1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsseler og fastholdelsesan-
ordninger i motordrevne køretøjer
(77/541/EØF)
(EFT L 220 af 29.8.1977, s. 95)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets direktiv 81/576/EØF af 20. juli 1981 L 209 32 29.7.1981
►M2 Kommissionens Direktiv 82/319/EØF af 2. april 1982 L 139 17 19.5.1982
►M3 Rådets direktiv 87/354/EØF af 25. juni 1987 L 192 43 11.7.1987
►M4 Kommissionens direktiv 90/628/EØF af 30. oktober 1990 L 341 1 6.12.1990
►M5 Kommissionens direktiv 96/36/EF af 17. juni 1996 L 178 15 17.7.1996
►M6 Kommissionens direktiv 2000/3/EF af 22. februar 2000 L 53 1 25.2.2000
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A2 Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A3 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
Berigtiget ved:►
C1 Berigtigelse, EFT L 357 af 12.12.1981, s. 23 (81/576/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 28. juni 1977
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køre-
tøjer
(77/541/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (2), og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde i henhold til
de enkelte staters lovgivning, vedrører blandt andet sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller istedet for deres nuværende forskrifter — gennemfører ensartedebestemmelser navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodken-delse i overensstemmelse med Rådets direktiv 70/156/EØF af 6.februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om
godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (
3)
kan anvendes på enhver type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende kabinens indre bortset fra indvendige føre-
rspejle, betjeningsorganernes udformning, taget eller skydetaget,ryglænene og bagsiden af sæderne er fastsat i direktiv 74/60/EØF (
4);
fælles forskrifter vedrørende den indvendige indretning med henblikpå førerens beskyttelse mod styreapparatet iti lfælde af sammenstød er
fastsat i direktiv 74/297/EØF (
5); fælles forskrifter vedrørende sædernes
modstandsdygtighed og forankring er fastsat i direktiv 74/408/EØF (6);
fælles forskrifter vedrørende sikkerhedsselernes forankringer er fastsatved direktiv 76/115/EØF (
7); fælles forskrifter vedrørende køretøjets
indre indretning og specielt vedrørende nakkestøtter og identifikation
af betjeningsorganerne vil blive fastsat senere;
retsforskrifterne vedrørende sikkerhedsseler og fastholdelsesanord-
ninger omfatter ikke blot forskrifter vedrørende disse anordningers
fremstilling, men også vedrørende deres forankring i køretøjet;
ved harmoniseret fremgangsmåde for godkendelse af sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger konstaterer den enkelte medlemsstat, om defælles bestemmelser for fremstilling og afprøvning er overholdt, ogunderretter de andre medlemsstater herom ved fremsendelse af enkopiaf den typegodkendelsesattest, der udstedes for den enkelte type;
anbringelse af et EØF-typegodkendelsesmærke på alle typer, der er
fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type, overflødiggøren teknisk kontrol med disse i de andre medlemsstater;
de harmoniserede forskrifter har som hovedformål af forøge færdsels-
sikkerheden, og der bør derfor indføjes en pligt til at udstyre de idette direktiv omhandlede køretøjer med sikkerhedsseler og fastholdel-sesanordninger;1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 2
(1) EFT nr. C 76 af 7. 4. 1975, s. 37.
(2) EFT nr. C 263 af 17. 11. 1975, s. 37.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 38 af 11. 2. 1974, s. 2.
(5) EFT nr. L 165 af 20. 6. 1974, s. 16.
(6) EFT nr. L 221 af 12. 8. 1974, s. 1.
(7) EFT nr. L 24 af 30. 1. 1976, s. 6.
▼B
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende
motordrevne køretøjer omfatter en anerkendelse medlemsstaterneimellem af den kontrol, som udføres af hver af dem på grundlag af de
fælles forskrifter —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-komponenttypegodken-
delse for alle typer af 3-punkts- eller hoftesikkerhedsseler ogfastholdelsesanordninger, der er i overensstemmelse med fremstillings-og afprøvningsforskrifterne i bilag I, pkt. 2, og i bilag IV til XIV.
2. En medlemsstat, der har meddelt EØF-komponenttypegodken-
delse, træffer — om fornødent isamarbejde med de kompetentemyndigheder i de øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstalt-ninger til at sikre, at produktionen er i overensstemmelse med dengodkendte type.
3. Til gennemførelse af stk. 2 er det tilstrækkeligt, at medlemsstaten
sikrer sig, at fabrikanten i hvert fald foretager den i pkt. 2.8.1 i bilag Iforeskrevne kvalitetskontrol.
Hvis kontrollen imidlertid udøves direkte af medlemsstaten eller af
statsanerkendte laboratorier, skal de anvendte metoder være af en
sådan art, at resultaterne mindst har samme værdi som de resultater,der ville være opnået ved at anvende de i foregående afsnit foreskrevnefremgangsmåder. Den ipkt. 2.8.2 ibi lag I omhandlede fremgangsmådeer en egnet metode.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten ►
M5 ◄et EØF-
typegodkendelsesmærke som vist i bilag III for hver type af sikker-hedsseler og fastholdelsesanordninger, som de godkender i medfør af
artikel 1.
Medlemsstaterne træffer alle passende foranstaltninger for at hindre, at
der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveksling afsikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, for hvilke der er meddelttypegodkendelse i henhold til artikel 1, med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af sikkerhedsseler og fast-
holdelsesanordninger under henvisning til deres udførelse ellerfunktion, når disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke.
2. Medlemsstaterne kan dog forbyde salg af sikkerhedsseler og fast-
holdelsesanordninger, der er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke, men som systematisk afviger fra dengodkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige
medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger ogbegrunder samtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne informerer ved den i
direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 6, beskrevne procedure hinanden
om hver meddelelse, nægtelse og inddragelse af godkendelse af entype sikkerhedssele og fastholdelsesanordning.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-komponent-
typegodkendelse, at flere med samme typegodkendelsesmærkeforsynede sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger ikke er i over-1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 3
▼M5
▼B
▼B
ensstemmelse med den type, den har meddelt typegodkendelse for,
træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionenbringes i overensstemmelse med den godkendte type. De kompetente
myndigheder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetente
myndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger,der, hvis uoverensstemmelserne er systematiske, vil kunne medføreinddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse myndigheder træffer desamme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i en
anden medlemsstat underrettes om en sådan manglende overensstem-
melse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en
måned underrette hinanden om inddragelse af en meddelt EØF-kompo-nenttypegodkendelse og om grundene hertil.
3. Bestrider den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodken-
delsen, rigtigheden af den til den indberettede manglende
overensstemmelse, skal de pågældende medlemsstater bestræbe sig på
at bilægge uoverensstemmelsen. Kommissionen holdes løbende under-rettet herom. Om fornødent foranstalter den konsultationer med henblikpå at nå frem til en løsning.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægteseller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller benyt-telse, skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de
pågældende med oplysning om de i medlemsstaterne gældende rets-
midler og om fristerne for disses anvendelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-komponenttypegodkendelse eller
national godkendelse af et køretøj under henvisning til dettes sikker-hedsseler eller fastholdelsesanordninger, såfremt disse er forsynet medEØF-typegodkendelsesmærke og monteret ioverensstemmelse med dei bilag I, pkt. 3, fastsatte forskrifter.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering, ibrug-
tagen eller brug af køretøjer under henvisning til sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger, dersom disse er forsynet med EØF-typegod-
kendelsesmærke og monteret ioverensstemmelse med de ibi lag I,pkt. 3, fastsatte forskrifter.
Artikel 9
Ved køretøj forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer i klasse
M og N, defineret i ►
M5Bilag II A ◄til direktiv 70/156/EØF, der
er bestemt til færdsel på vej, og som har mindst fire hjul og en
konstruktiv bestemt maksimalhastighed på over 25 km/t.
Artikel 10
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til
den tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse med denfremgangsmåde, der er fastsat i artikel 13 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige retsforskrifter og admini-
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18måneder efter dets meddelelse og underretter straks Kommissionenherom.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
2. Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen ordlyden af de væsent-
ligste nationale bestemmelser, som fastsættes på det område, deromfattes af dette direktiv.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 5
▼M6
BILAGSFORTEGNELSE
Bilag I: Anvendelsesområde, definitioner, EF-komponenttypegodken-
delse, monteringskrav
Bilag II: Typegodkendelsesdokumentation
Tillæg 1: Oplysningsskema (komponent)
Tillæg 2: Oplysningsskema (køretøj)
Tillæg 3: Typegodkendelsesattest (komponent)Tillæg 4: Typegodkendelsesattest (køretøj)
Bilag III: EF-komponenttypegodkendelsesmærke
Bilag IV: Eksempel på apparatur til afprøvning af retraktorers holdbarhed
Bilag V: Eksempel på apparatur til afprøvning af låsemekanismen i iner-
tiretraktorer
Bilag VI: Eksempel på apparatur til støvprøvning af retraktorer
Bilag VII: Beskrivelse af vognen, sædet, forankringerne og stopanord-
ningen
Bilag VIII: Beskrivelse af attrappen
Bilag IX: Afprøvningsvognens decelerationskurve som funktion af tidenBilag X: Vejledning
Bilag XI: Afprøvning af dobbelt lukkebeslag
Bilag XII: Slid- og mikroglideafprøvningerBilag XIII: Korrosionsafprøvning
Bilag XIV: Prøvernes kronologiske rækkefølge
Bilag XV: Mindstekrav til sikkerhedsseler og retraktorerBilag XVI: Kontrol med produktionens overensstemmelse
Bilag XVII: Krav til barnefastholdelsesanordninger
Bilag XVIII: Krav til barnefastholdelsesanordningers montering
Tillæg: Teksten til bilag 13 (punkt 5.2 og tillæg 2) i den konso-
liderede FN-ECE-resolution R.E.31977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 6
▼M6
BILAG I
ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, EF-KOMPONENTTYPE-
GODKENDELSE, MONTERINGSKRAV
0. ANVENDELSESOMRÅDE
Dette direktiv finder anvendelse på sikkerhedsseler og fastholdel-
sesanordninger, som er beregnet til montering i køretøjer
svarende til definitionen i bilag II til direktiv 70/156/EØF, og
som skal bruges enkeltvis, dvs. som individuel udrustning, til
personer ifremad- og bagudvendende sæder, og på barnefasthol-
delsesanordninger til montering i køretøjer i klasse M1 og N1.
1. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås ved:
1.1. »sikkerhedssele (sele)«: arrangement af gjorde med lukkebeslag,
justeringsanordninger og befæstigelsesbeslag, som kan forankres
i et motordrevet køretøj og er konstrueret til at hindre eller
formindske risiko for kvæstelser for brugeren ved pludselig
reduktion af køretøjets hastighed eller sammenstød, idet det
begrænser kroppens bevægelsesmuligheder; dette arrangement
betegnes under et som et »selesæt«; denne betegnelse indbefatter
også enhver anordning, som virker energiabsorberende, samt
retraktorer
1.1.1. »hoftesele«: en sele, som passerer over bærerens hofter
1.1.2. »diagonalsele«: en sele, som passerer tværs over bærerens bryst-
kasse fra hofte til modsatte skulder
1.1.3. »trepunktssele«: en sele, der idet væsentli ge består af en hofte-
sele og en diagonalsele
1.1.4. »H-sele«: en sele bestående af hoftesele og skuldergjorde
1.2. »type seler«: seler, som ikke er indbyrdes forskellige på væsent-
lige punkter som f.eks.:
1.2.1. de stive dele (lukkebeslag, befæstigelsesbeslag, retraktorer osv.)
1.2.2. gjordenes materiale, vævning, mål og farve
1.2.3. selesættets geometriske udformning
1.3. »gjord«: en bøjelig bestanddel, der skal holde kroppen tilbage og
overføre påvirkninger til forankringsbeslagene
1.4. »lukkebeslag«: beslag af en type med hurtig udløsning, som
sikrer, at bæreren fastholdes af sikkerhedsselen; det kan inde-
holde en justeringsanordning, bortset fra lukkebeslag til H-sele
1.5. »justeringsanordning«: anordning, der gør det muligt at tilpasse
sikkerhedsselen til den enkelte bærer og til sædets stilling; juste-
ringsanordningen kan være en del af lukkebeslaget, retraktoren
eller enhver anden del af selen
1.6. »befæstigelsesbeslag«: de dele af selen, herunder de nødvendige
fastgørelsesdele, som gør det muligt at fastgøre denne til forank-
ringerne
1.7. »energiafledende anordning«: en anordning beregnet til at bort-
lede energiuafhængi gt af gjorden eller sammen med denne, og
som er en del af en sele
1.8. »retraktor«: en anordning til oprulning af en del eller hele sikker-
hedsselens gjord
1.8.1. »retraktor uden låsemekanisme« (type 1): en retraktor, hvoraf
gjorden ihele si n længde udrulles ved et let træk udefra, og
som ikke tillader justering af den udrullede gjords længde
1.8.2. »manuel retraktor« (type 2): en retraktor, som brugeren låser op
med en håndbetjent anordning for at kunne rulle den ønskede
længde gjord ud, og som automatisk låses, når brugeren ophører
med at betjene denne anordning1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 7
▼M6
1.8.3. »automatisk retraktor« (type 3): en retraktor, som gør det muligt
at rulle den ønskede længde gjord ud og automatisk tilpasser
gjorden til brugeren, når selen er låst; yderligere udrulning kan
kun finde sted ved brugerens forsætlige indgriben
1.8.4. »inertiretraktor« (type 4): en retraktor, som under normale
kørselsforhold ikke hæmmer bevægelsesfriheden for bæreren;
retraktoren indeholder en længdejusteringsanordning, som auto-
matisk tilpasser selen til bæreren, samt en låsemekanisme, der
aktiveres af:
1.8.4.1. deceleration af køretøjet (enkeltvirkende), eller
1.8.4.2. en kombination af deceleration af køretøjet, udtrækning af
gjorden eller anden automatisk virkning (flerdobbelt virkende)
1.8.5. »inertiretraktor med højere responstærskel« (type 4N): en
retraktor, der er af den ipunkt 1.8.4 defi nerede type, men har
særlige egenskaber til anvendelse i køretøjer af klasse M2, M3,
N1, N2 og N3 (1)
1.8.6. »højdejusterbart selebeslag«: et beslag til justering af højden af
selens øverste øje efter den enkelte bærer og sædets stilling. Et
sådant beslag kan regnes for en del af selen eller en del af selens
forankring
1.9. »forankringer«: de dele af køretøjets eller sædets opbygning eller
enhver anden del af køretøjet, hvortil sikkerhedsselerne fastgøres
1.10. »køretøjstype« hvad angår sikkerhedsseler og fastholdelsesanord-
ninger: motordrevne køretøjer, som ikke udviser væsentlige
indbyrdes forskelle med hensyn til dimensioner, form og mate-
riale af de dele i køretøjets eller sædets opbygning eller andre
dele af køretøjet, hvortil sikkerhedsseler og fastholdelsesanord-
ninger fæstnes
1.11. »fastholdelsesanordning«: en anordning, der er en kombination af
et sæde, som er fæstnet til køretøjets konstruktion på passende
måde, og en sikkerhedssele, hvoraf mindst ét forankringspunkt
er placeret på sædets stel
1.12. »sæde«: et stel, der kan være en del af køretøjets opbygning, er
komplet med polstring og tjener som siddeplads for en voksen
person. Betegnelsen dækker såvel et enkelt sæde som den del af
et udelt sæde, der svarer til én siddeplads
1.12.1. »forsædepassagerplads«: ethvert sæde, hvor »det forreste H-
punkt« for det pågældende sæde er beliggende i eller foran det
lodrette tværplan gennem »førerens R-punkt«
1.13. »sammenhængende sæder«: enten et udelt sæde eller adskilte
sæder, der er monteret side om side (dvs. fastgjort på en sådan
måde, at et af sædernes forreste forankringer flugter med et andet
sædes forreste eller bageste forankringer eller befinder sig
mellem dettes forankringer) og tjener som siddeplads til en eller
flere voksne personer
1.14. »udelt sæde«: et stel, komplet med polstring, der tjener som
siddeplads for mindst to voksne personer
1.15. »indstillingsanordning«: den anordning, der gør det muligt at
indstille sædet eller dets bestanddele, således at det passer til
den siddendes legemsbygning; denne indstillingsanordning kan
navnlig muliggøre:
1.15.1. længdeindstilling1.15.2. højdeindstilling
1.15.3. vinkelindstilling
1.16. »sædets forankring«: de anordninger, hvormed sædet er fastgjort
til køretøjets konstruktion, herunder også de berørte dele af køre-
tøjet
1.17. »sædetype«: en kategori af sæder, der ikke udvider forskelle
indbyrdes på væsentlige områder som f.eks.:
1.17.1. sædets stel, udformning, dimensioner og materialer1.17.2. type og dimensioner af indstillingsanordninger og låseanord-
ninger1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 8
▼M6
1.17.3. type og dimensioner af sikkerhedsselernes forankringer på sædet,
af sædets forankring og de deraf berørte dele af køretøjets
konstruktion
1.18. »forskydningsanordning«: en anordning, der for at lette adgangen
for passagererne gør det muligt at foretage en vinkel- eller læng-
deforskydning af sædet eller dets bestanddele uden fast
mellemstilling
1.19. »spærreanordning«: en anordning, der sikrer fastholdelse af
sædet og dele deraf i enhver brugsstilling
1.20. »forsænket udløserknap for lukkebeslag«: lukkebeslaget må ikke
kunne udløses med en kugle med diameter 40 mm
1.21. »ikke forsænket udløserknap for lukkebeslag«: lukkebeslaget skal
kunne udløses med en kugle med diameter 40 mm
1.22. »selestrammer«: en ekstra eller indbygget anordning, der
strammer gjorden for at mindske selens slaphed under en kolli-
sion
1.23. »referenceområde«: området mellem to lodrette planer ilængde-
retningen, som har en indbyrdes afstand på 400 mm, er
symmetriske omkring H-punktet og er dannet ved drejning af
det i bilag II til Rådets direktiv 74/60/EØF (2) beskrevne apparat
fra lodret til vandret. Apparatet skal være anbragt som beskrevet
i nævnte bilag og indstillet til sin maksimale længde på 840 mm
1.24. »airbag«: en anordning, der er monteret som supplement til
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køre-
tøjer, og som i tilfælde af et kraftigt sammenstød automatisk
indskyder en smidig struktur, der gennem sammentrykning af
den indeholdte gas begrænser den påvirkning, som ved berøring
med passagerrummets inderside kan påføres en eller flere krops-
dele på en person ikøretøjet
1.25. »passager-airbag«: en airbag, der er beregnet til at beskytte
passager(er) på andre sæder end førersædet iti lfælde af en
frontal kollision
1.26. »barnefastholdelsesanordning«: et arrangement af komponenter,
der kan bestå af en kombination af gjorde eller fleksible dele
med lukkebeslag, indstillingsanordninger, forankringer og i nogle
tilfælde en ekstra stol og/eller en kollisionsskærm og kan fast-
gøres i et motordrevet køretøj. Endvidere er anordningen
således udformet, at den nedsætter skaderisikoen for brugeren
ved kollision eller pludselig bremsning af køretøjet, idet den
begrænser bevægelsesmulighederne for brugernes krop
1.27. »bagudvendende«: rettet modsat køretøjets normale køreretning.
2. EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE2.1. Ansøgning om EF-komponenttypegodkendelse2.1.1. Ansøgning om EØF-komponenttypegodkendelse af en type
sikkerhedssele i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3,
stk. 4, indgives af fabrikanten.
Ansøgning om EF-komponenttypegodkendelse af en type fasthol-
delsesanordning i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3,
stk. 4, indgives af anordningens fabrikant eller af fabrikanten af
det køretøj, hvoriden skal monteres.
2.1.2. En model af oplysningsskemaet findes i bilag II, tillæg 1.
2.1.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøverne,
indleveres følgende prøver:
2.1.3.1. seks prøver, hvoraf den ene er til referenceformål, og2.1.3.2. timeter af hver type gjord, der er anvendt iselen.
2.1.3.3. Den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen,
kan rekvirere yderligere prøver.
2.1.4. For fastholdelsesanordninger skal ansøgeren indlevere to
prøveeksemplarer til den tekniske tjeneste, der forestår typegod-
kendelsesprøvningen. Disse kan omfatte to af de i punkt 2.1.2.1
omhandlede prøver samt efter fabrikantens valg enten et køretøj,
der er repræsentativt for den ansøgte type, eller de dele af køre-
tøjet, der af den tekniske tjeneste betragtes som væsentlige for
afprøvning af fastholdelsesanordningen.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 9
▼M6
2.1.5. For barnefastholdelsesanordninger skal indlevers fire prøver:
2.1.5.1. timeter af hver type gjord, der er anvendt ibarnefastholdelsesan-
ordningen, bortset fra skridtgjorden, af hvilken der indleveres to
meter, og
2.1.5.2. vejledning og oplysninger vedrørende emballage i overensstem-
melse med bilag XVII, punkt 14.
2.1.5.3. Den tekniske tjeneste, der forestår komponenttypegodkendelses-
prøverne, kan rekvireres yderligere prøver.
2.1.5.4. For babylifter gælder, at hvis babyliftfastholdelsen kan anvendes
i forbindelse med forskellige typer af babylifter, skal fabrikanten
af barnefastholdelsesanordningen levere en fortegnelse over
disse.
2.1.5.5. Når en godkendt voksensele anvendes til fastgøring af barnefast-
holdelsesanordningen, skal det være angivet, hvilken type
voksensele, der skal anvendes til dette formål, f.eks. statisk
hoftesele.
2.1.6. Inden der meddeles typegodkendelse, kontrollerer den kompe-
tente myndighed, at der er truffet tilfredsstillende
foranstaltninger til at sikre effektiv kontrol af produktionens
overensstemmelse med den godkendte type.
2.2. Påskrifter
2.2.1. Prøveeksemplarer af en seletype eller af en type fastholdelsesan-
ordning indleveret til EF-komponenttypegodkendelse efter
punkt 2.1.3 eller 2.1.4 skal letlæseligt og uudsletteligt være
påført fabrikantens navn, forbogstaver og fabriks- eller firma-
mærke.
2.2.2. Prøveeksemplarer af en barnefastholdelsesanordning indleveret
til godkendelse i henhold til punkt 2.1.5 og 2.1.5.1 skal være
mærket tydeligt og uudsletteligt med fabrikantens navn, forbog-
staver eller fabriks- eller firmamærke.
2.2.2.1. En af plastdelene ibarnefastholdelsesanordni ngen (såsom ydre
skal, kollisionsværn, sædepude etc.), bortset fra sele(r) eller fast-
spændingsremme, skal være mærket tydeligt og uudsletteligt med
produktionsår.
2.2.2.2. Skal barnefastholdelsesanordningen anvendes i kombination med
en voksensele, skal gjordens korrekte placering tydeligt være
angivet på en tegning, der på permanent måde er påført anord-
ningen. Holdes barnefastholdelsesanordningen på plads af
voksenselen, skal gjordenes anbringelse ved henholdsvis fremad-
og bagudvendende montering være tydeligt angivet på produktet
ved farvekodning: Ved fremadvendende montering angives gjor-
denes anbringelse med rød farve, ved bagudvendende montering
med blå farve; samme farve skal anvendes på de mærkater på
anordningen, der viser, hvordan den anvendes. Placeringen af
henholdsvis selens hofte- og skuldergjord skal være angivet på
produktet med farvekoder og/eller tekst. Ovennævnte mærkning
skal være synlig, også når anordningen er monteret i køretøjet.
For fastholdelsesanordninger af gruppe 0 skal denne mærkning
også være synlig, når barnet er anbragt i sædet.
2.2.2.3. På bagudvendende barnefastholdelsesanordninger skal der på
permanent måde være påført en mærkat, synlig i monteret stand,
med advarslen:
Denne mærkat skal være affattet på det nationale sprog i denstat, hvor anordningen sælges.
2.2.2.4. For fastholdelsesanordninger til både fremadvendende og bagud-
vendende placering tilføjes følgende bemærkning:1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 10
▼M6
2.3. Almindelige forskrifter
2.3.1. Hvert prøveeksemplar indleveret i henhold til punkt 2.1 skal
overholde forskrifterne i punkt 2.3-2.7.
2.3.2. For barnefastholdelsesanordninger skal hvert prøveeksemplar
indleveret i henhold til punkt 2.1 være i overensstemmelse med
de pågældende forskrifter i bilag XVII.
2.3.3. Sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning skal være konstrueret
og fremstillet således, at disse, når de er korrekt monteret og
anvendes korrekt af brugeren, fungerer effektivt og mindsker
risikoen for kvæstelser i tilfælde af ulykker.
2.4. Stive dele
2.4.1. Almindelige bemærkninger2.4.1.1. Sikkerhedsselens stive dele, som lukkebeslag, justeringsanord-
ninger, befæstigelsesbeslag osv., må ikke have skarpe kanter,
der kan forårsage slid eller brud på gjordene ved gnidning.
2.4.1.2. Alle de dele af et selesæt, der kan udsættes for korrosion, skal
være passende korrosionsbeskyttede. Efter udførelse af korrosi-
onsprøven ihenhold ti l punkt 2.7.2 må der hverken ses tegn på
forandringer, som kan skade anordningens funktion, eller nævne-
værdig korrosion, når delene undersøges med det blotte øje af en
sagkyndig iagttager.
2.4.1.3. Stive dele, der skal aflede energi eller underkastes eller overføre
en belastning, må ikke være skøre.
2.4.1.4. Sikkerhedsselens stive dele og dele fremstillet af plast skal være
placeret og monteret således, at de ved normal brug af motorkø-
retøjet ikke kan blive fastklemt under et forskydeligt sæde eller i
en dør. Opfylder nogen del ikke ovennævnte krav, underkastes
den slagsejhedsprøven ipunkt 2.7.6.4. Er der synli ge brud på
plastovertræk eller -dæksler efter afprøvningen, aftages de pågæl-
dende plastdele, og det kontrollers, om selesættets øvrige dele
stadig yder samme sikkerhed. Yder de øvrige dele af selesættet
fortsat sikkerhed og er uden synlige brud, skal det på ny kontrol-
leres, om sættet opfylder kravene ipunkt 2.4.2, 2.4.3 og 2.6.
2.4.1.5. Brug af materialer med vandabsorptionsevne svarende til
polymid 6 er forbudt til alle dele, hvis funktion kan funktion
kan forventes at påvirkes negativt derved.
2.4.2. Lukkebeslaget
2.4.2.1. Lukkebeslaget skal være konstrueret således, at ukorrekt anven-
delse er udelukket. Dette betyder bl.a., at lukkebeslaget ikke må
kunne være halvlåst. Måden, det åbnes på, skal være helt indly-
sende. Den del af spændet, der kan komme iberøri ng med
bæreren, skal have et tværsnitsareal på mindst 20 cm
2og skal
være mindst 46 mm bred, målt i et plan beliggende højst
2,5 mm fra berøringsfladen.
For lukkebeslag til H-seler anses sidstnævnte krav for opfyldt,
hvis lukkebeslagets berøringslade med bærerens krop udgør
mellem 20 og 40 cm2.
2.4.2.2. Lukkebeslaget skal forblive lukket uanset dets stilling, også når
det ikke er belastet. Det må ikke kunne åbnes ved en belastning
på mindre end 1 daN.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 11
▼M6
Lukkebeslaget skal være konstrueret, så det er let at bruge og
gribe, og skal forblive lukket ved den i punkt 2.7.9.2 angivne
belastning.
Lukkebeslaget skal åbnes ved tryk på en trykknap eller lignende.
Overfladen, som dette tryk udøves på, skal med knappen i
åbneposition have følgende mål, projiceret på et plan vinkelret
på knappens indledende bevægelsesretning:
— mindst 4,5 cm2med en mindstebredde på 15 mm for indeslut-
tede anordninger
— mindst 2,5 cm2med en mindstebredde på 10 mm for ikke
indesluttede anordninger.
Det pågældende område skal være rødt. Ingen anden del af
beslaget må have denne farve.
2.4.2.3. Lukkebeslaget skal kunne tåle gentagen brug og skal åbnes og
lukkes 5 000 gange under normale brugsbetingelser, før det
underkastes den dynamiske afprøvning i punkt 2.7.8. For lukke-
beslag til H-seler kan denne prøve udføres, uden at alle
låsetunger er ført ind.
2.4.2.4. Lukkebeslaget skal fungere normalt, når det udsættes for den i
punkt 2.7.6.3 angivne afprøvning.
2.4.2.5. Den nødvendige kraft til åbning af lukkebeslaget under afprøv-
ningen i punkt 2.7.9 må ikke overstige 6 daN.
2.4.2.6. Lukkebeslaget styrkeprøves efter punkt 2.7.6.1 og igi vet fald
punkt 2.7.6.5. Det må ikke brydes, deformeres væsentligt eller
åbne sig ved den foreskrevne belastning.
2.4.2.7. Indgår der iet lukkebeslag en fælles komponent for to selesæt,
således at det i praksis er muligt at koble lukkebeslaget til
koblingsanordningen i det ene eller det andet sæt, skal styrke-
og udløseprøverne ipunkt 2.7.8 og 2.7.9 foretages for begge
koblingsmuligheders vedkommende.
2.4.3. Justeringsanordninger
2.4.3.1. To prøveeksemplarer af hver justeringsanordning prøves efter
punkt 2.7.4. Gjorden må ikke glide mere end 25 mm i den
enkelte justeringsanordning, og summen af de målte glidninger
for alle selens justeringsanordninger må ikke være over 40 mm.
2.4.3.2. Alle justeringsanordninger skal styrkeprøves efter punkt 2.7.6.1.
De må hverken brydes eller gå løs ved den foreskrevne belast-
ning.
2.4.3.3. Efter afprøvning i henhold til punkt 2.7.6.6 må den nødvendige
kraft til at betjene justeringsanordningen manuelt ikke overstige
5 daN.
2.4.4. Befæstigelser og højdejusterbare selebeslag
Befæstigelsesbeslagene styrkeprøves efter punkt 2.7.6.1 og
2.7.6.2. Selve de højdejusterbare selebeslag styrkeprøves som
foreskrevet i punkt 2.7.6.2 af dette direktiv, medmindre de er
afprøvet på køretøjet i medfør af det ændrede Rådets direktiv
76/115/EØF (3) vedrørende forankringer til sikkerhedsseler. Disse
dele må hverken brydes eller gå løs ved den foreskrevne belast-
ning.
2.4.5. Retraktorer
Retraktorerne skal opfylde følgende forskrifter, herunder styrke-
prøverne ipunkt 2.7.6.1 og 2.7.6.2.
2.4.5.1. Automatisk retraktor
2.4.5.1.1. Gjorden i en sikkerhedssele med automatisk retraktor må ikke
bevæge sig mere end 30 mm mellem retraktorens låsestillinger.
Bevæger bæreren sig bagud, skal sikkerhedsselen enten forblive
i udgangsstilling eller automatisk vende tilbage til denne stilling,
når bæreren på ny bevæger sig fremad.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 12
▼M6
2.4.5.1.2. Er retraktoren del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften på
gjorden være mindst 0,7 daN, målt på den frie længde mellem
attrappen og retraktoren ihenhold ti l punkt 2.7.7.4. Er
retraktoren del af diagonalgjorden, skal tilbagetrækningskraften
på gjorden være mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN, målt på tilsva-
rende måde. Går gjorden gennem en bøjle eller et hjul, skal
tilbagetrækningskraften måles på den frie længde mellem
attrappen og bøjlen eller hjulet. Har selesættet en manuel eller
automatisk mekanisme, som forhindrer fuld tilbagetrækning af
gjorden, skal denne mekanisme være sat ud af funktion under
måling af tilbagetrækningskraften.
2.4.5.1.3. Gjorden skal trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange som
beskrevet ipunkt 2.7.7.1. Retraktoren underkastes derefter den i
punkt 2.7.2 anførte korrosionsafprøvning og den i punkt 2.7.7.3
anførte støvafprøvning. Herefter skal den på tilfredsstillende
måde trækkes ud og rulles op igen yderligere 5 000 gange, hvor-
efter den stadig skal opfylde kravene i punkt 2.4.5.1.1 og
2.4.5.1.2. Efter ovennævnte afprøvninger skal retraktoren stadig
fungere korrekt og uden vanskelighed rulle gjorden op.
2.4.5.2. Inertiretraktor2.4.5.2.1. En inertiretraktor skal opfylde følgende krav ved afprøvning efter
punkt 2.7.7.2. For enkeltvirkende retraktorer, (jf. punkt 1.8.4.1)
gælder kun angivelserne vedrørende deceleration af køretøjet:
2.4.5.2.1.1. Den skal have låst, når reduktionen af køretøjets hastighed når
0,45 g for retraktorer af type 4 og 0,85 g for retraktorer af type
4N.
2.4.5.2.1.2. Den må ikke låse ved en acceleration af gjorden i trækretningen,
som er under 0,8 g for retraktorer af type 4 hhv. under 1,0 g for
retraktorer af type 4N.
2.4.5.2.1.3. Den må ikke låse ved at blive udsat for en hældning på indtil 12º
i nogen retning i forhold til den af fabrikanten angivne monte-
ringsretning.
2.4.5.2.1.4. Den skal låse, når føleren udsættes for en hældning på mindst
27º eller derover for retraktor af type 4, hhv. mindst 40º for
retraktor af type 4N, i en vilkårlig retning fra den af fabrikanten
angivne monteringsstilling.
2.4.5.2.1.5. Er retraktorens funktion afhængig af ydre signal eller energi-
kilde, skal anordningen bevirke, at retraktoren automatisk låses
ved svigt eller afbrydelse af signalet eller energikilden. For fler-
dobbeltvirkende retraktorer behøver dette krav dog ikke være
opfyldt, forudsat at kun én virkning afhænger af ydre signal eller
energikilde, og at svigt af signalet eller energikilden tilkende-
gives over for føreren ad optisk og/eller akustisk vej.
