1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 696/93
af 15. marts 1993
om de statistiske enheder til observation og analyse af det produktive system i Det Europæiske
Fællesskab
(EFT L 76 af 30.3.1993, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 696/93
af 15. marts 1993
om de statistiske enheder til observation og analyse af det produk-
tive system i Det Europæiske Fællesskab
RÅDET FOR DE EUROPÆISKEFÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
Gennemførelsen af det indre marked kræver statistiske normer for iden-
tificering af enheder, indsamling, fremsendelse og offentliggørelse afnationale statistikker og EF-statistikker med henblik på at sikre foretag-ender, finansielle institutioner, myndigheder og alle andre økonomiske
beslutningstagere inden for det indre marked pålidelige og sammenlig-
nelige oplysninger;
statistiske oplysninger om det produktive system er nødvendige for
foretagenderne til vurdering af deres konkurrenceevne og vil være
nyttige for EF-institutionerne med henblik på at forhindre konkurrence-
forvridning;
ifølge subsidiaritetsprincippet kan udfærdigelsen af fælles statistiske
normer til udarbejdelse af harmoniserede oplysninger kun effektivt
gennemføres på fællesskabsplan, og normerne skal anvendes i denenkelte medlemsstat under de organer og institutioner, der har ansvaretfor at udarbejde officielle statistikker;
kun hvis medlemsstaterne anvender fælles definitioner af statistiske
enheder, vil det være muligt at tilvejebringe integrerede statistiskeoplysninger, som er tilstrækkeligt pålidelige, hurtigt tilgængelige, flek-sible og hensigtsmæssigt opdelt til forvaltning af det indre marked;
medlemsstaterne kan for at tilgodese specifikke behov bibeholde eller
indføre andre statistiske enheder i deres nationale nomenklaturer tilobservation og analyse af det produktive system;
det præciseres i særlige retsakter, hvilken statistisk enhed der skal
anvendes til den enkelte undersøgelse eller den enkelte analyse;
anvendelsen af Den Statistiske Nomenklatur for Økonomiske Aktivi-
teter i De Europæiske Fællesskaber, i det følgende benævnt NACE
rev. 1, jf. forordning (EØF) nr. 3037/90(
4), og anvendelsen af Det
Europæiske Nationalregnskabssystem (ENS) kræver definition af stati-stiske enheder til registre, undersøgelser, præsentation og analyse afstatistiske oplysninger;
det udvalg, der er nedsat ved forordning (EØF) nr. 3037/90 har kompe-
tence til »fastlæggelse af retningslinjer for klassificering af statistiskeenheder i overensstemmelse med NACE rev. 1«; disse enheder børderfor defineres;
det er af afgørende betydning, at de statistiske enheder, der klassifi-
ceres efter NACE rev. 1, defineres ens i alle medlemsstaterne for atsikre sammenlignelighed mellem nationale statistikker og EF-stati-stikker;1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 267 af 16. 10. 1992, s. 3.
(2) EFT nr. C 337 af 21. 12. 1992, og afgørelse af 10. februar 1993 (endnu ikke
offentliggjort i Tidende).
(3) EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993, s. 60.
(4) EFT nr. L 293 af 24. 10. 1990, s. 1.
▼B
det vil være hensigtsmæssigt at begrænse antallet af statistiske enheder
vedrørende det produktive system;
af hensyn til de økonomiske statistikkers internationale sammenligne-
lighed et det nødvendigt, at medlemsstaterne og EF-institutionerneanvender statistiske enheder, som er udarbejdet i overensstemmelse
med beskrivelsen heraf i indledningen til De Forenede Nationers Inter-
nationale Standardklassifikation af al Erhvervsmæssig Virksomhed(ISIC rev. 3) og De Forenede Nationers Nationalregnskabssystem;
det produktive system består af samtlige de enheder, som deltager i
produktionen, og samtlige deres økonomiske og finansielle transakti-oner;
en konsekvent og generel anvendelse af disse enheder kræver, at der
indføres en overgangsperiode —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I bilaget til denne forordning fastlægges en liste over statistiske
enheder, i det følgende benævnt »statistiske enheder vedrørende detproduktive system«, samt anvendte kriterier, definitioner af disseenheder og forklarende bemærkninger.
Artikel 2
Definitionerne af de statistiske enheder vedrørende det produktive
system anvendes af medlemsstaterne og Kommissionen til identifice-ring af enhederne med henblikpå indsamling, fremsendelse,offentliggørelse og analyse af de statistiske oplysninger vedrørende detproduktive system og især de oplysninger, som har relation til NACErev. 1.
Artikel 3
Fra 1. januar 1994 anvender medlemsstaterne til de i artikel 2 omhand-
lede formål de i artikel 1 nævnte definitioner, når der er tale omstatistiske oplysninger om forhold, som vedrører perioden efter dennedato.
