1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 519/94
af 7. marts 1994
om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning
(EØF) nr. 1765/82, nr. 1766/82 og nr. 3420/83
(EFT L 67 af 10.3.1994, s. 89)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsforordning (EF) nr. 1921/94 af 25. juli 1994 L 198 1 30.7.1994
►M2Rådetsforordning (EF) nr. 538/95 af 6. marts1995 L 55 1 11.3.1995
►M3Rådetsforordning (EF) nr. 839/95 af 10. april 1995 L 85 9 19.4.1995
►M4Rådetsforordning (EF) nr. 139/96 af 22. januar 1996 L 21 7 27.1.1996
►M5Rådetsforordning (EF) nr. 168/96 af 29. januar 1996 L 25 2 1.2.1996
►M6Rådetsforordning (EF) nr. 752/96 af 22. april 1996 L 103 1 26.4.1996
►M7Rådetsforordning (EF) nr. 1897/96 af 1. oktober 1996 L 250 1 2.10.1996
►M8Rådetsforordning (EF) nr. 847/97 af 12. maj 1997 L 122 1 14.5.1997
►M9Rådetsforordning (EF) nr. 1138/98 af 28. maj 1998 L 159 1 3.6.1998
►M10Rådetsforordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts2003 L 65 1 8.3.2003
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 78 af 22.3.1994, s. 44 (519/94)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 519/94
af 7. marts 1994
om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophæ-
velse af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/82, nr. 1766/82 og
nr. 3420/83
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 113,
under henvisning til de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter
samt til de regler, der er fastsat i henhold til traktatens artikel 235 for
varer fremstillet ved forarbejdning af landbrugsprodukter, herunder isærde bestemmelser, som muliggør en afvigelse fra det generelle principom, at kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarendevirkning udelukkende må ændres til de i disse regler fastsatte foran-staltninger,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede principper; ordnin-
gerne for indførsel fra visse tredjelande i henhold til Rådetsforordning (EØF) nr. 1765/82 af 30. juni 1982 om den fællesordningfor indførsel fra statshandelslande (
1), Rådetsforordning (EØF)
nr. 1766/82 af 30. juni 1982 om den fællesordning for indførs el fra
Den Kinesiske Folkerepublik (2) og Rådetsforordning (EØF) nr. 3420/
83 af 14. november 1983 om importordningerne for de varer med op-rindelse i statshandelslandene, som ikke er liberaliseret påfællesskabsplan (
3) udgør en betydningersfuld (SIC! betydningsfuld)
bestanddel af denne politik; denne politik bør dog udbygges yderligere,da de gældende ordninger stadig indeholder undtagelser og fritagelser,
som giver medlemsstaterne mulighed for at anvende nationale foran-
staltninger ved import af varer med oprindelse i de pågældendetredjelande;
i henhold til traktatensartikel 7 A har det indre marked s iden den 1.
januar 1993 bestået af et område uden indre grænser med fri bevæge-
lighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
gennemførelsen af den fælles handelspolitik for importordninger udgør
et nødvendigt supplement til virkeliggørelsen af det indre marked og er
den eneste foranstaltning, som kan sikre, at der i reglerne for Fælles-
skabets samhandel med tredjelande tages hensyn til den situation, somfølger af integrationen af markederne;
for at gøre reglerne for import mere ensartede må de undtagelser, der
følger af nationale handelspolitiske foranstaltninger, der stadig er i
kraft, navnlig de kvantitative foranstaltninger medlemsstaterne opret-holder i henhold til forordning (EØF) nr. 3420/83, bringestil ophør;dette bør ske ved, at der i videst muligt omfang og under hensyn tilde særlige forhold i de pågældende tredjelandes økonomiske systemfastsættes regler, der svarer til bestemmelserne i den fælles ordning
for de øvrige tredjelande;
den fælles ordning for indførsel finder også anvendelse på EKSF-varer,
uden at dette dog berører eventuelle anvendelsesforanstaltninger, sommåtte være fastsat i en aftale med særlig henvisning til disse varer;1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EØF) nr. 1013/93 (EFT nr. L 105 af 30. 4. 1993, s. 1).
(2) EFT nr. L 195 af 5. 7. 1982, s. 21. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 1409/86 (EFT nr. L 128 af 14. 5. 1986, s. 25).