2.4.5.2.2. En flerdobbeltvirkende inertiretraktor, der aktiveres af gjorden,
skal ved afprøvning efter punkt 2.7.7.2 tilfredsstille de anførte
krav og desuden låse, når gjorden påføres en acceleration i
udtrækningsretningen på mindst 2,0 g.
2.4.5.2.3. Under hver af prøverne ipunkt 2.4.5.2.1 og 2.4.5.2.2 må højst
50 mm gjord kunne rulles ud med udgangspunkt iden i
punkt 2.7.7.2.1 fastsatte længde, før retraktoren låser. En
retraktor anses for at opfylde kravene ipunkt 2.4.5.2.1.2, når
retraktoren ved den deri angivne acceleration af gjorden ikke
låser, før mindst de første 50 mm af gjorden er udrullet med
udgangspunkt iden ipunkt 2.7.7.2.1 angi vne længde.
2.4.5.2.4. Er retraktoren del af en hoftesele, skal tilbagetrækningskraften på
gjorden være mindst 0,7 daN, målt på den frie længde mellem
attrap og retraktor ihenhold ti l punkt 2.7.7.4. Er retraktoren del
af en diagonalgjord, skal tilbagetrækningskraften på gjorden være
mindst 0,2 daN og højst 0,7 daN, målt på tilsvarende måde. Går
gjorden gennem en bøjle eller et hjul, måles tilbagetræknings-
kraften på den frie længde mellem attrap og bøjle eller hjul.
Har selesættet en manuel eller automatisk mekanisme, som
forhindrer fuld tilbagetrækning af gjorden, skal denne mekanisme
være sat ud af funktion under måling af tilbagetrækningskraften.
2.4.5.2.5. Gjorden trækkes ud og rulles op igen 40 000 gange som
beskrevet ipunkt 2.7.7.1. Retraktoren underkastes derefter den i
punkt 2.7.2 anførte korrosionsafprøvning og den i punkt 2.7.7.3
anførte støvafprøvning. Derefter skal den yderligere på tilfreds-
stillende måde trækkes ud og rulles op igen 5 000 gange,1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 13
▼M6
hvorefter den stadig skal tilfredsstille kravene i punkt 2.4.5.2.1
og 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3 og 2.4.5.2.4. Efter de nævnte afprøvninger
skal retraktoren stadig fungere korrekt og uden vanskelighed
kunne rulle gjorden op igen.
2.4.6. Selestrammer
2.4.6.1. Efter at have været underkastet korrosionsprøvning i henhold til
punkt 2.7.2 skal selestrammeren fungere normalt (med stød-
sensoren tilsluttet til anordningen med de originale stik, men
uden at der går strøm gennem disse).
2.4.6.2. Det kontrollers, at uforvarende aktivering af anordningen ikke
indebærer risiko for kvæstelser for bæreren.
2.4.6.3. For pyrotekniske selestrammere:
2.4.6.3.1. Efter konditionering som angivet i punkt 2.7.10.2 må selestram-
meren ikke være blevet aktiveret af temperaturen og skal fungere
normalt.
2.4.6.3.2. Der skal være truffet foranstaltninger til at forhindre, at udstrøm-
mende varm gas kan antænde tilstødende brændbare materialer.
2.5. Gjorde
2.5.1. Almindelige bemærkninger
2.5.1.1. Gjordene skal være udformet således, at det tryk, som de udøver
på bærerens krop, fordeles så jævnt som muligt i hele deres
bredde og at de ikke snos, selv under belastning. De skal være
energiabsorberende og energiafledende. Gjordene skal være
således forarbejdet, at de ikke flosser eller trævler ved brugen.
2.5.1.2. Ved en belastning på 980 daN skal gjordens bredde være mindst
46 mm. Denne måling foretages under brudbelastningsafprøv-
ningen i henhold til punkt 2.7.5 og uden at standse
prøvningsmaskinen.
2.5.2. Styrke efter konditionering i omgivende temperatur og luftfug-
tighed
For de to gjordprøver konditioneret i overensstemmelse med
punkt 2.7.3.1 skal brudstyrken bestemt efter punkt 2.7.5 være
mindst 1 470 daN. Forskellen mellem brudstyrken af de to prøver
må ikke være større end 10 % af den højeste målte brudstyrke.
2.5.3. Styrke efter særlige konditionering
Brudbelastningen for de to gjordprøver konditioneret i overens-
stemmelse med en af bestemmelserne ipunkt 2.7.3 (bortset fra
2.7.3.1) skal mindst være 75 % af gennemsnitsbelastningen
bestemt ved afprøvningen i punkt 2.5.2, dog ikke under
1 470 daN. Den tekniske tjeneste kan undlade en eller flere af
disse afprøvninger, hvis det anvendte materiales sammensætning
eller de foreliggende oplysninger gør dem overflødige.
2.6. Selesæt eller fastholdelsesanordning
2.6.1. Forskrifter for dynamisk prøvning
2.6.1.1. Selesæt eller fastholdelsesanordning underkastes dynamisk
afprøvning i henhold til punkt 2.7.8.
2.6.1.2. Den dynamiske afprøvning udføres på to selesæt, der ikke før har
været udsat for belastning, medmindre selesættet indgår i en fast-
holdelsesanordning, i hvilket tilfælde dynamisk afprøvning
udføres på fastholdelsesanordningerne for et sammenhængende
sæde, der ikke tidligere har været udsat for belastning. Lukkebe-
slagene til de sæt, der skal afprøves, skal opfylde kravene i
punkt 2.4.2.3. For sikkerhedsseler med retraktor skal retraktoren
have været underkastet støvprøven efter punkt 2.7.7.3; har seler
eller fastholdelsesanordninger pyroteknisk selestrammer, skal de
desuden være konditioneret som angivet i punkt 2.7.10.2.
2.6.1.2.1. Selerne skal have været underkastet den ipunkt 2.7.2 beskrevne
korrosionsprøve, hvorefter lukkebeslagene under normal brug
skal underkastes yderligere 500 ganges åbning og lukning.
2.6.1.2.2. For seler med retraktor skal retraktoren have gennemgået
prøverne ipunkt 2.4.5.1 eller 2.4.5.2. Har en retraktor været
underkastet korrosionsprøve efter punkt 2.6.1.2.1, behøver denne
dog ikke at blive gentaget.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 14
▼M6
2.6.1.2.3. Er selen beregnet til brug med højdejusterbare selebeslag (jf.
punkt 1.8.6 ovenfor), udføres prøven med dette beslag stillet i
de(n) mest ugunstige position(er), valgt af den tekniske tjeneste,
der forestår prøverne. Udgøres anordningen til højdejustering
imidlertid af selve selens forankring, således som det tillades i
Rådets direktiv 76/115/EØF (4), kan den tekniske tjeneste, der
forestår prøverne, efter eget ønske vælge at anvende bestemmel-
serne ipunkt 2.7.8.1 nedenfor.
2.6.1.2.4. For sikkerhedsseler med selestrammer kan minimumskravet til
bevægelse ipunkt 2.6.1.4.1 sættes ned ti l halve. I nærværende
tilfælde skal anordningen være i funktion.
2.6.1.3. Ved denne prøve skal følgende krav være opfyldt:
2.6.1.3.1. ingen del af et selesæt eller en fastholdelsesanordning, der skal
sikre fastholdelse af de personer, som befinder sig i køretøjet,
må briste, og hverken lukkebeslag, spærreanordning eller
forskydningsanordning må lukke sig op, og
2.6.1.3.2. for hofteseler skal attrappens forskydning fremad i hoftehøjde
være mellem 80 og 200 mm; for H-seler skal kan den for hoften
angivne mindste forskydning nedsættes til det halve. For andre
typer sikkerhedsseler skal forskydningen fremad være mellem
100 og 200 mm ihoftehøjde og mellem 100 og 300 mm ibryst-
højde; disse forskydninger måles ved de i bilag VIII, figur 6,
angivne målepunkter.
2.6.1.3.3. Hvis en sikkerhedssele er beregnet til brug ved et forsæde ved
siden, hvor der er monteret airbag, tillades brystkassens referen-
cepunkts forskydning at overskride kravene i punkt 2.6.1.3.2,
hvis dets hastighed ikke er større end 24 km/h ved denne værdi.
2.6.1.4. For fastholdelsesanordninger
2.6.1.4.1. kan det tillades, at brystkassens referencepunkt bevæger sig mere
end angivet i punkt 2.6.1.3.2, hvis det ved beregninger eller yder-
ligere afprøvninger er godtgjort, at ingen del af overkrop eller
hoved på den anvendte iden dynami ske prøve kan støde mod
nogen af køretøjets stive dele; dog må brystkassen støde mod
styreapparatet, forudsat at dette opfylder kravene iRådets
direktiv 74/297/EØF (5), og at berøring finder sted ved en
hastighed på højst 24 km/h. Når denne bedømmelse foretages,
skal sædet være i den i punkt 2.7.8.1.5 foreskrevne stilling.
2.6.1.4.2. I køretøjer, hvor sådanne anordninger anvendes, skal de forskyd-
nings- og spærreanordninger, der gør det muligt for
bagsædepassagerer at stige ud af bilen, stadig kunne håndbe-
tjenes efter udførelse af den dynamiske prøve.
2.6.1.5. For fastholdelsesanordninger kan større forskydninger end
angivet i punkt 2.6.1.3.2 dog godtages, forudsat at den øverste
forankring på sædet er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i
direktiv 76/115/EØF, bilag I, punkt 5.5.4. Nærmere oplysninger
om den pågældende fastholdelsesanordning skal være indeholdt
i det i bilag II, tillæg 3 og 4, nævnte tillæg til typegodkendelses-
attesten.
2.6.2. Styrke efter konditionering ved slid
2.6.2.1. Brudbelastningen for de to prøver, der er konditioneret i henhold
til punkt 2.7.3.6, bestemmes efter punkt 2.5.2 og 2.7.6. Den skal
være mindst 75 % af den gennemsnitlige brudbelastning målt på
nye gjorde, og mindst lig den foreskrevne minimumsbelastning
for de afprøvede stykker. Forskellen mellem de to prøvers brud-
belastninger må ikke være over 20 % af den størst målte
brudbelastning. For prøver af type 1 og type 2 måles trækstyrken
kun på gjordprøverne (punkt 2.7.5). For prøver af type 3 måles
trækstyrken på gjorden og de pågældende stive dele (punkt 2.7.6).
2.6.2.2. Nedenstående skema angiver de dele, som skal konditioners ved
slid, og hvilken konditionering de skal gennemgå. Ved hver
konditionering anvendes et nyt prøvestykke.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 15
▼M6
Type 1-
konditione-
ringType 2-
konditione-
ringType 3-
konditione-
ring
Befæstigelsesbeslag — — ×
Sidebøjle eller -hjul — × —
Lukkebeslag — × ×
Justeringsanordning × — ×
Dele fastsyet på
gjorden—— ×
2.7. Afprøvninger
2.7.1. Anvendelsen af de prøveeksemplarer, der indsendes til EF-
komponenttypegodkendelse af en type sikkerhedssele eller fast-
boldelsesanordning (se bilag XIV).
2.7.1.1. Der bruges to seler eller fastholdelsesanordninger til kontrol af
lukkebeslaget, til lavtemperaturprøvning af lukkebeslaget, til
eventuel udførelse af lavtemperaturprøven ipunkt 2.7.6.4, hold-
barhedsprøve på lukkebeslaget, korrosionsprøve på selen,funktionsprøver på retraktoren og oplukningsprøve på lukkebe-
slaget efter den dynamiske prøve. En af disse to prøver
anvendes til kontrol af sele eller fastholdelsesanordning.
2.7.1.2. Én sele eller ét fashtoldelsessystem anvendes til kontrol af lukke-
beslaget og til styrkeprøvning af lukkebeslag, befæstigelsers
forankringer, justeringsanordninger for selen og, om nødvendigt,
retraktorer.
2.7.1.3. To seler eller fastholdelsesanordninger anvendes til kontrol af
lukkebeslaget, mikroglideprøve og slidprøve.
2.7.1.4. Gjordprøven anvendes til bestemmelse af gjordens brudbelast-
ning. En del af denne prøve skal opbevares, så længe
typegodkendelsen gælder.
2.7.2. Korrosionsafprøvning
2.7.2.1. Et helt selesæt anbringes i et prøvningskammer, som angivet i
bilag XIII. Har selesættet retraktor, skal gjorden trækkes ud i
sin fulde længde minus 300 ± 3 mm.
Bortset fra korte afbrydelser, der måtte være nødvendige til f.eks.
kontrol og efterfyldning af saltopløsning, skal afprøvningen vare
uafbrudt 50 timer.
2.7.2.2. Til slut vaskes sættet forsigtigt eller skylles i rent rindende vand
ved en temperatur ikke over 38 ºC for at fjerne eventuelle salt-
aflejringer og tørrer derefter i stuetemperatur i 24 timer før
undersøgelse ihenhold ti l punkt 2.4.1.2.
2.7.3. Konditionering af gjordene til afprøvning af brudbelastning
Prøver klippet af den i punkt 2.1.2.2 omhandlede gjord konditio-
neres på følgende måde:
2.7.3.1. Konditionering ved stuetemperatur og normal luftfugtighed
Gjorden konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en
temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed. Foretages
afprøvningen ikke straks efter konditioneringen, anbringes
stykket i hermetisk lukket beholder indtil afprøvningens begyn-
delse. Brudbelastningen skal bestemmes mindre end fem
minutter efter, at prøven er taget ud af konditioneringsatmosfære
eller beholder.
2.7.3.2. Konditionering med lys
2.7.3.2.1. Forskrifterne i rekommandation ISO/R 105-B 02-1978 finder
anvendelse. Gjorden udsættes for lys, indtil der er fremkommet
en ændring af blå standardfarve nr. 7 svarende til en kontrast
lig trin 4 på gråskalaen.
2.7.3.2.2. Gjorden konditioneres derefter i mindst 24 timer i en atmosfære
med en temperatur på 20 ± 5 ºC og a 65 ± 5 % relativ fugtighed.
Kan prøvning ikke udføres straks efter konditionering, opbevares
gjordprøven i tæt lukket beholder, indtil prøven påbegyndes.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 16
▼M6
Brudbelastningen skal bestemmes inden fem minutter efter, at
prøven er taget ud af konditioneringsatmosfære eller beholder.
2.7.3.3. Konditionering med kulde2.7.3.3.1. Gjorden konditioneres i mindst 24 timer i en atmosfære med en
temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed.
2.7.3.3.2. Gjorden anbringes derefter i halvanden time på en plan flade i
fryserum med en lufttemperatur på - 30 ± 5 ºC. Derefter foldes
prøven, og folden belastes med en masse på 2 kg, som også er
afkølet til - 30 ± 5 ºC. Efter endnu 30 minutters belastning i
samme fryserum fjernes massen, og brudbelastningen bestemmes
inden fem minutter efter, at prøven er taget ud af fryserummet.
2.7.3.4. Konditionering med varme2.7.3.4.1. Gjorden anbri nges itre ti mer ivarmeskab ien atmosfære med en
temperatur på 60 ± 5 ºC og 65 ± 5 % relativ fugtighed.
2.7.3.4.2. Brudbelastningen bestemmes inden fem minutter efter, at prøve-
stykket er taget ud af varmeskabet.
2.7.3.5. Konditionering med vand2.7.3.5.1. Gjorden nedsænkes helt i tre timer i destilleret vand af 20 ± 5 ºC
tilsat en anelse aktiverende stof (befugtningsmiddel). Der kan
anvendes alle typer befugtningsmidler, som er egnede for det
pågældende gjordmateriale.
2.7.3.5.2. Brudbelastningen bestemmes inden ti minutter efter, at prøve-
stykket er taget op af vandet.
2.7.3.6. Konditionering ved slid2.7.3.6.1. Konditionering ved slid skal foretages ved alle de anordninger,
hvor gjorden er i direkte kontakt med en af sikkerhedsselens
stive dele. Type 1-slidprøve (punkt 2.7.3.6.4.1) behøver dog
ikke foretages på justeringsanordningen, hvis mikroglidetesten
(punkt 2.7.4) har vist, at gjorden glider mindre end halvt så langt
som den foreskrevne værdi. Prøvningsanordningen skal indstilles
således, at gjordens placering i forhold til kontaktfladen er
tilnærmelsesvis uændret.
2.7.3.6.2. Inden slidkonditionering opbevares prøverne i mindst 24 timer i
en atmosfære med en temperatur på 20 ± 5 ºC og 65 ± 5 %
relativ fugtighed. Ved prøven skal rumtemperaturen være mellem
15 og 30 ºC.
2.7.3.6.3. Skemaet angiver kraverne for hver konditioneringsproces.
Belastning
(daN)Frekvens
(Hz)Antal
prøvecyklerForskydning
(mm)
Type 1-konditionering 2,5 0,5 5 000 300 ± 20
Type 2-konditionering 0,5 0,5 45 000 300 ± 20
Type 3-konditionering (1) 0-5 0,5 45 000 —
(1) Se punkt 2.7.3.6.4.3.