Artikel 4
1. I en overgangsperiode fra den 1. januar 1994 til den 31. december
1995 kan en medlemsstat til statistikker vedrørende denne periodeanvende andre statistiske enheder vedrørende det produktive systemend de i artikel 1 omtalte. I disse tilfælde skal statistiske data bestemttil Kommissionen i overgangsperioden så nøjagtigt som muligt tilpassesog fremsendes i overensstemmelse med bilaget.
2. Efter anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen undtagel-
sesvis af behørigt begrundede tekniske eller administrative årsagerforlænge overgangsperioden senest indtil den 31. december 1997.
Artikel 5
Efter udløbet af den i artikel 4 nævnte overgangsperiode kan Kommis-
sionen give en medlemsstat tilladelse til at anvende andre statistiskeenheder vedrørende det produktive system under forudsætning af, atde vedtages efter den i artikel 6 fastsatte procedure.
Artikel 6
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning, herunder foran-
staltninger, som træffes i forbindelse med tilpasningen til denøkonomiske og tekniske udvikling, og som især angår de statistiskeenheder vedrørende det produktive system, de anvendte kriterier ogdefinitionerne i bilaget, vedtages efter den i artikel 7 fastsatteprocedure.1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
Artikel 7
1. Kommissionens repræsentant forelægger Udvalget for Det Stati-
stiske Program, der er nedsat ved afgørelse 89/382/EØF, Euratom(1),
et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en
udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fast-sætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster.Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148,stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslagaf Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer,
der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er
fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anven-
delse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivneudtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disseforanstaltninger. I så fald udsætter Kommissionen gennemførelsen af
de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på højst
tre måneder regnet fra datoen for denne underretning.
3. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden
for det i stk. 2 nævnte tidsrum.
Artikel 8
Statistiske enheder vedrørende det produktive system, som indgår i en
fællesskabsretsakt, der indeholder bestemmelser om en fællesskabsstati-stik, skal fortolkes i overensstemmelse med begreberne ogterminologien i denne forordning.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 181 af 28. 6. 1989, s. 47.
▼B
BILAG
DE STATISTISKE ENHEDER VEDRØRENDE DET PRODUKTIVE
SYSTEM I FÆLLESSKABET
AFDELING I
Liste over enheder
Listen over statistiske enheder vedrørende det produktive system omfatter
følgende:
A. foretagendet
B. den institutionelle enhed
C. gruppen af foretagender
D. den faglige enhed
E. den homogene produktionsenhed
F. den lokale enhed
G. den lokale faglige enhed
H. den lokale homogene produktionsenhed.
AFDELING II
Anvendte kriterier
De statistiske enheder i denne forordning defineres ud fra tre kriterier. Disse tre
kriteriers betydning varierer alt efter enhederne.
A.Juridiske, regnskabsmæssige eller organisatoriske kriterier
1. Til definition af visse enheder, som kan genkendes og identificeres inden
for økonomien, skal der anvendes juridiske eller institutionelle kriterier.
Undertiden skal visse juridisk adskilte enheder slås sammen, fordi de
organisatorisk ikke har tilstrækkelig autonomi. For andre enheders
vedkommende må man anvende regnskabsmæssige eller finansielle krite-
rier.
2. For at enheden kan være et »foretagende«, må der være tale om retlige
enheder, som helt eller delvis udøver en produktionsaktivitet.
3. De retlige enheder er:
— enten juridiske personer, som ifølge loven eksisterer uafhængigt af de
personer eller institutioner, som ejer dem eller deltager heri
— eller fysiske personer, der som selvstændige udøver en økonomisk
aktivitet.
4. Den retlige enhed danner altid, alene eller undertiden sammen med andre
retlige enheder, det juridiske grundlag for den statistiske enhed »foreta-
gendet«.
B.Geografisk kriterium
1. En enhed kan lokaliseres geografisk. Der skelnes mellem lokalt plan,
regionalt plan, nationalt plan, fællesskabsplan og verdensplan.
2. Ved lokal forstås det mindste administrative distrikt: »Commune eller
gemeente« i Belgien, »kommune« i Danmark, »Gemeinde« i Tyskland,
»demos« eller »koinotis« i Grækenland, »municipio« i Spanien,
»commune«i Frankrig, »DED/ward« i Irland, »comune« i Italien,
»commune« i Luxembourg, »gemeente« i Nederlandene,
►A1»Gemeinde« i Østrig, »concelho« i Portugal, »kunta — kommun«i
Finland, »primärkommun« i Sverige og »ward«i Det Forenede
Kongerige. ◄
3. De regionale niveauer er defineret i Nomenklaturen for Statistiske Terri-
toriale Enheder (NUTS). Der sondres mellem niveau I, II og III.
