90)

I tredje del, afsnit IV, indsættes følgende kapitler:

»KAPITEL 1a

Den alternative standardmetode







Afdeling 1

Generelle bestemmelser

Artikel 325c

Den alternative standardmetodes anvendelsesområde og struktur

1. Den alternative standardmetode, der er beskrevet i dette kapitel, anvendes kun med henblik på det i artikel 430b, stk. 1, fastsatte indberetningskrav.

2. Institutterne beregner kapitalgrundlagskravene vedrørende markedsrisiko i overensstemmelse med den alternative standardmetode for en portefølje af positioner i handelsbeholdningen eller positioner uden for handelsbeholdningen, der er udsat for valutakursrisiko og råvarerisiko, som summen af følgende tre komponenter: a) kapitalgrundlagskravet efter følsomhedsmetoden, som er beskrevet i afdeling 2 b) kapitalgrundlagskravet for misligholdelsesrisiko, som er beskrevet i afdeling 5, som kun finder anvendelse på positioner i handelsbeholdningen omhandlet i denne afdeling c) kapitalgrundlagskravet vedrørende resterende risici, som er beskrevet i afdeling 4, som kun finder anvendelse på de positioner i handelsbeholdningen, der er omhandlet i denne afdeling.







Afdeling 2

Beregning af kapitalgrundlagskrav efter følsomhedsmetoden

Artikel 325d

Definitioner

I dette kapitel forstås ved:

1) »risikoklasse« : en af følgende syv kategorier: i) generel renterisiko ii) kreditspændsrisiko (CSR) for ikkesecuritiseringer iii) kreditspændsrisiko for securitiseringer, der ikke indgår i den alternative korrelationshandelsportefølje (CSR uden for ACTP) iv) kreditspændsrisiko for securitiseringer, der indgår i den alternative korrelationshandelsportefølje (CSR i ACTP) v) aktierisiko vi) råvarerisiko vii) valutakursrisiko.

2) »følsomhed« : den relative ændring i en positions værdi som følge af en ændring i værdien af en af de relevante risikofaktorer for positionen, beregnet efter instituttets værdiansættelsesmodel i overensstemmelse med afdeling 3, underafdeling 2

3) »undergruppe« : en underkategori af positioner i en risikoklasse med en tilsvarende risikoprofil, som er tildelt en risikovægt, jf. afdeling 3, underafdeling 1.

Artikel 325e

Følsomhedsmetodens komponenter

1. Institutterne beregner kapitalgrundlagskravet i relation til markedsrisiko efter følsomhedsmetoden ved at aggregere følgende tre kapitalgrundlagskrav i henhold til artikel 325h: a) kapitalgrundlagskrav vedrørende deltarisiko, som omfatter risikoen for ændringer af et instruments værdi som følge af bevægelser i dets ikkevolatilitetsrelaterede risikofaktorer b) kapitalgrundlagskrav vedrørende vegarisiko, som omfatter risikoen for ændringer af et instruments værdi som følge af bevægelser i dets volatilitetsrelaterede risikofaktorer c) kapitalgrundlagskrav vedrørende curvaturerisiko, som omfatter risikoen for ændringer af et instruments værdi som følge af bevægelser i dets væsentligste ikkevolatilitetsrelaterede risikofaktorer, der ikke er omfattet af kapitalgrundlagskrav vedrørende deltarisiko.

2. Med henblik på beregningen i stk. 1: a) er alle positioner af instrumenter med optionalitet omfattet af kapitalgrundlagskravene i stk. 1, litra a), b) og c) b) er alle positioner af instrumenter uden optionalitet omfattet af kapitalgrundlagskravene i stk. 1, litra a).

Med henblik på dette kapitel omfatter instrumenter med optionalitet bl.a. call-optioner, put-optioner, optioner med øvre (caps) eller nedre grænse (floors), swaptioner, barriereoptioner og eksotiske optioner. Indbyggede optioner, som f.eks. optioner på førtidig indfrielse eller adfærdsmæssige optioner, anses for at være separate positioner i optioner med henblik på beregning af kapitalgrundlagskravene vedrørende markedsrisiko.

Med henblik på dette kapitel anses instrumenter, hvis pengestrømme kan angives som en lineær funktion af det underliggende instruments nominelle værdi, for at være instrumenter uden optionalitet.

Artikel 325f

Kapitalgrundlagskrav vedrørende delta- og vegarisici

1. Institutterne anvender de delta- og vegarisikofaktorer, som er beskrevet i afdeling 3, underafdeling 1, til at beregne kapitalgrundlagskravene vedrørende delta- og vegarisici.

2. Institutterne anvender den procedure, der er beskrevet i stk. 3-8, til at beregne kapitalgrundlagskravene vedrørende delta- og vegarisici.

3. For hver risikoklasse beregnes følsomheden af alle instrumenter, der er omfattet af kapitalgrundlagskravene vedrørende delta- eller vegarisici, for hver af de gældende delta- eller vegarisikofaktorer, som er omfattet af den pågældende risikoklasse efter de tilsvarende formler i afdeling 3, underafdeling 2. Hvis et instruments værdi afhænger af flere risikofaktorer, fastlægges følsomheden særskilt for hver risikofaktor.

4. Følsomheder henregnes til en af undergrupperne »b« inden for hver risikoklasse.

5. I hver undergruppe »b« modregnes de positive og negative følsomheder for samme risikofaktor for at få nettofølsomheden (s k ) for hver risikofaktor k i en undergruppe.

6. Nettofølsomhederne for hver risikofaktor i hver undergruppe multipliceres med de tilsvarende risikovægte, som er fastsat i afdeling 6, for at få de vægtede følsomheder for hver risikofaktor i denne undergruppe efter følgende formel: WS k = RW k · s k hvor WSk = de vægtede følsomheder RWk = risikovægtene, og sk = risikofaktoren

7. De vægtede følsomheder for de forskellige risikofaktorer i hver undergruppe aggregeres efter formlen nedenfor, hvor antallet i kvadratrodsfunktionen har en nedre grænse på nul, for at få den undergruppespecifikke følsomhed. De tilsvarende korrelationer for vægtede følsomheder i den samme undergruppe, som er fastsat i afdeling 6, anvendes. hvor Kb = den undergruppespecifikke følsomhed, og WS = de vægtede følsomheder.

8. Den undergruppespecifikke følsomhed (Kb) beregnes for hver undergruppe i en risikoklasse i overensstemmelse med stk. 5, 6 og 7. Når den undergruppespecifikke følsomhed er blevet beregnet for alle undergrupper, aggregeres vægtede følsomheder for alle risikofaktorer på tværs af undergrupper efter formlen nedenfor ved hjælp af de tilsvarende korrelationer γbc for vægtede følsomheder i forskellige undergrupper, som er fastsat i afdeling 6, for at få de risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav for delta- eller vegarisiko: hvor ▼C2 = for alle risikofaktorer i undergruppe b og i undergruppe c; når disse værdier for Sb og Sc giver et negativt tal for den samlede sum af , beregner instituttet det risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav for delta- eller vegarisiko ved hjælp af en alternativ specifikation, hvor ▼B Sb = max [min (Σk WSk, Kb), – Kb] for alle risikofaktorer i undergruppe b og Sc = max [min (Σk WSk, Kc), – Kc] for alle risikofaktorer i undergruppe c.

