1997L0024 — DA — 11.12.2013 — 008.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/24/EF

af 17. juni 1997

om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B ( 3 ), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 4. februar 1997, og ud fra følgende betragtninger: (1) Det er nødvendigt at vedtage foranstaltninger med henblik på at sikre det indre markeds funktion; (2) to- og trehjulede motordrevne køretøjer skal i alle medlemsstater opfylde visse tekniske krav vedrørende de dele og kendetegn, som dette direktiv omhandler; disse tekniske krav, som er fastsat ved ufravigelige forskrifter, er forskellige fra den ene medlemsstat til den anden og udgør derved en hindring for Fællesskabets indre samhandel; disse hindringer for det indre markeds funktion kan fjernes, hvis medlemsstaterne indfører de samme forskrifter i stedet for deres nuværende nationale bestemmelser; (3) det er nødvendigt at indføre harmoniserede forskrifter for disse dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer, således at proceduren for standardtypegodkendelse og typegodkendelse i Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer ( 4 ) kan finde anvendelse på hver af disse køretøjstyper; (4) for at lette adgangen til tredjelandsmarkederne forekommer det nødvendigt at sikre, at bestemmelserne i kapitel 1 (dæk), kapitel 2 (lygter og lyssignaler), kapitel 4 (førerspejle) og kapitel 11 (sikkerhedsseler) i bilaget til dette direktiv sidestilles med de tilsvarende ECE/FN-regulativer, henholdsvis nr. 30, 54, 64 og 75 vedrørende dæk, nr. 3, 19, 20, 37, 38, 50, 56, 57, 72 og 82 vedrørende lygter og lyssignaler, nr. 81 vedrørende førerspejle og nr. 16 vedrørende sikkerhedsseler; (5) i forbindelse med miljøbeskyttelse, dvs. luft- og støjforurening, skal der til stadighed sigtes mod at skabe et bedre miljø; derfor må der fastsættes grænseværdier for forurening og støj, som gennemføres snarest muligt; en efterfølgende nedsættelse af grænseværdierne og ændring af prøvningsprocedurerne kan kun ske på grundlag af undersøgelser, forskning og costbenefitanalyser vedrørende eksisterende og forventede teknologiske muligheder, således at der skabes mulighed for industriel produktion af køretøjer, som overholder de skærpede grænser; Europa-Parlamentet og Rådet bør træffe afgørelse om en sådan efterfølgende nedsættelse, senest tre år inden den træder i kraft, således at industrien får tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse produktionen, så den overholder de nye fællesskabsbestemmelser på den fastsatte date; Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse på grundlag af forslag, som Kommissionen forelægger i god tid; (6) i henhold til direktiv 92/61/EØF må dele og kendetegn, som er omfattet af nærværende direktiv, ikke markedsføres og sælges i medlemsstaterne, medmindre de er i overensstemmelse med kravene i nærværende direktiv; medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravene i nærværende direktiv opfyldes; (7) medlemsstaterne bør have mulighed for at give skattemæssige incitamenter i forbindelse med markedsføring af køretøjer, som allerede opfylder fællesskabsbestemmelserne om luft- og støjforurening; (8) målemetoderne til kontrol af køretøjernes og de separate tekniske enheders elektromagnetiske immunitet og deres overensstemmelse med bestemmelserne om elektromagnetisk kompatibilitet (kapitel 8) forudsætter komplekse og dyre anlæg; hvis medlemsstaterne skal have tid til at etablere sådanne anlæg, bør gennemførelsen af ovennævnte målemetoder udskydes tre år regnet fra dette direktivs ikrafttræden; (9) i betragtning af omfanget og virkningerne af den foreslåede foranstaltning i sektoren er fællesskabsforanstaltningerne i dette direktiv en absolut forudsætning for virkeliggørelse af det tilstræbte mål, som er EF-typegodkendelse af køretøjer; dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne hver for sig; (10) den tekniske udvikling nødvendiggør en hurtig tilpasning af de tekniske forskrifter i bilaget til dette direktiv; med undtagelse af grænseværdierne for luft- og støjforurening bør tilpasningsarbejdet overlades til Kommissionen med henblik på at forenkle og fremskynde tilpasningsprocessen; der bør fastlægges en procedure for forudgående høring mellem Kommissionen og medlemsstaterne i et udvalg i de tilfælde, hvor Europa-Parlamentet og Rådet overdrager beføjelser til Kommissionen i forbindelse med gennemførelse af bestemmelser vedrørende to- og trehjulede motordrevne køretøjer; (11) sikkerheds- og miljøkrav gør det nødvendigt at opstille begrænsninger for indgreb på to- og trehjulede køretøjer; for ikke at indskrænke ejernes ret til at servicere og vedligeholde køretøjerne må sådanne begrænsninger udelukkende gælde indgreb, der i væsentlig grad ændrer køretøjets præstationer samt dets støjniveau og forurenende emissioner; (12) så længe køretøjer overholder forskrifterne i dette direktiv, kan ingen medlemsstat nægte at registrere dem eller forbyde brugen af dem; forskrifterne i dette direktiv kan ikke medføre, at medlemsstater, der på deres område ikke tillader, at to- og trehjulede motordrevne køretøjer trækker en påhængsvogn, forpligtes til at ændre deres lovgivning — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

Dette direktiv og bilaget hertil gælder for:

— dæk

— lygter og lyssignaler

— udragende dele

— førerspejle

— foranstaltninger mod luftforurening

— brændstofbeholdere

— foranstaltninger mod ulovlige indgreb

— elektromagnetisk kompatibilitet

— tilladt støjniveau og udstødningssystemer

— tilkoblings- og fastspændingsanordninger

— sikkerhedsseler og deres forankringer

— ruder, forrudeviskere og forrudevaskere samt afrimnings- og afdugningsanordninger til forruder

på enhver type køretøj som defineret i artikel 1 i direktiv 92/61/EØF.

Artikel 2

Inden tre år fra den dato, der er nævnt i artikel 8, stk. 1, tredje afsnit, foretager Kommissionen en indgående undersøgelse for at konstatere, om de foranstaltninger mod ulovlige indgreb på køretøjer, navnlig af klasse A og B, der er omhandlet i kapitel 7 i bilaget til dette direktiv, kan anses for at være hensigtsmæssige, utilstrækkelige eller for omfattende på baggrund af de tilsigtede mål. Kommissionen foreslår om nødvendigt nye lovgivningsmæssige foranstaltninger på grundlag af konklusionerne af undersøgelsen.

Artikel 3

1. Proceduren for udstedelse af typegodkendelse for to- og trehjulede motordrevne køretøjer hvad angår dæk, lygter og lyssignaler, førerspejle, brændstofbeholdere, udstødningssystemer, sikkerhedsseler og ruder, og typegodkendelse af dæk, lygter og lyssignaler, førerspejle, brændstofbeholdere, udstødningssystemer, sikkerhedsseler og ruder som komponenter, samt bestemmelserne om fri bevægelighed for køretøjerne og markedsføring af sådanne komponenter er fastlagt i direktiv 92/61/EØF, kapitel II og III.

2. Proceduren for udstedelse af typegodkendelse for to- og trehjulede motordrevne køretøjer hvad angår udragende dele, foranstaltninger mod luftforurening, foranstaltninger mod ulovlige indgreb, elektromagnetisk kompatibilitet, støjniveau, tilkoblingsanordninger og fastspændingsanordninger for sidevogn, forankringer for sikkerhedsseler, forrudeviskere og forrudevaskere samt afrimnings- og afdugningsanordninger til forruder, samt bestemmelserne om fri bevægelighed for køretøjerne er fastlagt i direktiv 92/61/EØF, kapitel II og III.

Artikel 4

▼M8

1. I overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 2002/24/EF anerkendes det, at forskrifterne i kapitel 1 (dæk), kapitel 2 (lygter og lyssignaler), kapitel 4 (førerspejle), bilag III til kapitel 9 (forskrifter for motorcyklers tilladte støjniveau og udstødningssystemer) og kapitel 11 (sikkerhedsseler) i bilagene til nærværende direktiv er ækvivalente med forskrifterne i FN/ECE-regulativ nr. 30 ( 5 ), 54 ( 6 ), 64 ( 7 ) og 75 ( 8 ) vedrørende dæk, nr. 3 ( 9 ), 19 ( 10 ), 20 ( 11 ), 37 ( 12 ), 38 ( 13 ), 50 ( 14 ), 53 ( 15 ), 56 ( 16 ), 57 ( 17 ), 72 ( 18 ), 74 ( 19 ) og 82 ( 20 ) vedrørende lygter og lyssignaler, nr. 81 ( 21 ) vedrørende førerspejle, nr. 16 ( 22 ) vedrørende sikkerhedsseler og nr. 41 ( 23 ) vedrørende støjemissioner fra motorcykler.

▼B

2. De myndigheder i medlemsstaterne, som udsteder typegodkendelse, anerkender typegodkendelser, der er udstedt i henhold til de i stk. 1 anførte regulativer, og typegodkendelsesmærker i stedet for tilsvarende typegodkendelser og typegodkendelsesmærker, der er udstedt i henhold til nærværende direktiv.

Artikel 5

1. Kommissionen forelægger inden 24 måneder efter datoen for vedtagelsen af dette direktiv Europa-Parlamentet og Rådet et forslag, udarbejdet på grundlag af forskning og en analyse af omkostningerne og fordelene ved anvendelse af skærpede grænseværdier, om fastlæggelse af en næste etape, hvor der skal vedtages foranstaltninger, som yderligere skal skærpe de grænseværdier for luftforurening og støjniveau for de pågældende køretøjer, som er fastsat henholdsvis i kapitel 5, bilag II, tabel I og II, og i kapitel 9, bilag I. Kommissonen tager i sit forslag hensyn til og vurderer omkostningseffektiviteten af de forskellige foranstaltninger til nedbringelse af luftforurening og støjniveau og forelægger foranstaltninger, som står i et rimeligt forhold til målsætningerne.

2. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse vedtages på grundlag af det i stk. 1 omhandlede forslag fra Kommissionen, og den skal vedtages inden den 1. januar 2001 og tage hensyn til, at der også skal medtages andre elementer end blot skærpede grænseværdier. Der foretages sammen med interesserede parter såsom industrien, brugerne og organer, der repræsenterer forbrugerne eller offentligheden, en undersøgelse og vurdering af omkostninger og fordele ved at gennemføre foranstaltningerne i nævnte afgørelse, og disse skal stå i et rimeligt forhold til målsætningerne.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne kan kun indføre afgiftslettelser for motorkøretøjer, som opfylder forskrifterne for luft- og støjforurening i dette direktiv, henholdsvis i kapitel 5, bilag I, punkt 2.2.1.1.3, og bilag II, tabel I og II, og i kapitel 9, bilag I.

2. Disse lettelser skal være i overensstemmelse med traktatens bestemmelser og opfylde følgende betingelser:

— de skal gælde for alle nye motorkøretøjer, der udbydes til salg på markedet i en medlemsstat, og som allerede opfylder forskrifterne i dette direktiv, jf. stk. 1

— de skal ophøre fra det tidspunkt, hvor de i stk. 1 omhandlede forskrifter finder obligatorisk anvendelse

— de skal for hver motorkøretøjstype udgøre et beløb, som er lavere end merudgifterne til de tekniske løsninger, der indføres for at sikre overholdelse af de fastsatte værdier, og til udstyrets montering på køretøjet.

3. For at gøre det muligt for Kommissionen at fremsætte sine bemærkninger underrettes den i god tid om projekter, der tager sigte på at indføre afgiftslettelser som omhandlet i stk. 1 eller på at ændre dem.

Artikel 7

De ændringer, der er nødvendige

— for at tage hensyn til ændringer i de ECE/FN-regulativer, der er nævnt i artikel 4

— for at tilpasse bilaget til den tekniske udvikling — med undtagelse af grænseværdierne for luft- og støjforurening henholdsvis i kapitel 5, bilag I, punkt 2.2.1.1.3, og bilag II, tabel I og II, og i kapitel 9, bilag I,

vedtages efter proceduren i artikel 13 i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil ( 24 ).

Artikel 8

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 18. december 1998. De underretter straks Kommissionen herom.

Fra ovennævnte dato kan medlemsstaterne ikke længere forbyde ibrugtagning af køretøjer, som opfylder bestemmelserne i dette direktiv eller kapitler heri.

Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 17. juni 1999.

Gennemførelsen af visse bestemmelser i kapitel 5, 8 og 9 udsættes dog som angivet i disse kapitler.

2. De i stk. 1 nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 9

1. Med virkning fra datoen for dette direktivs anvendelse ophæves Rådets direktiv 80/780/EØF af 22. juli 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerspejle til tohjulede motorkøretøjer, med eller uden sidevogn, og om deres montering på disse køretøjer ( 25 ).

2. Dele, der er typegodkendt i henhold til bilag I til det i stk. 1 nævnte direktiv, kan dog fortsat anvendes.

3. Rådets direktiv 78/1015/EØF af 23. november 1978 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningsanlæg for motorcykler ( 26 ) ophæves med virkning fra den i artikel 8, stk. 1, første afsnit, nævnte dato.

4. Indtil den i artikel 8, stk. 1, første afsnit, nævnte dato kan de i direktiv 92/61/EØF nævnte køretøjstyper typegodkendes efter direktiv 78/1015/EØF. Med hensyn til grænseværdierne for støjniveauet gælder bestemmelserne i bilag I, ►C1 punkt 2.1.1, ◄ til direktiv 78/1015/EØF.

For første ibrugtagning af disse køretøjer gælder artikel 15, stk. 4, litra c), i direktiv 92/61/EØF.

5. Fra datoen for nærværende direktivs ikrafttræden finder bestemmelserne i Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet ( 27 ) ikke længere anvendelse på køretøjer, der er omfattet af nærværende direktiv.