4. Både observationsenhederne og analyseenhederne defineres på en sådan
måde, at der først og fremmest kan opstilles data for hver medlemsstat,
og der på grundlag af disse data kan udarbejdes data for hele Fælles-
skabet eller for de største økonomiske områder.
5. De geografiske kriterier skal således være præcise, for at der kan fore-
tages konsolideringer, uden at data udelades eller medregnes mere end
en gang.1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
C.Aktivitetskriterium
1. Produktionsaktiviteten, i det følgende benævnt »aktivitet« følger af en
kombineret anvendelse af forskellige midler (produktionsudstyr, arbejds-
kraft, produktionsmetoder, informationsnet, produkter), som resulterer i
produktion af bestemte varer eller tjenesteydelser. En aktivitet er karakte-
riseret ved tilgang af produkter (varer eller tjenesteydelser), en
produktionsproces og de derved fremstillede produkter.
2. Aktiviteterne bestemmes med reference til et specifikt niveau i NACE
rev. 1.
3. Hvis en enhed udøver flere aktiviteter, som ikke er hjælpeaktiviteter,
inddeles de efter værditilvæksten i faktorpriser. Der sondres således
mellem hovedaktiviteten og biaktiviteterne.
4. Hvis der ikke foreligger tal om værditilvæksten, vil andre kriterier blive
lagt til grund, som f.eks. antallet af ansatte, lønomkostninger, omsætning,
anlægsaktiver osv., der anvendes på en sådan måde, at der foretages den
bedst mulige tilnærmelse til den klassificering, som ville have været fore-
taget på basis af værditilvæksten.
5. Enhederne klassificeres efter deres aktiviteter. Når en aktivitet overstiger
50 % af værditilvæksten, bestemmer denne enhedens klassificering. I de
andre tilfælde følges klassificeringsreglerne. Klassificeringen foretages
trinvis begyndende fra det højeste aggregeringsniveau for hovedafde-
lingen (et bogstav) ned til undergruppen (4 cifre) via hovedgruppen (2
cifre) og gruppen (3 cifre). Hvert klassificeringsniveau skal være kompa-
tibelt med det foregående niveau. Det i medfør af forordning (EØF)
nr. 3037/90 nedsatte udvalg for det statistiske program har kompetence
på dette område.
6. Til hovedaktiviteten og biaktiviteterne er knyttet hjælpeaktiviteter som
f.eks. administration, regnskabsføring, edb, overvågning, indkøb, afsæt-
ning, salgsfremme, oplagring, reparation, transport og kantiner.
Hjælpeaktiviteter i en enhed udøves for at muliggøre eller lette enhedens
produktion af varer og tjenesteydelser, som er bestemt for tredjemand.
Hjælpeaktiviteternes produkter er derimod ikke bestemt for tredjemand.
7. Begrebet hjælpeaktivitet defineres i afdeling IV, afsnit B.
AFDELING III
Definitioner af de statistiske enheder vedrørende det produktive system og
forklarende bemærkninger til hver enkelt enhed
A.Foretagendet
Foretagendet består af den mindste kombination af retlige enheder. Det er en
organisatoriskenhed, som producerer varer og tjenesteydelser, og som i et
vist omfang har fri beslutningsret med hensyn til anvendelsen af sine
ressourcer i den daglige drift. Et foretagende udøver en eller flere aktiviteter
på et eller flere steder. Et foretagende kan bestå af en eneste retlig enhed.
Forklarende bemærkning
Foretagendet er, sådan som det defineres, en økonomisk enhed, som dermed
i visse tilfælde kan omfatte flere retlige enheder. Visse retlige enheder
udøver udelukkende aktiviteter for en anden retlig enhed, og de er kun
blevet oprettet af administrative grunde (f.eks. skattemæssige), uden at de
har nogen økonomisk betydning. Til denne kategori hører også en stor del
af de retlige enheder uden personale. Ofte skal deres aktiviteter betragtes
som aktiviteter til støtte for den retlige moderenhed, som de tilhører, og
som de skal være tilknyttet for at kunne danne »foretagendet«, som anvendes
til den økonomiske analyse.
B.Den institutionelle enhed
Den institutionelle enhed er grundelementet i de økonomiske beslutninger.
Det karakteristiske ved denne enhed er en samordnet adfærd og den fri
beslutningsret, hvad angår udøvelse af hovedfunktionen. En enhed anses for
at være en institutionel enhed, når den har fri beslutningsret med hensyn til
udøvelse af sin hovedfunktion, og når den fører et fuldstændigt regnskab.
— At en enhed har fri beslutningsret, hvad angår hovedfunktionen, inde-
bærer, at den bærer ansvaret for sine beslutninger og dispositioner.
