1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/67/EF
af 15. december 1997
om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af
disse tjenesters kvalitet
(EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 L 176 21 5.7.2002
►M2Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/67/EF
af 15. december 1997
om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for
posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 66 og 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 22. januar 1993
om grønbogen om udvikling af det indre marked for posttjenester (4),
under henvisning til Rådets resolution af 7. februar 1994 om udvikling
af Fællesskabets posttjenester (5),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B(6), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 7. november 1997, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Der bør vedtages foranstaltninger med henblikpå oprettelse af
det indre marked i overensstemmelse med traktatens artikel 7A;det indre marked indebærer et område uden indre grænser medfri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
(2)oprettelsen af det indre marked i postsektoren er ubetinget vigtigfor den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet,eftersom posttjenesterne er et afgørende redskab for kommunika-tion og samhandel;
(3)Kommissionen forelagde den 11. juni 1992 en grønbog omudvikling af det indre marked for posttjenester og den 2. juni
1993 en meddelelse om retningslinjer for udvikling af Fællesska-
bets posttjenester;
(4)Kommissionen har gennemført en omfattende offentlig høring
om de aspekter af posttjenesterne, der er af fællesskabsinteresse,
og har modtaget bidrag fra de berørte parter i postsektoren;
(5)det nuværende omfang af befordringspligten samt vilkårene foropfyldelsen af den varierer betydeligt mellem medlemsstaterne;specielt er kvaliteten meget uensartet;
(6)grænseoverskridende postbefordring lever ikke i alle tilfælde optil brugernes og de europæiske borgeres forventninger, og kvali-teten af den grænseoverskridende postbefordring i Fællesskabeter utilfredsstillende i dag;
(7)de konstaterede forskelle i postsektoren har væsentlige konse-kvenser for de erhvervssektorer, der er særlig afhængige afposttjenesterne, og de hæmmer den indre samhørighed i Fælles-
skabet, idet de regioner, hvor postbefordringen ikke er af en
tilfredsstillende kvalitet, er dårligere stillet med hensyn til bådebrevtjenesterne og varedistributionen;1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT C 322 af 2. 12. 1995, s. 22, og EFT C 300 af 10. 10. 1996, s. 22.
(2) EFT C 174 af 17. 6. 1996, s. 41.
(3) EFT C 337 af 11. 11. 1996, s. 28.
(4) EFT C 42 af 15. 2. 1993, s. 240.
(5) EFT C 48 af 16. 2. 1994, s. 3.
(6) Europa-Parlamentets udtalelse af 9. maj 1996 (EFT C 152 af 27. 5. 1996, s.
20), Rådets fælles holdning af 29. april 1997 (EFT C 188 af 19. 6. 1997, s.
9) og Europa-Parlamentets afgørelse af 16. september 1997 (EFT C 304 af
6. 10. 1997, s. 34), Europa-Parlamentets afgørelse af 19. november 1997 og
Rådets afgørelse af 1. december 1997.
▼B
(8)for at garantere retten til fri udveksling af tjenesteydelser i post-
sektoren i hele Fællesskabet under skyldig hensyntagen til de
befordringspligtige virksomheders forpligtelser og rettigheder erder behov for foranstaltninger, der tager sigte på en gradvis ogkontrolleret åbning af markedet, og det er nødvendigt at sikreen rimelig balance i anvendelsen af disse foranstaltninger;
(9)dermed er der også behov for en indsats på fællesskabsplan, somtager sigte på en mere omfattende harmonisering af vilkårene i
postsektoren, og der bør derfor fastsættes fælles regler;
(10)i overensstemmelse med nærhedsprincippet bør der på fælles-skabsplan vedtages en række generelle principper, mens
fastsættelsen af de nærmere procedurer bør overlades tilmedlemsstaterne, så de frit kan vælge den struktur, der er bedstegnet til netop deres forhold;
(11)det er vigtigt, at der på fællesskabsplan garanteres en befor-dringspligt, som omfatter et vist minimum af tjenester af ennærmere fastlagt kvalitet, der i alle medlemsstater skal tilbydes
til en for alle brugere overkommelig pris, uanset hvor i Fælles-
skabet de befinder sig;
(12)formålet med befordringspligten er at give alle brugere letadgang til postnettet, især ved at tilbyde tilstrækkelig mangefaste indsamlingssteder og sikre tilfredsstillende vilkår medhensyn til hyppigheden af indsamling og omdeling af post; etgrundlæggende krav til befordringspligten er driftssikkerhed,
samtidig med at en tilpasning til brugernes behov fortsat skal
være mulig, og disse skal garanteres en passende og ikke-diskri-minerende behandling;
(13)befordringspligten bør omfatte både den indenlandske og dengrænseoverskridende postbefordring;
(14)brugerne skal have fyldestgørende information om udbuddet aftjenester, vilkårene for deres levering og anvendelse, kvalitetenaf den leverede tjeneste samt taksterne;
(15)dette direktivs bestemmelser om befordringspligten udelukkerikke de befordringspligtige virksomheder fra at forhandle indivi-
duelle kontrakter med kunderne;
(16)for at befordringspligten kan opfyldes på bæredygtige økono-miske vilkår, synes det berettiget at opretholde eneretten på
bestemte tjenester, for så vidt det ikke strider mod traktatensbestemmelser eller mod anvendelsen af konkurrencereglerne;liberaliseringsprocessen bør ikke være til hinder for, at vissegratis tjenesteydelser, som medlemsstaterne har indført for blindeog svagtseende, fortsat kan leveres;
(17)brevforsendelser, der vejer 350 g og derover, udgør under 2 % af
den mængde brevpost, postvæsenerne befordrer, og under 3 % af
deres indtægter; priskriteriet (fem gange grundtaksten) vil gøredet lettere at adskille de tjenester, der er omfattet af eneret, fraden liberaliserede kurer- og eksprestjeneste;
(18)den afgørende forskel mellem ekspresforsendelser og forsen-delser, der er omfattet af befordringspligt, er den ekstra fordel,som eksprestjenesten giver (uanset i hvilken form), og som
kunderne lægger vægt på, og denne ekstra fordel måles mest
effektivt ved den overtakst, kunderne er rede til at betale, udenat dette dog må medføre en overskridelse af prisgrænsen påeneretsområdet, som skal overholdes;
(19)det er rimeligt i en overgangsperiode fortsat at give mulighedfor, at adresserede reklameforsendelser og grænseoverskridendepost kan være omfattet af eneret inden for de fastsatte pris- og
vægtgrænser; som et yderligere skridt hen imod gennemførelsen
af det indre marked for posttjenester bør Europa-Parlamentet ogRådet senest den 1. januar 2000 på grundlag af et forslag fraKommissionen efter en fornyet gennemgang af sektoren træffeafgørelse om yderligere gradvis og kontrolleret liberalisering afpostmarkedet, især med henblik på liberalisering af grænseover-1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 3
▼B
skridende post og adresserede reklameforsendelser, samt om
fornyet gennemgang af pris- og vægtgrænserne;
(20)medlemsstaterne kan af hensyn til den offentlige orden og denoffentlige sikkerhed have en legitim interesse i at overdrageopstillingen på offentlige steder af postkasser, der er beregnettil at modtage postforsendelser, til en eller flere enheder, sommedlemsstaterne selv udpeger; de kan ud fra samme hensyn
