Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 659/1999
af 22. marts 1999
om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93
(EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1)
Berigtiget ved:
"C1 Berigtigelse, EFT L 129 af 22.5.1999, s. 43 (659/1999)1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 659/1999
af 22. marts 1999
om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
særlig artikel 94,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:(1) Med forbehold af særlige procedureregler fastsat ved forordninger
inden for bestemte sektorer, bør nærværende forordning gælde forstøtte inden for alle sektorer; med henblik på anvendelsen af traktatens
artikel 77 og 92 har Kommissionen i henhold til traktatens artikel 93
særlige beføjelser til at beslutte, om en statsstøtte er forenelig medfællesmarkedet, når den undersøger eksisterende støtte, når den træfferbeslutninger om nye eller ændrede støtteforanstaltninger, og når den
træffer foranstaltninger vedrørende manglende overholdelse af dens
beslutninger eller anmeldelseskravet;
(2) i overensstemmelse med De Europæiske Fællesskabers Domstols
retspraksis har Kommissionen udviklet og etableret en fast praksis foranvendelsen af traktatens artikel 93 og fastlagt visse proceduremæssigeregler og principper i en række meddelelser; med henblik på at sikre
effektive procedurer i medfør af traktatens artikel 93 er det
hensigtsmæssigt at kodificere og styrke denne praksis gennem enforordning;
(3) en procedureforordning om anvendelsen af traktatens artikel 93 vil øge
gennemsigtigheden og retssikkerheden;
(4) for at sikre retssikkerheden bør det defineres, under hvilke
omstændigheder støtten anses for at være eksisterende støtte;fuldførelsen og udbygningen af det indre marked er en gradvis proces,
der afspejles i den stadige udvikling af statsstøttepolitikken; som følge
af denne udvikling kan visse foranstaltninger, som ikke blev anset forstatsstøtte, da de blev indført, senere være blevet til statsstøtte;
(5) i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3, skal alle påtænkte
nye støtteforanstaltninger anmeldes til Kommissionen, og de må ikkegennemføres, før Kommissionen har givet tilladelse hertil;
(6) i overensstemmelse med traktatens artikel 5 skal medlemsstaterne
samarbejde med Kommissionen og give den alle oplysninger, som er
nødvendige, for at den kan opfylde sine forpligtelser i henhold til
denne forordning;
(7) den frist, inden for hvilken Kommissionen skal afslutte den foreløbige
undersøgelse af anmeldte støtteforanstaltninger, bør fastsættes til tomåneder fra modtagelsen af en fuldstændig anmeldelse eller framodtagelsen af en behørigt begrundet erklæring fra den pågældende
medlemsstat om, at den anser anmeldelsen for at være fuldstændig,
fordi de yderligere oplysninger, som Kommissionen kræver, ikke er tilrådighed eller allerede er givet; af hensyn til retssikkerheden bør denneundersøgelse afsluttes med en beslutning;
(8) i alle tilfælde, hvor Kommissionen efter den foreløbige undersøgelse
ikke kan konstatere, at en støtteforanstaltning er forenelig med
fællesmarkedet, indledes den formelle undersøgelsesprocedure, for at
Kommissionen kan få mulighed for at indsamle alle de oplysninger,den behøver for at kunne vurdere støttens forenelighed, og for atinteresserede parter kan få mulighed for at fremsætte deres bemærk-
ninger; interesserede parters rettigheder kan bedst sikres inden for!B
(1) EFT C 116 af 16. 4. 1998, s. 13.
(2) Udtalelse af 14. 1. 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).