De risikoklassespecifikke delta- eller vegakapitalgrundlagskrav beregnes for hver risikoklasse i overensstemmelse med stk. 1-8.

Artikel 325g

Kapitalgrundlagskrav vedrørende curvaturerisiko

Institutter beregner kapitalgrundlagskravene vedrørende curvaturerisiko i overensstemmelse med den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

Artikel 325h

Aggregering af risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav vedrørende delta-, vega- og curvaturerisici

1. Institutterne aggregerer risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav vedrørende delta-, vega- og curvaturerisici efter den procedure, der er beskrevet i stk. 2, 3 og 4.

2. Den procedure for beregning af de risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav vedrørende delta-, vega- og curvaturerisiko, som er beskrevet i artikel 325f og 325g, udføres tre gange for hver risikoklasse, hvor der hver gang anvendes et forskelligt sæt korrelationsparametre ρkl (korrelation mellem risikofaktorer i en undergruppe) og γbc (korrelation mellem undergrupper i en risikoklasse). Hvert af disse tre sæt svarer til et forskelligt scenarie som følger: a) scenariet »mellemhøj korrelation«, hvor korrelationsparametrene ρkl og γbc forbliver uændrede i forhold til de i afdeling 6 angivne b) scenariet »høj korrelation«, hvor korrelationsparametrene ρkl og γbc, som er angivet i afdeling 6, alle multipliceres med 1,25, idet ρkl og γbc har en øvre grænse på 100 %. c) scenariet »lav korrelation« præciseres i den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

3. Institutterne beregner summen af de risikoklassespecifikke kapitalgrundlagskrav vedrørende delta-, vega- og curvaturerisiko for hvert scenarie for at opgøre tre scenariespecifikke kapitalgrundlagskrav.

4. Kapitalgrundlagskravet efter følsomhedsmetoden er det højeste af de tre scenariespecifikke kapitalgrundlagskrav, der er omhandlet i stk. 3.

Artikel 325i

Behandling af indeksinstrumenter og optioner med flere underliggende instrumenter

Institutter behandler indeksinstrumenter og optioner med flere underliggende instrumenter i overensstemmelse med den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

Artikel 325j

Behandling af kollektive investeringsordninger

Institutter behandler de kollektive investeringsordninger i overensstemmelse med den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

Artikel 325k

Emissionspositioner

1. Institutterne kan anvende den procedure, der er beskrevet i denne artikel, til at beregne kapitalgrundlagskravene vedrørende markedsrisiko for emissionspositioner i gælds- eller aktieinstrumenter.

2. Institutterne anvender en af de relevante multiplikationsfaktorer i tabel 1 på nettofølsomhederne for alle emissionspositioner i hver enkelt udsteder, bortset fra emissionspositioner, som tredjemænd har tegnet sig for eller forpligtet sig til at aftage på grundlag af en formel aftale, og beregner kapitalgrundlagskravene vedrørende markedsrisiko efter den metode, der er beskrevet i dette kapitel, på grundlag af de justerede nettofølsomheder.



Tabel 1 0. arbejdsdag 0 % 1. arbejdsdag 10 % 2. og 3. arbejdsdag 25 % 4. arbejdsdag 50 % 5. arbejdsdag 75 % efter 5. arbejdsdag 100 %

I denne artikel er »0. arbejdsdag« den arbejdsdag, hvor instituttet uden yderligere betingelser har forpligtet sig til at aftage en kendt mængde værdipapirer til en aftalt pris.

3. Institutterne underretter de kompetente myndigheder om deres brug af den procedure, der er beskrevet i denne artikel.







Afdeling 3

Definitioner af risikofaktorer og følsomheder







Underafdeling 1

Definitioner af risikofaktorer

Artikel 325l

Almindelige renterisikofaktorer

1. For alle almindelige renterisikofaktorer, herunder inflationsrisiko og valutabasisrisiko, er der én undergruppe pr. valuta, som hver især indeholder forskellige typer risikofaktorer.

De almindelige deltarenterisikofaktorer, som finder anvendelse på rentefølsomme instrumenter, er de relevante risikofrie satser for hver valuta og for hver af følgende løbetider: 0,25 år, 0,5 år, et år, to år, tre år, fem år, ti år, 15 år, 20 år og 30 år. Institutterne tildeler risikofaktorer til de angivne toppunkter ved lineær interpolation eller ved hjælp af en metode, der stemmer bedst overens med de værdiansættelsesfunktioner, som instituttets uafhængige risikokontrolfunktion anvender til at rapportere markedsrisiko eller overskud og tab til den øverste ledelse.

2. Institutterne indhenter de risikofrie satser for hver valuta fra pengemarkedsinstrumenter i instituttets handelsbeholdning, som har den laveste kreditrisiko, f.eks. overnight index swaps.

3. Kan institutterne ikke anvende metoden i stk. 2, baseres de risikofrie satser på en eller flere markedsbestemte swapkurver, som institutterne anvender til at opgøre positioner til markedsværdi, f.eks. swapkurverne for interbankrenten.

Foreligger der ikke tilstrækkelige data om de markedsbestemte swapkurver, der er beskrevet i stk. 2 og første afsnit i dette stykke, kan de risikofrie satser udledes af den mest hensigtsmæssige statsobligationskurve for en given valuta.

Anvender institutterne de almindelige renterisikofaktorer, der er udledt efter proceduren i andet afsnit, for statsobligationsinstrumenter, fritages statsobligationsinstrumentet ikke fra kapitalgrundlagskravet vedrørende kreditspændsrisiko. Er det i disse tilfælde ikke muligt at isolere den risikofrie sats fra kreditspændskomponenten, henføres følsomheden for risikofaktoren både til klassen for almindelig renterisiko og til klassen for kreditspændsrisiko.

4. For risikofaktorer vedrørende almindelig renterisiko udgør hver valuta en særskilt undergruppe. Institutterne tildeler forskellige risikovægte til risikofaktorer i den samme undergruppe, men med forskellige løbetider i overensstemmelse med afdeling 6.

Institutterne anvender yderligere risikofaktorer for inflationsrisiko på gældsinstrumenter, hvis pengestrømme funktionelt afhænger af inflationsraten. Disse yderligere risikofaktorer består af en vektor af de markedsbestemte inflationsrater for forskellige løbetider for hver valuta. For hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er inflationsrater, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument.

5. Institutterne beregner instrumentets følsomhed over for den yderligere risikofaktor for inflationsrisiko i stk. 4 som ændringen i instrumentets værdi ifølge dets værdiansættelsesmodel som et resultat af en ændring i hver af vektorens komponenter på ét basispoint. Hver valuta udgør en særskilt undergruppe. I hver undergruppe behandler institutterne inflation som en enkelt risikofaktor, uanset antallet af komponenter i hver vektor. Institutterne modregner alle følsomheder over for inflation i en undergruppe, der er beregnet som beskrevet i dette stykke, for at få en enkelt nettofølsomhed for hver undergruppe.