Artikel 10

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 11

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









KAPITEL 1

DÆK TIL TO- OG TREHJULEDE MOTORDREVNE KØRETØJER OG MONTERING HERAF







BILAGSFORTEGNELSE BILAG I Administrative bestemmelser om typegodkendelse af dæk Tillæg 1 Oplysningsskema for en dæktype beregnet til to- og trehjulede motordrevne køretøjer Tillæg 2 Typegodkendelsesattest for dæk beregnet til to- og trehjulede motordrevne køretøjer BILAG II Definitioner, påskrifter og forskrifter Tillæg 1 Forklarende figur Tillæg 2 Placering af dækpåskrifter Tillæg 3 Fortegnelse over belastningstal og dertil svarende tilladt totalmasse Tillæg 4 Påskrift og dimensioner for visse dæktyper Tillæg 5 Metode til måling af dækdimensioner Tillæg 6 Fremgangsmåde ved belastnings-/hastighedsprøver Tillæg 7 Belastningsevnens variation med hastigheden Tillæg 8 Metode til bestemmelse af dækkenes dynamiske ekspansion BILAG III Krav til køretøjer for så vidt angår montering af dæk Tillæg 1 Oplysningsskema vedrørende en type to- eller trehjulet motordrevet køretøj for så vidt angår montering af dæk Tillæg 2 Typegodkendelsesattest for to- eller trehjulet motordrevet køretøj for så vidt angår montering af dæk









BILAG I

ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER VEDRØRENDE TYPEGODKENDELSE AF DÆK

1. ANSØGNING OM TYPEGODKENDELSE

1.1. I ansøgningen om typegodkendelse af et dæk skal anføres den dæktype, hvorpå typegodkendelsesmærket skal påsættes.

1.2. For hver dæktype skal desuden anføres: 1.2.1. dækdimensionsbetegnelsen som defineret i bilag II, punkt 1.16 1.2.2. fabrikat eller handelsbetegnelse 1.2.3. anvendelsesart: normaldæk, specialdæk, vinterdæk eller knallertdæk 1.2.4. dækopbygning (diagonal- eller krydslagsdæk, diagonalbæltedæk, radialdæk) 1.2.5. symbol for hastighedskategori 1.2.6. belastningstal 1.2.7. om dækket er beregnet til anvendelse med eller uden slange 1.2.8. om dækket er normalt eller forstærket 1.2.9. trådlagtal for motorcykelbaserede køretøjer 1.2.10. dækkets ydre mål: største dækbredde og udvendig diameter 1.2.11. de fælge, hvorpå dækket kan monteres 1.2.12. måle- og prøvefælge 1.2.13. måle- og prøvetryk 1.2.14. koefficienten x i bilag II, punkt 1.19. 1.2.15. Den tilladte maksimale hastighed, som dækfabrikanten har angivet, og den tilladte belastningskapacitet ved denne maksimale hastighed for dæk, der identificeres ved bogstavkoden »V« i dimensionsbetegnelsen, og som er egnede til hastigheder over 240 km/h, eller for dæk, der identificeres ved bogstavkoden »Z« i dimensionsbetegnelsen, og som er egnede til hastigheder over 270 km/h. Den tilladte maksimale hastighed og den tilsvarende belastningskapacitet skal angives i typegodkendelsesattesten (Tillæg 2 til dette bilag).

1.3. Ansøgningen om typegodkendelse skal desuden være ledsaget af tegninger eller fotografier i tre eksemplarer af slidbanemønster og skabelon af det oppumpede dæk monteret på målefælgen, der viser de relevante dimensioner (se punkt 3.1.1 og 3.1.2 i bilag II) for den dæktype, der søges godkendt. Den skal også være ledsaget af prøverapporten fra et godkendt prøvelaboratorium eller af to eksemplarer af dæktypen efter den kompetente myndigheds eget valg.

1.4. Dækfabrikanten kan anmode om, at EF-typegodkendelsen udvides til også at omfatte andre typer ændrede dæk.

1.5. Dette direktiv gælder ikke for nye dæk, der kun er beregnet til terrængående køretøjer og er mærket »NHS« (not for highway service) (ikke til motorvejskørsel), eller kun er beregnet til konkurrencebrug.

2. PÅSKRIFTER

De eksemplarer af dækket, som indsendes sammen med ansøgningen, skal let læseligt og uudsletteligt være påført ansøgerens fabrikat eller handelsbetegnelse og der skal være tilstrækkelig plads til typegodkendelsesmærket.

3. TYPEGODKENDELSESMÆRKE

Alle dæk, der er i overensstemmelse med en dæktype, som er godkendt i henhold til dette direktiv, skal være forsynet med et typegodkendelsesmærke som beskrevet i bilag V til direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer.

Værdien af »a« som bestemmer målene for rektanglet og for de tal og bogstaver, der indgår i mærkningen, skal være mindst 2 mm.

4. ÆNDRING AF DÆKTYPE

4.1. Ændring af slidbanemønsteret gør det ikke nødvendigt at gentage de prøver, der er foreskrevet i bilag II.









Tillæg 1









Tillæg 2









BILAG II

DEFINITIONER, PÅSKRIFTER OG FORSKRIFTER

1. DEFINITIONER

I dette kapitel forstås ved:

1.1. »dæktype«, dæk, som ikke udviser indbyrdes forskelle på følgende punkter: 1.1.1. fabrikat eller handelsbetegnelse 1.1.2. dækdimensionsbetegnelse 1.1.3. anvendelsesart (normal anvendelse: normaldæk til brug på vej; specialanvendelse: dæk til særlig anvendelse, f.eks. dæk til vej og terræn; vinterdæk; knallertdæk) 1.1.4. opbygning (diagonal eller krydslag; diagonalbælte; radial) 1.1.5. symbol for hastighedskategori 1.1.6. belastningstal 1.1.7. dimensionerne af et tværsnits profil ved montering på en bestemt fælg

1.2. »dækopbygning«, den tekniske konstruktion af dækkets karkasse. Der skelnes især mellem følgende typer opbygning: 1.2.1. »diagonal- eller krydslagsdæk«, dæk, hvor trådlagene går helt ud til vulsten og skiftevis danner vinkler på væsentligt under 90o med slidbanens midterlinie 1.2.2. »diagonalbæltedæk«, diagonaldæk, hvor karkassen er omgivet af et bælte bestående af to eller flere tilnærmelsesvis stive trådlag, der krydser hinanden og er næsten parallelle med karkassens 1.2.3. »radialdæk«, dæk, hvor trådlagene går helt ud til vulsten og danner en vinkel på tilnærmelsesvis 90o med slidbanens midterlinie, og hvor karkassen stabiliseres af et næsten stift bælte langs omkredsen 1.2.4. »forstærket dæk«, dæk, på hvilket karkassen er mere modstandsdygtig end på tilsvarende standarddæk

1.3. »vulst«, den del af dækket, der ved sin form og opbygning ligger an mod fælgen og fastholder dækket på denne ( 28 )

1.4. »vævtråde«, de tråde, der danner vævet i lagene i dækket (28)

1.5. »lag«, lag af parallelle gummierede vævtråde (28)

1.6. »karkasse«, den del af dækket bortset fra slidbane og dæksider, som i oppumpet tilstand bærer belastningen (28)

1.7. »slidbane«, den del af dækket, som kommer i berøring med vejbanen (28)

1.8. »dækside«, den del af dækket, som er mellem slidbanen og det område, som er beregnet til at dækkes af fælgkanten (28)

1.9. »slidbanerille«, fordybningen mellem to naboribber eller -klodser i slidbanemønsteret (28)

1.10. »hovedriller«, de brede riller i midten af slidbanen

1.11. »dækbredde (S)«, den lige afstand mellem de udvendige dæksider af et oppumpet dæk, fraregnet forhøjninger dannet af påskrifter, dekorationer og beskyttelsesbånd eller -kanter (28)

1.12. »største dækbredde«, den lige afstand mellem de udvendige dæksider af det oppumpede dæk, medregnet påskrifter, dekorationer og beskyttelsesbånd eller -kanter (28) ; for dæk, hvor bredden af slidbanen er større end dækbredden, er største dækbredde slidbanens bredde

1.13. »dækhøjde (H)«, den halve forskel mellem dækkets udvendige diameter og den nominelle fælgdiameter (28)

1.14. »nominelt højde/breddeforhold (Ra)«, 100 gange forholdet mellem nominel dækhøjde (H) og nominel dækbredde (S1), begge i samme måleenhed

1.15. »udvendig diameter (D)«, største diameter af et oppumpet nyt dæk ( 29 )

1.16. »dækdimensionsbetegnelse«, en betegnelse, der angiver: 1.16.1. den nominelle dækbredde (S1) (i mm undtagen for visse dæktyper, for hvilke dimensionsbetegnelsen er angivet i første kolonne af tabellerne i tillæg 4 til dette bilag) 1.16.2. det nominelle højde/breddeforhold (Ra), undtagen for visse dæktyper, for hvilke dimensionsbetegnelsen er angivet i første kolonne af tabellerne i tillæg 4 til dette bilag 1.16.3. d-værdien: fælgens nominelle diameter, angivet enten som kode (tal mindre end 100) eller i mm (tal større end 100) 1.16.3.1. i nedenstående tabel er angivet nogle værdier i mm af »d«-koden:



»d«-kode, som angiver fælgens nominelle diameter og består af 1 eller 2 cifre Tilsvarende værdi i mm 4 102 5 127 6 152 7 178 8 203 9 229 10 254 11 279 12 305 13 330 14 356 15 381 16 406 17 432 18 457 19 483 20 508 21 533 22 559 23 584

1.17. »nominel fælgdiameter (d)«, diameteren af den fælg, hvorpå dækket er beregnet til at blive monteret (29)

1.18. »fælg«, støtten for dæk og slange, eller, for et slangeløst dæk, støtten for dækkets vulst (29)

1.19. »teoretisk fælg«, en fiktiv fælg, hvis bredde er x gange den nominelle dækbredde; størrelsen af »x« skal angives af dækkets fabrikant

1.20. »målefælg«, den fælg, hvorpå et dæk skal monteres med henblik på måling af dimensionerne

1.21. »prøvefælg«, den fælg, hvorpå et dæk skal monteres med henblik på afprøvning

1.22. »løsrivning«, løsrivning af gummistykker fra slidbanen

1.23. »løsrivning af vævtråde«, løsrivning af vævtråde fra det omgivende gummilag

1.24. »løsrivning af lag«, løsrivning af tilgrænsende lag

1.25. »løsrivning af slidbane«, løsrivning af slidbanen fra karkassen

1.26. »belastningstal«, et tal, som angiver den største tilladte belastning, som dækket kan bære, ved en hastighed svarende til dækkets hastighedskategori og under de af fabrikanten anviste driftsforhold. Fortegnelse over belastningstal med tilhørende belastning findes i bilag II, tillæg 3

1.27. »tabel over belastningsevnens variation med hastigheden«, den tabel i bilag II, tillæg 7, der, angivet i belastningstal og kapacitet ved nominel hastighed, viser ændringerne i dækkets belastning, når dækket anvendes ved andre hastigheder end den, der svarer til dækkets nominelle hastighedskategori

1.28. »hastighedskategori« 1.28.1. hastigheden, angivet ved et symbol for hastighedskategorien, jf. punkt 1.28.2. 1.28.2. hastighedskategorierne er anført i nedenstående tabel:



Symbol for hastighedskategori Tilsvarende hastighed (km/h) B 50 F 80 G 90 J 100 K 110 L 120 M 130 N 140 P 150 Q 160 R 170 S 180 T 190 U 200 H 210 V 240 W 270 1.28.3. dæk, der er egnede til en maksimal hastighed på over 240 km/h, indeholder et »V« eller »Z« i dækdimensionsbetegnelsen foran angivelsen af dækopbygningen

1.29. »vinterdæk«, dæk, hvis slidbanemønster og opbygning har som hovedformål at give bedre egenskaber end normaldæk i mudder og nyfalden eller smeltende sne. Vinterdæks slidbanemønster er i almindelighed kendetegnet ved at have større mellemrum mellem riller og/eller klodser end normaldæk

1.30. »MST« (multiservice tyre), dæk til universalanvendelse, d.v.s. dæk, som kan anvendes både på vej og i terræn

1.31. »største belastning«, den største masse, som dækket er beregnet til at bære 1.31.1. ved en hastighed til og med 130 km/h må den største belastning ikke overstige den til dækkets belastningstal svarende værdi med mere end en bestemt procentdel; som procentsats anvendes den værdi, der i tabellen over belastningsevnens variation med hastigheden (se punkt 1.27) svarer til dækkets hastighedskategori og den maksimale hastighed for det køretøj, dækket monteres på 1.31.2. for dæk, der er konstrueret til en hastighed over 130 km/h men højst 210 km/h, må den største belastning ikke overstige den værdi, der svarer til dækkets belastningstal 1.31.3. for dæk, der er konstrueret til en hastighed over 210 km/h men højst 270 km/h, må den største belastning ikke overstige en vis procentdel af den til dækkets belastningstal svarende værdi; som procentsats anvendes den værdi, der i nedenstående tabel svarer til dækkets hastighedskategori og den maksimale konstruktivt bestemte hastighed for det køretøj, dækket monteres på



Maksimal hastighed (km/h) (1) Største belastning (%) Hastighedskategorisymbol V Hastighedskategorisymbol W (3) 210 100 100 220 95 100 230 90 100 240 85 100 250 (80) (2) 95 260 (75) (2) 85 270 (70) (2) 75 (1) For mellemhastigheder er lineær interpolation af den største belastning tilladt. (2) Gælder kun for dæk, der identificeres ved bogstavkoden »V« i dimensionsbetegnelsen, og op til den maksimale hastighed, som fabrikanten har angivet (se bilag I, punkt 1.2.15). (3) Gælder også for dæk, der identificeres ved bogstavkoden »Z« i dimensionsbetegnelsen. 1.31.4. For hastigheder over 270 km/h må belastningen ikke overstige den masse, som dækfabrikanten har angivet for dækkets hastighedskapacitet. For mellemhastigheder mellem 270 km/h og den tilladte maksimale hastighed, som dækfabrikanten har angivet, anvendes lineær interpolation af belastningen

1.32. »knallertdæk«, dæk, der er konstrueret til knallert

1.33. »motorcykeldæk«, dæk, der først og fremmest er konstrueret til motorcykel

1.34. »slidbaneomkreds« (Cr), den teoretiske distance, som gennemløbes af et køretøjs dæk (slidbanens midte) ved en fuld omdrejning af dækket, og som opgøres efter følgende formel: Cr = f × D, hvor: D er den ydre diameter af dækket i overensstemmelse med dækdimensionsbetegnelsen som defineret i punkt 3.1.2, og f = 3,02 for dæk, hvis fælges d-kode er 13 eller derover 3,03 for radialdæk, hvis fælges d-kode er 12 eller derunder 2,99 for diagonal- eller krydslagsdæk eller diagonalbæltedæk, hvis fælges d-kode er 12 eller derunder.

