1976L0621 — DA — 05.06.2003 — 003.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 20. juli 1976

om fastsættelse af det maksimale indhold af erucasyre i olier og fedtstoffer, der uden yderligere forarbejdning er bestemt til konsum, samt i fødevarer, der tilsættes olier eller fedtstoffer

(76/621/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43 og 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Indtagelse af store mængder rapsolie har vist sig at fremkalde uheldige virkninger hos forsøgsdyr, men det er ikke påvist, at disse virkninger kan forekomme hos mennesker; disse virkninger synes i hovedsagen at stamme fra erucasyre, som er en af bestanddelene af denne olie; andre spiselige olier og fedtstoffer indeholder erucasyre; der udføres for nærværende undersøgelser med hensyn til rapsolie og andre olier og fedtstoffer, men indtil resultaterne heraf foreligger, bør optagelse af erucasyre begrænses af forsigtighedshensyn; med henblik herpå skal der fastsættes et maksimalt indhold af erucasyre i olier og fedtstoffer samt i de fødevarer, disse tilsættes; uden skade for sundheden erdet imidlertid muligt at udelukke fra dette direktivs anvendelsesområde de fødevarer, som i alt kun indeholder ringe fedtstofmængder; da der ikke foreligger nøjagtigt og endeligt videnskabeligt materiale på dette område, og da der skal tages hensyn til den kvalitative udvikling inden for rapsfrøproduktionen i Fællesskabet, må der med henblik herpå fastsættes et maksimalt indhold, som skal gælde senest fra 1. juli 1979, og som sikrer beskyttelsen af menneskers sundhed; erucasyreindholdet må under alle omstændigheder ikke overstige 10 % fra den 1. juli 1977; alt efter produkttyper og spisevaner har nogle medlemsstater allerede fastsat maksimale indhold af erucasyre ud fra sundhedsmæssigt begrundede krav; fastsættelse af de nærmere bestemmelser for prøveudtagning og for de analysemetoder, der er nødvendige for bestemmelsen af indholdet af erucasyre i de berørte produkter, er gennemførelsesforanstaltninger af teknisk art, og det bør overlades til Kommissionen at vedtage disse med henblik på at forenkle og fremskynde fremgangsmåden; i de tilfælde, hvor Rådet overdrager Kommissionen beføjelser med henblik på gennemførelse af de regler, der er fastsat på levnedsmiddelområdet, bør der fastlægges en procedure for et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for Den stående Levnedsmiddelkomité nedsat ved Rådets afgørelse af 13. november 1969 ( 3 ) — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv vedrører:

a) olier, fedtstoffer og blandinger heraf, der uden yderligere forarbejdning er bestemt til konsum,

b) tilberedte fødevarer tilsat olier, fedtstoffer eller blandinger heraf, med et samlet fedtstofindhold på over 5 %; medlemsstaterne kan dog også anvende dette direktiv på fødevarer, hvis fedtstofindhold er lig med eller mindre end 5 %.

Artikel 2

1. Senest fra den 1. juli 1979 må indholdet af erucasyre i de i artikel 1 omhandlede produkter, beregnet på grundlag af det samlede fedtsyreindhold i de fedtstoffer, de indeholder, ikke overstige 5 %.

2. Under alle omstændigheder fastsætter medlemsstaterne fra den 1. juli 1977 et erucasyreindhold, der ikke overstiger 10 %.

Artikel 3

De nærmere bestemmelser om prøveudtagning og analysemetoder, der er nødvendige til bestemmelse af indholdet af erucasyre i de i artikel 1 omhandlede produkter, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 5.

Artikel 4

1. Såfremt en medlemsstat ud fra en udførlig begrundelse på basis af nye data, som er fremkommet efter direktivets vedtagelse, eller en nyvurdering, som har fundet sted efter direktivets vedtagelse, af allerede foreliggende data, bliver klar over, at det maksimale indhold af erucasyre, som er fastsat i artikel 2, udgør en fare for menneskers sundhed, selv om der er overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv, kan denne medlemsstat på sit område midlertidigt suspendere eller indskrænke anvendelsen af de omhandlede bestemmelser. Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver de grunde, der har ført til dens afgørelse.

2. Kommissionen undersøger snarest muligt de grunde, som den pågældende medlemsstat har anført, og konsulterer dernæst medlemsstaterne i Den stående Levnedsmiddelkomité hvorefter den straks afgiver sin udtalelse og træffer passende foranstaltninger.

3. Såfremt Kommissionen finder, at det er nødvendigt at foretage ændringer i direktivet for at afhjælpe de i stk. 1 anførte vanskeligheder og for at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, iværksætter den den i artikel 5 fastsatte fremgangsmåde med henblik på at fastlægge sådanne ændringer; i dette tilfælde kan den medlemsstat, som har indført beskyttelsesforanstaltninger, opretholde disse, indtil de omhandlede ændringer træder i kraft.

▼M1

Artikel 5

1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/2002 ( 4 ).

2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF ( 5 ).

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.

▼B

Artikel 6

Artikel 5 anvendes for et tidsrum af 18 måneder fra det tidspunkt, hvor komiteen for første gang har fået forelagt sagen i medfør af artikel 5, stk. 1.

Artikel 7

1. Såfremt det er påkrævet, ændrer medlemsstaterne deres retsforskrifter inden den 1. januar 1977 for at efterkomme dette direktiv og underretter straks Kommissionen herom.

2. De således ændrede retsforskrifter anvendes for varer, der bringes i handelen for første gang henholdsvis den 1. juli 1977 og den 1. juli 1979.

Artikel 8

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

( 1 ) EFT nr. C 280 af 8. 12. 1975, s. 13.

( 2 ) EFT nr. C 286 af 15. 12. 1975, s. 39.

( 3 ) EFT nr. L 291 af 29. 11. 1969, s. 9.

( 4 ) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

( 5 ) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.