2002D0733 — DA — 24.01.2013 — 001.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B KOMMISSIONENS BESLUTNING af 30. maj 2002 om tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet »elforsyning« i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, jf. artikel 6, stk. 1, i direktiv 96/48/EF (meddelt under nummer K(2002) 1949) (EØS-relevant tekst) (2002/733/EF) (EFT L 245, 12.9.2002, p.280)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. maj 2002

om tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet »elforsyning« i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, jf. artikel 6, stk. 1, i direktiv 96/48/EF

(meddelt under nummer K(2002) 1949)

(EØS-relevant tekst)

(2002/733/EF)







KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog ( 1 ), særlig artikel 6, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) Det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog er ved artikel 2, litra c), i direktiv 96/48/EF opdelt i delsystemer af strukturel eller funktionel karakter. Delsystemerne er beskrevet i direktivets bilag II. (2) Ifølge direktivets artikel 5, stk. 1, skal der for hvert delsystem udarbejdes tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI). (3) Ifølge direktivets artikel 6, stk. 1, udarbejder det repræsentative fælles organ udkast til TSI. (4) Det udvalg, der er nedsat ved artikel 21 i direktiv 96/48/EF, har udpeget Den Europæiske Sammenslutning for Jernbaners Interoperabilitet (AEIF) som repræsentativt fælles organ, jf. artikel 2, litra h), i samme direktiv. (5) AEIF har fået til opgave at udarbejde et udkast til TSI for delsystemet »elforsyning«, jf. direktivets artikel 6, stk. 1. Opgaven er fastlagt efter proceduren i artikel 21, stk. 2, i direktivet. (6) AEIF har udarbejdet TSI-udkastet og en dertil hørende rapport med en cost-benefit-analyse, jf. direktivets artikel 6, stk. 3. (7) Medlemsstaternes repræsentanter har på baggrund af rapporten behandlet TSI-udkastet i det ved direktivet nedsatte udvalg. (8) Ifølge artikel 1 i direktiv 96/48/EF vedrører betingelserne for at tilvejebringe interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog projektering, anlæg, udbygning og drift af de infrastrukturer og det rullende materiel, som bidrager til systemets funktion, og som tages i brug efter ikrafttrædelsesdatoen for direktivet. Hvad angår infrastruktur og rullende materiel, der allerede er i brug, når denne TSI træder i kraft, anvendes TSI'en fra det tidspunkt, hvor der skal udføres arbejder på den pågældende infrastruktur. I hvilket omfang TSI'en finder anvendelse afhænger dog af de planlagte arbejders formål og omfang og af omkostninger og fordele ved den påtænkte anvendelse. En forudsætning for, at sådanne delvise arbejder tilsammen kan føre til fuldstændig interoperabilitet, er, at de hviler på en overordnet implementeringsstrategi. I denne forbindelse bør der skelnes mellem opgradering, fornyelse og vedligeholdelsesmæssig udskiftning. (9) Det fastslås, at direktiv 96/48/EF og TSI'er ikke finder anvendelse på fornyelser og vedligeholdelsesmæssig udskiftning. Dog er det ønskeligt, at TSI'er finder anvendelse på fornyelser, således som det er tilfældet for TSI'er for konventionelle tog i medfør af direktiv 2001/16/EF. Medlemsstaterne tilskyndes til — så længe kravet ikke er obligatorisk, og under hensyntagen til fornyelsesarbejdernes omfang — i videst muligt omfang at anvende TSI'er på fornyelser og vedligeholdelsesmæssig udskiftning. (10) Den TSI, der er emnet for denne beslutning, omhandler i sin nuværende udformning de særlige træk ved højhastighedssystemer; den omhandler som hovedregel ikke de fælles aspekter af højhastighedstog og konventionelle tog. Interoperabiliteten for konventionelle tog er omfattet af et andet direktiv ( 2 ). Om interoperabilitetskravet er opfyldt, fastslås ifølge artikel 16, stk. 2, i direktiv 96/48/EF på grundlag af TSI'erne, hvorfor det er nødvendigt at fastsætte, hvilke betingelser der ud over den vedlagte TSI skal opfyldes i overgangsperioden mellem offentliggørelsen af denne beslutning og offentliggørelsen af beslutningerne om TSI'er for konventionelle tog. Derfor er det nødvendigt, at hver enkelt medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om, hvilke nationale tekniske regler den anvender for at opfylde interoperabilitetskravet og de væsentlige krav i direktiv 96/48/EF. Eftersom der er tale om nationale regler, er det desuden nødvendigt, at hver medlemsstat underretter de andre medlemsstater og Kommissionen om, hvilke organer den udpeger til at gennemføre proceduren for vurdering af overensstemmelse eller anvendelsesegnethed og verifikationsproceduren med henblik på at kontrollere, om delsystemer opfylder interoperabilitetskravet, jf. artikel 16, stk. 2, i direktiv 96/48/EF. Medlemsstaterne skal i henseende til disse nationale regler så vidt muligt følge de principper og kriterier, der er anført i direktiv 96/48/EF til gennemførelsen af artikel 16, stk. 2. Til at stå for de førnævnte procedurer benytter medlemsstaterne så vidt muligt de organer, der er givet underretning om i henhold til artikel 20 i direktiv 96/48/EF. Kommissionen analyserer disse oplysninger (nationale regler, procedurer, organer med ansvar for gennemførelsesprocedurerne og procedurernes varighed) og drøfter om nødvendigt med udvalget, om der skal træffes nogen foranstaltninger. (11) Den TSI, som nærværende beslutning omhandler, pålægger ikke brug af en bestemt teknologi eller en bestemt teknisk løsning, undtagen hvis det er absolut nødvendigt for interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog. (12) Den TSI, som nærværende beslutning omhandler, bygger på den bedste ekspertviden, der var til rådighed på det tidspunkt, hvor udkastet blev udarbejdet. Den teknologiske udvikling og nye samfundsmæssige krav kan medføre, at denne TSI må ændres eller suppleres. Hvor det er hensigtsmæssigt, vil der blive iværksat en revisions- eller ajourføringsprocedure i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i direktiv 96/48/EF. (13) I nogle tilfælde rummer den TSI, som nærværende beslutning omhandler, mulighed for valg mellem forskellige løsninger, således at der alt efter den aktuelle situation kan benyttes endelige eller midlertidige interoperabilitetsløsninger. Endvidere giver direktiv 96/48/EF mulighed for særlige gennemførelsesbestemmelser i særlige tilfælde. Ydermere skal medlemsstaterne have lov til at undlade at anvende visse tekniske specifikationer i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 7 i direktivet. Det er derfor påkrævet, at medlemsstaterne sørger for, at der offentliggøres et infrastrukturregister og et register over rullende materiel, som ajourføres hvert år. I registrene angives den nationale infrastrukturs og det nationale rullende materiels vigtigste egenskaber (f.eks. grundparametrene) og deres grad af overensstemmelse med de i de gældende TSI'er foreskrevne egenskaber. Til dette formål er det i den TSI, som nærværende beslutning omhandler, nøje angivet, hvilke oplysninger der skal medtages i registret. (14) Ved anvendelsen af den TSI, som denne beslutning omhandler, skal der tages hensyn til teknisk og driftsmæssig kompatibilitet mellem infrastruktur og rullende materiel, der skal tages i brug, og det net, de skal indgå i. Disse kompatibilitetskrav forudsætter en kompleks teknisk og økonomisk analyse af det enkelte tilfælde. I analysen skal der tages hensyn til følgende: — grænsefladerne mellem de delsystemer, der er opregnet i direktiv 96/48/EF — de strækningskategorier og det rullende materiel, der er opregnet i samme direktiv — det bestående nets tekniske og driftsmæssige sammenhæng. Derfor er det afgørende at lægge en strategi for implementeringen af den TSI, som denne beslutning omhandler, bl.a. med angivelse af hver enkelt teknisk fase af overgangen fra den nuværende situation til en situation, hvor nettet er interoperabelt. (15) De i denne beslutning fastsatte bestemmelser er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved direktiv 96/48/EF — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:







Artikel 1

Kommissionen vedtager herved de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI) gældende for delsystemet »elforsyning« i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, jf. artikel 6, stk. 1, i direktiv 96/48/EF. De er anført i bilaget. TSI'erne gælder i fuldt omfang for infrastrukturen og det rullende materiel i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog som defineret i bilag I til direktiv 96/48/EF, jf. dog artikel 2 og 3.

Artikel 2

1. Som kriterier for opfyldelse af interoperabilitetskravet i artikel 16, stk. 2, i direktiv 96/48/EF benyttes — hvad angår de aspekter, som er fælles for højhastighedstog og konventionelle tog, men ikke omfattet af vedlagte TSI — de tekniske regler, som er i brug i den medlemsstat, der giver tilladelse til ibrugtagning af det i denne beslutning omhandlede delsystem.

2. Inden seks måneder efter at have modtaget meddelelse om denne beslutning underretter hver medlemsstat de øvrige medlemsstater og Kommissionen om følgende:

— en liste over de i stk. 1 omhandlede tekniske regler

— de procedurer for overensstemmelsesvurdering og verifikation, der vil blive benyttet vedrørende anvendelsen af disse regler

— de organer, den udpeger til at gennemføre disse procedurer for overensstemmelsesvurdering og verifikation.

Artikel 3

1. I denne artikel forstås ved:

— »opgradering«: større modifikationsarbejder på et delsystem eller en del af et delsystem, hvorved delsystemets ydeevne ændres

— »fornyelse«: større udskiftningsarbejder på et delsystem eller en del af et delsystem, hvorved delsystemets ydeevne ikke ændres

— »vedligeholdelsesmæssig udskiftning«: udskiftning af komponenter med dele, der har samme funktion og ydeevne, i forbindelse med forebyggende vedligehold eller fejlretning.

2. Ved opgradering forelægger ordregiveren en beskrivelse af projektet for den pågældende medlemsstat. Når medlemsstaten har undersøgt sagen, beslutter den under hensyntagen til implementeringsstrategien i kapitel 7 i vedlagte TSI, om arbejdet er så omfattende, at en ny ibrugtagningstilladelse, jf. artikel 14 i direktiv 96/48/EF, er nødvendig. En sådan ibrugtagningstilladelse er nødvendig, hvis de planlagte arbejder kan have indflydelse på sikkerhedsniveauet.

Når en ny ibrugtagningstilladelse er nødvendig, jf. artikel 14 i direktiv 96/48/EF, beslutter medlemsstaten

a) om projektet indebærer fuld anvendelse af TSI'en; i så fald omfattes delsystemet af EF-verifikationsproceduren i direktiv 96/48/EF, eller

b) om fuld anvendelse af TSI'en endnu ikke er mulig; i så fald er delsystemet ikke i fuld overensstemmelse med TSI'en, og EF-verifikationsproceduren i direktiv 96/48/EF finder kun anvendelse på de dele af TSI'en, der er anvendt.

I begge tilfælde underretter medlemsstaten det udvalg, der er nedsat ved direktiv 96/48/EF, om sagen, herunder om, hvilke dele af TSI'en der er anvendt, og hvilket interoperabilitetsniveau der er opnået.

3. Ved fornyelse og vedligeholdelsesmæssig udskiftning kan den vedlagte TSI anvendes.

Artikel 4

De pågældende dele af Kommissionens henstilling 2001/290/EF ( 3 ) om grundparametre for det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog gælder ikke længere fra den dato, hvor vedlagte TSI træder i kraft.

Artikel 5

Vedlagte TSI træder i kraft seks måneder efter offentliggørelse af denne beslutning.

Artikel 6

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.









BILAG

TEKNISK SPECIFIKATION FOR INTEROPERABILITET VEDRØRENDE DELSYSTEMET ELFORSYNING

▼C1

INDHOLD 1. 1.1. 1.2. 1.3. 2. 2.1. 2.2. 2.2.1. 2.2.2. 2.2.3. 2.2.4. 2.3. 2.3.1. 2.3.2. 2.3.3. 2.3.4. 3. 3.1. 3.2. 3.3. 3.3.1. 3.3.2. 3.3.3. 3.3.4. 3.3.5. 3.4. 4. 4.1. 4.1.1. 4.1.2. 4.2. 4.2.1. 4.2.2. 4.2.3. 4.3. 4.3.1. 4.3.2. 4.3.3. 5. 5.1. 5.2. 5.3. 5.3.1. 5.3.2. 5.3.3. 6. 6.1. 6.1.1. 6.1.2. 6.2. 6.2.1. 6.2.2. 7. 7.1. 7.2. 7.3. 7.3.1. 7.3.2. 7.3.3. 7.3.4. 7.3.5. 7.3.6. 7.3.7. 7.3.8. 7.3.9. 7.3.10. BILAG A BILAG B BILAG C BILAG D BILAG E BILAG F BILAG G BILAG H BILAG J BILAG K BILAG L BILAG M BILAG N BILAG O BILAG P BILAG Q

▼B

1. INDLEDNING

1.1. Teknisk omfang

Denne TSI vedrører delsystemet Elforsyning, som er et af de delsystemer, der er anført i bilag II, punkt 1, til direktiv 96/48/EF.