selv udpege den eller de enheder, der har ret til at udstede
frimærker med angivelse af oprindelseslandet, samt de enheder,der er ansvarlige for postforkyndelse som led i retlige eller admi-nistrative procedurer i henhold til deres nationale lovgivning; dekan også angive deres medlemskab af Den Europæiske Union
ved at anvende symbolet med de tolv stjerner;
(21)nye tjenester (i forhold til de traditionelle) og dokumentudveks-
ling er ikke omfattet af befordringspligten, og der er derfor ingenbegrundelse for at give de befordringspligtige virksomhedereneret til disse tjenester, det samme gælder for ekspedition af
egen post (det forhold, at en fysiskeller juridiskperson, som er
ophavsmand til forsendelser, selv varetager posttjenesten, eller atindsamlingen eller transporten af disse forsendelser varetages afen tredjemand, der udelukkende handler på vegne af denneperson), eftersom dette ikke kan kategoriseres som en tjeneste;
(22)medlemsstaterne bør på deres område have mulighed for vedpassende tilladelsesprocedurer at regulere varetagelsen af deposttjenester, som de befordringspligtige virksomheder ikke hareneret til; de pågældende procedurer skal være gennemsigtige,ikke-diskriminerende, stå i et rimeligt forhold til formålet og
være baseret på objektive kriterier;
(23)medlemsstaterne bør have mulighed for at gøre udstedelsen af
tilladelser betinget af befordringspligt eller økonomiske bidragtil en udligningsfond, der har til formål at yde de befordrings-
pligtige virksomheder kompensation for urimelige økonomiske
byrder, der måtte være forbundet med denne pligt; medlemssta-terne bør have mulighed for at indsætte krav i tilladelserne om,at de aktiviteter, tilladelsen omfatter, ikke må krænke de eksklu-sive eller særlige rettigheder, som er tildelt debefordringspligtige virksomheder for de posttjenester, der er
omfattet af eneret; i det omfang området for adresserede rekla-
meforsendelser liberaliseres, kan der i kontroløjemed indføres etsystem til identificering af sådanne forsendelser;
(24)der bør vedtages de foranstaltninger, som er nødvendige for at
harmonisere de tilladelsesprocedurer, medlemsstaterne fastsætter
for levering af posttjenester, der ikke er omfattet af eneret, tiloffentligheden på forretningsmæssige vilkår;
(25)skulle det blive nødvendigt, vedtages der foranstaltninger for at
sikre, at vilkårene for adgang til det offentlige postnet i
medlemsstaterne er gennemsigtige og ikke-diskriminerende;
(26)for at sikre en forsvarlig forvaltning af befordringspligten ogundgå konkurrenceforvridning bør de takster, der gælder for detjenester, der er omfattet af befordringspligten, være objektive,
gennemsigtige og ikke-diskriminerende og stå i forhold til om-
kostningerne;
(27)vederlaget for grænseoverskridende postbefordring inden forFællesskabet bør, uden at der berører de minimumsforpligtelser,
der fremgår af Verdenspostforeningens bestemmelser, dække
omdelingsomkostningerne for den befordringspligtige virk-somhed i modtagerlandet; dette vederlag bør også fungere somet incitament til at forbedre eller opretholde kvalitetsniveauet iden grænseoverskridende postbefordring ved fastsættelse af
kvalitetsmål; dette berettiger, at der indføres passende ordninger,
som sikrer en rimelig dækning af omkostningerne og har specifiktilknytning til tjenestens kvalitet;
(28)regnskabsmæssig adskillelse af de tjenester, der er omfattet afeneret, og de tjenester, der ikke er omfattet heraf, er nødvendig1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 4
▼B
for at få et tilstrækkeligt klart overblik over de reelle omkost-
ninger ved de forskellige tjenester og for at undgå, atkrydssubsidiering fra tjenester, der er omfattet af eneret, til tjene-
ster, der ikke er omfattet heraf, skader konkurrencen inden for
sidstnævnte tjenester;
(29)for at sikre, at principperne i de foregående tre betragtningeroverholdes, bør de befordringspligtige virksomheder inden foren rimelig frist indføre omkostningsfordelingssystemer, som kan
kontrolleres uafhængigt, og hvor omkostningerne så nøjagtigt
som muligt kan henføres til de enkelte tjenester på grundlag afgennemsigtige procedurer; dette kan f.eks. ske ved at gennem-føre princippet om fuld omkostningsfordeling; er der reelt frikonkurrence, kan sådanne omkostningsfordelingssystemer væreunødvendige;
(30)der bør tages hensyn til brugerne, som har krav på posttjenesteraf høj kvalitet; det bør derfor tilstræbes at forbedre og højnekvaliteten af de tjenester, der leveres i hele Fællesskabet; dennekvalitetsforbedring kræver, at medlemsstaterne fastsætter stan-darder, som de befordringspligtige virksomheder skal opfyldeeller overgå for de tjenesteydelser, der er omfattet af befor-
dringspligten;
(31)den servicekvalitet, brugerne forventer, er et væsentligt aspekt
ved den leverede tjenesteydelse; i brugernes interesse bør stan-darderne for evaluering af denne servicekvalitet og dekvalitetsniveauer, der faktisk nås, offentliggøres; for at kunne
vurdere, om kvaliteten bliver mere ensartet på fællesskabsplan,
er det nødvendigt, at der findes harmoniserede standarder forposttjenesternes kvalitet og en fælles metodik i målemetoderne;
(32)medlemsstaterne bør fastsætte nationale kvalitetsstandarder, derer i overensstemmelse med de kvalitetsstandarder, der gælderpå fællesskabsplan; kvalitetsstandarderne for grænseoverskri-
dende postbefordring i Fællesskabet, som kræver fælles
medvirken af mindst to befordringspligtige virksomheder fra toforskellige medlemsstater, bør fastsættes på fællesskabsplan;
(33)der bør regelmæssigt foretages en uafhængig kontrol på etharmoniseret grundlag af overholdelsen af disse standarder,brugerne har krav på at blive underrettet om resultaterne af
denne kontrol, og medlemsstaterne bør sikre sig, at der gribes
ind, hvis resultaterne viser, at standarderne ikke overholdes;
(34)Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimeligekontraktvilkår i forbrugeraftaler (
1), gælder også for postvirksom-
heder;
(35)forbedring af kvaliteten af de leverede ydelser kræver, at tvister
løses hurtigt og effektivt; som et supplement til de retsmidler,
der er hjemlet i den nationale lovgivning eller i fællesskabs-retten, bør der etableres en gennemsigtig, enkel og økonomiskoverkommelig klageprocedure, der er åben for alle;
(36)af hensyn til brugerne og til mulighederne for sammenkobling af
postnettene må den tekniske standardisering fremmes; teknisk
standardisering er en nødvendig forudsætning for bedre interope-rabilitet mellem de nationale postnet og for en effektivbefordringspligt på fællesskabsplan;
(37)ifølge retningslinjerne for europæiskstandardisering overladessådanne specialiserede tekniske standardiseringsopgaver til Den
Europæiske Standardiseringsorganisation;
(38)der bør nedsættes et udvalg til at bistå Kommissionen ved
gennemførelsen af dette direktiv, specielt ved den kommendeudarbejdelse af foranstaltninger til forbedring af kvaliteten afgrænseoverskridende postbefordring i Fællesskabet og dentekniske standardisering;1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 5
(1) EFT L 95 af 21. 4. 1993, s. 29.