2. PÅSKRIFTER

2.1. Dæk skal være forsynet med følgende påskrifter, i hvert fald på den ene dækside: 2.1.1. fabrikat eller handelsbetegnelse 2.1.2. dækdimensionsbetegnelse som defineret i punkt 1.16 2.1.3. angivelse af dækopbygning som følger: 2.1.3.1. for diagonaldæk (krydslagsdæk): ingen angivelse, eller bogstavet »D« foran angivelsen af fælgdiameterkoden 2.1.3.2. for diagonalbæltedæk: bogstavet »B« foran angivelsen af fælgdiameterkoden samt, valgfrit, ordene »BIAS-BELTED« 2.1.3.3. for radialdæk: bogstavet »R« foran angivelsen af fælgdiameterkoden samt, valgfrit, ordet »RADIAL« 2.1.4. angivelse af dækkets hastighedskategori med det i punkt 1.28.2 anførte symbol 2.1.5. dækkets belastningstal som angivet i punkt 1.26 2.1.6. ordet »TUBELESS« på dæk beregnet til brug uden slange 2.1.7. ordet »REINFORCED« eller »REINF« på forstærkede dæk 2.1.8. fabrikationsdato, angivet ved en gruppe på tre cifre, hvoraf de to første angiver fabrikationsuge, det sidste fabrikationsår. Denne angivelse påføres kun på den ene dækside 2.1.9. for vinterdæk, symbolet »M + S« eller »M.S« eller »M & S« 2.1.10. for universaldæk, symbolet »MST« 2.1.11. ordet »KNALLERT«, »MOPED«, »CICLOMOTORE« eller »CYCLOMOTEUR« på knallerdæk 2.1.12. dæk, egnede til hastigheder over 240 km/h, skal mærkes med henholdsvis bogstavkoden »V« eller »Z« (se punkt 1.31.3) i dækdimensionsbetegnelsen og foran opbygningsangivelsen (se punkt 2.1.3) 2.1.13. dæk egnede til hastigheder over 240 km/h (resp. 270 km/h) skal i parentes bære belastningstallet (se punkt 2.1.5) for en hastighed på 210 km/h (resp. 240 km/h) og følgende symbol for hastighedskategorien (se punkt 2.1.4): — »V« på dæk, der identificeres ved bogstavkoden »V« i dimensionsbetegnelsen — »W« på dæk, der identificeres ved bogstavkoden »Z« i dimensionsbetegnelsen.

2.2. I tillæg 2 findes et eksempel på placeringen af dækpåskrifter.

2.3. Påskrifterne ifølge punkt 2.1 og typegodkendelsesmærket, der er foreskrevet i bilag I, punkt 3, skal være påvulkaniseret eller præget ind i dækket. De skal være letlæselige.

3. KRAV TIL DÆKKENE

3.1. Dækdimensioner

3.1.1. Dækbredde 3.1.1.1. Dækbredden beregnes efter følgende formel: S = S1 + K (A - A1), hvor: S er dækbredden i mm, målt på målefælg S1 er den nominelle dækbredde i mm som angivet i dækdimensionsbetegnelsen på dæksiden A er målefælgens bredde i mm som angivet af fabrikanten i den tekniske beskrivelse, og A1 er bredden i mm af den teoretiske fælg A1 sættes lig S1 ganget med faktoren x, som angives af dækfabrikanten, og K sættes lig 0,4. 3.1.1.2. For de dæktyper, hvis dimensionsbetegnelse findes i første kolonne af tabellerne i bilag II, tillæg 4, er dækbredden (S1) og bredden af den teoretiske fælg (A1) dog de deri ud for dimensionsbetegnelsen anførte.

3.1.2. Dækkets udvendige diameter 3.1.2.1. Dækkets udvendige diameter beregnes ved hjælp af følgende formel: D = d + 2H, hvor: D er den udvendige diameter i mm d er den nominelle fælgdiameter i mm H er den nominelle dækhøjde i mm, idet H = S1 × 0,1 Ra, hvor: S1 er den nominelle dækbredde, og Ra er det nominelle højde/breddeforhold som angivet i dimensionsbetegnelsen på dæksiden i henhold til punkt 2.1.3. 3.1.2.2. For de dæktyper, hvis dimensionsbetegnelse findes i første kolonne af tabellerne i tillæg 4 til dette bilag, er den udvendige diameter dog den deri ud for dimensionsbetegnelsen anførte.

3.1.3. Metode til måling af dæk Til måling af dækdimensioner skal benyttes den i tillæg 5 til dette bilag beskrevne metode.

3.1.4. Specifikationer vedrørende dækbredde 3.1.4.1. Dækkets største bredde kan være mindre end den efter punkt 3.1.1 bestemte dækbredde (S). 3.1.4.2. Dækbredden må højst overstige denne størrelse indtil den i tillæg 4 til dette bilag angivne største bredde eller med følgende procentdel for dimensionsbetegnelser, der ikke findes i nævnte tillæg: 3.1.4.2.1. for knallertdæk, for normaldæk og for vinterdæk til motorcykel: + 10 % for fælgdiameter ≥ 13 + 8 % for fælgdiameter ≤ 12 3.1.4.2.2. for et universaldæk til begrænset anvendelse på vej, mærket MST: + 25 %.

3.1.5. Specifikationer vedrørende dækkets udvendige diameter 3.1.5.1. Dækkets udvendige diameter må ikke ligge uden for de i tillæg 4 til dette bilag anførte minimums- og maksimumsgrænser. 3.1.5.2. For de dimensionsbetegnelser, der ikke findes i tillæg 4 til dette bilag, må dækkets udvendige diameter ikke ligge uden for de minimums- og maksimumsværdier, som fremkommer ved anvendelse af følgende formler: Dmin = d + (2H × a) Dmax = d + (2H × b), hvor: H og d er de i punkt 3.1.2.1 definerede størrelser, og a og b er som angivet i henholdsvis punkt 3.1.5.2.1 og punkt 3.1.5.2.2. 3.1.5.2.1. For knallertdæk, for normaldæk og for vinterdæk



a fælgdiameter ≥ 13 0,97 fælgdiameter ≤ 12 0,93 for universaldæk 1,00. 3.1.5.2.2. For knallertdæk og for normaldæk til motorcykel



b fælgdiameter ≥ 13 1,07 fælgdiameter ≤ 12 1,10 for vinterdæk og universaldæk 1,12.

3.2. Belastnings-/hastighedsprøve

3.2.1. Dæk skal underkastes en belastnings-/hastighedsprøve, som udføres efter fremgangsmåden i bilag II, tillæg 6. 3.2.1.1. Når der indgives ansøgning for dæk, der identificeres ved bogstavkode »V« i dimensionsbetegnelsen, og som er egnede til hastigheder over 240 km/h, eller dæk med bogstavkode »Z« i dimensionsbetegnelsen, der er egnede til hastigheder over 270 km/h (se bilag I, punkt 1.2.15), foretages ovennævnte belastnings-/hastighedsprøve på ét dæk under de belastnings- og hastighedsforhold, der er angivet i parentes på dækket (se punkt 2.1.13). En anden belastnings-/hastighedsprøve skal foretages på et andet dæk af samme type under de maksimale belastnings- og hastighedsforhold, som dækfabrikanten måtte have angivet.

3.2.2. Dæk må efter at have været underkastet den pågældende belastnings-/hastighedsprøve ikke udvise løsrivning af slidbane, trådlag, vævtråde eller gummistykker og heller ikke brud på vævtrådene.

3.2.3. Dækkets udvendige diameter, målt mindst seks timer efter belastnings-/hastighedsprøven, må højst afvige ± 3,5 % fra den udvendige diamter, målt før prøvningen.

3.2.4. Dækkets største bredde, målt ved afslutning af belastnings-/hastighedsprøven, må ikke overstige den i punkt 3.1.4.2 angivne størrelse.

3.3. Dynamisk ekspansion af dæk

De i bilag II, tillæg 8, angivne dæk, som har bestået den i punkt 3.2 foreskrevne belastnings-/hastighedsprøve, skal underkastes en prøve for dynamisk ekspansion, som udføres efter anvisningerne i samme tillæg.

3.4. Det er ikke nødvendigt at udføre belastnings-/hastighedsprøver og prøver for dynamisk ekspansion for alle dæktyper i en større serie dæktyper fra samme fabrikant. Det overlades til de godkendende myndigheder at udvælge det mest ugunstige tilfælde.

3.5. Det forhold, at et dæks slidbanemønster ændres, medfører ikke, at prøverne efter dette bilags punkt 3.2 og 3.3 skal gentages.

3.6. Det er tilladt at udvide godkendelsen af dæk egnede til hastigheder over 240 km/h, der identificeres ved bogstavkode »V« i dimensionsbetegnelsen (eller dæk egnede til over 270 km/h med bogstavkode »Z« i dimensionsbetegnelsen), til også at omfatte andre maksimumshastigheder og/eller -belastninger, hvis den tekniske afdeling, der udfører prøverne, indgiver en ny prøverapport for den nye maksimalhastighed og -belastning. Sådanne nye belastnings-/hastighedsegenskaber skal angives i bilag I, tillæg 2.









Tillæg 1

Forklarende figur

(jf. punkt 1 i dette bilag)









Tillæg 2

Anbringelse af dækpåskrifter

Eksempel på de påskrifter, som en dæktype skal være forsynet med







b 100/80 B 18 53 S TUBELESS M + S 013

Ovennævnte påskrifter definerer et dæk:

— med nominel dækbredde 100

— med nominelt højde/breddeforhold 80

— med diagonal-bælteopbyging (B)

— med fælgdiameter 457 mm, svarende til kode 18

— med belastningskapacitet 206 kg, svarende til belastningstal 53 (se fortegnelsen i tillæg 3)

— af hastighedskategori S (maksimal hastighed 180 km/h)

— som kan monteres uden slange (TUBELESS)

— som er et vinterdæk (M + S)

— som er fremstillet i uge 1 (01) i 1993 (3).

Anbringelse og rækkefølge af dækkets påskrifter skal være følgende:

a) Dimensionsbetegnelse bestående af nominel dækbredde, nominelt højde/breddeforhold, symbol for opbygningstype (i påkommende tilfælde) og nominel fælgdiameter, skal opstilles som vist i ovenstående eksempel: 100/80 B 18.

b) Belastningstal og symbol for hastighedskategori skal stå i nærheden af dimensionsbetegnelsen. De kan enten stå foran, efter, over eller under denne.

c) Angivelserne »TUBELESS«, »REINFORCED« eller »REINF«, »M + S« eller »M.S.« eller »M & S« og »MST« og/eller »KNALLERT«, »MOPED«, »CICLOMOTORE« eller »CYCLOMOTEUR« kan være længere væk fra dimensionsbetegnelsen.

d) På dæk egnede til hastigheder over 240 km/h skal bogstavkode »V«, respektive »Z«, anbringes foran opbygningstypen (f.eks. 140/60ZR18). Belastningstallet og symbolet for hastighedskategori skal angives i parentes (se bilag II, punkt 2.1.13).









Tillæg 3

Fortegnelse over belastningstal og dertil svarende tilladt totalmasse

A = belastningstal

B = tilsvarende totalmasse (kg)







A B 0 45 1 46,2 2 47,5 3 48,7 4 50 5 51,5 6 53 7 54,5 8 56 9 58 10 60 11 61,5 12 63 13 65 14 67 15 69 16 71 17 73 18 75 19 77,5 20 80 21 82,5 22 85 23 87,5 24 90 25 92,5 26 95 27 97,5 28 100 29 103 30 106 31 109 32 112 33 115 34 118 35 121 36 125 37 128 38 132 39 136 40 140 41 145 42 150 43 155 44 160 45 165 46 170 47 175 48 180 49 185 50 190 51 195 52 200 53 206 54 212 55 218 56 224 57 230 58 236 59 243 60 250 61 257 62 265 63 272 64 280 65 290 66 300 67 307 68 315 69 325 70 335 71 345 72 355 73 365 74 375 75 387 76 400 77 412 78 425 79 437 80 450 81 462 82 475 83 487 84 500 85 515 86 530 87 545 88 560 89 580 90 600 91 615 92 630 93 650 94 670 95 690 96 710 97 730 98 750 99 775 100 800 101 825 102 850 103 875 104 900 105 925 106 950 107 975 108 1 000 109 1 030 110 1 060 111 1 090 112 1 120 113 1 150 114 1 180 115 1 215 116 1 250 117 1 285 118 1 320 119 1 360 120 1 400









Tillæg 4

Påskrift og dimensioner for visse dæktyper

(se bilag II, punkt 3.1.1.2, 3.1.2.2, 3.1.4.2 og 3.1.5.1)







TABEL 1 A Knallertdæk Betegnelse og fælgdiameter til og med kode 12 Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diamenter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax 2 —12 1.35 413 417 426 55 59 21/4—12 1.50 425 431 441 62 67 21/2— 8 1.75 339 345 356 70 76 21/2— 9 1.75 365 371 382 70 76 23/4— 9 1.75 375 381 393 73 79 3 —10 2.10 412 418 431 84 91 3 —12 2.10 463 469 482 84 91