Denne TSI er en af seks TSI'er, som dækker alle otte delsystemer, der er defineret i direktivet. De specifikationer vedrørende delsystemerne »Brugere« og »Miljø«, som er nødvendige med henblik på at sikre interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog i overensstemmelse med de væsentlige krav, er anført i den pågældende TSI.

Mere information om delsystemet Elforsyning findes i kapitel 2.

1.2. Geografisk omfang

Det geografiske omfang af denne TSI er det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, som det er beskrevet i bilag I til direktiv 96/48/EF.

Der skal navnlig henvises til de strækninger i det transeuropæiske jernbanenetværk, som er beskrevet i Europa-Parlaments og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer med hensyn til udviklingen af det transeuropæiske transportnet eller enhver opdatering af denne beslutning som følge af den revidering, der er anført i artikel 21 af samme beslutning.

1.3. Indhold af denne TSI

I henhold til artikel 5, stk. 3, og til bilag I, punkt 1, litra b), for kategorier i direktiv 96/48/EF, fastlægger denne TSI følgende forhold:

a) den præciserer de væsentlige krav til delsystemerne og deres grænseflader (kapitel 3)

b) den fastlægger de grundparametre, der er beskrevet i bilag II, punkt 3, til nævnte direktiv, som er nødvendige for at opfylde de væsentlige krav (kapitel 4)

c) den fastsætter de betingelser, der skal overholdes for at leve op til de specificerede præstationer, der stilles til hver af de følgende kategorier af jernbanestrækninger (kapitel 4): — kategori I: de jernbanestrækninger, som specielt anlægges til højhastighedstog, og som er konstrueret til hastigheder på normalt 250 km/h eller derover — kategori II: de jernbanestrækninger, som er specielt opgraderet til højhastighedstog, og som er konstrueret til hastigheder på omkring 200 km/h — kategori III: de strækninger, der specielt opgraderes til højhastighedstog, og som har særlige karakteristika på grund af topografiske begrænsninger som følge af terrænforhold eller beliggenhed i bymæssig bebyggelse, og hvor hastigheden skal tilpasses til det enkelte tilfælde

d) den fastlægger i særtilfælde eventuelle gennemførelsesbestemmelser (kapitel 7)

e) den fastlægger, for hvilke interoperabilitetskomponenter og for hvilke grænseflader der skal udarbejdes europæiske specifikationer, herunder europæiske standarder, som er nødvendige for at tilvejebringe interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog under overholdelse af de væsentlige krav (kapitel 5)

f) den angiver i hvert enkelt tilfælde, hvilke af de i afgørelse 93/465/EØF definerede moduler eller, efter omstændighederne, hvilke specifikke procedurer der skal anvendes ved vurderingen af enten overensstemmelsen eller anvendelsesegnetheden af interoperabilitetskomponenterne, samt EF-verifikationen af delsystemerne (kapitel 6).

2. DEFINITION/OMFANG AF DELSYSTEMET

2.1. Omfang

Delsystemet Elforsyning i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog består af alt fast anlæg, der — i henhold til de væsentlige krav — er nødvendigt for at forsyne togene fra enkelt- eller trefasede højspændingsnetværk.

Delsystemet Elforsyning består af:

— fordelingsstationer : På primærsiden er de tilsluttet højspændingsnettet med omformning af højspændingen til en spænding og/eller konvertering til et strømforsyningssystem, der passer til togene. På sekundærsiden er fordelingsstationerne tilsluttet jernbanens luftledninger

— koblinger i køreledningsnettet : Elektrisk udstyr, der er placeret mellem fordelingsstationerne, som parallelle køreledninger, og som fungerer som sikkerhed, isolering, hjælpeforsyning og kompensation

— luftledninger : Køreledningerne distribuerer energien til togene, der kører på strækningen, og overfører den til togene gennem en strømaftager. Køreledningen er også forsynet med manuelle eller fjernstyrede afbrydere til isolering af afsnit eller grupper af køreledninger, afhængigt af driftsbehovene. Fødeledningerne er også en del af køreledningerne

— tilbageløbskredsløb for strøm : Kørestrømmen benytter skinner, der er direkte eller indirekte jordforbundne, og returledere til at lede strømmen tilbage til fordelingsstationerne. Derfor er tilbageløbskredsløbet for strøm på dette punkt en del af delsystemet Elforsyning

— strømaftager : Selvom de er monteret på det rullende materiel, udgør strømaftagerne en vigtig del, hvis funktion er direkte forbundet til køreledningen. Derfor opfattes de som en del af delsystemet Elforsyning.

Følgende aspekter af delsystemet Elforsyning har betydning for interoperabiliteten af det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog:

— elektrificeringssystem

— køreledninger og strømaftagere

— interaktion mellem strømaftagere og køreledningsudstyr

— overgange mellem højhastighedsstrækninger, opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger.

2.2. Definition af delsystemet

2.2.1. Elektrificeringssystem

En trækkraftenhed er — som enhver elektrisk enhed — konstrueret til at fungere korrekt, når den tilsluttes nominel spænding og frekvens til dens tilslutningspunkter, dvs. strømaftagere og hjul. Der skal defineres variationer og grænser for disse parametre for at garantere togenes forventede ydeevne.

Højhastighedstog skal bruge en tilsvarende høj effekt. Det er nødvendigt at øge forsyningssystemets spænding og sænke strømmen, der er skyld i tab på grund af modstand, så forsyningen til togene sker med minimalt tab. Strømforsyningssystemet skal være konstrueret med henblik på at give hvert tog den nødvendige effekt. Derfor er de enkelte togs strømforbrug og køreplanen vigtige for ydeevnen.

Moderne tog benytter regenerative bremser, der sender strøm tilbage til strømforsyningen for at reducere det samlede strømforbrug. Derfor skal strømforsyningssystemet også acceptere regenerative bremser.

I ethvert elektrisk system kan der forekomme kortslutninger og andre fejltilstande. Det elektriske system skal være lavet, så kontroldelsystemet detekterer disse fejl øjeblikkeligt og igangsætter foranstaltninger, der kan afskære kortslutningsstrømmen og isolere kredsløbets defekte del. Efter sådan en hændelse skal det elektriske system hurtigst muligt kunne retablere forsyning til alle installationer, så driften kan genoptages.

2.2.2. Køreledninger og strømaftagere

Geometrien for udstyr til køreledninger og strømaftagere er et meget vigtigt aspekt, med udgangspunkt i interoperabiliteten. Med hensyn til den geometriske interaktion, skal der angives både højden af køreledningen over skinnerne, den tværgående forskydning i vindstille luft og ved vindtryk samt kontaktkraften. Strømaftagerhovedets geometri er afgørende for, at strømaftagerens interaktion med køreledningen bliver så optimal som muligt under hensyn til køretøjernes mulige gyngende bevægelser.

2.2.3. Interaktion mellem køreledning og strømaftager

Ved de høje hastigheder, som man regner med for det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, er interaktionen mellem køreledningen og strømaftagerne et meget vigtigt aspekt i etableringen af en pålidelig strømoverførsel uden unødige påvirkninger af jernbaneinstallationer og af miljøet. Interaktionen bestemmes hovedsagligt ved

— statisk og aerodynamisk arbejde afhængigt af typen af strømaftagerens slæbestykke og strømaftagernes udformning

— kompatibilitet mellem slæbestykkets materiale og køreledningen af hensyn til disse komponenters slidstyrke

— dynamisk adfærd og påvirkning af strømaftagningskvaliteten og målsætningen om vedvarende og uafbrudt strømforsyning uden forstyrrelser

— beskyttelse af strømaftageren og køreledningsudstyret, hvis en af strømaftagerens slæbestykker går i stykker

— antallet af aktive strømaftagere og afstanden mellem dem, hvilket har afgørende indflydelse på strømaftagningskvaliteten, fordi de enkelte strømaftagere kan forstyrre andre på samme køreledning.

2.2.4. Overgange mellem højhastighedsstrækninger og andre strækninger

Højhastighedsstrækninger skal forbindes til opgraderede strækninger eller til forbindelsesstrækninger. Placeringen af overgangene mellem disse strækningstyper påvirker strømforsyningen og køreledningssystemet og er derfor et aspekt, der skal behandles i TSI for Elforsyning.

2.3. Forbindelser til andre delsystemer og til andre dele af selve delsystemet

2.3.1. Indledning

Delsystemet Elforsyning har mange forbindelser til andre delsystemer i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, for at man kan opnå den forventede interoperabilitetsydeevne. Disse forbindelser dækkes af definitionen af kriterier for grænseflader og ydeevne.

2.3.2. Forbindelser vedrørende elektrificeringssystemet

— Spænding og frekvens og deres tilladelige områder har forbindelser til delsystemet Rullende materiel.

— Den effekt, der er installeret på strækningerne, og den angivne effektfaktor bestemmer ydeevnen for det interoperable jernbanesystem for højhastighedstog og har grænseflader med delsystemet Rullende materiel.

— Regenerativ bremsning reducerer energiforbruget og har grænseflade med delsystemet Rullende materiel.

— Faste elektriske installationer og trækkraftudstyr skal være sikret mod kortslutninger ved passende anordninger på fordelingsstationerne. Aktivering af afbrydere på fordelingsstationer og på tog skal være koordineret. Derfor har elektrisk sikring grænseflade med delsystemet Rullende materiel.

— Elektriske forstyrrelser og harmoniske udledninger har grænseflade med delsystemerne Rullende materiel og Styringskontrol og Signaler.

2.3.3. Forbindelser vedrørende køreledningsudstyr og strømaftagere

— Med hensyn til højhastighedsstrækninger skal man være særligt opmærksom på køreledningshøjden, så man undgår unødvendigt hårdt slid på køreledningen. Køreledningshøjden har grænseflader med delsystemerne Infrastruktur og Rullende materiel.

— Det er nødvendigt at kende antal og placering af strømaftagere på togene for at kunne passere overgange mellem elektrificerede systemer uden at krydse forskellige systemer. De har grænseflader med delsystemet Rullende materiel.

— Køretøjernes og strømaftagernes mulige gyngende bevægelser har grænseflader med delsystemerne Rullende materiel og Infrastruktur.

2.3.4. Forbindelser om interaktion mellem køreledning og strømaftager

— Kvaliteten af strømaftagelsen afhænger af antallet af aktive strømaftagere og deres indbyrdes afstand. Placeringen af strømaftagerne har grænseflader med delsystemet Rullende materiel.

3. VÆSENTLIGE KRAV

3.1. Overholdelse af væsentlige krav

I henhold til direktiv 96/48/EF, artikel 4, stk. 1, skal det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, dets delsystemer og interoperabilitetskomponenter opfylde de væsentlige krav, som de er anført i direktivets bilag III.

3.2. Aspekter vedrørende væsentlige krav

De væsentlige krav omfatter:

— sikkerhed

— pålidelighed og disponibilitet

— sundhed

— miljøbeskyttelse

— teknisk kompatibilitet.

I henhold til direktiv 96/48/EF kan de væsentlige krav både være almene og gælde for hele det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og indeholde særlige træk, som specifikt vedrører delsystemet og dets komponenter.

3.3. Særlige aspekter for delsystemet Elforsyning

3.3.1. Sikkerhed

I henhold til bilag III til direktiv 96/48/EF gælder der følgende væsentlige krav til delsystemet Elforsyning med hensyn til sikkerhed:

1.1.1. Projektering, konstruktion eller fremstilling samt vedligeholdelse og overvågning af sikkerhedskritiske dele, herunder navnlig dele, der har betydning for togenes kørsel på nettet, skal garantere et sikkerhedsniveau, der svarer til de mål, der er opstillet for nettet, også under specificerede svigtforhold.

1.1.2. De parametre, der vedrører kontakten mellem hjul og skinner, skal følge de kriterier for kørselsstabilitet, som er nødvendige for, at der kan gives garanti for sikker kørsel ved den tilladte maksimalhastighed.

1.1.3. De anvendte dele skal kunne modstå normale og specificerede exceptionelle påvirkninger i hele deres levetid. Der skal ved passende midler sørges for, at hændelige svigt kun får begrænsede følger for sikkerheden.

1.1.4. Faste anlæg og rullende materiel skal udformes og materialer vælges med henblik på at begrænse frembringelse, spredning og følger af ild og røg i tilfælde af brand.

1.1.5. Anordninger, som er beregnet til at blive betjent af passagerer, skal være udformet sådan, at anvisningsstridige, men forudsigelige betjeningsmåder ikke medfører sikkerhedsmæssig risiko.

De under 1.1.2 og 1.1.5 nævnte aspekter er ikke relevante for delsystemet Elforsyning.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.2.2.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.2.1, 4.3.2.2 og 4.3.2.4 i kapitel 4 overholdes, og så de anvendte interoperabilitetskomponenter overholder kravene i 5.3.1.1, 5.3.2.1, 5.3.2.4 og 5.3.3.2 i kapitel 5 med henblik på at opfylde de væsentlige krav 1.1.1, 1.1.3 og 1.1.4 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 og 5 kan verificeres.

Følgende væsentlige krav til sikkerhed ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF vedrører især delsystemet Elforsyning:

2.2.1. Driften af energiforsyningssystemerne må ikke forringe sikkerheden for hverken højhastighedstog eller personer (brugere, driftspersonale, beboere langs jernbanelinjen eller tredjemand).