▼B
(39)for at befordringspligten kan opfyldes hensigtsmæssigt, og for at
konkurrencen ikke forvrides i den sektor, der ikke er omfattet af
eneret, er det vigtigt at adskille de forvaltningsmæssige funkti-oner fra de driftsmæssige; ingen postvirksomhed må kunnetræffe afgørelse i egen sag; hver medlemsstat må give et ellerflere organer — som kan være offentlige myndigheder elleruafhængige organer, der er særligt udpeget til formålet — status
af national forvaltningsmyndighed;
(40)de harmoniserede vilkårs indvirkning på den måde, hvorpå det
indre marked for posttjenester fungerer, bør gøres til genstandfor en evaluering; Kommissionen skal derfor tre år efter dette
direktivs ikrafttræden, og under alle omstændigheder senest den
31. december 2000, aflægge beretning til Europa-Parlamentet ogRådet om anvendelsen af dette direktiv, bl.a. med relevanteoplysninger om udviklingen i sektoren, specielt i relation til deøkonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiske
aspekter, samt om posttjenesternes kvalitet;
(41)dette direktiv berører ikke anvendelsen af traktatens bestem-
melser, herunder navnlig konkurrencereglerne ogbestemmelserne om fri udveksling af tjenesteydelser;
(42)der er intet til hinder for, at medlemsstaterne bibeholder ellerindfører foranstaltninger for postsektoren, som er mere liberaleend dem, der er fastsat i dette direktiv, eller at de, hvis dette
direktiv skulle bortfalde, bibeholder de foranstaltninger, de har
truffet for at efterkomme direktivet, i begge tilfælde forudsat atforanstaltningerne er forenelige med traktaten;
(43)dette direktiv bør anvendes indtil den 31. december 2004, med
mindre Europa-Parlamentet og Rådet træffer anden beslutning
på grundlag af et forslag fra Kommissionen;
(44)dette direktiv gælder ikke for aktiviteter, der ikke hører underfællesskabsretten, f.eks. dem, der er fastsat i afsnit V og VI i
traktaten om Den Europæiske Union, og under ingen omstændig-
heder for aktiviteter, der vedrører den offentlige sikkerhed,forsvaret, statens sikkerhed (herunder statens økonomiske stabi-litet, når aktiviteterne vedrører spørgsmål i forbindelse medstatens sikkerhed), eller for statens aktiviteter på det strafferet-
lige område;
(45)for så vidt angår virksomheder, som ikke er hjemmehørende i
Fællesskabet, forhindrer dette direktiv ikke, at der vedtagesforanstaltninger i henhold til såvel fællesskabsretten som
gældende internationale forpligtelser med det formål at sikre
medlemsstaternes statsborgere lige behandling i tredjelande;fællesskabsvirksomheder bør i tredjelande nyde godt af enbehandling og en markedsadgang svarende til den behandlingog markedsadgang, som bliver de pågældende landes statsbor-
gere til del i Fællesskabet —
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL 1
Formål og anvendelsesområde
Artikel 1
Med dette direktiv fastsættes der fælles regler for:
— opfyldelse af postbefordringspligten inden for Fællesskabet
— kriterierne for afgrænsning af de tjenester, som de befordringsplig-
tige virksomheder kan få eneret på, samt betingelserne for leveringaf tjenester, der ikke er omfattet af eneret
— principperne for takstfastsættelse og gennemsigtighed i regnska-
berne for de tjenester, der er omfattet af befordringspligt
— fastsættelse af kvalitetsstandarder for opfyldelse af befordrings-
pligten og indførelse af et system til sikring af, at disse standarderoverholdes1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 6
▼B
— harmonisering af de tekniske standarder
— oprettelse af uafhængige nationale forvaltningsmyndigheder.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
1)Posttjenester: tjenester, der består i indsamling, sortering, transport
og omdeling af postforsendelser.
2)Offentligt postnet: hele organisationen og alle de ressourcer, som
den eller de befordringspligtige virksomheder benytter sig af medhenblikpå navnlig:
— indsamling af postforsendelser, som er omfattet af befordrings-
pligten, fra indleveringssteder på hele det geografiske område
— transport og håndtering af disse forsendelser fra postnettets
indleveringssted til omdelingscentret
— omdeling til de adresser, der er angivet på forsendelserne.
3)Indleveringssteder: fysiske faciliteter, herunder postkasser på
offentlige steder eller i den befordringspligtige virksomhedslokaler, hvor kunderne kan indlevere postforsendelser til detoffentlige postnet.
4)Indsamling: indsamling af postforsendelser fra indleveringssteder.
5)Omdeling: hele forløbet fra sorteringen i omdelingscentret til
omdelingen af postforsendelserne til modtagerne.
6)Postforsendelse: adresseret forsendelse i den endelige form, hvori
den skal befordres af den befordringspligtige virksomhed. Ud over
brevforsendelser omfatter sådanne forsendelser bl.a. bøger, kata-
loger, aviser og tidsskrifter samt postpakker indeholdende varermed eller uden kommerciel værdi.