6. Gældsinstrumenter, der omfatter betalinger i forskellige valutaer, er også udsat for valutabasisrisiko mellem disse valutaer. Med henblik på følsomhedsmetoden skal de risikofaktorer, som institutterne anvender, være valutabasisrisikoen for hver valuta i forhold til US-dollar eller euro. Institutterne beregner en valutabasis, der hverken vedrører basis i forhold til USD eller basis i forhold til euro, som enten »basis i forhold til US-dollar« eller »basis i forhold til euro«.

Hver valutabasisrisikofaktor består af en vektor af valutabasis med forskellige løbetider for hver valuta. For hvert gældsinstrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er valutabaser, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument. Hver valuta udgør en særskilt undergruppe.

Institutterne beregner instrumentets følsomhed over for valutabasisrisikofaktoren som ændringen i instrumentets værdi ifølge dets værdiansættelsesmodel som et resultat af en ændring i hver af vektorens komponenter på ét basispoint. Hver valuta udgør en særskilt undergruppe. I hver undergruppe er der to mulige særskilte risikofaktorer: basis i forhold til euro og basis i forhold til US-dollar, uanset antallet af komponenter i hver valutabasisvektor. Det maksimale antal nettofølsomheder for hver undergruppe er to.

7. De almindelige vegarenterisikofaktorer, som finder anvendelse på optioner med underliggende instrumenter, der er følsomme over for den almindelige rente, er de implicitte volatiliteter af de relevante risikofrie satser som beskrevet i stk. 2 og 3, som henregnes til undergrupper afhængigt af valutaen og henføres til følgende løbetider i hver undergruppe: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. Der er en undergruppe for hver valuta.

Med henblik på netting anser institutterne implicitte volatiliteter, som er tilknyttet de samme risikofrie satser og henført til de samme løbetider, for at udgøre den samme risikofaktor.

Når institutterne henfører implicitte volatiliteter til løbetiderne som omhandlet i dette stykke, gælder følgende krav:

a) hvis optionens løbetid er tilpasset det underliggende instruments løbetid, tages en enkelt risikofaktor, som henføres til den pågældende løbetid, i betragtning

b) hvis optionens løbetid er kortere end det underliggende instruments løbetid, tages følgende risikofaktorer i betragtning således: i) den første risikofaktor henføres til optionens løbetid ii) den anden risikofaktor henføres til restløbetiden for optionens underliggende instrument på optionens udløbsdato.

8. De almindelige curvaturerenterisikofaktorer, som institutterne skal anvende, består af en vektor af risikofrie satser, som repræsenterer en specifik risikofri rentekurve for hver valuta. Hver valuta udgør en særskilt undergruppe. For hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er forskellige løbetider for risikofrie satser, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument.

9. Institutterne beregner instrumentets følsomhed over for hver risikofaktor, der er anvendt i curvaturerisikoformlen, i overensstemmelse med artikel 325g. Med henblik på curvaturerisikoen anser institutterne vektorer, som svarer til forskellige rentekurver og har et forskelligt antal komponenter, for at være den samme risikofaktor, såfremt disse vektorer svarer til den samme valuta. Institutterne modregner følsomheder over for den samme risikofaktor. Der må kun være en nettofølsomhed for hver undergruppe.

Der er ingen kapitalgrundlagskrav vedrørende curvaturerisiko for inflationsrisici og valutabasisrisici.

Artikel 325m

Kreditspændsrisikofaktorer for ikkesecuritiseringsinstrumenter

1. De deltakreditspændsrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på ikkesecuritiseringsinstrumenter, som er følsomme over for disse instrumenters kreditspænd, er kreditspændssatser for udstedere, der er udledt af de relevante gældsinstrumenter og credit default swaps og henført til hver af følgende løbetider: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. Institutterne anvender kun én risikofaktor for hver udsteder og hver løbetid, uanset om disse kreditspændssatser for udstedere er udledt af gældsinstrumenter eller credit default swaps. Undergrupperne er sektorundergrupper, jf. afdeling 6, og hver undergruppe indeholder alle de risikofaktorer, der henføres til den pågældende sektor.

2. De vegakreditspændsrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende ikkesecuritiseringsinstrumenter, som er følsomme over for kreditspænd, er de implicitte volatiliteter for kreditspændssatserne for udstederne af de underliggende instrumenter beregnet som anført i stk. 1, som henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiden for den option, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. Der anvendes de samme undergrupper som ved deltakreditspændsrisikoen for ikkesecuritiseringsinstrumenter.

3. De curvaturekreditspændsrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på ikkesecuritiseringsinstrumenter, består af en vektor af kreditspændssatser, som repræsenterer en kreditspændskurve, der er specifik for udstederen. For hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er forskellige løbetider for kreditspændssatser, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument. Der anvendes de samme undergrupper som ved deltakreditspændsrisikoen for ikkesecuritiseringsinstrumenter.

4. Institutterne beregner instrumentets følsomhed over for hver risikofaktor, der er anvendt i curvaturerisikoformlen, i overensstemmelse med artikel 325g. Med henblik på curvaturerisikoen anser institutterne vektorer, som er udledt af relevante gældsinstrumenter eller credit default swaps og har et forskelligt antal komponenter, for at være den samme risikofaktor, forudsat at disse vektorer svarer til den samme udsteder.

Artikel 325n

Kreditspændsrisikofaktorer for securitiseringsinstrumenter

1. Institutterne anvender kreditspændsrisikofaktorerne, jf. stk. 3, på securitiseringspositioner, der indgår i ACTP'en, jf. artikel 325, stk. 6, 7 og 8.

Institutterne anvender kreditspændsrisikofaktorerne, jf. stk. 5, på securitiseringspositioner, der ikke indgår i ACTP'en, jf. artikel 325, stk. 6, 7 og 8.

2. De undergrupper, der finder anvendelse på kreditspændsrisikoen for securitiseringer, der indgår i ACTP'en, er de samme som de undergrupper, der finder anvendelse på kreditspændsrisikoen for ikkesecuritiseringer, jf. afdeling 6.

De undergrupper, der finder anvendelse på kreditspændsrisikoen for securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en, er specifikke for denne risikoklassekategori, jf. afdeling 6.

