1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 17. december 1973
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motordrevne køretøjers indre indret-
ning (kabinens indre, bortset fra indvendige førerspejle, betjeningsorganers udformning, tag eller
skydetag, ryglæn og sædebagsider)
(74/60/EØF)
(EFT L 38 af 11.2.1974, s. 2)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens direktiv 78/632/EØF af 19. maj 1978 L 206 26 29.7.1978
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 215 af 6.8.1974, s. 20 (74/60)
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 17. december 1973
om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende motor-
drevne køretøjers indre indretning (kabinens indre, bortset fraindvendige førerspejle, betjeningsorganers udformning, tag eller
skydetag, ryglæn og sædebagsider)
(74/60/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til Kommissionens forslag,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (2),
og
ud fra følgende betragtninger:De tekniske forskrifter, som motorkøretøjer skal opfylde i henhold til de
enkelte staters lovgivning, vedrører bl.a. det indre udstyr til førerens ogpassagerernes sikkerhed;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor nødvendigt, at alle medlemsstater — enten ved siden af eller istedet for deres nuværende forskrifter — gennemfører ensartedebestemmelser navnlig med henblik på, at EØF-standardtypegodkendelsei overensstemmelse med Rådets direktiv af 6. februar 1970 om tilnær-melse af medlemsstaternes lovgivninger om godkendelse af motor-drevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
3) kan anvendes for enhver
type af køretøjer;
fælles forskrifter vedrørende indvendige førerspejle er fastsat i Rådets
direktiv af 1. marts 1971 (4), og det vil være hensigtsmæssigt ligeledes
at udarbejde fælles forskrifter gældende for kabinens indre, betjenings-organernes udformning, taget, ryglænene og bagsiden af sæderne;desuden vil der senere blive udstedt andre forskrifter om den indreindretning især for så vidt angår sikkerhedsselers forankring, sædersforankring, nakkestøtter, beskyttelse af føreren mod styreapparatet ogidentifikation af betjeningsorganerne;
de harmoniserede forskrifter bør mindske risikoen for eller alvoren af
eventuelle beskadigelser som fører og passagerer i motordrevne køre-tøjer kan blive ofre for, og derigennem øge færdselssikkerheden i heleFællesskabsområdet;
det er hensigtsmæssigt i det væsentlige at basere de tekniske forskrifter
på indholdet af de, der er fastsat af FN’s økonomiske Kommission forEuropa i dens regulativ nr. 21 (»Ensartede forskrifter for godkendelse afkøretøjer, hvad angår deres indre indretning«) bilagt overenskomsten af20. marts 1958 om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse oggensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøre-tøjer,
(1) EFT nr. C 112 af 27. 10. 1972, s. 14.
(2) EFT nr. C 123 af 27. 11. 1972, s. 32.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) EFT nr. L 68 af 22. 3. 1971, s. 1.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 3
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ved køretøj forstås i dette direktiv alle motordrevne køretøjer af kate-
gori M1 (defineret i bilag I til direktiv af 6. februar 1970), der erbestemt til færdsel på vej og som har mindst 4 hjul og en konstruktivtbestemt maximalhastighed på mere end 25 km/t.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national typegodkendelse på grund af den indvendige udformning afkabinen for så vidt angår:
— kabinens indre bortset fra indvendige førerspejle,
— betjeningsorganernes udformning,— tag eller skydetag,— ryglæn og sædernes bagside,
hvis disse svarer til de forskrifter, der er fastsat i bilagene.
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registreting, ibrug-
tagning eller anvendelse af køretøjer på grund af:
— kabinens indre bortset fra indvendige førerspejle,
— betjeningsorganernes udformning,— tag eller skydetag,— ryglæn og sædernes bagside,
hvis disse svarer til de forskrifter, der er fastsat i bilagene.
Artikel 4
Den medlemsstat, som har meddelt standardtypegodkendelse, træffer de
nødvendige foranstaltninger for at holde sig underrettet om enhverændring i en bestanddel eller et karakteristikum, der omhandles i bilagI, punkt 2.2. Det kompetente myndigheder i denne medlemsstat afgøromd e►
C1ændrede køretøjstype ◄skal underkastes nye prøver og
en ny prøverapport udarbejdes. Viser prøverne, at dette direktivsforskrifter ikke er overholdt, kan ændringen ikke godkendes.
Artikel 5
De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagenes forskrifter til
de tekniske fremskridt, vedtages i overensstemmelse med denprocedure, der er fastlagt i artikel 13 i Rådets direktiv af 6. februar 1970vedrørende tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godken-delse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden 18 månederefter dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne tilstiller Kommissionen ordlyden af vigtigere
nationale bestemmelser, som fastsættes på det område, der omfattes afdette direktiv.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 4
▼B
BILAG I (1)
DEFINITIONER, ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-GODKEN-
DELSE OG SPECIFIKATIONER
(1.)
2. DEFINITIONER
I dette direktiv forstås
(2.1.)2.2. ved »køretøjstype« hvad angår den indre indretning (kabinens
indre bortset fra indvendige førerspejle, betjeningsorganersudformning, tag eller skydetag, ryglæn og sæde-bagsider),motordrevne køretøjer, der ikke frembyder væsentligeindbyrdes forskelle med hensyn til:
2.2.1. former eller materialer, der indgår i kabinens indre,2.2.2. betjeningsorganers udformning,2.3. ved »referenceområdet«, det område, hovedet kan ramme
således som det er defineret i bilag II bortset fra:
2.3.1. den flade der er begrænset af en fremadrettet horisontalprojek-
tion af en cirkel som omskriver den maksimale plads, somstyreorganet optager førøget med et periferisk bånd med enbredde på 127 mm; denne flade begrænses nedad af detvandrette plan, der tangerer styreorganets nedre kant i ligeudkørestilling,
2.3.2. den del af instrumentbrædtets overflade, der befinder sig
mellem afgrænsningen af den i punkt 2.3.1 omhandlede fladeog køretøjets nærmeste indvendige sidevæg. Denne fladebegrænses nedad af det vandrette plan, der tangerer styreorga-nets nedre kant,
2.3.3. forrudens sidestolper,2.4. ved »instrumentbrædtets niveau«, den linje, der bestemmes af
de lodrette tangenters kontaktpunkter på instrumentbrædtet,
2.5. ved »tag« køretøjets øvre del, som går fra overkanten af
forruden til overkanten af bagruden og som afgrænses på tværsaf sidevæggenes øvre ramme,
2.6. ►
M1ved »bæltelinjen« den linje, der bestemmes af den
synlige gennemsigtige nedre kontur af køretøjets sideruder; ◄
2.7. ►M1ved »cabriolet« et køretøj, som i visse brugstilstande
ikke frembyder noget andet fast strukturelt element over bælte-linjen end forrudens stolper og/eller sikkerhedsbøjler og/ellersikkerhedsselernes forankringspunkter; ◄
2.8. ►
M1ved »køretøj med oplukkeligt tag« et køretøj på hvilket
kun taget eller en del deraf kan foldes tilbage, aftages, ellervære åbent, og således at de bærende elementer over køretøjetsbæltelinje fortsat er til stede ◄,
▼
M1
2.9. »klapsæde«, et hjælpe-sæde, beregnet til lejlighedsvis anven-
delse og som normalt er slået op.
▼B
3. ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-GODKEN-
DELSE
3.1. Ansøgning om EØF-godkendelse af en køretøjstype skal frem-
sendes af køretøjets fabrikant eller dennes befuldmægtigede.
(1) Bilagenes tekst er baseret på teksten i F.N.’s økonomiske Kommission for Europas
regulativ nr. 21; særlig er opdelingen i punkter den samme. Hvis derfor et punkt iregulativ nr. 21 ikke er medtaget i dette direktiv, angives dets nummer for fuldstæn-dighedens skyld i parentes.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 5
▼B
3.2. Ansøgningen skal ledsages af de nedenfor nævnte dokumenter
i 3 eksemplarer og med følgende angivelser: detaljeret beskri-velse af køretøjstypen efter punkt 2.2, ledsaget af et fotografieller et»exploded view« af kabinens indre. Numrene og/eller
de symboler, der identificerer køretøjstypen, skal angives.