— At en enhed fører et fuldstændigt regnskab indebærer, at den må foretage
registrering af alle sine økonomiske og finansielle transaktioner i løbet af
regnskabsperioden samt opstille status over aktiver og passiver.1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
Forklarende bemærkninger
1. Inden for sektoren selskaber svarer foretagendet til den institutionelle
enhed i Det Europæiske Nationalregnskabssystem (ENS). Der findes
også analoge institutionelle enheder inden for sektorerne det offentlige
og de private ikke-udbyttegivende institutioner. Den institutionelle enhed
inden for sektoren husholdninger dækker alle husholdningens aktiviteter,
mens foretagendet er forbeholdt deres produktionsaktiviteter.
2. Ud fra disse regler gælder følgende for institutioner, som ikke fuldstæn-
digt opfylder begge de nævnte forudsætninger for en institutionel enhed:
a) husholdningerne er altid institutionelle enheder, også selv om de ikke
fører et fuldstændigt regnskab, da de har fri beslutningsret i udøvelsen
af deres aktivitet
b) enheder, som ikke fører et fuldstændigt regnskab, henregnes til de
institutionelle enheder, i hvis regnskaber deres regnskaber indgår som
delregnskab
c) enheder med fuldstændigt regnskab, men uden fri beslutningsret, hvad
angår udøvelsen af deres hovedfunktion, henregnes til de enheder, som
kontrollerer dem
d) enheder, som opfylder definitionen på institutionelle enheder,
behandles som sådanne, selv om de ikke offentliggør deres regnskaber
under nogen form
e) enheder, der udgør en del af en gruppe af foretagender, og som fører
et fuldstændigt regnskab, betragtes som værende institutionelle
enheder, selv om de har afgivet en del af deres fri beslutningsret til
en central organisation (holdingselskabet), som tager sig af den
samlede ledelse af gruppen; holdingselskabet selv betragtes som
værende en institutionel enhed forskellig fra de enheder, som det
kontrollerer.
3. Følgende enheder betragtes som institutionelle enheder:
— enheder, som har et fuldstændigt regnskab og fri beslutningsret:
a) selskaber med aktie- eller anpartskapital
b) andelsselskaber og interessentskaber med status som juridiske
personer
c) offentlige virksomheder, der betragtes som juridiske personer
d) ikke-udbyttegivende institutioner, der er juridiske personer
e) offentlige forvaltningsorganer
— enheder, som har et fuldstændigt regnskab, og som man har vedtaget
at betragte som havende fri beslutningsret:
f) selskabslignende foretagender: enkeltmandsforetagender, interes-
sentskaber og offentlige virksomheder, som ikke falder ind under
a), b) eller c), for så vidt deres økonomiske og finansielle adfærd
kan adskilles fra deres ejeres og svarer til adfærden i et selskab
med aktie- eller anpartskapital
— enheder, som ikke nødvendigvis har et fuldstændigt regnskab, men
som man har vedtaget at betragte som havende fri beslutningsret:
g) husholdninger.
C.Gruppen af foretagender
Gruppen af foretagender består af foretagender, som er juridisk-finansielt
sammenknyttet. Gruppen af foretagender kan omfatte flere beslutningscentre
inden for den politik, der føres vedrørende produktion, afsætning, fortjeneste
mv. Den kan centralisere visse aspekter af den finansielle forvaltning og de
skattemæssige dispositioner. Den danner en økonomisk helhed, som kan
træffe afgørelser især vedrørende de enheder, som indgår i gruppen.
Forklarende bemærkninger1. Til visse observationer og analyser er det undertiden også hensigtsmæs-
sigt og nødvendigt at analysere relationerne mellem nogle foretagender
og slå dem sammen, når de er nært indbyrdes forbundet. Arbejdet med
at definere gruppen af foretagender er endnu ikke tilendebragt. Nærvæ-
rende definition er udarbejdet på basis af begrebet »regnskabsgruppe«,
jf. syvende direktiv 83/349/EØF (EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1).
Dette direktiv trådte i kraft for første gang for de konsoliderede regn-
skaber i det regnskabsår, der indledtes i 1990. Med direktiv 90/605/EØF
(EFT nr. L 317 af 16. 11. 1990, s. 60) udvides det syvende direktivs
anvendelsesområde.1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
2. Ifølge det syvende direktiv formodes der at være tale om en gruppe, når
20 % af kapitalen eller stemmerettighederne kontrolleres af et andet fore-
tagende. De nærmere retningslinjer for kontrollen med beføjelser
vedrørende udnævnelse af ledelsen er kriterier, som skal tages i betragt-
ning. Ud over den finansielle kontrol (majoritetskontrol) tagen højde for
den faktiske kontrol.
3. Denne definition kan ikke uden videre anvendes i statistiske analyser, for
»regnskabsgrupper« er ikke særskilte størrelser, som blot kan adderes.