3. De kreditspændsrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på securitiseringspositioner, der indgår i ACTP'en, er følgende: a) deltarisikofaktorerne er alle de relevante kreditspændssatser for udstederne af securitiseringspositionens underliggende eksponeringer, der er udledt af de relevante gældsinstrumenter og credit default swaps, og for hver af følgende løbetider: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. b) de vegarisikofaktorer, der finder anvendelse på optioner med securitiseringspositioner, som indgår i ACTP'en som underliggende instrumenter, er de implicitte volatiliteter for kreditspændene for udstederne af securitiseringspositionens underliggende eksponeringer, der er beregnet som anført i litra a), og som henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiden for den tilsvarende option, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. c) curvaturerisikofaktorerne er de relevante kreditspændsrentekurver for udstederne af securitiseringspositionens underliggende eksponeringer udtrykt som en vektor af kreditspændssatser for forskellige løbetider, der er beregnet som anført i litra a); for hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er forskellige løbetider for kreditspændssatser, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument.

4. Institutterne beregner securitiseringspositionens følsomhed over for hver risikofaktor, der er anvendt i curvaturerisikoformlen, i overensstemmelse med artikel 325g. Med henblik på curvaturerisikoen anser institutterne vektorer, som er udledt af enten relevante gældsinstrumenter eller credit default swaps og har et forskelligt antal komponenter, for at være den samme risikofaktor, forudsat at disse vektorer svarer til den samme udsteder.

5. De kreditspændsrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på securitiseringspositioner, som ikke indgår i ACTP'en, henviser til tranchens spænd og ikke de underliggende instrumenters spænd og svarer til følgende: a) deltarisikofaktorerne er de relevante kreditspændssatser for tranchen henført til følgende løbetider i overensstemmelse med tranchens løbetid: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år b) de vegarisikofaktorer, der finder anvendelse på optioner med securitiseringspositioner, som ikke indgår i ACTP'en som underliggende instrumenter, er de implicitte volatiliteter for kreditspændene for trancherne, som hver især henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiden for den option, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. c) curvaturerisikofaktorerne er de samme som beskrevet i litra a); en fælles risikovægt finder anvendelse på alle disse risikofaktorer, jf. afdeling 6.

Artikel 325o

Aktierisikofaktorer

1. Undergrupperne for alle aktierisikofaktorer er de sektorbestemte undergrupper, der er omhandlet i afdeling 6.

2. De deltaaktierisikofaktorer, som institutterne skal anvende, er alle aktiespotkurserne og alle aktiegenkøbssatserne.

Med henblik på aktierisiko udgør en specifik aktiegenkøbskurve en enkelt risikofaktor, der udtrykkes som en vektor af genkøbssatser for forskellige løbetider. For hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er forskellige løbetider for genkøbssatser, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument.

Institutterne beregner instrumentets følsomhed over for en aktierisikofaktor som ændringen i instrumentets værdi ifølge dets værdiansættelsesmodel som et resultat af en ændring i hver af vektorens komponenter på ét basispoint. Institutterne modregner følsomheder over for risikofaktoren for den samme akties genkøbssats, uanset antallet af komponenter i hver vektor.

3. De vegaaktierisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, som er følsomme over for aktierisiko, er de implicitte volatiliteter for aktiespotkurser, som henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiderne for de tilsvarende optioner, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. Der er ingen kapitalgrundlagskrav vedrørende vegarisiko for aktiegenkøbssatser.

4. De curvatureaktierisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, som er følsomme over for aktierisiko, er alle aktiespotkurserne, uanset de tilsvarende optioners løbetid. Der er ingen kapitalgrundlagskrav vedrørende curvaturerisiko for aktiegenkøbssatser.

Artikel 325p

Råvarerisikofaktorer

1. Undergrupperne for alle råvarerisikofaktorer er de sektorbestemte undergrupper, der er omhandlet i afdeling 6.

2. De deltaråvarerisikofaktorer, som institutterne skal anvende på instrumenter, der er følsomme over for råvarer, er alle råvarespotpriserne for hver råvaretype og hver af følgende løbetider: 0,25 år, 0,5 år, et år, to år, tre år, fem år, ti år, 15 år, 20 år og 30 år. Institutterne anser kun to råvarepriser på den samme type råvare og med samme løbetid for at udgøre den samme risikofaktor, når de juridiske vilkår vedrørende leveringssted er identiske.

3. De vegaråvarerisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, som er følsomme over for råvarerisici, er de implicitte volatiliteter for råvarepriser for hver råvaretype, som henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiderne for de tilsvarende optioner, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år. Institutterne anser følsomheder over for den samme råvaretype, som er henført til den samme løbetid, for at være en enkelt risikofaktor, som institutterne derefter modregner.

4. De curvatureråvarerisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, der er følsomme over for råvarerisici, er et sæt råvarepriser med forskellige løbetider for hver råvaretype udtrykt som en vektor. For hvert instrument indeholder vektoren lige så mange komponenter, som der er forskellige løbetider for priser på denne råvare, der anvendes som variabler i instituttets værdiansættelsesmodel for det pågældende instrument. Institutterne sondrer ikke mellem råvarepriser efter leveringssted.

Instrumentets følsomhed over for hver risikofaktor, der er anvendt i curvaturerisikoformlen, beregnes i overensstemmelse med artikel 325g. Med henblik på curvaturerisikoen anser institutterne vektorer, som har et forskelligt antal komponenter, for at være den samme risikofaktor, såfremt disse vektorer svarer til den samme råvaretype.

Artikel 325q

Valutakursrisikofaktorer

1. De deltavalutakursrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på instrumenter, der er følsomme over for valutarisici, er alle spotvalutakurserne mellem den valuta, som et instrument er denomineret i, og instituttets indberetningsvaluta. Der er en undergruppe for hvert valutapar, som indeholder en enkelt risikofaktor og en enkelt nettofølsomhed.

2. De vegavalutakursrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, som er følsomme over for valutarisici, er de implicitte volatiliteter for valutakurser mellem valutaparrene i stk. 1. Disse implicitte volatiliteter for valutakurser henføres til følgende løbetider i overensstemmelse med løbetiderne for de tilsvarende optioner, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav: 0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år.

3. De curvaturevalutakursrisikofaktorer, som institutterne skal anvende på optioner med underliggende instrumenter, som er følsomme over for valutarisici, er de samme som omhandlet i stk. 1.

4. Institutterne skal ikke sondre mellem onshore- og offshorevarianter af en valuta for alle delta-, vega- og curvaturerisikofaktorer for valutakurser.







Underafdeling 2

Definitioner af følsomheder

Artikel 325r

Deltarisikofølsomheder

1. Institutterne beregner følsomheder over for almindelig deltarenterisiko (GIRR) således: a) følsomhederne over for risikofaktorer, der består af risikofrie satser, beregnes således: hvor = følsomhederne over for risikofaktorer, der består af risikofrie satser rkt = satsen for en risikofri kurve k med løbetiden t Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og x,y = andre risikofaktorer end rkt i værdiansættelsesfunktionen Vi b) følsomhederne over for risikofaktorer, der består af inflationsrisiko og valutabasisrisiko, beregnes således: hvor = følsomhederne over for risikofaktorer, der består af inflationsrisiko og valutabasisrisiko = en vektor af m komponenter, som repræsenterer den implicitte inflationskurve eller valutabasiskurven for en given valuta j, hvor m er lig med det antal inflations- eller valutarelaterede variabler, der er anvendt i værdiansættelsesmodellen for instrumentet i = enhedsmatricen for dimensionen (1 x m) Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og y,z = andre variabler i værdiansættelsesmodellen.