3.3. Til den prøveanstalt, som udfører undersøgelsen, skal der
leveres,
3.3.1. efter fabrikantens valg enten et køretøj, der er repræsentativt
for den type, der skal godkendes, eller den eller de dele afkøretøjet, som betragtes som væsentlige for de kontrolprøverog undersøgelser, der omhandles i dette direktiv,
3.3.2. på opfordring af ovennævnte prøveanstalt visse komponenter
og visse prøver af anvendte materialer.
(4.)
5. SPECIFIKATIONER5.1. Forreste indre dele af kabinen over instumentbraædtets
niveau. Foran forsædernes H-punkter og med undtagelse afsidedørene.
5.1.1. Det i punkt 2.3 definerede referenceområde bør ikke udvise
hverken farlige ujævnheder eller skarpe kanter, som kan forøgerisikoen for eller alvoren af passagerernes kvæstelser. I særliggrad anses de i punkterne 5.1.2 til 5.1.6 nævnte dele somtilfredsstillende, hvis de svarer til forskrifterne i de nævntepunkter.
5.1.2. De dele af køretøjet, som er anbragt i referenceområdet, skal
være energiabsorberende således, som det er specificeret i bilagIII. De dele, der ikke hører til instrumentbrædtet, og som eranbragt mindre end 10 cm fra glasflader tages ikke i betragt-ning; dele anbragt i referenceområdet, og som samtidigopfylder følgende to betingelser er heller ikke taget i betragt-ning:
— hvis pendulet under prøven foretaget efter forskrifterne i
bilag III støder mod dele anbragt uden for referenceom-rådet;
— hvis disse dele er anbragt mindre end 10 cm fra de ramte
dele, som befinder sig uden for referenceområdet, nårdenne afstand måles på overfladen af referenceområdet;
eventuelle metalbeslag, som tjener til forstærkning bør ikke
have fremspringende kanter.
5.1.3. Den nedre kant af instrumentbrædtet, skal i tilfælde af, at den
ikke opfylder betingelserne i puntk 5.1.2 afrundes, og rundin-gens radius må ikke være mindre end 19 mm.
5.1.4. Knapper, håndtag o. l. af hårde materialer, der danner et frem-
spring som angivet i bilag V på 3,2 mm til 9,5 mm i forhold tilinstrumentbrædtet, skal have et arealtværsnit på mindst 2 cm
2,
målt 2,5 mm fra det mest fremspringende punkt og have afrun-dede kanter med en krumningsradius på mindst 2,5 mm.
5.1.5. Hvis disse dele rager mere end 9,5 mm ud fra overfladen af
instrumentbrædtet må de være af en sådan beskaffenhed ogudformning, at de under påvirkning af en fremadrettet vandretkraft i længderetningen på 37,8 daN, frembragt ved hjælp af endonkraft med plan ende med en diameter på højst 50 mmtrykkes ind i overfladen af instrumentbrædtet, indtil at de ikkerager mere end 9,5 mm frem eller løsnes. I sidste tilfælde måder ikke være efterladt fremspring på over 9,5 mm. Et tværsniti en afstand af højst 6,5 mm fra det mest fremtrædende punktskal have en overflade på mindst 6,50 cm
2.
5.1.6. Ved alle fremspring af en komponent af blødt materiale af en
hårdhed på mindre end 50 shore A anbragt på en hård støtte,gælder forskrifterne i punkterne 5.1.4 og 5.1.5 kun for denhårde støtte.
5.2. Forreste indre dele af kabinen under instrumentbrædtets
niveau og foran forsædernes H-punkter med undtagelse afsidedørene og pedalerne.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 6
▼B
5.2.1. Med undtagelse af pedalerne og deres ophæng såvel som de
dele som ikke kan berøres af det i bilag IV beskrevne apparatog som anvendes efter den fremgangsmåde, der er angivet idette bilag, skal de i punkt 5.2 nævnte dele overholde forskrif-terne i punkterne 5.1.4 til 5.1.6.
5.2.2. Håndbremsegrebet skal, når det er placeret på instrument-
brædtet eller under dette, være indrettet således at man, når deter i hvilestilling, ikke rammer det i tilfælde af frontalt sammen-stød. Hvis denne betingelse ikke opfyldes, skal grebets over-flade tilfredsstille kravene i punkt 5.3.2.3.
5.2.3. Hylder og lignende dele skal være af en sådan beskaffenhed, at
de faste dele ikke har fremspringende kanter og herudoveropfylde en af følgende to betingelser.
5.2.3.1. Den del, der vender mod køretøjets indre skal have en over-
flade af en højde på mindst 25 mm og kanterne skal væreafrundede med en radius på mindst 3,2 mm. Denne overfladeskal yderligere være af- eller dækket af- et energiabsorberendemateriale, som beskrevet i bilag III, idet anslaget foretages iden vandrette længderetning.
5.2.3.2. Hylder og andre lignende dele skal under virkningen af en
fremadrettet vandret kraft i længderetningen på 37,8 daN,udøvet ved hjælp af en cylinder med lodret akse og en diameterpå 110 mm løsnes, brække eller sammentrykkes i betydeliggrad uden at der opstår farlige dele og uden at hyldekanternehar farlige afslutninger. I alle tilfælde skal denne kraft rettesmod hyldens og andre lignende deles mest modstandsdygtigeområder.
5.2.4. Når ovennævnte dele omfatter en komponent af et materiale af
mindre hårdhed end 50 shore A anbragt på en hård støttegælder forskrifterne ovenfor, med undtagelse af de, dervedrører energioptagelsen jævnfør bilag III, kun for den hårdestøtte.
5.3. ►
M1 Andre indvendige dele af kabinen beliggende foran
det tværgående plan, der bestemmes af referencelinjen fordukkens krop, når dukken er anbragt på det bagestesæde◄
5.3.1. Anvendelsesområde
►
M1Forskrifterne i punkt 5.3.2. anvendes på håndtag, hånd-
greb og betjeningsknapper, såvel som på enhver anden frem-springende genstand, som ikke omhandles i punkterne 5.1. og5.2. (Se også punkt 5.3.2.2.). ◄
5.3.2. Forskrifter
►
M1Hvis de dele, der er omtalt i punkt 5.3.1., er anbragt
således at de kan rammes af køretøjets passagerer, skal deopfylde forskrifterne i punkterne 5.3.2.1. til 5.3.4. Som dele,der kan rammes af passagererne betragtes sådanne, som kanberøres af en kugle med en diameter på 165 mm, og hvis de erplacerede over det laveste H-punkt for forsæderne (se bilag IV)foran det tværgående plan, der bestemmes af referencelinjenfor dukkens krop, når dukken er anbragt på det bageste sædeog uden for de områder, som er defineret i 2.3.1. og 2.3.2. ◄
5.3.2.1. Deres overflader skal afsluttes af afrundede kanter med en
krumningsradius på ikke under 3,2 mm.
5.3.2.2. Håndtag og knapper til betjeningen skal være af en sådan
beskaffenhed og udformning, at fremspringet i den mest ugun-stige stilling under virkning af en fremadrettet kraft på 37,8daN i vandret længderetning bliver formindsket til en højde afhøjst 25 mm over instrumentbrædtets overflade eller løsneseller sammentrykkes; i disse totilfælde må der ikke væreefterladt farlige fremspring; hvad angår betjeningshåndtagenetil vinduerne er det tilladt at deres fremspring formindskes tilhøjst 35 mm over væggens overflade.