Man må således definere den statistiske enhed »gruppe af foretagender«
afledt af »regnskabsgruppe« på basis af følgende ændringer:
— man medregner regnskabsgrupper på højeste konsolideringsniveau:
»hovedforetagender«
— »gruppen af foretagender« omfatter de enheder, hvis regnskaber
globalt er integreret i det konsoliderende selskabs regnskaber
— endvidere medregnes majoritetskontrollerede enheder, hvis regnskaber
ikke er integreret i de konsoliderede regnskaber i henhold til et af
kriterierne i det syvende direktiv, dvs. udøvelse af anden aktivitet
eller beskeden relativ størrelse
— relationer af mindre end et års varighed medregnes ikke.
4. Gruppen af foretagender er en helhed af foretagender, som kontrolleres af
hovedforetagendet. Hovedforetagendet er den retlige moderenhed, som
ikke kontrolleres (direkte eller indirekte) af nogen anden retlig enhed.
Ethvert datterdatterselskab betragtes som datterselskab af moderforeta-
gendet. Det skal endvidere bemærkes, at der med hensyn til
andelsselskaber eller gensidige selskaber findes særlige tilfælde, hvor
andelene i moderforetagendet indehaves af datterenheder.
5. Grupper af foretagender består ofte af enheder, som er knyttet sammen på
forskellig måde: ejerskab, kontrol, forvaltning etc. Ofte er disse enheder
knyttet sammen med familieenheder fra flere forskellige generationer.
Enheden »gruppen af foretagender« er ofte sluttet sammen via komplekse
relationer, og meget ofte er aktiviteterne meget forskelligartede. I gruppen
af foretagender er det muligt at identificere undergrupper.
6. Det er hensigtsmæssigt at identificere alle relationer (majoritets- eller
minoritetskontrol) mellem hovedforetagendet og det kontrollerede foreta-
gende via nettet af datterselskaber og datterdatterselskaber. Det er herved
muligt at opstille hele organisationsplanen for gruppen.
7. Under hensyntagen til de forskellige regnskabsdirektiver bør man til
stadighed bestræbe sig på blandt basisenhederne i gruppen at skelne
mellem »ikke-finansielle foretagender« og »finansielle institutioner«.
Blandt de sidstnævnte skelnes mellem »kreditformidlende institutioner«
og »forsikringsselskaber«. Grupperne har verdensomsændende relationer,
men skal analyseres for hver medlemsstat og hele Fællesskabets økono-
miske område.
8. Enheden »gruppen af foretagender« er velegnet til finansielle og strate-
giske analyser vedrørende foretagenderne, men den er for uensartet og
ændrer sig for ofte til at blive den centrale observations- og analyseenhed,
som stadig er foretagendet. Den anvendes til at samle og præsentere visse
data.
D.Den faglige enhed
Den faglige Enhed omfatter samtlige de dele i et foretagende, som bidrager
til udøvelsen af en aktivitet på undergruppeniveau (4 cifre) i NACE rev. 1,
og som svarer til en eller flere operationelle underopdelinger af foretagendet.
Foretagendet har et informationssystem, der for hver faglig enhed kan angive
eller beregne mindst produktionsværdien, forbrug af rå- og hjælpestoffer,
lønomkostninger, restindkomster samt antallet af ansatte og de faste brutto-
investeringer.
Forklarende bemærkninger1. Den faglige enhed blev dannet som en observationsenhed for at gøre
resultaterne af de statistiske undersøgelser efter aktivitet mere ensartede
og dermed forbedre resultaternes internationale sammenlignelighed. Både
på nationalt og internationalt plan er der forskelle i den horisontale og
vertikale integration af foretagender. En enhed, som kun udøver hjæl-
peaktiviteter for et foretagende, den tilhører, kan ikke betragtes som en
separat faglig enhed. Den faglige enhed svarer til den praktiske definition
i punkt 96 i indledningen til ISIC rev. 3.
2. De faglige enheder, som er opført under en bestemt position i NACE rev.
1, kan fremstille produkter uden for den pågældene homogene gruppe,
hvortil deres aktivitet hører, som følge af de faglige enheders biaktivi-1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
teter, som man ikke kan identificere ud fra de tilgængelige regnskaber.
Omvendt dækker de faglige enheder, der er klassificeret i nomenklaturen
efter hovedaktivitet, ikke en homogen gruppes samlede produktion af
bestemte produkter, eftersom disse produkter kan produceres som biakti-
viteter i faglige enheder, som henhører under en anden position i NACE
rev. 1.
3. Foretagendernes interne regnskaber (profit- eller omkostningscentre) har
udviklet sig i en sådan retning, at de følger kriterier, som ofte ligger tæt
op ad aktivitetsbegrebet. Ved hjælp af disse regnskaber er det muligt at
tilvejebringe oplysninger om faglige enheder med henblikpå at gøredem observerbare.
4. Et foretagendes udgifter til hjælpeaktiviteter henføres til hoved- eller
biaktiviteterne og følgelig til de faglige enheder, der observeres i det
pågældende foretagende.