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.1.1, 4.2.2.2, 4.2.2.3, 4.2.2.7, 4.2.2.9, 4.3.1.2, 4.3.1.5, 4.3.1.7, 4.3.2.1, 4.3.2.2 og 4.3.2.4 i kapitel 4 overholdes og så de anvendte interoperabilitetskomponenter overholder kravene i 5.3.1.1 i kapitel 5 med henblik på at opfylde de væsentlige krav 2.2.1 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 og 5 kan verificeres.

3.3.2. Driftssikkerhed, disponibilitet og vedligeholdelsesevne

Ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF gælder følgende væsentlige krav for delsystemet Elforsyning, med hensyn til driftssikkerhed, disponibilitet og vedligeholdelsesevne:

1.2. Overvågning og vedligeholdelse af faste eller mobile dele, der indgår i togtrafikken, skal tilrettelægges, gennemføres og kvantificeres således, at delene forbliver funktionsdygtige under specificerede forhold.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.3.1.9 og 4.3.2.6 i kapitel 4 opfyldes med henblik på at opfylde de væsentlige krav i 1.2 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 kan verificeres.

3.3.3. Sundhed

Ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF gælder følgende væsentlige krav til delsystemet Elforsyning med hensyn til sundhed:

1.3.1. Der bør ikke anvendes materialer i tog og jernbaneinfrastrukturer, der i kraft af den måde, de anvendes på, kan indebære sundhedsfare for personer, som skal færdes eller opholde sig der.

1.3.2. Materialerne skal vælges, behandles og anvendes således, at afgivelse af skadelige eller farlige dampe eller gasser begrænses, især i tilfælde af brand.

Delsystemet Elforsyning skal projekteres og konstrueres, så kravene i 4.2.2.2, 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.1.10, 4.3.2.2 og 4.3.2.4 i kapitel 4 overholdes og så de anvendte interoperabilitetskomponenter overholder kravene i 5.3.3.2 i kapitel 5 med henblik på at opfylde de væsentlige krav 1.3.1 og 1.3.2 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 og 5 kan verificeres.

3.3.4. Miljøbeskyttelse

Ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF gælder følgende væsentlige krav til delsystemet Elforsyning med hensyn til miljøbeskyttelse:

1.4.1. Miljøvirkningerne af at anlægge og drive det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog skal vurderes og tages i betragtning ved udformningen af systemet i overensstemmelse med gældende fællesskabsbestemmelser.

1.4.2. Materialer i tog og infrastrukturer må ikke medføre afgivelse af miljøskadelige eller -farlige dampe eller gasser, især ikke i tilfælde af brand.

1.4.3. Det rullende materiel og energiforsyningssystemerne skal udformes og fremstilles således, at de er elektromagnetisk kompatible med installationer, anlæg og offentlige og private net, som der er risiko for interferens med.

De under 1.4.2 nævnte aspekter er ikke relevante for delsystemet Elforsyning.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.2.3.2, 4.2.3.3 og 4.3.1.5 i kapitel 4 opfyldes med henblik på at opfylde de væsentlige krav i 1.4.1 og 1.4.3 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 kan verificeres.

Følgende væsentlige krav til miljøbeskyttelse ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF vedrører især delsystemet Elforsyning:

2.2.2. Driften af elforsyningssystemerne må ikke give miljøgener ud over de specificerede grænser.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.2.3.2 and 4.3.1.5 i kapitel 4 opfyldes med henblik på at opfylde de væsentlige krav i 2.2.2 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 kan verificeres.

3.3.5. Teknisk kompatibilitet

Ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF gælder følgende væsentlige krav til teknisk kompatibilitet for delsystemet Elforsyning:

1.5. Infrastrukturernes og de faste installationers tekniske specifikationer skal være forenelige indbyrdes og med specifikationerne for de tog, der skal køre på det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog. Når det på dele af nettet viser sig vanskeligt at overholde disse specifikationer, kan der benyttes midlertidige løsninger, som garanterer fremtidig kompatibilitet.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så kravene i 4.1.1, 4.1.2, 4,2.2.1, 4.2.2.3, 4.2.2.4, 4.2.2.5, 4.2.2.6, 4.2.2.7, 4.2.2.8, 4.2.2.9, 4.2.2.10, 4.2.2.11, 4.2.2.12, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.1.4, 4.3.2.1, 4.3.2.3, 4.3.2.5 og 4.3.3 opfyldes, og at de anvendte interoperabilitetskomponenter overholder kravene i 5.3.1.2, 5.3.1.3, 5.3.1.4, 5.3.1.5, 5.3.1.6, 5.3.1.8, 5.3.2.2, 5.3.2.3, 5.3.2.4, 5.3.2.5, 5.3.2.6, 5.3.2.7, 5.3.2.9, 5.3.3.1, 5.3.3.2, 5.3.3.3 og 5.3.3.4 i kapitel 5 med henblik på at opfylde de væsentlige krav i 1.5 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 og 5 kan verificeres.

Følgende væsentlige krav til sikkerhed ifølge bilag III til direktiv 96/48/EF vedrører især delsystemet Elforsyning:

2.2.3. Det elforsyningssystem, der benyttes på det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog, skal: — gøre det muligt for togene at yde de specificerede præstationer — være kompatible med de strømaftagere, som togene er udstyret med.

Delsystemet Elforsyning skal udformes og konstrueres, så det overholder kravene i 4.1.1, 4.1.2.1, 4.1.2.2, 4.1.2.3, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.2.1, 4.3.2.3 og 4.3.2.5 i kapitel 4, og så de anvendte interoperabilitetskomponenter overholder kravene i 5.3.1.1, 5.3.1.2, 5.3.1.4, 5.3.2.1, 5.3.2.5, 5.3.3.1 og 5.3.3.5 i kapitel 5 med henblik på at overholde de væsentlige krav i 2.2.3 ovenfor. De væsentlige krav er opfyldt, hvis overensstemmelse med betingelserne i kapitel 4 og 5 kan verificeres.

3.4. Overensstemmelseserklæring

Overensstemmelse mellem delsystemet Elforsyning, dets komponenter og de væsentlige krav skal verificeres i henhold til bestemmelserne for direktiv 96/48/EF og de specifikationer, der er angivet i kapitel 6 og de relevante bilag A til C til denne TSI.

4. BESKRIVELSE AF DELSYSTEMET

Delsystemet Elforsyning er en del af direktiv 96/48/EF, der gælder for det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog. Det er et integreret system, der kræver, at grundparametre, grænseflader og ydeevne skal verificeres, navnlig for at sikre, at systemet er interoperabelt, og at de væsentlige krav bliver opfyldt.

4.1. Grundparametre for delsystemet Elforsyning

4.1.1. Spænding og frekvens

Det er nødvendigt for interoperabiliteten, at togdriften har standardiserede værdier for spænding og frekvens. Tabel 4.1 viser de anvendelige spændinger og frekvenser afhængig af strækningens kategori.







Tabel 4.1 Spændinger og frekvenser Spænding og frekvens Strækningskategori Forbindelsesstrækninger Opgraderede strækninger Højhastighedsstrækninger 25 kV AC, 50 Hz X X X 15 kV AC, 16,7 Hz X X (1) 3 kV DC X X (2) 1,5 kV DC X X — (1) I lande med netværk, der allerede benytter en energiforsyning på 15 kV AC, 16,7 Hz, kan dette system benyttes til nye strækninger. Samme system kan også anvendes i nabolande, hvis det er økonomisk forsvarligt. (2) Energiforsyningen på 3 kV DC må benyttes i Italien og Spanien til eksisterende strækninger og nye strækninger med en driftshastighed på 250 km/h i de tilfælde, hvor 25 kV AC ved 50 Hz ville give risiko for forstyrrelser på jord- og togbaseret signaludstyr på eksisterende strækninger i nærheden af den nye strækning.

▼M1

Spændingen ved fordelingsstationens terminaler og strømaftageren skal overholde bilag N til denne TSI. Spændingsfrekvensen skal overholde bilag N til denne TSI. Se overensstemmelsesvurderingen i bilag N, afsnit N.4.

▼B

4.1.2. Køreledninger og strømaftagere

Til fremtidige højhastighedsstrækninger, opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger skal der kun være en slags strømaftager til tog, der kører på disse strækninger. På grund af denne beslutning skal alle fremtidige højhastighedstog benytte strømaftagere med et strømaftagerhoved på 1 600 mm. Alt nybygget udstyr til AC-højhastighedskøreledninger skal overholde punkt 4.1.2.1 og 4.1.2.3. Dette gælder også opgraderede og forbindende strækninger med AC eller DC.

4.1.2.1. Køreledningers geometri for AC-systemer

Køreledningens højde over skinner, gradienten for køreledningen i forhold til sporet og tværgående afbøjning af køreledningen under sidevindspåvirkning har alle indvirkning på højhastighedsnettets interoperabilitet. Tilladte data kan ses i tabel 4.2.







Tabel 4.2 Køreledningernes geometri for AC-systemer Nr. Beskrivelse Forbindelses-strækninger Opgraderede strækninger Højhastigheds-strækninger 1 Køreledningens nominelle højde (mm) Mellem 5 000 og 5 750 (1) (2) (3) Mellem 5 000 og 5 500 (1) (3) 5 080 eller 5 300 (3) 2 Tilladte gradienter og gradientudsving for køreledningen i forhold til sporet EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.8.2 Planlagte gradienter accepteres ikke 3 Køreledningens tilladte tværgående afbøjning under sidevindspåvirkning (mm) (3) ≤ 400 (1) For forbindelsesstrækninger med både fragt- og passagertrafik kan køreledningens højde være større af hensyn til drift med vogne med ekstra stor profil, forudsat at strømaftageren er bygget til at aftage strøm af den angivne kvalitet, og at strømaftageren kan hæves tilstrækkeligt, som det er angivet i punkt 5.3.2.5. (2) I jernbaneoverskæringer skal køreledningshøjden overholde nationale direktiver. (3) Køreledningshøjden og den vindhastighed, der skal tages højde for, bliver defineret i infrastrukturregistret i bilag D til denne TSI.

Køreledningens geometri skal overholde kravene i bilag H, punkt H.3.1, til denne TSI

4.1.2.2. Køreledningens geometri for DC-systemer

De afgørende data for køreledningens geometri for DC-systemer i det transeuropæiske interoperable jernbanenetværk er fastsat i tabel 4.3.







Tabel 4.3 Køreledningernes geometri for DC-systemer Nr. Beskrivelse Forbindelsesstrækninger Opgraderede strækninger 1 Køreledningens nominelle højde (mm) Mellem 5 000 og 5 600 (1) (2) (3) (4) Mellem 5 000 og 5 500 (3) (4) 2 Tilladte gradienter og gradientudsving for køreledningen i forhold til sporet EN 50 119, version 2001, punkt 5.2.8.2 3 Køreledningens tilladte tværgående afbøjning under sidevindspåvirkning (mm) (4) ≤ 400 (1) For forbindelsesstrækninger med både fragt- og passagertrafik, kan køreledningens højde være større af hensyn til drift med vogne med ekstra stor profil, forudsat at strømaftageren er bygget til at aftage strøm af den angivne kvalitet, og at strømaftageren kan hæves tilstrækkeligt, som det er angivet i punkt 5.3.2.5. (2) I jernbaneoverskæringer skal køreledningshøjden overholde nationale direktiver. (3) For de strækninger i Italien, der nævnes i note 2 til tabel 4.1, er køreledningens højde mellem 5 000 og 5 300 mm. De øvrige værdier gælder for andre strækningstyper. (4) Køreledningshøjden og den vindhastighed, der skal tages højde for, bliver defineret i infrastrukturregistret i bilag D til denne TSI.

Køreledningens geometri skal overholde kravene i bilag J, punkt J.3.1, til denne TSI.

4.1.2.3. Geometri for strømaftagerens hoved

Strømaftagerens bredde og arbejdsområde samt bredden på slæbestykkerne og profilet på strømaftagerens hoved defineres for at opnå interoperabilitet. Tabel 4.4 indeholder data for både AC- og DC-systemer. Profilet for strømaftagerens hoved er afbildet i figur 4.1.