Forskydningen i skemaets femte søjle er amplituden af gjordens
frem- og tilbagegående bevægelse.
2.7.3.6.4. Særlige vilkår for konditioneringen2.7.3.6.4.1. Konditionering type 1 anvendes til gjorde, der passerer gennem
en justeringsanordning.
Den ene sektion af gjorden påføres en konstant lodret belastning
på 2,5 daN.
Den anden sektion, der anbringes vandret, udsættes for en frem-
og tilbagegående bevægelse.
Justeringsanordningen indstilles således, at den vandrette sektion
af gjorden forbliver strakt (se bilag XII, figur 1).
2.7.3.6.4.2. Konditionering type 2 anvendes til gjorde, der skifter retning ved
at passere gennem en stiv del.
Under konditioneringen skal vinklerne mellem gjordens to sekti-
oner være ioverensstemmelse med fi gur 2 ibi lag XII.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 17
▼M6
Der påføres en konstant belastning på 0,5 daN. Hvis gjorden
skifter retning flere end én gang ved at løbe gennem en stiv del,
kan belastningen på 0,5 daN øges, så der opnås den foreskrevne
forskydning på 300 mm af gjorden gennem den pågældende stive
del.
2.7.3.6.4.3. Konditionering type 3 anvendes til gjorde, der er fastgjort til et
beslag ved syning eller lignende.
Den samlede forskydning er på 300 ± 20 mm, og belastningen på
5 daN påføres kun i en periode, der svarer til en strækning på
100 ± 20 mm pr. halvcyklus (se figur 3 i bilag XII).
2.7.4. Mikroglideprøve (se figur 3 i bilag XII).2.7.4.1. De prøver eller anordninger, der skal underkastes mikroglide-
prøvning, anbringes forinden i mindst 24 timer i en atmosfære
med en temperatur på 20 ± 5 ºC og de 65 ± 5 % relativ
fugtighed.
Afprøvningen udføres ved en temperatur på mellem 15 og 30 ºC.
2.7.4.2. På afprøvningsstanden kontrolleres, at den frie ende af juste-
ringsanordningen vender opad eller nedad som i køretøjet.
2.7.4.3. Den nederste ende belastes med 5 daN.
Den anden ende bevæges frem og tilbage med en amplitude på
300 + 20 mm (se figur).
2.7.4.4. Er der en løs ende, som danner en reserve af gjord, må den under
ingen omstændigheder fæstnes eller klemmes fast til den strakte
ende.
2.7.4.5. På afprøvningsstanden påses, at når gjorden er slap, hænger den
nedad ien bue, som når den er monteret ikøretøjet.
Afprøvningsstandens belastning på 5 daN skal påføres i lodret
retning for at undgå, at belastningen svinger, og at gjorden snos.
Befæstigelsesanordningen skal fæstnes til belastningen på 5 daN
som ikøretøjet.
2.7.4.6. Før den egentlige afprøvning påbegyndes, gennemføres 20 cykler,
for at den selvstrammende anordning kan virke korrekt.
2.7.4.7. Der skal gennemføres 1 000 cykler ved frekvensen 0,5 pr. sekund
med amplitude 300 ± 20 mm. Belastningen på 5 daN påføres kun
i et tidsrum, som svarer til den tid, det tager at gennemløbe 100
± 20 mm pr. halve cyklus.
2.7.5. Bestemmelse af gjordens brudbelastning (statisk afprøvning)2.7.5.1. Afprøvningerne skal hver gang foretages på to nye prøver, af
passende længde, som er konditioneret i overensstemmelse med
bestemmelserne ipunkt 2.7.3.
2.7.5.2. Hver af prøverne monteres i indspændingshovedet på en træk-
prøvningsmaskine. Indspændingshovederne skal være
konstrueret således, at brud på gjorden inde i disse eller i
nærheden af dem ikke finder sted. Bevægelseshastigheden skal
være ca. 100 mm i minuttet. Ved afprøvningens begyndelse skal
gjordens fri længde mellem indspændingshovederne være
200 mm ± 40 mm.
2.7.5.3. Når belastningen når 980 daN, måles gjordens bredde uden at
standse maskinen.
2.7.5.4. Derefter øges belastningen, indtil gjorden brydes, og brudbelast-
ningen registreres.
2.7.5.5. Hvis prøven glider eller brydes i indspændingshovederne eller
brydes mindre end 10 mm fra et af disse, skal den pågældende
afprøvning lades ude af betragtning og ny gjordprøve afprøves.
2.7.6. Statisk afprøvning af selens enkelte dele, herunder de stive dele2.7.6.1. Lukkebeslaget og justeringsanordningen forbindes med trækprøv-
ningsmaskinen ved hjælp af deres normale befæstigelser,
hvorefter belastningen øges indtil 980 daN. For H-seler skal
lukkebeslaget tilsluttes prøveapparatet med de gjorde, der er fast-
gjort til lukkebeslaget, og låsetungen eller de to låsetunger
anbringes tilnærmelssesvis symmetrisk om lukkebeslagets
geometriske centrum. Er lukkebeslag eller justeringsanordning
del af et befæstigelsesbeslag eller af en komponent, der er fælles1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 18
▼M6
med en trepunktssele, afprøves vedkommende lukkebeslag eller
justeringsanordning sammen med befæstigelsesbeslaget som
angivet i punkt 2.7.6.2, bortset fra retraktorer med venderulle
ved gjordens øverste befæstigelse, for hvilke der skal anvendes
en prøvebelastning på 980 daN, og længden af resterende gjord
på rullen skal være så nær 450 mm som muligt.
2.7.6.2. Befæstigelsesbeslagene og eventuelle højdejusterbare selebeslag
afprøves som angivet i punkt 2.7.6.1, dog skal belastningen
være 1 470 daN og, med forbehold af bestemmelserne iandet
punktum ipunkt 2.7.8.1, påføres under de mest ugunsti ge
omstændigheder, der må forventes at forekomme i et køretøj,
hvor selen er korrekt monteret. For retraktorer skal afprøvningen
finde sted, når gjorden er helt udrullet.
2.7.6.3. To prøver af det komplette selesæt anbringes i fryserum ved en
temperatur af - 10 ± 1 ºC ito ti mer. Straks efter at være taget ud
af fryserummet skal lukkebeslagets dele lukkes manuelt.
2.7.6.4. To prøveeksemplarer af det komplette selesæt anbringes i
fryserum ved en temperatur - 10 ± 1 ºC i to timer. Alle stive
dele og plasticdele, der underkastes afprøvningen, anbringes efter
tur på en flad stålplade (som har været anbragt ifryserummet
samtidig med prøvestykkerne); pladen anbringes vandret på en
kompakt, stiv blok med en masse på mindst 100 kg; inden
30 sekunder efter, at prøverne er taget ud af fryserummet, lader
man en stålblok på 18 kg falde ned på disse fra en højde af
300 mm. Denne bloks anslagsflade skal have en hårdhed på
mindst 45 HRC og være konveks med en krumningsradius på
10 mm itværaksens plan og 150 mm ilængdeaksens plan. For
det ene prøveeksemplar anbringes stålblokken med aksen på
langs af gjorden, for det andet prøveeksemplar på tværs af
gjorden.
2.7.6.5. Lukkebeslag, som har dele fælles for to sikkerhedsseler, underka-
stes en belastning, der simulerer normale brugsvilkår i et køretøj,
hvor sæderne er indstillet til deres midterstilling. Belastningen
påføres i den i punkt 2.7.8.1 angivne retning. En belastning på
1 470 daN påføres begge selerne samtidig. I bilag XI er vist etpassende apparatur til ovennævnte prøvning.
2.7.6.6. Ved afprøvning af eventuelle håndbetjente justeringsanordninger
trækkes gjorden ud af anordningen under hensyntagen til
normale brugsvilkår med en jævn hastighed af ca. 100 mm/s, og
den maksimale kraft måles med en tolerance på 0,1 daN efter at
de første 25 mm gjord er trukket ud. Prøven gennemføres i
begge gjordens vandringsretninger gennem justeringsanord-
ningen, efter at gjorden har gennemført 10 cykler inden
målingen.
2.7.7. Supplerende prøver for retraktorer
2.7.7.1. Retraktormekanismens holdbarhed
2.7.7.1.1. Gjorden udtrækkes og oprulles det foreskrevne antal gange med
højst 30 frem- og tilbagegående bevægelser i minuttet. Ved iner-
tiretraktorer giver man ved hver femte bevægelse gjorden et ryk,
der låser retraktoren. Samme antal ryk påføres 5 forskellige
steder på gjorden, når denne henholdsvis er trukket ud til 90,
80, 75, 70 og 65 % af gjordens totale længde. Er gjorden imid-
lertid længere end 900 mm, sættes de nævnte procenttal i forhold
til de 900 mm gjord, der er tilbage i retraktoren.
2.7.7.1.2. I bilag IV findes beskrivelse af et apparatur beregnet på de i
punkt 2.7.7.1.1 angivne afprøvninger.
2.7.7.2. Inertiretraktorers låsning
2.7.7.2.1. Retraktoren afprøves, mens 300 ± 3 mm gjord stadig er oprullet i
retraktoren.
2.7.7.2.1.1. For inertiretraktorer, der låses ved en accelererende bevægelse af
gjorden, skal udtrækningen af gjorden ske i den retning, der
normalt forekommer, når retraktoren er monteret iet køretøj.
2.7.7.2.1.2. Når retraktorer afprøves for følsomhed over for deceleration af
køretøjet, skal udtrækningen ske efter to på hinanden vinkelrette
akser, som er vandrette, hvis retraktoren er bestemt til montering
i et køretøj efter selefabrikantens angivelse. Den ene akse skal
være den, som af den tekniske tjeneste, der forestår typegodken-
delsesprøvningen, anses for mest ugunstig for låsemekanismens
funktion.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 19
▼M6
2.7.7.2.2. I bilag V findes en beskrivelse af passende apparatur til de i
punkt 2.7.7.2.1 angivne afprøvninger. Apparaturet skal være
udført således, at den krævede acceleration nås, inden gjorden
er trukket mere end 5 mm ud af retraktoren, og således, at
udtrækningen sker med en gennemsnitlig tilvækst i accelerati-
onen på mindst 25 g/s og højst 150 g/s.
2.7.7.2.3. For at kontrollere overensstemmelse med forskrifterne i
punkt 2.4.5.2.1.3 og 2.4.5.2.1.4 monteres retraktoren på en
vandret plade, og denne vippes med en hastighed af højst 2º i
sekundet, indtil retraktoren låser. Afprøvningen gentages i andre
retninger for at sikre, at kravene er opfyldte.
2.7.7.3. Støvbestandighed2.7.7.3.1. Retraktoren anbringes i et prøvningskammer som vist i bilag VI,
således at den vender samme vej, som når den er monteret i
køretøjet. Prøvningskammeret indeholder støv, der holder speci-
fikationerne i punkt 2.7.7.3.2. Retraktoren gjord trækkes 500 mm
ud og holdes i denne stilling, bortset fra at gjorden rulles op og
trækkes ud 10 gange inden 1-2 minutter efter hver støvblæsning.
I 5 timer blæses der hvert 20. minut støv i 5 sekunder op mod
retraktoren ved hjælp af trykluft, der er tør og frifor oli e og
fedt, med et overtryk på 5,5 × 10
5± 0,5 × 105Pa gennem en
dyse med en diameter på 1,5 ± 0,1 mm.
2.7.7.3.2. Det støv, der anvendes ved afprøvningen i punkt 2.7.7.3.1, består
af omkring 1 kg tør kvarts. Formalingsgraden skal være som
følger:
a) 99-100 % sigtegennemgang ved 150 µm maskeåbning og
tråddiameter 104 µm
b) 76-86 % sigtegennemgang ved 105 µm maskeåbning og
tråddiameter 64 µm
c) 60-70 % sigtegennemgang ved 75 µm maskeåbning og
tråddiameter 52 µm.
2.7.7.4. Oprulningskraft2.7.7.4.1. Oprulningskraften måles på et selesæt, som anbringes på en
attrap som ved den dynamiske afprøvning efter punkt 2.7.8.
Spændi ngen igjorden måles idet punkt, der netop er friaf
attrappen (men så nær ved denne som muligt), mens gjorden
rulles op med en hastighed på omkring 0,6 m/min.
2.7.8. Dynamiske afprøvninger af selesæt eller fastholdelsesanordning2.7.8.1. Selesættet anbringes på en prøvningsvogn udstyret med sæde og
de i bilag VII angivne forankringer. Er sættet beregnet til et
bestemt køretøj eller til bestemte køretøjstyper, fastsættes afstan-
dene mellem attrappen og forankringerne dog af den tekniske
tjeneste, der forestår afprøvningerne, i henhold til enten monte-
ringsvejledningerne for selen eller oplysninger fra køretøjets
fabrikant. Når der i dette tilfælde er foretaget dynamisk afprøv-
ning for en køretøjstype, behøver den ikke at gentages for andre
køretøjstyper, når hvert forankringspunkt er mindre end 50 mm
fra det tilsvarende forankringspunkt for den afprøvede sele.
Alternativt kan fabrikanten til afprøvningen fastsætte hypotetiske
forankringspunkter for at medtage det maksimale antal reelle
forankringspunkter. Har selen højdejusterbart beslag som defi-
neret ipunkt 1.8.6 ovenfor, skal beslagets placeri ng og
fastgørelse være den samme som for den pågældende køretøj-
skonstruktion.
2.7.8.1.1. For sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger med sele-
strammer, der er afhængig af andre dele end dem, der indgår i
selve selesættet, monteres selesættet på afprøvningsvognen
sammen med de nødvendige yderligere køretøjsdele som
beskrevet ipunkt 2.7.8.1.2 ti l 2.7.8.1.6.
Alternativt kan fabrikanten i tilfælde, hvor selestrammeren ikke
kan afprøves på afprøvningsvognen, godtgøre, at selestrammeren
opfylder forskrifterne i direktivet, ved hjælp af en sædvanlig
frontalkollisionstest ved 50 km/h efter ISO-procedure 3560
(1975/11/01 — Road Vehicles — Frontal fixed barrier collision
test method).
Er sikkerhedsselen del af en anordning omfattet af en ansøgning
om komponenttypegodkendelsen som fastholdelsesanordning,
skal selen monteres på den del af køretøjets opbygning, den1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 20
▼M6
normalt monteres på, og denne del fastgøres på prøvningsvognen
på følgende måde:
2.7.8.1.2. Til fastholdelse af køretøjet under prøven må ikke anvendes en
metode, der styrker sædernes eller sikkerhedsselernes forank-
ringspunkter eller nedsætter konstruktionens normale
deformation.
Ingen del af køretøjets forpartimå medtages under forsøget, hvi s
det ved at begrænse attrappens fremadrettede bevægelse, bortset
fra fødderne, kunne tænkes at formindske den belastning, der
påføres fastholdelsanordningen. De manglende dele kan erstattes
af dele af tilsvarende styrke, forudsat at disse ikke hindrer attrap-
pens fremadrettede bevægelse.
2.7.8.1.3. Et befæstigelsesbeslag anses for tilfredsstillende, hvis det er uden
indvirkning på et areal, der dækker hele konstruktionens bredde,
og såfremt køretøjet eller konstruktionen blokeres eller standses
foran i en afstand på mindst 500 mm fra fastholdelsesanordnin-
gens forankringspunkt. Bagtil skal opbygningen fæstnes
tilstrækkeligt langt fra forankringspunkterne til, at kravene i
punkt 2.7.8.1.2 er opfyldt.
2.7.8.1.4. Sæderne indstilles og anbringes i den kørselsstilling, der af den
tekniske tjeneste, som forestår typegodkendelsesprøvningen,
anses for mest ufordelagtig for styrken og er forenelig med
attrappens anbringelse i køretøjet. Sædernes stilling angives i
afprøvningsrapporten. Har sædet indstilleligt ryglæn, anbringes
dette efter fabrikantens angivelse; findes ingen sådan angivelse,
fastlåses det, så det danner en vinkel med sædet så nær 25osom
muligt for køretøjer af klasse M1 og N1, og så nær 15osom
muligt for køretøjer af alle andre klasser.
2.7.8.1.5. Til bedømmelse af kravene i punkt 2.6.1.3.1 skal sædet anses for
værende i den længst fremskudte kørelsstilling, som attrappens
dimensioner tillader.
2.7.8.1.6. Alle siddepladser i samme udelte sæde afprøves samtidig.2.7.8.2. Selesættet anbringes på følgende måde på den i bilag VIII beskr-
evne attrap. Et bræt med tykkelse 25 mm anbringes mellem
attrappens ryg og sædets ryg. Selen spændes stramt på attrappen.
Derefter fjernes brættet, og attrappen anbringes således, at dens
ryg er ikontakt med ryglænet ihele si n længde. Det kontrolleres,
at lukkebeslagets to dele er således i indgreb med hinanden, at
der ikke er risiko for forringelse af låsemekanismens pålide-
lighed.
2.7.8.3. De frie ender af gjordene skal være ført tilstrækkelig langt
gennem justeringsanordningerne til at kunne optage glidningen.