(3) EFT nr. L 346 af 8. 12. 1983, s. 6. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 848/92 (EFT nr. L 89 af 4. 4. 1992, s. 1).▼M5
▼B
liberaliseringen af importen, dvs. afskaffelse af samtlige kvantitative
restriktioner, bør derfor danne grundlaget for fællesskabsbestemmel-serne;
for nogle få varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik bør
der dog på baggrund af følsomheden i visse af Fællesskabets erhvervs-grene i denne forordning fastsættes kvantitative kontingenter ogtilsynsforanstaltninger på fællesskabsplan; der bør ligeledes fastsættesen procedure for revision af og kontrol med disse foranstaltninger
med henblik på at tilpasse dem til udviklingen;
for så vidt angår andre varer skal Kommissionen undersøge importvil-
kårene og -udviklingen, de forskellige økonomiske og handelsmæssigeforhold, samt hvilke forholdsregler der eventuelt bør træffes;
det kan for disse varer vise sig nødvendigt at indføre fællesskabstilsyn
med en del af denne import;
det påhviler Kommissionen og Rådet under hensyn til de bestående
internationale forpligtelser at træffe afgørelse om de beskyttelsesforan-staltninger, der er nødvendige af hensyn til Fællesskabets interesser;
det kan vise sig, at det er mere hensigtsmæssig (SIC! hensigtsmæssigt)
at anvende tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger, der er begrænsettil en eller flere af Fællesskabets regioner, end foranstaltninger, der
gælder i hele Fællesskabet; disse foranstaltninger bør dog kun tillades,
hvis der ikke foreligger alternative løsninger, og skal være rent undta-gelsesvise; det skal sikres, at disse foranstaltninger bliver midlertidigeog griber mindst muligt ind i det indre marked;
ved gennemførelsen af fællesskabstilsyn bør de pågældende varer kun
kunne overgå til fri omsætning mod forelæggelse af et importdoku-
ment, der opfylder ensartede kriterier; dette dokument skal på simpelbegæring fra importørens side inden for en vis frist påtegnes afmedlemsstaternes myndigheder, uden at dette dog giver importørennogen ret til indførsel; det bør således kun anvendes, indtil der fore-tagesændring i importordningen;
det er i Fællesskabets interesse, at medlemsstaterne og Kommissionen i
videst mulige omfang udveksler resultaterne af fællesskabstilsynet;
erfaringerne har vist, at det er nødvendigt at fastsætte mere præcise
kriterier for vurderingen af eventuel skade og at indføre en undersøgel-sesprocedure, uden at dette dog udelukker, at Kommissionen i hastendetilfælde selv kan træffe de fornødne foranstaltninger;
der bør med henblik herpå fastsættes mere detaljerede bestemmelser
om iværksættelse af undersøgelser, om den nødvendige kontrol ogefterprøvning, om høring af de berørte parter, om behandling af demodtagne oplysninger og om kriterierne for vurdering af skaden;
denne forordnings bestemmelser vedrørende undersøgelser berører
hverken fællesskabsreglerne eller de nationale regler om tavshedspligt;
det er ligeledes nødvendigt at fastsætte tidsfrister for, hvornår der kan
iværksættes undersøgelser, og hvornår der eventuelt kan træffes foran-staltninger, så det sikres, at afgørelser herom træffes hurtigt medhenblik på at øge retssikkerheden for de berørte økonomiske beslut-ningstagere;
af hensyn til ensartede regler for import er det nødvendigt, at de forma-
liteter, som importørerne skal opfylde, forenkles og gøres identiske,uanset hvor varerne fortoldes; det er derfor hensigtsmæssigt, at eventu-elle formaliteter opfyldesved hjælp af formularer, s om er ioverensstemmelse med den model, der findes i bilaget til denne forord-ning;
de importdokumenter, der udstedes inden for rammerne af Fællesska-
bets tilsynsforanstaltninger, bør have gyldighed i hele Fællesskabet,uanset i hvilken medlemsstat de udstedes;
med den fællesordning er det ikke længere berettiget at opretholde to
forskellige fællesskabsordninger for henholdsvis statshandelslande ogDen Kinesiske Folkerepublik;1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 3
▼B
den konsultation, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2616/85
af 16. september 1985 om indgåelse af aftalen om handelsmæssigt ogøkonomisk samarbejde mellem Det Europæiske Økonomiske Fælles-
skab og Den Kinesiske Folkerepublik (
1), har fundet sted;
de tekstilvarer, der henhører under forordning (EØF) nr. 517/94 af 7.
marts1994 om den fællesordning for import af teks tilvarer fra enrække tredjelande, som ikke er omfattet af bilaterale aftaler, protokollereller andre arrangementer eller af andre specifikke fællesskabsregler for
import (
2), er både på fællesskabsplan og på internationalt plan under-
lagt en særskilt behandling; de bør derfor udelukkes fuldstændigt fradenne forordnings anvendelsesområde;
bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse med forbehold af
artikel 77, 81, 244, 249 og 280 i akten om Spaniensog Portugalstiltræ-
delse;
under disse omstændigheder bør forordning (EØF) nr. 1765/82, 1766/
82 og 3420/83 ophæves—
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Almindelige principper
Artikel 1
1. Denne forordning gælder for indførsel af varer, som har oprind-
else i de i bilag I omhandlede lande, med undtagelse af tekstilvarer
omfattet af forordning (EF) nr. 517/94.
