1983L0417 — DA — 20.01.2009 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS DIREKTIV af 25. juli 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse laktoproteiner (kaseiner og kaseinater) til konsum (83/417/EØF) (EFT L 237, 26.8.1983, p.25)

Ændret ved:





Ændret ved:

A1 L 302 23 15.11.1985









▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 25. juli 1983

om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse laktoproteiner (kaseiner og kaseinater) til konsum

(83/417/EØF)







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 2 ), og Under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Ved administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser er der i visse medlemsstater fastlagt kriterier for sammensætningen og fremstillingen af kaseiner og kaseinater bestemt til konsum samt betingelser, disse produkter skal opfylde for at kunne anvendes under bestemte benævnelser, eller for at deres anvendelse ved fremstilling af andre levnedsmidler kan tillades; i andre medlemsstater findes sådanne bestemmelser ikke for tiden; denne situation kan virke hæmmende på den fri omsætning af kaseiner og kaseinater beregnet til konsum og kan skabe uensartede konkurrencebetingelser for brugerne; den har derfor en direkte indvirkning på det fælles markeds oprettelse og funktion; det er derfor nødvendigt, at der på fællesskabsplan fastlægges regler, der skal overholdes med hensyn til disse produkters sammensætning og mærkning; kaseiner og kaseinater til konsum sælges for øjeblikket i almindelighed ikke til den endelige forbruger; for så vidt sådant salg imidlertid måtte finde sted, kommer Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler ( 4 ) ligeledes til anvendelse; med henblik på at lette samhandelen er der grund til på fælleskabsniveau at fastsætte regler for mærkning af konsumkasein og -kaseinater, som anvendes erhvervsmæssigt; i Det europæiske økonomiske Fællesskabs første program for en politik vedrørende forbrugerbeskyttelse og -oplysning ( 5 ) er der fastsat aktioner på de områder, som er af særlig betydning for beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed, navnlig for så vidt angår levnedsmidler; fastlæggelsen af de nærmere bestemmelser vedrørende prøveudtagning og analysemetoder, der er nødvendige for kontrol af de nævnte produkters sammensætning og andre egenskaber, er en gennemførelsesforanstaltning af teknisk art; for at forenkle og fremskynde proceduren er det hensigtsmæssigt at bemyndige Kommissionen til at vedtage sådanne bestemmelser; i alle de tilfælde, hvor Rådet bemyndiger Kommissionen til at gennemføre de regler, der fastlægges inden for levnedsmiddelområdet, bør der fastlægges en procedure, der sikrer et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den stående Levnedsmiddelkomité, der blev nedsat ved afgørelse 69/414/EØF ( 6 ) — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







Artikel 1

1. Dette direktiv vedrører de laktoproteiner til konsum, der er defineret i bilagene, samt blandinger heraf.

2. I dette direktiv forstås ved:

— kaseiner: det vaskede og tørrede, i vand uopløselige proteinstof, som mængdemæssigt er det vigtigste proteinstof i mælk, og som fremstilles af skummetmælk ved udfældning — — enten ved syrning, — eller ved syrning med bakteriekultur, — eller ved hjælp af osteløbe, — eller ved hjælp af andre mælkekoagulerende enzymer, — idet der desuden kan være foretaget en forudgående behandling under anvendelse af ionbytnings- eller koncentrationsmetoder;

— kaseinater: produkter fremstillet ved tørring af kaseiner behandlet med neutraliserende hjælpestoffer;

— skummetmælk: mælk fra en eller flere køer, uden tilsætning af nogen art, og hvorfra intet er fjernet bortset fra fedt.

Artikel 2

Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til,

— at de i bilagene definerede produkter kun kan bringes i handelen, såfremt de svarer til de definitioner og regler, der er fastsat i dette direktiv og dets bilag, og

— at de produkter, som ikke opfylder de kriterier, der er fastsat i bilagene, betegnes og mærkes på en sådan måde, at de ikke vildleder køberen med hensyn til deres art, kvalitet og anvendelse.