(3) EFT C 284 af 14. 9. 1998, s. 10.1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 2
rammerne af den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til
traktatens artikel 93, stk. 2;
(9) Kommissionen bør, efter at have taget stilling til de interesserede
parters bemærkninger, afslutte sin undersøgelse med en beslutning, så
snart eventuelle tvivlsspørgsmål er ryddet af vejen; hvis undersøgelsen
ikke er afsluttet efter en periode på 18 måneder fra procedurensindledning, bør den pågældende medlemsstat dog have mulighed for at
anmode om en beslutning, som Kommissionen skal træffe inden for to
måneder;
(10) for at sikre, at statsstøttereglerne anvendes korrekt og effektivt, bør
Kommissionen have mulighed for at ophæve en beslutning, der var
baseret på urigtige oplysninger;
(11) for at sikre, at traktatens artikel 93 overholdes, herunder især
anmeldelsespligten og standstill-klausulen i stk. 3 i samme artikel,
bør Kommissionen undersøge alle tilfælde af ulovlig støtte; af hensyn
til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør der fastlægges regler for,hvilke procedurer der skal følges i sådanne tilfælde; når en medlems-stat ikke har overholdt anmeldelsespligten eller standstill-klausulen,
bør Kommissionen ikke være bundet af tidsfrister;
(12) i tilfælde af ulovlig støtte bør Kommissionen have ret til at indhente
alle nødvendige oplysninger, som sætter den i stand til at træffe en
beslutning og eventuelt omgående genskabe normale konkurrencevil-
kår; Kommissionen bør derfor have mulighed for at træffe foreløbigeforanstaltninger over for den pågældende medlemsstat; disse forelø-bige foranstaltninger kan tage form af påbud om oplysninger, påbud
om indstilling og påbud om tilbagebetaling; overholdes et påbud om
oplysninger ikke, bør Kommissionen have mulighed for at vedtage enbeslutning på grundlag af de foreliggende oplysninger, og i tilfælde afmanglende overholdelse af påbud om indstilling eller tilbagebetaling
bør den have mulighed for at indbringe sagen direkte for Domstolen i
overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 2, andet afsnit;
(13) i tilfælde af ulovlig støtte, som er uforenelig med fællesmarkedet, skal
den effektive konkurrence genetableres; til det formål er det
nødvendigt, at støtten, inklusive renter, omgående tilbagebetales;tilbagebetalingen bør ske i overensstemmelse med procedurerne inational ret; anvendelsen af disse procedurer må ikke — ved at
forhindre en omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens
beslutning — være til hinder for en genskabelse af normalekonkurrencevilkår; med henblik herpå bør medlemsstaterne træffe
alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at Kommissionens
beslutning fungerer efter hensigten;
(14) af hensyn til retssikkerheden bør der fastsættes en forældelsesfrist på ti
år for ulovlig støtte, således at der ikke kan påbydes tilbagebetaling
efter udløbet af denne frist;
(15) misbrug af støtte kan påvirke det indre markeds funktion på samme
måde som ulovlig støtte og bør derfor behandles efter samme
procedure; i modsætning til ulovlig støtte er støtte, der eventuelt er
misbrugt, støtte, som tidligere er godkendt af Kommissionen;Kommissionen bør derfor ikke kunne anvende et påbud omtilbagebetaling i forbindelse med misbrug af støtte;
(16) det er hensigtsmæssigt i forordningen at præcisere alle de muligheder,
som tredjeparter har for at forsvare deres interesser i sager omstatsstøtte;
(17) i henhold til traktatens artikel 93, stk. 1, skal Kommissionen sammen
med medlemsstaterne foretage en løbende undersøgelse af alleeksisterende støtteordninger; af hensyn til gennemsigtigheden ogretssikkerheden bør samarbejdet i henhold til denne artikel præciseres;
(18) for at sikre, at eksisterende støtteordninger er forenelige med
fællesmarkedet, og i medfør af traktatens artikel 93, stk. 1, foreslårKommissionen passende foranstaltninger, når en eksisterende støtte-
ordning ikke eller ikke længere er forenelig med fællesmarkedet, og
indleder proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, hvis den pågældendemedlemsstat nægter at gennemføre forslaget;
(19) for at give Kommissionen mulighed for effektivt at kontrollere, om
dens beslutninger overholdes, og for at lette samarbejdet mellem
Kommissionen og medlemsstaterne med det formål at foretage en!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 3
løbende undersøgelse af de støtteordninger, der findes i medlems-
staterne, jf. traktatens artikel 93, stk. 1 "C1, er det nødvendigt at
indføre 3 en generel indberetningspligt med hensyn til alle
eksisterende støtteordninger;
(20) er Kommissionen i alvorlig tvivl om, hvorvidt dens beslutninger
overholdes, bør den have yderligere instrumenter til rådighed, der
sætter den i stand til at indhente de nødvendige oplysninger med
henblik på at kontrollere, om dens beslutninger overholdes; kon-trolbesøg på stedet er et hensigtsmæssigt og nyttigt instrument til detteformål, især i eventuelle tilfælde af misbrug; Kommissionen skal
derfor bemyndiges til at aflægge kontrolbesøg på stedet i givet fald i
samarbejde med de kompetente myndigheder i en medlemsstat, hvis envirksomhed modsætter sig et sådant besøg;
(21) af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør Kommis-
sionens beslutninger stilles til rådighed for offentligheden, samtidigmed at princippet om, at beslutninger i statsstøttesager er rettet til den
pågældende medlemsstat, bevares; det er derfor nødvendigt at
offentliggøre alle beslutninger, som kan berøre de interesseredeparters interesser, enten i deres helhed eller i form af resuméer, ellerat stille kopier af sådanne beslutninger til rådighed for interesserede
parter, hvis de ikke er offentliggjort eller ikke er offentliggjort i deres
helhed; når Kommissionen stiller sine beslutninger til rådighed foroffentligheden, skal den overholde reglerne om tavshedspligt, jf.