2. Institutterne beregner følsomhederne over for deltakreditspændsrisiko for alle securitiserings- og ikkesecuritiseringspositioner således: hvor = følsomhederne over for deltakreditspændsrisiko for alle securitiserings- og ikkesecuritiseringspositioner cskt = værdien af kreditspændssatsen for en udsteder j ved løbetiden t Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og x,y = andre risikofaktorer end cskt i værdiansættelsesfunktionen Vi

3. Institutterne beregner følsomhederne over for deltaaktierisiko således: a) følsomhederne over for risikofaktorer, der består af aktiespotkurser, beregnes således: hvor sk = følsomhederne over for risikofaktorer, der består af aktiespotkurser k = en specifik aktie EQk = værdien af spotkursen for denne aktie Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og x,y = andre risikofaktorer end EQk i værdiansættelsesfunktionen Vi b) følsomhederne over for risikofaktorer, der består af aktierepokurser, beregnes således: hvor = følsomhederne over for risikofaktorer, der består af aktierepokurser k = indekset for aktien = en vektor af m komponenter, der repræsenterer løbetidsstrukturen ved genkøb for en specifik aktie k, hvor m er lig med det antal genkøbssatser, der svarer til de forskellige løbetider, der anvendes i værdiansættelsesmodellen for instrumentet i = enhedsmatricen for dimensionen (1 x m) Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og y,z = andre risikofaktorer end

i værdiansættelsesfunktionen Vi

4. Institutterne beregner følsomhederne over for deltaråvarerisiko for hver risikofaktor k således: hvor sk = følsomhederne over for deltaråvarerisiko k = en given råvarerisikofaktor CTYk = værdien af risikofaktoren k ▼C2 Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og ▼B y,z = andre risikofaktorer end CTYk i værdiansættelsesmodellen for instrumentet i.

5. Institutterne beregner følsomhederne over for deltavalutakursrisiko for hver valutakursrisikofaktor k således: hvor sk = følsomhederne over for deltavalutakursrisiko k = en given valutakursrisikofaktor FXk = værdien af risikofaktoren ▼C2 Vi (.) = værdiansættelsesfunktionen for instrumentet i, og ▼B y,z = andre risikofaktorer end i værdiansættelsesmodellen for instrumentet i.

Artikel 325s

Vegarisikofølsomheder

1. Institutterne beregner en options vegarisikofølsomhed over for en given risikofaktor k således: ▼B hvor sk = en options vegarisikofølsomhed k = en specifik vegarisikofaktor, der består af implicit volatilitet volk = værdien af denne risikofaktor, der bør udtrykkes som en procentdel, og x,y = andre risikofaktorer end volk i værdiansættelsesfunktionen Vi

2. I tilfælde af risikoklasser, hvor vegarisikofaktorer har en løbetidsdimension, men hvor reglerne om henførelse af risikofaktorer ikke finder anvendelse, fordi optionerne ikke har en løbetid, henfører institutterne disse risikofaktorer til den længste løbetid, der er fastsat. Sådanne optioner er omfattet af tillægget for restrisici.

3. Ved andre optioner end strike- eller barriereoptioner og optioner med flere strike- eller barrieremuligheder anvender institutterne den henførelse for strikes og løbetid, som instituttet anvendte internt ved værdiansættelsen af optionen. Sådanne optioner er også omfattet af tillægget for restrisici.

4. Institutterne beregner ikke vegarisikoen for securitiseringstrancher, der indgår i ACTP'en, jf. artikel 325, stk. 6, 7 og 8, som ikke har en implicit volatilitet. Kapitalgrundlagskrav vedrørende delta- og curvaturerisiko beregnes for disse securitiseringstrancher.

Artikel 325t

Krav til beregninger af følsomhed

1. Institutterne udleder følsomheder af instituttets værdiansættelsesmodeller, der tjener som basis for indberetning af overskud og tab til den øverste ledelse, ved at anvende formlerne i denne underafdeling.

Uanset første afsnit kan de kompetente myndigheder kræve, at et institut, som har fået tilladelse til at anvende den alternative metode med interne modeller, jf. kapitel 1b, anvender værdiansættelsesfunktionerne i risikomålingssystemet under deres metode med interne modeller til beregning af følsomheder i henhold til dette kapitel for at beregne og indberette kapitalgrundlagskrav vedrørende markedsrisiko i overensstemmelse med artikel 430b, stk. 3.

2. Ved beregning af deltarisikofølsomheder for instrumenter med optionalitet som omhandlet i artikel 325e, stk. 2, litra a), kan institutterne antage, at de implicitte volatilitetsrelaterede risikofaktorer forbliver konstante.

3. Ved beregning af vegarisikofølsomheder for instrumenter med optionalitet som omhandlet i artikel 325e, stk. 2, litra b), finder følgende krav anvendelse: a) for almindelig renterisiko og kreditspændsrisiko antager institutterne for hver valuta, at det underliggende instrument for de volatilitetsrelaterede risikofaktorer, for hvilke vegarisikoen beregnes, enten følger en lognormal eller normal fordeling i de værdiansættelsesmodeller, der anvendes til instrumenterne b) for aktierisiko, råvarerisiko og valutakursrisiko antager institutterne, at det underliggende instrument for de volatilitetsrelaterede risikofaktorer, for hvilke vegarisikoen beregnes, følger en lognormal fordeling i de værdiansættelsesmodeller, der anvendes til disse instrumenter.

4. Institutterne beregner alle følsomheder, bortset fra følsomheder over for kreditværdijusteringer.

5. Uanset stk. 1 kan et institut med forbehold af de kompetente myndigheders tilladelse anvende alternative definitioner af deltarisikofølsomheder ved beregningen af kapitalgrundlagskravene vedrørende en position i handelsbeholdningen i henhold til dette kapitel, forudsat at instituttet opfylder samtlige følgende betingelser: a) disse alternative definitioner anvendes med henblik på intern risikostyring og til indberetning af overskud og tab til den øverste ledelse af en uafhængig risikokontrolenhed i instituttet b) instituttet dokumenterer, at disse alternative definitioner er mere hensigtsmæssige til at opfange de følsomheder for positionen end de formler, der er fastsat i denne underafdeling, og at de deraf følgende følsomheder ikke i væsentlig grad afviger fra disse formler.

6. Uanset stk. 1 kan et institut med forbehold af de kompetente myndigheders tilladelse beregne vegafølsomheder på grundlag af en lineær transformering af alternative definitioner af følsomheder ved beregningen af kapitalgrundlagskravene vedrørende en position i handelsbeholdningen i henhold til dette kapitel, forudsat at instituttet opfylder begge følgende betingelser: a) disse alternative definitioner anvendes med henblik på intern risikostyring og til indberetning af overskud og tab til den øverste ledelse af en uafhængig risikokontrolenhed i instituttet b) instituttet dokumenterer, at disse alternative definitioner er mere hensigtsmæssige til at opfange følsomhederne for positionen end de formler, der er fastsat i denne underafdeling, og at den lineære transformering i første afsnit afspejler en vegarisikofølsomhed.