Tabel 4.4 Geometri for strømaftagerens hoved for AC- og DC-systemer Nr. Beskrivelse Alle strækningskategorier 1 Strømaftagerhovedets bredde (mm) 1 600 2 Strømaftagerhovedets profil Se figur 4.1 3 Andre krav til AC-systemer Se bilag H, punkt H.3.2, til denne TSI 4 Andre krav til DC-systemer Se bilag J, punkt J.3.2, til denne TSI

1 Kappe af isolerende materiale

2 Slæbestykkets mindste længde

3 Projekteret længde

4 Strømaftagerhovedets arbejdsområde

5 Strømaftagerhovedets bredde

4.2. Grænseflader for delsystemet Elforsyning

4.2.1. Liste med grænseflader

4.2.1.1. Grænseflader med Infrastruktur

— Profiler

— Beskyttelse mod elektriske stød (jordforbindelse og strømtilslutning)

4.2.1.2. Grænseflader med Styringskontrol og Signaler

— Harmonisk strøm, indflydelse på signalering og intern telekommunikation

— Nødvendige kontrolsignaler til sektioner til fase- og systemadskillelse

4.2.1.3. Grænseflader med Rullende materiel

— Dynamisk køretøjsramme

— Begrænsning af maksimalt effektforbrug

— Strøm ved ophold

— Spænding og frekvens

— Koordinering af elektrisk beskyttelse

— Placering af strømaftagere

— Gennemkørsel af sektioner til faseadskillelse

— Gennemkørsel af sektioner til systemadskillelse

— Justering af strømaftagerens kontaktkraft

4.2.1.4. Ydeevnekriterier, der er fælles med Rullende materiel

— Effektfaktor

— Regenerativ bremsning

— Harmonisk karakteristik og relateret overspænding i køreledningen

4.2.2. Karakteristiske data for grænseflader

4.2.2.1. Profiler

Infrastrukturens profiler skal tage højde for, at der skal være nok afstand til de strømaftagere, der er i kontakt med køreledningsudstyret samt til installation af selve køreledningsudstyret. Mål på tunneller og andre strukturer skal være indbyrdes kompatible med køreledningsudstyrets geometri og strømaftagerens dynamiske køretøjsramme. (Bilag H, punkt H.3.6, til denne TSI beskriver strømaftagerens dynamiske køretøjsramme). Ordregiveren skal fastsætte, hvor meget plads der skal bruges til installation af køreledningsudstyret. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Infrastruktur.

4.2.2.2. Jordforbindelse og strømtilslutning, beskyttelse mod elektriske stød

Delsystemet Infrastruktur skal bruges til at gennemføre et egentligt system med jordforbindelse langs ruten, der overholder de krav til beskyttelse mod elektriske stød, der er angivet i EN 50 122-1. Beskyttelse mod elektrisk stød under drift og ved svigtforhold opnås ved at begrænse spændingen inden for acceptable grænser, som det er angivet i EN 50 122-1, version 1997, paragraf 7. Der skal afleveres resultater for de undersøgelser, som ordregiveren har udført, og de tilsvarende særlige forskrifter skal angives, så man kan konstatere, at kravene bliver overholdt. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Infrastruktur.

4.2.2.3. Harmonisk strøm, indflydelse på signalering og intern telekommunikation

Harmonisk strøm, der er genereret af det rullende materiel, påvirker delsystemet Styringskontrol og Signaler gennem delsystemet Elforsyning. Derfor bliver dette emne behandlet under delsystemet Styringskontrol og Signaler. Delsystemet Elforsyning kræver ingen overensstemmelsesvurdering.

▼M1

4.2.2.4. Dynamisk køretøjsramme

Udformningen af køreledningsudstyret skal overholde køretøjernes dynamiske rammer. Hvilket profil, der skal anvendes, afhænger af, hvordan strækningen er defineret. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring i delsystemet Elforsyning.

4.2.2.5. Begrænsning af maksimalt effektforbrug

Den installerede strøm på højhastighedsstrækninger og opgraderede strækninger eller forbindelsesstrækninger bestemmer togenes tilladte effektforbrug. Derfor skal der monteres strømbegrænsende anordninger i toget, som det er beskrevet i bilag O til denne TSI. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Rullende materiel.

▼B

4.2.2.6. Begrænsning i togenes strømforbrug ved ophold

Strømforbruget ved ophold for systemer med DC 1,5 kV og 3,0 kV vil være begrænset til 300 hhv. 200 A pr. strømaftager. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Rullende materiel.

4.2.2.7. Spænding og frekvens

Tog skal kunne fungere inden for de strøm- og frekvensområder, der er angivet i punkt 4.1.1 og i bilag N til denne TSI. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Rullende materiel.

4.2.2.8. Koordinering af elektrisk beskyttelse

▼M1

Det er nødvendigt at koordinere den elektriske beskyttelse af fordelingsstationer og af trækkraftenheder for at aflede kortslutninger optimalt. (De anvendte krav kan ses i bilag E til denne TSI).

▼B

Der skal udarbejdes en overensstemmelsesvurdering af delsystemet Elforsyning med hensyn til udformning og drift af fordelingsstation og af delsystemet Rullende materiel med hensyn til udstyr på rullende materiel.

4.2.2.9. Placering af strømaftagere

Placeringen af strømaftagere på togene skal tage højde for den maksimale toglængde. Den maksimale afstand mellem strømaftagere er under 400 m. Ydermere skal afstanden mellem tre strømaftagere efter hinanden være over 143 m. Det acceptable antal strømaftagere og afstanden mellem dem afhænger også af den dynamiske ydeevne. Strømaftagerne skal ikke forbindes elektrisk i AC-energiforsyningssystemer. Der henvises til bilag H, punkt H.3.5, til denne TSI.

Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring i delsystemet Rullende materiel.

4.2.2.10. Gennemkørsel af sektioner til faseadskillelse

Tog skal kunne bevæge sig fra et afsnit til den tilstødende, uden at de to faser bliver krydset.

Der skal være tilstrækkelig kraft til at tog, der er standset i faseadskillelsessektionen, kan genstartes. Med hensyn til udformningen henvises til bilag H, punkt H.3.3, til denne TSI. Infrastrukturregistret, der er defineret i bilag D til denne TSI, skal indeholde information om udformningen af sektioner til faseadskillelse.

▼M1 —————

▼B

Kravene til udformning af delsystemet Elforsyning er:

På fremtidige strækninger kan der vælges mellem to forskellige udformninger af sektioner til faseadskillelse. — En udformning af faseadskillelsen, hvor alle strømaftagere på de længste interoperable tog befinder sig i den neutrale sektion. I dette tilfælde er der ingen begrænsning i placering af og afstand mellem strømaftagerne på togene. Længden på den neutrale sektion skal være mindst 402 m. Se mere detaljerede krav i bilag H, punkt H.3.3, til denne TSI. — En kortere faseadskillelse med restriktioner for placering af strømaftagerne på togene ses i bilag H, punkt H.3.3, til denne TSI. Den samlede længde af denne adskillelse er under 142 m. Brug af denne model kræver, at afstanden mellem tre aktive strømaftagere efter hinanden er mere end 143 m.

På eksisterende strækninger kan der vælges mellem flere forskellige løsninger, baseret på den accepterede placering af strømaftagere på toget og afhængig af de muligheder for ruteplanlægning, krævede ydeevner og investeringer, der kan accepteres af ordregiveren. Hvis udformningen af eksisterende faseadskillelser ikke tillader passage af interoperable højhastighedstog, skal ordregiveren sørge for passende alternative procedurer eller udformninger.

▼M1 —————

▼B

Der skal udarbejdes en overensstemmelsesvurdering for udvikling af sektionerne til faseadskillelse som en del af vurderingen af delsystemet Elforsyning.

Der er følgende krav til delsystemerne Styringskontrol og Rullende materiel:

På højhastighedsstrækninger skal delsystemet Styringskontrol og Signaler gøre automatisk drift af det rullende materiel mulig før og efter sektionerne til faseadskillelse. Udstyr på trækkraftenheder skal aktiveres i god tid før en sektion til faseadskillelse under fuldt hensyn til den maksimalt tilladte hastighed. I forbindelse med overensstemmelsesvurderingen skal der udføres funktionsprøvninger af delsystemerne Rullende materiel og Styringskontrol og Signaler.

4.2.2.11. Gennemkørsel af sektioner til systemadskillelse

Generelt

Tog skal kunne bevæge sig fra et energiforsyningssystem til et andet, der benytter en anden energiforsyning, uden at de to systemer forbindes. De nødvendige tiltag afhænger både af de to forsyningssystemers typer og af placeringen af strømaftagere på togene og hastigheden.

Der er to muligheder for togpassage af sektioner til systemadskillelse:

1) med hævede strømaftagere og forbindelse til køreledningen

2) med sænkede strømaftagere og uden forbindelse til køreledningen.

▼M1

Ordregiveren skal træffe dette valg.

▼B

Kravene til udformning af delsystemet Elforsyning er:

— Hævede strømaftagere — Hvis sektionen til systemadskillelse gennemkøres med strømaftagerne hævet til køreledningen, gælder følgende betingelser: — 1) Der gælder følgende specifikationer for den funktionelle udformning af sektionen til systemadskillelse: — den geometriske udformning af køreledningens forskellige elementer skal forhindre strømaftagerne i at kortslutte eller forbinde begge strømsystemer ved hjælp af placeringen af strømaftagere, som det er angivet i punkt 4.2.2.9 — for en kort neutral sektion skal køreledningernes mekaniske kontakt med strømaftagerne overholde EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2, ved maksimal hastighed — der skal tages forholdsregler i delsystemet Elforsyning med henblik på at undgå forbindelse mellem to strømforsyningssystemer, hvis aktivering af den indbyggede afbryder mislykkes — der er et eksempel på udformning af en sektion til systemadskillelse i figur H.4 i bilag H til denne TSI. 2) Køreledningens højde skal være ens i begge systemer, hvis hastigheden er over 250 km/h. Nærmere detaljer og tolerancer opgives i bilag H og J til denne TSI. 3) Anordninger på det rullende materiel skal automatisk aktivere effektafbryderen, før det når frem til adskillelsessektionen, og automatisk genkende spændingen for det nye strømforsyningssystem i strømaftageren, så det kan skifte til det nye system.

— Sænkede strømaftagere — Hvis sektioner til systemadskillelse gennemkøres med strømaftagerne sænket, gælder følgende betingelser: — 1) Udformningen af adskillelsessektionen mellem forskellige energiforsyningssystemer skal sikre, at man undgår forbindelse mellem de to strømforsyningssystemer, hvis der sker utilsigtet kontakt mellem strømaftagere og køreledning, og at begge forsyningsafsnit slår fra øjeblikkeligt, hvis det skulle ske. Ved kortslutninger sikres drift af isolerede afsnit. 2) Dette alternativ skal vælges, hvis betingelserne for drift med hævede strømaftagere ikke kan overholdes. 3) På højhastighedsstrækninger med forskellige køreledningshøjder og på sektioner til adskillelse af eksisterende strækninger, der ikke overholder TSI-kravene, skal strømaftagerne sænkes ved skift til et andet energiforsyningssystem, eller hvis driftshastigheden ikke giver mulighed for at montere overgangssektioner med acceptable gradienter (se bilag H og J til denne TSI). 4) Hvis adskillelse af forsyningssystemer skal ske ved sænkning af strømaftageren, skal strømaftageren sænkes ved hjælp af kontrolsignaler uden lokoførerens indgriben. — Der skal udarbejdes en overensstemmelsesvurdering for udvikling af sektionerne til systemadskillelse som en del af vurderingen af delsystemet Elforsyning.

Der er følgende krav til delsystemerne Styringskontrol og Rullende materiel:

Trækkraftenhedens hovedafbryder skal aktiveres af kontrolsignaler uden lokoførerens indgriben før kørsel gennem adskillelsessektioner mellem forskellige energiforsyningssystemer. Dette skal ske i god tid, så trækkraftenhedens elektriske udstyr på det hidtidige energiforsyningssystem er helt slukket, før toget når frem til det afløsende energiforsyningssystem.

Delsystemet Styringskontrol og Signaler sørger for at sende de nødvendige signaler til trækkraftenhederne.

Trækkraftenhederne skal udformes, så de kan modtage de strækningskontrolsignaler, der aktiverer hovedafbryderen og — hvis det er aktuelt — sænker strømaftagerne, uden lokoførerens indgriben. Hvis strømaftagerne ikke sænkes fra køreledningen, er det kun de elektriske kredsløb på trækkraftenhederne, der øjeblikkeligt tilpasser sig til strømaftagerens energiforsyning, der fortsat må være tilsluttet.

▼M1 —————

▼B

I forbindelse med overensstemmelsesvurderingen skal der udføres funktionsprøvninger af delsystemerne Rullende materiel og Styringskontrol.

4.2.2.12. Justering af strømaftagerens kontaktkraft

Kontaktkraften for strømaftagerne på det rullende materiel skal overholde kravene i punkt 5.3.2.7. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring inden for delsystemet Rullende materiel.

4.2.3. Forskriftsmæssige og driftsmæssige bestemmelser

4.2.3.1. Generelle forskriftsmæssige betingelser

For at sikre sammenhæng i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog gælder følgende forskriftsmæssige og driftsmæssige bestemmelser:

4.2.3.2. Miljøbeskyttelse

Miljøbeskyttelse er omfattet af Rådets direktiv 85/337/EØF vedr. vurdering af visse projekters påvirkning af miljøet.

Der er ingen særlige krav til delsystemet Elforsyning for interoperable højhastighedsstrækninger.

4.2.3.3. Brandbeskyttelse

Brandbeskyttelse er dækket af direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 og dets fortolkningsdokument om det væsentlige sikkerhedskrav nr. 2, »Brandsikkerhed«.

Der er ingen særlige krav til delsystemet Elforsyning for interoperable højhastighedsstrækninger.

4.2.3.4. Undtagelse i tilfælde af udførelse af anlægsarbejder

Specifikationerne i delsystemet Elforsyning og dets interoperabilitetskomponenter, der er defineret i kapitel 4 og 5 til denne TSI, gælder for strækninger i normal funktionel tilstand eller i tilfælde af uforudsete funktionsfejl, der nødvendiggør anvendelse af vedligeholdelsesplanen.