traktatens artikel 214;
(22) Kommissionen skal i nært samarbejde med medlemsstaterne kunne
udstede gennemførelsesbestemmelser om de nærmere enkeltheder og
andre aspekter af procedurerne i denne forordning; for at fremme
samarbejdet mellem Kommissionen og de kompetente myndigheder imedlemsstaterne bør der nedsættes et rådgivende udvalg for statsstøtte,
som skal høres, før Kommissionen udsteder bestemmelser i henhold til
nærværende forordning —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELT
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »støtte« enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterierne i traktatens
artikel 92, stk. 1
b) »eksisterende støtte«
i) med forbehold af artikel 144 og 172 i akten vedrørende Østrigs,
Finlands og Sveriges tiltrædelse, enhver form for støtte, dereksisterede inden traktatens ikrafttræden i den pågældende medlems-stat, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som var trådt i kraft før
og er blevet fortsat efter traktatens ikrafttræden
ii) godkendt støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som er
godkendt af Kommissionen eller Rådet
iii) støtte, som anses for at være godkendt i henhold til artikel 4, stk. 6, i
nærværende forordning eller før forordningen, men efter denne
procedure
iv) støtte, som anses for eksisterende støtte i henhold til artikel 15
v) støtte, som anses for at være en eksisterende støtte, fordi det kan
godtgøres, at der ikke var tale om støtte, da den blev indført, men at
den blev en støtte på grund af udviklingen på fællesmarkedet, uden at
medlemsstaten havde foretaget nogen ændringer. Når visse for-anstaltninger bliver en støtte som følge af en liberalisering af en
aktivitet ved fællesskabslovgivning, betragtes sådanne foranstaltnin-
ger ikke som eksisterende støtte efter den dato, der er fastsat forliberaliseringen!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 4
c) »ny støtte« enhver støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som
ikke er eksisterende støtte, herunder ændringer i eksisterende støtte
d) »støtteordning« enhver retsakt, på grundlag af hvilken der uden
yderligere gennemførelsesforanstaltninger kan ydes individuel støtte til
virksomheder, som inden for denne retsakt defineres generelt og abstrakt,og enhver retsakt på grundlag af hvilken støtte, der ikke er knyttet til etspecifikt projekt, kan ydes til en eller flere virksomheder, uden at
tidsrummet eller beløbet er nærmere fastsat
e) »individuel støtte« støtte, der ikke ydes på grundlag af en støtteordning,
og anmeldelsespligtige støttetildelinger på grundlag af en støtteordning
f) »ulovlig støtte« ny støtte, der er gennemført i strid med traktatens artikel
93, stk. 3
g) »misbrug af støtte« støtte, som støttemodtageren har anvendt i strid med
en beslutning vedtaget efter artikel 4, stk. 3, eller artikel 7, stk. 3 eller 4, inærværende forordning
h) »interesserede parter« alle medlemsstater og personer, virksomheder eller
sammenslutninger af virksomheder, hvis interesser måtte være berørt afden tildelte støtte, herunder navnlig støttemodtageren, konkurrerende
virksomheder og erhvervsorganisationer.
KAPITEL II
PROCEDURE VEDRØRENDE ANMELDT STØTTE
Artikel 2
Anmeldelse af ny støtte
1. Medmindre andet er fastsat i forordninger udstedt i medfør af traktatens
artikel 94 eller i medfør af andre relevante bestemmelser i traktaten, skalplaner om at yde ny støtte anmeldes i tilstrækkelig god tid til Kommissionen
af den pågældende medlemsstat. Kommissionen underretter straks den
pågældende medlemsstat, når den modtager en anmeldelse.
2. I en anmeldelse skal den pågældende medlemsstat give alle nødvendige
oplysninger, så Kommissionen bliver i stand til at vedtage en beslutning efterartikel 4 og 7, i det følgende benævnt »fuldstændig anmeldelse«.
Artikel 3
Standstill-klausul
Støtte, som skal anmeldes i medfør af artikel 2, stk. 1, må ikke gennemføres,
før Kommissionen har vedtaget eller anses for at have vedtaget en beslutning,
hvori den godkender en sådan støtte.
Artikel 4
Foreløbig undersøgelse af anmeldelsen og Kommissionens beslutninger
1. Kommissionen undersøger anmeldelsen straks ved modtagelsen.
Kommissionen vedtager en beslutning efter stk. 2, 3 eller 4, jf. dog artikel 8.
2. Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt
foranstaltning ikke udgør støtte, fastslår den dette ved beslutning.
3. Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt
foranstaltning ganske vist er omfattet af traktatens artikel 92, stk. 1, men ikke
giver anledning til tvivl om, at den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter
den, at foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet, i det følgendebenævnt »beslutning om ikke at gøre indsigelse«. I beslutningen anføres,hvilken undtagelse i traktaten, der er anvendt.
4. Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt
foranstaltning giver anledning til tvivl om, hvorvidt den er forenelig medfællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren efter traktatens artikel 93,
stk. 2, i det følgende benævnt »beslutning om at indlede den formelle
undersøgelsesprocedure«.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 5
5. De beslutninger, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 4, skal vedtages inden to
måneder. Fristen løber fra dagen efter modtagelsen af en fuldstændiganmeldelse. Anmeldelsen betragtes som fuldstændig, hvis Kommissionenikke inden for to måneder fra modtagelsen af anmeldelsen eller fra
modtagelsen af eventuelle ønskede supplerende oplysninger anmoder om
yderligere oplysninger. Fristen kan forlænges efter aftale mellem Kommis-sionen og den pågældende medlemsstat. Kommissionen kan eventueltfastsætte kortere frister.
6. Har Kommissionen ikke vedtaget en beslutning i henhold til stk. 2, 3 eller
4 inden for fristen i stk. 5, anses støtten for at være godkendt afKommissionen. Den pågældende medlemsstat kan derefter gennemføre depågældende foranstaltninger efter i forvejen at have givet Kommissionen
meddelelse herom, medmindre Kommissionen vedtager en beslutning i
henhold til denne artikel inden for en frist på 15 arbejdsdage eftermodtagelsen af meddelelsen.
Artikel 5
Begæring om oplysninger
1. Mener Kommissionen, at oplysninger, som den pågældende medlems-
stat har indsendt i forbindelse med en foranstaltning, der er anmeldt efter
artikel 2, er ufuldstændig, anmoder den om alle nødvendige yderligere
oplysninger. Hvis en medlemsstat efterkommer en sådan anmodning,underretter Kommissionen medlemsstaten om modtagelsen af svaret.
2. Hvis den pågældende medlemsstat ikke meddeler de krævede oplysninger
inden udløbet af den af Kommissionen fastsatte frist, eller hvis oplysningerne
er ufuldstændige, sender Kommissionen en rykkerskrivelse, hvori den giver
en passende yderligere frist, inden for hvilken oplysningerne skal meddeles.
3. Anmeldelsen anses for at være trukket tilbage, hvis de krævede
oplysninger ikke meddeles inden for den fastsatte frist, medmindre enten
denne frist er blevet forlænget inden udløbet af den efter aftale mellem
Kommissionen og den pågældende medlemsstat, eller den pågældendemedlemsstat inden for den fastsatte frist i en behørigt begrundet anmodningmeddeler Kommissionen, at den anser anmeldelsen for at være fuldstændig,
fordi de krævede oplysninger ikke findes eller allerede er meddelt. I så fald
løber fristen i artikel 4, stk. 5, fra dagen efter modtagelsen af erklæringen.Hvis anmeldelsen anses for at være trukket tilbage, underretter Kommis-sionen medlemsstaten herom.
Artikel 6
Formel undersøgelsesprocedure
1. Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure skal
sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en
foreløbig vurdering fra Kommissionens side med hensyn til støttekarakterenaf den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt den erforenelig med fællesmarkedet. I beslutningen skal den pågældende medlems-
stat og andre interesserede parter opfordres til at fremsætte bemærkninger
inden for en nærmere fastsat frist, der normalt ikke må overstige en måned. Ibehørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist.
2. De modtagne bemærkninger videregives til den pågældende medlemsstat.
Hvis en interesseret part kræver det under henvisning til risiko for skade, må
dens identitet ikke meddeles den pågældende medlemsstat. Den pågældende
medlemsstat kan besvare de fremsatte bemærkninger inden for en nærmerefastsat frist, der normalt ikke må overstige en måned. I behørigt begrundedetilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist.
Artikel 7
Kommissionens beslutninger om at afslutte den formelle undersøgelses-
procedure
1. Den formelle undersøgelsesprocedure afsluttes ved beslutning i over-
ensstemmelse med stk. 2-5, jf. dog artikel 8.
2. Finder Kommissionen, at den anmeldte foranstaltning, eventuelt efter at
den pågældende medlemsstat har foretaget ændringer, ikke udgør støtte,fastslår den dette ved beslutning.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 6
3. Finder Kommissionen, at tvivlen om, hvorvidt den anmeldte foranstalt-
ning er forenelig med fællesmarkedet, eventuelt efter at den pågældendemedlemsstat har foretaget ændringer, er fjernet, vedtager den en beslutning,hvorved den erklærer støtten for forenelig med fællesmarkedet, i det følgende
benævnt »positiv beslutning«. I beslutningen anføres, hvilken undtagelse i
traktaten der er anvendt.