5.3.2.3. Når håndbremsegrebet befinder sig i løsnet stilling og gear-
stangen i et fremadgear skal de, hvor de end er anbragt, bortsetfra områderne defineret i punkterne 2.3.1 og 2.3.2 og områ-derne under H-punktet’s niveau på forsæderne, have en over-flade på mindst 6,5 cm
2målt i retvinklet tværsnit på den
vandrette længderetning indtil en afstand af 6,5 mm fra den
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 7
▼B
mest fremtrædende del; krumningens radier må ikke være
mindre end 3,2 mm.
5.3.3. ►M1Forskrifterne i punkt 5.3.2.3. gælder ikke for håndbrem-
segrebet monteret i gulvet; for sådanne gælder, at såfremt enhvilken som helst del i løsnet stilling når højere end detvandrette plan, som går gennem det laveste H-punkt for forsæ-derne (se bilag IV), skal grebet have en overflade på mindst 6,5cm
2målt i et vandret plan ikke mere end 6,5 mm under den
mest fremtrædende del (målt i lodret retning). Krumningsradi-erne må ikke være mindre end 3,2 mm. ◄
5.3.4. De andre dele af køretøjets udrustning, der ikke er omtalt i de
foregående punkter, såsom skinner til sæderne, håndtag tilindstilling af sæder eller ryglæn, oprulningsindretninger tilsikkerhedsseler etc., er ikke underkastet nogen forskrifter, hvisde er anbragt under et vandret plan gennem H-punktet for hversiddeplads, selv om passageren kan berøre de nævnte dele.
▼
M1
5.3.4.1. Dele, som er monteret i taget, men som ikke indgår i dettes
struktur som f.eks. fastholdelsesgreb, lamper, solskærme osv.…, skal have krumningsradier på mindst 3,2 mm eller også mådisse fremsprings bredde ikke være mindre foroven endforneden; eller fremspringene skal bestå den i bilag III beskr-evne energiabsurptionprøve.
▼
B
5.3.5. Når ovennævnte dele omfatter en komponent af et materiale af
en hårdhed mindre end 50 shore A anbragt på en hård støttegælder ovennævnte forskrifter kun for den hårde støtte.
5.4. Tag
5.4.1. Anvendelsesområde
5.4.1.1. Forskrifterne i punkt 5.4.2 anvendes på den indvendige side af
taget.
5.4.1.2. Dog anvendes de ikke på de dele af taget, som ikke kan
berøres af en kugle med en diameter på 165 mm.
5.4.2. Forskrifter
5.4.2.1. ►
M1Den indvendige side af taget må, i den del, der er over
eller foran passagererne, ikke have farlige ujævnheder ellerskarpe kanter med retning bagud eller nedad. Især må breddenaf fremspringende partier ikke være mindre end fremspringetsmål nedad, og kanterne må ikke have en krumningsradius påunder 5 mm. Hvad særligt angår de faste afstivninger ellerribber, undtagen forstærkninger af rammer om vinduesfladerog af dørrammer, må de ikke fremvise større fremspring nedadend 19 mm. ◄
5.4.2.2. ►
M1Hvis afstivningerne eller ribberne ikke tilfredsstiller
kravene i punkt 5.4.2.1., skal de bestå de prøver for optagelseaf energi, som er specificeret i bilag III. ◄
▼
M1
5.4.2.3. Metaltråde, der tjener til afstivning af loftsbeklædningen og
rammerne af solskærme, skal maksimalt have diameter på 5mm eller bestå de prøver for optagelse af energi, som erforeskrevet i bilag III. Befæstelsesanordninger til rammer afsolskærme, som ikke er stive, skal være i overensstemmelsemed forskrifterne i punkt 5.3.4.1.
▼
B
5.5. ►M1 Køretøjer med oplukkeligt tag ◄
5.5.1. Forskrifter
5.5.1.1. ►M1Følgende forskrifter, såvel som forskrifterne i pkt. 5.4.
vedrørende taget, gælder for køretøjer med oplukkeligt tag, nårtaget er i lukket stilling. ◄
1974L0060 —DA—26.05.1978 —001.001 —8
▼B
5.5.1.2. Derudover skal åbnings- og betjeningsapparaterne:
5.5.1.2.1. være af en sådan beskaffenhed og udformning, at de i videst
muligt omfang udelukker ufrivillig eller ubelejlig brug;
5.5.1.2.2. ►M1deres overflade skal afsluttes med afrundede kanter,
hvis krumningsradier ikke er mindre end 5 mm; ◄
5.5.1.2.3. være anbragt i hvilestilling i områder, som ikke kan berøres af
en kugle med en diameter på 165 mm. Hvis denne bestem-melse ikke kan overholdes, skal åbnings- og betjeningshåndta-gene i hvilestilling enten være helt forsænkede eller være af ensådan beskaffenhed og udformning at fremspringet underpåvirkning af en kraft på 37,8 daN i den anslagsretning, der erdefineret i bilag III ved tangenten til hovedets bane, formind-skes til højst 25 mm jævnfør bilag V, i forhold til den over-flade på hvilken indretningerne er anbragt, eller disse indret-ninger skal løsnes; i sidste tilfælde må der ikke være efterladtfarlige fremspring.
5.6. ►
M1 Køretøjer af type cabriolet ◄
5.6.1. ►M1Hvad angår køretøjer af type cabriolet gælder forskrif-
terne i punkt 5.4. kun for undersiden af sikkerhedsbøjlernesøvre dele og den øvre del af forruderammerne i alle densnormale brugspositioner. Det system af sammenfoldeligestænger og disses ledmekanismer, som bærer et ikke hårdt tag,må ikke have nogen farlige ujævnheder eller skarpe kanter,som vender bagud eller nedad, foran eller over passagerplad-serne.◄
▼
M1
▼B
5.7. ►M1 Sædebagsiderne forankret på køretøjet ◄
5.7.1. Forskrifter
5.7.1.1. Overfladen af sædebagsiderne må ikke frembyde hverken
farlige ujævnheder eller skarpe kanter, som kan forøge risikoenfor eller farligheden af passagerernes beskadigelser.
5.7.1.2. Med forbehold af betingelserne i punkterne 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2
og 5.7.1.2.3 skal den del af forsædets ryglæn som befinder sig ihovedets anslagsområde, defineret i bilag II være i stand til atoptage energien som beskrevet i bilag III. For at bestemmehovedets anslagsområde skal forsæderne, hvis de er reguler-bare, være i den bageste kørestilling og sædernes indstilleligeryglæn indstillet på den hældning, der er så tæt som muligt ved25°medmindre fabrikanten angiver noget andet.
5.7.1.2.1. Ved adskilte forsæder strækker anslagsområdet for bagsæde-
passagerernes hoveder sig over 10 cm på hver side af sædetsmidterlinje på den bageste øvre del af ryglænet.
5.7.1.2.1.a (
1) Ved sæder forsynet med nakkestøtte skal hvert forsøg udføres
med nakkestøtten i laveste position og på et punkt der befindersig på den lodrette linje, der går gennem nakkestøttenscentrum.
5.7.1.2.1.b (
1) For en sædekonstruktion der anvendes i flere karosserityper
skal anslagsområdet bestemmes i et køretøj af en type hvor denbageste kørestilling findes at være den ugunstigste blandt detyper, der kommer i betragtning; det anslagsområde, derbestemmes på denne måde vil blive anset for tilfredsstillendefor de andre typer.
5.7.1.2.2. Ved udelte forsæder omfatter anslagsområdet punkterne
imellem de lodrette langsgående planer som ligger i en afstandaf 10 cm udenfor aksen af hver af de forudsete yderpladser.
(1) Disse punkter figurerer ikke i regulativ nr. 21.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 9
▼B
Aksen for hver yderplads på et sammenhængende forsæde skal
angives af fabrikanten.