E.Den homogene produktionsenhed
Den homogene produktionsenhed omfatter en enkelt aktivitet, nemlig input
af produkter, en produktionsproces og output af homogene produkter. De
produkter, som indgår i input og output kendetegnes ved deres fysiske egen-
skaber, forarbejdningsgraden og den anvendte produktionsteknik med
reference til en produktnomenklatur. Den homogene produktionsenhed kan
svare til en institutionel enhed eller en del heraf, men kan aldrig høre ind
under to forskellige institutionelle enheder.
Forklarende bemærkninger1. For at få en nøjagtig analyse af produktionsprocessen har man i Det Euro-
pæiske Nationalregnskabssystem valgt homogene enheder til analyse af
de teknisk-økonomiske sammenhænge. Disse analyseenheder, der bl.a.
anvendes til input-outputtabellerne, kan almindeligvis ikke observeres
direkte og rekonstrueres i praksis ud fra data vedrørende observationsen-
hederne.
2. Størstedelen af observationsenhederne har blandede eller sideordnede
aktiviteter. De udøver eventuelt en hovedaktivitet, forskellige biaktiviteter
— dvs. aktiviteter, som henhører under andre brancher — og hjælpeakti-
viteter, som f.eks. administration, indkøb, distribution, oplagring,
reparation etc. Hvis en observationsenhed har en hovedaktivitet og en
eller flere biaktiviteter, opdeles den i det tilsvarende antal homogene
produktionsenheder, og biaktiviteterne klassificeres under andre positi-
oner i nomenklaturen end hovedaktiviteten. Derimod adskilles
observationsenhedens hjælpeaktiviteter ikke fra dens hovedaktiviteter
eller biaktiviteter.
3. Den homogene produktionsenhed defineres uafhængigt af, hvor aktivi-
teten udøves. I ISIC rev. 3 er »den homogene
produktionsenhed«defineret på en sådan måde, at den svarer til »den
lokale homogene produktionsenhed«. Punkt 112 i indledningen til ISIC
rev. 3 er således betinget af punkt 104.
F.Den lokale enhed
Den lokale enhed er et foretagende eller en del af et foretagende (f.eks.
værksted, fabrik, butik, kontor, mine, lager) beliggende på et geografisk
identificerbart sted. På dette sted eller med dette sted som udgangspunkt
udøves økonomiske aktiviteter i et og samme foretagende, som — med en
enkelt undtagelse — beskæftiger en eller flere personer (også på deltid).
Forklarende bemærkninger1. Hvis en ansat er beskæftiget flere steder (vedligeholdelse eller tilsyn)
eller arbejder hjemme, anses den lokale enhed for at være det sted,
hvorfra den pågældende modtager sine instrukser, og hvorfra arbejdet er
organiseret. Det skal være muligt præcist at fastslå, hvor mange beskæfti-
gede, der er tilknyttet hver lokal enhed. Når en retlig enhed er juridisk
grundlag for et foretagende eller en del af et sådant, skal den have en
lokal enhed som hovedsæde, selv om der ikke er ansat personale.
Desuden kan en lokal enhed omfatte udelukkende hjælpeaktiviteter.
2. Geografisk identifikation skal forstås helt bogstaveligt, idet to enheder
beliggende to forskellige steder, der hører til samme foretagende, skal
betragtes som to lokale enheder (selv inden for det mindste administrative
distrikt i en medlemsstat). En enkelt lokal enhed kan imidlertid være
fordelt på flere tilstødende administrative distrikter. I dette tilfælde er
postadressen afgørende.
3. Enhedens grænser markeres af de tilhørende jordarealers grænser, hvilket
betyder, at f.eks. offentlig vej, som gennemskærer arealet, ikke nødven-1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
digvis får indflydelse på grænselinjerne. Definitionen ligger meget tæt på
den i punkt 101 i ISIC rev. 3 anførte, for så vidt der er tale om belig-
genhed i ordets snævre betydning, men afviger derimod fra definitionen
i punkt 102, da den snævre betydning ikke kan ændres alt efter, hvilke
statistikker der er tale om. Endvidere lægges kriteriet vedrørende antallet
af ansatte normalt til grund.
4. I forbindelse med regionalregnskaberne anvedes i ENS-REG (ENS
anvendt på regionalt plan) den samme definition af den lokale enhed.
G.Den lokale faglige enhed
Den lokale faglige enhed er den del af en faglig enhed, som henføres til
lokalt niveau.
Forklarende bemærkninger
1. Hver faglig enhed skal bestå af mindst en lokal faglig enhed. En faglig
enhed kan imidlertid bestå af en kombination af dele af en eller flere
lokale enheder. En lokal enhed kan derimod under visse omstændigheder
omfatte udelukkende en gruppe af hjælpeaktiviteter. I dette tilfælde kan
den lokale enhed klassificeres i yderligere en kategori. Desuden skal hvert
foretagende have mindst en lokal faglig enhed.