Artikel 3

De i bilagene omhandlede betegnelser er forbeholdt de deri definerede produkter og skal i handelen anvendes til at betegne dem.

Artikel 4

1. Med forbehold af direktiv 79/112/EØF og af de bestemmelser, Fællesskabet senere skal vedtage med hensyn til mærkning af levnedsmidler, der ikke er bestemt til den endelige forbruger, kræves der på de i bilagene definerede produkters emballage, beholdere eller etiketter kun følgende angivelser, som skal være klart synlige, let læselige og uudslettelige:

a) den betegnelse, der er forbeholdt disse produkter i henhold til artikel 3, for kaseinaternes vedkommende med angivelse af kationens/kationernes art;

b) for produkter, der markedsføres i blandinger, — angivelsen »blanding af …« efterfulgt af betegnelserne for de forskellige produkter, som blandingen består af, efter aftagende vægt — angivelse af kationens/kationernes art for kaseinatets/kaseinaternes vedkommende — proteinindholdet for blandinger indeholdende kaseinater;

c) nettomængde udtrykt i følgende masseenheder: kg eller g. Indtil udgangen af den overgangsperiode, i hvilken anvendelsen af måleenhederne i »the imperial system«, der er indeholdt i kapitel D i bilaget til Rådets direktiv 71/354/EØF af 18. oktober 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om enhederne for mål og vægt ( 7 ) , senest ændret ved direktiv 76/770/EØF ( 8 ) , er tilladt i Fællesskabet, kan Irland og Det Forenede Kongerige tillade, at en mængde kun angives med måleenhederne i »the imperial system«, der beregnes på grundlag af følgende omregningstal:



— 1 ml = 0,0352 fluid ounces, — 1 l = 1,760 pintes eller 0,220 gallons, — 1 g = 0,0353 ounces (avoirdupois), — 1 kg = 2,205 pounds.

d) navn eller firmanavn samt adresse på producenten, emballeringsvirksomheden eller en inden for Fællesskabet etableret forhandler. Medlemsstaterne kan dog for deres egen produktion opretholde egne bestemmelser, der indeholder krav om angivelse af fremstillings- eller emballeringsvirksomheden;

e) navnet på oprindelseslandet for produkter indført fra tredjelande;

f) fabrikationsdato eller en betegnelse, som gør det muligt at identificere varepartiet.

2. Medlemsstaterne forbyder handel på deres område af kaseiner og kaseinater til konsum, såfremt disse ikke er forsynet med de i stk. 1, litra a), b), e) og f), nævnte angivelser på et for køberen let forståeligt sprog, medmindre der på anden måde er sørget for, at denne informeres; denne bestemmelse er ikke til hinder for, at de nævnte angivelser anføres på flere sprog.

Det er tilstrækkeligt, at de i stk. 1, litra b), tredje led, samt de i litra c), d) og e) omhandlede angivelser findes i et ledsagedokument.

I forbindelse med bulktransporter kan denne undtagelse udvides til at omfatte litra b), andet led, og litra f).

Artikel 5

Med forbehold af andre bestemmelser, som Fællesskabet vedtager om sundhed og hygiejne for de i bilag I og II omhandlede basisprodukter, skal disse underkastes en varmebehandling, der bevirker en inaktivering af fosfatasen.

Artikel 6

1. Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger, for at handel med de i artikel 1 omhandlede produkter, der er i overensstemmelse med de definitioner og regler, som er fastsat i dette direktiv og dets bilag, ikke hæmmes af anvendelse af ikke-harmoniserede nationale bestemmelser om sammensætning, fabrikationskendetegn, emballering og mærkning af disse produkter eller af levnedsmidler i al almindelighed.

2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på ikke-harmoniserede bestemmelser, der er begrundet i hensynet til:

— beskyttelse af den offentlige sundhed;

— bekæmpelse af vildledende oplysninger, forudsat at disse bestemmelser ikke vil kunne hæmme anvendelsen af de definitioner og regler, der er fastsat i dette direktiv;

— beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret, angivelse af udførselsland, oprindelsesbetegnelse og bekæmpelse af illoyal konkurrence.