Afdeling 4

Tillægget for restrisiko

Artikel 325u

Kapitalgrundlagskrav vedrørende restrisici

1. Ud over kapitalgrundlagskravene vedrørende markedsrisiko, som er beskrevet i afdeling 2, anvender institutterne yderligere kapitalgrundlagskrav på instrumenter, der er eksponeret mod restrisici, i overensstemmelse med denne artikel.

2. Instrumenter anses for at være eksponeret mod restrisici, når de opfylder en af følgende betingelser: a) instrumentet vedrører et eksotisk underliggende instrument, dvs. med henblik på dette kapitel refererer til et handelsbeholdningsinstrument til en underliggende eksponering, der ikke er omfattet af delta-, vega- eller curvaturerisikobehandlingerne efter følsomhedsmetoden, som er omhandlet i afdeling 2, eller kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko, som er fastsat i afdeling 5 b) instrumentet er et instrument, der bærer andre restrisici, dvs. med henblik på dette kapitel et af følgende instrumenter: i) instrumenter, der er omfattet af kapitalgrundlagskrav vedrørende vega- og curvaturerisiko efter følsomhedsmetoden, som er fastsat i afdeling 2, og genererer afkast, der ikke kan replikeres som en finit lineær kombination af plain vanilla-optioner med en enkelt underliggende aktiekurs, råvarepris, valutakurs, obligationskurs, credit default swap-kurs eller renteswap ii) instrumenter, der er positioner, der indgår i ACTP'en, jf. artikel 325, stk. 6; afdækninger, der indgår i denne ACTP, jf. artikel 325, stk. 8, tages ikke i betragtning.

3. Institutterne beregner de yderligere kapitalgrundlagskrav i stk. 1 som summen af den nominelle bruttoværdi af de instrumenter, der er omhandlet i stk. 2, multipliceret med følgende risikovægte: a) 1,0 % for instrumenter i stk. 2, litra a) b) 0,1 % for instrumenter i stk. 2, litra b).

4. Uanset stk. 1 anvender instituttet ikke kapitalgrundlagskravene vedrørende restrisici på et instrument, der opfylder en af følgende betingelser: a) instrumentet er noteret på en anerkendt børs b) instrumentet er kvalificeret til central clearing i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 648/2012 c) instrumentet dækker hele markedsrisikoen forbundet med en anden position i handelsbeholdningen, hvorved de to positioner i handelsbeholdningen, som fuldstændigt matcher hinanden, fritages for kapitalgrundlagskravene vedrørende restrisici.

5. EBA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvad der udgør et eksotisk underliggende instrument, og hvilke instrumenter der er instrumenter, der bærer andre restrisici med henblik på stk. 2.

Ved udarbejdelsen af disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder undersøger EBA, om levetidsrisiko, vejrforhold, naturkatastrofer og den fremtidige realiserede volatilitet bør anses for at være eksotiske underliggende instrumenter.

EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 28. juni 2021.

Kommissionen tillægges beføjelse til at supplere denne forordning ved at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.







Afdeling 5

Kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko

Artikel 325v

Definitioner og almindelige bestemmelser

1. I denne afdeling forstås ved: a) »kort eksponering« : en udsteders eller en gruppe af udstederes misligholdelse fører til en gevinst for instituttet, uanset hvilken type instrument eller transaktion der skaber eksponeringen b) »lang eksponering« : en udsteders eller en gruppe af udstederes misligholdelse fører til et tab for instituttet, uanset hvilken type instrument eller transaktion der skaber eksponeringen c) »bruttobeløb for pludselig misligholdelse (brutto-JTD)« : den estimerede størrelse af tabet eller gevinsten, som låntagerens misligholdelse ville medføre ved en specifik eksponering d) »nettobeløb for pludselig misligholdelse (netto-JTD)« : den estimerede størrelse af det tab eller den gevinst, som et institut ville få som følge af en låntagers misligholdelse efter modregning mellem bruttobeløb for JTD e) »tab givet misligholdelse« eller »LGD« : tabet ved låntagerens misligholdelse af et instrument, der er udstedt af denne låntager, udtrykt som en andel af instrumentets nominelle værdi f) »vægt for misligholdelsesrisiko« : den procentdel, der repræsenterer den estimerede sandsynlighed for misligholdelse for hver låntager afhængigt af denne låntagers kreditværdighed.

2. Kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko finder anvendelse på gælds- og aktieinstrumenter, derivatinstrumenter, som har disse instrumenter som underliggende instrumenter, og derivater, hvis afkast eller dagsværdi påvirkes af misligholdelse fra en låntager, som ikke er modpart i selve derivatinstrumentet. Institutterne beregner kravene vedrørende misligholdelsesrisiko særskilt for hver af følgende typer instrumenter: ikkesecuritiseringer, securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en, og securitiseringer, der indgår i ACTP'en. De endelige kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko, der finder anvendelse for et institut, er summen af disse tre komponenter.







Underafdeling 1

Kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for ikkesecuritiseringer

Artikel 325w

Bruttobeløb for pludselig misligholdelse

1. Institutterne beregner bruttobeløbene for pludselig misligholdelse (JTD) for hver lang eksponering mod gældsinstrumenter således: JTD long = max{LGD V notional + P&L long + Adjustment long ; 0} hvor JTDlong = bruttobeløbene for pludselig misligholdelse (JTD) for lang eksponering ▼C2 Vnotional = den nominelle værdi af det instrument, hvorfra eksponeringen opstår P&Llong = et udtryk, der justerer for gevinster eller tab, som instituttet allerede har medregnet som følge af ændringer i dagsværdien af det instrument, der skaber den lange eksponering; gevinster indsættes i formlen med positivt fortegn, og tab indsættes i formlen med negativt fortegn, og Adjustmentlong = hvor det instrument, hvorfra eksponeringen opstår, er et derivatinstrument, det beløb, hvormed instituttets tab som følge af derivatinstrumentets opbygning i tilfælde af misligholdelse stiger eller falder i forhold til det fulde tab på det underliggende instrument; stigninger indsættes i formlen med positivt fortegn, og fald indsættes i formlen med negativt fortegn. ▼B

2. Institutterne beregner bruttobeløbene for JTD for hver lang eksponering mod gældsinstrumenter således: JTD short = min{LGD V notional + P&L short + Adjustment short ; 0} hvor JTDshort = bruttobeløbene for JTD for kort eksponering ▼C2 Vnotional = den nominelle værdi af det instrument, hvorfra eksponeringen opstår, som indsættes i formlen med negativt fortegn P&Lshort = et udtryk, der justerer for gevinster eller tab, som instituttet allerede har medregnet som følge af ændringer i dagsværdien af det instrument, der skaber den korte eksponering. Gevinster indsættes i formlen med positivt fortegn, og tab indsættes i formlen med negativt fortegn, og Adjustmentshort = hvor det instrument, hvorfra eksponeringen opstår, er et derivatinstrument, det beløb, hvormed instituttets gevinst som følge af derivatinstrumentets opbygning i tilfælde af misligholdelse stiger eller falder i forhold til det fulde tab på det underliggende instrument; fald indsættes i formlen med positivt fortegn, og stigninger indsættes i formlen med negativt fortegn. ▼B

3. Med henblik på den beregning, der er omhandlet i stk. 1 og 2, anvender institutterne følgende LGD for gældsinstrumenter: a) eksponeringer mod efterstillede gældsinstrumenter tildeles en LGD på 100 % b) eksponeringer mod ikkeefterstillede gældsinstrumenter tildeles en LGD på 75 % c) eksponeringer mod dækkede obligationer, jf. artikel 129, tildeles en LGD på 25 %.