4. Kommissionen kan til en positiv beslutning knytte betingelser, hvorved
støtte anses for at være forenelig med fællesmarkedet, og påbud, hvorved den
kan overvåge, om beslutningen overholdes, i det følgende benævnt »betingetbeslutning«.
5. Finder Kommissionen, at den anmeldte støtte ikke er forenelig med
fællesmarkedet, beslutter den, at støtten ikke må gennemføres, i det følgendebenævnt »negativ beslutning«.
6. Beslutningerne efter stk. 2, 3, 4 og 5 skal vedtages, så snart den tvivl, der
er omhandlet i artikel 4, stk. 4, er fjernet. Kommissionen bestræber sig så vidtmuligt på at vedtage en beslutning inden for en periode på 18 måneder fraindledningen af proceduren. Fristen kan forlænges efter aftale mellem
Kommissionen og den pågældende medlemsstat.
7. Når den i stk. 6 nævnte frist er udløbet, og hvis den pågældende
medlemsstat anmoder herom, vedtager Kommissionen en beslutning inden for
to måneder på grundlag af de oplysninger, som den har til sin rådighed. Hvis
de meddelte oplysninger ikke er tilstrækkelige til at godtgøre, at støtten erforenelig med fællesmarkedet, vedtager Kommissionen eventuelt en negativ
beslutning.
Artikel 8
Tilbagetrækning af en anmeldelse
1. Den pågældende medlemsstat kan trække anmeldelsen som omhandlet i
artikel 2 tilbage i god tid, inden Kommissionen har vedtaget en beslutning
efter artikel 4 eller 7.
2. Har Kommissionen indledt den formelle undersøgelsesprocedure,
afslutter Kommissionen den.
Artikel 9
Ophævelse af en beslutning
Efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremsætte sine
bemærkninger kan Kommissionen ophæve en beslutning vedtaget efter artikel
4, stk. 2 eller 3, og artikel 7, stk. 2, 3 eller 4, hvis den var baseret på urigtigeoplysninger, som blev indsendt under proceduren, og som var af afgørende
betydning for beslutningen. Inden Kommissionen ophæver en beslutning og
vedtager en ny beslutning, indleder den den formelle undersøgelsesprocedureefter artikel 4, stk. 4. Artikel 6, 7 og 10, artikel 11, stk. 1, og artikel 13, 14 og15 finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL III
PROCEDURE VEDRØRENDE ULOVLIG STØTTE
Artikel 10
Undersøgelse, begæring om oplysninger og påbud om oplysninger
1. Er Kommissionen kommet i besiddelse af oplysninger om en påstået
ulovlig støtte, undersøger den omgående oplysningerne, uanset kilden til disse
oplysninger.
2. Om nødvendigt fremsætter den en begæring om oplysninger over for den
pågældende medlemsstat. Artikel 2, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2, findertilsvarende anvendelse.
3. Hvis den pågældende medlemsstat på trods af en rykkerskrivelse efter
artikel 5, stk. 2, ikke meddeler de krævede oplysninger inden udløbet af den afKommissionen fastsat frist, eller hvis oplysningerne er ufuldstændige,
fremsætter Kommissionen krav om oplysningerne i form af beslutning, i det
følgende benævnt »påbud om oplysninger«. Beslutningen skal angive, hvilkeoplysninger der kræves, og fastsætte en passende frist for deres afgivelse.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 7
Artikel 11
Påbud om indstilling af støtteforanstaltninger eller foreløbig tilbagebe-
taling af støtte
1. Efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at
fremsætte sine bemærkninger kan Kommissionen vedtage en beslutning, hvoriden påbyder medlemsstaten at indstille eventuelle ulovlige støtteforanstalt-
ninger, indtil Kommissionen har vedtaget en beslutning om, hvorvidt støtten
er forenelig med fællesmarkedet, i det følgende benævnt »påbud omindstilling«.
2. Efter at have givet den pågældende medlemsstat lejlighed til at fremsætte
sine bemærkninger kan Kommissionen vedtage en beslutning, hvori denpåbyder medlemsstaten foreløbigt at kræve eventuel ulovlig støtte tilbagebe-
talt, indtil Kommissionen har vedtaget en beslutning om, hvorvidt støtten er
forenelig med fællesmarkedet, i det følgende benævnt »påbud omtilbagebetaling«, hvis følgende kriterier er opfyldt:
— der er ifølge en fastlagt praksis ikke tvivl om den pågældende
foranstaltnings karakter af støtte, og
— der må handles hurtigt, og
— der er alvorlig risiko for omfattende og uoprettelig skade for en
konkurrent.