5.7.1.2.3. ►M1I hovedets anslagsområde uden for de grænser, der er
fastsat i punkterne 5.7.1.2.1. til 5.7.1.2.2. skal sædets bærendedele polstres for at undgå hovedets direkte kontakt med dele afkonstruktionen, som i disse områder skal have en krumningsra-dius på mindst 5 mm. Disse dele anses alternativt for tilfreds-stillende, hvis de kan bestå de prøver for optagelse af energi,som er specificeret i bilag III. ◄
5.7.2. ►
M1Nævnte forskrifter gælder hverken for de bageste
bagsæder eller for sæder der vender sidelæns eller bagud, ellerforsæder med ryggen mod hinanden eller klapsæder. Nårsæderne, nakkestøtterne og deres støtter omfatter dele, der erdækket af et materiale med en hårdhed på under 50 shore A,gælder ovennævnte forskrifter, med undtagelse af de, dervedrører energiabsorption jævnfør bilag III, kun for de hårdedele.◄
▼
M1
5.8. Andet udstyr, som ikke er nævnt.
▼B
►M15.8.1.◄Forskrifterne i punkt 5 finder anvendelse på udstyr, der ikke er
omtalt i de foregående punkter, og som kan rammes af passa-gererne efter de fremgangsmåder der er foreskrevet i punkterne5.1 til 5.7 alt efter hvor udstyret er anbragt. Når de dele af detteudstyr, som kan rammes, er fremstillet af et materiale med enhårdhed under 50 shore A anbragt på en hård støtte, finderforskrifterne kun anvendelse på de hårde støtter.
(6.)(7.)(8.)(9.)
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 10
▼B
BILAG II
BESTEMMELSE AF HOVEDETS ANSLAGSOMRÅDE
1. Hovedets anslagsområde omfatter alle overflader, der ikke er af glas i et
køretøjs indre, og som kan komme i statisk kontakt med et kugleformethoved på 165 mm i diameter og som udgør en del af et måleapparat ihvilket målet fra hofteleddet til issen er trinløst regulerbart fra 736 mmtil 840 mm.
2. Til denne bestemmelse skal følgende fremgangsmåde eller dens grafiske
ækvivalent anvendes:
2.1. Måleapparatets led skal til hver siddeplads, beregnet af fabrikanten,
anbringes på følgende måde:
2.1.1. for forsæder, der er regulerbare i længderetningen2.1.1.1. til H-punktet (se bilag IV) og2.1.1.2. til et punkt beliggende 127 mm vandret foran H-punktet og i en højde,
der fremkommer ved variation i højden af H-punktet svarende til enforskydning fremefter på 127 mm eller til en højde på 19 mm.
2.1.2. ved sæder der ikke kan reguleres i længderetningen, til vedkommende
sædes H-punkt.
2.2.►
M1For hver af de målinger af afstanden mellem leddet og issen, som
måleapparatet og køretøjets indre dimensioner tilsammen muliggør, skalman bestemme alle kontaktpunkter, som ligger foran H-punktet.
I tilfælde, hvor hovedet på måleapparatet, når dette er indstillet til
minimumsafstand mellem leddet og issen, når forbi forsædet fra bagsæ-dets H-punkt, skal der ikke bestemmes noget kontaktpunkt for denneundersøgelse. ◄
2.3.►
M1Med måleapparatet i lodret stilling, skal man bestemme mulige
kontaktpunkter ved at lade det dreje fremad og nedad, idet det beskriveralle buer i de lodrette planer indtil 90 °til begge sider fra køretøjets
langsgående lodrette plan gående gennem H-punktet. ◄
3. Kontaktpunkterne er de punkter som berøres af apparatets hoved i
køretøjets indre. Bevægelsen nedad begrænses af den stilling i hvilkenhovedet tangerer et vandret plan beliggende 25,4 mm over H-punktet.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 11
▼B
BILAG III
FREMGANGSMÅDE TIL AFPRØVNING AF ENERGIABSORBERENDE
MATERIALER
1. OPSTILLING, AFPRØVNINGSAPPARAT OG FREMGANGSMÅDE1.1.Opstilling
1.1.1. Den komponent, der er fremstillet af et energiabsorberende stof
monteres og afprøves på den bærende del, på hvilken den er indbygget ikøretøjet. Det er at foretrække, at forsøget udføres direkte på karosserier,når dette er muligt. Denne bærende del, eller karosseriet fastgøres solidttil prøvebænken på en sådan måde, at den ikke kan flytte sig ved slagetsvirkning.
1.1.2. På anmodning fra fabrikanten kan komponenten dog monteres på et
beslag som svarer til indbygningen i køretøjet, forudsat at helheden afkomponent og beslag har den samme geometriske opstilling, en ikkemindre stivhed og en absorberende evne som ikke er større end denvirkelige helhed af komponent og bærende del.
1.2.Afprøvningsapparatur
1.2.1. Dette består af et pendul hvis drejelige akse understøttes af kuglelejer og
hvis reducerede masse (
1) i sit anslagscentrum er 6,8 kg. Den nedre ende
af pendulet består af et hårdt hoved på 165 mm i diameter, hvis centrumer sammenfaldende med pendulets anslagscentrum.
1.2.2. Hovedet er forsynet med to accelerationsmålere og en hastighedsmåler
som kan måle i slagets retning.
1.3.Registreringsapparatur
Det anvendte registreringsapparatur skal tillade måltagning med
følgende nøjagtighed:
1.3.1. acceleration:
— nøjagtighed :±5%a fd e n virkelige værdi
— frekvensområde: indtil 1 000 Hz— tværgående følsomhed: <5 % af det laveste punkt på skalaen
1.3.2. hastighed:
— nøjagtighed: ± 2,5 % af den virkelige værdi
— følsomhed: 0,5 km/t
▼
M1
(1.3.3.)
▼B
1.3.4. tidsregistrering:
— apparaturet skal tillade registrering af forløbet i hele dets længde
med en tusindedel sekunds nøjagtighed
— begyndelsen af sammenstødet i det øjeblik hvor den første kontakt
mellem hovedet og prøveemnet opstår, skal afmærkes i de opteg-nelser der skal anvendes til forsøgsanalysen.
1.4.Prøvemetode
1.4.1.►
M1På alle anslagspunkter i prøveoverfladen er slagets retning defi-
neret som tangenten til måleapparatets hoveds bane, som defineret ibilag II.
Ved prøvning af de dele, som er omtalt i pkt. 5.3.4.1. og pkt. 5.4.2.2. i
bilag I kan man foretage forlængelse af måleapparatets arm, indtil deropnås kontakt med den pågældende del og inden for 1 000 mm imellem
(1) Pendulets reducerede masse mrforholder sig til pendulets totale masse m, i afstanden
a mellem anslagscentret og den drejelige akse og i afstanden l mellem tyngdepunktetog den drejelige akse som formlen
m
r=ml
a
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 12
▼B
apparatets omdrejningspunkt og toppen af hovedet. De ribber og afstiv-
ninger, der omtales i pkt. 5.4.2.2., som ikke berøres på denne måde,forbliver underkastet forskrifterne i pkt. 5.4.2.1. i bilag I med undtagelseaf forskrift vedrørende fremspringets højde. ◄
1.4.2. Når vinklen mellem stødets retning og den vinkelrette linje på anslags-
punktets flade er mindre end eller lig 5 °udføres prøven således at
tangenten til pendulets anslagscentrumsbane falder sammen medretningen defineret i 1.4.1. Hovedet skal ramme prøvegenstanden meden hastighed på 24,1 km/t; denne hastighed opnås enten ved et enkeltfremdrivningsstød eller ved hjælp af en påmonteret fremdrivningsanord-ning.
1.4.3. Når vinklen mellem stødets retning og den vinkelrette på overfladen på
anslagsstedet er over 5 °kan forsøget udføres på den måde at tangenten
til pendulets anslagscentrums bane falder sammen med den vinkelrette ianslagspunktet. Værdien af prøvens hastighed skal da reduceres tilværdien af den normale hastighedskomponent for den hastighed, der erforeskrevet i punkt 1.4.2.