TABEL 1 B Motorcykeldæk Betegnelse og fælgdiameter til og med kode 12 Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax 2.50— 8 1.50 328 338 352 65 70 2.50— 9 354 364 378 2.50—10 379 389 403 2.50—12 430 440 451 2.75— 8 1.75 338 348 363 71 77 2.75— 9 364 374 383 2.75—10 389 399 408 2.75—12 440 450 462 3.00— 4 2.10 241 251 264 80 86 3.00— 5 266 276 291 3.00— 6 291 301 314 3.00— 7 317 327 342 3.00— 8 352 362 378 3.00— 9 378 388 401 3.00—10 403 413 422 3.00—12 454 464 473 3.25— 8 2.50 362 372 386 88 95 3.25— 9 388 398 412 3.25—10 414 424 441 3.25—12 465 475 492 3.50— 4 2.50 264 274 291 92 99 3.50— 5 289 299 316 3.50— 6 314 324 341 3.50— 7 340 350 367 3.50— 8 376 386 397 3.50— 9 402 412 430 3.50—10 427 437 448 3.50—12 478 488 506 4.00— 5 2.50 314 326 346 105 113 4.00— 6 339 351 368 4.00— 7 365 377 394 4.00— 8 401 415 427 4.00—10 452 466 478 4.00—12 505 517 538 4.50— 6 3.00 364 376 398 120 130 4.50— 7 390 402 424 4.50— 8 430 442 464 4.50— 9 456 468 490 4.50—10 481 493 515 4.50—12 532 544 568 5.00— 8 3.50 453 465 481 134 145 5.00—10 504 516 532 5.00—12 555 567 583 6.00— 6 4.00 424 436 464 154 166 6.00— 7 450 462 490 6.00— 8 494 506 534 6.00— 9 520 532 562







TABEL 2 Knallert- og motorcykeldæk Normalprofil Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (1) (2) 13/4—19 1.20 582 589 597 605 50 54 58 2 —14 1.35 461 468 477 484 55 58 63 2 —15 486 493 501 509 2 —16 511 518 526 534 2 —17 537 544 552 560 2 —18 562 569 577 585 2 —19 588 595 603 611 2 —20 613 620 628 636 2 —21 638 645 653 661 2 —22 663 670 680 686 21/4—14 1.50 474 482 492 500 62 66 71 21/4—15 499 507 517 525 21/4—16 524 532 540 550 21/4—17 550 558 566 576 21/4—18 575 583 591 601 21/4—19 601 609 617 627 21/4—20 626 634 642 652 21/4—21 651 659 667 677 21/4—22 677 685 695 703 21/2—14 1.60 489 498 508 520 68 72 78 21/2—15 514 523 533 545 21/2—16 539 548 558 570 21/2—17 565 574 584 596 21/2—18 590 599 609 621 21/2—19 616 625 635 647 21/2—20 641 650 660 672 21/2—21 666 675 685 697 21/2—22 692 701 711 723 23/4—14 1.85 499 508 518 530 75 80 86 23/4—15 524 533 545 555 23/4—16 549 558 568 580 23/4—17 575 584 594 606 23/4—18 600 609 621 631 23/4—19 626 635 645 657 23/4—20 651 660 670 682 23/4—21 676 685 695 707 23/4—22 702 711 721 733 3 —16 1.85 560 570 582 594 81 86 93 3 —17 586 596 608 620 3 —18 611 621 633 645 3 —19 637 647 659 671 31/4—16 2.15 575 586 598 614 89 94 102 31/4—17 601 612 624 640 31/4—18 626 637 651 665 31/4—19 652 663 675 691 (1) Normaldæk. (2) Universaldæk samt vinterdæk.







TABEL 3 Motorcykeldæk Normalprofil Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 2.00—14 1.20 460 466 478 52 57 60 65 2.00—15 485 491 503 2.00—16 510 516 528 2.00—17 536 542 554 2.00—18 561 567 579 2.00—19 587 593 605 2.25—14 1.60 474 480 492 496 61 67 70 75 2.25—15 499 505 517 521 2.25—16 524 530 542 546 2.25—17 550 556 568 572 2.25—18 575 581 593 597 2.25—19 601 607 619 623 2.50—14 1.60 486 492 506 508 65 72 75 79 2.50—15 511 517 531 533 2.50—16 536 542 556 558 2.50—17 562 568 582 584 2.50—18 587 593 607 609 2.50—19 613 619 633 635 2.50—21 663 669 683 685 2.75—14 1.85 505 512 524 530 75 83 86 91 2.75—15 530 537 549 555 2.75—16 555 562 574 580 2.75—17 581 588 600 606 2.75—18 606 613 625 631 2.75—19 632 639 651 657 2.75—21 682 689 701 707 3.00—14 1.85 519 526 540 546 80 88 92 97 3.00—15 546 551 565 571 3.00—16 569 576 590 596 3.00—17 595 602 616 622 3.00—18 618 627 641 647 3.00—19 644 653 667 673 3.00—21 694 703 717 723 3.00—23 747 754 768 774 3.25—14 2.15 531 538 552 560 89 98 102 108 3.25—15 556 563 577 585 3.25—16 581 588 602 610 3.25—17 607 614 628 636 3.25—18 630 639 653 661 3.25—19 656 665 679 687 3.25—21 708 715 729 737 3.50—14 2.15 539 548 564 572 93 102 107 113 3.50—15 564 573 589 597 3.50—16 591 598 614 622 3.50—17 617 624 640 648 3.50—18 640 649 665 673 3.50—19 666 675 691 699 3.50—21 716 725 741 749 3.75—16 2.15 601 610 626 634 99 109 114 121 3.75—17 627 636 652 660 3.75—18 652 661 677 685 3.75—19 678 687 703 711 4.00—16 2.50 611 620 638 646 108 119 124 130 4.00—17 637 646 664 672 4.00—18 662 671 689 697 4.00—19 688 697 715 723 4.25—16 2.50 623 632 650 660 112 123 129 137 4.25—17 649 658 676 686 4.25—18 674 683 701 711 4.25—19 700 709 727 737 4.50—16 2.75 631 640 658 665 123 135 141 142 4.50—17 657 666 684 694 4.50—18 684 691 709 719 4.50—19 707 717 734 745 5.00—16 3.00 657 666 686 698 129 142 148 157 5.00—17 683 692 710 724 5.00—18 708 717 735 749 5.00—19 734 743 761 775 (1) Normaldæk. (2) Dæk til specialanvendelse samt vinterdæk. (3) Normaldæk, anvendt i hastighedskategorier til og med kategori P. (4) Normaldæk, anvendt i hastighedskategorier højere end P, samt vinterdæk. (5) Dæk til specialanvendelse.







TABEL 4 Motorcykeldæk Lavprofildæk Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Støyrste diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 3.60—18 2.15 605 615 628 633 93 102 108 113 3.60—19 631 641 653 658 4.10—18 2.50 629 641 654 663 108 119 124 130 4.10—19 655 667 679 688 5.10—16 3.00 615 625 643 651 129 142 150 157 5.10—17 641 651 670 677 5.10—18 666 676 694 702 4.25/85—18 2.50 649 659 673 683 112 123 129 137 4.60—16 2.75 594 604 619 628 117 129 136 142 4.60—17 619 630 642 654 4.60—18 644 654 670 678 (1) Normaldæk. (2) Dæk til specialanvendelse samt vinterdæk. (3) Normaldæk, anvendt i hastighedskategorier til og med kategori P. (4) Normaldæk, anvendt i hastighedskategorier højere end P, samt vinterd qk. (5) Dæk til specialanvendelse.







TABEL 5 Dæk til motorcykelbaserede køretøjer Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax 3.00— 8C 2.10 359 369 379 80 86 3.00—10C 410 420 430 3.00—12C 459 471 479 3.50— 8C 2.50 376 386 401 92 99 3.50—10C 427 437 452 3.50—12C 478 488 513 4.00— 8C 3.00 405 415 427 108 117 4.00—10C 456 466 478 4.00—12C 507 517 529 4.50— 8C 3.50 429 439 453 125 135 4.50—10C 480 490 504 4.50—12C 531 541 555 5.00— 8C 3.50 455 465 481 134 145 5.00—10C 506 516 532 5.00—12C 555 567 581







TABEL 6 Ballondæk til motorcykler Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax 5.4— 6 4.00 373 379 395 135 146 5.4—10 474 481 497 5.4—12 525 532 547 5.4—14 576 582 598 5.4—16 626 633 649 6.7—10 5.00 532 541 561 170 184 6.7—12 583 592 612 6.7—14 633 642 662







TABEL 7 Motorcykeldæk Betegnelse og mål på amerikanske dæk Dækdimensionsbetegnelse Bredde af teoretisk fælg (kode) (A1) Største diameter (mm) Nominel dækbredde (S1) (mm) Største dækbredde (mm) Dmin D Dmax MH90—21 1.85 682 686 700 80 89 MJ90 —18 2.15 620 625 640 89 99 MJ90 —19 2.15 645 650 665 ML90 —18 2.15 629 634 650 93 103 ML90 —19 2.15 654 659 675 MM90 —19 2.15 663 669 685 95 106 MN90 —18 2.15 656 662 681 104 116 MP90 —18 2.15 667 673 692 108 120 MR90 —18 2.15 680 687 708 114 127 MS90 —17 2.50 660 667 688 121 134 MT90 —16 3.00 642 650 672 130 144 MT90 —17 3.00 668 675 697 MU90 —15M/C 3.50 634 642 665 142 158 MU90 —16 3.50 659 667 690 MV90 —15M/C 3.50 643 651 675 150 172 MP85 —18 2.15 654 660 679 108 120 MR85 —16 2.15 617 623 643 114 127 MS85 —18 2.50 675 682 702 121 134 MT85 —18 3.00 681 688 709 130 144 MV85 —15M/C 3.50 627 635 658 150 172









Tillæg 5

Metode til måling af dækdimensioner

1. Dækket monteres på målefælgen og oppumpes til det af fabrikanten foreskrevne tryk ( 30 ).

2. Det på fælgen monterede dæk konditioneres ved rumtemperatur i mindst 24 timer.

3. Trykket indstilles igen til den i punkt 1 anførte værdi.

4. Dækkets største bredde måles med passer i seks punkter med lige stor indbyrdes afstand, idet tykkelsen af beskyttelsesribber eller -bånd medregnes. Som dækkets største bredde regnes det største af de således fundne mål.

5. Den udvendige diameter bestemmes ved måling af den største omkreds og division heraf med π (3,1416).









Tillæg 6

Fremgangsmåde ved belastnings-/hastighedsprøve

1. FORBEREDELSE AF DÆKKET

1.1. Et nyt dæk monteres på den af fabrikanten foreskrevne prøvefælg.

1.2. Dækket pumpes op til det i nedenstående tabel angivne tryk:



OPPUMPNINGSTRYK UNDER AFPRØVNING Dækudførelse Symbol for hastighedskategori Tryk bar kPa KNALLERT Standard B 2,25 225 Forstærket B 3,00 300 MOTORCYKEL Standard F, G, J, K 2,50 250 L, M, N, P 2,50 250 Q, R, S 3,00 300 T, U, H, V (1) 3,50 350 Forstærket F, G, J, K, L, M, N, P 3,30 330 Q, R, S, T, U, H 3,90 390 MOTORCYKELBASEREDE 4PR F, G, J, K, L, M 3,70 370 6PR 4,50 450 8PR 5,20 520 (1) For hastigheder over 240 km/h er prøvetrykket 3,20 (320 kPa). Andre dæktyper pumpes op til det af dækfabrikanten angivne tryk.

1.3. Fabrikanten kan, med begrundelse, anmode om brug af et andet oppumpningstryk end det under punkt 1.2 anførte. I sådanne tilfælde skal dækket oppumpes til dette tryk (se bilag I, punkt 1.2.13).

1.4. Dæk og hjul konditioneres ved prøverummets temperatur i mindst tre timer.

1.5. Dæktrykket justeres til det i punkt 1.2 eller 1.3 anførte.

2. UDFØRELSE AF PRØVEN

2.1. Dæk og hjul monteres på en prøveaksel og placeres hvilende mod ydersiden af en prøverulle med jævn overflade og diameter 1,70 m ± 1 % eller 2 m ± 1 %.

2.2. Prøveakslen påføres en belastning på 65 % af: 2.2.1. den belastning, der svarer til belastningstallet for dæk i hastighedskategorierne til og med »H«, 2.2.2. den belastning, der svarer til en maksimal hastighed på 240 km/h for dæk i hastighedskategori »V« (jf. punkt 1.31.3 i bilag II), 2.2.3. den belastning, der svarer til en maksimal hastighed på 270 km/h for dæk i hastighedskategori »W« (jf. punkt 1.31.3 i bilag II), 2.2.4. den belastning, der svarer til den maksimale hastighed, som fabrikanten har angivet for dæk egnede til hastigheder over 240 km/h (resp. 270 km/h) (jf. punkt 3.2.1.1). 2.2.5. For knallertdæk (hastighedskategori B) benyttes en prøvebelastning på 65 % ved en prøverulle med diameter 1,7 m og på 67 % ved en prøverulle med diameter 2,0 m.

2.3. Under hele prøven må dæktrykket ikke korrigeres, og prøvebelastningen skal holdes konstant.

2.4. Under prøven skal temperaturen i prøvelokalet holdes mellem 20 og 30 oC eller højere, såfremt fabrikanten indvilliger heri.

2.5. Prøven skal gennemføres uden afbrydelse efter følgende anvisninger: 2.5.1. tid til overgang fra stilstand til første prøvehastighed: 20 minutter, 2.5.2. første prøvehastighed: den for dæktypen foreskrevne maksimale hastighed, minus 30 km/h ved en prøverulle med diameter 2 m eller minus 40 km/h ved en prøverulle med diameter 1,7 m, 2.5.2.1. den maksimale hastighed, der skal anvendes ved en prøve nr. 2 for dæk, som er egnede til hastigheder over 240 km/h, identificeret ved bogstavkode »V« i dimensionsbetegnelsen (eller over 270 km/h, identificeret ved bogstavkode »Z« i dimensionsbetegnelsen), er den maksimale hastighed, som dækfabrikanten har angivet (se bilag I, punkt 1.2.15), 2.5.3. forøgelse af hastigheden skal ske i trin à 10 km/h, 2.5.4. prøvens varighed ved hver hastighed: 10 minutter, 2.5.5. samlet varighed af prøven: 1 time, 2.5.6. største prøvehastighed: ved en prøverulle med diamter 2 m: dæktypens foreskrevne maksimale hastighed; ved en prøverulle med diameter 1,7 m: dæktypens foreskrevne maksimale hastighed minus 10 km/h, 2.5.7. for knallertdæk (hastighedskategori B) er prøvehastigheden 50 km/h; den samlede prøvetid er 40 minutter fordelt med 10 minutter for overgangen fra stilstand til 50 km/h og 30 minutter ved prøvehastigheden.