7)Brevforsendelse: meddelelse i skriftlig form på et hvilket som helst
fysiskmedium, der sk al befordres og omdeles til den adresse,afsenderen har angivet på selve forsendelsen eller på dens embal-lage. Bøger, kataloger, aviser og tidsskrifter betragtes ikke som
brevforsendelser.
8)Adresserede reklameforsendelser: meddelelser, som udelukkende
består af reklame- eller markedsføringsmateriale, som, bortset framodtagerens navn, adresse og identifikationsnummer samt andrevariabler, der ikke ændrer meddelelsens karakter, indeholder enidentiskmeddelelse til et stort antal modtagere, og som sk al befor-dres og omdeles til de adresser, afsenderen har anført på selve
forsendelserne eller på deres emballage. Den nationale forvalt-
ningsmyndighed i hver enkelt medlemsstat fortolker udtrykket»stort antal modtagere« og offentliggør en passende definition.Regninger, fakturaer, kontoudtog og andre ikke-identiske medde-lelser betragtes ikke som adresserede reklameforsendelser. En
meddelelse, der indeholder en adresseret reklameforsendelse og
andre forsendelser i samme emballage, betragtes ikke som enadresseret reklameforsendelse. Adresserede reklameforsendelseromfatter både grænseoverskridende og indenlandske adresseredereklameforsendelser.
9)Rekommanderet forsendelse: postforsendelse, der mod et fast beløb
garanteres mod bortkomst, tyveri eller beskadigelse, og ved
hvilken afsenderen efter omstændighederne på anmodning får et
bevis for indleveringen af postforsendelsen og/eller dens udleve-ring til modtageren.
10)Forsendelse med angiven værdi: postforsendelse, der forsikres for
den af afsenderen angivne værdi i tilfælde af bortkomst, tyverieller beskadigelse.
11)Grænseoverskridende post: postforsendelser til eller fra en anden
medlemsstat eller til eller fra et tredjeland.
12)Dokumentudveksling: tilrådighedsstillelse af midler, herunder
tilrådighedsstillelse af ad hoc-lokaler og tredjemands levering aftransport, som giver mulighed for selvservicering via gensidig1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 7
▼B
udveksling af postforsendelser mellem brugere, som abonnerer på
denne tjeneste.
13)Befordringspligtig virksomhed: den offentlige eller private virk-
somhed, som helt eller delvist opfylder befordringspligten i enmedlemsstat, og hvis navn er meddelt Kommissionen, jf. artikel 4.
14)Tilladelse: en tilladelse, der fastlægger de rettigheder og forplig-
telser, der er specifikke for postsektoren, og som givervirksomhederne mulighed for at udbyde posttjenester og i givet
fald etablere og/eller drive postnet til udbud af sådanne tjenester,
i form af en generel tilladelse eller en individuel tilladelse somdefineret i det følgende:
— »generel tilladelse«: en tilladelse, der — uanset om den inde-
bærer registrerings- eller meddelelsesprocedurer — pågrundlag af en gruppetilladelse eller generel lovgivning fritageren virksomhed for at indhente udtrykkelig tilladelse fra dennationale forvaltningsmyndighed, inden den udøver de rettig-
heder, tilladelsen giver
— »individuel tilladelse«: en tilladelse, som udstedes af en nati-
onal forvaltningsmyndighed, og som giver en virksomhedspecifikke rettigheder eller underkaster dens aktiviteterbestemte vilkår, og som eventuelt supplerer den generelle tilla-delse, for så vidt virksomheden først må udøve de pågældende
rettigheder efter godkendelse fra den nationale forvaltnings-
myndighed.
15)Terminalafgifter: vederlag til de befordringspligtige virksomheder
for omdeling af indgående grænseoverskridende post fra en anden
medlemsstat eller fra et tredjeland.
16)Afsender: den fysiske eller juridiske person, der er ophavsmand til
en postforsendelse.
17)Bruger:enhver fysiskeller juridiskperson, der som afsender eller
modtager benytter en tjenesteydelse, der er omfattet af befordrings-
pligten.
18)National forvaltningsmyndighed: det eller de organ(er) i hver
medlemsstat, som af medlemsstaten bl.a. har fået pålagt de forvalt-ningsmæssige funktioner, der følger af dette direktiv.
19)Væsentlige krav: ikke-økonomiske hensyn til almenhedens inte-
resse, som kan foranledige en medlemsstat til at stille betingelserfor levering af posttjenester. Sådanne hensyn er brevhemmelig-heden, postnettets sikkerhed i forbindelse med transport af farligtgods samt i begrundede tilfælde databeskyttelse, miljøbeskyttelseog hensynet til by- og landsplanlægning.
Databeskyttelse kan omfatte beskyttelse af personoplysninger,
fortrolighed af informationer, der videresendes eller lagres, samt
beskyttelse af privatlivets fred.
KAPITEL 2
Befordringspligt
Artikel 3
1. Medlemsstaterne sikrer overalt på deres område, at brugerne til
enhver tid har adgang til et udbud af posttjenester af nærmere fastlagtkvalitet til priser, der er overkommelige for alle brugere.
2. Med henblikherpå sørger medlemsstaterne for, at antallet og
placeringen af indsamlings- og indleveringssteder er i overensstem-melse med brugernes behov.
3. De sørger for, at de befordringspligtige virksomheder på alle
hverdage (mindst fem dage om ugen), medmindre der efter den natio-
nale forvaltningsmyndigheds skøn foreligger ekstraordinære
omstændigheder eller geografiske forhold, garanterer mindst:
— én indsamling1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 8
▼B
— én omdeling til alle fysiske og juridiske personers bopæl eller
undtagelsesvis, på betingelser, som den nationale forvaltningsmyn-dighed fastsætter, én omdeling til hertil indrettede anlæg.
Enhver fravigelse eller undtagelse, som en national forvaltningsmyn-
dighed accepterer på grundlag af dette stykke, skal meddeles
Kommissionen og alle nationale forvaltningsmyndigheder.
4. Hver medlemsstat vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige
for, at befordringspligten omfatter mindst følgende ydelser:
— indsamling, sortering, transport og omdeling af postforsendelser på
op til 2 kg
— indsamling, sortering, transport og omdeling af postpakker på op til
10 kg
— postbefordring af rekommanderede forsendelser og forsendelser
med angiven værdi.
5. Den nationale forvaltningsmyndighed kan forhøje vægtgrænsen
for medtagelse af postpakker under befordringspligten til højst 20 kgog kan fastsætte særlige bestemmelser for dør til dør-omdeling afsådanne postpakker.