Hvis der på forhånd er planlagt arbejde, kan det i visse situationer vise sig umuligt at overholde disse retningslinijer samtidig med udførelse af ændringer i delsystemet Elforsyning.

Disse midlertidige undtagelser fra TSI-reglerne skal defineres af ordregiveren for den pågældende strækning, som skal anvende følgende generelle bestemmelser for at sikre, at det ikke resulterer i sikkerhedsrisici for forbikørende tog.

— den tilladte undtagelse skal være midlertidig og planlagt for en nærmere angivet tidsperiode

▼M1

— jernbanevirksomheder, der driver virksomhed på strækningen, skal underrettes om disse midlertidige undtagelser, deres geografiske placering, deres art samt midlerne til signalering ved skriftlige meddelelser, der beskriver den særlige type signal, der bruges

▼B

— Enhver undtagelse skal indeholde komplementære sikkerhedsforanstaltninger med henblik på at sikre, at krav til sikkerhedsniveauet fortsat opfyldes. Disse komplementære foranstaltninger kan særligt bestå af: — — særlige overvågningsforskrifter for det pågældende arbejde — midlertidige hastighedsnedsættelser på strækningsafsnit som bestemt af ordregiveren.

▼M1 —————

▼B

4.3. Specificeret præstation

4.3.1. Ydeevne for strømforsyningssystem, fordelingsstationer og poster

4.3.1.1. Installeret effekt

Den ydeevne, der skal opnås i delsystemet Elforsyning, skal svare til den relevante specificerede præstation for hver strækningskategori i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog med hensyn til:

— den maksimale strækningshastighed

— den maksimale effekt i strømaftagerne, som aftages af togene

— den mindste togfølge

— den gennemsnitlige spændingsforsyning.

▼M1

Ordregiveren skal angive strækningstypen i henhold til dens funktion i henhold til bilag F til denne TSI. Udformningen af elektrificeringssystemet skal sikre, at strømforsyningen er i stand til at opnå den specificerede præstation. Derfor angiver punkt 4.2.2.5 krav til begrænsning af strømforbruget for delsystemet Rullende materiel.

▼B

Den beregnede gennemsnitlige spændingsforsyning ved strømaftagerne skal stemme overens med bilag L til denne TSI.

4.3.1.2. Sikkerhed, jordforbindelse og strømtilslutning

Sikkerheden for energiforsyningssystemet, fordelingsstationer og poster skal opnås ved at udforme og afprøve disse installationer i henhold til EN 50 122-1, version 1997, paragraf 5, 7 og 9. Fordelingsstationer og poster skal være sikret mod uautoriseret adgang.

4.3.1.3. Effektfaktor

Acceptable værdier for effektfaktoren er fastsat i bilag G til denne TSI. Mindsteværdien for højhastighedsstrækninger er 0,95 ved de forhold, der er beskrevet i ovennævnte dokument. Der skal udarbejdes en overensstemmelseserklæring som en del af vurderingen af delsystemet Rullende materiel.

4.3.1.4. Regenerativ bremsning

AC-energiforsyningssystemet skal udformes, så det tillader brug af regenerativ bremsning som en driftsbremse, der problemfrit kan udveksle effekt med andre tog eller med det primære netværk. Der henvises til bilag K til denne TSI.

Togudstyr skal tillade brug af andre bremsesystemer, når regenerativ bremsning ikke er mulig.

▼M1

Ordregiveren kan bestemme, hvorvidt regenerativ bremsning skal tillades på DC-systemer.

▼B

Der skal udføres en overensstemmelsesvurdering for faste anlæg i henhold til bilag K, punkt K.4, til denne TSI.

Overensstemmelsesvurdering for det Rullende materiel skal udføres, som det er angivet i TSI for det rullende materiel.

4.3.1.5. Ekstern elektromagnetisk kompatibilitet

Ekstern elektromagnetisk kompatibilitet er ikke et særligt træk ved det transeuropæiske højhastighedsnetværk. Energiforsyningsinstallationer skal overholde standarderne i EN 50 121-2 og EN 50 122, så de overholder alle krav om elektromagnetisk kompatibilitet. Der kræves ingen overensstemmelsesvurdering i denne TSI.

4.3.1.6. Harmonisk udledning i forhold til den strømforbrugende enhed

Med hensyn til harmonisk udledning til den strømforbrugende enhed, er det op til ordregiveren at overholde de nationale standarder (eller i givet fald europæiske standarder) og den strømforbrugende enheds krav. Der kræves ingen overensstemmelsesvurdering i denne TSI.

4.3.1.7. Harmonisk karakteristik og relateret overspænding i køreledningen

Trækkraftenhederne skal overholde bilag P til denne TSI for at undgå uacceptable overspændinger i køreledningerne som følge af oversvingning fra transaktionsenhederne. De nødvendige krav er defineret i delsystemet Rullende materiel, og der skal foretages overensstemmelsesvurdering inden for delsystemet Rullende materiel, som det er angivet i bilag P.

4.3.1.8. Beskyttelse mod elektrisk stød

Energiforsyningssystemet skal integreres med det øvrige system til jordforbindelse langs strækningen og overholde de krav til beskyttelse mod elektrisk stød, som er angivet i EN 50 122-1, version 1997, paragraf 5, 7 og 9. Beskyttelse mod elektrisk stød under drift og ved svigtforhold opnås ved at begrænse berøringsspænding til acceptable værdier, som det er anført i EN 50 122-1, version 1997, paragraf 7.2 og 7.3. For hver enkelt installation skal det undersøges, at den er sikret mod elektrisk stød. Undersøgelsen kan omfatte prøvninger.

4.3.1.9. Vedligeholdelsesplan

Der skal udarbejdes en vedligeholdelsesplan af ordregiveren eller dennes etablerede repræsentant for at sikre, at de angivne specifikationer for grænseflader i delsystemet Elforsyning bibeholdes inden for de grænser, der er angivet for dem.

Vedligeholdelsesplanen skal mindst indeholde følgende informationer:

— vedligeholdelsesrutiner for fordelingsstationer og poster

— dokumentation af tilstand, resultater og opnået viden

— en række værdier for sikkerhedsgrænser, der ville medføre begrænsning af toghastighederne for at kunne overholde specifikationerne i punkt 4.1.1 og bilagene

— angivelse af kontrolhyppighed og af tolerance for de målte værdier en indikation af ækvivalens for sidstnævnte med de standardværdier, der er opgivet i punkt 4.3.1

— de trufne foranstaltninger (hastighedsbegrænsning, reparationstid), når foreskrevne værdier overskrides.

Vedligeholdelsesprocedurer bør ikke indvirke negativt på sikkerhedsforskrifter som f.eks. kontinuitet for tilbageløbskredsløb, begrænsning af overspænding og detektering af kortslutninger. De må ikke reducere systemets generelle ydeevne eller deaktivere nogen del af køreledningerne.

4.3.1.10. Isolering af strømforsyning i faretilfælde

Der skal installeres udstyr og gennemføres procedurer, der kan aktivere isolering af spænding fra trækkraftenheder og elektrificerede strækninger via alarmanordninger til den driftsansvarlige for strømforsyningen, der så kan foretage nødhandlinger. Der skal udføres en overensstemmelseserklæring med kontrol af transmissionsenheder og procedureinstruktioner.

4.3.1.11. Fortsættelse af strømforsyning i tilfælde af forstyrrelser

Strømforsyningen og køreledningen skal udformes, så man er sikret fortsat drift i tilfælde af forstyrrelser. Dette kan opnås ved at inddele strækninger i forsyningsafsnit og installere overskydende udstyr på fordelingsstationer. Der skal udføres en overensstemmelsesvurdering ved kontrol af kredsløbsdiagrammerne.

4.3.2. Køreledningens ydeevne

4.3.2.1. Generelt

Den ydeevne, der skal opnås for køreledningen, skal svare til den relevante ydeevne for hver strækningskategori i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog med hensyn til:

— den maksimale strækningshastighed, og

— togenes effektkrav ved strømaftagerne.

Udformningen af køreledningerne skal sikre den specificerede præstation i henhold til ordregiverens angivelser i overensstemmelse med punkt 4.3.1.1.

4.3.2.2. Sikkerhed, jordforbindelse og strømtilslutning

Køreledningernes sikkerhed sikres ved, at installationen udformes i henhold til de europæiske standarder EN 50 119, version 2001, paragraf 5.1.2, og EN 50 122-1, version 1997, paragraf 5, 7 og 9. Alle strømførende komponenter skal installeres uden for berøringsafstand af brugere og andre personer.

4.3.2.3. Krav til strømaftagelsens dynamiske adfærd og kvalitet

Den dynamiske adfærd skal passe til udformningen af køreledningsudstyret. Højden ved strækningens projekterede hastighed skal overholde betingelserne i EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.2, og i tabel 4.5 og 4.6 i denne TSI.

Kvaliteten af strømaftagelsen er afgørende for køreledningens levetid, og den skal derfor overholde aftalte og målbare parametre.

Aftagerkvaliteten kan vurderes ved gennemsnitsværdien Fm med en standardafvigelse σ på målte eller simulerede slæbestykker eller ved at tælle buedannelser. Betingelser for AC-systemer ses i tabel 4.5 og for DC-systemer i tabel 4.6.

Ordregiveren skal vælge mellem enten at benytte interaktionskriterium nr. 1 (konktaktkraft) eller nr. 2 (buedannelse) i henhold til tabel 4.5 eller 4.6.

Interaktionen anses for at overholde bestemmelserne i denne TSI, hvis

— nr. 1 eller 2 i tabel 4.5, og

— nr. 3 i tabel 4.5

er opfyldt.

Prøvningsresultater fra et lignende køreledningssystem kan bruges som udgangspunkt for overensstemmelsesvurderingen.

Der skal laves prøvning af ydeevnen på mere end en strømaftager, og der skal lægges vægt på den strømaftager, der har de mest kritiske værdier.







Tabel 4.5 Interaktionskrav, AC-systemer Nr. Beskrivelse Forbindelsesstrækninger og opgraderede strækninger Højhastighedsstrækninger Eksisterende Nye 1 Korrigeret gennemsnitskraft Fm (N) (1) se punkt 5.3.1.6 og 5.3.2.7 (2) se punkt 5.3.1.6 (2) Standardafvigelse ved maksimal hastighed σmax (N) 0,3 Fm 2 Procentvis buedannelse ved maksimal hastighed, NQ ( %) ≤ 0,14 3 Nødvendig plads til sideholderrørets maksimalhøjde ved ugunstige aerodynamiske betingelser se EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.2 2·So (3) Se definitioner, værdier og prøvninger i bilag Q. (1) Fm er den dynamisk korrigerede værdi for kontaktkraften, der blev fundet efter statistisk analyse af resultaterne af måling eller simulering af kontaktkraft. (2) Den dynamiske korrektion anvendes på værdierne i punkt 5.3.1.6 og 5.3.2.7. (3) S0 er den beregnede, simulerede eller målte hævning af køreledningen ved sideholderrøret under normale driftsbetingelser med en eller flere strømaftager(e) med en gennemsnitlig kontaktkraft på Fm ved maksimal hastighed for strækningen i henhold til EN 50 119 version 2001, paragraf 5.2.1.2.







Tabel 4.6 Interaktionskrav, DC-systemer Nr. Beskrivelse Forbindelsesstrækninger og opgraderede strækninger (1) 1 Korrigeret gennemsnitskraft Fm (N) (2) se punkt 5.3.1.6 og 5.3.2.7 (3) Standardafvigelse ved maksimal hastighed σmax (N) 0,3 Fm 2 Procentvis buedannelse ved maksimal hastighed, NQ (%) ≤ 0,20 3 Nødvendig plads til sideholderrørets maksimalhøjde ved ugunstige aerodynamiske betingelser Se EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.2 (4) Se definitioner, værdier og prøvninger i bilag Q. (1) For strækninger i Italien og Spanien, der omhandles i note 2 til tabel 4.1, gælder de angivne værdier også for opgraderede strækninger. (2) Fm er den dynamisk korrigerede værdi for kontaktkraften, der blev fundet efter statistisk analyse af resultaterne af måling eller simulering af kontaktkraft. (3) Den dynamiske korrektion anvendes på værdierne i punkt 5.3.1.6 og 5.3.2.7. (4) Den nødvendige plads bestemmes ved den beregnede, simulerede eller målte hævning af køreledningen ved sideholderrøret under normale driftsbetingelser med en eller flere strømaftagere og en gennemsnitlig kontaktkraft Fm ved den maksimale hastighed for strækningen.

4.3.2.4. Beskyttelse mod elektrisk stød

Køreledningen skal integreres med det øvrige system til jordforbindelse langs strækningen og overholde kravene til beskyttelse mod elektrisk stød, som er angivet i EN 50 122-1, version 1997, paragraf 5, 7 og 9. Beskyttelse mod elektrisk stød under drift og ved svigtforhold opnås ved at begrænse berøringsspænding til acceptable værdier, som er anført i EN 50 122-1, version 1997, paragraf 7.2 og 7.3. For hver enkelt installation skal det undersøges, at den er sikret mod elektrisk stød.