2.6. Hivs der foretages en prøve nr. 2 for at vurdere ydeevnen for dæk egnede til hastigheder over 240 km/h, skal fremgangsmåden være følgende: 2.6.1. 20 minutter fra stilstand til den første prøvehastighed, 2.6.2. 20 minutter ved den første prøvehastighed, 2.6.3. 10 minutter for at komme op på den maksimale prøvehastighed, 2.6.4. 5 minutter ved den maksimale prøvehastighed.

3. ÆKVIVALENTE PRØVEMETODER

Anvendes der en anden prøvemetode end den i punkt 2 beskrevne, skal det godtgøres, at den opfylder prøvens formål.









Tillæg 7

Belastningsevnens variation med hastigheden







Hastighed (km/h) Variation i belastningskapaciteten (%) Knallert Fælgdiamenter ≤ 12 Fælgdiamenter ≥ 13 Hastighedssymbol Hastighedssymbol B J K L J K L M N P og derover 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 50 0 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 60 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 70 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 80 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 14 90 + 5 + 5 + 7,5 + 5 + 5 + 7,5 + 7,5 + 7,5 + 12 100 0 0 + 5 0 0 + 5 + 5 + 5 + 10 110 - 7 0 + 2,5 0 + 2,5 + 2,5 + 2,5 + 8 120 - 15 - 6 0 0 0 0 + 6 130 - 25 - 12 - 5 0 0 + 4 140 0 0









Tillæg 8

Metode til bestemmelse af dækkenes dynamiske ekspansion

1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Denne prøvemetode anvendes på motorcykeldæk af de i punkt 3.4.1 i dette tillæg anførte typer.

1.2. Dens formål er bestemmelse af dækkets maksimale ekspansion under påvirkning af centrifugalkraften ved den tilladte maksimale hastighed.

2. BESKRIVELSE AF PRØVEFREMGANGSMÅDEN

2.1. Prøveaksel og -fælg kontrolles for, om den tilladte afvigelse på indtil ± 0,5 mm i såvel radial retning som i sideretningen, målt ved vulstens anlægningsflade til fælgen, er overholdt.

2.2. Opstilling til bestemmelse af dækkets omrids Der anvendes en hvilken som helst opstilling (kamera med projektionsgitter, projektører, m.v.), hvormed man tydeligt kan afgrænse det ydre omrids af et tværsnit af dækket eller bestemme en indhyllingskurve i et plan, som indeholder omdrejningsaksen, og som går gennem det punkt, hvor slidbanen har størst deformation. Opstillingen skal give mindst mulig fortegning og medføre et konstant (og kendt) forhold (K) mellem det iagttagne omrids og dækkets faktiske dimensioner. Med denne opstilling kan dækkets omrids i forhold til hjulets omdrejningsakse bestemmes.

3. PRØVENS UDFØRELSE

3.1. Under prøven skal temperaturen i prøvelokalet holdes mellem 20 og 30 oC eller højere, såfremt fabrikanten indvilliger heri.

3.2. Dækkene som afprøves, skal have gennemgået hastigheds-/belastningsprøven efter tillæg 6 uden at have vist tegn på fejl.

3.3. Dækket skal være monteret på et hjul, hvis fælg er i overensstemmelse med den gældende standard.

3.4. Dækkenes oppumpningstryk (prøvetrykket) skal være i overensstemmelse med de i punkt 3.4.1 foreskrevne værdier. 3.4.1. Diagonalkrydslags- og bæltediagonaldæk.



Symbol for hastighedskategori Dækudførelse Prøvetryk bar kPa P/Q/R/S Standard 2,50 250 T og derover Standard 2,90 290

3.5. Kombinationen dæk/hjul konditioneres ved prøverummets temperatur i mindst 3 timer.

3.6. Herefter justeres trykket til det i punkt 3.4.1 foreskrevne tryk.

3.7. Dæk/hjul-kombinationen monteres på prøveakslen, og det kontrolleres, at den kan dreje frit. Dækket kan bringes i rotation med en motor, der virker på prøveakslen, eller ved tryk mod en prøverulle.

3.8. I løbet af 5 minutter accelereres hjulet uden afbrydelse op til den maksimale hastighed, dækket må udsættes for.

3.9. Opstillingen til bestemmelse af dækkets omrids anbringes, så den står vinkelret på slidbanens drejning for det dæk, der skal afprøves.

3.10. Det kontrolleres, at slidbanens periferihastighed er lig den maksimale hastighed, dækket må udsættes for, ± 2 %. Denne hastighed holdes i mindst 5 minutter, hvorefter dækkets tværsnit i området med størst deformation optegnes, eller det kontrolleres, at dækket ikke rager uden for indhyllingskurven.

4. BEDØMMELSE AF RESULTATERNE

4.1. Skabelonen for dæk/hjul-kombinationen skal være som vist nedenfor: Med reference til punkt 3.1.4 og 3.1.5 i dette bilag gælder følgende grænseværdier for skabelonens omrids:



Hastighedskategori Hdyn (mm) Anvendelsesart: Normaldæk Anvendelsesart: Vinterdæk og specialdæk P/Q/R/S H × 1,10 H × 1,15 T/U/H H × 1,13 H × 1,18 Over 210 km/h H × 1,16 — 4.1.1. Hovedmålene på indhyllingskurven skal eventuelt korrigeres, idet der herved tages hensyn til det konstante forhold K (jf. punkt 2.2 i dette tillæg).

4.2. Omridset af det deformerede dæk ved den maksimale hastighed, må ikke ligge uden for skabelonens omrids i forhold til dækkets akse.

4.3. Der skal ikke udføres andre prøver på dækket.

5. ÆKVIVALENTE PRØVEMETODER

Hvis der anvendes andre metoder end den i punkt 2 omhandlede, skal det godtgøres, at de pågældende metoder opfylder prøvens formål.









BILAG III

FORSKRIFTER FOR KØRETØJER FOR SÅ VIDT ANGÅR MONTERING AF DÆK

1. GENERELT

1.1. Alle dæk, der monteres på et køretøj, også reservedæk, skal typegodkendes i overensstemmelse med dette direktiv, jf. dog punkt 2.

1.2. Dækmontering 1.2.1. Alle dæk på køretøjer skal være indentiske hvad angår de aspekter, der hører ind under bilag II, punkt 1.1.5. 1.2.2. Alle dæk, som monteres på samme aksel, skal være af samme type (se bilag II, punkt 1.1). 1.2.3. Køretøjsfabrikanten skal angive dækbetegnelse efter forskrifterne i dette kapitel. Dette eller disse dæk, som skal produceres af dækfabrikanten inden for de dimensionstolerancer, der tillades i henhold til bilag II, punkt 3.1.4, 3.1.5 og 3.3, skal kunne bevæge sig frit, når hjulet sidder på plads. Den plads, hjulet har at dreje rundt på, skal være så stor, at bevægelsen kan foregå uhindret ved brug af den maksimalt tilladte dækstørrelse og ved overholdelse af de krav til affjedring, styring og skærme, køretøjsfabrikanten har angivet.

1.3. Belastningskapacitet 1.3.1. Den største belastning som defineret i bilag II, punkt 1.31, skal under hensyntagen til kravene i bilag II, tillæg 7, for hvert dæk, der monteres på køretøjet, være mindst følgende: — hvor der kun er monteret ét dæk pr. aksel: det tilladte maksimale akseltryk, — hvor der er monteret to enkeltdæk: halvdelen af det tilladte maksimale akseltryk, — hvor der er monteret et sæt tvillingdæk: 0,54 gange det tilladte maksimale akseltryk, — hvor der er monteret to sæt tvillingdæk: 0,27 gange det tilladte maksimale akseltryk, idet det tilladte maksimale akseltryk er det, som køretøjsfabrikanten har angivet.

1.4. Hastighed, som dækket må udsættes for 1.4.1. Alle dæk, der normalt er monteret på et køretøj, skal have et symbol for hastighedskategori (se bilag II, punkt 1.28) svarende til køretøjets konstruktivt bestemte maksimale hastighed (som angivet af køretøjsfabrikanten inkl. den tilladte tolerance for kontrol med serieproduktionens overensstemmelse) eller til forholdet mellem belastning og hastighed (se bilag II, punkt 1.27). 1.4.2. Ovenstående specifikationer gælder ikke: for køretøjer, der normalt er forsynet med almindelige dæk og lejlighedsvis påmonteres vinterdæk eller universaldæk. I dette tilfælde skal symbolet for vinterdækkenes eller universaldækkenes hastighedskategori dog svare til en hastighed, der enten er større end kørtøjets konstruktivt bestemte maksimale hastighed (som angivet af køretøjsfabrikanten) eller ikke er under 130 km/h (eller begge dele). Hvis køretøjets konstruktivt bestemte maksimale hastighed (som angivet af køretøjsfabrikanten) alligevel er større end den hastighed, der svarer til symbolet for vinterdækkenes eller universaldækkenes hastighedskategori, skal der inde i køretøjet på et sted, der er klart synligt for føreren, anbringes et advarselsmærke med angivelse af dækkenes maksimalhastighed.

2. SÆRLIGE TILFÆLDE

2.1. Dæk, der er typegodkendt i henhold til direktiv 92/23/EØF, kan også monteres på motorcykler med sidevogn, trehjulede knallerter, trehjulede motorcykler og quadricykler.

2.2. Motorcykeldæk kan også monteres på knallerter.

2.3. For køretøjer med dæk, der ikke er beregnet til hverken motorcykler, personbiler eller erhvervskøretøjer på grund af særlige anvendelsesforhold (f.eks. dæk til landbrugsmaskiner, industritrucks eller terrængående køretøjer), gælder kravene i bilag II ikke, hvis det over for godkendelsesmyndigheden er godtgjort, at de påmonterede dæk er egnede til køretøjets driftsforhold.

2.4. Dæk på knallerter med begrænset ydeevne som defineret i noten i bilag 1 til direktiv 92/61/EØF om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer kan være af en anden type end dem, der er omfattet af dette kapitels krav, på grund af særlige anvendelsesforhold, hvis den myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelse af køretøjer, får garanti for, at de påmonterede dæk er egnede til køretøjets anvendelsesforhold.









Tillæg 1









Tillæg 2

►(1) M5









KAPITEL 2

LYGTER OG LYSSIGNALER TIL TO- OG TREHJULEDE MOTORDREVNE KØRETØJER







BILAGSFORTEGNELSE BILAG I Almindelige forskrifter for typegodkendelse af lygter eller lyssignaler til to- og trehjulede motordrevne køretøjer Tillæg 1 Lygternes farver — Trikromatiske koordinater Tillæg 2 Eksempler på godkendelsesmærker BILAG II Forskrifter for typegodkendelse af positionslygter, baglygter, stoplygter, retningsviserblinklygter, bagnummerpladebelysningsanordning, tågeforlygter, tågebaglygter, baklygter og refleksanordninger til to- og trehjulede motordrevne køretøjer Tillæg 1 Mindste vandrette (H) og lodrette (V) vinkler for rumlig lysfordeling Tillæg 2 Fotometriske målinger Tillæg 3 Fotometriske målinger for bagnummerpladebelysningsanordningen Tillæg 4 Oplysningsskema Tillæg 5 Typegodkendelsesattest BILAG III Forskrifter for typegodkendelse af lygter med glødelamper eller halogenglødelamper til nær- og/eller fjernlys (forlygter) på to- og trehjulede motordrevne køretøjer BILAG III A Forlygter til knallerter Tillæg 1 Fotometriske prøver for forlygter med lamper af kategori S3 og S4 Tillæg 2 Fotometriske målinger for forlygter med halogenlamper af kategori HS2 Tillæg 3 Oplysningsskema vedrørende en type forlygte til knallerter Tillæg 4 Typegodkendelsesskema for forlygte til knallert BILAG III B Forlygter til to- og trehjulede motorcykler med symmetrisk nærlys og med fjernlys, med glødelamper Tillæg 1 Fotometriske målinger Tillæg 2 Prøve for fotometrisk stabilitet af forlygter under funktion Tillæg 3 Forskrifter for lygter med lygteglas af plast og prøvning af lygteglas eller materialeprøver og af komplette lygter Tillæg 4 Oplysningsskema vedrørende en type forlygte til to- og trehjulede motorcykler med symmetrisk nærlys og med fjernlys, med glødelamper Tillæg 5 Typegodkendelsesattest for forlygte til to- og trehjulede motorcykler med symmetrisk nærlys og med fjernlys, med glødelamper BILAG III C Forlygter til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper (HS1-lamper) Tillæg 1 Måleskærm Tillæg 2 Prøve for fotometrisk stabilitet af forlygter under funktion Tillæg 3 Forskrifter for lygter med lygteglas af plast. Prøvning af lygteglas eller materialeprøver og af komplette lygter Tillæg 4 Oplysningsskema vedrørende en type forlygte til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper (HS1-lamper) eller glødelamper af kategori R2 Tillæg 5 Typegodkendelsesattest for forlygte til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper (HS1-lamper) eller glødelamper af kategori R2 BILAG III D Forlygter til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper bortset fra HS1-lamper Tillæg 1 Måleskærm Tillæg 2 Prøve for fotometrisk stabilitet af forlygter under funktion Tillæg 3 Forskrifter for lygter med lygteglas af plast. Prøvning af lygteglas eller materialeprøver og af komplette lygter Tillæg 4 Oplysningsskema vedrørende en type forlygte til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper Tillæg 5 Typegodkendelsesattest for forlygte til to- og trehjulede motorcykler med asymmetrisk nærlys og med fjernlys, med halogenglødelamper BILAG IV Glødelamper til brug i typegodkendte lygter til knallerter og to- og trehjulede motorcykler Tillæg 1-22 (Se bilag IV) Tillæg 23 Eksempel på godkendelsesmærke Tillæg 24 Glødetrådes lyscentrum og form









BILAG I

ALMINDELIGE FORSKRIFTER FOR TYPEGODKENDELSE AF LYGTER ELLER LYSSIGNALER TIL TO- OG TREHJULEDE MOTORDREVNE KØRETØJER

1. I dette kapitel forstås ved: »Type anordning« , anordninger, som ikke udviser væsentlige indbyrdes forskelle, navnlig på følgende punkter: 1.1. fabriksmærke eller handelsbetegnelse 1.2. det optiske systems specifikationer 1.3. tilstedeværelse eller udeladelse af dele, som kan ændre de optiske egenskaber ved refleksion, refraktion eller absorption og/eller deformation under anvendelsen 1.4. anvendelse til henholdsvis højrekørsel og/eller venstrekørsel 1.5. de materialer, som lygteglas og evt. coating er fremstillet af.