2.7.8.4. Vogne skubbes derefter fremad, således at dens frie hastighed
ved sammenstødet er 50 ± 1 km/h, og således at attrappen
forbliver ubevægelig. Vognens standselængde skal være 400 ±
50 mm. Vognen skal forblive i vandret stilling under decelerati-
onen. Vognens deceleration opnås ved at anvende den i bilag VII
viste anordning eller enhver anden anordning, der giver samme
resultat. Prøvningsapparaturet skal være i overensstemmelse
med de i bilag IX angivne specifikationer.
2.7.8.5. Vognens hastighed umiddelbart før anslaget, attrappens forskyd-
ning fremad og brystkassens hastighed ved en forskydning på
300 mm måles.
2.7.8.6. Efter anslaget skal selesættet eller fastholdelsesanordningen og
disses stive dele undersøges visuelt, uden at lukkebeslaget
åbnes, for at afgøre om der er svigt eller brud. For fastholdelses-
anordninger kontrolleres ligeledes efter afprøvningen, hvorvidt
de dele af køretøjets opbygning, der er fastgjort til vognen, er
varigt deformerede. Findes sådan deformation, skal den tages i
betragtning ved beregningen efter punkt 2.6.1.4.1.
2.7.9. Afprøvning af lukkebeslagets åbning2.7.9.1. Til denne afprøvning anvendes de selesæt, der allerede har været
underkastet den dynamiske afprøvning i punkt 2.7.8.
2.7.9.2. Selesættet afmonteres fra prøvningsvognen, uden at lukkebe-
slaget åbnes. Lukkebeslaget påføres en direkte trækbelastning
via de gjorde, der er fastgjort til det, således at alle gjorde under-
kastes en belastning på 60/n daN; »n« er antallet af gjorde, der er
forbundet med lukkebeslaget, når det er fastlåst, idet minimums-1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 21
▼M6
værdien sættes til 2. Hvis lukkebeslaget er forbundet med en stiv
del, påføres kraften under hensyntagen til den vinkel, som lukke-
beslaget og den stive del dannede under den dynamiske
afprøvning. Ved en hastighed på 400 ± 20 mm/min påføres det
geometriske centrum af lukkebeslagets udløserknap en belastning
langs en fast akse, der er parallel med knappens indledende
bevægelsesretning. Under påføring af den til åbning af lukkebe-
slaget krævede kraft fastholdes beslaget på et stift underlag. Den
ovenfor omhandlede belastning må ikke overstige den i
punkt 2.4.2.5 fastsatte grænse. Afprøvningsapparaturets kontakt-
flade skal være sfærisk med en radius på 2,5 ± 0,1 mm. Dets
overflade skal være blankpoleret metal.
2.7.9.3. Åbningskraften måles, og ethvert svigt af lukkebeslaget noteres.2.7.9.4. Efter afprøvningen af lukkebeslagets åbningsmekanisme under-
søges alle de dele, der indgår i sættet eller
fastholdelsesanordningen, og som har været underkastet afprøv-
ningerne i punkt 2.7.8, og i prøvningsrapporten angives
omfanget af skader, der er påført selesættet eller fastholdelsesan-
ordningen ved den dynamiske afprøvning.
2.7.10. Yderligere afprøvninger af sikkerhedsseler med selestrammer —
Konditionering
Selestrammeren kan adskilles fra sikkerhedsselen med henblik på
at blive afprøvet og anbragt i 24 timer i en temperatur de 60 ±
5 ºC. Temperaturen sættes derefter op til 100 ± 5 ºC to timer.
Endelig anbringes den i 24 timer i en temperatur på - 30º ±
5 ºC. Efter konditionering varmes selestrammeren op til stuetem-
peratur. Har den været adskilt fra sikkerhedsselen, monteres den
igen på denne.
2.7.11. Afprøvningsrapport
Afprøvningsrapporten skal indeholde resultatet af de i punkt 2.7
fastsatte afprøvninger, bl.a. prøvningsvognens hastighed, attrap-
pens maksimale fremadrettede bevægelse, lukkebeslagets
anbringelse, lukkebeslagets åbningskraft samt alle svigt eller
brud. Er de i bilag VII fastsatte forankringer ikke benyttet i over-
ensstemmelse med punkt 2.7.8.1, skal afprøvningsrapporten
indeholde en beskrivelse af sættets eller fastholdelsessystemets
montering samt væsentlige vinkler og mål. Afprøvningsrapporten
skal ligeledes beskrive alle deformationer eller brud på lukkebe-
slaget som følge af afprøvningen.
For fastholdelsesanordninger skal afprøvningsrapporten ligeledes
angive den måde, på hvilken køretøjets opbygning er fastgjort til
prøvningsvognen, sædernes anbringelse og ryglænenes hældning.
Hvis attrappens fremadrettede bevægelse går ud over de i
punkt 2.6.1.3 angivne værdier, skal afprøvningsrapporten angive,
hvorvidt kraverne i punkt 2.6.1.4.1 er opfyldt.
2.8. Produktionens overensstemmelse2.8.1. Sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger, der godkendes i
medfør af dette direktiv, skal være fremstillet således, at de er i
overensstemmelse med den godkendte type ved at opfylde de i
punkt 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 og 2.7 overfor anførte forskrifter.
2.8.2. For at kontrollere, at forskrifterne i punkt 2.8.1 er opfyldt, skal
der foretages passende produktionskontrol.
2.8.3. Som hovedregel skal der træffes foranstaltninger til at sikre
produktionens overensstemmelse i henhold til bestemmelserne i
direktiv 70/156/EØF, artikel 10.
2.8.3.1. Særlige bestemmelse, som angiver, hvilke prøver der skal
udføres og med hvilke intervaller, findes i dette direktiv
bilag XVI, henholdsvis i bilag 16 til det i bilag XVII nævnte
dokument.
2.9. Vejledning2.9.1. Sikkerhedsseler, der ikke leveres sammen med et køretøj, skal på
emballagen og i monteringsvejledningen være forsynet med
tydelig angivelse af, hvilke køretøjstyper de er beregnet til.
2.9.2. Alle barnefastholdelsesanordninger skal ledsages af den i bilag X
beskrevne vejledning.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 22
▼M6
3. KRAV TIL MONTERINGEN I KØRETØJET
3.1. Køretøjernes udstyr (6).
3.1.1. Sæderne ikøretøjer iklasse M og N omfattet af arti kel 9 skal
være udstyret med sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger,
som opfylder forskrifterne i dette direktiv (med undtagelse af
køretøjer iklasse M2 og M3, der er udformet som bybusser og
har pladser specielt beregnet til stående passagerer).
3.1.2. På de pladser, hvor sikkerhedssele/fastholdelsesanordning
kræves, skal anvendes de ibi lag XV anførte typer (som hverken
må have retraktor uden låsemekanisme (1.8.1) eller manuel
retraktor (1.8.2)). Ved alle siddepladser, hvor hofteseler af
type B er specificeret i bilag XV, tillades hofteseler af type Br3,
medmindre de ved brug efter at være spændt normalt ruller sig så
meget op, at det væsentligt forringer komforten.
3.1.3. Er et køretøj monteret med indbygget barnefastholdelsesanord-
ning, skal det opfylde de pågældende krav i bilag XVII.
3.1.4. Når der ikke kræves sikkerhedsseler, kan fabrikanten vælge at
anvende enhver type sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning,
som er i overensstemmelse med dette direktiv. Ved siddepladser,
hvor der angives hofteseler i bilag XV, kan der som alternativ
monteres A-typeseler af de typer, der er tilladt i henhold til
bilag XV.
3.1.5. Ved trepunktsseler forsynet med retraktorer skal mindst én
retraktor virke på diagonalgjorden.
3.1.6. Bortset fra køretøjer i klasse M1 tillades inertiretraktor med
låsemekanisme af type 4N (1.8.5) i stedet for retraktor af type 4
(1.8.4), når det godtgøres over for den tjeneste, der forstår
afprøvningerne, at det ikke vil være praktisk muligt at montere
en type 4-retraktor.
3.1.7. Ved de midter- og yderpladser på forsædet, som er vist i
bilag XV og mærket »*«, anses hofteseler af den isamme bi lag
angivne type for tilstrækkelige, når forruden ligger uden for den i
direktiv 74/60/EØF, bilag II definerede referencezone.
For sikkerhedsseler betragtes forruden som en del af reference-
zonen, hvis den kan komme i statisk kontakt med
prøveapparaturet efter den i bilag II til direktiv 74/60/EØF beskr-
evne metode.
3.1.8. Alle de i bilag XV angivne siddepladser, der er mærket »#« og
er »udsatte« som defineret i punkt 3.1.9, skal være forsynet med
hoftesele af en de i bilag XV specificerede typer.
3.1.9. En »udsat siddeplads« er en plads, hvor der ikke er nogen
»beskyttelseszone« foran sædet inden for et område afgrænset
— af to vandrette planer, hvoraf det ene går gennem H-punktet
og det andet 400 mm oven over dette
— af to lodrette længdeplaner, som er symmetriske i forhold til
H-punktet og med et mellemrum på 400 mm
— bagtil af et lodret tværplan 1,30 m fra H-punktet.
I forbindelse med dette krav forstås ved »beskyttelseszone« en
ubrudt, tilstrækkelig stærk overflade, for hvilken der gælder
følgende: Hvis en kugle med diameter 165 mm projiceres
geometrisk i vandret længderetning gennem et vilkårligt punkt
af det ovenfor definerede område og gennem kuglens centrum,
vil beskyttelseszonen ikke have nogen åbning, som kuglens
geometrisk projektion kan passere igennem.
En plads anses for en »udsat siddeplads«, når det samlede over-
fladeareal af beskyttelseszonerne inden for det ovenfor
definerede område er mindre end 800 cm2.
3.1.10. Siddepladser, der i bilag XV er mærket med symbolet »
 «, skal
have trepunktsseler af en i bilag XV angiven type, medmindre en
af følgende betingelser er opfyldt:
— umiddelbart foran den pågældende plads findes et sæde eller
andre køretøjsdele, som er ioverensstemmelse med Rådets
direktiv 74/408/EØF (7), bilag III, tillæg 1, punkt 3.5, eller
— der er ingen del af køretøjet i referenceområdet, eller — når
køretøjet er ibevægelse — i ngen del er istand derti l, eller1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 23
▼M6
— de af køretøjets dele, der er inden for ovennævnte referen-
ceområde, opfylder kraverne til energioptagelse i direktiv
74/408/EØF, bilag III, tillæg 6,
i hvilket tilfælde topunktsseler af en i bilag XV beskreven type
kan godkendes.
3.1.11. Bortset fra det ipunkt 3.1.12 omhandlede ti lfælde skal alle
siddepladser til passagerer, som er monteret med airbag, være
forsynet med en advarsel mod brug af bagudvendende barnefast-
holdelsesanordning på det pågældende sæde.. Advarselsetiketten,
som består af et piktogram eventuelt med supplerende tekst, skal
være solidt fastgjort og placeret således, at den er let synlig for
en person, der skal til at anbringe en bagudvendende barnefast-
holdelsesanordning på det pågældende sæde. I figur 1 er vist et
eksempel på udformningen af et piktogram. Er advarslen ikke er
synlig, når døren er lukket, skal der være permanent synlig
henvisning.
3.1.12. Kravene i punkt 3.1.11 finder ikke anvendelse, hvis køretøjet er
monteret med en anordning, der automatisk detekterer tilstede-
værelsen af en bagudvendende barnefastholdelsesanordning og
sikrer, at airbaggen ikke udløses, når en sådan barnefastholdel-
sesanordning er monteret.
3.1.13. For sæder, der kan anvendes, når de er drejet eller anbragt ien
anden retning, når køretøjet holder stille, finder kraverne i
punkt 3.1.1 kun anvendelse, når sædet vender iden retni ng, der
i overensstemmelse med dette direktiv svarer til normal brug ved
kørsel på vej. Oplysningsskemaet skal indeholde en bemærkning
herom.
3.2. Almindelige forskrifter
3.2.1. Sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger skal fæstnes til
forankringer, der opfylder forskrifterne i direktiv 76/115/EØF.
3.2.2. Sikkerhedsselerne og fastholdelsesanordninger skal monteres
således, at de, når de bæres korrekt af brugeren, virker efter
hensigten og formindsker risiko for kvæstelser ved ulykkestil-
fælde. Navnlig skal de være monteret således
3.2.2.1. at gjordene ikke kan forventes at indtage en farlig position
3.2.2.2. at muligheden for, at gjorden glider ned af bærerens skulder, ved
at denne bevæger sig frem, er nedsat til et minimum
3.2.2.3. at risikoen for, at gjorden beskadiges ved kontakt med stive
skarpkantede dele ikøretøjet eller isædets stel, er nedsat ti l et
minimum.
3.2.2.4. Den enkelte sikkerhedssele ved hver siddeplads skal være
udformet og monteret sådan, at selen let kan tages ibrug.
Desuden skal sikkerhedsseler, der leveres til sådanne sæder,
hvor hele sædet eller sædepuden og/eller ryglænet kan skubbes
fremover for at muliggøre adgang til bagsædet af køretøjet eller
medbringelse af varer eller bagage — efter at disse sæder er
blevet skubbet frem og skubbet tilbage igen til siddeposition —
let kunne tages ibrug eller let kunne tages frem fra under eller
bagved sædet af én person i henhold til anvisningerne i køretø-
jets instruktionsbog, uden at den pågældende person behøver at
være blevet oplært herieller at have prøvet det før.
3.2.2.5. Den tekniske tjeneste skal kontrollere, at med låsetungen i
i ndgreb ilukkebeslaget og uden personer isædet
— vil eventuel slaphed af selen ikke forhindre korrekt montering
af de af fabrikanten anbefalede barnefastholdelsesanord-
ninger, og
— for trepunktsseler, at der ved ydre træk iselens di agonalgjord
kan frembringes en spænding på mindst 50 N i selens hofte-
gjord.
3.3. Særlige forskrifter for stive dele, der indgår i sikkerhedsseler og
fastholdelsesanordninger
3.3.1. Stive dele som lukkebeslag, justeringsanordninger, befæstigelses-
beslag osv. må ikke medføre øget risiko for, at bæreren kvæstes i
ulykkestilfælde.
3.3.2. Lukkebeslagets åbningsmekanisme skal være let synlig og lettil-
gængelig for bæreren og må ikke kunne åbnes ved uagtsomhed
eller uforsætligt. Lukkebeslaget skal være anbragt således, at det1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 24
▼M6
er lettilgængeligt for en tredjemand, som skal kunne løsne
bæreren iti lfælde af fare.
Lukkebeslaget skal være monteret således, at det kan åbnes af
bæreren, både når det er ubelastet, og når det er belastet med
dennes vægt, med én enkel bevægelse ién enkelt retni ng og
med ene eller den anden hånd. For sikkerhedsseler eller fasthol-
delsesanordninger ved de forreste sidesæder skal lukkebeslaget
kunne lukkes på samme måde.
Det kontrolleres, at hvis lukkebeslaget er i berøring med
bæreren, opfylder berøringsfladen kravene i dette bilags punkt
2.4.2.1.
3.3.3. Når selen anvendes af bæreren, skal den enten justeres automa-
tisk eller være konstrueret på en sådan måde, at den manuelle
justeringsanordning er lettilgængelig for bæreren i siddende stil-
ling og let at anvende. Den skal kunne strammes med én hånd
for at tilpasses bærerens størrelse og sædets stilling i køretøjet.
3.3.4. Sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, der har retraktorer,
skal være monteret således, at retraktorerne kan fungere korrekt
og uden vanskelighed rulle gjorden op.
3.4. Til information af køretøjets bruger(e) om udstyret til transport
af børn skal kravene ibi lag XVIII være opfyldt.
4. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF ET
KØRETØJ HVAD ANGÅR MONTERINGEN AF SIKKER-
HEDSSELER OG FASTHOLDELSESANORDNINGER
4.1. Ansøgning om typegodkendelse af en køretøjstype i henhold til
direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, hvad angår monteringen
af dens sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger, skal
indgives af køretøjets fabrikant.
4.2. I bilag II, tillæg 2, findes en model for oplysningsskemaet.4.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøv-
ningen, indleveres et repræsentativt eksemplar af den
køretøjstype, der søges godkendt.
5. MEDDELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE5.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles EF-type-
godkendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3
eller 4.
5.2. En model for EF-typegodkendelsesattesten findes i:
5.2.1. bilag II, tillæg 3 for de i punkt 2.1 omhandlede ansøgninger
5.2.2. bilag II, tillæg 4 for de i punkt 4 omhandlede ansøgninger5.3. Hver godkendt type sikkerhedssele eller fastholdelsesanordning
og hver godkendt køretøjstype tildeles et typegodkendelses-
nummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF,
bilag VII. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to
forskellige typer sikkerhedsseler eller fastholdelsesanordninger
eller to forskellige køretøjstyper.
6. ÆNDRING AF TYPE OG TYPEGODKENDELSE
6.1. Ved ændring af en type køretøj, sikkerhedssele eller fastholdel-
sesanordning, der er godkendt efter dette direktiv, finder
artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 25
▼M6
Figur 1
Eksempel på piktogram
(se punkt 3.1.11)
(1) Køretøjskategorier som defineret i bilag II A til direktiv 70/156/EØF.