2. RESULTATER
I prøverne udført efter ovenstående retningslinjer må hovedets decelera-
tion ikke overskride 80 g kontinuerligt i mere end 3 millisekunder. Dendecelerationsværdi som skal anvendes er gennemsnittet af de to decele-rationsmåleres angivelser.
3. TILSVARENDE FORSØGSMETODER
3.1. Tilsvarende forsøgsmetoder er tilladt under forudsætning af at de resul-
tater, der kræves i punkt 2 kan opnås.
3.2. Det påhviler den, der anvender en anden metode end den der er
beskrevet i punkt 1 at påvise dens tilsvarende værdi.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 13
▼B
BILAG IV
▼M1
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OGRYGLÆNETS FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL SAMT TILKONTROL AF R- OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG AFFORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVT BESTEMTE
OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL
1. DEFINITIONER1.1. H-punktet
ved »H-punktet«, som betegner en siddende persons position i kabinen,
forstås skæringspunktet mellem et lodret længdeplan og den teoretiskedrejeakse mellem lår og krop på et menneskelegeme, der er repræsenteretved den i pkt. 3 beskrevne attrap.
1.2. R-punktet eller referencepunkt for siddeplads
ved »R-punktet« eller »referencepunkt for siddeplads« forstås det af køre-
tøjets fabrikant angivne referencepunkt, som
1.2.1. har koordinater, der bestemmes i forhold til køretøjets faste karosseridele;1.2.2. svarer til den teoretiske position af drejepunktet for krop/lår (H-punktet)
for den laveste og bageste normale fører- eller brugsposition, som køretø-jets fabrikant angiver for hver af de af ham anførte siddepladser.
1.3. Ryglænets hældningsvinkel
ved »ryglænets hældningsvinkel« forstås ryglænets hældning i forhold til
lodret.
1.4. Ryglænets faktiske hældningsvinkel
ved »ryglænets faktiske hældningsvinkel« forstås den vinkel, der dannes
af en lodret linje gennem H-punktet og referencelinjen for den menneske-krop, der er repræsenteret på den i punkt 3 beskrevne attrap.
1.5. Ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel
ved »ryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel«forstås den af
fabrikanten fastsatte vinkel, som
1.5.1. bestemmer ryglænets hældningsvinkel for den laveste og bageste normale
fører- eller brugsposition, som køretøjets fabrikant angiver for hver af deaf ham anførte siddepladser;
1.5.2. dannes i R-punktet af en lodret linje gennem dette og kroppens reference-
linje;
1.5.3. teoretisk svarer til den faktiske hældningsvinkel.
2. BESTEMMELSE AF H-PUNKTERNE OG RYGLÆNENES FAKTISKE
HÆLDNINGSVINKLER
2.1. For hver siddeplads, som er angivet af køretøjets fabrikant, bestemmes der
et H-punkt og ryglænets faktiske hældningsvinkel. Såfremt siddepladsernei en række kan betragtes som ens (bænk, ens sæder osv.), bestemmes derkun et enkelt H-punkt og en faktisk hældningsvinkel for ryglænet for hverrække sæder ved at anbringe den i punkt 3 omhandlede attrap på en plads,der anses som typisk for sæderækken. Denne plads er
2.1.1. for den forreste rækkes vedkommende: førersædet;2.1.2. for den eller de bageste rækkers vedkommende: en af yderpladserne.2.2. Ved enhver bestemmelse af H-punktet og ryglænets faktiske hældnings-
vinkel anbringes det pågældende sæde i den laveste og bageste normalefører, eller brugsposition, som er angivet af køretøjets fabrikant. Hvisryglænet er indstilleligt, fastslåses det som angivet af fabrikanten, og hvisintet er angivet på en sådan måde, at den faktiske hældningsvinkel liggerså nær 25 °som muligt.
3. BESKRIVELSE AF ATTRAPPEN
3.1. Der anvendes en tredimensionel attrap, hvis masse og omfang svarer til en
middelstor mands. Denne attrap er afbildet i figur 1 o g 2 i dette bilag.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 14
▼M1
3.2. Attrappen består af:
3.2.1. to dele, hvoraf den ene forestiller ryggen og den anden kroppens sæde,
forbundet med hinanden med et led, der kan drejes om en akse svarendetil aksen mellem overkrop og lår. Denne akses skæringspunkt med sidde-pladsens lodrette længdemidterplan er H-punktet;
3.2.2. to dele, der forestiller benene, og som er drejelige i forhold til den del, der
forestiller sædet;
3.2.3. to dele, der forestiller fødderne, forbundet med benene med led, der
forestiller anklerne;
3.2.4. desuden er delen, der forestiller sædet, forsynet med en libelle, der tillader
kontrol af attrappens siddelæns hældning.
3.3. Lodder, der svarer til massen af hver enkelt legemsdel, er anbragt på de
tilsvarende tyngdepunkter for at bringe attrappens totalmasse op på 75 kg± 1 %. Detaljerne vedrørende de forskellige lodders masser gives itabellen i figu r 2 i dette bilag.
3.4. Attrappens krops referencelinje består af en lige linje gennem leddet
mellem lår og krop og det teoretiske led mellem hals og brystkasse (sefigur 1 i tillægget til dette bilag).
4. ATTRAPPENS ANBRINGELSE
Den tredimensionale attrap anbringes på følgende måde:
4.1. Køretøjet anbringes på en vandret flade, og sæderne indstilles som
beskrevet i punkt 2.2.
4.2. Det sæde, der skal afprøves, dækkes af et stykke stof for at gøre det lettere
at anbringe attrappen korrekt.
4.3. Attrappen sættes på den pågældende siddeplads, således at dens drejelige
akse er vinkelret på køretøjets længdemidterplan.
4.4. Attrappens fødder anbringes på følgende måde:4.4.1. for forsædernes vedkommende: så libellen til kontrol af sædepartiets side-
læns stilling viser vandret stilling;
4.4.2. for bagsædernes vedkommende: så fødderne så vidt muligt berører forsæ-
derne. Hvis fødderne derved kommer til at hvile på dele af gulvet, der harforskellig højde, er det den fod, som først kommer i berøring med sædetforan, der tjener som reference, og den anden fod anbringes således, atlibellen til kontrol af sædepartiets sidelæns stilling viser vandret stilling;
4.4.3. hvis H-punktet bestemmes for et midtersæde, skal fødderne anbringes på
hver sin side af kardantunnelen.
4.5. Benlodderne anbringes, sædepartiet stilles igen i vandret stilling, og
lårlodderne anbringes på sædepartiet.
4.6. Attrappen frigøres fra ryglænet ved hjælp af knæledsakslen, og attrappens
ryg føres fremover. Attrappen sættes igen på plads på sædet, idet denssædeparti skubbes så langt bagud, at der mærkes modstand; derefter føresattrappens ryg igen bagud mod ryglænet.
4.7. Attrappen påvirkes togange med en vandret kraft på 1 0 ± 1 daN. Kraftens
retning og påvirkningspunkt er angivet ved en sort pil på fig . 2 i tillægget.
4.8. Sædelodderne anbringes på højre og venstre side og derefter kroplod-
derne. Attrappens libelle skal fortsat vise vandret.
4.9. Under bibeholdelse af libellens vandrette stilling føres attrappens ryg
fremover, indtil kroplodderne befinder sig over H-punktet, således atenhver friktion mod ryglænet undgås.
4.10. Attrappens ryg føres forsigtigt bagud, indtil den er endeligt anbragt.
Libellen skal vise vandret stilling. Er dette ikke tilfældet, må den ovenforbeskrevne fremgangsmåde gentages.
5. RESULTATER
5.1. Når attrappen er blevet anbragt i overensstemmelse med punkt 4, er
H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel for den pågældendesiddeplads lig med H-punktet og hældningsvinklen for attrapkroppensreferencelinje.