Medlemsstaterne skal, uanset hvilken vægtgrænse de har fastsat for
medtagelse af postpakker under befordringspligten, sikre, at postpakkerpå op til 20 kg fra andre medlemsstater omdeles inden for deres
område.
6. Minimums- og maksimumsformaterne for de omhandlede postfor-
sendelser er de formater, der er fastsat i verdenspostkonventionen og
pakkeoverenskomsten, som er vedtaget af Verdenspostforeningen.
7. Befordringspligten som beskrevet i denne artikel omfatter både
indenlandskog grænseoversk ridende postbefordring.
Artikel 4
Hver medlemsstat sikrer, at de tjenester, der er omfattet af befordrings-
pligt, garanteres, og den meddeler Kommissionen, hvilkeforanstaltninger den har truffet for at opfylde denne pligt, samt deneller de befordringspligtige virksomheders navn. Medlemsstaten fast-
lægger endvidere — under overholdelse af fællesskabsretten — hvilke
forpligtelser og rettigheder den eller de udpegede befordringspligtigevirksomheder skal have, og offentliggør dem.
Artikel 5
1. Hver medlemsstat sikrer, at følgende krav opfyldes i forbindelse
med varetagelsen af befordringspligten:
— der skal tilbydes en tjeneste, som garanterer, at de væsentlige krav
overholdes
— der skal tilbydes brugerne de samme ydelser, når vilkårene er
sammenlignelige
— tjenesten skal ydes uden nogen form for forskelsbehandling baseret
på f.eks. politiske, religiøse eller ideologiske grunde
— tjenesten må ikke afbrydes eller indstilles, medmindre der er tale
om force majeure
— tjenesten skal tilpasses de tekniske, økonomiske og sociale omstæn-
digheder samt brugernes behov.
2. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne træffer foranstalt-
ninger ud fra hensynet til offentlighedens interesse som anerkendt itraktaten, særlig artikel 36 og 56, som vedrører den offentlige sæde-
lighed, den offentlige sikkerhed, herunder strafferetlige undersøgelser,
samt den offentlige orden.
Artikel 6
Medlemsstaterne sikrer, at de befordringspligtige virksomheder jævn-
ligt giver brugerne tilstrækkelig detaljerede og ajourførte oplysningerom de tjenester, der tilbydes i forbindelse med befordringspligten,1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 9
▼B
navnlig hvad angår de generelle vilkår for adgang til tjenesterne samt
priser og kvalitetsniveau. Disse oplysninger offentliggøres på passendemåde.
Medlemsstaterne meddeler senest tolv måneder efter dette direktivs
ikrafttræden Kommissionen, hvordan de oplysninger, der i henhold tilstk. 1 skal offentliggøres, gøres tilgængelige. Alle senere ændringermeddeles Kommissionen snarest muligt.
KAPITEL 3
Harmonisering af de posttjenester, der kan omfattes af eneret
Artikel 7
1. I det omfang det er nødvendigt for at opretholde befordrings-
pligten, kan medlemsstaterne fortsat give de befordringspligtige
virksomheder eneret på tjenesterne. Disse tjenester omfatter kunindsamling, sortering, transport og omdeling af indenlandske brevfor-sendelser og af indgående grænseoverskridende brevforsendelser,herunder også fremskyndet omdeling, inden for begge følgende vægt-og prisgrænser. Vægtgrænsen er 100 g fra 1. januar 2003 og 50 g fra
1. januar 2006. Disse vægtgrænser gælder ikke fra 1. januar 2003, hvis
prisen er lig med eller over tre gange den offentlige takst for en brev-forsendelse på første vægtsats i den hurtigste kategori, og fra 1. januar2006, hvis prisen er lig med eller over to og en halv gange denne takst.
I tilfælde af gratis postbefordring for blinde og svagtseende kan der
tillades undtagelser fra vægt- og prisbetingelserne.
I det omfang det er nødvendigt for at opfylde befordringspligten, kan
der fortsat gives eneret på adresserede reklameforsendelser inden for
ovennævnte pris- og vægtgrænser.
I det omfang det er nødvendigt for at opfylde befordringspligten, f.eks.
når visse dele af postsektoren allerede er blevet liberaliseret, eller hvorspecifikke kendetegn gør sig gældende for posttjenesterne i enmedlemsstat, kan der fortsat gives eneret på udgående grænseoverskri-
dende post inden for ovennævnte pris- og vægtgrænser.
2. Dokumentudveksling kan ikke omfattes af eneret.3. Kommissionen gennemfører en fremadrettet undersøgelse, som
for hver medlemsstat vurderer, hvilken indvirkning den fulde gennem-førelse i 2009 af det indre marked for posttjenester har påbefordringspligten. På baggrund af konklusionerne fra undersøgelsenforelægger Kommissionen senest den 31. december 2006 en rapportfor Europa-Parlamentet og Rådet, der ledsages af et forslag om, at
2009 i givet fald bekræftes som året for fuld gennemførelse af det indre
marked for posttjenester, eller om, at der fastlægges andre foranstalt-ninger på baggrund af undersøgelsens konklusioner.
Artikel 8
Artikel 7 berører ikke medlemsstaternes ret til at foranstalte opstilling
af postkasser på offentlige steder, udstedelse af frimærker og postfor-kyndelse som led i retlige eller administrative procedurer i henhold til
deres nationale lovgivning.
KAPITEL 4
Vilkår for levering af tjenester, der ikke er omfattet af eneret, og
adgang til postnettet
Artikel 9
1. Medlemsstaterne kan for tjenester, der ikke er omfattet af eneret,
og som ikke hører under befordringspligten som beskrevet i artikel 3,indføre generelle tilladelser, såfremt dette er nødvendigt for at garan-tere, at de væsentlige krav overholdes.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 10
▼M1
▼B
▼B
2. Medlemsstaterne kan for tjenester, der ikke er omfattet af eneret,
men som hører under befordringspligten som beskrevet i artikel 3,indføre tilladelsesprocedurer, herunder individuelle tilladelser, såfremt
dette er nødvendigt for at garantere, at de væsentlige krav overholdes,
og sikre de tjenester, der er omfattet af befordringspligten.
Udstedelsen af tilladelser kan:
— i givet fald gøres betinget af en befordringspligt
— om nødvendigt omfatte krav til de pågældende tjenesters kvalitet,
tilgængelighed og udførelse
— gøres betinget af en forpligtelse til ikke at krænke eksklusive eller
særlige rettigheder, som er tildelt de(n) befordringspligtige virksom-hed(er) for de posttjenester, der er omfattet af eneret i henhold tilartikel 7, stk. 1 og 2.