2. Indførsel i Fællesskabet af de i stk. 1 omhandlede varer er fri og
således ikke undergivet kvantitative restriktioner, med forbehold af
— de foranstaltninger, der kan træffes i henhold til afsnit V.
4. På anmodning af en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ
kan bilag II ►M10 ◄gøres til genstand for en konsulta-
tion i det i artikel 4 omhandlede udvalg.
Efter denne konsultation kan Kommissionen efter proceduren i artikel
16, forslå Rådet de fornødne foranstaltninger for at tilpasse bilag II
►M10 ◄på de i afsnit III, samt i givet fald de i afsnit
IV og V, fastsatte betingelser.
AFSNIT II
Fællesskabsprocedure for underretning og konsultation
Artikel 2
Såfremt udviklingen i indførslerne gør det nødvendigt at anvende
tilsyns- eller beskyttelsesforanstaltninger, underretter medlemsstaterneKommissonen herom. Denne underretning skal omfatte tilgængeligtbevismateriale, der fastlægges på grundlag af de kriterier, der er defi-neret i artikel 8. Kommissionen sender straks alle medlemsstaternedisse oplysninger.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 4
(1) EFT nr. L 250 af 19. 9. 1985, s. 2.
(2) Se side 1 i dette nummer af Tidende. (SIC! EFT nr. L 67 af 10. 3. 1994, s.
1.)▼M5
▼B
▼M10
▼B
▼B
Artikel 3
Konsultationer kan indledes på en medlemsstats anmodning eller på
Kommissionens initiativ. De skal finde sted inden for otte arbejdsdage,efter at Kommissionen har modtaget den i artikel 2 nævnte underret-ning, og i alle tilfælde forud for indførelse af nogen form for
fællesskabsforanstaltning om tilsyn eller beskyttelse.
Artikel 4
1. Konsultationerne finder sted i et rådgivende udvalg, i det
følgende benævnt »udvalget«, bestående af repræsentanter for hvermedlemsstat og med Kommissionens repræsentant som formand.
2. Udvalget træder sammen efter indkaldelse fra formanden; denne
sender hurtigst muligt medlemsstaterne alle relevante oplysninger.
3. Konsultationerne vedrører navnlig:
a) vilkårene for udviklingen i indførslen samt de forskellige økono-
miske og handelsmæssige forhold vedrørende den pågældende vare,navnlig i forbindelse med undersøgelsen af bilag II
►
M10 ◄
b) spørgsmål i forbindelse med forvaltningen af handelsaftalerne
mellem Fællesskabet og de i bilag I nævnte tredjelande
c) de foranstaltninger, der eventuelt bør træffes.
4. Konsultationerne kan om fornødent foretages skriftligt. I så fald
underretter Kommissionen medlemsstaterne, som inden for en afKommissionen fastsat frist på mellem fem og otte arbejdsdage, kan
afgive deres udtalelse eller anmode om mundtlig konsultation.
AFSNIT III
Fællesskabsprocedure for undersøgelse
Artikel 5
1. Bliver det efter konsultationer klart for Kommissionen, at der
foreligger tilstrækkelige beviser til at iværksætte en undersøgelse, skalKommissionen:
a) senest en måned efter at have modtaget en underretning fra en
medlemsstat iværksætte en undersøgelse og offentliggøre en medde-lelse herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende ; meddelelsen
skal indeholde et sammendrag af de modtagne oplysninger og oplys-
ning om, at alle relevante oplysninger skal meddeles
Kommissionen; endvidere angives der deri en frist for de berørteparter til skriftligt at give deres mening til kende og forelæggeoplysninger, hvis der skal tages hensyn hertil under undersøgelsen;der skal også angives en frist, inden for hvilken de berørte parter
kan anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen i overens-
stemmelse med stk. 4
b) indlede undersøgelsen i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Kommissionen indhenter alle nødvendige oplysninger, og såfremt
den efter samråd med udvalget skønner det hensigtsmæssigt, under-søger og efterprøver den disse oplysninger hos importører, handlende,repræsentanter, producenter samt erhverssammenslutninger og -organi-sationer.
Kommissionen bistås i denne opgave af personale fra den medlemsstat,
på hvis område undersøgelserne finder sted, såfremt den pågældende
medlemsstat har fremsat ønske derom.