5.2. H-punktets koordinater i forhold til de tre på hinanden vinkelrette planer
og ryglænets faktiske hældningsvinkel måles, således at de kan sammen-lignes med de af fabrikanten af køretøjet opgivne data.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 15
▼M1
6. KONTROL AF R- OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG
AF FORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVTBESTEMTE OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL
6.1. Resultaterne af de målinger, der er udført i overensstemmelse med punkt
5.2. for H-punktet og ryglænets faktiske hældningsvinkel skal sammen-lignes med de koordinater for R-punktet og den konstruktivt bestemtehældningsvinkel for ryglænet, som angives af køretøjets fabrikant.
6.2. Kontrollen af R- og H-punkternes indbyrdes position og af forholdet
mellem ryglænets konstruktivt bestemte og faktiske hældningsvinkel ansesfor tilfredsstillende for den pågældende siddeplads, såfremt H-punktet,som fastlagt ved koordinaterne, befinder sig i et rektangel i længderet-ningen, hvis vandrette og lodrette sider er henholdsvis 30 mm og 20 mm,og hvis diagonaler skærer hinanden i R, og såfremt ryglænets faktiskehældningsvinkel ikke afviger mere end 3 °fra den konstruktivt bestemte
hældningsvinkel.
6.2.1. Såfremt disse krav er opfyldt, skal R-punktet og den konstruktivt bestemte
hældningsvinkel benyttes ved afprøvningen, og om nødvendigt justeresattrappen, således at H-punktet falder sammen med R-punktet, og atryglænets faktiske hældningsvinkel falder sammen med den konstruktivtbestemte vinkel.
6.3. Såfremt H-punktet eller den faktiske hældningsvinkel ikke opfylder de i
punkt 6.2. fastsatte krav, foretages der yderligere to bestemmelser afH-punktet eller den faktiske hældningsvinkel (tre bestemmelser i alt).Såfremt de resultater, der opnås ved to af disse tre bestemmelser, svarer tilkravene, betragtes afprøvningsresultatet som tilfredsstillende.
6.4. Såfremt resultaterne af mindst toaf de tre bestemmelser ikke o pfylder de i
punkt 6.2. fastsatte krav, betragtes afprøvningsresultatet som utilfredsstil-lende.
6.5. Såfremt den i punkt 6.4. beskrevne situation opstår, eller såfremt
kontrollen ikke kan gennemføres, fordi fabrikanten ikke har givet oplys-ning om R-punktets position eller om ryglænets konstruktivt bestemtehældningsvinkel, kan gennemsnitsresultatet af de tre bestemmelserbenyttes og anses for anvendeligt i alle de tilfælde, hvor R-punktet ellerryglænets konstruktivt bestemte hældningsvinkel omhandles i dettedirektiv.
6.6. Ved kontrol af R- og H-punkternes indbyrdes position og af forholdet
mellem ryglænets konstruktivt bestemte og faktiske hældningsvinkel på etserieproduceret køretøj skal det i punkt 6.2. nævnte rektangel erstattes afet kvadrat med en side på 50 mm, og ryglænets faktiske hældningsvinkelmå højst afvige ± 5 °fra den konstruktivt bestemte hældningsvinkel.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 16
▼M1
Tillæg

1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 17
▼M1

1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 18
▼B
BILAG V
METODE TIL MÅLING AF FREMSPRINGENDE DELE
1.►M1For at bestemme en dels fremspring i forhold til det panel,
hvorpå den er påsat, forskubber man en kugle med en diameter på 165mm, idet man holder den i kontakt med den pågældende del, og idetman går ud fra den første placering i tangentiel kontakt med panelet ogden pågældende del; enheden for fremspring er den største af de muligevariationer af »y« for afstand af kuglens centrum i retning vinkelret påpanelet.
Når paneler, dele osv. er dækkede af materialer med en hårdhed på
mindre end 50 shore A, bør fremgangsmåden til bestemmelse af formerog fremspring som ovenfor beskrevet, ikke bringes i anvendelse før efterfjernelse af de nævnte materialer. ◄
2. Fremspring i form af knapper, udtræk osv. placerede i referenceområdet
måles ved hjælp af følgende anordning of forsøgsmetode:
2.1.Anordning
2.1.1. Anordningen til måling af et fremspring består af en model af et halvku-
gleformet hoved med en diameter på 165 mm, i hvilket der befinder siget glidestempel med en diameter på 50 mm.
2.1.2. De indbyrdes positioner af den flade forside på stemplet og kanten af
modelhovedet markeres på en gradueret skala, på hvilken en bevægeligviser fastholder det største mål, der fremkommer når anordningenfjernes fra den undersøgte genstand. Målekapaciteten bør være mindst30 mm. Måleskalaen bør være gradueret i halve millimetre. Reference-fremspringens størrelse kan eventuelt være angivet på denne.
2.1.3.Fremgangsmåde ved justering:
2.1.3.1. Støt anordningen på en plan overflade, således at anordningens akse er
vinkelret på denne.
Når stemplets forreste plane flade er i kontakt med overfladen, stilles
skalaen på nul.
2.1.3.2. Anbring et forbindelsesstykke på 10 mm mellem stemplets forreste
plane flader og den støttende overflade. Kontroller, at den bevægeligeviser angiver dette mål rigtigt.
2.1.4. En model til anordning til måling af fremspring gengives i figur 1.
2.2.Afprøvningsmetode
2.2.1. Træk stemplet tilbage, således at der dannes et hulrum i modelhovedet
og sæt den bevægelige viser i kontakt med stemplet.
2.2.2. Anbring anordningen på fremspringet, der skal måles med en kraft, der
ikke overstiger 2 daN, således at modelhovedet er i kontakt med denstørst mulige overflade på det omgivende materiale.
2.2.3. Skub stemplet frem, indtil det kommer i kontakt med det fremspring, der
skal måles. Fremspringets mål aflæses på skalaen.
2.2.4. Anbring modelhovedet således, at man opnår det maksimale fremspring.
Notér målet på fremspringet.
2.2.5. Hvis toeller flere betjeningso rganer er placeret så tæt, at de kan berøres
samtidig af stemplet eller af modelhovedet, skal de behandles således:
2.2.5.1. flere betjeningsorganer, der samtidig kan få plads i hulrummet i model-
hovedet behandels som ét fremspring.
2.2.5.2. Når en normal prøve hindres af modelhovedets kontakt med andre
betjeningsorganer, bør disse fjernes og prøven fortsættes uden disse. Deskal derefter sættes på plads og undersøges efter tur, idet andre betje-ningsorganer eventuelt fjernes for at lette prøven.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 19
▼B
Tillæg

1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 20
▼B
BILAG VI
APPARAT OG FREMGANGSMÅDE TIL GENNEMFØRELSE AF
PUNKT 5.2.1 I BILAG I
De dele (knapper, håndtag osv.), som kan berøres af det nedenfor beskrevne
apparat og efter den angivne fremgangsmåde, betragtes som udsat for at bliveramt af passagerernes knæ.
1.Apparat
Apparatet er således i snit
2.Fremgangsmåde
Apparatet kan indtage alle stillinger under instrumentbrædtets niveau og
således at:
— planet XX’ er parallelt med apparatets midterplan i længderetningen
— aksen X kan drejes op og ned i en vinkel i forhold til det vandrette plan på
indtil 30 °.
3. For at gennemføre den omhandlede prøve skal alle materialer af en hårdhed
under 50 shore A fjernes.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 21
▼M1
TILLÆG TIL BILAGENE I, II, III, IV OG VI
BEMÆRKNINGER
AD BILAG I
DEFINITIONER, ANSØGNING OM EØF-STANDARDTYPE-GODKEN-
DELSE OG SPECIFIKATIONER
Ad pkt. 2.2.:Referenceområdet optegnes uden førerspejl. Energiabsorptionsafprøvningen
udføres uden førerspejl. Pendulet må ikke ramme spejlets fod.
Ad pkt. 2.3. og pkt. 2.3.1.:Den udelukkelse, der er defineret ved disse punkter bag ved styreapparatet,
gælder også for det område, der kan rammes af forsædepassagerers hoveder.
