Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 102/97/EF
af 16. december 1996
om et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af narkotikamisbrug som led i indsatsen inden for
folkesundhed (1996-2000)
(EFT L 19 af 22.1.1997, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 521/2001/EF af 26.
februar 2001 L 79 1 17.3.2001
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra den 1. januar
1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s. 1) og Rådets forordning(EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 1
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 102/97/EF
af 16. december 1996
om et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af narkotikamis-
brug som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)
EUROPA-P ARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
særlig artikel 129,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B, på grundlag af
Forligsudvalgets fælles udkast af 1. oktober 1996 (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Narkotikamisbruget er vokset alarmerende i medlemsstaterne og har
alvorlige konsekvenser for enkeltpersoners sundhed og for befolk-ningens velfærd;
(2) Europa-Parlamentet viste ved i 1985 at nedsætte et undersøgelses-
udvalg om narkotikaproblemet i Det Europæiske Fællesskabs
medlemsstater, at det ønsker en dybtgående undersøgelse af defaktorer, der skaber narkotikaefterspørgsel og muliggør en fortsatfremstilling og distribution af narkotika;
(3) Europa-Parlamentet har i de beslutninger, som det har vedtaget om
dette problem (
5), fremsat en række forslag, navnlig med henblik på en
fællesskabsaktion til forebyggelse af narkotikamisbrug;
(4) Det Europæiske Råd understregede på sit møde i Dublin den 25. og 26.
juni 1990, at »hver medlemsstat har et ansvar for udarbejdelsen af ethensigtsmæssigt program for begrænsning af efterspørgslen efternarkotika«, og fandt, at »en effektiv indsats fra hver medlemsstat
understøttet af en fælles indsats fra De Tolv og Fællesskabet bør være
en af de vigtigste prioriteter i de kommende år«;
(5) de aktioner, der er gennemført på fællesskabsplan på grundlag af
Rådets resolutioner, erklæringer og konklusioner om forebyggelse af
narkotikamisbrug, herunder navnlig den europæiske plan for narkoti-
kabekæmpelse, som Det Europæiske Råd understregede vigtigheden afpå mødet i Rom den 14. og 15. december 1990, har bidraget til at støtte
medlemsstaternes indsats;
(6) i sin resolution af 2. juni 1994 (
6), der var en opfølgning af
Kommissionens meddelelse af 24. november 1993 om rammerne foren indsats til fremme af folkesundheden, placerede Rådet narkotika-
misbrug blandt Fællesskabets prioriterede områder, for hvilke
Kommissionen opfordredes til at fremsætte forslag til aktioner;
(7) ved forordning (EØF) nr. 302/93 (
7) oprettedes et Europæisk Over-
vågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, som har til opgave
at forelægge Fællesskabet og dets medlemsstater pålidelige ogsammenlignelige oplysninger om narkotika og narkotikamisbrug;
(8) Narkotikacentret søger i overensstemmelse med den forordning,
hvorved det blev oprettet, aktivt samarbejde med internationale!B
(1) EFT nr. C 257 af 14. 9. 1994, s. 4, og EFT nr. C 34 af 7. 2. 1996, s. 4.
(2) EFT nr. C 110 af 2. 5. 1995, s. 8.
(3) EFT nr. C 210 af 14. 8. 1995, s. 88.
(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 20. september 1995 (EFT nr. C 269 af 16. 10.
1995, s. 65), Rådets fælles holdning af 20. december 1995 (EFT nr. C 37 af 9. 2.
1996, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 16. april 1996 (EFT nr. C 141 af
13. 5. 1996, s. 42). Rådets afgørelse af 12. november 1996.
(5) EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 130.
EFT nr. C 283 af 10. 11. 1986, s. 79.
EFT nr. C 47 af 27. 2. 1989, s. 51.
EFT nr. C 150 af 15. 6. 1992, s. 42.
(6) EFT nr. C 165 af 17. 6. 1994, s. 1.
