller med anden fællesskabsfinansiering til de samme støtteberettigede omkostninger, hvis en sådan kumulering medfører en støtteintensitet, der er højere end den i denne forordning fastsatte.

Artikel 7

Gennemsigtighed og kontrol

1. Ved gennemførelse af en ved denne forordning fritaget støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der ikke falder ind under en støtteordning, sender medlemsstaterne inden 20 arbejdsdage Kommissionen en kortfattet oversigt over støtteordningen eller den individuelle støtteforanstaltning i den i bilag II omhandlede form med henblik på offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Medlemsstaterne fører detaljerede registre over de støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, den individuelle støtte, der ydes i henhold til disse ordninger, og den individuelle støtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende støtteordning. Disse registre skal omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for, at det kan fastslås, at de betingelser for fritagelse, der er fastsat i denne forordning, er opfyldt. Medlemsstaterne opbevarer oplysningerne om en individuel støtteforanstaltning i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og om en støtteordning i ti år fra det tidspunkt, hvor der sidst er udbetalt støtte i henhold til ordningen. På Kommissionens skriftlige anmodning skal den pågældende medlemsstat inden 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, der måtte være fastsat i anmodningen, give Kommissionen alle de oplysninger, denne finder nødvendig for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt.

▼M1

3. Medlemsstaterne udarbejder en årlig rapport om anvendelsen af denne forordning i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne angående årlige rapporters form og indhold, der fastsættes i henhold til artikel 27 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 ( 8 ).

Indtil sådanne bestemmelser er trådt i kraft, udarbejder medlemsstaterne en årlig rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller den del af et kalenderår, hvor forordningen har fundet anvendelse, i den form, der er fastlagt i bilag III, også elektronisk. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen denne rapport senest tre måneder efter udløbet af den periode, som rapporten vedrører.

▼M1

Artikel 7a

Overgangsbestemmelser

Støtteordninger, der uden Kommissionens godkendelse og under overtrædelse af forpligtelsen til anmeldelse i traktatens artikel 88, stk. 3, er iværksat før denne forordnings ikrafttrædelse, og støtte tildelt under sådanne ordninger, anses for forenelige med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritages, såfremt betingelserne i denne forordnings artikel 3, stk. 2, litra a), og artikel 3, stk. 3, er opfyldt.

Individuel støtte, der ikke er ydet inden for rammerne af en støtteordning, og som uden Kommissionens godkendelse og under overtrædelse af forpligtelsen til anmeldelse i traktatens artikel 88, stk. 3, er ydet før denne forordnings ikrafttrædelse anses for forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, og fritages, såfremt alle betingelserne i denne forordning er opfyldt, med undtagelse af kravet i artikel 3, stk. 1, om udtrykkelig henvisning til forordningen.

Støtte, der ikke opfylder nævnte betingelser, vurderes af Kommissionen i overensstemmelse med de gældende rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.

▼B

Artikel 8

Ikrafttræden og gyldighedsperiode

1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

▼M2

Den anvendes indtil 30. juni 2008.

▼B

2. Ved udløbet af denne forordnings gyldighedsperiode vil støtteordninger, der er fritaget ved forordningen, fortsat være fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M1 —————

▼B









BILAG II









BILAG III

Udformning af den periodiske rapport til Kommissionen

Udformning af årsrapporten om støtteordninger, der er fritaget ved en gruppefritagelsesforordning udstedt i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98

Medlemsstaterne skal benytte nedenstående standardudformning i forbindelse med deres rapporter til Kommissionen efter de gruppefritagelsesforordninger, der udstedes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 994/98.

Rapporterne bør også forelægges i elektronisk form.

Oplysninger, der kræves om alle støtteordninger, som er fritaget ved gruppefritagelsesforordninger udstedt i henhold til artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98

1. Støtteordningens navn

2. Kommissionens relevante gruppefritagelsesforordning

3. Udgifter

Der anføres særskilte tal for hvert støtteinstrument under ordningen eller for hvert individuelt støtteprojekt (f.eks. tilskud, lavt forrentede lån osv.). Tallene angives i euro eller, i givet fald, i national valuta. I tilfælde af skatteudgifter indberettes de årlige skattemæssige tab. Hvis ikke der foreligger nøjagtige tal, kan der angives skøn over disse tab.

Disse udgifter bør anføres således:

For det pågældende år angives særskilt for hvert støtteinstrument under ordningen (f.eks. tilskud, lån på lempelige vilkår, garantier osv.):

3.1. Udgiftsforpligtelser, (anslåede) skattemæssige tab eller andre indtægtstab, oplysninger om garantier osv. for nye støtteprojekter. I forbindelse med garantiordninger angives det samlede beløb, som nye garantistillelser andrager.

3.2. Faktiske udbetalinger, (anslåede) skattemæssige tab eller andre indtægtstab, oplysninger om garantier osv. for nye og igangværende projekter. I forbindelse med garantiordninger angives følgende: de samlede udestående garantier, præmieindtægter, inddrevne beløb, udbetalte garantibeløb, ordningens driftsresultat i det pågældende år.

3.3. Antal nye støtteprojekter.

3.4. Skøn over det samlede antal nyoprettede eller bevarede job som følge af de nye projekter (eventuelt).

3.5. Skøn over det samlede investeringsbeløb, hvortil der ydes støtte gennem nye projekter.

3.6. Regional opdeling af beløbene under 3.1 enten efter NUTS-regioner ( 9 ) på niveau 2 eller derunder, eller efter artikel 87, stk. 3, litra a)-regioner, artikel 87, stk. 3, litra c)-regioner og regioner, der ikke er støtteberettigede.

3.7. Sektorbestemt opdeling af beløbene under 3.1 efter støttemodtagernes erhvervssektorer (hvis der er tale om mere end en sektor, angives den enkelte sektors andel): — Landbrug — Fiskeri og/eller akvakultur — Kulmineindustri — Fremstillingsvirksomhed — herunder: — Stålindustri Værftsindustri Syntetiske fibre Motorkøretøjer Anden fremstillingsvirksomhed (angiv nærmere) — Tjenester — herunder: — Søtransporttjenester Andre transporttjenester Finansielle tjenester Andre tjenester (angiv nærmere) — Andre sektorer (angiv nærmere).

4. Andre oplysninger og bemærkninger.