Tilbagebetalingen skal ske efter proceduren i artikel 14, stk. 2 og 3. Når
støtten er tilbagebetalt, vedtager Kommissionen en beslutning inden for de
frister, der gælder for anmeldt støtte.
Kommissionen kan bemyndige medlemsstaten til at lade tilbagebetalingen af
støtten ledsage af udbetaling af en redningsstøtte til den pågældende
virksomhed.
Dette stykke gælder kun ulovlig støtte, der er udbetalt efter denne forordnings
ikrafttræden.
Artikel 12
Manglende overholdelse af en beslutning om et påbud
Retter medlemsstaten sig ikke efter en beslutning om påbud om indstilling
eller om tilbagebetaling, kan Kommissionen, samtidig med at den undersøger
sagens fakta på grundlag af de foreliggende oplysninger, indbringe sagendirekte for De Europæiske Fællesskabers Domstol og anmode om, at den
manglende overholdelse af påbuddet erklæres for en overtrædelse af traktaten.
Artikel 13
Kommissionens beslutninger
1. Undersøgelsen af en eventuel ulovlig støtteforanstaltning resulterer i en
beslutning vedtaget efter artikel 4, stk. 2, 3 eller 4. I tilfælde af beslutning omat indlede den formelle undersøgelsesprocedure afsluttes proceduren ved enbeslutning vedtaget efter artikel 7. Overholder medlemsstaten ikke et påbud
om oplysninger, vedtages beslutningen på grundlag af de foreliggende
oplysninger.
2. I tilfælde af en eventuel ulovlig støtteforanstaltning og med forbehold af
artikel 11, stk. 2, er Kommissionen ikke bundet af den tidsfrist, der er anført iartikel 4, stk. 5, artikel 7, stk. 6, og artikel 7, stk. 7.
3. Artikel 9 finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 14
Tilbagebetaling af støtte
1. I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at
den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger tilat kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, i det følgende benævnt
»beslutning om tilbagebetaling«. Kommissionen kræver ikke tilbagebetaling
af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip ifællesskabslovgivningen.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 8
2. Den støtte, der skal tilbagebetales i medfør af en beslutning om
tilbagebetaling, skal indeholde renter beregnet på grundlag af en passendesats, der fastsættes af Kommissionen. Renterne betales fra det tidspunkt, hvorden ulovlige støtte var til støttemodtagerens rådighed, og indtil den
tilbagebetales.
3. Med forbehold af eventuel kendelse fra Domstolen efter traktatens artikel
185 skal tilbagebetalingen ske omgående og i overensstemmelse med
gældende procedurer i den pågældende medlemsstats nationale ret, forudsat
at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse afKommissionens beslutning. Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved denationale domstole træffer de pågældende medlemsstater alle nødvendige
foranstaltninger, som er til rådighed i deres respektive retssystemer, herunder
også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af fællesskabsretten.
Artikel 15
Forældelsesfrist
1. Kommissionens beføjelser til at kræve tilbagebetaling af støtte forældes
efter ti år.
2. Forældelsesfristen løber fra det tidspunkt, hvor den ulovlige støtte
tilkendes støttemodtageren, enten som individuel støtte eller under en
støtteordning. Enhver foranstaltning, der træffes af Kommissionen eller afen medlemsstat efter opfordring fra Kommissionen angående den ulovligestøtte, afbryder denne frist. Efter hver afbrydelse begynder forældelsesfristen
forfra. Forældelsesfristen suspenderes i det tidsrum, hvor Kommissionens
beslutning er genstand for en verserende sag for De Europæiske FællesskabersDomstol.
3. Enhver støtte, for hvilken forældelsesfristen er udløbet, anses for at være
eksisterende støtte.
KAPITEL IV
PROCEDURE VEDRØRENDE MISBRUG AF STØTTE
Artikel 16
Misbrug af støtte
I tilfælde af misbrug af støtte kan Kommissionen indlede den formelle
undersøgelsesprocedure efter artikel 4, stk. 4, jf. dog artikel 23. Artikel 6, 7, 9,10, artikel 11, stk. 1, artikel 12, 13, 14 og 15 finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL V
PROCEDURE VEDRØRENDE EKSISTERENDE
STØTTEORDNINGER
Artikel 17
Samarbejde efter traktatens artikel 93, stk. 1
1. Kommissionen indhenter alle nødvendige oplysninger hos den
pågældende medlemsstat med henblik på revision i samarbejde med
medlemsstaten om eksisterende støtteordninger i henhold til traktatens artikel
93, stk. 1.