(7) EFT nr. L 36 af 12. 2. 1993, s. 1.1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 2
organisationer og andre, især europæiske, statslige og ikke-statslige
organer, der beskæftiger sig med narkotikaspørgsmål;
(9) i den erklæring, Det Europæiske Råd vedtog i Bruxelles den 29.
oktober 1993 i forbindelse med ikrafttrædelsen af traktaten om Den
Europæiske Union, understreges det, at denne traktat indeholder »enstruktureret institutionel ramme, der bl.a. skal gøre det muligt at få
bedre kontrol over de samfundsproblemer, der overskrider grænserne,
såsom narkotika (…)«;
(10) problemerne i forbindelse med narkotika er af en sådan art, at der
kræves en fuldstændig koordineret og overordnet strategi, som det blev
fastslået på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 10. og 11.december 1993;
(11) en tværfaglig strategi skulle navnlig sikre, at der tages hensyn til
narkotikaproblemernes sociale og personlige virkninger, således at denegative følger for de berørte personers sundhed og sociale situation
begrænses;
(12) narkotikamisbrug er den eneste alvorlige fare, som traktaten udtryk-
keligt nævner i de bestemmelser, der vedrører folkesundhed, og er
derfor et prioriteret område for en fællesskabsaktion inden for derammer for en indsats til fremme af folkesundheden, som Kommis-sionen har fastlagt;
(13) narkotikamisbrug udgør et meget alvorligt sundhedsproblem, som kan
forebygges;
(14) en fælles strategi, der skal bidrage til at forebygge narkotikamisbrug,
bør baseres på en samlet forebyggelsesstrategi;
(15) dette program er en vigtig del af Kommissionens meddelelse af 23.
juni 1994 til Rådet og Europa-Parlamentet om en handlingsplan for
Den Europæiske Union vedrørende bekæmpelse af narkotikamisbrug
(1995-1999), som Rådet udtalte sig om i konklusionerne af 2. juni1995;
(16) en fælles tilskyndelsesforanstaltning til forebyggelse af narkotikamis-
brug vil på grund af sit omfang og sine virkninger gøre det lettere atbidrage til at nå de mål, der er fastsat i traktatens artikel 129, særlig
dennes stk. 1, andet afsnit;
(17) samarbejde med kompetente internationale organisationer og med
tredjelande bør styrkes;
(18) der bør iværksættes et flerårigt program med klare mål for Fælles-
skabets indsats og udvælges prioriterede aktioner med henblik på
forebyggelse af narkotikamisbrug og dertil knyttede problemer samt
passende evalueringsmekanismer;
(19) formålet med programmet bør være at bidrage til bekæmpelse af
narkotikamisbrug gennem forebyggelse af den afhængighed, der erforbundet med brug af narkotika og psykotrope stoffer samt medblandingsmisbrug for at opnå en rusvirkning;
(20) i en fælles strategi må der lægges vægt på data, forskning og
evaluering samt på information, sundhedsundervisning og uddannelse,
og der må tages hensyn til fænomenets komplicerede karakter,
risiciene i forbindelse hermed og den fundamentale betydning af demange forskellige sundhedsmæssige og sociale forholdsregler, som erafgørende for sundhedsbeskyttelse og livskvalitet;
(21) en sådan strategi forudsætter, at der er overensstemmelse med de
foranstaltninger, som gennemføres under andre EF-programmer og
-initiativer, navnlig inden for folkesundhed og på det sociale område;
(22) Fællesskabets handlingsprogram for sundhedsfremme omfatter speci-
fikke foranstaltninger til forebyggelse af alkoholmisbrug og de
sundhedsmæssige og sociale følger heraf samt foranstaltninger, der
skal tilskynde til rationel brug af medicin, og nærværende programomfatter specifikke foranstaltninger til forebyggelse af alle typer
narkotika og psykotrope stoffer, herunder de nye syntetiske stoffer, og
af blandingsmisbrug for at opnå en rusvirkning;
(23) der bør ske en forbedring af kendskabet til narkotikaproblemet,
stofmisbrug og konsekvenserne heraf samt til midler og metoder til
forebyggelse af narkotikamisbrug og de hermed forbundne risici;!B1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 3
(24) ud over generelle forebyggelsesaktioner er der behov for forebyggende