2. ANSØGNING OM TYPEGODKENDELSE AF EN ANORDNING 2.1. Ansøgning om typegodkendelse af en anordning i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer skal blandt andet indeholde angivelse af: 2.1.1. de(n) funktion(er), hvortil anordningen er bestemt 2.1.2. for forlygter, om de er konstrueret til venstre- og/eller højrekørsel 2.1.3. for retningsvisere: kategori. 2.2. For hver anordning, som ønskes typegodkendt, vedlægges ansøgningen følgende: 2.2.1. tegninger i tre eksemplarer, der skal være tilstrækkelig detaljerede til, at typen kan identificeres, og indeholde angivelse af den geometriske placering på køretøjet, samt af, hvilken observationsretning der under prøverne skal danne referenceakse (i det vandrette plan: H = 0, i det lodrette plan: V = 0), og af, hvilket punkt der skal danne referencecentrum ved prøverne; for forlygter skal der være en snittegning i lodret (aksialt) plan samt en tegning af anordningen set forfra, efter omstændighederne med angivelse af lygteglassets riller; af tegningerne skal endvidere fremgå, hvor der er afsat plads til anbringelse af den påbudte godkendelsesmærkning og, i givet fald, ekstra symboler i forhold til denne mærknings firkant 2.2.2. en kortfattet teknisk beskrivelse, navnlig med angivelse af den eller de foreskrevne glødelampekategorier, undtagen for lygter, hvis lyskilde ikke kan udskiftes. 2.3. Ansøgeren indleverer to prøver af den anordning, som ønskes typegodkendt. 2.4. Til afprøvning af det plastmateriale, som forlygteglas ( 31 ) og tågeforlygteglas er fremstillet af, indleveres følgende: 2.4.1. tretten lygteglas: 2.4.1.1. i stedet for seks af disse lygteglas kan der indleveres seks materialeprøver på mindst 60 × 80 mm, der har en flad eller konveks ydre overflade og i midten et i det væsentlige fladt område (krumningsradius på mindst 300 mm) på mindst 15 × 15 mm 2.4.1.2. alle disse lygteglas eller materialeprøver skal være fremstillet ved den metode, der skal anvendes ved masseproduktion 2.4.2. en reflektor, hvorpå lygteglasset kan monteres i overensstemmelse med fabrikantens instrukser. 2.5. For de materialer, som lygteglas og eventuel coating er fremstillet af, forelægges prøvningsrapporten for disse materialers og coatings egenskaber, hvis de allerede er blevet prøvet. 2.6. Den kompetente myndighed kontrollerer, at der er truffet fyldestgørende foranstaltninger for at sikre en effektiv kontrol med produktionens overensstemmelse, inden der udstedes typegodkendelse.

3. SUPPLERENDE FORSKRIFTER FOR MÆRKNING OG PÅSKRIFTER PÅ ANORDNINGERNE 3.1. Anordningen forsynes med følgende påskrifter, som skal være letlæselige og uudslettelige: 3.1.1. fabriksmærke eller handelsbetegnelse 3.1.2. angivelse af den eller de foreskrevne glødelampekategorier; dette gælder ikke for lygter, hvis lyskilde ikke kan udskiftes 3.1.3. for lygter, hvis lyskilde ikke kan udskiftes, angivelse af nominel spænding og nominel effekt 3.1.4. typegodkendelsesmærket i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 8 i direktiv 92/61/EØF. På forlygter skal dette mærke anbringes på lygteglasset eller lygtehuset (reflektoren anses for lygtehus). Kan lygteglasset ikke adskilles fra lygtehuset, er anbringelse på lygteglasset tilstrækkelig. Denne anbringelse angives på de tegninger, der er omhandlet i punkt 2.2.1. Se eksempler i tillæg 2 til dette bilag.

4. TYPEGODKENDELSE AF EN ANORDNING 4.1. Indgår der to eller flere enheder i samme anordning, kan typegodkendelse kun meddeles, hvis hver af disse enheder opfylder bestemmelserne i dette kapitel.

5. MINIMUMSKRAV TIL PRODUKTIONSKONTROLPROCEDURERNES OVERENSSTEMMELSE 5.1. Generelt 5.1.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt i både mekanisk og geometrisk henseende, hvis der ikke forekommer afvigelser ud over uundgåelige variationer, som ligger inden for rammerne af kravene i dette direktiv. 5.1.2. Med hensyn til fotometri anses masseproducerede anordninger for at være i overensstemmelse med dette direktiv, hvis ingen af de målte værdier udviser negative afgivelser på mere end 20 % fra de minimumsværdier, som er foreskrevet i dette direktiv, ved prøvningen af en tilfældigt udtaget anordnings fotometriske egenskaber, for så vidt angår lyssignaler, forlygter eller tågeforlygter med en standardglødelampe. 5.1.3. Hvis resultaterne af ovennævnte prøvning ikke opfylder kravene, og det drejer sig om lyssignaler, forlygter eller tågeforlygter, gentages prøvningerne af anordningerne med en anden standardglødelampe. 5.1.4. Anordninger med tydelige mangler tages ikke i betragtning. 5.1.5. Kravene til kromaticitetskoordinaterne skal være opfyldt, hvis lyssignaler, forlygter eller tågeforlygter er udstyret med en glødelampe, som er indstillet til standard A farvetemperatur. 5.2. Minimumskrav til fabrikantens overensstemmelseskontrol For hver type anordning udfører indehaveren af godkendelsesmærket mindst følgende prøver med passende intervaller. Prøvningerne udføres i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv. Hvis et udtaget prøveeksemplar ikke er i overensstemmelse med den pågældende prøvningstype, udtages og prøves yderligere prøveeksemplarer. Fabrikanten træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen bringes i overensstemmelse. 5.2.1. Prøvningernes art Overensstemmelsesprøvningerne efter dette direktiv omfatter de fotometriske og kolorimetriske egenskaber ved forlygter til to- og trehjulede motorcykler og kontrol af den lodrette flytning af afgrænsningslinjen under varmepåvirkning. 5.2.2. Prøvningsmetoderne 5.2.2.1. Prøvningerne udføres generelt i overensstemmelse med metoderne i dette direktiv. 5.2.2.2. Ved alle overensstemmelsesprøvninger, som foretages af fabrikanten, kan der efter tilladelse fra den kompetente myndighed, der er ansvarlig for godkendelsesprøvningerne, benyttes ækvivalente metoder. Fabrikanten skal godtgøre, at de anvendte metoder giver de samme resultater som de metoder, der er foreskrevet i dette direktiv. 5.2.2.3. Anvendelsen af punkt 5.2.2.1 og 5.2.2.2 kræver regelmæssig kalibrering af prøvningsapparaturet, og det skal sammenholdes med de målinger, der udføres af en kompetent myndighed. 5.2.2.4. I alle tilfælde anvendes de referencemetoder, som er foreskrevet i dette direktiv, navnlig ved administrativ kontrol og prøveudtagning. 5.2.3. Prøveudtagningens art Prøverne udtages tilfældigt af produktionen af et ensartet parti. Ved et ensartet parti forstås en samling anordninger af samme type, bestemt efter fabrikantens produktionsmetoder. Vurderingen omfatter generelt serieproduktion fra særskilte fabrikker. En fabrikant kan dog samle resultaterne for samme type hidrørende fra flere fabrikker, som drives med samme kvalitetssystem og samme kvalitetsstyring. 5.2.4. Målte og registrerede fotometriske og kolorimetriske egenskaber Anordninger, som er udtaget med henblik på kontrol, underkastes fotometriske målinger på de punkter, der er foreskrevet i de relevante bilag, medmindre andet er fastsat. Kravene til de trikromatiske koordinater skal være opfyldt. 5.2.5. Godkendelseskriterier Fabrikanten er ansvarlig for, at der gennemføres en statistisk undersøgelse af prøvningsresultaterne, og for, at der efter aftale med den kompetente myndighed fastlægges kriterier for godkendelsen af de pågældende produkter, for at de kan være i overensstemmelse med de specifikationer, der er fastsat for overensstemmelseskontrol af produktionen i bilag VI til direktiv 92/61/EØF. Godkendelseskriterierne fastlægges således, at der i et 95 % konfidensinterval er en sandsynlighed på mindst 0,95 for, at den i punkt 6 foreskrevne stikprøve (første prøveudtagning) kan forløbe tilfredsstillende.

6. MINIMUMSKRAV TIL EN INSPEKTØRS UDTAGNING AF PRØVEEKSEMPLARER 6.1. Generelt 6.1.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt i både mekanisk og geometrisk henseende, hvis der ikke forekommer afvigelser ud over uundgåelige variationer, som ligger inden for rammerne af kravene i dette direktiv. 6.1.2. Med hensyn til fotometri anses masseproducerede anordninger for at være i overensstemmelse med dette direktiv, hvis ingen af de målte værdier udviser negative afvigelser på mere end 20 % fra de minimumsværdier, som er foreskrevet i dette direktiv ved prøvningen af en tilfældigt udtaget anordnings fotometriske egenskaber, når det drejer sig om lyssignaler, forlygter eller tågeforlygter med standardglødelampe. 6.1.3. Kravene til de trikromatiske koordinater skal være opfyldt, hvis lyssignaler, forlygter eller tågeforlygter er udstyret med en glødelampe, som er indstillet til standard A farvetemperatur. 6.2. Første prøveudtagning Ved første prøveudtagning udvælges fire anordninger tilfældigt. Det første sæt på to prøveeksemplarer mærkes A og det andet sæt B. 6.2.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt under følgende omstændigheder: 6.2.1.1. efter prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag anses overensstemmelseskriterierne for at være opfyldt for masseproducerede anordninger, hvis de negative afvigelser for anordningens måleværdier er: 6.2.1.1.1. prøve A



A1: én anordning 0 % og én anordning højst 20 % A2: begge anordninger mere end 0 % men højst 20 % fortsæt med prøve B 6.2.1.1.2. prøve B



B1: begge anordninger 0 %. 6.2.2. Overensstemmelseskriterierne anses for ikke for at være opfyldt under følgende omstændigheder: 6.2.2.1. efter prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag anses masseproducerede anordninger for ikke at være i overensstemmelse med dette direktiv, og fabrikanten anmodes om at bringe sin produktion i overensstemmelse med kravene (tilpasning), hvis måleværdierne for anordningerne afviger som følger: 6.2.2.1.1. prøve A



A3: én anordning højst 20 % og én anordning mere end 20 % men højst 30 % 6.2.2.1.2. prøve B



B2: for A2 én anordning mere end 0 % men højst 20 % og én anordning højst 20 % B3: for A2 én anordning 0 % og én anordning mere end 20 % men højst 30 %. 6.2.3. Inddragelse af godkendelsen Overensstemmelseskriterierne anses for ikke at være opfyldt, og artikel 10 i direktiv 92/61/EØF finder anvendelse, hvis afvigelserne for måleværdierne for anordningerne ifølge prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag er: 6.2.3.1. prøve A



A4: én anordning højst 20 % og én anordning mere end 30 % A5: begge anordninger mere end 20 % 6.2.3.2. prøve B



B4: for A2 én anordning mere end 0 % men højst 20 % og én anordning mere end 20 % B5: begge anordninger mere end 20 % B6: for A2 én anordning 0 % og én anordning mere end 30 %. 6.3. Gentagelse af prøveudtagningen For A3, B2 og B3 foretages inden to måneder fra meddelelsestidspunktet en ny prøveudtagning af et tredje prøvesæt C på to anordninger og et fjerde prøvesæt D på to særlige advarselslamper, som udvælges fra lagre, der er fremstillet efter tilpasningen. 6.3.1. Overensstemmelseskriterierne anses for at være opfyldt under følgende omstændigheder: 6.3.1.1. efter prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag anses overensstemmelseskriterierne for at være opfyldt for masseproducerede anordninger, hvis måleværdierne for anordningerne afviger som følger: 6.3.1.1.1. prøve C



C1: én anordning 0 % og én anordning højst 20 % C2: begge anordninger mere end 0 % men højst 20 % fortsæt med prøve D 6.3.1.1.2. prøve D



D1: for C2 begge anordninger 0 %. 6.3.2. Overensstemmelseskriterierne anses for ikke at være opfyldt under følgende omstændigheder: 6.3.2.1. efter prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag anses masseproducerede anordninger for ikke at være i overensstemmelse med dette direktiv, og fabrikanten anmodes om at bringe sin produktion i overensstemmelse med kravene (tilpasning), hvis måleværdierne for anordningerne afviger som følger: 6.3.2.1.1. prøve D



D2: for C2 én anordning mere end 0 % men højst 20 % og én anordning højst 20 %. 6.3.3. Inddragelse af godkendelsen Overensstemmelseskriterierne anses for ikke at være opfyldt, og artikel 10 i direktiv 92/61/EØF finder anvendelse, hvis afvigelserne fra måleværdierne for anordningerne ifølge prøveudtagningsproceduren i figur 1 i dette bilag er: 6.3.3.1. prøve C



C3: én anordning højst 20 % og én anordning mere end 20 % C4: begge anordninger mere end 20 %. 6.3.3.2. prøve D



D3: for C2 én anordning 0 eller mere end 0 % og én anordning mere end 20 %. Figur 1









Tillæg 1

Lygternes farver

Trikromatiske koordinater







RØD: Afgrænsning mod gul: y ≤ 0,335 Afgrænsning mod violet: z ≤ 0,008 HVID: Afgrænsning mod blå: x ≥ 0,310 Afgrænsning mod gul: x ≤ 0,500 Afgrænsning mød grøn: y ≤ 0,150 + 0,640 × Afgrænsning mod grøn: y ≤ 0,440 Afgrænsning mod violet: y ≥ 0,050 + 0,750 × Afgrænsning mod rød: y ≥ 0,382 GULLIG: Afgrænsning mod gul: y ≤ 0,429 Afgrænsning mod rød: y ≥ 0,398 Afgrænsning mod hvid: z ≤ 0,007

Til kontrol af ovennævnte afgrænsning kan der anvendes en lyskilde med en farvetemperatur på 2 856oK (lystype A defineret af Den Internationale Belysningskommission (CIE) kombineret med passende filtre).