Artikel 7

1. Såfremt en medlemsstat, som følge af nye data, som er fremkommet efter direktivets vedtagelse, eller ved en nyvurdering af de allerede foreliggende data ud fra en udførlig begrundelse, bliver klar over, at anvendelsen af de i bilag I og II definerede produkter, af et af de i disse bilag nævnte stoffer eller den tilladte maksimalmængde af disse stoffer udgør en fare for menneskers sundhed, selv om der er overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv, kan denne medlemsstat på sit område midlertidigt suspendere eller indskrænke anvendelsen af de omhandlede bestemmelser. Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver de grunde, der har ført til dens afgørelse.

2. Kommissionen undersøger snarest muligt de grunde, som den pågældende medlemsstat har anført, og hører dernæst medlemsstaterne i Den Stående Levnedsmiddelkomité, hvorefter den omgående afgiver udtalelse og træffer passende foranstaltninger.

3. Såfremt Kommissionen finder, at det er nødvendigt at foretage ændringer i direktivet for at afhjælpe de i stk. 1 nævnte vanskeligheder og for at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, iværksætter den den i artikel 10 fastsatte fremgangsmåde med henblik på at fastlægge sådanne ændringer. I dette tilfælde kan den medlemsstat, som har indført beskyttelsesforanstaltninger, opretholde disse, indtil ændringerne træder i kraft.

Artikel 8

Rådet vedtager på forslag af Kommissionen i fornødent omfang renhedskriterier for de i bilagene nævnte tekniske hjælpestoffer.

Artikel 9

Efter fremgangsmåden i artikel 10 fastsættes:

a) de analysemetoder, der er nødvendige for kontrol af de i artikel 8 omhandlede renhedskriterier;

b) de nærmere regler for prøveudtagning og de analysemetoder, som er nødvendige for kontrol af sammensætning og de fabrikationskendetegn, der skal tages hensyn til ved fremstilling af de i bilagene definerede produkter.

▼M1

Artikel 10

1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002 ( 9 ).

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 10 ).

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 11

Dette direktiv finder ikke anvendelse på produkter som omhandlet i artikel 1, der er bestemt til udførsel til tredjelande.

Artikel 12

Medlemsstaterne ændrer om nødvendigt deres lovgivning for at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom; den således ændrede lovgivning skal anvendes på en sådan måde, at

— den senest to år efter direktivets meddelelse ( 11 ) tillader handel med varer, som er i overensstemmelse med dette,

— den tre år efter direktivets meddelelse forbyder handel med varer, som ikke er i overensstemmelse med dette.

Artikel 13

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

KASEINER TIL KONSUM

I. BETEGNELSER OG DEFINITIONER

a) »syrekasein til konsum:« kasein til konsum fremstillet ved udfældning ved hjælp af de tekniske hjælpestoffer og bakteriekulturer, der er anført i afsnit II, litra d), og som opfylder de i afsnit II anførte normer.

b) »løbekasein til konsum:« kasein til konsum fremstillet ved udfældning ved hjælp af de tekniske hjælpestoffer, der er anført i afsnit III, litra d), og som opfylder de i afsnit lll anførte normer.

II. NORMER FOR SYREKASEIN TIL KONSUM

a) Væsentlige faktorer i sammensætningen







1. Maksimalt vandindhold 10,0 vægtprocent 2. Mindste indhold af mælkeproteiner, beregnet på grundlag af tørstof, 90 vægtprocent heraf mindsteindhold af kaseiner 95 vægtprocent Maksimalt indhold af mælkefedt, beregnet på grundlag af tørstof 2,25 vægtprocent 4. Maksimal titrerbar syre udtrykt i ml 0,1 N natriumhydroxidopløsning pr. g 0,27 5. Maksimalt askeindhold (inklusive P2O5) 2,5 vægtprocent 6. Maksimalt indhold af vandfri laktose 1 vægtprocent 7. Maksimalt indhold af sedimenter (brændte partikler) 22,5 mg i 25 g

b) Forurenende stoffer







Maksimalt blyindhold 1 mg/kg

c) Urenheder







Fremmedlegemer (såsom træ- eller metalpartikler, hår eller insektdele) ingen i 25 g

d) Uskadelige tekniske hjælpestoffer og bakteriekulturer, egnede til konsum

— Mælkesyre (E 270) — Saltsyre — Svovlsyre — Citronsyre (E 330) — Eddikesyre (E 260) — Ortophosphorsyre i)