De berørte parter, som har rettet henvendelse i overensstemmelse med
stk. 1, litra a), har ligesom repræsentanter for eksportlandet adgang til
alle de oplysninger, der er stillet til rådighed for Kommissionen somled i undersøgelsen, bortset fra interne dokumenter, der er udarbejdetaf Fællesskabets eller medlemsstaternes myndigheder, for så vidt disseoplysninger har betydning for beskyttelsen af de pågældendes inte-resser, de ikke er fortrolige efter betydningen i artikel 7, og de1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 5
▼B
anvendes af Kommissionen i undersøgelsen. Med henblik herpå
indgiver parterne en skriftlig anmodning til Kommissionen med oplys-ning om, hvilket materiale de ønsker.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen, på dennes anmodning og
ifølge bestemmelser, som denne fastsætter, alle de oplysninger, somde råder over, vedrørende udviklingen på markedet for den vare, deromfattes af undersøgelsen.
4. Kommissionen kan høre de berørte parter. Disse parter skal høres,
hvis de skriftligt har anmodet herom inden for den frist, der er fastsat i
den meddelelse, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers
Tidende , og hvis de påviser, at de faktisk må formodes at blive berørt
af resultatet af undersøgelserne, samt at der er særlige årsager til athøre dem mundtligt.
5. Såfremt oplysningerne ikke gives inden for den frist, der er fastsat
i denne forordning eller af Kommissionen i henhold til denne forord-
ning, eller undersøgelsen hindres i væsentlig grad, kan der drageskonklusioner på grundlag af de disponible oplysninger. Hvis Kommis-sionen finder, at en involveret part eller en tredjepart har indgivetfalske eller vildledende oplysninger, kan den se bort fra dem og brugede oplysninger, den råder over.
6. Såfremt Kommissionen efter den i stk. 1 nævnte konsultation
finder, at der ikke foreligger tilstrækkelige beviser til at iværksætte enundersøgelse, underretter den medlemsstaterne om sin afgørelse indenen måned efter at have modtaget medlemsstaternes oplysninger.
Artikel 6
1. Når undersøgelsen er afsluttet, forelægger Kommissionen en
rapport om resultaterne heraf for udvalget.
2. Finder Kommissionen senest ni måneder efter iværksættelsen af
undersøgelsen, at fællesskabstilsyn eller -beskyttelse ikke er nødven-
digt, afsluttes undersøgelsen, efter udvalget er blevet hørt, inden foren måned. Beslutningen om at afslutte undersøgelsen offentliggøres iDe Europæiske Fællesskabers Tidende sammen med de væsentligste
konklusioner af undersøgelsen og en kortfattet begrundelse for beslut-
ningen.
3. Finder Kommissionen det nødvendigt at træffe foranstaltninger
med henblik på fællesskabstilsyn eller -beskyttelse, træffer den de iafsnit IV og V omhandlede afgørelser senest ni måneder, efter atundersøgelsen er blevet iværksat. Denne frist kan undtagelsesvisforlænges med højst to måneder; i så fald offentliggør Kommissionen
en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende om, hvor meget
fristen er forlænget og en kortfattet begrundelse herfor.
4. Bestemmelserne i dette afsnit er ikke til hinder for, at der til
enhver tid kan træffes tilsynsforanstaltninger i henhold til artikel 9 til14 eller, såfremt en kritisk situation kræver øjeblikkelig indgriben, daenhver forsinkelse ville forvolde en vanskeligt genoprettelig skade,
beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 15 til 17.
Kommissionen træffer øjeblikkelig sådanne undersøgelsesforanstalt-
ninger, som den endnu finder nødvendige. Resultaterne afundersøgelsen danner grundlag for en eventuel revision af de trufneforanstaltninger.
Artikel 7
1. De i medfør af denne forordning modtagne oplysninger må kun
anvendestil det formål, hvortil de er indhentet.
2. a) Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne, herunder disses
personale, må ikke videregive oplysninger, som de har modtageti medfør af denne forordning, og som ifølge deres natur er fortro-lige eller er meddelt fortroligt, medmindre den part, der har givetoplysningerne, udtrykkeligt har givet tilladelse dertil.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 6
▼B
b) Enhver anmodning om fortrolig behandling skal angive årsagerne
til, at oplysningerne bør behandles fortroligt.
Viser det sig imidlertid, at en anmodning om fortrolig behandling
er ubegrundet, og vil den, der har givet oplysningerne, ikke
offentliggøre dem eller give tilladelse til, at de videregives gene-relt eller i form af et sammendrag, kan der ses bort fra depågældende oplysninger.
3. Under alle omstændigheder betragtes oplysninger som fortrolige,
såfremt videregivelsen af dem vil kunne have betydelige negativefølger for den, der har afgivet oplysningerne, eller som er ophavsmandtil dem.
4. De foregående stykker er ikke til hinder for, at Fællesskabets
myndigheder tager hensyn til generelle oplysninger og navnlig begrun-delserne for de afgørelser, der er truffet i henhold til denne forordning.