(2) EFT L 38 af 11.2.1974, s. 2.
(3) EFT L 24 af 30.1.1976, s. 6.
(4) EFT L 24 af 30.1.1976, s. 6.
(5) EFT L 165 af 20.6.1974, s. 16.
(6) Ud over forskrifterne i punkt 3.1 kan medlemsstaterne i henhold til national lovgivning
for visse køretøjstyper godkende andre typer sikkerhedsseler eller fastholdelsesanord-ninger, der er omfattet af dette direktiv.
(
7) EFT L 221 af 12.8.1974, s. 1.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 26
▼M6
BILAG II
TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 27
▼M6
Tillæg1
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 28
▼M6
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 29
▼M6
Tillæg2
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 30
▼M6
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 31
▼M6
Tillæg3
MODEL
(Største format: A4 (210 × 297 mm))
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 32
▼M6
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 33
▼M6
Tillæg
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 34
▼M6
Tillæg4
MODEL
(Største format: A4 (210 × 297 mm))
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 35
▼M6
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 36
▼M6
Tillæg
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 37
▼M6
BILAG III
EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSESMÆRKE
1.1. Enhver sikkerhedssele og fastholdelsesanordning, som er i over-
ensstemmelse med den godkendte type ihenhold ti l dette
direktiv, skal være forsynet med et EF-komponenttypegodkendel-
sesmærke.
EF-komponenttypegodkendelsesmærket består af følgende dele:
1.1.1. Et rektangel, hvori står bogstavet lille »e« efterfulgt af kendings-
nummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, der har
meddelt typegodkendelsen:
1 for Tyskland
2 for Frankrig3 for Italien
4 for Nederlandene
5 for Sverige6 for Belgien9 for Spanien
11 for Det Forenede Kongerige
12 for Østrig13 for Luxembourg17 for Finland
18 for Danmark
21 for Portugal23 for GrækenlandIRL for Irland
1.1.2. I nærheden af rektanglet »basisgodkendelsens nummer« — som
udgør del 4 af typegodkendelsesnummeret omhandlet i direktiv
70/156/EØF, bilag VII — med to foranstillede cifre, der er løbe-
nummeret på seneste væsentlige tekniske ændring af direktiv 77/
541/EØF på den dag, da EF-typegodkendelse meddeltes. I
nærværende direktiv er dette løbenummer »04« for seler/fasthol-
delsessystemer til voksne, og »03« for barnefastholdelsessy-
stemer.
1.1.3. Et eller flere af nedenstående yderligere symboler anbragt oven
over rektanglet:
1.1.3.1. »A« for en trepunktssele, »B« for en hoftesele og »S« for en
speciel type sikkerhedssele.
1.1.3.2. Symbolerne ipunkt 1.1.3.1 suppleres med følgende:1.1.3.2.1. »e« for en sele med en energiafledende anordning,1.1.3.2.2. »r« for en sele med retraktor, samt typenummeret på den
anvendte retraktor ioverensstemmelse med punkt 1.8 ibi lag I,
og »m« hvis retraktoren er en flerdobbeltvirkende inertiretraktor.
1.1.3.2.3. »p« for en sikkerhedssele med selestrammer.
1.1.3.3. Indgår selen ien fastholdelsesanordni ng, sættes »Z« foran
symbolerne ipunkt 1.1.3.1.
1.1.4. Seler med retraktor af type 4N skal desuden være påført et
symbol bestående af et rektangel med et overstreget billede af
et køretøj af klasse M1 til angivelse af, at denne retraktortype
er forbudt ikøretøjer af denne kategori .
1.1.5. Seler, der er godkendt efter forskri fterne ipunkt 2.6.1.3.3 ibi lag
I, skal være mærket med ordet »AIRBAG« indrammet.
1.1.6. For barnefastholdelsesanordninger: følgende supplerende tekst
over rektanglet:
1.1.6.1. alt efter anordningens kategori, ordene »universal«, »begrænset«,
»semi-universal« eller »køretøjsspecifik«1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 38
▼M6
1.1.6.2. det masseområde, som barnefastholdelsesanordningen er konstru-
eret til, dvs.:
under 10 kg; under 13 kg; 9-18 kg; 15-25 kg; 22-36 kg; under
18 kg; 9-25 kg; 15-36 kg; under 25 kg; 9-36 kg; under 36 kg,
1.1.6.3. for anordninger med skridtgjord: symbolet »Y«.1.1.6.4. for »Special Needs Restraint«: symbolet »S«.
1.2. Angivelserne i punkt 1.1 skal enten ved hjælp af en mærkat eller
direkte mærkning på selen anbringes letlæseligt og uudsletteligt.
Mærkaten eller mærkningen skal kunne tåle daglig brug.
2. EKSEMPLER PÅ EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSES-
MÆRKE
2.1.
Selen med ovenstående EF-typegodkendelsesmærke er en
trepunktssele (A) med energiafledende anordning (e) og er type-
godkendt i Nederlandene (e4) efter dette direktiv (04) med
basistypegodkendelsesnummer 2439.
2.2.
Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en hoftesele
(B) forsynet med dobbeltvirkende retraktor af 4-typen og er type-
godkendt i Nederlandene (e 4) efter dette direktiv (04) med
typegodkendelsesnummer 2439.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 39
▼M6
2.3.
Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en special
type sikkerhedssele (S) forsynet med energiafledende anordning
(e), indgår i en fastholdelsesanordning (Z) og er typegodkendt i
Nederlandene (e4) i henhold til dette direktiv (04) med typegod-
kendelsesnummer 2439.
2.4.
Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en trepunkts-
sele (A) med flerdobbeltvirkende (m) retraktor af type 4N (r4N),
som er meddelt EF-komponenttypegodkendelse iNederlandene
(e4) efter dette direktiv (04) under basisgodkendelsesnummer
2439. Denne sele kan ikke monteres på køretøjer af klasse M1.
Bemærkning: Typegodkendelsesnummeret og symbolerne skal
anbringes i nærheden af rektanglet.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 40
▼M6
2.5.
Selen med ovenstående typegodkendelsesmærke er en trepunkts-
sele (A) med energiafledende anordning (e), der er godkendt i
henhold til de specifikke krav i punkt 2.6.1.3.3 i bilag I, og
med flerdobbeltvirkende (m) retraktor af type 4 (r4), som et
meddelt EF-komponenttypegodkendelse iNederlandene (e4),
efter dette direktiv (04) under godkendelsesnummer 2439. Denne
sele skal monteres iet køretøj, hvor der er ai rbag ved det pågæl-
dende sæde.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 41
▼M6
BILAG IV
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF RETRAKTO-
RERS HOLDBARHED
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 42
▼M6
BILAG V
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL AFPRØVNING AF LÅSEMEKA-
NISMEN I INERTIRETRAKTORER
Tegningen viser apparatur, som er egnet til disse afprøvninger. Det består af en
motor med kamskive, hvis kamfølger ved snoretræk står i forbindelse med en
lille vogn på skinner. I kamfølgeren indgår en »bevægelsesabsorberende« anord-
ning, der optager yderligere bevægelse, når tromlen låses, før kamfølgerens
bevægelse er afsluttet. Kamskivens form og motorens hastighed er afpasset til
at give den i punkt 2.7.7.2.2 i bilag I angivne acceleration; prøvestrækningen
skal være større end gjordens tilladte maksimale udtrækslængde før låsning.
På vognen er anbragt et underlag, der kan dreje rundt, således at retraktoren kan
monteres i forskellige positioner i forhold til vognens bevægelsesretning.
Til afprøvning af retraktormekanismens følsomhed over for gjordens bevægelser
monteres retraktoren på et egnet fast underlag, og gjorden fæstnes til vognen.
Ved ovennævnte afprøvninger kan underlag eller andre dele leveret af fabri-
kanten eller dennes befuldmægtigede indgå i prøveopstillingen for så realistisk
som muligt at simulere montering i et køretøj.
Underlag og andre nødvendige dele til simulering af den påtænkte montering i
et køretøj skal stilles til rådighed af fabrikanten.
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 43
▼M6
BILAG VI
EKSEMPEL PÅ APPARATUR TIL STØVPRØVNING AF
RETRAKTORER
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 44
▼M6
BILAG VII
BESKRIVELSE AF VOGNEN, SÆDET, FORANKRINGERNE OG
STOPANORDNINGEN
1. VOGNEN
Under afprøvningen af sikkerhedsselerne skal massen af den
vogn, som bærer sædet, være 400 ± 20 kg. Til afprøvning af fast-
holdelsesanordninger skal vognens masse tilsammen med den del
af køretøjets konstruktion, der er fastgjort til den, være 800 kg.
Om nødvendigt kan totalmassen af vognen og vognens struktur
dog forøges med multipla af 200 kg. I intet tilfælde må total-
massen afvige mere end ± 40 kg fra den nominelle masse.
2. SÆDET
Sædet skal være af stiv konstruktion og have en glat overflade,
dog ikke for afprøvninger af fastholdelsesanordninger. Målangi-
velserne i figur 1 skal overholdes, og det skal iagttages, at
ingen metaldele kommer i kontakt med selen.
3. FORANKRINGER
Forankringerne skal anbringes i henhold til anvisningerne i
figur 1. De cirkulære mærker, der svarer til anbringelsen af
forankringerne, angiver, hvor selens ender skal fæstnes på
vognen eller i påkommende tilfælde på belastningstransduceren.
Forankringerne til normal brug er punkterne A, B og K,
medmindre gjordlængden mellem lukkebeslagets overkant og
fastgøringshullet til gjordstøtten er over 250 mm; i så fald
anvendes punkterne A1og B1. Den struktur, der bærer forankrin-
gerne, skal være stiv. Den øvre forankring må ikke flytte sig
mere end 0,2 mm i længderetningen, hvis den påvirkes med 98
daN idenne retni ng. Vognen skal være udført således, at der
ikke sker nogen blivende deformering af de dele, som bærer
forankringerne under prøvningen.
Tolerancen i forankringspunkternes placering er sådan, at hvert
forankringspunkt skal være anbragt højst 50 mm fra de tilsva-
rende punkter A, B og K, der er angivet i figur 1, henholdsvis
efter omstændighederne A1,B1,o gK .
Er en fjerde forankring nødvendig til fastgøring af retraktoren,
gælder for denne forankring:
— forankringen skal være placeret i det lodrette langsgående
plan, der går gennem K
— forankringen skal gøre det muligt for retraktoren at blive
drejet til den af fabrikanten foreskrevne vinkel
— forankringen skal være placeret på buen af en cirkel med
centrum K og radius KB1= 790 mm, forudsat at længden
mellem gjordens øverste styr og gjordens afgang fra
retraktoren ikke er under 540 mm; i alle andre tilfælde på
buen af en cirkel med centrum K og radius 350 mm.
3.1. For seler med højdejusterbart beslag som defineret i punkt 1.8.6 i
dette direktiv skal dette være fastgjort enten til en stiv ramme
eller til den del af køretøjet, hvorpå det normalt er monteret, og
som er solidt fastgjort til prøvevognen.
4. STOPANORDNING
Denne anordning består af to identiske energiafledende anord-
ninger, monteret parallelt, for fastholdelsesanordninger dog fire
energiafledende anordninger til en nominel masse på 800 kg.
Om nødvendigt anvendes en ekstra energiafledende anordning
for hver 200 kg forøgelse af den nominelle masse.
Hver energiafledende anordning består af følgende:
— en kappe bestående af et stålrør
— et energiafledende rør af polyurethan— en aflang knop af blankpoleret stål, der går ind i anordningen
— en stang og en anslagsplade.
På tegningerne i figur 2, 3 og 4 ses målene på anordningens
forskellige dele. Specifikationer for det afledende materiale er
givet omstående. Umiddelbart før hver afprøvning skal rørene
holdes ved en temperatur på mellem 15 og 25 ºC og ikke
benyttes i mindst 12 timer. Under den dynamiske prøvning af1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 45
▼M6
sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger skal stopanordningen
have samme temperatur som ved kalibreringsprøven, med en
tolerance på ± 2 ºC.
De krav, som stopanordningen skal opfylde, angives i bilag IX.
Enhver anordning, som giver lignende resultater, kan anvendes.
SPECIFIKATIONER FOR DET AFLEDENDE MATERIALE
(Metode ASTM D 735, medmindre andet angives)
Shore-hårdhed A: 95 ± 2 ved 20 ± 5 ºC
Brudbelastning: Ro≥343 daNm/cm2
Minimumsforlængelse: Ao≥400 %
Modul for: — 100 % forlængelse: 108 daN/cm2
— 300 % forlængelse: 235 daNm/cm2
Koldskørhed (metode ASTM D 736): 5 timer ved - 55 ºCKompression (metode B): 22 timer ved 70 ºC ≤45 %
Massefylde ved 25 ºC: 1,05-1,10Ældning i luft (metode ASTM D 573):
70 timer ved 100 ºC: — shore-hårdhed A: maksimal variation ± 3
— brudbelastning: formindskelse < 10 % af R
o
— forlængelse: formindskelse < 10 % af Ao
— masse: formindskelse < 1 %
Neddypning i olie (metode ASTM nr. 1 »Oil«).70 timer ved 100 ºC: — Shore-hårdhed A: maksimal variation ± 4
— brudbelastning: formindskelse < 15 % af R
o
— forlængelse: formindskelse < 10 % af Ao
— volumen: kvældning < 5 %
Neddypning i olie (metode ASTM nr. 3 »Oil«):
70 timer ved 100 ºC: — brudbelastning: formindskelse < 15 % af Ro
— forlængelse: formindskelse < 15 % af Ao
— volumen: kvældning < 20 %
Neddypning i destilleret vand:1 uge ved 70 ºC: — brudbelastning: formindskelse < 35 % af R
o
— forlængelse: forøgelse < 20 % af Ao1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 46
▼M6
Figur 1
AFPRØVNINGSVOGN, SÆDE, FORANKRINGER
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 47
▼M6
Figur 2
STOPANORDNING
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 48
▼M6
Figur 3
STOPANORDNING
(rør af polyurethan)
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 49
▼M6
Figur 4
STOPANORDNING
(oval knap)
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 50
▼M6
BILAG VIII
BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN
1. SPECIFIKATION AF ATTRAPPEN
1.1. Almindeligt
Denne attraps væsentligste egenskaber er angivet i følgende
tegninger og skemaer:
Figur 1: Set fra siden — hoved, hals og torso.
Figur 2: Set forfra — hoved, hals og torsoFigur 3: Set fra siden — bækken, lår og underbenFigur 4: Set forfra — bækken, lår og underbenFigur 5: De vigtigste målangivelser
Figur 6: Attrap i siddende stilling med angivelse:
— af tyngdepunktet
— målepunkter, hvor forskydningen skal måles
— skulderhøjden
Skema 1: Massen af hoved, hals, torso, lår og underbenSkema 2: Nøgle til benævnelser, materialer og væsentligste mål
for attrappens enkelte dele.
1.2. Beskrivelse af attrappen
1.2.1. Underbenets opbygning (se figur 3 og 4)
Underbenet er sammensat af tre dele:
— fodsålsplade (30)
— skinnebensrør (29)
— knærør (26).
Det rør, der udgør knæet, har to stopanordninger, som begrænser
underbenets bevægelse iforhold ti l låret.
Fra udstrakt stilling kan underbenet bøjes ca. 120º bagud.
1.2.2. Lårets opbygning (se figur 3 og 4)
Låret består af tre dele:
— knærør (22)
— lårstang (21)
— hofterør (20).
Til begrænsning af knæets bevægelser har knærøret (22) to
udskæringer, som griber ind i to flige på underbenet.
1.2.3. Torsoens opbygning (se figur 1 og 2)
Torsoen består af følgende dele:
— hofterør (2)
— rullekæde (4)— ribben (6 og 7)
— brystben (8)
— befæstelse for kæde (3 og til dels 7 og 8).
1.2.4. Hals (se figur 1 og 2)
Halsen består af syv plader af polyurethan (9). Halsen kan gøres
mere eller mindre stiv ved hjælp af en kædestrammer.
1.2.5. Hoved (se figur 1 og 2)
Hovedet (15) er hult; der er anvendt polyurethan forstærket med
stålbånd (17). Kædestrammeren, der gør det muligt at regulere
halsen, består af en blok polyamid (10), et afstandsrør (11) og
en spændeanordning (12 og 13). Hovedet kan dreje i leddet
mellem første og anden halshvirvel (ringhvirvelen og taphvir-
velen), idet dette består af spændeanordning (14 og 18),
afstandsrør (16) og polyamidblok (10).
1.2.6. Knæleddet (se figur 4)
Underbenet og lårene er forbundet med røret (27) og spændean-
ordningen (28).1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 51
▼M6
1.2.7. Hofteleddet (se figur 4)
Lårene er forbundet med torsoen gennem røret (23), friktionspla-
derne (24) og spændeanordningen (25).
1.2.8. Polyurethan
Type: PU 123 CH compound
Hårdhed: 50-60 shore A.