2. Finder Kommissionen, at en eksisterende støtteordning ikke eller ikke
længere er forenelig med fællesmarkedet, underretter den den pågældendemedlemsstat om sin foreløbige undersøgelse og giver den pågældendemedlemsstat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på
en måned. I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne
frist.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 9
Artikel 18
Forslag om passende foranstaltninger
Finder Kommissionen på baggrund af de oplysninger, medlemsstaten har
indsendt i henhold til artikel 17, at den eksisterende støtteordning ikke ellerikke længere er forenelig med fællesmarkedet, fremsætter den en henstilling,
hvori den foreslår den pågældende medlemsstat passende foranstaltninger.
Henstillingen kan navnlig gå ud på at:
a) ændre støtteordningen i realiteten, ellerb) indføre proceduremæssige krav, eller
c) ophæve støtteordningen.
Artikel 19
Juridiske konsekvenser af et forslag om passende foranstaltninger
1. Hvis den pågældende medlemsstat accepterer de foreslåede foranstalt-
ninger og underretter Kommissionen herom, tager Kommissionen dette tilefterretning og underretter medlemsstaten herom. Medlemsstaten er bundet af
sin beslutning om at acceptere at gennemføre de passende foranstaltninger.
2. Hvis den pågældende medlemsstat ikke accepterer de foreslåede
foranstaltninger, og Kommissionen under hensyntagen til den pågældende
medlemsstats argumenter stadig er af den opfattelse, at de passendeforanstaltninger er nødvendige, indleder den proceduren efter artikel 4, stk.4. Artikel 6, 7 og 9 finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL VI
INTERESSEREDE PARTER
Artikel 20
De interesserede parters rettigheder
1. Alle interesserede parter kan ifølge artikel 6 fremsætte bemærkninger,
efter at Kommissionen har besluttet at indlede den formelle undersøgelses-procedure. Alle de interesserede parter, der har fremsat sådanne bemærk-ninger, og modtagerne af individuel støtte vil få tilsendt en kopi af den
beslutning, Kommissionen vedtager i medfør af artikel 7.
2. Alle interesserede parter kan underrette Kommissionen om påstået
ulovlig støtte og om påstået misbrug af støtte. Hvis Kommissionen finder, at
der på grundlag af de oplysninger, den er i besiddelse af, ikke er tilstrækkeligtgrundlag for at undersøge sagen, giver den den interesserede part meddelelse
herom. Hvis Kommissionen vedtager en beslutning i en sag vedrørende det
spørgsmål, de forelagte oplysninger omhandler, sender den en kopi afbeslutningen til den interesserede part.
3. Alle interesserede parter modtager efter anmodning en kopi af enhver
beslutning vedtaget efter artikel 4, 7, artikel 10, stk. 3, og artikel 11.
KAPITEL VII
OVERVÅGNING
Artikel 21
Årlige rapporter
1. Medlemsstaterne indsender årlige rapporter til Kommissionen om alle
eksisterende støtteordninger, for hvilke der ikke gælder nogen særligindberetningspligt i henhold til en betinget beslutning vedtaget efter artikel7, stk. 4.
2. Hvis den pågældende medlemsstat på trods af en rykkerskrivelse
undlader at indsende en årlig rapport, kan Kommissionen træffe foranstalt-
ninger i overensstemmelse med artikel 18 med hensyn til den pågældendestøtteordning.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 10
Artikel 22
Kontrol på stedet
1. Hvis Kommissionen er i alvorlig tvivl om, hvorvidt beslutninger om
ikke at gøre indsigelse, positive beslutninger, eller betingede beslutningervedrørende individuel støtte overholdes, skal den pågældende medlemsstat
efter at have haft lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger tillade
Kommissionen at aflægge kontrolbesøg på stedet.
2. Kommissionens repræsentanter har med henblik på at kontrollere
overholdelsen af beslutningen beføjelse til:
a) at få adgang til den pågældende virksomheds lokaler og grunde
b) at kræve mundtlige forklaringer på stedet
c) at kontrollere bøger og andre forretningspapirer samt tage afskrifter eller
anmode om afskrifter.
Kommissionen kan om nødvendigt bistås af uafhængige eksperter.3. Kommissionen skal med passende varsel give den pågældende medlems-
stat skriftlig underretning om kontrolbesøget på stedet og om de dertilbemyndigede repræsentanters og eksperters identitet. Har medlemsstaten
behørigt begrundede indvendinger imod Kommissionens valg af eksperter,
udpeges eksperterne efter aftale med medlemsstaten. De tjenestemænd iKommissionen og de eksperter, der er bemyndiget til at gennemførekontrollen på stedet, skal fremvise en skriftlig fuldmagt, hvori genstanden
for og formålet med besøget er nærmere angivet.