Disse myndigheder tager imidlertid hensyn til de berørte parters beret-
tigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
Artikel 8
1. Undersøgelsen af importvilkårene og -udviklingen samt af den
deraf følgende alvorlige skade eller fare for alvorlig skade for fælles-skabsproducenterne omfatter bl.a. følgende faktorer:
a) omfanget af indførslen, navnlig hvis denne er steget betydeligt enten
i absolutte tal eller i forhold til produktionen eller forbruget iFællesskabet
b) priserne på indførslen, navnlig hvis der tilbydes en betydelig lavere
pris i forhold til prisen for en tilsvarende vare i Fællesskabet
c) følgevirkningerne heraf for Fællesskabets producenter af tilsvarende
eller direkte konkurrerende varer vurderet på baggrund af tenden-serne i visse økonomiske faktorer såsom:
— produktion
— kapacitetsudnyttelse
— lagre
— salg
— markedsandel
— priser (dvs. udøvelse af pristryk eller hindring af prisstigninger,
som ellers ville have fundet sted)
— fortjeneste
— forrentning af investeret kapital
— likviditet
— beskæftigelse.
2. I forbindelse med undersøgelsen tager Kommissionen hensyn til
det særlige økonomiske system i de lande, der er nævnt i bilag I.
3. Hvis der påberåbes fare for alvorlig skade, skal Kommissionen
endvidere undersøge, om det er sandsynligt, at en bestemt situation
udvikler sig til en faktisk skade. Der kan i den forbindelse tages hensyntil faktorer som:
a) stigningstakten i udførslen til Fællesskabet
b) oprindelses- eller eksportlandets allerede bestående eksportkapacitet
eller en sådan kapacitet, der vil kunne udnyttes inden for en over-skuelig fremtid, samt sandsynligheden for, at den deraf følgendeudførsel vil gå til Fællesskabet.
AFSNIT IV
Tilsynsforanstaltninger
Artikel 9
1. Såfremt det af hensyn til Fællesskabets interesser er nødvendigt,
kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på egetinitiativ træffe afgørelse om1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 7
▼B
a) at underkaste visse indførsler et efterfølgende fællesskabstilsyn efter
de regler, Kommissionen fastsætter
b) for at kontrollere udviklingen at underkaste visse indførsler et forud-
gående fællesskabstilsyn efter artikel 10.
2. Tilsynsforanstaltningernes gyldighedsperiode er begrænset.
Medmindre andet fastsættes, udløber den ved slutningen af andet halvår
efter det halvår, i løbet af hvilket foranstaltningerne blev truffet.
Artikel 10
1. Varer, der er underlagt forudgående fællesskabstilsyn, må kun
bringes i fri omsætning mod forelæggelse af et tilsynsdokument. Dettedokument udstedes omkostningsfrit af den af medlemsstaterne udpe-gede kompetente myndighed for alle ønskede mængder inden for enfrist på højst fem arbejdsdage efter, at den kompetente nationale
myndighed har modtaget en ansøgning fra en fællesskabsimportør,
uanset hvor i Fællesskabet denne er etableret. Denne ansøgning ansesfor modtaget af den kompetente myndighed senest tre arbejdsdage efterindgivelsen, medmindre andet bevises.
2. Tilsynsdokumentet udfærdiges på en formular, der svarer til
modellen i bilag IV.
Medmindre andet fastsættes i afgørelsen om indførelse af tilsyn, skal
importørens ansøgning om tilsynsdokument kun indeholde følgendeoplysninger:
a) ansøgerens navn og fuldstændige adresse (herunder telefon- og tele-
faxnummer og eventuelt identifikationsnummer hos de kompetentenationale myndigheder) og ansøgerens momsregistreringsnummer,hvisvedkommende er moms pligtig
b) i givet fald klarerens eller ansøgerens eventuelle repræsentants navn
og fuldstændige adresse (herunder telefon- og telefaxnummer)
c) varebeskrivelse med angivelse af:
— varernes handelsbetegnelse
— dereskode i den kombinerede nomenklatur
— deres oprindelsesland og afsendelsesland
d) de angivne mængder, udtrykt i kg og efter omstændighederne i
enhver anden relevant supplerende enhed (par, stk. osv.)
e) varernes cif-værdi i ecu ved Fællesskabets grænse
f) følgende erklæring, dateret og underskrevet af ansøgeren, idet ansø-
gerens navn også skal være anført med store bogstaver(versalskrift): »Undertegnede bekræfter herved, at de i denne ansøg-
ning afgivne oplysninger er rigtige og afgivet i god tro, og at jeg er
etableret i Fællesskabet.«
3. Importdokumentet er gyldigt i hele Fællesskabet, uanset i hvilken
medlemsstat det er udstedt.