3. Procedurerne i stk. 1 og 2 skal være gennemsigtige og ikke-
diskriminerende, stå i et rimeligt forhold til formålet og være baseretpå objektive kriterier. Medlemsstaterne sikrer, at begrundelserne forhelt eller delvist at afvise en ansøgning om tilladelse meddeles ansø-
geren, og de fastsætter en klageprocedure.
4. Hvis en medlemsstat finder, at befordringspligten som fastsat i
dette direktiv udgør en urimelig økonomisk byrde for den befordrings-
pligtige virksomhed, kan den for at sikre de tjenester, der er omfattet af
befordringspligten, oprette en udligningsfond, der til dette formål admi-nistreres af en instans, som er uafhængig af den eller de begunstigede.Den kan i så fald gøre udstedelsen af tilladelser betinget af en forplig-telse til at bidrage økonomisk til finansieringen af denne fond.Medlemsstaten sikrer, at principperne om gennemsigtighed, ikke-diskri-
mination og rimeligt forhold overholdes ved oprettelsen af
udligningsfonden og fastsættelsen af størrelsen af de økonomiskebidrag. Kun de tjenester, der er omhandlet i artikel 3, kan finansierespå denne måde.
5. Medlemsstaterne kan indføre et system til identificering af adres-
serede reklameforsendelser, som giver mulighed for kontrol med disseforsendelser, i det omfang denne tjeneste liberaliseres.
Artikel 10
1. Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse på forslag af
Kommissionen og på grundlag af traktatens artikel 57, stk. 2, artikel
66 og 100A, fastsætter de nødvendige foranstaltninger til harmonisering
af de i artikel 9 omhandlede procedurer for levering af posttjenester,der ikke er omfattet af eneret, til offentligheden på forretningsmæssigevilkår.
2. De i stk. 1 nævnte harmoniseringsforanstaltninger vedrører
navnlig de kriterier, postvirksomheden skal opfylde, de procedurer,den skal følge, fremgangsmåden ved offentliggørelsen af disse kriterierog procedurer samt klageprocedurerne.
Artikel 11
Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse på forslag af
Kommissionen og på grundlag af traktatens artikel 57, stk. 2, artikel66 og 100A, fastsætter de nødvendige foranstaltninger til harmoniseringaf de vilkår, der skal sikre brugerne og de befordringspligtige virksom-heder adgang til det offentlige postnet på gennemsigtige og ikke-diskriminerende vilkår.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 11
▼B
KAPITEL 5
Principper for takstfastsættelse og gennemsigtighed i regnskaberne
Artikel 12
Medlemsstaterne sikrer, at taksterne for alle tjenester, der er omfattet af
befordringspligten, fastsættes under overholdelse af følgende prin-cipper:
— priserne skal være overkommelige og gøre tjenesterne tilgængelige
for samtlige brugere
— priserne skal stå i forhold til omkostningerne; medlemsstaterne kan
beslutte, at der skal anvendes samme takst på hele deres nationale
område
— anvendelsen af en sådan ensartet takst udelukker ikke de befor-
dringspligtige virksomheder fra at indgå individuelle takstaftalermed visse kunder
— taksterne skal være gennemsigtige og ikke-diskriminerende
— hvis befordringspligtige virksomheder anvender særlige takster,
f.eks. for tjenester for erhvervslivet, afsendere af masseforsendelser
eller for virksomheder, der indsamler post fra forskellige kunder,skal de anvende principperne om gennemsigtighed og ikke-diskri-minering, både med hensyn til takster og de dertil knyttedebetingelser. Der skal ved taksterne tages hensyn til de omkostning-
er, der spares i forhold til standardtjenester, der omfatter samtlige
ydelser i forbindelse med indsamling, befordring, sortering og leve-ring af enkelte forsendelser, og de skal sammen med de dertilknyttede betingelser gælde ens over for forskellige kunder og iforholdet mellem kunder og de befordringspligtige virksomhedersligestillede tjenesteelementer. Sådanne takster skal også gælde
privatkunder, der sender post på lignende betingelser
— krydssubsidiering af befordringspligttjenester uden for enere-
tsområdet med indtægter fra tjenester på eneretsområdet er forbudt,undtagen i det omfang det godtgøres, at det er strengt nødvendigtfor at opfylde særlige befordringspligter på området med konkur-
rence; medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder indfører
bestemmelser med henblikherpå og underretter Kommissionen omde foranstaltninger, de har truffet; dette gælder dog ikke i medlems-stater, hvor der ikke er givet eneret på nogen tjenester.
Artikel 13
1. For at sikre opfyldelsen af befordringspligten ved grænseoverskri-
dende post tilskynder medlemsstaterne deres befordringspligtige
virksomheder til at sørge for, at følgende principper overholdes i deres
aftaler om terminalafgifter for grænseoverskridende post inden forFællesskabet:
— terminalafgifterne fastsættes i forhold til omkostningerne ved
håndtering og omdeling af den indgående grænseoverskridende post
— vederlaget fastlægges i forhold til kvaliteten af de leverede tjeneste-
ydelser
— terminalafgifterne skal være gennemsigtige og ikke-diskrimine-
rende.
2. Gennemførelsen af disse principper kan ledsages af overgangsbe-
stemmelser, så der ikke skabes unødvendige markedsforstyrrelser ellernegative følger for de økonomiske aktører, forudsat, at der er enighedherom mellem den afsendende og den modtagende postvirksomhed;sådanne bestemmelser skal dog begrænses til det minimum, der ernødvendigt for at opfylde målsætningerne.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for senest
to år efter dette direktivs ikrafttræden at sikre, at de befordringspligtige1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 12
▼M1
▼B
▼B
virksomheder udarbejder deres regnskaber i overensstemmelse med
denne artikel.
2. De befordringspligtige virksomheder udarbejder i deres interne
regnskabssystemer adskilte opgørelser for i hvert fald hver enkelt afde tjenester, der er omfattet af eneret, og for de tjenester, der ikke eromfattet af eneret. I opgørelserne for de tjenester, der ikke er omfattet
af eneret, sondres der klart mellem tjenester, der er omfattet af befor-
dringspligten, og tjenester, der ikke er omfattet heraf. Sådanne interneregnskabssystemer baseres på anvendelse af ensartede og objektivtbegrundede principper for produktøkonomiopgørelser.