4. Repræsentanter for myndighederne i den medlemsstat, inden for hvis
område kontrolbesøget skal aflægges, kan bistå ved gennemførelsen af
kontrolbesøget.
5. Kommissionen skal forelægge medlemsstaten en kopi af enhver rapport,
der er udarbejdet på baggrund af kontrolbesøget.
6. Modsætter en virksomhed sig et kontrolbesøg, der er påbudt ved en
beslutning truffet af Kommissionen i henhold til denne artikel, yder denpågældende medlemsstat Kommissionens bemyndigede repræsentanter ogeksperter den fornødne støtte til løsning af deres opgaver. Til dette formål
træffer medlemsstaterne efter samråd med Kommissionen de nødvendige
foranstaltninger inden for 18 måneder — efter denne forordnings ikraft-træden.
Artikel 23
Manglende overholdelse af beslutninger og domme
1. Retter den pågældende medlemsstat sig ikke efter betingede eller
negative beslutninger, navnlig i sager, der henvises til i artikel 14, kanKommissionen indbringe sagen direkte for Domstolen i overensstemmelse
med traktatens artikel 93, stk. 2.
2. Finder Kommissionen, at den pågældende medlemsstat ikke har
efterkommet Domstolens dom, kan den forfølge sagen i overensstemmelse
med traktatens artikel 171.
KAPITEL VIII
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 24
Tavshedspligt
Kommissionen og medlemsstaterne, Kommissionens og medlemsstaternes
bemyndigede repræsentanter samt uafhængige eksperter udpeget af Kommis-
sionen må ikke give oplysninger om forhold, som er undergivet tavshedspligt,
og som de får kendskab til i medfør af denne forordning.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 11
Artikel 25
Modtagere af beslutninger
Beslutninger vedtaget i medfør af kapitel II, III, IV , V og VII rettes til den
pågældende medlemsstat. Kommissionen meddeler straks disse beslutningertil den pågældende medlemsstat, og giver denne medlemsstat mulighed for atoplyse Kommissionen om, hvilke oplysninger, den mener, skal være omfattet
af tavshedspligten.
Artikel 26
Offentliggørelse af beslutninger
1. Kommissionen offentliggør et resumé af de beslutninger, den vedtager i
henhold til artikel 4, stk. 2 og 3, og artikel 18 sammenholdt med artikel 19,stk. 1, i De Europæiske Fællesskabers Tidende . I meddelelsen om resuméet
gøres der opmærksom på, at det er muligt at få en kopi af beslutningen i dens
autentiske sprogudgave(r).
2. Kommissionen offentliggør de beslutninger, den vedtager i henhold til
artikel 4, stk. 4, i deres autentiske sprogudgave i De Europæiske Fælles-
skabers Tidende .IDe Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjort på et
andet sprog end den autentiske sprogudgave vil den autentiske sprogudgave
blive ledsaget af et dækkende resumé på sproget for den pågældende udgaveafDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
3. Kommissionen offentliggør de beslutninger, den vedtager i henhold til
artikel 7, i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
4. I forbindelse med artikel 4, stk. 6, og artikel 8, stk. 2, offentliggøres der
en kort meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende .
5. Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed, offentliggør beslutninger
efter traktatens artikel 93, stk. 2, tredje afsnit, i De Europæiske Fællesskabers
Tidende .
Artikel 27
Gennemførelsesbestemmelser
Når Kommissionen handler i overensstemmelse med proceduren i artikel 29,
er den bemyndiget til at udstede gennemførelsesbestemmelser om form,
indhold og andre enkeltheder i forbindelse med anmeldelser, om form,indhold og andre enkeltheder i forbindelse med årlige rapporter, enkelthederom frister og udregning af frister samt om den i artikel 14, stk. 2, omhandlede
rentesats.
Artikel 28
Rådgivende udvalg for statsstøtte
Der nedsættes et rådgivende udvalg for statsstøtte, i det følgende benævnt
»udvalget«. Det består af repræsentanter for medlemsstaterne og harKommissionens repræsentant som formand.
Artikel 29
Høring af udvalget
1. Kommissionen hører udvalget, før den vedtager gennemførelses-
bestemmelser i henhold til artikel 27.
2. Udvalget høres på et møde indkaldt af Kommissionen. De udkast og
dokumenter, der skal drøftes, vedlægges mødeindkaldelsen. Mødet finder stedtidligst to måneder efter, at mødeindkaldelsen er sendt. Denne frist kan
forkortes i hastende tilfælde.
3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette
udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor
meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 12
4. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat
ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Udvalgetkan anbefale, at udtalelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers
Tidende .
5. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den
underretter udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelse.
Artikel 30
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B1999R0659 — DA — 16.04.1999 — 000.001 — 13