4.3.2.5. Statisk og gennemsnitligt aerodynamisk kontakttryk

Den nominelle statiske kraft specificeres af ordregiveren inden for følgende områder:

— 70 N + 20 N/-10 N til AC-forsyningssystemer

— 110 N ± 10 N til 3 kV DC-forsyningssystemer

— 90 N ± 20 N til 1,5 kV DC-forsyningssystemer.

I DC-systemer kan det være nødvendigt at benytte større kraft, normalt 140 N, for at forbedre kontakten mellem slæbestykkerne og køreledningen. Dermed kan man undgå farlig opvarmning af køreledningen, når toget holder stille med hjælpeudstyret i drift.

Den samlede gennemsnitlige kontaktkraft skal overholde de gennemsnitlige værdier for kontaktkraft Fm, der kræves for at få en strømaftagning af god kvalitet (se punkt 4.3.2.3, 5.3.1.6 og 5.3.2.7).

Overensstemmelsesvurderingen gennemføres ved at vurdere interoperabilitetskomponenten.

4.3.2.6. Vedligeholdelsesplan

Der skal udarbejdes en vedligeholdelsesplan af ordregiveren eller dennes etablerede repræsentant for at sikre, at de angivne specifikationer for grænseflader i delsystemet Elforsyning bibeholdes inden for de grænser, der er angivet for dem.

Vedligeholdelsesplanen skal mindst indeholde følgende informationer:

— vedligeholdelsesrutiner for køreledninger

— dokumentation af tilstand, resultater og opnået viden

— et sæt værdier for de sikkerhedsgrænser for højden af køreledningen og for siksakføring, der ville medføre begrænsning af toghastighederne i henhold til punkt 4.1.2.2 og 4.1.2.3 i denne TSI

— en angivelse af kontrolhyppigheden og af tolerancer for de målte værdier for geometri og dynamik samt de anvendte kontrolmetoder. Til sidstnævnte hører også en angivelse af de regler for overensstemmelse med standardværdierne, der er opgivet i punkt 4.3.2

— de trufne foranstaltninger (hastighedsbegrænsning, forventet reparationstid), når foreskrevne værdier overskrides.

Vedligeholdelsesprocedurer bør ikke indvirke negativt på sikkerhedsforskrifter som f.eks. kontinuitet for tilbageløbskredsløb, begrænsning af overspænding og detektering af kortslutninger. De må ikke reducere systemets overordnede ydeevne.

4.3.3. Overgange mellem højhastighedsstrækninger og andre strækninger

Ordregiveren skal bestemme, hvor kravene i TSI for delsystemet Elforsyning for højhastighedsstrækninger skal anvendes, og hvor deres specificerede præstationer skal gælde, med hensyn til korte strækningsafsnit, der forbinder en højhastighedsstrækning med en anden strækning.

5. INTEROPERABILITETSKOMPONENTER

5.1. Generelt

I henhold til artikel 2, litra d), i direktiv 96/48/EF er en interoperabilitetskomponent: »hvert enkelt del, gruppe af dele, underenhed eller komplet enhed af materiel, som indgår i eller er bestemt til at indgå i et delsystem, som er direkte eller indirekte afgørende for interoperabiliteten i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog«.

Interoperabilitetskomponenterne er behandlet i de relevante forskrifter i direktiv 96/48/EF, og de komponenter, der vedrører delsystemet Elforsyning, er beskrevet i punkt 5.2 i denne TSI.

5.2. Definition af interoperabilitetskomponenter

Med hensyn til delsystemet Elforsyning, er følgende komponenter defineret:

— Køreledning . En køreledning er en kontaktledning, der er anbragt over det øverste af køretøjets profil, og forsyner køretøjerne med elektrisk energi gennem tagmonteret strømaftagerudstyr, der også kaldes strømaftagere. Til højhastigheds-togsystemer benyttes overhængende køreledninger med bæretov, så køreledningen/-erne er spændt mellem flere store vandrette bæretov. De understøttende dele som f.eks. køreledningsophæng, master og fundamenter vil ikke påvirke interoperabiliteten og er derfor ikke dækket af denne TSI.

— Strømaftager . Strømaftagere er hængslede enheder, der kan aftage strøm fra en eller flere køreledninger og er udformet, så strømaftagerhovedet kan bevæges lodret. Slæbestykker og beslag er monteret på strømaftagerhovedet. Spidsen af strømaftagerhovedet er udformet som et nedadvendt horn.

— Slæbestykker . Slæbestykker er udskiftelige dele i strømaftagerhovedet, der er i direkte kontakt med køreledningen og derfor er udsat for slid.

5.3. Beskrivelse af komponenter

5.3.1. Køreledning

5.3.1.1. Samlet projekt

Udformningen af køreledninger skal overholde EN 50 119, version 2001, paragraf 5 og 6. Yderligere krav, især vedrørende højhastighedsstrækninger, specificeres i det følgende.

Køreledningerne skal overholde den specificerede præstation for den pågældende strækning, især med hensyn til maksimal hastighed og strømbelastning.

5.3.1.2. Strømkapacitet

▼M1

Strømkapaciteten afhænger af de omgivende vilkår, dvs. maksimal omgivende temperatur og laveste sidevindshastighed samt den tilladte temperatur for køreledningsdelene og varigheden af den aktuelle handling. Udvikling af køreledninger skal tage højde for grænserne for de maksimale temperaturer, som det er angivet i bilag B til EN 50 119, version 2001, med hensyn til data i EN 50 149, version 1999, paragraf 4.5, tabel 3 og 4. En analyse skal efterprøve, at køreledningen kan overholde de specificerede krav.

▼B

5.3.1.3. Grundparametre

Udformningen af køreledninger skal overholde de grundparametre, som er angivet i punkt 4.1.2.1 og 4.1.2.2.

5.3.1.4. Hastighed for bølgeudbredelse

Hastigheden for bølgeudbredelse i køreledningerne er et karakteristisk parameter i vurdering af køreledningens egnethed til højhastighedsdrift. Dette parameter afhænger af køreledningens vægt og materialespænding. Den maksimale driftshastighed må ikke være højere end 70 % af bølgeudbredelseshastigheden. Se også EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.4

5.3.1.5. Elasticitet og elasticitetens ensartethed

Elasticitet og ensartethed langs buevidden er afgørende for at opnå høj kvalitet af strømaftagelse og for at reducere slid. Elasticitetens ensartethed kan vurderes ved ensartethedsfaktoren u

hvor

emaxer største elasticitet langs en buevidde

eminer mindste elasticitet langs en buevidde.

Parameteret u bør være så lavt som muligt for højhastighedsstrækninger. I tabel 5.1 er opgivet de værdier for u, der gælder for hver enkelt type køreledning.







Tabel 5.1 Ensartetheden u af elasticiteten i % Køreledningstype Hastighed (km/h) 200 til 230 230 til 300 Over 300 Uden bæretov < 40 < 40 < 25 Med bæretov < 20 < 10 < 10

Elasticiteten midt på buen bør være mindre end 0,5 mm/N. Køreledningen skal overholde EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.3.

5.3.1.6. Gennemsnitlig kontaktkraft

Dette punkt angiver de gennemsnitlige kontaktkræfter, som køreledningen skal udformes til.

Den gennemsnitlige kontaktkraft Fm, der udgøres af køreledningens statiske og aerodynamiske komponenter med den dynamiske korrektion, der anvendes på køreledningen, bliver vist i figur 5.1 for AC-systemer som en funktion af hastigheden.

Her repræsenterer Fm en målværdi, som man på den ene side bør stræbe efter for at opnå strømaftagning uden overflødig buedannelse, men som på den anden side ikke bør overskrides, da dette kan medføre slid og farlige situationer i strømaftagerne.

Hvis det drejer sig om tog med flere samtidige strømaftagere i drift, må den gennemsnitlige kontaktkraft Fm for hver enkelt strømaftager ikke være større end værdien i figur 5.1. Kriterierne for hver enkelt strømaftager skal overholdes.

Den gennemsnitlige kontaktkraft Fm udgøres af køreledningens statiske og aerodynamiske komponenter med den dynamisk korrektion, der anvendes på køreledningen, bliver vist i figur 5.2 for 1,5 og 3,0 kV DC-systemer som en funktion af hastigheden. Den statiske kontaktkraft for 1,5 kV DC-strækninger bør være 140 N, hvor det er nødvendigt af hensyn til strømmen ved ophold.

Hvis det drejer sig om tog med flere samtidige strømaftagere i drift, må den gennemsnitlige kontaktkraft Fm for hver enkelt strømaftager ikke være større end værdien i figur 5.2. Kriterierne for hver enkelt strømaftager skal overholdes.

5.3.1.7. Vedligeholdelse

Fabrikanten skal levere den nødvendige information for, at ordregiveren kan opstille en plan for vedligeholdelse, der tager særligt højde for køreledningens geometri og slid af køreledningen — især ved vigtige punkter som f.eks. sporkrydsninger, sporskifter og overlapninger.

5.3.1.8. Strøm ved ophold

Et vist strømniveau ved ophold skal være acceptabelt for både køreledning og strømaftagernes slæbestykker, så togenes hjælpeenheder får tilstrækkelig strøm. 1,5 kV DC-systemer skal kunne levere en strøm på mindst 300 A pr. strømaftager, mens 3,0 kV DC-systemer skal kunne levere mindst 200 A pr. strømaftager. Ved prøvning af køreledningerne efter metoderne beskrevet i EN 50 206-1, version 1998, paragraf 6.13, må køreledningens temperatur ikke overskride grænserne i bilag B i EN 50 119, version 2001.

5.3.2. Strømaftager

5.3.2.1. Samlet projekt

Strømaftageren skal overholde den specificerede præstation for maksimal hastighed og strømbærende egenskaber. Hvor intet andet er angivet i det følgende, gælder EN 50 206. Installation af strømaftagere på det rullende materiel behandles i delsystemet Rullende materiel.

5.3.2.2. Grundparametre

Udformningen af strømaftageren skal overholde de grundparametre, der er specificeret i underpunkt 4.1.

5.3.2.3. Strømkapacitet

Strømaftageren skal udvikles til den specificerede strøm, der skal overføres til køretøjerne. Fabrikanten skal angive mærkestrømmen. Der skal tages hensyn til de specifikke data, der afhænger af brug af AC- eller DC-systemer. Strømaftagerne skal gennemgå en analyse, der viser, at de kan bære den specificerede strøm.

5.3.2.4. Udformning af isolering

Strømaftagerne på taget af køretøjerne skal være isoleret mod jordforbindelse. Isoleringen skal udformes, så den tager højde for spændingsbelastningen. Bilag N til denne TSI indeholder referencedata vedr. systemspændinger, og EN 50 124-1, version 1999, tabel 2, indeholder referencedata vedr. krav til koordinering af isolering. Isolatorer skal prøves i henhold til EN 60 383.

5.3.2.5. Strømaftagernes arbejdsområde

Strømaftagerne skal kunne fungere ved køreledningshøjder på mellem 4 800 og 6 400 mm. Højden er ikke den samme på opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger i Storbritannien og Finland. Se punkt 7.3.

5.3.2.6. Statisk kontaktkraft

Statisk kraft er den gennemsnitlige lodrette kontaktkraft, som strømaftagerens hævemekanisme udøver på strømaftageren op mod køreledningen, målt med strømaftageren hævet og mens køretøjet holder stille.

Den statiske kraft skal kunne justeres mellem 40 og 120 N på AC-systemer.

I DC-systemer kan det være nødvendigt at benytte større kraft for at opnå bedre kontakt mellem slæbestykkerne og køreledningen. Dermed kan man undgå farlig opvarmning af køreledningen, når toget holder stille med hjælpeudstyret i drift. Den statiske kraft skal kunne justeres mellem 50 og 150 N på DC-systemer.

Strømaftagerne og de mekanismer, der giver den nødvendige kontaktkraft, skal sikre, at strømaftagerne kan benyttes på alle typer interoperable køreledninger. For yderligere information og vurdering henvises til EN 50 206-1, version 1998, paragraf 6.3.1.

5.3.2.7. Den gennemsnitlige kontaktkraft og ydeevne mellem køreledning og strømaftagersystem

Den gennemsnitlige kontaktkraft er gennemsnitsværdien af kræfterne i de statiske og aerodynamiske handlinger. Det svarer til summen af statisk kontaktkraft (punkt 5.3.2.6) og den aerodynamiske kraft, der skyldes luftstrømmen langs strømaftagerelementerne ved den pågældende hastighed. Den gennemsnitlige kontaktkraft for strømaftagerne afhænger af de forskellige typer rullende materiel og en given hævning af strømaftagerne. Den gennemsnitlige kontaktkraft måles ved strømaftagerhovedet i henhold til bilag Q, punkt Q.4.2.2.

Værdien af den gennemsnitlige kontaktkraft skal overholde den gennemsnitlige kontaktkraft F, som det er angivet i punkt 5.3.1.6.

For eksisterende strækninger, forbindelsesstrækninger, opgraderede og AC-højhastighedsstrækninger, der ikke overholder kravene i punkt 5.3.1.6, gælder det, at de skal udformes, så både den gennemsnitlige hastighedsafhængige kontaktkraft Fm og målkurven i henhold til figur 5.1 giver mulighed for justering af kurverne C1 og C2.