foranstaltninger over for specifikke målgrupper, navnlig unge ogmarginale samfundsgrupper; samtidig bør stereotype opfattelser afstofmisbrugere undgås;
(25) ved forebyggelse af narkotikamisbrug må der tages hensyn til de
sociale og økonomiske vilkår, som således kan få indflydelse på deforanstaltninger, der træffes;
(26) fængselsmiljøet er et af de miljøer, hvor en forebyggende indsats synes
nødvendig;
(27) det er vigtigt, at Kommissionen sikrer gennemførelsen af dette
program i tæt samarbejde med medlemsstaterne; det er derforhensigtsmæssigt at fastlægge en procedure, der kan sikre, atmedlemsstaterne i fuldt omfang inddrages i gennemførelsen;
(28) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20. december
1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesforanstaltningernetil retsakter vedtaget efter fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B;
(29) ud fra et funktionelt synspunkt bør man bevare og udbygge de
investeringer, der er gjort i de seneste år, både hvad angår etablering affællesskabsnet af ikke-statslige organisationer og mobilisering af alle
aktører; tværfagligt samarbejde og samarbejde mellem den offentlige
og den private sektor, herunder ikke-statslige organisationer, børfremmes med henblik på at forebygge narkotikamisbrug;
(30) dobbeltarbejde bør undgås ved at fremme udveksling af erfaringer og
ved at udarbejde fælles basismoduler for information af den bredebefolkning, sundhedsundervisning og uddannelse af personale inden
for sundhedsundervisning og uddannelse af personale inden for
sundhedssektoren og personer fra de forskellige grupper, derbeskæftiger sig med forebyggelse af narkotikamisbrug; disse for-anstaltninger kan rettes mod særlige målgrupper;
(31) målsætningerne for handlingsprogrammet og de aktioner, der iværk-
sættes til dets gennemførelse, udgør en del af de krav vedrørendesundhedsbeskyttelse, der er nævnt i traktatens artikel 129, stk. 1, tredje
afsnit, og indgår herved som led i Fællesskabets politik på andre
områder, idet målet er at udnytte de muligheder, der ligger i andrefællesskabspolitikker, -programmer og -instrumenter, med henblik påat gøre forebyggelsen af narkotikamisbrug mere effektiv;
(32) med henblik på at øge handlingsprogrammets værdi og virkning bør
aktionerne evalueres fortløbende, særlig med hensyn til effektivitet ogvirkeliggørelse af de givne mål, både på nationalt plan og på
fællesskabsplan, og de nødvendige tilpasninger bør i givet fald
foretages;
(33) i denne afgørelse fastlægges der for hele programmets varighed en
finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 1 i Europa-
Parlamentet, Rådet og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden
for rammerne af den årlige budgetprocedure;
(34) handlingsprogrammet bør have en varighed på fem år, således at der er
tilstrækkelig tid til at opnå de mål, der er fastsat for aktionerne —
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Opstilling af programmet
1. Der vedtages et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af
narkotikamisbrug, i det følgende benævnt »handlingsprogrammet«, for
perioden 1. januar 1996 til
"M131. december 2002 3som led i indsatsen
inden for folkesundhed.
2. Formålet med handlingsprogrammet er at bidrage til at bekæmpe
narkotikamisbrug ved navnlig at tilskynde til samarbejde mellem medlems-staterne, at støtte deres indsats og at fremme samordningen af deres politik ogprogrammer med henblik på at forebygge den afhængighed, der er forbundet
med brug af narkotika og psykotrope stoffer samt med blandingsmisbrug for
at opnå en rusvirkning.!B1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 4
3. De aktioner, der skal gennemføres ifølge handlingsprogrammet, samt
deres specifikke målsætninger er angivet i bilaget under følgende overskrifter:
A. Data, forskning og evaluering
B. Information, sundhedsundervisning og uddannelse.
Artikel 2
Gennemførelse
1. Kommissionen sikrer, at foranstaltningerne i bilaget gennemføres i tæt
samarbejde med medlemsstaterne "M1efter proceduren i artikel 5a, stk. 2
og 33.