▼C2

4. Med henblik på de beregninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, bestemmes de nominelle værdier således: a) for så vidt angår en obligation er den nominelle værdi obligationens pålydende værdi b) for så vidt angår en solgt put-option på en obligation er den nominelle værdi optionens nominelle værdi; for så vidt angår en købt call-option på en obligation er den nominelle værdi 0.

5. For eksponeringer mod aktieinstrumenter beregner institutterne bruttobeløbene for JTD således: JTD long = max {LGD · V notional + P&L long + Adjustment long ; 0} JTD short = min {LGD · V notional + P&L short + Adjustment short ; 0}

hvor

JTDlong = bruttobeløbene for JTD for lang eksponering

Vnotional = den nominelle værdi af det instrument, hvorfra eksponeringen opstår; den nominelle værdi er dagsværdien af aktien for likvide aktieinstrumenter; i formlen JTDshort indsættes den nominelle værdi af instrumentet med negativt fortegn

P&Llong = et udtryk, der justerer for gevinster eller tab, som instituttet allerede har medregnet som følge af ændringer i dagsværdien af det instrument, der skaber den lange eksponering; gevinster indsættes i formlen med positivt fortegn, og tab indsættes med negativt fortegn

Adjustmentlong = det beløb, hvormed instituttets tab som følge af derivatinstrumentets opbygning i tilfælde af misligholdelse stiger eller falder i forhold til det fulde tab på det underliggende instrument; stigninger indsættes i formlen med positivt fortegn, og fald indsættes i formlen med negativt fortegn

JTDshort = bruttobeløbene for JTD for kort eksponering

P&Lshort = et udtryk, der justerer for gevinster eller tab, som instituttet allerede har medregnet som følge af ændringer i dagsværdien af det instrument, der skaber den korte eksponering; gevinster indsættes i formlen med positivt fortegn, og tab indsættes i formlen med negativt fortegn, og

Adjustmentshort = det beløb, hvormed instituttets gevinst som følge af derivatinstrumentets opbygning i tilfælde af misligholdelse stiger eller falder i forhold til det fulde tab på det underliggende instrument; fald indsættes i formlen med positivt fortegn, og stigninger indsættes i formlen med negativt fortegn.

▼B

6. Institutterne tildeler en LGD på 100 % til aktieinstrumenter med henblik på beregningen i stk. 5.

7. For eksponeringer mod misligholdelsesrisiko, der hidrører fra derivatinstrumenter, hvis afkast i tilfælde af låntagers misligholdelse ikke afhænger af den nominelle værdi af et specifikt instrument udstedt af denne låntager, eller mod LGD for låntageren eller et instrument udstedt af denne låntager anvender institutterne alternative metoder til at beregne bruttobeløbene for JTD.

8. EBA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere: ▼C2 a) hvordan institutterne skal fastsætte komponenterne P&Llong, P&Lshort, Adjustmentlong og Adjustmentshort, når de beregner JTD-beløbene for forskellige typer instrumenter i overensstemmelse med denne artikel ▼B b) hvilke alternative metoder institutterne skal anvende til at estimere bruttobeløbene for JTD, som er omhandlet i stk. 7 c) de nominelle værdier af andre instrumenter end de i stk. 4, litra a) og b), omhandlede.

EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 28. juni 2021.

Kommissionen tillægges beføjelse til at supplere denne forordning ved at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikel 325x

Nettobeløb for pludselig misligholdelse

1. Institutterne beregner nettobeløb for pludselig misligholdelse (JTD) ved at modregne bruttobeløbene for JTD for korte eksponeringer og lange eksponeringer. Modregning kan kun ske mellem eksponeringer mod den samme låntager, når de korte eksponeringer har samme rangorden som eller lavere rangorden end de lange eksponeringer.

2. Modregningen skal være fuldstændig eller delvis afhængigt af løbetiderne for modregningseksponeringerne: a) fuldstændig modregning sker, når alle modregningseksponeringer har en løbetid på et år eller mere, b) delvis modregning sker, når mindst én af modregningseksponeringerne har en løbetid på under et år, i hvilket tilfælde JTD-beløbet for hver eksponering med en løbetid på under et år multipliceres med forholdet mellem eksponeringens løbetid og ét år.

3. Hvis modregning ikke kan foretages, er bruttobeløbene for JTD lig med nettobeløbene for JTD, når der er tale om eksponeringer med en løbetid på et år eller mere. Bruttobeløb for JTD med en løbetid på under et år multipliceres med forholdet mellem eksponeringens løbetid og ét år, dog mindst tre måneder, med henblik på at beregne nettobeløbene for JTD.

4. Med henblik på stk. 2 og 3 tages løbetiden for derivatkontrakter og ikke deres underliggende instrumenter i betragtning. Likvide aktieeksponeringer tildeles efter instituttets skøn en løbetid på et år eller tre måneder.

Artikel 325y

Beregning af kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko

1. Nettobeløb for JTD multipliceres, uanset modpartens type, med de misligholdelsesrisikovægte, der svarer til deres kreditkvalitet, jf. tabel 2:



Tabel 2 Kreditkvalitetskategori Misligholdelsesrisikovægt Kreditkvalitetstrin 1 0,5 % Kreditkvalitetstrin 2 3 % Kreditkvalitetstrin 3 6 % Kreditkvalitetstrin 4 15 % Kreditkvalitetstrin 5 30 % Kreditkvalitetstrin 6 50 % Ikkerated 15 % Misligholdte 100 %

2. Eksponeringer, der ville blive tildelt en risikovægt på 0 % efter standardmetoden for kreditrisiko i henhold til afsnit II, kapitel 2, tildeles en misligholdelsesrisikovægt på 0 % i forbindelse med kapitalgrundlagskravene vedrørende misligholdelsesrisiko.