1.2.9. Beklædning
Attrappen er beklædt med specielt materiale.
2. KORRIGERING AF MASSEN
For at give mulighed for justering af attrappen til bestemte
værdier og af dens totale masse kan massefordelingen justeres
ved hjælp af seks korrigerende belastninger på hver 1 kg, som
kan anbringes på hofteleddet. På torsoens ryg kan anbringes
yderligere seks belastninger af polyurethan på 1 kg hver.
3. PUDE
En speciel pude anbringes mellem attrappens torso og beklæd-
ningen. Puden skal være fremstillet af polyethylenskum og
opfylde følgende forskrifter:
— hårdhed: 7 til 10 shore A
— tykkelse: 25 ± 5 mm.
Den skal kunne udskiftes.
4. JUSTERING AF LEDDENE4.1. Almindeligt
For at resultaterne skal være reproducerbare, er det nødvendigt at
specificere og kontrollere friktionen i de forskellige led.
4.2. Knæled
Knæleddet spændes.Lås og underben anbringes lodret.Underbenet drejes 30º.Spænddelen løsnes meget langsomt, indtil underbenet begynder
at falde ved sin egen vægt.
Møtrikken fastskrues i denne stilling.
4.3. Hofteleddene
Hofteleddene gøres stivere af hensyn til justeringen.Lårene anbringes vandret og torsoen lodret.Torsoen bøjes fremad, til den danner en vinkel på 60º med
lårene.
Spændeindretningen løsnes meget langsomt, indtil torsoen falder
ved sin egen vægt.
Møtrikken fastskrues i denne stilling.
4.4. Leddet mellem ringhvirvel og taphvirvel
Leddet reguleres således, at det netop kan holde sin egen vægt i
retningerne fremad og bagud.
4.5. Hals
Halsen kan reguleres ved hjælp af kædens reguleringsanordning
(13).
Når halsen er indstillet korrekt, forskydes den øverste del af
spænddelen mellem 40 og 60 mm, når den påføres en vandret
kraft på 10 daN.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 52
▼M6
SKEMA 1
Kropsdel på dukke Masse (kg)
Hoved og hals 4,6 ± 0,3
Torso og arme 40,3 ± 1,0
Lår 16,2 ± 0,5
Underben og fod 9,0 ± 0,5
Samlet masse, inklusive korrigerende vægte 75,5 ± 1,0
SKEMA 2
Refe-
rence nr.Betegnelse Materiale Mål
1 Krop Polyurethan —
2 Bækkenrør Stål 76 × 70 × 100 mm
3 Kædebefæstelse Stål 25 × 10 × 70 mm
4 Rullekæde Stål ¾mm
5 Skulderplade Polyurethan —
6 Ribben (valset profil) Stål 30 × 30 × 3 × 250 mm
7 Ribben Perforeret stålplade 400 × 85 × 1,5 mm
8 Brystben Perforeret stålplade 250 × 90 × 1,5 mm
9 Skiver (seks) Polyurethan ∅90 × 20 mm, ∅
80 × 20 mm,
∅75 × 20 mm, ∅
70 × 20 mm,
∅65 × 20 mm, ∅
60 × 20 mm
10 Blok Polyamid 60 × 60 × 25 mm
11 Afstandsrør Stål 40 × 40 × 2 × 50 mm
12 Bolt til spændeindret-
ningStål M 16 × 90 mm
13 Møtrik til spændein-
dretningStål M 16 mm
14 Spændeindretning til
ringhvirvel-taphvir-
velledStål ∅12 × 130 mm (M
12)
15 Hoved Polyurethan —
16 Afstandsrør Stål ∅18 × 13 × 17 mm
17 Forstærkningsplade Stål 30 × 3 × 500 mm
18 Møtrik til spændein-
dretningStål M 12
19 Lår Polyurethan —
20 Hofterør Stål 76 × 70 × 80 mm21 Lårstang Stål 30 × 30 × 440 mm
22 Knærør Stål 52 × 46 × 40 mm
23 Hofteforbindelsesrør Stål 70 × 64 × 250 mm
24 Friktionsskiver (fire) Stål 160 × 75 × 1 mm
25 Spændeindretning Stål M 12 × 320 mm skiver
og møtrikker
26 Knærør Stål 52 × 46 × 160 mm
27 Knæforbindelsesrør Stål 44 × 39 × 190 mm
28 Skive for spændein-
dretningStål ∅70 × 4 mm
29 Skinnebensrør Stål 50 × 50 × 2 × 460 mm1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 53
▼M6
Refe-
rence nr.Betegnelse Materiale Mål
30 Fodsålsplade Stål 100 × 170 × 3 mm
31 Korrigerende masse
til torsoen (seks)Polyurethan 1 kg hver
32 Korrigerende pude Polyurethanskum 350 × 250 × 25 mm
33 Beklædning Bomuld med poly-
amidstropper
34 Korrigerende belast-
ninger til hofteled
(seks)Stål 1 kg hver1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 54
▼M6
Figur 1
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 55
▼M6
Figur 2
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 56
▼M6
Figur 3 og 4
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 57
▼M6
Figur 5 og 6
Siddende dukke i den i bilag VII, figur 1, viste position
G = Tyngdepunkt
T = Torsomålepunkt (fortil i dukkens centerlinje)P = Hoftemålepunkt (bagtil i dukkens centerlinje)1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 58
▼M6
BILAG IX
AFPRØVNINGSVOGNENS DECELERATIONSKURVE SOM FUNK-
TION AF TIDEN
(Kurve til prøvning af stopanordninger)
tg
A1 0 1 5
B1 5 2 0
C2 5 2 6
D4 5 2 6
E5 5 2 0
F6 0 0
G1 8 3 2
H6 0 3 2
I8 0 0
Decelerationskruven skal ligge i ovenstående skraverede område, når afprøv-
ningsvognen er belastet med ballast til en total masse på 455 ± 20 kg til
afprøvning af sikkerhedsseler, hhv. 910 ± 40 kg til afprøvning af fastholdelses-
anordninger, idet den nominelle masse af afprøvningsvognen og køretøjets
konstruktion er 800 kg. Om nødvendigt kan den nominelle masse af afprøv-
ningsvognen og den påmonterede køretøjskonstruktion øges i trin på 200 kg; i
så fald tilføjes en yderligere ballastmasse på 28 kg pr. trin. I intet tilfælde må
afprøvningsvognens samlede masse, ballastmasser og køretøjets konstruktion
afvige mere end ± 40 kg fra den nominelle værdi til kalibreringsprøver. Bremse-
længden under kalibrering af afprøvningsvognen er 400 ± 20 mn, og
afprøvningsvognens hastighed skal være 50 ± 1 km/h.
I de to ovenfor tilfælde skal måleapparaturets respons være tilnærmelsesvis
lineær indtil 60 Hz med afskæring ved 100 Hz. De mekaniske resonanser stam-
mende fra monteringen af transducerfastgøringen må ikke medføre forvrængning1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 59
▼M6
af de aflæste data. Der skal tages hensyn til den af kablets længde og tempera-
turen forårsagede påvirkning af frekvensresponsen (1).1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 60
(1) Disse krav er i overensstemmelse med rekommandation ISO R 6478/1980.
▼M6
BILAG X
VEJLEDNING
Hver sikkerhedssele skal ledsages af en vejledning vedrørende de efterfølgende
punkter udformet på det eller de sprog, som anvendes iden medlemsstat, hvor
den skal markedsføres:
1. Monteringforskrifter (unødvendige, hvis køretøjet af fabrikanten
leveres med sikkerhedsseler monteret), som angiver de køretøj-
styper, som selesættet er egnet for og korrekt metode til
montering af sættet i køretøjet samt advarsel vedrørende
undgåelse af slid på gjordene.
2. Brugsanvisning (denne kan indgå i instruktionsbogen for køre-
tøjet, hvis køretøjet leveres med sikkerhedsseler af fabrikanten),
med vejledning, der sikrer, at brugeren får størst udbytte af
sikkerhedsselen. I disse anvisninger bør følgende angives:
a) betydningen af altid at tage selen på
b) den rigtige måde at tage sikkerhedsselen på og især:
— den foreskrevne placering af lukkeanordningen
— nødvendigheden af, at selerne er strammet
— den korrekte placering af selegjordene og nødvendigheden
af, at de ikke snos
— at hver sele benyttes af en enkelt person, og at selen ikke
må spændes om et barn, som sidder på skødet af en
passager
c) hvorledes lukkebeslaget åbnes og lukkes
d) hvorledes selen indstilles
e) brugen af eventuelle retraktorer, der indgår i sættet, og
hvordan man kontrollerer, at de er låst
f) anbefalede metoder til rengøring af selen og til eventuel
samling efter rengøring
g) nødvendigheden af at udskifte selen, når den har været i brug
ved en alvorlig ulykke, eller hvis den fremtræder stærkt
flosset eller har skår, og — for seler med selestrammer —
når denne har været aktiveret
h) at selen ikke på nogen måde må omdannes eller ændres, idet
sådanne ændringer kan gøre selen virkningsløs, og — hvis
konstruktionen gør adskillelse af selen mulig — vejledning
til sikring af korrekt samling
i) at selen er konstrueret til at bruges af voksnej) anbringelse af selen, når den ikke er i brug.
3. For sikkerhedsseler med retraktor type 4N skal det i vejledningen
og på eventuel emballage være angivet, at selen ikke er egnet til
montering i personkøretøjer med højst ni sæder, føreren
medregnet.
4. Køretøjsfabrikanten skal i køretøjets håndbog give anvisninger
vedrørende egnetheden af hvert passagersæde til at medføre
børn indtil 12 år (eller indtil 1,5 m høje), eller montering af
barnefastholdelsesanordninger. Oplysningerne skal være affattet
på det nationale sprog eller i det mindste et af de nationale sprog
iden stat, hvor køretøjet udbydes ti l salg.
4.1. For hver fremadvendende siddeplads skal fabrikanten enten:
4.1.1. angive, at siddepladsen er egnet for barnefastholdelsesanord-
ninger af universalkategori, eller
4.1.2. fremlægge en fortegnelse over fastholdelsessystemer af universal
eller delvis universal, begrænset eller køretøjsspecifik kategori
med angivelse af de aldersgrupper, som disse systemer er
beregnet til
4.1.3. levere en indbygget barnefastholdelsesanordning og angive de(n)
aldersgruppe(r), som anordningen er beregnet til i hver af de
pågældende placeringer, eller
4.1.4. enhver kombination af 4.1.1., 4.1.2. og 4.1.3.
4.1.5. Er en given aldersgruppe ikke dækket af 4.1.1-4.1.4 hvad angår
en bestemt siddeplads, skal fabrikanten angive, at børn af den
pågældende aldergruppe ikke bør anbringes på denne siddeplads.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 61
▼M6
4.1.6. I tillægget til dette bilag findes et eksempel på passende udform-
ning af disse oplysninger.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 62
▼M6
Tillæg1
AldersgruppeSiddeplads
Forsædepas-
sagerBagsædepas-
sagerMidterplads på
bagsædeEkstrasæder
< 10 kg (0-9 måneder) X U L —
< 13 kg (0-24 måneder) U U L —
9-18 kg (9-48 måneder) UF U L —
15-36 kg (4-12 år) U U B —
FORKLARING
U: Egnet til fastholdelsesanordninger af kategori »universal«, som er godkendt til brug i denne
aldersgruppe.
UF: Egnet til fremadvendende fastholdelsesanordninger af kategori »universal«, som er godkendt til
brug idenne aldersgruppe.
L: Egnet til bestemte barnefastholdelsesanordninger, som er angivet på medfølgende fortegnelse.
Disse anordninger kan være af kategorierne »køretøjsspecifik«, »begrænset«, »delvis universal«
eller »universal«.
B: Indbygget fastholdelsesanordning, godkendt til denne aldersgruppe.X: Siddepladsen uegnet for børn i denne aldersgruppe.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 63
▼M6
BILAG XI
AFPRØVNING AF DOBBELT LUKKEBESLAG
(Beskrevet i bilag I, punkt 2.7.6.5)
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 64
▼M6
BILAG XII
SLID- OG MIKROGLIDEAFPRØVNINGER
Figur 1
Afprøvning type 1
Eksempler på prøveopstillinger for forskellige typer justeringsanordninger1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 65
▼M6
Figur 2
Afprøvning type 2
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 66
▼M6
Figur 3
Afprøvning type 3 og mikroglideprøvning
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 67
▼M6
BILAG XIII
KORROSIONSAFPRØVNING
1. AFPRØVNINGSAPPARATUR
1.1. Apparatet består af et salttågekammer, en beholder med saltop-
løsning, en tilførsel af passende behandlet trykluft, en eller flere
forstøverdyser, holdere for prøveeksemplarerne, en anordning til
opvarmning af kammeret og de nødvendige kontrolorganer.
Dimensioner og konstruktionsdetaljer for apparatet er valgfri,
når blot afprøvningsforskrifterne overholdes.
1.2. Det er vigtigt at sikre, at dråber af opløsningen, som samler sig
på kammerets loft eller dæksel, ikke falder ned på prøveeksem-
plaret, og
1.3. at nedfaldende dråber af opløsningen fra det afprøvede eksemplar
ikke føres tilbage til beholderen og derefter forstøves på ny.
1.4. Apparatet må ikke være fremstillet af materialer, som har indfly-
delse på salttågens korroderende egenskaber.
2. DE AFPRØVEDE EKSEMPLARERS PLACERING I TÅGE-
KAMMERET
2.1. Prøveeksemplarerne bortset fra retraktorerne fastholdes eller
udspændes ien vi nkel på mellem 15 og 30º fra lodret og så
vidt muligt parallelt med den vandrette salttågestrøms hovedret-
ning bestemt i forhold til den overflade, der fortrinsvis skal
afprøves.
2.2. Retraktorerne skal være understøttet eller udspændt på en sådan
måde, at ruller til oprulning af gjorden placeres med aksen
vinkelret på den vandrette salttågestrøms hovedretning i
kammeret. Selens indgangsåbning i retraktoren skal ligeledes
vende idenne hovedretni ng.
2.3. Alle prøveeksemplarer placeres således, at tågen frit kan lægge
sig på dem.
2.4. Prøverne skal være placeret således, at der ikke kan dryppe salt-
opløsning fra den ene prøve til den anden.
3. SALTOPLØSNING3.1. Saltopløsningen tilberedes ved opløsning af 5 ± 1 massedele
natriumklorid i 95 dele destilleret vand. Der anvendes omtrent
nikkel- og kobberfrit natriumklorid, der i tør tilstand højst inde-
holder 0,1 % natriumjodid og højst 0,3 % urenheder i alt.
3.2. Opløsningen skal være således, at når den forstøves ved 35 ºC,
har den opsamlede opløsning et pH mellem 6,5 og 7,2.
4. LUFTTILFØRSEL
Trykluftforsyningen til forstøvningsdyse eller -dyser skal være fri
for olie og urenheder og skal holde et tryk på mellem 70 og 170
kN/m
2.
5. OPSTILLINGEN I SALTTÅGEKAMMERET
5.1. Ekspositionszonen i salttågekammeret skal holdes på en tempe-
ratur af 35 ± 5 ºC. Mindst to egentlige tågeopsamlere skal være
anbragt i ekspositionszonen for at undgå ophobning af dråber fra
opløsningen kommende fra prøveeksemplarerne eller fra andre
kilder. Opsamlerne skal være placeret tæt ved prøveeksempla-
rerne, den ene så nær som muligt ved dyserne og den anden så
langt væk som muligt fra dyserne. Tågen skal være således, at
der hver 80 cm2af den vandrette opsamlingszone i hver opsamler
gennemsnitligt opsamles mellem 1,0 og 2,0 ml opløsning pr.
time, målt over mindst 16 timer.
5.2. Dysen (eller dyserne) skal være rettet eller afbøjet på en sådan
måde, at forstøvningen ikke direkte slår imod prøveeksempla-
rerne.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 68
▼M6
BILAG XIV
PRØVERNES KRONOLOGISKE RÆKKEFØLGE
Tilsvarende bestemmelse i
direktivetPrøverAfprøvning
Sele eller fast-
holdelsesanord-
ning nr.Gjord nr.