2. Kommissionen samarbejder med institutioner og organisationer, der er
aktive inden for begrænsning af narkotikaefterspørgslen; den fremmer
tværfagligt samarbejde og samarbejde mellem den offentlige og den private
sektor, herunder ikke-statslige organisationer.
3. Medlemsstaterne opfordres til at træffe de foranstaltninger, de skønner
nødvendige til at koordinere og tilrettelægge gennemførelsen af handlings-
programmet på nationalt plan.
Artikel 3
Budget
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program er for
perioden 1. januar 1996 til 31. december 2000 fastsat til 27 mio. EUR, forperioden 1. januar til 31. december 2001 til 5,38 mio. EUR og for perioden 1.
januar til 31. december 2002 til 5,38 mio. EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for
rammerne af de finansielle overslag.
Artikel 4
Overensstemmelse og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer, at der er overensstemmelse og komplementaritet
mellem de aktioner, der skal gennemføres i forbindelse med handlings-programmet, og de øvrige relevante EF-programmer og -initiativer, herunderSocrates, Leonardo da Vinci og Ungdom for Europa (III) samt forsknings-
programmet for biomedicin og sundhed under Fællesskabets rammeprogram
for forskning, og sociale foranstaltninger til fremme af reintegrering afstofbrugere og tidligere stofbrugere.
2. Kommissionen sikrer tilsvarende, at de aktioner, der gennemføres, tager
hensyn til de aktiviteter, der udføres inden for Det Europæiske Overvågnings-center for Narkotika og Narkotikamisbrug. Den sikrer endvidere sammen med
medlemsstaterne, at der tages behørigt hensyn til Fællesskabets prioriteter og
behov i Narkotikacentrets programmer.
3. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er overensstemmelse
med Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamis-
brug.
Artikel 5
Gennemførelsesbestemmelser
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages
for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltnings-
proceduren i artikel 5a, stk. 3:
a) et årligt arbejdsprogram, der beskriver de prioriterede indsatsområder
b) retningslinjer, kriterier og procedurer for udvælgelse og finansiering af
projekter under dette program, herunder også projekter, der indebærersamarbejde med internationale organisationer, som beskæftiger sig medfolkesundhed, og deltagelse af de lande, der er nævnt i artikel 6, stk. 2
c) evalueringsproceduren!B
!M1
!B
!M11997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 5
d) retningslinjer for formidling og overførsel af resultater
e) retningslinjer for samarbejdet med de i artikel 2, stk. 2, nævnte
institutioner og organisationer.
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages
for så vidt angår alle andre emneområder efter rådgivningsproceduren i artikel
5a, stk. 2.
Artikel 5a
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7, i afgørelse
1999/468/EF, jf. dens artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7, i afgørelse
1999/468/EF, jf. dens artikel 8.
Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til to måneder.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 6
Internationalt samarbejde
1. I forbindelse med handlingsprogrammets gennemførelse fremmes og
iværksættes samarbejdet med tredjelande og internationale organisationer, der
beskæftiger sig med folkesundhed, "M1efter proceduren i artikel 5a, stk. 2
og 33.
Kommissionen samarbejder navnlig med Europarådets Pompidou-gruppe
samt med mellemstatslige internationale organisationer som for eksempelVerdenssundhedsorganisationen (WHO), De Forenede Nationers Organisationfor Uddannelse, Videnskab og Kultur (UNESCO), Den Internationale
Arbejdsorganisation (ILO) og De Forenede Nationers Program for Inter-
national Narkotikakontrol (UNDCP).