4. Hvis enhedsprisen ved den pågældende forretning er mindre end
5 % højere end den i importdokumentet angivne pris, eller de til
indførsel frembudte varers værdi eller mængde overstiger den i import-
dokumentet angivne værdi eller mængde med mindre end 5 % i alt, erdette dog ikke til hinder for, at en vare overgår til fri omsætning.Kommissionen kan efter at have gjort sig bekendt med de i udvalgetfremkomne synspunkter og under hensyn til varernes beskaffenhed ogde øvrige nærmere enkeltheder i forbindelse med de pågældende forret-
ninger fastsætte en anden procentsats, som dog normalt ikke må
overstige 10 %.
5. Importdokumentet kan kun anvendes, så længe importliberalise-
ringsordningen er i kraft for de pågældende forretninger. Det kanunder ingen omstændigheder anvendes efter udløbet af den periode,der er fastlagt samtidig med indførelsen af tilsynet, efter sammeprocedure og under hensyn til varernes beskaffenhed og de øvrigenærmere enkeltheder i forbindelse med disse forretninger.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 8
▼M4
▼B
▼B
6. Såfremt den i henhold til artikel 9 trufne afgørelse indeholder
bestemmelse herom, skal oprindelsesstatus for varer under fællesskabs-tilsyn dokumenteres med et oprindelsescertifikat. Bestemmelserne i
dette stykke berører ikke andre bestemmelser vedrørende forelæggelse
af et sådant certifikat.
7. Såfremt en vare, der er underlagt forudgående fællesskabstilsyn,
er genstand for en regional beskyttelsesforanstaltning i en medlemsstat,kan den importtilladelse, der gives af denne medlemsstat, træde i stedetfor importdokumentet.
8. Både formularerne til tilsynsdokumenterne og uddrag deraf
udfærdiges i to eksemplarer, hvoraf det ene, som benævnes »originaltil modtageren« og har nummer 1, udleverestil ans øgeren, og detandet, som benævnes »eksemplar til den kompetente myndighed« og
har nummer 2, opbevares af den myndighed, som har udstedt doku-
mentet. Til administrativt brug kan den kompetente myndighed tilføjeyderligere eksemplarer til formular nr. 2.
9. Formularerne trykkes på hvidt, træfrit og skrivefast papir, med en
vægt på mellem 55 og 65 gram pr. mm (SIC! kvm). Formatet er210 mm × 297 mm; linjeafstanden er 4,24 mm (en sjettedel tomme);opstillingen af formularen overholdes nøje. Eksemplar nr. 1, som erdet egentlige tilsynsdokument, er desuden på begge sider forsynet med
et guillochetryk i gult, som vil afsløre enhver mekanisk eller kemisk
forfalskning.
10. Medlemsstaterne varetager trykningen af formularerne. Disse
kan også trykkes af trykkerier, som er godkendt af den medlemsstat,hvori de befinder sig. I sidstnævnte tilfælde henvises der til godken-delsen på hver formular. Hver formular forsynes med trykkeriets navnog adresse eller med et symbol, der gør det muligt at identificere det.
Artikel 11
Såfremt det af hensyn til Fællesskabets interesser er nødvendigt, kan
Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ,hvis der er risiko for, at den i artikel 15, stk. 1, omhandlede situationopstår:
— begrænse anvendelsesperioden for det importdokument, der even-
tuelt kræves
— lade udstedelsen af dette dokument være underlagt visse betingelser
og undtagelsesvis kravet om indføjelse af en tilbagekaldelsesklausuleller den i artikel 3 omhandlede procedure for forudgående under-retning og konsultation, der gennemføres med den hyppighed og idet tidsrum, som Kommissionen fastsætter.
Artikel 12
Er indførsel af en vare ikke underlagt forudgående fællesskabstilsyn
senest otte arbejdsdage efter konsultationernes afslutning, kan Kommis-sionen efter artikel 17 indføre et tilsyn, der er begrænset til indførsel tilen eller flere af Fællesskabets regioner.
Artikel 13
1. Varer, der er underlagt regionalt tilsyn, må kun bringes i fri
omsætning i den pågældende region mod forelæggelse af et tilsynsdo-kument. Dette dokument udstedes omkostningsfrit af den kompetentemyndighed, som de(n) pågældende medlemsstat(er) har udpeget, foralle ønskede mængder inden for en frist på højst fem arbejdsdage efter,
at den kompetente nationale myndighed har modtaget en ansøgning fra
en fællesskabsimportør, uanset hvor i Fællesskabet denne er etableret.Denne ansøgning anses for modtaget af den kompetente nationalemyndighed senest tre arbejdsdage efter indgivelsen, medmindre andetbevises. Tilsynsdokumenterne kan kun anvendes, så længe importlibe-raliseringsordningen er i kraft for de pågældende forretninger.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 9
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
2. Artikel 10, stk. 2, finder anvendelse.
Artikel 14
1. Såfremt der er indført fællesskabstilsyn eller regionalt tilsyn
underretter medlemsstaterne inden for de første ti dage af hver måned
Kommissionen om følgende:
a) ved forudgående tilsyn: de mængder og de på grundlag af cifpri-
serne beregnede beløb, for hvilke der i den foregående periode er
udstedt eller påtegnet importdokumenter
b) i alle tilfælde: de indførsler, som har fundet sted i perioden forud for
den under litra a) nævnte periode.