12345123456789 1 0 1 1
2.2, 2.3.2, 2.4.1.1, 2.5.1.1 Inspektion af sele eller
fastholdelsesanordning ×
2.4.2.1, 2.4.2.2 Inspektion af lukkebe-
slag ×××××
2.4.2.6, 2.4.2.7, 2.7.6.1,
2.7.6.5Styrke af lukkebeslag ×
2.4.3.2, 2.7.6.1 Styrke af justeringsan-
ordning (samt af
retraktorer om nødven-
digt) ×
2.4.4, 2.7.6.2 Styrke af befæstelser (og
om nødvendigt af
retraktorer) ×
2.4.2.4, 2.7.6.3 Lavtemperaturbestan-
dighed af lukkebeslag × ×
2.4.1.4, 2.7.6.4 Slagfasthed af stive dele
ved lav temperatur × ×
2.4.3.3, 2.7.6.6 Lethed af justering ×
Konditionering/afprøv-
ning af sele eller fast-
holdelsessystem før
dynamisk prøvning:
2.4.2.3, 2.6.1.2 holdbarhed af lukkebe-
slag × ×
2.4.1.2, 2.7.2 korrosionsbestandighed
af stive dele × ×
Konditionering af
retraktorer:
2.4.5.1.1, 2.4.5.2.1,
2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3,
2.7.7.2låsetærskel × ×
2.4.5.1.2, 2.4.5.2.4,
2.7.7.4tilbagetrækningskraft × ×
2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5,
2.7.7.1holdbarhed × ×
2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5, 2.7.2 korrosion × ×
2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5,
2.7.7.3støv × ×
2.4.5.1.2, 2.7.5 gjordbredde × ×
Gjordens styrke efter:
2.5.2, 2.7.5, 2.7.3.1 konditionering ved
rumtemperatur × ×
2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.2 konditionering med lys × ×
2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.3 konditionering med lav
temperatur × ×
2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.4 konditionering med
varme × ×
2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.5 konditionering med vand × ×
2.4.3.1, 2.7.4 Mikroglideprøve × ×
2.6.2, 2.7.3.6 Slibeprøve × ×
2.6.1, 2.7.8 Dynamisk prøve × ×1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 69
▼M6
Tilsvarende bestemmelse i
direktivetPrøverAfprøvning
Sele eller fast-
holdelsesanord-
ning nr.Gjord nr.
12345123456789 1 0 1 1
2.4.2.5, 2.4.2.7, 2.7.8,
2.7.9Oplukning af lukkebe-
slag × ×
2.7.1.4 Opbevaring af gjord-
prøve ×1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 70
BILAG XV
MINDSTEKRAV TIL SIKKERHEDSSELER OG RETRAKTORER
KøretøjsklasseFremadvendende siddepladser
Bagudvendende sidde-
pladserYderpladser Midterpladser
Forsæder Andre end forsæder Forsæder Andre end forsæder
M1 Ar4m Ar4m Ar4m Ar4m B, Br3, Br4m
M2≤3,5 t Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Ar4m, Ar4Nm Br3, Br4m, Br4Nm
M2 > 3,5 tBr3, Br4m, Br4Nm
eller Ar4m, Ar4Nm
Br3, Br4m, Br4Nmeller Ar4m, Ar4Nm
 Br3, Br4m, Br4Nmeller Ar4m, Ar4Nm
 Br3, Br4m, Br4Nmeller Ar4m, Ar4Nm
 Br3, Br4m, Br4Nm
M3Betingelserne for, at
hoftesele kan
godkendes, er angivet i
punkt 3.1.10Betingelserne for, at
hoftesele kan
godkendes, er angivet i
punkt 3.1.10Betingelserne for, at
hoftesele kan
godkendes, er angivet i
punkt 3.1.10Betingelserne for, at
hoftesele kan
godkendes, er angivet i
punkt 3.1.10
N1Ar4m, Ar4Nm B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller intet #B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller A, Ar4m, Ar4Nm
*B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller intet #Intet
Punkt 3.1.8 og 3.1.9:
Hoftesele kræves på
udsatte pladserPunkt 3.1.7: Hoftesele
tilladt, hvis forruden er
uden for referen-
ceområdetPunkt 3.1.8 og 3.1.9:
Hoftesele kræves på
udsatte pladser
N2B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller A, Ar4m, Ar4Nm
*B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller intet #B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller A, Ar4m, Ar4Nm
*B, Br3, Br4m, Br4Nm
eller intet #Intet
N3Punkt 3.1.7: Hoftesele
tilladt, hvis forruden er
uden for referen-
ceområde, samt for
førersædetPunkt 3.1.8 og 3.1.9:
Hoftesele kræves på
udsatte pladserPunkt 3.1.7: Hoftesele
tilladt, hvis forruden er
uden for referen-
ceområdetPunkt 3.1.8 og 3.1.9:
Hoftesele kræves på
udsatte pladser▼M61977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 71
A: Trepunktssele (hofte- og diagonal-).
B: Topunktssele (hofte-).r: Retraktor.m: Flerdobbeltvirkende inertiretraktor.3: Automatisk retraktor.4: Inertiretraktor.N: Højere responstærskel (jf. Bilag I, punkt 1.8.3-1.8.5).
Bemærkning: Der kan ialle ti lfælde monteres seler af type S istedet for seler af type A eller B, forudsat at de anvendte forankri nger er ioverensstemmelse med di rek tiv 76/
115/EØF.▼M61977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 72
▼M6
BILAG XVI
KONTROL MED PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
1. AFPRØVNINGER
For sikkerhedsseler skal det kræves godtgjort, at de opfylder de
forskrifter, so følgende afprøvninger er baseret på.
1.1. Kontrol af inertiretraktorers låsetærskel og holdbarhed
I henhold ti l bestemmelserne ipunkt 2.7.7.2 iden ugunsti gste
retning efter at have været underkastet den i punkt 2.7.2, 2.7.7.1
og 2.7.7.3 beskrevne holdbarhedsprøvning som krævet i
punkt 2.4.5.2.5.
1.2. Kontrol af automatiske retraktorers holdbarhed
I henhold til bestemmelserne i punkt 2.7.7.1, suppleret med de i
punkt 2.7.2 og 2.7.7.3 beskrevne afprøvninger som krævet i
punkt 2.4.5.1.3.
1.3. Styrkeprøvning af gjorde efter konditionering
Gjordene prøves i henhold til punkt 2.7.5 efter konditionering i
henhold til punkt 2.7.3.1 til 2.7.3.5.
1.3.1. Styrkeprøvning af gjorde efter konditionering ved slid
Gjordene prøves i henhold til punkt 2.7.5 efter konditionering i
henhold til punkt 2.7.3.6.
1.4. Mikroglideafprøvning
I henhold til fremgangsmåden i punkt 2.7.4.
1.5. Afprøvning af stive dele
I henhold til fremgangsmåden i punkt 2.7.6.
1.6. Efterprøvning af sikkerhedsselens eller fastholdelsesanordningens
funktion efter gennemførelse af den dynamiske prøve
1.6.1. Afprøvninger med konditionering1.6.1.1. Seler eller fastholdelsesanordninger med inertiretraktor afprøves
efter bestemmelserne ipunkt 2.7.8 og 2.7.9, i det der anvendes
en sele, der forud har været underkastet 45 000 cykler af den i
punkt 2.7.7.1 foreskrevne retraktorudholdenhedsprøve og de i
punkt 2.4.2.3, 2.7.2 og 2.7.7.3 beskrevne afprøvninger.
1.6.1.2. Seler eller fastholdelsesanordninger med automatisk retraktor
afprøves efter bestemmelserne ipunkt 2.7.8 og 2.7.9, i det der
anvendes en sele, der forud har været underkastet 10 000 cykler
af den ipunkt 2.7.7.1 foreskrevne retraktorudholdenhedsprøve og
de ipunkt 2.4.2.3, 2.7.2 og 2.7.7.3 beskrevne afprøvni nger.
1.6.1.3. Statiske seler afprøves i henhold til bestemmelserne i punkt 2.7.8
og 2.7.9 efter først at have været underkastet afprøvningen i
punkt 2.4.2.3 og 2.7.2.
1.6.2. Afprøvninger uden konditionering
Udføres som angivet i punkt 2.7.8 og 2.7.9.
2. AFPRØVNINGSFREKVENS OG PRØVERESULTATER2.1. Hyppigheden af prøvning efter kravene i punkt 1.1 til 1.5 i dette
bilag fastlægges på statistisk grundlag og ved udtagning af
stikprøver i overensstemmelse med en af de normale kvalitetssik-
ringsprocedurer.
2.1.1. For inertiretraktorer skal alle enheder endvidere afprøves2.1.1.1. enten efter bestemmelserne ipunkt 2.7.7.2.1 og 2.7.7.2.2 iden
ugunstigste retning som specificeret i punkt 2.7.7.2.1.2. Prøv-
ningsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 2.4.5.2.1.1 og
2.4.5.2.3
2.1.1.2. eller efter bestemmelserne ipunkt 2.7.7.2.3, iden mest ugunsti ge
retning. Dog kan vippehastigheden være større end den fore-
skrevne, i det omfang dette ikke påvirker prøvningsresultaterne.
Prøvningsresultaterne skal opfylde kravene i punkt 2.4.5.2.1.4.
2.2.1. Afprøvninger med konditionering1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 73
▼M6
2.2.1.1. Seler med inertiretraktor,
— som produceres iet antal af over 1 000 seler/døgn: en pr.
100 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én
hver anden uge
— som produceres iet antal af højst 1 000 seler/døgn: en pr.
10 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr.
år
for hver art låsemekanisme (1) underkastes prøven ipunkt 1.6.1.1
idette bi lag.
2.2.1.2. Seler med automatisk retraktor samt statiske seler,
— som produceres iet antal af over 1 000 seler/døgn: en af hver
100 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én
hver anden uge
— som produceres iet antal højst 1 000 seler/døgn: en pr.
10 000 producerede seler, med en mindstefrekvens på én pr.
år
afprøves efter henholdsvis punkt 1.6.1.2 og 1.6.1.3 i dette bilag.
2.2.2. Afprøvninger uden konditionering
2.2.2.1. For seler med inertiretraktor skal følgende antal prøver afprøves
efter punkt 1.6.2 idette bi lag:
2.2.2.1.1. for hver art låsemekanisme, for en produktion på mindst
5 000 seler/døgn: to seler pr. 25 000 producerede seler, med en
mindstefrekvens på én pr. døgn
2.2.2.1.2. for hver art låsemekasnisme, for en produktion på under
5 000 seler pr. døgn: en sele pr. 5 000 producerede seler, med
en mindstefrekvens på én sele årligt.
2.2.2.2. For seler med automatisk retraktor samt for statiske seler skal
følgende antal prøver underkastes prøven ipunkt 1.6.2 idette
bilag:
2.2.2.2.1. for hver godkendt type, for en produktion på mindst 5 000 seler/
døgn: to seler pr. 25 000 producerede seler, med en mindstefre-
kvens på én pr. døgn
2.2.2.2.2. for hver godkendt type, for en produktion på under 5 000 seler
pr. døgn: to seler pr. 5 000 producerede seler, med en mindste-
frekvens på én pr. år.
2.2.3. Resultater
Prøvningsresultaterne skal opfylde kravene bilag I,
punkt 2.6.1.3.1.
Dukkens forskydning fremad kan begrænses i overensstemmelse
med bilag I, punkt 2.6.1.3.2 (eller i givet fald punkt 2.6.1.4)
gennem en prøve, der udføres med konditionering i henhold til
dette bilags punkt 1.6.1 med en forenklet, tillempet metode.
2.2.3.1. Ved godkendelse i henhold til punkt 2.6.1.3.3 i bilag I og
punkt 1.6.1 i dette bilag kræves blot, at ingen del af selenødelægges eller går løs, og at hastigheden for brystkassens refe-
rencepunkt ved en forskydning på 300 mm ikke er større end
24 km/h.
2.3. Når et udtaget prøveeksemplar ikke holder en given prøve, fore-
tages yderligere en afprøvning af tre andre udtagne eksemplarer
efter samme forskrifter. Holder et af disse eksemplarer ikke
prøven, skal indehaveren af godkendelsen underrette typegodken-
delsesmyndighederne om, hvilke skridt der er taget til at
genetablere produktionens overensstemmelse.
(1) I dette bilag forstås ved »art låsemekanisme« alle inertieretraktorer, hvis mekanismer
kun afviger med hensyn til følerens vinkel i forhold til køretøjets referenceaksesystem.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 74
▼M6
BILAG XVII
KRAV TIL BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGER
Kravene for godkendelse af barnefastholdelsesanordninger findes i punkt 2, 6, 7,
8, 9 og 14 i regulativ nr. 44 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (1)
samt bilag 3-21, til og med ændringsserie 03.
(Henvisningerne i punkt 6-8 ovenfor til regulativ nr. 14, 16 og 21 læses som
direktiv 76/115/EØF, dette direktiv og direktiv 74/60/EØF).1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 75
(1) Gengivet og udgivet i EFT.
▼M6
BILAG XVIII
KRAV TIL BARNEFASTHOLDELSESANORDNINGERS MONTERING
Kravene til barnefastholdelsesanordningers montering findes i bilag 13 til reso-
lution R.E.3 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa, punkt 5.2 og tillæg 2,
som er gengivet i tillægget til dette bilag.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 76
▼M6
Tillæg
Nedenstående tekst stammer fra bilag 13 (punkt 5.2 og tillæg 2) til resolution
R.E.3 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (dokument TRANS/
WP.29/78/Rev. 1 af 11.8.1997).
BILAG 13
ANBEFALEDE KRAV TIL MONTERING AF SIKKERHEDSSELER OG
FASTHOLDELSESANORDNINGER FOR VOKSNE I MOTORKØRE-
TØJER I FREMAD- OG BAGUDVENDENDE SÆDER
5.2. Ved en »universal«-barnefastholdelsesanordning forstås en
barnefastholdelsesanordning, som er godkendt i »universal«-kate-
gorien i ECE-regulativ nr. 44, ændringsserie 03. Siddepladser,
som køretøjsfabrikanten angiver som egnede til montering af
barnefastholdelsesanordninger af »universal«-kategorien, skal
opfylde forskrifterne i tillæg 2 til dette bilag.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 77
▼M6
Tillæg2
Forskrifter for montering af barnefastholdelsesanordninger af universalka-
tegorien, som fastgøres ved hjælp af køretøjets sikkerhedssele
1. GENERELT
1.1. Prøveproceduren og forskrifterne i dette tillæg benyttes til at
bestemme, om en siddeplads er egnet til montering af barnefast-
holdelsesanordninger af universalkategorien.
1.2. Prøverne kan udføres ikøretøjet eller ien repræsentati v del af
køretøjet.
2. PRØVEPROCEDURE
2.1. Sædet indstilles så lavt og så langt bagud som muligt.2.2. Ryglænet indstilles i den af fabrikanten angivne stilling. Findes
ingen sådan angivelse, stilles det i en vinkel af 25 grader fra
lodret, eller i den nærmeste faste stilling svarende hertil.
2.3. Skulderforankringen anbringes i sin laveste stilling.
2.4. Der lægges en bomuldsklud på ryglæn og sædehynde.2.5. Opspændingsanordningen (jf. figur 1) anbringes på køretøjets
sæde.
2.6. Hvis siddepladsen er beregnet til en fremadvendende eller bagud-
vendende universalfastholdelsesanordning, fortsættes prøven som
anført ipunkt 2.6.1, 2.7, 2.8, 2.9 og 2.10. Er si ddepladsen kun
beregnet til en fremadvendende universalfastholdelsesanordning,
fortsættes prøven som anført ipunkt 2.6.2, 2.7, 2.8, 2.9 og 2.10.
2.6.1. Selens gjord føres omkring opspændingsanordningen i den
omtrent korrekte stilling som vist i figur 2 og 3, og lukkebeslaget
lukkes.
2.6.2. Selens gjord anbringes i den omtrent korrekte stilling omkring
opspændingsanordningens nederste del med radius 150 mm,
som vist i figur 3, og lukkebeslaget lukkes.
2.7. Kontroller at opspændingsanordningen anbringes med midtlinjen
på siddepladsens tilsyneladende midtlinje ± 25 mm, således at
dens midtlinje er parallel med køretøjets midtlinje.
2.8. Sørg for at gjorden ikke er løs. Brug tilstrækkelig kraft til at
fjerne slaphed, men forsøg ikke at spænde gjorden.
2.9. Skub bagud på midten af opspændingsanordningens forside med
en kraft på 100 ± 10 N, påført parallelt med undersiden, og
ophør med denne kraftpåvirkning.
2.10. Tryk lodret nedad på midten af opspændingsanordningens over-
side med en kraft på 100 ± 10 N, og ophør med denne
kraftpåvirkning.
3. KRAV3.1. Opspændingsanordningens underside skal være i berøring med
køretøjets sædehynde både ved sædets forreste og bageste del.
Hvis der ikke er sådan berøring, fordi der i opspændingsanord-
ningen er en åbning for passage af selen, kan denne åbning
lukkes i plan med opspændingsanordningens underside.
3.2. Selens hoftegjord skal berøre opspændingsanordningen på begge
sider ved hoftegjordens bagkant (se figur 3).
3.3. I tilfælde af, at ovennævnte krav ikke er opfyldt med sædet
indstillet som specificeret i punkt 2.1, 2.2 og 2.3, kan sæde,
sæderyg og selenforankringerne indstilles til en anden stilling,
som af fabrikanten anvises til normal brug; i denne stilling
gentages ovennævnte monteringsprocedure, og det kontrolleres
igen, om kravene er opfyldt.1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 78
▼M6
Figur 1
Specifikationer for opspændingsanordning
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 79
▼M6
Figur 2
Montering af opspændingsanordningen på sædet
(jf. punkt 2.6.1)
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 80
▼M6
Figur 3
Kontrol for kompatibilitet
(jf. punkt 2.6.1 og 3.2)
1977L0541 — DA — 16.03.2000 — 009.001 — 81