3. Ved de i stk. 2 nævnte produktøkonomiopgørelsessystemer
henføres omkostningerne henholdsvis til hver enkelt af de tjenester,der er omfattet af eneret, eller til de tjenester, der ikke er omfattet afeneret, på følgende måde, jf. dog stk. 4:
a) omkostninger, som direkte kan henføres til en særlig tjeneste,
henføres til denne
b) fællesomkostninger, dvs. omkostninger som ikke direkte kan
henføres til en særlig tjeneste, konteres således:
i) fællesomkostningerne fordeles så vidt muligt på grundlag af en
direkte analyse af omkostningernes oprindelse
ii) er det ikke muligt at foretage en direkte analyse, henføres fælle-
somkostningerne på grundlag af en indirekte sammenkædningmed en anden omkostningskategori eller gruppe af omkostnings-
kategorier, for hvilken der kan foretages en direkte henføring
eller kontering; en sådan indirekte sammenkædning skal byggepå sammenlignelige omkostningsstrukturer
iii) kan der hverken findes en direkte eller indirekte metode til
omkostningsfordeling, skal omkostningskategorierne fordeles på
grundlag af en generel fordelingsnøgle, som beregnes ved at
anvende forholdet mellem alle direkte eller indirekte henførteeller fordelte omkostninger vedrørende hver enkelt af de tjene-ster, der er omfattet af eneret, på den ene side og de andretjenester på den anden side.
4. Andre omkostningsfordelingssystemer må kun anvendes, hvis de
er forenelige med stk. 2 og er godkendt af de nationale forvaltnings-myndigheder. Kommissionen underrettes, før de tages i anvendelse.
5. De nationale forvaltningsmyndigheder sikrer, at et kompetent
organ, som er uafhængigt af den befordringspligtige virksomhed,kontrollerer, at regnskaberne er forenelige med et af de omkostnings-fordelingssystemer, der er nævnt i stk. 3 og 4. Medlemsstaterne drageromsorg for, at der regelmæssigt offentliggøres en erklæring om, at
systemerne er overholdt.
6. Den nationale forvaltningsmyndighed stiller detaljerede oplys-
ninger om de omkostningsfordelingssystemer, som denbefordringspligtige virksomhed anvender, til rådighed og sender på
anmodning disse oplysninger til Kommissionen.
7. Efter anmodning stilles detaljerede regnskabsoplysninger i
henhold til disse systemer fortroligt til rådighed for den nationaleforvaltningsmyndighed og Kommissionen.
8. Hvis en medlemsstat ikke har givet eneret på nogen af de tjene-
ster, der i henhold til artikel 7 kan omfattes af eneret, og ikke, somtilladt i henhold til artikel 9, stk. 4, har oprettet en udligningsfond forat sikre de tjenester, der er omfattet af befordringspligten, og hvis den
nationale forvaltningsmyndighed har sikret sig, at ingen af de udpegede
befordringspligtige virksomheder i den pågældende medlemsstatmodtager åben eller skjult statsstøtte, kan den nationale forvaltnings-myndighed beslutte at undlade at gennemføre kravene i stk. 2-7 inærværende artikel. Den nationale forvaltningsmyndighed underretterKommissionen om sådanne beslutninger.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 13
▼B
Artikel 15
Alle befordringspligtige virksomheder udarbejder finansielle regn-
skaber, sender dem til revision hos en uafhængig revisor ogoffentliggør dem i overensstemmelse med den for erhvervsvirksom-
heder gældende relevante fællesskabsret og nationale lovgivning.
KAPITEL 6
Posttjenesternes kvalitet
Artikel 16
Medlemsstaterne sikrer, at der fastsættes og offentliggøres kvalitets-
standarder for opfyldelsen af befordringspligten med henblikpå at
sikre en posttjeneste af høj kvalitet.
Kvalitetsstandarderne omhandler navnlig den tid, der medgår til postbe-
fordringen, samt denne befordrings regelmæssighed og pålidelighed.
Disse standarder fastsættes af:
— medlemsstaterne, for så vidt angår den indenlandske postbefordring
— Europa-Parlamentet og Rådet, for så vidt angår grænseoverskri-
dende postbefordring inden for Fællesskabet (jf. bilaget). Seneretilpasning af disse standarder til den tekniske udvikling eller tilmarkedsudvikling foretages efter proceduren i artikel 21.
Der bør mindst én gang om året foretages en uafhængig kvalitetskon-
trol, og denne kontrol bør udføres af organer, der er uafhængige af debefordringspligtige virksomheder, og på standardiserede vilkår, der
fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 21. Resultaterne
af kontrollen offentliggøres mindst én gang om året.
Artikel 17
Medlemsstaterne fastsætter kvalitetsstandarder for den indenlandske
postbefordring og sikrer, at disse standarder er forenelige med de stan-
darder, der fastsættes for grænseoverskridende postbefordring inden forFællesskabet.
Medlemsstaterne meddeler deres kvalitetsstandarder for den inden-
landske postbefordring til Kommissionen, som offentliggør dem påsamme måde, som den offentliggør standarderne for grænseoverskri-dende postbefordring inden for Fællesskabet, jf. artikel 18.
De nationale forvaltningsmyndigheder sikrer, at der gennemføres en
uafhængig kvalitetskontrol i overensstemmelse med artikel 16, fjerde
stykke, at resultaterne begrundes, og at der om nødvendigt gribes ind.
Artikel 18
1. Kvalitetsstandarderne for grænseoverskridende postbefordring
inden for Fællesskabet er fastsat i bilaget i overensstemmelse med
artikel 16.
2. De nationale forvaltningsmyndigheder kan dispensere fra kvali-
tetsstandarderne i bilaget, hvis usædvanlige forhold med hensyn tilinfrastruktur og beliggenhed gør det nødvendigt. Når nationale myndig-heder dispenserer på denne måde, underretter de omgåendeKommissionen herom. Kommissionen forelægger en gang om året demeddelelser, den har modtaget de foregående tolv måneder, for det
udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 21, til underretning.
3. Kommissionen offentliggør alle tilpasninger af kvalitetsstandar-
derne for grænseoverskridende postbefordring inden for Fællesskabet iDe Europæiske Fællesskabers Tidende og sørger for regelmæssig
kontrol og offentliggørelse af resultaterne som dokumentation for, atstandarderne er overholdt, og at der er sket en udvikling. De nationaleforvaltningsmyndigheder sikrer, at der om nødvendigt gribes ind.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 14
▼B
Artikel 19
Medlemsstaterne sikrer, at der fastsættes gennemsigtige, enkle og
økonomisk overkommelige procedurer for behandlingen af klager frabrugere, særlig i tilfælde af bortkomst, tyveri, beskadigelse eller
manglende overholdelse af kvalitetsstandarderne for tjenesten (herunder
procedurer for placering af ansvaret, hvor to eller flere operatører erinvolveret).