Oplysningerne fra medlemsstaterne opdeles på varer og lande.Der kan træffes andre bestemmelser samtidig med indførelsen af tilsyn
og efter samme procedure.
2. Hvis varernes beskaffenhed eller særlige omstændigheder gør det
nødvendigt, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat ellerpå eget initiativ ændre hyppigheden for afgivelse af oplysninger.
3. Kommissionen underretter medlemsstaterne herom.
AFSNIT V
Beskyttelsesforanstaltninger
Artikel 15
1. Såfremt en vare indføres i Fællesskabet i så stærkt øgede
mængder eller på sådanne vilkår, at det forvolder eller truer med at
forvolde alvorlig skade for fællesskabsproducenter af tilsvarende ellerdirekte konkurrerende varer, kan Kommissionen, for at beskytte Fælles-skabets interesser, på anmodning af en medlemsstat eller på egetinitiativ ændre importbestemmelserne for den pågældende vare således,at den kun kan overgå til fri omsætning mod forlæggelse af en import-
tilladelse, der udstedes efter retningslinjer og inden for rammer, som
Kommissionen fastlægger.
2. Rådet og medlemsstaterne underrettes øjeblikkelig om de trufne
foranstaltninger, som straks finder anvendelse.
3. a) De i denne artikel nævnte foranstaltninger finder anvendelse på
alle varer, der overgår til fri omsætning efter foranstaltningernesikrafttræden. De kan efter artikel 17 begrænses til en eller flereaf Fællesskabets regioner.
b) Disse foranstaltninger er dog ikke til hinder for, at varer, der er
undervejs til Fællesskabet, overgår til fri omsætning, hvis det
ikke er muligt at ændre deres bestemmelsessted, og at varer,
som i henhold til artikel 10 og 13 kun kan overgå til fri omsæt-ning mod forelæggelse af et importdokument, faktisk ledsages afet sådant dokument.
4. Såfremt Kommissionens indgriben sker på anmodning af en
medlemsstat, skal Kommissionen tage stilling senest fem arbejdsdageefter modtagelsen af anmodningen.
5. Enhver afgørelse, Kommissionen træffer i henhold til denne
artikel, meddeles Rådet og medlemsstaterne. Enhver medlemsstat kan
inden en måned efter datoen for meddelelsen indbringe afgørelsen forRådet.
6. Indbringer en medlemsstat den af Kommissionen trufne afgørelse
for Rådet, kan Rådet med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller
ophæve Kommissionens afgørelse.
Såfremt Rådet ikke senest tre måneder efter, at sagen er blevet indbragt
for det, har truffet en afgørelse, betragtes Kommissionens foranstalt-ning som ophævet.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 10
▼B
▼B
Artikel 16
1. Rådet kan, især i den i artikel 15, stk. 1, omhandlede situation,
træffe passende foranstaltninger. Disse vedtages med kvalificeret flertal
på forslag af Kommissionen.
2. I så fald finder artikel 15, stk. 3, anvendelse.
Artikel 17
Hvisdet is ær på grundlag af de i artikel 8 i denne forordning omhand-
lede faktorer konstateres, at betingelserne for at træffe de i afsnit IV og
artikel 15 fastsatte foranstaltninger er til stede i en eller flere regioner iFællesskabet, kan Kommissionen efter at have undersøgt alternativeløsninger undtagelsesvis tillade tilsyns- eller beskyttelsesforanstalt-ninger, der er begrænset til denne region eller disse regioner, hvis denfinder, at foranstaltninger på dette niveau er mere velegnede end foran-
staltninger, der gælder i hele Fællesskabet.
Foranstaltningerne skal være midlertidige og forstyrre det indre marked
mindst muligt.
De træffes efter bestemmelserne i henholdsvis artikel 9 og 15.
Artikel 18
1. I det tidsrum, i hvilket der anvendes tilsyns- eller beskyttelsesfor-
anstaltninger i overensstemmelse med afsnit IV og V, finder derkonsultationer sted i det i artikel 4 omhandlede udvalg på anmodningaf en medlemsstat eller på Kommissionens initiativ for at
a) gennemgå virkningerne af de pågældende foranstaltninger
b) undersøge, om det fortsat er nødvendigt at opretholde foranstaltnin-
gerne.