2. Den lokale faglige enhed svarer til den praktiske definition af »establish-
ment«, som findes i punkt 106 i indledningen til ISIC rev. 3.
H.Den lokale homogene produktionsenhed
Den lokale homogene produktionsenhed er den del af en homogen produkti-
onsenhed, der henføres til lokalt niveau.
AFDELING IV
Supplerende forklarende bemærkninger
A.Organer inden for det offentlige og private ikke-udbyttegivende institutioner
1. I forbindelse med organer inden for det offentlige, er det meget forskel-
ligt, hvilken statistisk enhed, der er relevant ved indsamling og
bearbejdning af de statistiske oplysninger (f.eks. det centrale offentlige,
den sociale sikring eller det lokale offentlige i regionen, provinsen, depar-
tementet, amtet, grevskabet, kommunen, byområdet osv.). Disse
forskellige organer planlægger, kontrollerer og forvalter kollektivt finans-
erne for de organer, som henhører herunder (disse organer kan være
ministerier, generaldirektorater, direktorater, forskellige kontorer og
nævn osv.). Imidlertid har nogle af disse organer — især inden for det
lokale offentlige — sandsynligvis meget mere uensartede aktiviteter end
selskaberne.
2. Ofte henhører disse organers aktiviteter under hovedafdeling L i NACE
rev. 1: »Offentlig administration og forsvar; lovpligtig socialsikring«,
men andre organer udøver hovedsagelig aktiviteter, som henhører under
andre hovedafdelinger: »Undervisning«(hovedafdeling M), »Sundheds-
væsen og sociale foranstaltninger« (hovedafdeling N), »Andre kollektive,
sociale og personlige tjenesteydelser« (hovedafdeling O) o.a.
3. Når man skal kombinere data vedrørende enheder inden for den private
sektor med data vedrørende organer inden for det offentlige og de private
ikke-udbyttegivende institutioner, som er klassificeret efter økonomisk
aktivitet, er det til identifikation og klassifikation af disse data nødvendigt
at anvende statistiske enheder, som i størst muligt omfang er tilpasset de
statistiske enheder, som anvendes inden for den private sektor. Alle de
kriterier, som anvendes inden for den private sektor, anvendes derfor
analogt på organerne inden for det offentlige. Det samme gælder de
private ikke-udbyttegivende institutioner.
B.Hjælpeaktiviteter
1. En aktivitet betragtes som hjælpeaktivitet, hvis den opfylder følgende
betingelser:
a) aktiviteten må kun komme den pågældende enhed til gode, hvilket vil
sige, at de producerede varer eller tjenesteydelser ikke må handles på
markedet
b) en tilsvarende aktivitet af lignende omfang findes i lignende produkti-
onsenheder1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
c) der produceres tjenesteydelser eller undtagelsesvis ikke-varige goder,
som ikke er enhedens slutprodukter (f.eks. mindre redskaber og
værktøj, eller stilladser)
d) hvis den indgår i enhedens løbende omkostninger, dvs. den producerer
ikke fast realkapital.
2. Sondringen mellem hjælpeaktivitet, hovedaktivitet eller biaktivitet kan
tydeliggøres med en række eksempler:
— Produktion af mindre redskaber og værktøj til enhedens eget brug er
en hjælpeaktivitet (opfylder alle kriterier).
— Transport for egen regning er almindeligvis en hjælpeaktivitet
(opfylder alle kriterier).
— Salg af egne produkter er en hjælpeaktivitet, for hovedreglen er, at
produktionen skal være bestemt for salg. Hvis man inden for en
produktionsenhed kan identificere et detailsalgssted (direkte salg til
den endelige forbruger), som f.eks. kan være en lokal enhed, kan dette
salgssted undtagelsesvis og til brug for visse analyser betragtes som
en faglig enhed. Denne observationsenhed klassificeres således i to
kategorier, dvs. ud fra dens hoved- eller biaktivitet eller ud fra dens
selvstændige aktivitet (detailhandel).
3. Som hovedregel kan produktionsprocessen således ikke afvikles uden en
række forskellige hjælpeaktiviteter. Disse aktiviteter bør imidlertid ikkeudskilles for at danne særskilte enheder, selv om hjælpeaktiviteterne
udøves i en særskilt retlig enhed eller et særskilt sted, og selv om der
føres særskilte regnskaber. Endvidere tages der ikke hensyn til hjælpeak-
tiviteten ved klassificering af aktiviteterne i den enhed, hvorunder
hjælpeaktiviteterne henhører. Det bedste eksempel på en enhed, der
udfører hjælpeaktiviteter, er foretagendets centrale administrationsafde-
ling eller »hovedsæde«.