Disse kurver er defineret i bilag Q, punkt Q.4.1.

▼M1

Fabrikanten af strømaftagerne skal tage højde for de ændringer, der skal foretages i toget, mellem de tre kurver, f.eks. brug af strømaftagere på 1 950 mm eller information om spændingstypen for køreledningerne.

▼B

Hvis det drejer sig om tog med flere samtidige strømaftagere i drift, må den gennemsnitlige kontaktkraft Fm for hver enkelt strømaftager ikke være større end værdien for målkurven i punkt 5.3.1.6 eller kurverne C1 eller C2, da kriterierne for hver enkelt strømaftager skal overholdes.

Disse krav er specificeret i bilag Q.

Vurdering skal ske i henhold til bilag Q.

5.3.2.8. Automatisk sænkemekanisme

Strømaftagere skal være udstyret med en funktion, der sænker strømaftagerne, hvis der opstår fejl i henhold til EN 50 206-1, version 1998, paragraf 4.9.

5.3.2.9. Strøm ved ophold

Et vist strømniveau ved ophold skal være acceptabelt for både køreledning og strømaftagernes slæbestykker, så togenes hjælpeenheder får tilstrækkelig strøm. DC-systemer skal kunne levere mindst 300 A pr. strømaftager, for at kunne overholde punkt 5.3.1.8. Strømaftagerne skal gennemgå en analyse, der viser, at de kan bære den specificerede strøm.

For yderligere information og vurdering henvises til EN 50 206-1, version 1998, paragraf 6.13, og bilag Q.

5.3.3. Slæbestykker

5.3.3.1. Grundparametre

Strømaftagerens slæbestykker skal overholde de grundparametre, der er nævnt i underpunkt 4.1.

5.3.3.2. Materialer

Det materiale, der anvendes til strømaftagernes slæbestykker, skal være fysisk og elektrisk kompatibelt med køreledningens materiale, så både køreledning og slæbestykker slides mindst muligt. Der kan benyttes rent kul eller kul, der er imprægneret med tilsætningsstoffer, som slæbestykker til køreledninger af kobber eller kobberlegeringer. Derfor foretrækkes denne kombination til brug for det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog.

Andre materialer kan bruges til DC-systemer efter fælles aftale. I så tilfælde anses slæbestykkerne ikke for interoperable. Der henvises til bilag M, punkt M.2, til denne TSI.

5.3.3.3. Strømkapacitet

Slæbestykkernes materiale og tværprofil skal vælges under hensyn til den maksimale strøm, som slæbestykket er udformet til. Fabrikanten skal angive mærkestrømmen på den. Typeafprøvninger skal sikre overensstemmelse med bilag M, punkt M.4, til denne TSI.

5.3.3.4. Strøm ved ophold

Et vist strømniveau ved ophold skal være acceptabelt for både køreledning og strømaftagernes slæbestykker, så togenes hjælpeenheder får tilstrækkelig strøm. DC-systemer skal kunne levere mindst 300 A pr. strømaftager for at kunne overholde punkt 5.3.1.8. Slæbestykkernes kapacitet skal sikres ved nærmere undersøgelser. Overensstemmelsesvurdering skal ske i henhold til bilag M, punkt M.3, til denne TSI.

5.3.3.5. Detektering af brud på slæbestykke

Slæbestykket skal udformes, så fejl i slæbestykkerne bliver detekteret og aktiverer sænkning af strømaftageren. Der henvises til EN 50 206-1, version 1998, paragraf 4.9.

6. VURDERING AF OVERENSSTEMMELSE OG/ELLER ANVENDELSESEGNETHED

6.1. Interoperabilitetskomponenter

6.1.1. Vurderingsprocedurer og moduler

Proceduren for vurdering af interoperabilitetskomponenters overensstemmelse, som er defineret i kapitel 5 i denne TSI, skal gennemføres ved anvendelse af moduler, som er anført i bilag A til denne TSI.

Hvis ordregiveren kan påvise, at prøvninger eller verifikationer af foregående anvendelser forbliver gyldige i de nye anvendelser, skal det bemyndigede organ tage hensyn til dem i overensstemmelsesvurderingen.

Proceduren for overensstemmelsesvurdering af interoperabilitetskomponenterne — køreledninger, strømaftagere og slæbestykker, som er defineret i kapitel 5 i denne TSI — er angivet i bilag B, tabel B.1 til B.3, til denne TSI.

I den udstrækning det påkræves af modulerne, der er anført i bilag A til denne TSI, gennemføres vurderingen af en interoperabilitetskomponents overensstemmelse af det bemyndigede organ, som fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant har anmodet derom, når det er angivet i proceduren.

Fabrikanten af en interoperabilitetskomponent eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant skal udfærdige en EF-erklæring om overensstemmelse i henhold til artikel 13, stk. 1, og bilag IV, punkt 3, i direktiv 96/48/EF, før han markedsfører interoperabilitetskomponenten. Der kræves ingen EF-erklæring om anvendelsesegnethed for interoperabilitetskomponenter i delsystemet Elforsyning.

6.1.2. Anvendelse af moduler

Til vurderingsproceduren for hver enkelt interoperabilitetskomponent i delsystemet Elforsyning kan fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant vælge enten

— undersøgelsesproceduren (modul B), der er anført i bilag A, punkt A.2, til denne TSI for projekterings- og udviklingsfasen i kombination med typeoverensstemmelsesproceduren (modul C) anført i bilag A, punkt A.3, til denne TSI for produktionsfasen, eller

— den fuldstændige kvalitetssikring med proceduren for projektgennemgang (modul H2), der er anført i bilag A, punkt A.4, til denne TSI, for alle faser.

Disse vurderingsprocedurer er defineret i bilag A til denne TSI.

Modul H2 må kun vælges, såfremt fabrikanten benytter et kvalitetssystem til projektering, produktion, samt inspektion og prøvning af slutproduktet, som er godkendt og vurderet af et bemyndiget organ.

Overensstemmelsesvurderingen skal dække alle de faser og specifikationer, som er angivet med X i tabel B.1, B.2 og B.3 i bilag B til denne TSI.

6.2. Delsystemet Elforsyning

6.2.1. Vurderingsprocedurer og moduler

På anmodning fra ordregiveren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, gennemfører det bemyndigede organ EF-verifikationen i henhold til artikel 18 stk. 1, og bilag VI i direktiv 96/48/EF, og i henhold til bestemmelserne i de relevante moduler, som er anført i bilag A til denne TSI.

Hvis ordregiveren kan påvise, at prøvninger eller verifikationer af foregående anvendelser forbliver gyldige i de nye anvendelser, skal det bemyndigede organ tage hensyn til dem i overensstemmelsesvurderingen.

Vurderingsprocedurer for EF-verifikationen af delsystemet Elforsyning er anført i bilag C, tabel C.1, til denne TSI.

I den udstrækning det er anført i denne TSI, skal EF-verifikationen af delsystemet Elforsyning tage hensyn til dets grænseflader med andre delsystemer i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog.

Ordregiveren skal udfærdige EF-verifikationserklæringen for delsystemet Elforsyning i henhold til artikel 18, stk. 1, og bilag V i direktiv 96/48/EF.

6.2.2. Anvendelse af moduler

Som led i verifikationsproceduren af delsystemet Elforsyning kan ordregiveren eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant vælge mellem følgende:

— enhedsverifikationsproceduren (modul SG) anført i bilag A, punkt A.5, til denne TSI, eller

— den fuldstændige kvalitetssikring med proceduren for projektgennemgang (modul SH2), der er anført i bilag A, punkt A.6, til denne TSI.

Modulet SH2 må kun vælges, såfremt alle aktiviteterne, der bidrager til det delsystemsprojekt, der skal verificeres (projektering, fabrikation, montage, installation), er underlagt et kvalitetssystem for projektering, fabrikation, samt inspektion og prøvning af slutproduktet, som er godkendt og overvåget af et bemyndiget organ.

Vurderingen skal omfatte faserne og specifikationerne, som er anført i tabel C.1 i bilag C til denne TSI.

7. GENNEMFØRELSE AF TSI FOR ELFORSYNING

7.1. Anvendelse af denne TSI på højhastighedsstrækninger og rullende materiel, der skal tages i brug

Med hensyn til højhastighedsstrækningerne inden for det geografiske omfang af denne TSI (se punkt 1.2) og det rullende materiel, som skal tages i brug efter ikrafttrædelsen af denne TSI, vil kapitel 2-6 være fuldt ud anvendelige, såvel som eventuelle særlige bestemmelser i punkt 7.3 herefter.

7.2. Anvendelse af denne TSI på højhastighedsstrækning og rullende materiel, der allerede er i brug

Med hensyn til infrastrukturanlæg og rullende materiel, der allerede er i drift, finder denne TSI anvendelse på dele under de forhold, der er anført i artikel 3 i denne beslutning. I denne særlige sammenhæng relaterer TSI grundlæggende til anvendelsen af en gennemførelsesstrategi, der gør det muligt at udføre en økonomisk forsvarlig tilpasning af eksisterende anlæg under hensyn til overgangsprincippet. Følgende principper finder anvendelse i forbindelse med TSI for Elforsyning.

Denne TSI kan anvendes direkte på nye installationer, men gennemførelse på andre strækninger kan kræve mere eller mindre omfattende ændringer af eksisterende installationer. De nødvendige ændringer afhænger af omfanget af overensstemmelse i den eksisterende installation. Der kan kun laves individuelle gennemførelsesstrategier for særlige strækninger eller netværk i EF-medlemsstater. Punkt 7.3 angiver områder, hvor gennemførelse kræver ændring af eksisterende installationer. Tabel 7.1 giver et overblik over de karakteristika, der skal anvendes.

Ordregiveren skal definere de praktiske foranstaltninger og de forskellige faser, der er nødvendige med henblik på at muliggøre idriftsættelse med den ønskede ydeevne. Disse faser inkluderer overgangsperioder, hvor idriftsættelse kan ske med reduceret ydeevne.







Tabel 7.1 Gennemførelse af tekniske specifikationer for interoperabilitet, Delsystemet Elforsyning Karakteristika, der skal anvendes Punkt Spænding og frekvens 4.1.1 Installeret effekt, gennemsnitlig spændingsforsyning 4.3.1.1 Harmonisk strøm 4.2.2.3 Elektrisk beskyttelse 4.2.2.8 Ekstern elektromagnetisk kompatibilitet 4.3.1.5 Beskyttelse mod elektrisk stød 4.3.1.8, 4.3.2.4 Isolering af strømforsyning 4.3.1.10 Fortsættelse af strømforsyning 4.3.1.11 Regenerativ bremsning 4.3.1.4 Køreledningens geometri 4.1.2.1, 4.1.2.2, 5.3.1.3 Dynamisk køretøjsramme 4.2.2.4 Sektioner til faseadskillelse 4.2.2.10 Sektioner til systemadskillelse 4.2.2.11 Strømkapacitet 5.3.1.2, 5.3.2.3, 5.3.3.3 Hastighed for bølgeudbredelse 5.3.1.4 Elasticitet og dens ensartethed 5.3.1.5 Gennemsnitlig kontaktkraft 5.3.1.6 Sikkerhed, jordforbindelse og strømtilslutning 4.3.1.2, 4.3.2.2 Dynamisk adfærd og strømaftagning 4.3.2.3 Udformning af strømaftagere 4.1.2.3 Udformning af slæbestykker 5.3.3 Kontaktkraft 4.3.2.5

7.3. Særtilfælde

De følgende særlige bestemmelser er tilladt i de følgende særlige tilfælde. Disse særlige tilfælde er klassificeret efter to kategorier: bestemmelserne gælder enten på permanent basis (»P«-tilfælde), eller midlertidigt (»T«-tilfælde). I forhold til de midlertidige tilfælde anbefales det, at målsystemet opnås enten i 2010 (»T1«), en målsætning der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udviklingen af det transeuropæiske transportnet, eller i 2020 (»T2«).

7.3.1. Særlige træk på det østrigske netværk

Forbindelsesstrækninger

Investeringen til erstatning af køreledningerne på opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger og ved stationer, så de overholder kravene til 1 600 mm Euro-strømaftagere er prohibitiv. Tog, der gennemkører disse strækninger, skal forsynes med sekundære strømaftagere på 1 950 mm for mellemhastighedsdrift op til 230 km/h, så køreledningerne på disse dele af det transeuropæiske netværk ikke behøver at være udstyret til drift med Euro-strømaftageren. I disse områder må køreledningen maksimalt have en tværgående afvigelse på 550 mm under påvirkning af sidevind. Fremtidige undersøgelser om opgraderede strækninger og tilslutningsstrækninger skal tage højde for Euro-strømaftageren for at vise det relevante i de beslutninger, der er truffet.

Forbindelsesstrækninger og opgraderede strækninger (P)

Pga. accepten af at konstruere køreledningen til en strømaftager på 1 950 mm, er det ikke nødvendigt med ændringer.

Forbindelsesstrækninger (T1)

For at kunne overholde kravene om gennemsnitlig spændingsforsyning og installeret effekt er det nødvendigt med yderligere fordelingsstationer. Installationen er planlagt frem til 2010.