2. Dette program er åbent for deltagelse af:
a) EFTA/EØS-landene på de vilkår, der er fastlagt i EØS-aftalenb) de associerede lande i Central- og Østeuropa på de vilkår, der er fastlagt i
Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne hertil og i de respektiveassocieringsråds afgørelser
c) Cypern på grundlag af supplerende bevillinger efter procedurer, der skal
aftales med dette land
d) Malta og Tyrkiet på grundlag af supplerende bevillinger i overens-
stemmelse med traktatens bestemmelser.
Artikel 7
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen foretager en evaluering af aktionerne på grundlag af
medlemsstaternes rapporter med deltagelse, i det omfang det er nødvendigt, af
uafhængige eksperter.
2. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en interims-
rapport i juli 1998 og en endelig rapport ved programmets afslutning
Kommissionen skal i disse rapporter medtage evalueringsresultaterne. Den
sender også disse rapporter til Det Økonomiske og Sociale Udvalg ogRegionsudvalget.!M1
!B
!M1
!B
!M11997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 6
BILAG
EF-HANDLINGSPROGRAM VEDRØRENDE FOREBYGGELSE AF NARKO-
TIKAMISBRUG
A. DATA, FORSKNING OG EVALUERING
Mål
At forbedre kendskabet til henholdsvis narkotika og narkotikamisbrug og
konsekvenserne heraf og til måder og metoder til forebyggelse af narkotikamisbrug
og hermed forbundne risici, bl.a. ved at udnytte oplysninger fra Overvågnings-
centret for Narkotika og Narkotikamisbrug og de muligheder, der ligger i deeksisterende fællesskabsprogrammer og -instrumenter.
Aktioner
1. Bidrage til at fastslå, hvilke data der skal indsamles, analyseres og formidles
med henblik på handlingsprogrammet, herunder data vedrørende afhængighedaf flere forskellige stoffer.
2. Udnytte de nyttigste data til gennemførelsen af handlingsprogrammet, især på
grundlag af regelmæssig information om Narkotikacentrets arbejde.
3. Bidrage til at udvikle en forskningsstrategi til forebyggelse af narkotikamis-
brug, især med henblik på at forbedre kendskabet til følgerne for denoffentlige sundhed af den politik, der føres over for stofmisbrugere, samt
kendskabet til narkotikaens virkninger og anvendelsen af passende teknikker
til forebyggelse.
4. Støtte pilotundersøgelser og -projekter vedrørende de faktorer (socioøko-
nomiske, sociokulturelle og sociopsykologiske), der er forbundet mednarkotikamisbrug, herunder undersøgelser og projekter i særlige målgrupper.
5. Støtte undersøgelser og aktioner og fremme udvekslingen af erfaringer om
midler og metoder til at forebygge risiciene i forbindelse med narkotikamis-brug, især med henblik på:
— at forebygge de farmakologiske følger for fosteret hos gravide
stofmisbrugere og risikoen for at overføre infektioner til barnet
— at nedsætte risikoen ved stiknarkomani— at evaluere sundhedsmæssige ledsageforanstaltninger, især substitutions-
programmer
— at evaluere metoder og programmer til forebyggelse og nedsættelse af
risikoen i forbindelse med behandling af fængslede narkomaner.
6. Støtte og fremme udveksling af oplysninger og erfaringer vedrørende
forebyggelse af tilbagefald til narkotikamisbrug, herunder revalidering ogforbindelsen mellem de sociale og sundhedsmæssige aspekter heraf; denneudveksling skal navnlig foregå mellem personer fra de forskellige grupper,der beskæftiger sig med forebyggelse af narkotikamisbrug, og mellempersoner, der har en længerevarende positiv indflydelse på stofbrugere, som
f. eks. familiemedlemmer og værger; endvidere støtte og fremme andre
aktioner omhandlet i artikel 4, stk. 1.
B. INFORMA TION, SUNDHEDSUNDERVISNING OG UDDANNELSE
Mål
At bidrage til forbedring af oplysning, undervisning og uddannelse, især af unge —
i disses naturlige miljøer: hjem, skole, universitet og fritid — og særligt sårbare
grupper, herunder tidligere stofbrugere, med henblik på at forebygge narkotikamis-brug og dermed forbundne risici.
a) Information og sundhedsundervisning
Aktioner
7. Støtte aktioner, der tager sigte på at evaluere effektiviteten af informa-
tions- og sundhedsundervisningskampagner; foretage regelmæssige
Eurobarometer-undersøgelser for at holde øje med, hvordan deneuropæiske befolknings holdning til narkotika udvikler sig.