Ved belysning af refleksanordningen med en lyskilde af CIE-standard-type A, en observationsvinkel på 1/3o og en indfaldsvinkel V = H = 0o eller, hvis der er tale om farveløs refleks, V = ± 5o og H = 0o, skal de trikromatiske koordinater for det reflekterende lys ligge inden for ovennævnte grænser.









Tillæg 2

Eksempler på godkendelsesmærker

Figur 1

Anordningen med det ovenfor viste godkendelsesmærke er et retningsviserblinklys af kategori 11, som er godkendt i Nederlandene (e 4) under nr. 00243. De to første tal i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er udstedt i overensstemmelse med kravene i bilag II til dette direktiv i dets oprindelige affattelse.

I forbindelse med et retningsviserblinklys angiver pilen, at lysfordelingen er asymmetrisk på det vandrette plan, og at de krævede fotometriske værdier er opfyldt op til en vinkel på 80o til højre, når anordningen betragtes i den modsatte retning af det udsendte lys. Eksemplet viser et retningsviserblinklys, som er monteret på køretøjets højre side.

Forenklet mærkning af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter, når to eller flere lygter indgår i samme helhed

Figur 1a

(De lodrette og vandrette linjer viser skematisk lyssignalernes form. De er ikke en del af godkendelsesmærket.)

NB:

Disse tre eksempler på godkendelsesmærker (model A, B og C) viser tre muligheder for mærkning af en belysningsanordning, når to eller flere lygter indgår i samme helhed i forbindelse med sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter. De angiver, at anordningen er godkendt i Nederlandene (e 4) under godkendelsesnummer 3333 og omfatter:

en refleksanordning af klasse 1, som er godkendt i overensstemmelse med direktiv 76/757/EØF i dets oprindelige affattelse

— en rød baglygte (R), som er godkendt i overensstemmelse med bilag II til nærværende direktiv i dets oprindelige affattelse

— en tågebaglygte (F), som er godkendt i overensstemmelse med direktiv 77/538/EØF i dets oprindelige affattelse

— en baklygte (AR), som er godkendt i overensstemmelse med direktiv 77/539/EØF i dets oprindelige affattelse

— en stoplygte med to lysniveauer (S), som er godkendt i overensstemmelse med bilag II til nærværende direktiv i dets oprindelige affattelse.

Eksempel på EF-godkendelsesmærke







Figur 1b Figur 1c Figur 1d

Refleksanordningen med det ovenfor viste EF-godkendelsesmærke er en refleksanordning af klasse I, for hvilken der i Nederlandene (4) er udstedt EF-typegodkendelse under nummer 216 i henhold til direktiv 76/757/EØF. For refleksanordninger efter punkt 9.1 i nærværende direktivs bilag II er a ≥ 4 mm.

Figur 2

Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er godkendt i Nederlandene (e 4) i henhold til bilag III A til dette direktiv i dets oprindelige affattelse under godkendelsesnummer 00243. De første to tal i godkendelsesnummeret angiver, at godkendelsen er udstedt i overensstemmelse med kravene i dette direktiv i dets oprindelige affattelse.

Figur 3

Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte, der opfylder kravene i bilag III B til dette direktiv i dets oprindelige affattelse, og som kun er konstrueret til højrekørsel.







Figur 4 Figur 5 Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte, der opfylder kravene i bilag III B til dette direktiv i dets oprindelige affattelse, og som er konstrueret: til venstrekørsel alene til både højre- og venstrekørsel ved justering af indstillingen af den optiske enhed eller køretøjets lygte

Figur 6

Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte med lygteglas af plast, der opfylder kravene i bilag III C til dette direktiv i dets oprindelige affattelse.

Den er konstrueret således, at nærlysglødetråden kan tændes samtidig med fjernlyset og/eller en anden belysningsfunktion, som den er bygget sammen med.







Figur 7 Figur 8 Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte, der opfylder kravene i bilag III D til dette direktiv i dets oprindelige affattelse. Kun for nærlys og lygter, som er konstrueret til venstrekørsel alene Kun for fjernlys







Figur 9 Figur 10 Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte med lygteglas af plast, der opfylder kravene i bilag III D til dette direktiv i dets oprindelige affattelse, dog kun for så vidt angår nærlys, og lygter, som er konstrueret: til både højre- og venstrekørsel til højrekørsel alene

Forenklet mærkning af sammenbyggede, kombinerede eller i hinanden indbyggede lygter

Figur 11

(De lodrette og vandrette linjer viser skematisk lyssignalernes form. De er ikke en del af godkendelsesmærket.)

NB:

De fire eksempler, som er vist ovenfor, svarer til en belysningsanordning med et godkendelsesmærke for:

— en positionslygte fortil (A), der er godkendt i overensstemmelse med bilag II til dette direktiv i dets oprindelige affattelse

— en forlygte (HCR) med nærlys, der er konstrueret til højre- og venstrekørsel, og fjernlys med en maksimal lysstyrke på mellem 86.250 og 101.250 cd (angivet ved tallet 30), der er godkendt i overensstemmelse med bilag III D til dette direktiv i dets oprindelige affattelse, og med lygteglas af plast

— en tågeforlygte (B), der er godkendt i overensstemmelse med direktiv 76/762/EØF i dets oprindelige affattelse, og med lygteglas af plast

— et retningsviserblinklys fortil af kategori 11, der er godkendt i overensstemmelse med bilag II til dette direktiv i dets oprindelige affattelse.







Figur 12 Figur 13 Forlygten med det ovenfor viste godkendelsesmærke er en forlygte, der opfylder kravene i direktiv 76/761/EØF. Kun for nærlys og lygter, som er konstrueret til venstrekørsel alene Kun for fjernlys







Figur 14 Figur 15 Identifikation af en forlygte med lygteglas af plast, der opfylder kravene i direktiv 76/761/EØF med hensyn til tillæg 3 til bilag III D til nærværende direktiv. For både nærlys og fjernlys og lygter, som er konstrueret til højrekørsel alene. Kun for nærlys og lygter, som er konstrueret til venstrekørsel alene. Nærlysglødetråden må ikke tændes samtidig med fjernlysglødetråden og/eller nogen anden forlygte, som den er bygget sammen med.









BILAG II

FORSKRIFTER FOR TYPEGODKENDELSE AF POSITIONSLYGTER, BAGLYGTER, STOPLYGTER, RETNINGSVISERBLINKLYGTER, NUMMERPLADEBELYSNINGSANORDNING, TÅGEFORLYGTER, TÅGEBAGLYGTER, BAKLYGTER OG REFLEKSANORDNINGER PÅ TO- OG TREHJULEDE MOTORDREVNE KØRETØJER

1. DEFINITIONER

Definitionerne i bilag I til Rådets direktiv 93/92/EØF af 29. oktober 1993 om montering af lygter og lyssignaler på to- og trehjulede motordrevne køretøjer finder anvendelse.

1.1. Ved »lygteglas« forstås lygtens (anordningens) yderste del, der lader lys passere gennem lysfladen.

1.2. Ved »coating« forstås ethvert produkt, der påføres lygteglassets ydre overflade i et eller flere lag.

1.3. Ved »anordninger af andre typer« forstås anordninger, der afviger på væsentlige punkter, f.eks. med hensyn til: 1.3.1. fabriksmærke eller handelsbetegnelse 1.3.2. det optiske systems specifikationer 1.3.3. tilstedeværelse eller udeladelse af komponenter, der kan ændre de optiske egenskaber ved refleksion, refraktion, absorption og/eller deformation under anvendelsen 1.3.4. glødelampetype 1.3.5. de materialer, som lygteglas og eventuel coating er fremstillet af.

2. OPLYSNINGER, SOM SUPPLERER GODKENDELSESMÆRKET FOR RETNINGSVISERBLINKLYGTE:

2.1. retningsviserblinklygter skal være påført et nummer, som angiver, om der er tale om forreste (kategori 11) eller bageste (kategori 12) retningsviserblinklygte; nummeret skal være anbragt nær typegodkendelsesmærkets firkant og modsat godkendelsesnummeret.

2.2. Retningsviserblinklygter, som til den ene side ikke har den mindste lysstyrke indtil en vinkel H = 80o, som foreskrevet i punkt 4.7.1, skal over firkanten med godkendelsesmærket være påført en vandret pil, som vender til den side, hvor mindste lysstyrke efter punkt 4.7.1 opnås indtil en vinkel på mindst H = 80o.

3. ALMINDELIGE FORSKRIFTER

Anordningerne skal være således konstrueret og fremstillet, at de ved normal brug, uanset de vibrationer, de kan blive udsat for, stadig fungerer korrekt og bevarer de egenskaber, der er foreskrevet i dette bilag.

4. STYRKEN AF DET UDSENDTE LYS

I referenceaksen skal styrken af det lys, der udsendes af hver af de to anordninger, mindst være lig minimumsværdien og højst lig maksimumsværdien i nedenstående tabel. De angivne maksimumsværdier må ikke overskrides i nogen retning.







min. (cd) max. (cd) 4.1. Baglygte 4 12 4.2. Positionslygte 4 60 4.3. Stoplygte 40 100 4.4. Retningsviserblinklygte: 4.4.1. forreste (kategori 11) (jf. tillæg 1) 90 700 (1) 4.4.2. bageste (kategori 12) (jf. tillæg 1) 50 200 (1) Gælder kun i området mellem de to lodrette linjer gennem V = 0o/H = ± 5o og to vandrette linjer gennem V = ± 10o/H = 0o. I alle andre retninger gælder et maksimum på 400 cd.

4.5. Uden for referenceaksen skal styrken af det udsendte lys inden for de i diagrammerne i tillæg 1 fastsatte vinkelfelter og i hver retning svarende til punkterne i lysfordelingsdiagrammet i tillæg 2 være mindst lig det i punkt 4.1 til 4.4 ovenfor anførte minimum, ganget med den procentdel, som i diagrammet er angivet for den pågældende retning.

4.6. Uanset det i punkt 4.1 ovenfor anførte er en maksimal lysstyrke på 60 cd tilladt for baglygter og stoplygter, som er indbygget i hinanden, under et plan som hælder 5o nedefter.

4.7. Herudover gælder følgende: 4.7.1. i hele det i tillæg 1 fastlagte felt skal styrken af det udsendte lys være mindst 0,05 cd for baglygter og positionslygter, og mindst 0,3 cd for stoplygter og retningsviserblinklygter 4.7.2. hvis en baglygte er sammenbygget med en stoplygte, eller de to lygter er indbygget i hinanden, skal forholdet mellem de faktisk målte lysstyrker af de to lygter, når disse begge er tændt, og styrken af baglygten, når denne er tændt alene, være mindst 5:1 i de elleve målepunkter, som er fastlagt i tillæg 2, og som befinder sig i det felt, der afgrænses af de lodrette linjer gennem 0o V/± 10o H og de vandrette linjer gennem ± 5oV/0o H i lysfordelingsdiagrammet 4.7.3. forskrifterne i tillæg 2, punkt 2.2, om lokale styrkevariationer skal være overholdt.

4.8. Lysstyrken skal måles, medens den pågældende lygte lyser konstant. For blinklygter skal det påses, at overophedning af lygten undgås.

4.9. I tillæg 2, som der er henvist til i punkt 4.5, er angivet, hvilke målemetoder der skal anvendes.

4.10. Bagnummerpladebelysningsanordningen skal opfylde forskrifterne i tillæg 3.

4.11. De fotometriske værdier for lygter med flere lyskilder skal kontrolleres i overensstemmelse med bestemmelserne i tillæg 2.

5. PRØVNINGSBETINGELSER

5.1. Alle målinger skal udføres med en farveløs standardlampe, som skal være af en art, der er beregnet for anordningen, og som afgiver den for den pågældende lygte foreskrevne lysstyrke. For lygter med lyskilder, som ikke kan udskiftes, skal alle målinger dog foretages ved henholdsvis 6,75 V og 13,5 V.

5.2. De lodrette og vandrette kanter af lygtens lysflade skal bestemmes og målangives i forhold til dens referencecentrum.

6. FARVEN AF DET UDSENDTE LYS

Stoplygter og baglygter skal udsende rødt lys, positionslygter skal udsende hvidt lys, og retningsviserblinklygter skal udsende gulligt lys.

Farven af det udsendte lys, målt ved anvendelse af en glødelampe af den af fabrikanten angivne kategori, skal ligge inden for grænserne af de trikromatiske koordinater, der er foreskrevet i tillægget til bilag I, når glødelampen er tændt ved den prøvningsspænding, der er anført i bilag IV.

For lygter med lyskilder, som ikke kan udskiftes, skal de kolorimetriske specifikationer dog kontrolleres med lyskilderne i lygterne ved en spænding på 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V.

7. TÅGEFORLYGTER OG TÅGEBAGLYGTER

Forskrifterne i direktiv 76/762/EØF om tågeforlygter og i direktiv 77/537/EØF om tågebaglygter finder anvendelse.

8. BAKLYGTER

Forskrifterne i direktiv 77/539/EØF om baklygter finder anvendelse.

9. REFLEKSANORDNINGER

9.1. Pedalrefleksanordninger

9.1.1. Refleksanordninger skal være udformet således, at de kan indskrives i en firkant med et forhold mellem sidelængderne på ≤ 8.

9.1.2. Pedalrefleksanordningernes gullige farve skal opfylde kravene i bilag VIII til direktiv 76/757/EØF.

9.1.3. Den reflekterende flade af hver af de fire pedalrefleksanordninger skal være mindst 8 cm2.

9.2. Andre refleksanordninger

Forskrifterne i direktiv 76/757/EØF om refleksanordninger finder anvendelse.