I tilfælde af indstilleligt styreapparat er det endelige udelukkede område redu-
ceret til det fælles område for de udelukkede områder i hver af de kørestillinger,som styreapparatet kan befinde sig i.
I det tilfælde, hvor det er muligt at vælge mellem forskellige styreapparater,
bestemmes det udelukkede område ved hjælp af det mindst gunstige styreapparat,som har den mindste diameter.
Ad pkt. 2.4.:Instrumentbrættets niveau udstrækker sig over hele kabinens bredde og er defi-
neret ved de længst bagud værende kontaktpunkter mellem en lodret linje ogoverfladen af instrumentbrættet, når linjen føres hen ad hele køretøjets bredde.Hvis der på samme tid er to eller flere kontaktpunkter, skal det kontaktpunkt,som er længst inde i kabinen, anvendes til fastlæggelse af instrumentbrættetsniveau. Såfremt det i forbindelse med konsoller ikke er muligt at bestemmeinstrumentbrættets niveau ved hjælp af kontaktpunkter med en lodret linje, erinstrumentbrættets niveau det, der fremkommer, hvor en vandret linje, placeret25,4 mm over H-punktet for forsædepladserne, skærer konsollen.
Ad pkt. 2.5.:På siderne af køretøjet begynder taget ved den øvre kant af døråbningen. Normalt
udgøres grænserne på tværs af taget af det omrids, som dannes af den indre kant(set på tværs) af karosseriet, når døren er åben. I tilfælde af vinduer udgøresbegrænsningen på tværs af den kontinuerlige gennemsigtige linje (gennemtræng-ningspunkt for sidevinduernes fyldninger). Ved sidestolperne udgøres afgræns-ningen på tværs af taget af den linje, som forbinder de gennemsigtige linjer.Definitionen i pkt. 2.5. gælder også for enhver åbning i lukket tilstand i taget påen cabriolet eller køretøj med oplukkeligt tag defineret i pkt. 2.7. og pkt. 2.8.
Ved målingerne kan der ses bort fra de kanter, som vender nedad. Disse
betragtes som en del af køretøjets sidevæg.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 22
▼M1
(mm)
Flade elementer
Afstand mellem elementer
e minMindste
radiusAfrundede elementer
mindste radius
Ad pkt. 2.7.:
En ikke-aftagelig bagrude betragtes som et fast strukturelt element.Biler med ikke-aftagelige bagruder af stift materiale betragtes som køretøjer med
oplukkeligt tag således som defineret i punkt 2.8.
Ad pkt. 5.1.1.:En skarp kant er en kant, som består af et stift materiale med en krumningsradius
på mindre end 2,5 mm med undtagelse af fremspring på mindre end 3,2 mm måltfra panelet. I det nævnte tilfælde gælder regler med den minimale krumningsra-dius ikke, forudsat at fremspringets højde ikke er større end halvdelen af detsbredde, og forudsat at dets kanter er afrundede.
Gitre anses for at være i overensstemmelse med specifikationerne, såfremt de
opfylder minimumskravene i følgende tabel:
0-1 0 1,5 0,25 0,50
1 0-1 5 2,0 0,33 0,75
1 5-2 0 3,0 0,50 1,25
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 23
▼M1
Ad pkt. 5.1.2.:
Ved prøven bestemmes, om dele, som er anbragt i det område, som kan rammes,
og som er anvendt til forstærkning, kan forskubbes eller springe frem på ensådan måde, at de forøger risikoen for passagererne eller alvoren af kvæstelser.
Ad pkt. 5.1.3.:Disse to opfattelser af niveau og nedre kant af instrumentbræt kan være adskilte.
Imidlertid er dette punkt indbefattet i punkt 5.1. (… over instrumentbrættetsniveau…) og gælder derfor kun, hvis de to opfattelser er sammenblandede. I dettilfælde, hvor de to opfattelser ikke er sammenblandede, dvs. når den nedre kantaf instrumentbrættet befinder sig under instrumentbrættets niveau, anses det forat høre under anvendelsesområdet for punkt 5.3.2.1., med henvisning til punkt5.8.
Ad pkt. 5.1.4.:Hvis et greb eller en knap har en dimension i bredden lig med eller større end 50
mm og er anbragt i et sådant område, at det maksimale fremspring, såfremtgrebet eller knappen havde haft en bredde på mindre end 50 mm, skulle værebestemt ved hjælp af måleanordningen i form af et modelhoved jf. bilag V, pkt.2, skal det maksimale fremspring bestemmes ifølge bilag V, pkt. 1, dvs. vedhjælp af en kugle med en diameter på 165 mm og ved at bestemme denmaksimale højdevariation på aksen »y«.
Tværsnitsarealet skal måles i et plan, som er parallelt med den overflade, hvorpå
delen er monteret.
Ad pkt. 5.1.5.:Punkterne 5.1.4. og 5.1.5. supplerer hinanden; den første sætning i punkt 5.1.5.
(dvs. en kraft på 37,8 daN til indtrykning eller afrivning) anvendes efterfulgt afpunkt 5.1.4. i tilfælde af en indtrykning til et fremspring på mellem 3,2 og 9,5mm, eller - i tilfælde af afrivning - efterfulgt af de tosidste punktummer af punkt5.1.5. (tværsnitsarealet) måles før kraften påføres. Hvis punkt 5.1.4. imidlertidskal anvendes af praktiske grunde (indtrykning til mindre end 9,5 mm og mereend 3,2 mm), kan det være mere hensigtsmæssigt, efter fabrikantens valg, atefterprøve specifikationerne i punkt 5.1.4. før den i punkt 5.1.5. specificeredekraft på 37,8 daN påføres.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 24
▼M1
Ad pkt. 5.1.6.:
Eftersom reglerne kun gælder den hårde støtte i forbindelse med bløde mate-
rialer, skal fremspringet kun måles ud fra den hårde støtte.
Shore hårdheden måles på prøver af samme genstand, som skal undersøges. Hvis
det på grund af materialets beskaffenhed er umuligt at gennemføre en hårdheds-måling efter shore A metoden, må den bestemmes ved tilsvarende metoder.
Ad pkt. 5.2.1.:Pedalerne, pedalarmene og deres nærmeste rotationsmekanismer, men ikke det
omkringliggende understøtningsblik, er undtaget.
Ad pkt. 5.2.2.:Kriteriet til afgørelse af, om håndbremsegrebet kan rammes, er anvendelsen af:
— modelhovedet specificeret i bilag II, såfremt grebet er anbragt over eller på
instrumentbrættets niveau (skal prøves i overensstemmelse med punkt 5.1. oginden for det område, som kan rammes);
— det knæ, som er specificeret i bilag VI, såfremt grebet er anbragt under
instrumentbrættets niveau (i dette tilfælde skal grebets arm prøves i overens-stemmelse med pkt. 5.3.2.3.).
Ad pkt. 5.2.3.:De tekniske specifikationer, som er angivet i pkt. 5.2.3., gælder også hylder og
konsoldele, som er anbragt under instrumentbrættets niveau mellem forsæderne,under betingelse af, at de befinder sig foran H-punktet. Hvis der findes et lukkethulrum, skal det være et handskerum, som ikke er dækket af disse specifikati-oner.
Ad pkt. 5.2.3.1.:De angivne dimensioner gælder overfladen, således som den er før påførsel af et
materiale med en hårdhed på mindre end 50 shore A (se 5.2.4.). Prøverne forenergiabsorption skal udføres efter retningslinjerne i bilag III.
Ad pkt. 5.2.3.2.:Hvis en hylde løsnes eller brækker, må dette ikke skabe farlige kanter, dette
gælder ikke alene hyldekanten, men også alle andre kanter, der som følge af denpåførte kraft, i kabinen kommer til at vende ind mod passagererne.