7.3.2. Særlige træk på det belgiske netværk (T1)

Eksisterende højhastighedsstrækninger

På eksisterende højhastighedsstrækninger er sektionerne til faseadskillelse ikke kompatible med kravet om, at afstanden mellem tre strømaftagerne efter hinanden skal være over 143 m. Mellem eksisterende højhastighedsstrækninger og opgraderede strækninger er der ikke nogen automatisk kontrol til aktivering af hovedafbryderen på trækkraftenhederne.

Begge punkter skal ændres.

Forbindelsesstrækninger og opgraderede strækninger

Under broer på visse strækningsafsnit, overholder køreledningshøjden ikke minimumskravene i TSI. Dette skal ændres. Der er ikke fastlagt nogen dato.

7.3.3. Særlige træk på det tyske netværk (P)

Investeringen til erstatning af køreledningerne på opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger og ved stationer, så de overholder kravene til 1 600 mm Euro-strømaftagere er prohibitiv. Tog, der gennemkører disse strækninger, skal forsynes med sekundære strømaftagere på 1 950 mm for mellemhastighedsdrift op til 230 km/h, så køreledningerne på disse dele af det transeuropæiske netværk ikke behøver at være udstyret til drift med Euro-strømaftageren. I disse områder må køreledningen maksimalt have en tværgående afvigelse på 550 mm under påvirkning af sidevind. Fremtidige undersøgelser om opgraderede strækninger og tilslutningsstrækninger skal tage højde for Euro-strømaftageren for at vise det relevante i de beslutninger, der er truffet.

7.3.4. Særlige træk på det spanske netværk (P)

Investeringen til erstatning af køreledningerne på opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger og ved stationer, så de overholder kravene til 1 600 mm Euro-strømaftagere er prohibitiv. Tog, der gennemkører disse strækninger, skal forsynes med sekundære strømaftagere på 1 950 mm for mellemhastighedsdrift op til 230 km/h, så køreledningerne på disse dele af det transeuropæiske netværk ikke behøver at være udstyret til drift med Euro-strømaftageren. I disse områder må køreledningen maksimalt have en tværgående afvigelse på 550 mm under påvirkning af sidevind. Fremtidige undersøgelser om opgraderede strækninger og tilslutningsstrækninger skal tage højde for Euro-strømaftageren for at vise det relevante i de beslutninger, der er truffet.

Den nominelle køreledningshøjde kan være 5,50 m på nogle afsnit af fremtidige højhastighedsstrækninger i Spanien; især for fremtidige højhastighedsstrækninger mellem Barcelona og Perpignan. (Dette ville også gælde for Frankrig mellem den spanske grænse og Perpignan, hvis landet bad om det.)

Tog på højhastighedsstrækningen Madrid-Sevilla skal være udstyret med strømaftagere på 1 950 mm.

7.3.5. Særlige træk på det franske netværk

Eksisterende højhastighedsstrækninger (T2)

Det er nødvendigt at ændre køreledningsudstyr for at opfylde kravene til strømaftagning og dynamisk adfærd på AC-strækninger.

Sektionerne til faseadskillelse på eksisterende højhastighedsstrækninger er ikke kompatible med afstanden på over 143 m mellem tre strømaftagere. Sektionerne til faseadskillelse skal ændres.

På en enkelt højhastighedsstrækning er det nødvendigt at ændre køreledningen, så man kan opnå den tilladte hævning uden at installere hævningsstop på strømaftagerne.

Opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger

Det er nødvendigt at ændre køreledningsudstyr for at opfylde kravene til strømaftagning på DC-strækninger. Tværprofilet af køreledninger for DC-strækninger er ikke tilstrækkeligt til at overholde kravene i TSI for strøm ved ophold på stationer eller på områder, hvor tog forvarmes.

Der anvendes et DC-strømaftagerhoved på 1 950 mm på den eksisterende DC-strækning til Spanien. Køreledningerne skal opgraderes, så denne strækning kan betjenes med interoperable Euro-strømaftagerhoveder på 1 600 mm.

Alle strækningskategorier

Der gælder følgende for strømaftagerne:

— der skal anvendes Euro-strømaftagerhoveder på 1 600 mm til AC-systemer i stedet for de hoveder på 1 450 mm, der i øjeblikket benyttes på TGV

— der skal anvendes Euro-strømaftagerhoveder på 1 600 mm til DC-systemer i stedet for de hoveder på 1 950 mm, der i øjeblikket benyttes på TGV

— på AC-systemer er det nødvendigt i en overgangsperiode at benytte strømaftagere, der kan fungere på tre målekurver (C1, C2 og målkurve) med den gennemsnitlige kontaktkraft Fm

— på DC-systemer kan det være nødvendigt, at strømaftagerne kan fungere med to Fm-kurver, en til 1,5 kV og en anden til 3 kV.

Der er endnu ikke fastlagt nogen dato for konverteringen.

7.3.6. Særlige træk på det britiske netværk

Nye højhastighedsstrækninger (T1)

Det kan være nødvendigt at justere sektionerne til faseadskillelse på den planlagte kanaltunnel-jernbanestrækning (CTRL), så de overholder TSI-specifikationerne. Denne ændring vil blive gennemført, når strækningen er driftsklar, inkl. til godstog.

Opgraderede strækninger (P)

Visse afsnit på East Coast Main Line (ECML) overholder ikke specifikationerne for spænding og frekvens, gennemsnitlig spændingsforsyning og installeret effekt. Gennemførelse af denne TSI er planlagt samtidigt med den næste større opgradering af ECML.

Køreledningernes geometri og den dynamiske køreramme på strækningerne ECML og West Coast Main Line (WCML) er baseret på UK1-profilet og behandles som et særtilfælde. Den variable højde af køreledningen kan bevares for hastigheder op til 225 km/h, og den gennemsnitlige kontaktkraft vil blive justeret, så den opfylder kravene til strømaftagning i EN 50 119, version 2001, paragraf 5.2.1.

På WCLM vil de eksisterende sektioner til faseadskillelse blive bevaret.

7.3.7. Særlige træk på det italienske netværk

Eksisterende højhastighedsstrækninger (T1)

Køreledningernes geometri skal justeres i højden over en dobbeltsporet strækning på 100 km.

Disse ændringer vil blive gennemført til 2010.

Forbindelsesstrækninger og opgraderede strækninger (T1)

Køreledningernes geometri skal justeres med hensyn til højden af køreledningen på dele af de involverede strækninger.

Der er behov for yderligere fordelingsstationer for at kunne overholde kravene til gennemsnitlig spændingsforsyning og installeret effekt.

Disse ændringer vil blive gennemført til 2010.

7.3.8. Særlige træk på de irske og nordirske netværk (P)

På elektrificerede strækninger i Irland og Nordirland defineres den nominelle køreledningshøjde af standardlæsseprofilet IRL1 og de nødvendige fritrum.

7.3.9. Særlige træk på det svenske netværk (P)

Investeringen til erstatning af køreledningerne på opgraderede strækninger og forbindelsesstrækninger og ved stationer, så de overholder kravene til 1 600 mm Euro-strømaftagere er prohibitiv. Tog, der gennemkører disse strækninger, skal forsynes med sekundære strømaftagere på 1 950 mm for mellemhastighedsdrift op til 230 km/h, så køreledningerne på disse dele af det transeuropæiske netværk ikke behøver at være udstyret til drift med Euro-strømaftageren. I disse områder, må køreledningen maksimalt have en tværgående afvigelse på 550 mm under påvirkning af sidevind. Fremtidige undersøgelser om opgraderede strækninger og tilslutningsstrækninger skal tage højde for Euro-strømaftageren for at vise det relevante i de beslutninger, der er truffet.

7.3.10. Særlige træk på det finske netværk (P)

Køreledningens normalhøjde er 6 150 mm (mindst 5 600 mm, maksimalt 6 500 mm).









BILAG A

VURDERINGSPROCEDURER (MODULER)

— for overensstemmelse mellem interoperabilitetskomponenter, og

— for EF-verifikationen af delsystemer.

A.1. OMFANG

Dette bilag dækker modulerne for vurderingsprocedurerne for overensstemmelsesvurderingen af interoperabilitetskomponenterne og EF-verifikationen af delsystemet Elforsyning.

A.2. MODUL B (TYPEAFPRØVNING)

Overensstemmelsesvurdering af interoperabilitetskomponenter

1. Dette modul beskriver den del af proceduren, hvorved et bemyndiget organ påser og bekræfter, at en type, som er repræsentativ for den påtænkte produktion, opfylder bestemmelserne i den pågældende TSI.

2. Ansøgning om typeafprøvningen skal indgives af fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant til det bemyndigede organ, han finder passende. Ansøgningen skal indeholde: — navn og adresse på fabrikanten og, hvis ansøgningen indgives af dennes etablerede repræsentant, også dennes navn og adresse — en skriftlig erklæring om, at denne ansøgning ikke er indgivet hos et andet bemyndiget organ — den tekniske dokumentation, som er beskrevet i punkt 3. Ansøgeren skal stille en prøve, der er repræsentativ for den påtænkte produktion og herefter kaldet »type«, til rådighed for det bemyndigede organ. En type kan omfatte flere udformninger af interoperabilitetskomponenten, forudsat at forskellene mellem udformningerne ikke påvirker bestemmelserne i TSI. Det bemyndigede organ kan anmode om yderligere prøver for at gennemføre prøvningsprogrammet. Hvis der i undersøgelsesproceduren ikke bliver krævet nogen typeafprøvninger (se punkt 4.4), og typen er tilstrækkeligt defineret af den tekniske dokumentation, som beskrevet i punkt 3, kan det bemyndigede organ bestemme, at der ikke stilles nogen prøve til deres rådighed.

3. Den tekniske dokumentation skal muliggøre vurdering af, om interoperabilitetskomponenten stemmer overens med bestemmelserne i TSI. Den skal, i den udstrækning den er relevant for denne vurdering, dække projekteringen, fremstillingen samt driften af produktet. Den tekniske dokumentation skal indeholde: — en generel typebeskrivelse — dispositionsforslag og produktionstegninger og lister over komponenter, underenheder, kredsløb, osv. — beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for at forstå de nævnte tegninger og planer, samt anvendelsen af produktet — integrationsbetingelserne for interoperabilitetskomponenten i dens systemmiljø (underenhed, enhed, delsystem) og de nødvendige grænsefladebetingelser — betingelser for brug og vedligeholdelse af interoperabilitetskomponenten (begrænsninger for køretid eller afstand, slidgrænser osv.) — en fortegnelse over de tekniske specifikationer, som interoperabilitetskomponentens overensstemmelse skal vurderes i forhold til (relevant TSI og/eller europæiske specifikationer med relevante bestemmelser) — beskrivelser af de løsninger, der er vedtaget med henblik på at opfylde kravene i denne TSI, når de europæiske specifikationer, der henvises til i TSI, ikke er anvendt i deres fulde udstrækning — resultater af udførte projekteringsberegninger, gennemførte undersøgelser osv. — testrapporter.

4. Det bemyndigede organ skal: 4.1. undersøge den tekniske dokumentation 4.2. hvis der i TSI bliver krævet et design review, gennemføre en undersøgelse af konstruktionsmetoderne, -værktøjerne samt -resultaterne med henblik på at evaluere deres evne til at opfylde kravene om overensstemmelse for interoperabilitetskomponenten ved afslutningen af konstruktionsprocessen 4.3. hvis der i TSI bliver krævet en evaluering af fremstillingsprocessen, gennemføre en undersøgelse af den fremstillingsproces, der er udviklet til fremstilling af interoperabilitetskomponenten med henblik på at evaluere dennes medvirken til produktoverensstemmelse, og/eller undersøge kontrollen, der blev gennemført af fabrikanten ved afslutningen af konstruktionsprocessen 4.4. påvise, at prøven/-erne er fremstillet i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, og gennemføre, eller lade gennemføre, typeafprøvningerne i henhold til bestemmelserne i TSI og de europæiske specifikationer, der henvises til i TSI, hvis der i TSI bliver krævet typeafprøvninger 4.5. udpege de elementer, der er udformet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i TSI og de europæiske specifikationer, der henvises til i TSI såvel som de elementer, der er udformet uden anvendelse af de relevante bestemmelser i disse europæiske specifikationer 4.6. gennemføre, eller lade gennemføre, de passende undersøgelser og nødvendige prøver i henhold til punkt 4.2, 4.3 og 4.4 som led i at fastslå, om løsningerne, der er vedtaget af fabrikanten, opfylder kravene i TSI, såfremt de passende europæiske specifikationer, der henvises til i TSI, ikke er anvendt 4.7. gennemføre, eller lade gennemføre, passende undersøgelser og nødvendige prøver i henhold til punkt 4.2, 4.3 og 4.4 som led i at fastslå, om de relevante europæiske specifikationer rent faktisk er anvendt, når fabrikanten har valgt at anvende dem 4.8. træffe aftale med ansøgeren om, hvor undersøgelserne og de nødvendige prøver vil blive gennemført.

5. Såfremt typen opfylder bestemmelserne i TSI, skal det bemyndigede organ udstede et typecertifikat til ansøgeren. Certifikatet skal indeholde navn og adresse på fabrikante