4. Ud fra definitionen i punkt 1 betragtes følgende aktiviteter ikke som hjæl-
peaktiviteter:
a) produktion af varer eller udførelse af arbejde, som bidrager til produk-
tion af fast realkapital. Det drejer sig især om byggearbejder, der
udføres for egen regning. Dette er helt i overensstemmelse med den
fremgangsmåde, der anvendes i NACE rev. 1, hvor enheder, der
udfører byggearbejder for egen regning, klassificeres i bygge- og
anlægssektoren, hvis der foreligger data herom
b) produktion, der selv om den indgår som forbrug i hovedaktiviteten
eller biaktiviteterne, for en stor dels vedkommende sælges
c) produktion af varer, der senere bliver en integrerende del af produkti-
onen i forbindelse med hovedaktiviteten eller biaktiviteten — f.eks.
hvis en afdeling af foretagendet producerer kasser, beholdere osv.,
der skal anvendes som emballage til enhedens produkter
d) produktion af energi (integreret elektricitetsværk eller koksværk),
uanset om denne produktion forbruges i forbindelse med udøvelse af
hoved- eller biaktiviteten eller ikke
e) indkøb af varer til videresalg
f) aktiviteterne inden for forskning og udvikling. Disse aktiviteter er ikke
særlig udbredte, og der produceres ikke derved tjenesteydelser, som
anvendes i den normale produktion.
Hvis man råder over særskilte data om disse aktiviteter, skal de klassifi-
ceres som særskilte aktiviteter og dermed betragtes som faglige enheder.
5. Hvis hjælpeaktiviteterne kun udøves for en enkelt enhed, er disse aktivi-
teter og de derved anvendte ressourcer en integrerende del af den
pågældende enheds aktiviteter og ressourcer. Hvis den statistiske enheds
aktiviteter og de tilsvarende hjælpeaktiviteter ikke udøves inden for
samme geografiske område (der tænkes her på geografiske områder, som
er defineret til brug for statistiske undersøgelser), kan det for de katego-
rier af data, som skal klassificeres efter geografiske områder, være
hensigtsmæssigt at indsamle særskilte supplerende oplysninger om disse
enheder, selv om de kun udøver hjælpeaktiviteter.
6. Hvis hjælpeaktiviteter hovedsagelig udøves til støtte for to eller flere
faglige enheder, skal omkostningerne til disse hjælpeaktiviteter fordeles
mellem alle de faglige enheder, hvortil de er knyttet. Hvis der foreligger
data om de omkostninger, der kan henføres til hver af de særskilte aktivi-
teter, skal omkostningerne fordeles på dette grundlag. Foreligger der ikke
data af denne art, skal omkostningerne i forbindelse med hjælpeaktivite-
terne fordeles mellem hovedaktiviteterne og biaktiviteterne i forhold til
produktionsværdien med fradrag af værdien af forbruget af rå- og hjælpe-
stoffer bortset fra omkostningerne til hjælpeaktiviteterne. Viser det sig, at1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
denne fremgangsmåde er for vanskelig, kan omkostningerne til hjælpeak-
tiviteterne blot fordeles i forhold til produktionsværdien.
7. Når hjælpeaktiviteterne er organiseret på en sådan måde, at de er til støtte
for to eller flere enheder i et foretagende, som omfatter flere enheder, kan
de etableres som en gruppe af hjælpeaktiviteter på et særskilt sted.
Ligesom det kan være hensigtsmæssigt i fuldt omfang at dække visse
aktiviteter, selv om disse udøves uafhængigt eller af enheder, som
udelukkende udøver hjælpeaktiviteter (f.eks. databehandling), kan det
være nyttigt at foretage supplerende klassificeringer. Disse enheder kan i
dette tilfælde ud over at blive klassificeret efter aktiviteten i den enhed,
hvortil de hører, klassificeres efter deres egne aktiviteter.
8. Det kan forekomme, at en aktivitet, der oprindelig var en hjælpeaktivitet,
senere resulterer i levering af tjenesteydelser, som skal sælges til andre
enheder. En sådan aktivitet kan udbygges i et sådant omfang, at det ikke
længere er en hjælpeaktivitet, hvorefter den skal betragtes som en enheds
hoved- eller biaktivitet. Den eneste måde, hvorpå det kan fastslås, om en
bestemt aktivitet skal betragtes som en hjælpeaktivitet eller som hoved-
eller biaktivitet, er at vurdere den rolle, som den pågældende aktivitet
spiller i hele foretagendet.
C.Oversigtstabel efter aktivitet og arbejdssted
En eller flere aktiviteterEt eller flere arbejdssteder
Foretagende
Insitutionel enhedEt arbejdssted
Lokal enhed
En aktivitetFaglig enhed
Homogen produktions-
enhedLokal faglig enhed
Lokal homogen
produktionsenhed1993R0696 — DA — 01.01.1995 — 001.001 — 12