Medlemsstaterne kan bestemme, at dette princip også anvendes på
brugere af tjenester, som
— ikke er omfattet af befordringspligten som defineret i artikel 3
— er omfattet af befordringspligten som defineret i artikel 3, men som
ikke leveres af den befordringspligtige virksomhed.
Medlemsstaterne vedtager foranstaltninger til at sikre, at tvister kan
afgøres retfærdigt og inden for en rimelig tid ved hjælp af de i stk. 1omhandlede procedurer, idet der, når det er berettiget, gøres brug af enrefusions- og/eller erstatningsordning.
Uden at de øvrige klagemuligheder, der er fastsat i den nationale
lovgivning og fællesskabsretten, i øvrigt indskrænkes, sikrer medlems-
staterne, at brugerne, enten individuelt eller, når det er foreskrevet i dennationale lovgivning, sammen med de organisationer, der repræsentererbrugernes og/eller forbrugernes interesser, kan forelægge den kompe-tente nationale instans de sager, hvor brugernes klager til denbefordringspligtige virksomhed ikke er tilfredsstillende behandlet.
Med henblik på bestemmelserne i artikel 16 sikrer medlemsstaterne, at
de befordringspligtige virksomheder sammen med den årlige beretningom kvalitetskontrollen offentliggør oplysninger, hvoraf antallet afklager og udfaldet af deres behandling fremgår.
KAPITEL 7
Harmonisering af tekniske standarder
Artikel 20
Harmoniseringen af tekniske standarder videreføres under særlig
hensyntagen til brugernes interesser.
Fastsættelsen af de tekniske standarder, der skal anvendes i postsek-
toren, overlades til Den Europæiske Standardiseringsorganisation på
grundlag af mandater i overensstemmelse med principperne i Rådetsdirektiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsproceduremed hensyn til tekniske standarder og forskrifter (
1).
Dette arbejde udføres under hensyntagen til de harmoniseringsforan-
staltninger, der er vedtaget på internationalt plan, specielt de
foranstaltninger, der er besluttet inden for Verdenspostforeningen.
De standarder, der skal anvendes, offentliggøres en gang om året i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Medlemsstaterne sikrer, at de befordringspligtige virksomheder
henviser til de standarder, der er offentliggjort i De Europæiske Fælles-
skabers Tidende , når brugernes interesser kræver det, og navnlig når de
giver de i artikel 6 omhandlede oplysninger.
Det i artikel 21 omhandlede udvalg skal orienteres om forløbet af det
arbejde, der udføres af Den Europæiske Standardiseringsorganisation,og om de fremskridt, denne organisation gør på området.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 15
(1) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommis-
sionens beslutning 96/139/EF (EFT L 32 af 10. 2. 1996, s. 31).▼M1
▼B
▼B
KAPITEL 8
Udvalget
Artikel 21
1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (
1), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
KAPITEL 9
Den nationale forvaltningsmyndighed
Artikel 22
Hver medlemsstat udpeger en eller flere nationale forvaltningsmyndig-
heder for postsektoren, der er retligt selvstændige og driftsmæssigtuafhængige af postvirksomhederne.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke nationale
forvaltningsmyndigheder de har udpeget til at varetage de opgaver,der følger af dette direktiv.
De nationale forvaltningsmyndigheder har som en særlig opgave at
sikre overholdelse af de forpligtelser, som følger af dette direktiv, og
de indfører om nødvendigt kontrolprocedurer og særlige procedurer
for at sikre, at eneretstjenester respekteres. De kan også få til opgaveat sikre overholdelse af konkurrencereglerne i postsektoren.
KAPITEL 10
Afsluttende bestemmelser
Artikel 23
Uden at det berører artikel 7, forelægger Kommissionen hvert andet år
og første gang senest den 31. december 2004 Europa-Parlamentet ogRådet en beretning om, hvordan direktivet er blevet anvendt, bl.a.
med relevante oplysninger om udviklingen i sektoren, specielt i relation
til de økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiskeaspekter, samt om posttjenesternes kvalitet. Beretningen ledsages even-tuelt af forslag til Europa-Parlamentet og Rådet.
Artikel 24
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest tolv måneder efter
dets ikrafttræden. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af ensådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes afmedlemsstaterne.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 16
(1) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
Artikel 25
Dette direktiv træder i kraft på den tyvende dag efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 26
1. Dette direktiv er ikke til hinder for, at en medlemsstat bibeholder
eller indfører foranstaltninger, som er mere liberale end dem, der er
fastsat i dette direktiv. Sådanne foranstaltninger skal være forenelige
med traktaten.
2. Uanset om dette direktiv bortfalder, kan de foranstaltninger,
medlemsstaterne har truffet for at efterkomme det, bibeholdes, i denudstrækning de er forenelige med traktaten.
Artikel 27
Dette direktiv udløber med undtagelse af artikel 26 den 31. december
2008, medmindre andet besluttes i medfør af artikel 7, stk. 3. De i
artikel 9 beskrevne tilladelsesprocedurer berøres ikke af denne dato.
Artikel 28
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 17
▼M1
▼B
▼B
BILAG
Kvalitetsstandarder for grænseoverskridende post inden for Fællesskabet
Kvalitetsstandarderne for grænseoverskridende post inden for Fællesskabet fast-
sættes i forhold til den gennemsnitlige forsendelsestid i den hurtigste
standardkategori, beregnet fra indlevering til aflevering (*) efter formlen D + n,
hvor D er indleveringsdatoen (**) og n antallet af hverdage, der forløber fra
denne dato til afleveringen til modtageren.
Kvalitetsstandarder for grænseoverskridende post inden for Fællesskabet
Gennemsnitlig forsendelsestid Målsætning
D + 3 85 % af forsendelserne
D + 5 97 % af forsendelserne
Standarderne skal være opfyldt såvel for al grænseoverskridende post som
helhed inden for Fællesskabet som for hver af de bilaterale poststrømme mellem
to medlemsstater.1997L0067 — DA — 20.11.2003 — 002.001 — 18
(*) Forsendelsestiden fra indlevering til aflevering er den tid, der går, fra forsendelsen
tilgår postnettet, til den afleveres til modtageren.
(**) Indleveringsdatoen anses for at være den dag, forsendelsen indleveres, såfremt indle-
veringen sker inden det tidspunkt for sidste indsamling, der er angivet for detpågældende postnets indleveringssted. Sker indleveringen efter dette tidspunkt, anses
indleveringsdatoen for at være den følgende indsamlingsdag.