Den mest modstandsdygtige del af hylden anses for at befinde sig der, hvor den
er fastgjort. Ligeledes vil »sammentrykkes i betydelig grad« sige, at hylden skalvære foldet eller deformeret på en måde, som er tydelig for det blotte øje, derhvor prøvecylinderen har ramt. En elastisk deformation er tilladt.
Prøvecylinderen skal være mindst 50 mm lang.Ad pkt. 5.3.:Udtrykket »Andre dele« kan indbefatte komponenter som vindueslåse, de øvre
fastgøringer af sikkerhedsseler og andre dele, som befinder sig i det område, som
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 25
▼M1
er beregnet til fødderne, og på dørsiderne, medmindre disse områder er behandlet
i det forudgående eller er undtaget i teksten.
Ad pkt. 5.3.2.:Det område, som befinder sig mellem forvæggen og instrumentbrættet, over
instrumentbrættets nedre kant, er ikke underkastet forskrifterne i pkt. 5.3.
Ad pkt. 5.3.2.1.:Radien på 3,2 mm gælder for alle dele, som kan berøres, dækkes af pkt. 5.3., når
man tager alle positioner som anvendes, i betragtning.
Undtaget er handskerummet, der kun skal betragtes i lukket tilstand, sikkerheds-
selerne normalt i spændt tilstand; men alle bæltedele, som har en fast sammen-rullet hviletilstand, skal også opfylde forskriften om en radius på 3,2 mm i dennetilstand.
Ad pkt. 5.3.2.2.:Referenceoverfladen bestemmes ved anvendelse af den anordning, der er
beskrevet i bilag V, pkt. 2, anvendt med en kraft på 2 daN. Når dette ikke ermuligt, anvendes den metode, der er beskrevet i bilag V, pkt. 1 med en kraft på 2daN.
Afgørelsen af, hvad der er farlige fremspring, er overladt til de ansvarlige
prøvningsmyndigheder.
Kraften på 37,8 daN skal anvendes, også selv om det oprindelige fremspring er
mindre end 35 eller 25 mm, respektivt. Fremspringet måles med kraften påført.
Den vandrette kraft i længderetningen på 37,8 daN påføres normalt ved hjælp af
et stempel med flad endeflade med en diameter på højst 50 mm; men såfremtdette er umuligt, kan en tilsvarende anden metode anvendes, f.eks. ved at fjernedele, som er i vejen.
Ad pkt. 5.3.2.3.:Ved en gearstang er den mest fremtrædende del det håndtag eller den knop, der
først berøres når man bevæger et lodret tværplan i vandret længderetning.Såfremt en hvilken som helst del at en gearstang eller en håndbremse befindersig over H-punktets niveau, betragtes denne som værende fuldstændig overH-punktets niveau.
Ad pkt. 5.3.4.:Når de (t) vandrette plan (er) gennem H-punktet for de laveste for- og bagsæder
ikke falder sammen, bestemmes et lodret plan vinkelret på køretøjets længdeakseog gående gennem H-punktet for forsædet. Det udelukkede område betragtes daseparat for kabinerne til for- og bagsædepassagererne med hensyn til deresrespektive H-punkt og indtil det lodrette plan som defineret ovenfor.
Ad pkt. 5.3.4.1.:Flytbare solskærme skal prøves i alle deres mulige stillinger. Solskærmes
rammer betragtes ikke som faste afstivninger (se pkt. 5.3.5.).
Ad pkt. 5.4.:Når taget skal prøves for at måle fremspring samt de dele, der kan berøres af en
kugle med en diameter på 165 mm, skal loftsbeklædningen fjernes. Ved denforeskrevne bestemmelse af krumningsradier skal de størrelser og egenskaberved loftbeklædningsmaterialet, som har betydning herfor, tages i betragtning. Detområde af taget, som prøves, skal strække sig foran og over det tværplan, som erbegrænset af referencelinjen for dukkens overkrop, når denne er anbragt på detsæde, som er længst bagud.
Ad pkt. 5.4.2.1.: (se også ad pkt. 5.1.1. angående definition af skarp kant).Fremspring nedad skal måles vinkelret på taget i henhold til stk . 1 i bilag V.
Bredden af et fremspringende parti skal måles vinkelret på fremspringets akse. I
særdeleshed må afstivninger eller ribber i taget ikke give anledning til fremspringpå tagets indre overflade, som er større end 19 mm.
Ad pkt. 5.5.:Tragribber i oplukkelige tage skal opfylde forskriften i punkt 5.4., hvis de kan
berøres af en kugle med en diameter på 165 mm.
Ad pkt. 5.5.1.2., 5.5.1.2.1., 5.5.1.2.2.:Når betjeningsapparatet er i hvilestilling og taget er lukket, skal det opfylde alle
de specificerede betingelser.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 26
▼M1
Ad pkt. 5.5.1.2.3.:
Kraften på 37,8 daN skal anvendes, også selv om det oprindelige fremspring er
mindre end eller lig 25 mm. Fremspringet måles med kraften påført.
Kraften på 37,8 daN påføres i slagretningen som defineret i bilag III som
tangenten til modelhovedets bane, normalt ved hjælp af et stempel med fladendeflade med en diameter, der ikke overstiger 50 mm; men når dette ikke ermuligt, kan en tilsvarende anden metode anvendes, f.eks. ved at fjerne degenstande, som er i vejen.
»I hvilestilling« betyder den stilling af betjeningshåndtaget, hvor det er låst.Ad pkt. 5.6.:Tagforstærkningen ved cabriolets udgør ikke en sikkerhedsbøjle.Ad pkt. 5.6.1.:Den øvre del af forruderammen begynder over det gennemsigtige omrids af
forruden.
ad pkt. 5.7.1.1.:Se også ad pkt. 5.1.1. om begrebet skarp kant.Ad pkt. 5.7.1.2.:Ved definitionen af hovedets anslagsområde på ryglænet for forsæderne skal alle
elementer, som er nødvendige for ryglænets bærende dele, betragtes som en delaf ryglænet.
Ad pkt. 5.7.1.2.3.:Polstringen af sædets strukturdele har også til formål at undgå farlige spidser og
skarpe kanter, der kan forøge risikoen for og alvoren af læsioner hos passage-rerne.
AD BILAG II
BESTEMMELSE AF HOVEDETS ANSLAGSOMRÅDE
Ad pkt. 2.1.1.2.:Valget mellem de tofremgangsmåder til bestemmelse af højden er o verladt til
frabrikanten.
Ad pkt. 2.2.:Ved bestemmelse af kontaktpunkterne ændres længden på målearmen ikke ved
en given undersøgelse. enhver undersøgelse skal begynde i lodret stilling.
Ad pkt. 3.:Dimensionen 25,4 mm svarer til afstanden mellem et vandret plan gennem
H-punktet og den vandrette tangent til det nederste omrids af modelhovedet.
AD BILAG III
FREMGANGSMÅDE TIL AFPRØVNING AF ENERGIABSORBERENDE
MATERIALER
Ad pkt. 1.4.:Med hensyn til brud på en hvilken som helst del under afprøvningen for opta-
gelse af energi se bemærkning ad bilag I, pkt. 5.1.2.
AD BILAG IV
FREMGANGSMÅDE TIL BESTEMMELSE AF H-PUNKTET OG
RYGLÆNETS FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL SAMT TILKONTROL AF R- OG H-PUNKTERNES INDBYRDES POSITION OG AFFORHOLDET MELLEM RYGLÆNETS KONSTRUKTIVT BESTEMTE
OG FAKTISKE HÆLDNINGSVINKEL
Ad pkt. 4.:Ved bestemmelse af H-punktet for et sæde kan de andre sæder om nødvendigt
tages ud.
1974L0060 — DA — 26.05.1978 — 001.001 — 27
▼M1
AD BILAG VI
APPARAT OG FREMGANGSMÅDE TIL GENNEMFØRELSE AF
PUNKT 5.2.1. I BILAG I
Ad første sætning:Dele, der udgør betjeningsorganer beregnet til fødderne, er udført som pedaler.