8. Afholde flere europæiske uger mod narkotikamisbrug på grundlag af de
indhøstede erfaringer.!
B1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 7
9. Bidrage til at fastlægge, afprøve og udvikle den bedste informations-
formidling og de bedste undervisningsmetoder for særlige målgrupper ogisær:
— fremme miljøspecifik informationsformidling under hensyn til
udviklingen i forbrugsmønstre og anvendte produkter samt tilproblemet med afhængighed af flere forskellige stoffer
— støtte aktioner, der tager sigte på at tilpasse budskabet til særligt
sårbare gruppers behov og specielle forhold
— støtte udviklingen af telefonhjælpetjenesters (narkolinjers) aktivi-
teter og undersøge, om der kan indføres ét og samme telefon-
nummer til sådanne tjenester i alle medlemsstaterne.
10. Bidrage til at fastlægge retningslinjer for forebyggelse af narkotikamis-
brug og fremme udvælgelse og anvendelse af pædagogiske metoder og
materiale, navnlig i forbindelse med Det Europæiske Net af Skoler forSundhedsfremme, der især skal gøre det muligt at udarbejde højtspecialiserede programmer, der skal udvikle sociale holdninger hos deunge, som kan få dem til at undgå narkotika og narkotikamisbrug; støtteintegrerede projekter, programmer og andre initiativer til forebyggelse afnarkotikamisbrug på steder, hvor børn og unge kommer, i en tæt dialog
med disse og så vidt muligt med inddragelse af forældre og berørte
parter; fremme udnyttelse af de personers ekspertise, der kan tænkes atkomme i kontakt med potentielle brugergrupper.
11. Tilskynde til udveksling af erfaringer med initiativer til bedre samord-
ning mellem alle aktører på undervisningsområdet.
12. Støtte initiativer, der tager sigte på at rådgive lærere, familier og
ungdomsledere, så narkotikamisbrug kan opdages på et tidligt stadium
og dermed afhjælpes.
13. I samarbejde med Narkotikacentret og Europarådet eventuelt fremme
udvidelsen af det europæiske net af »forsøgsbyer« med henblik på at
tilskynde til teknisk samarbejde om, hvordan og med hvilke midler dissebyer skal reducere narkotikaefterspørgslen.
14. Støtte udveksling af erfaringer, navnlig på regionalt plan på tværs af
grænserne, om lokal forebyggelse gennem græsrodsinitiativer ogopsøgende arbejde på gaden til gavn for risikogrupper, der ikke altidkan nås med de traditionelle støtte- og forebyggelsesstrategier; støtteudveksling af erfaringer om forebyggelsesmodeller og -praksis meddeltagelse af byer fra forskellige medlemsstater, der er særlig berørt afnarkotikaproblemet.
b) Uddannelse
15. Fremme initiativer, der skal sikre, at erhvervsuddannelsesprogrammer
for lærere og ungdomsledere kommer til at indeholde mere omforebyggelse af narkotikamisbrug, og støtte udveksling af studerende,der uddanner sig inden for social- og sundhedssektoren, herunderudveksling i forbindelse med andre EF-programmer.
16. Støtte udviklingen af supplerende uddannelsesprogrammer, pædagogisk
materiale og moduler for personer, der kan komme i kontakt mednarkomaner og risikogrupper, herunder navnlig ansatte i socialvæsenet,sundhedssektoren, politi og retsvæsen; fremme tværfagligt samarbejdeog samarbejde mellem den offentlige og den private sektor, herunder
ikke-statslige organisationer med henblik på at forebygge narkotikamis-
brug.!
B1997D0102 — DA — 01.01.2001 — 001.001 — 8