— Mælkeserum — Bakteriekulturer til frembringelse af mælkesyre ii)

e) Organoleptiske egenskaber







1. Lugt: Ingen fremmed lugt 2. Udseende: Farve fra hvid til creme; produktet skal være fri for korn, som ikke giver efter for et let tryk.

III. NORMER FOR LØBEKASEIN TIL KONSUM

a) Væsentlige faktorer i sammensætningen







1. Maksimalt vandindhold 10 vægtprocent 2. Mindsteindhold af mælkeproteiner, beregnet på grundlag af tørstof 84 vægtprocent heraf mindsteindhold af kaseiner 95 vægtprocent 3. Maksimalt indhold af mælkefedt, beregnet på grundlag af tørstof 2 vægtprocent 4. Mindste askeindhold (inklusive P2O5 7,50 vægtprocent 5. Maksimalt indhold af vandfri laktose 1 vægtprocent 6. Maksimalt indhold af sedimenter (brændte partikler) 22,5 mg i 25 g

b) Forurenende stoffer







Maksimalt blyindhold 1 mg/kg

c) Urenheder







Fremmedlegemer (såsom træ- eller metalpartikler, hår eller insektdele) ingen i 25 g

d) Uskadelige tekniske hjælpestoffer egnede til konsum

▼M2

— osteløbe, der opfylder kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1332/2008 af 16. december 2008 om fødevareenzymer ( 12 )

— andre mælkekoagulerende enzymer, der opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1332/2008 om fødevareenzymer

▼B

e) Organoleptiske egenskaber







1. Lugt: Ingen fremmed lugt 2. Udseende: Farve fra hvid til creme; produktet skal være fri for korn, som ikke giver efter for et let tryk.









BILAG II

KASEINATER TIL KONSUM

I. BETEGNELSER OG DEFINITIONER

»kaseinater til konsum«: kaseinater fremstillet på grundlag af kaseiner til konsum, der er behandlet med de neutraliserende hjælpestoffer af levnedsmiddelkvalitet, som er anført i afsnit II, litra d), og som opfylder de i afsnit II anførte normer.

II. NORMER FOR KASEINATER TIL KONSUM

a) Væsentlige faktorer i sammensætningen







1. Maksimalt vandindhold 8 vægtprocent 2. Mindste mælkeproteinindhold, beregnet på grundlag af tørstof 88 vægtprocent 3. Maksimalt indhold af mælkefedt, beregnet på grundlag af tørstof 2,0 vægtprocent 4. Maksimalt indhold af vandfri laktose 1,0 vægtprocent 5. pH-værdi 6,0 til 8,0 6. Maksimalt indhold af sedimenter (brændte partikler) 22,5 mg i 25 g

b) Forurenende stoffer







Maksimalt blyindhold 1 mg/kg

c) Urenheder







Fremmedlegemer (såsom træ- eller metalpartikler, hår eller insektdele) ingen i 25 g

d) Tekniske hjælpestoffer af levnedsmiddelkvalitet (neutraliseringsmidler og eventuelle buffere)







Hydroxider natrium kalium calcium ammonium magnesium Carbonater Phosphater Citrater

e) Kendetegn







1. Lugt og smag: Meget svag fremmed smag og lugt. 2. Udseende: Farve fra hvid til creme; produktet skal være fri for korn, som ikke giver efter for et let tryk. 3. Opløselighed: Med undtagelse af calciumkaseinat næsten fuldstændig opløseligt i destilleret vand.