2. Såfremt Kommissionen efter de i stk. 1 nævnte konsultationer
finder, at de i afsnit IV og V omhandlede tilsyns- eller beskyttelsesfor-anstaltninger bør ophæves eller ændres, følger den nedenståendeprocedure:
a) hvis Rådet ikke har truffet nogen afgørelse om en foranstaltning,
som Kommissionen har truffet, skal denne straks ændre eller
ophæve foranstaltningen og umiddelbart efter aflægge rapport tilRådet
b) i alle andre tilfælde skal Kommissionen foreslå Rådet, at de af
Rådet foreslåede foranstaltninger ophæves eller ændres. Rådet
træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
Vedrører denne afgørelse regionale tilsynsforanstaltninger, anvendes
den fra den sjette dag efter datoen for dens offentliggørelse i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
AFSNIT VI
Afsluttende bestemmelser
Artikel 19
1. Denne forordning er ikke til hinder for overholdelsen af forplig-
telser, som følger af særlige regler, der er fastsat i aftaler indgået
mellem Fællesskabet og tredjelande.
2. a) Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser er denne
forordning ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager elleranvender:
i) forbud, kvantitative restriktioner eller tilsynsforanstaltninger,
der er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed,
den offentlige orden, den offentlige sikkerhed, beskyttelse af
menneskers og dyrs liv og sundhed, bevarelse af planter,beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk ellerarkæologisk værdi, eller beskyttelse af industriel og kommer-ciel ejendomsret1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 11
▼B
ii) særlige valutabestemmelser
iii) regler indført i medfør af internationale aftaler i overensstem-
melse med traktaten.
b) Medlemsstaterne underretter Kommissionen om foranstaltninger
eller formaliteter, der skal indføres eller ændres i henhold til
dette stykke. I yderst hastende tilfælde underrettes Kommissionen
om de pågældende nationale foranstaltninger eller formaliteterstraks efter deres vedtagelse.
Artikel 20
1. Denne forordning er ikke til hinder for anvendelse af de fælles
markedsordninger for landbrugsprodukter, fællesskabsbestemmelsereller deraf afledte nationale administrative bestemmelser eller desærlige ordninger, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 235for varer fremstillet ved forarbejdning af landbrugsprodukter; denfinder anvendelse i tilslutning hertil.
2. Artikel 9 til 14 og artikel 18 finder dog ikke anvendelse på varer,
som er omfattet af de i stk. 1 nævnte ordninger, og for hvilke fælles-
skabsordningen vedrørende samhandelen med tredjelande kræverforelæggelse af en importlicens eller et andet importdokument.
Artikel 15, 17 og 18 finder ikke anvendelse på varer, for hvilke der i
fællesskabsordningen vedrørende samhandelen med tredjelande erfastsat bestemmelser om anvendelse af kvantitative importrestriktioner.
Artikel 21
Indtil den 31. december 1995 kan Spanien og Portugal opretholde
kvantitative restriktioner for landbrugsprodukter efter artikel 77, 81,244, 249 og 280 i tiltrædelsesakten.
Artikel 22
For 1994 nedsættes niveauet for de kontingenter, der er omtalt i artikel
1, stk. 2, i forhold til anvendelsesperioden som anført i bilag II.
Følgende varer er ikke omfattet af disse kontingenter og kan bringes i
fri omsætning i Fællesskabet:
— Varer, der på datoen for denne forordningsoffentliggørels e i De
Europæiske Fællesskabers Tidende allerede er undervejstil Fælles -
skabet, når disse varers bestemmelsessted ikke kan ændres
— varer, for hvilke de kompetente nationale myndigheder har udstedt
en importlicens i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit IVi forordning (EØF) nr. 3420/83, og som faktisk ledsages af sådannelicenser.
Bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 520/94 af 7. marts 1994
om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantita-
tive kontingenter (
1) finder anvendelse på de i bilag II omtalte
kontingenter.
Artikel 23
Forordning (EØF) nr. 1765/82, 1766/82 og 3420/83 ophæves. Henvis-
ninger til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til
nærværende forordning.
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendesfra den 15. marts1994.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 12
(1) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 1.
▼B
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 13
▼B
BILAG I
Liste over tredjelande
Armenien
Aserbajdsjan
Hviderusland
Kasakhstan
NordkoreaRusland
TadsjikistanTurkmenistan
Ukraine
UsbekistanVietnam1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 14
▼M10
▼B
▼M10
▼M3
▼M10
▼B
▼M10
▼M3
▼M10
▼B
▼M10
BILAG IV
1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 15
▼M4
▼M4
1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 16
▼M4
1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 17
▼M4
1994R0519 — DA — 09.03.2003 — 002.001 — 18