Tillæg 1

Mindste vandrette (H) og lodrette (V) vinkler for rumlig lysfordeling









Tillæg 2

Fotometriske målinger

1. MÅLEMETODER

1.1. Ved fotometriske målinger skal forstyrrende reflekser undgås ved passende afdækning.

1.2. Såfremt måleresultaterne anfægtes, skal målingerne udføres på en sådan måde: 1.2.1. at måleafstanden er bestemt efter loven om omvendt proportionalitet med afstandens kvadrat 1.2.2. at måleapparaturet er således, at modtagerens vinkelåbning, set fra lygtens referencecentrum ligger mellem 10 bueminutter og én grad 1.2.3. at kravet om lysstyrke i en bestemt observationsretning er opfyldt i en retning, der højst afviger en kvart grad fra observationsretningen.

2. STANDARDISERET DIAGRAM OVER RUMLIG LYSFORDELING

2.1. Retningen H = 0o og V = 0o svarer til referenceaksen (på køretøjet er retningen vandret, parallel med køretøjets midterplan i længderetningen og vender den vej, der svarer til det påbudte synsfelt). Den går gennem referencecentrum. Værdierne i diagrammet angiver mindste lysstyrke i de forskellige retninger som % af den for hver lygte foreskrevne minimumsstyrke i aksens retning (i retningen H = 0o og V = 0o).

2.2. Inden for en maske af det ved gitteret i punkt 2 skematisk angivne lysfordelingsfelt skal lysfordelingen stort set være ensartet, således at lysstyrken i hver maske, der afgrænses af linjerne i gitteret, mindst er lig det minimum, der er angivet i procent (eller den mindste angivne værdi) på de af gitterets linjer, der omgiver den pågældende retning.

3. FOTOMETRISK MÅLING AF LYGTER MED FLERE LYSKILDER

De fotometriske værdier skal kontrolleres:

3.1. for glødelamper, som ikke kan udskiftes (faste), eller andre lyskilder: ved den af fabrikanten foreskrevne spænding, idet den tekniske tjeneste kan anmode fabrikanten om særlig strømforsyning til sådanne lamper

3.2. for glødelamper, som kan udskiftes: for masseproducerede glødelamper skal lysstyrkeværdierne ved 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V ligge mellem den i dette bilag angivne maksimums- og minimumsværdi, forøget med den tilladte afvigelse af lysstrømmen for den valgte type glødelampe, som anført i bilag IV for serieproducerede glødelamper; der kan alternativt anvendes en standardglødelampe i de enkelte positioner, fungerende ved referencestrømmen, idet de enkelte målinger i hver enkelt position lægges sammen.









Tillæg 3

Fotometriske målinger for bagnummerpladebelysningsanordning

1. OMRÅDE, SOM SKAL VÆRE BELYST

Anordningen kan være af kategori 1 eller 2. Anordninger af kategori 1 skal være konstrueret således, at de belyser et område på mindst 130 × 240 mm, og anordninger af kategori 3 skal belyse et område på mindst 200 × 280 mm.

2. FARVEN AF DET UDSENDTE LYS

Farven af det lys, som lygten i anordningen udsender, skal være hvid, men skal være så neutral, at der ikke opstår nogen synlig ændring af nummerpladens farve.

3. LYSETS INDFALDSVINKEL

Fabrikanten af belysningsanordningen foreskriver, hvorledes denne anordning skal monteres i forhold til nummerpladens plads; anordningen skal anbringes således, at lysets indfaldsvinkel på pladens overflade intet sted på den flade, som skal belyses, er større end 82o; denne vinkel måles ved den yderkant af anordningens lysende flade, der er fjernest fra pladens overflade. Hvis belysningsanordningen har mere end én lysende flade, gælder dette krav kun for den del af pladen, som skal oplyses af den dertil svarende anordning.

Anordningen skal være konstrueret således, at ingen lysstråle sendes direkte bagud, undtagen rødt lys, hvis anordningen er kombineret eller sammenbygget med en baglygte.

4. MÅLEMETODE

Luminanserne måles på et ark rent, hvidt trækpapir med en faktor for diffus refleksion på mindst 70 %, af samme dimensioner som nummerpladen og anbragt på det sted, hvor denne normalt er anbragt, samt 2 mm foran holderen.

Luminansværdierne måles vinkelret på papirets overflade i de punkter, hvis placering er vist i diagrammet i punkt 5; hvert punkt repræsenterer et cirkelrundt felt med en diameter på 25 mm.

5. FOTOMETRISKE SPECIFIKATIONER

Luminansen (B) skal være mindst 2 cd/m2 i hvert af de nedenfor fastlagte målepunkter.







Figur 1Målepunkter for kategori 1 Figur 2Målepunkter for kategori 2

Luminansens gradient mellem værdierne B1 og B2 målt i to vilkårlige punkter 1 og 2 blandt de ovenfor nævnte, må ikke være over 2 × Bo/cm, idet Bo er den mindste luminans målt i de forskellige målepunkter, dvs.









Tillæg 4









Tillæg 5









BILAG III

FORSKRIFTER FOR TYPEGODKENDELSE AF LYGTER MED GLØDELAMPER ELLER HALOGENGLØDELAMPER TIL NÆR- OG/ELLER FJERNLYS (FORLYGTER) PÅ TO- OG TREHJULEDE MOTORDREVNE KØRETØJER

1. DEFINITIONER

Definitionerne i bilag I til direktiv 93/92/EØF finder anvendelse.

1.1. Ved »lygteglas« forstås forlygtens (enhedens) yderste del, der lader lys passere gennem lysfladen.

1.2. Ved »coating« forstås ethvert produkt, der påføres lygteglassets ydre overflade i et eller flere lag.

1.3. Ved »forlygter af andre typer« forstås forlygter, der afviger på væsentlige punkter, f.eks. med hensyn til: 1.3.1. handelsbetegnelse eller fabriksmærke 1.3.2. specifikationer for det optiske system 1.3.3. tilstedeværelse eller udeladelse af komponenter, der kan ændre de optiske egenskaber ved refleksion, refraktion, absorption og/eller deformation under anvendelsen. Montering eller fjernelse af filtre, som er bestemt til at ændre lysets farve, men ikke dets fordeling, udgør dog ikke en ændring af typen 1.3.4. egnethed til højre- og/eller venstrekørsel 1.3.5. den type lys, der fremkaldes (nærlys og/eller fjernlys) 1.3.6. den holder, hvor glødelampen (eller lamperne) af en af de relevante kategorier, skal fastgøres 1.3.7. de materialer, som lygteglas og eventuel coating er fremstillet af.

2. FORLYGTER

Der skelnes mellem

2.1. Forlygter til knallerter

(se bilag III A)







2.1.1 med lamper med enkelt glødetråd 15 W (kategori S3) 2.1.2. med totrådslampe 15/15 W (kategori S4) 2.1.3. med halogenlampe med enkelt glødetråd 15 W (kategori HS2)

2.2. Forlygter til to- og trehjulede motorcykler

(jf. bilag III B og III C)







2.2.1. med totrådslampe 25/25 W (kategori S1) 2.2.2. med totrådslampe 35/35 W (kategori S2) 2.2.3. med totrådshalogenlampe 35/35 W (kategori HS1) 2.2.4. med totrådslampe 40/45 W (kategori R2)

2.3. Forlygter til to- og trehjulede motorcykler

(jf. bilag III D — forlygter med andre halogenlamper end kategori HS1-lamper)







2.3.1. med lamper med enkelt glødetråd 55 W (kategori H1) 2.3.2. med lamper med enkelt glødetråd 55 W (kategori H2) 2.3.3. med lamper med enkelt glødetråd 55 W (kategori H3) 2.3.4. med lamper med enkelt glødetråd 60 W (kategori HB3) 2.3.5. med lamper med enkelt glødetråd 51 W (kategori HB4) 2.3.6. med lamper med enkelt glødetråd 55 W (kategori H7) 2.3.7. med totrådslampe 55/60 W (kategori H4)









BILAG III A

FORLYGTER TIL KNALLERTER

1. ALMINDELIGE FORSKRIFTER

1.1. Forlygter skal være således konstrueret og fremstillet, at de under normal brug, uanset de vibrationer de kan blive udsat for, stadig fungerer korrekt og bevarer de egenskaber, der er foreskrevet i dette tillæg.

1.2. De dele, der er bestemt til at fastholde lampen, skal være udformet således, at lampen selv i mørke med sikkerhed kun kan isættes korrekt.

2. SÆRLIGE FORSKRIFTER

2.1. Lygteglassets korrekte position i forhold til det optiske system skal angives tydeligt og skal fastlåses, således at det ikke kan dreje under brug.

2.2. Til kontrol af forlygtens lys benyttes en måleskærm som beskrevet i tillæg 1 eller 2, og en standardglødelampe med glat, farveløst glas, svarende til en af de i punkt 2.1 og i bilag III fastlagte kategorier. Standardlamper skal være kalibreret til den referencelysstrøm, som gælder for disse lamper efter det relevante tekniske datablad (jf. bilag IV).

2.3. Nærlyset skal være så skarpt afgrænset, at korrekt indstilling gennem denne afgrænsning er praktisk mulig. Afgrænsningen skal være praktisk talt vandret og så retlinjet som muligt over en vandret længde på mindst ± 900 mm, målt i en afstand af 10 m (for halogenlamper: længde mindst ± 2 250 mm, målt i en afstand af 25 m; jf. tillæg 2). Er forlygterne indstillet i overensstemmelse med anvisningerne i tillæg 1, skal de opfylde de dér anførte krav.

2.4. Lysfordelingen må i sideretningen ikke frembyde uensartethed, der kan nedsætte synligheden.

2.5. Belysningen af den i punkt 2.2 nævnte skærm måles med en lysmåler, hvis lysfølsomme overflade skal være indeholdt i et kvadrat med en sidelængde på 65 mm.

3. SUPPLERENDE KRAV VED UNDERSØGELSER, SOM KAN FORETAGES AF DE KOMPETENTE MYNDIGHEDER VED KONTROL AF PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE, JF. PUNKT 5.2.4 I BILAG I.

Målinger af fotometriske specifikationer for forlygter, der foretages efter de almindelige regler for kontrol af produktionens overensstemmelse, skal begrænses til punkterne HV — LH — RH — L 600 — R 600 (jf. figuren i tillæg 1).









Tillæg 1

Fotometriske prøver for forlygter med lamper af kategori S3 og S4

1. Ved målingerne skal måleskærmen (jf. nedenstående figur) være placeret 10 m foran forlygtten og vinkelret på forbindelseslinjen mellem lampens fjernlysglødetråd og punktet HV; linjen H—H skal være vandret.

2. FORSKRIFTER FOR NÆRLYS 2.1. I sideretningen skal forlygten være rettet således ind, at lysbundtet er mest muligt symmetrisk om linjen V—V. 2.2. Lodret skal forlygten være indstillet således, at afgrænsningen er 100 mm over linjen H—H. 2.3. Når forlygten er indstillet efter forskrifterne i punkt 2.1 og 2.2, skal lysstyrken være følgende: 2.3.1. på linjen H—H og derover: højst 2 lux 2.3.2. på en linje 300 mm under linjen H—H og i en bredde af 900 mm på hver side af den lodrette linje V—V: mindst 8 lux 2.3.3. på en linje 600 mm under linjen H—H og i en bredde af 900 mm på hver siden af den lodrette linje V—V: mindst 4 lux.

3. FORSKRIFTER FOR EVENTUELT FJERNLYS 3.1. Når forlygten er indstillet efter forskrifterne i punkt 2.1 og 2.2, skal den opfylde følgende krav til lysbundtet fra fjernlyset: 3.1.1. skæringspunktet (HV) af linjerne H—H og V—V skal være inden for isoluxkurven for 80 % af maksimal lysstyrke 3.1.2. fjernlysets maksimale lysstyrke (Emax) må ikke være mindre end 50 lux. 3.1.3. Fra punktet HV skal lysstyrken fra fjernlyset til højre og til venstre være mindst Emax/4 indtil en afstand på 0,90 m.

(mål er angivet i mm ved en afstand på 10 m) Figur









Tillæg 2

Fotometriske målinger for forlygter med halogenlamper af kategori HS2

1. Ved målingerne skal måleskærmen (jf. nedenstående figur) være anbragt 25 m foran forlygten, således at denne er vinkelret på linjen mellem lampens glødetråd og punktet HV; linjen H—H skal være vandret.

2. I sideretningen skal forlygten være rettet således ind, at lysbundtet er symmetrisk fordelt omkring linjen V—V.

3. Lodret skal forlygten være indstillet således, at afgrænsningen er 250 mm under linjen H—H. Lygtens position skal i øvrigt være så vandret som muligt.

4. Med forlygten indstillet efter forskrifterne i punkt 2 og 3, skal følgende betingelser være opfyldt:



Målepunkter Lysstyrke E/Lux Hvert punkt på og over linjen H—H ≤ 0,7 Hvert punkt på linjen 35 L—35 R undtagen 35 V ≥ 1 Punktet 35 V ≥ 2 Hvert punkt på linjen 25 L—25 R ≥ 2 Hvert punkt på linjen 15 L—15 R ≥ 0,5

5. Måleskærm MÅLESKÆRM (mål er angivet i mm ved en afstand på 25 m) Figur









Tillæg 3









Tillæg 4









BILAG III B

FORLYGTER TIL TO- OG TREHJULEDE MOTORCYKLER MED SYMMETRISK NÆRLYS OG MED FJERNLYS, MED GLØDELAMPER

1. SUPPLERENDE FORSKRIFTER FOR MÆRKNING OG PÅSKRIFTER PÅ SÆRLIGE ANORDNINGER

1.1. På forlygter skal påskriften »MB« (symbol for fjernlys) være anbragt modsat godkendelsesnummeret, letlæseligt og uudsleteligt.

1.2. Alle forlygter, hvis konstruktion umuliggør samtidig tænding af glødetråden for nærlys og for enhver anden lyskilde, med hvilken de kan være sammenbygget, skal være mærket med en skråstreg (/) efter symbolet (MB) for nærlys i godkendelsesmærket.

1.3.