3. Det vægtede netto-JTD fordeles på følgende undergrupper: selskaber, stater og lokale myndigheder.

4. Vægtede nettobeløb for JTD aggregeres i hver undergruppe efter følgende formel: DRC b = max {(Σ i ∈ long RW i · net JTD i ) WtS · (Σ i ∈ short RW i |net JTD i |); 0} hvor DRCb = kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for undergruppe b i = indekset for et instrument, der tilhører undergruppe b RWi = risikovægten, og WtS = forholdstal for indregning af en fordel for afdækningsforhold i en undergruppe, som beregnes således:

Med henblik på beregningen af DRCb og WtS aggregeres de lange positioner og de korte positioner for alle positioner i en undergruppe, uanset på hvilket kreditkvalitetstrin disse positioner er placeret, for at opnå de undergruppespecifikke kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko.

5. Det endelige kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko, for så vidt angår ikkesecuritiseringer, beregnes som den simple sum af kapitalgrundlagskravene på undergruppeniveau.







Underafdeling 2

Kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en

Artikel 325z

Beløb for pludselig misligholdelse

1. Bruttobeløb for pludselig misligholdelse for securitiseringseksponeringer er deres markedsværdi eller, hvis markedsværdien ikke er tilgængelig, deres dagsværdi fastsat i henhold til gældende regnskabsregler.

2. Nettobeløb for pludselig misligholdelse bestemmes ved at modregne bruttobeløb for pludselig misligholdelse for lange eksponeringer og bruttobeløb for pludselig misligholdelse for korte eksponeringer. Modregning kan kun foretages mellem securitiseringseksponeringer, som har den samme underliggende pulje af aktiver og tilhører den samme tranche. Modregning kan ikke foretages mellem securitiseringseksponeringer, som har forskellige underliggende puljer af aktiver, selv om de har samme attachment og detachment points.

3. Når andre eksisterende securitiseringseksponeringer kan replikeres fuldstændigt, bortset fra løbetidsdimensionen, ved at opdele eller kombinere eksisterende securitiseringseksponeringer, kan de eksponeringer, der følger af denne opdeling eller kombination, anvendes i stedet for de eksisterende securitiseringseksponeringer med henblik på modregning.

4. Når hele tranchestrukturen for en eksisterende securitiseringseksponering kan replikeres fuldstændigt ved at opdele eller kombinere eksisterende eksponeringer i underliggende navne, kan de eksponeringer, der følger af denne opdeling eller kombination, anvendes i stedet for de eksisterende securitiseringseksponeringer med henblik på modregning. Når underliggende navne anvendes på denne måde, fjernes de fra behandlingen af misligholdelsesrisiko vedrørende ikkesecuritiseringer.

5. Artikel 325x finder anvendelse på både eksisterende securitiseringseksponeringer og på securitiseringseksponeringer, der anvendes i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 3 eller 4. De relevante løbetider er løbetiderne for securitiseringstrancherne.

Artikel 325aa

Beregning af kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer

1. Nettobeløb for JTD for securitiseringseksponeringer multipliceres med 8 % af den risikovægt, der finder anvendelse på den relevante securitiseringseksponering, inklusive STS-securitiseringer, uden for handelsbeholdningen i overensstemmelse med det hierarki af metoder, der er beskrevet i afsnit II, kapitel 5, afdeling 3, og uanset modpartens type.

2. Der anvendes en løbetid på et år på alle trancher, hvor risikovægte beregnes i overensstemmelse med SEC-IRBA og SEC-ERBA.

3. De risikovægtede JTD-beløb for individuelle likvide securitiseringseksponeringer begrænses til positionens dagsværdi.

4. De risikovægtede nettobeløb for JTD fordeles på følgende undergrupper: a) en fælles undergruppe for alle selskaber, uanset region b) 44 forskellige undergrupper svarende til en undergruppe pr. region for hver af de 11 i andet afsnit definerede aktivklasser.

Med henblik på første afsnit er de 11 aktivklasser commercial paper med sikkerhedsstillelse i aktiver (asset-backed commercial paper, ABCP), billån/-leases, værdipapirer med sikkerhedsstillelse i realkreditlån i beboelsesejendomme (residential mortgage-backed securities, RMBS), kreditkort, værdipapirer med sikkerhedsstillelse i realkreditlån i erhvervsejendomme (commercial mortgage-backed securities, CMBS), strukturerede kreditobligationer (collateralised loan obligations, CLO), CDO-squared (collateralised debt obligation squared), små og mellemstore virksomheder (SMV'er), studielån, øvrig detail og øvrig engros. De fire regioner er Asien, Europa, Nordamerika og resten af verden.

5. Ved tildelingen af en securitiseringseksponering til en undergruppe anvender institutterne en klassificering, der sædvanligvis anvendes på markedet. Institutterne tildeler kun hver securitiseringseksponering til én af undergrupperne omhandlet i stk. 4. En securitiseringseksponering, som et institut ikke kan tildele til en undergruppe for en aktivklasse eller region, tildeles til henholdsvis aktivklassen »øvrig detail« eller »øvrig engros« eller til »resten af verden«.

6. Vægtede nettobeløb for JTD aggregeres i hver undergruppe på samme måde som for misligholdelsesrisiko vedrørende ikkesecuritiseringseksponeringer efter formlen i artikel 325y, stk. 4, hvorved kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko for hver undergruppe opnås.

7. Det endelige kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en beregnes som den simple sum af kapitalgrundlagskravene på undergruppeniveau.







Underafdeling 3

Kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer, der indgår i ACTP'en

Artikel 325ab

Anvendelsesområde

1. For ACTP'en omfatter kapitalgrundlagskravet misligholdelsesrisikoen for securitiseringseksponeringer og for ikkesecuritiseringsafdækninger. Disse afdækninger medtages ikke i beregningerne af misligholdelsesrisikoen for ikkesecuritiseringer. Der er ingen diversificeringsfordele mellem kapitalgrundlagskravene vedrørende misligholdelsesrisiko for ikkesecuritiseringer, kapitalgrundlagskravene vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en, og kapitalgrundlagskravene vedrørende misligholdelsesrisiko for securitiseringer, der indgår i ACTP'en.

2. For handlede kredit- og aktiederivater, der ikke er securitiseringer, bestemmes JTD-beløbene for de enkelte dele ved hjælp af transparensmetoden.

Artikel 325ac

Beløb for pludselig misligholdelse for ACTP'en

1. I denne artikel forstås ved: a) »opdeling ved hjælp af en værdiansættelsesmodel« : en single name-del af en securitisering værdiansættes som forskellen mellem securitiseringens ubetingede værdi og securitiseringens betingede værdi, idet det antages, at den pågældende single name-del misligholdes med en LGD på 100 % b) »replikation« : kombinationen af individuelle securitiseringsindekstrancher kombineres med henblik på at replikere en anden tranche i samme indeksserie eller replikere en ikketrancheopdelt position i indeksserien c) »opdeling« : replikation af et indeks ved en securitisering, hvis underliggende eksponeringer i puljen er identiske med de single name-eksponeringer, der udgør indekset.

2. Bruttobeløbene for JTD for securitiseringseksponeringer og ikkesecuritiseringseksponeringer i ACTP'en er deres markedsværdi eller, hvis markedsværdien ikke er tilgængelig, deres dagsværdi fastsat i henhold til gældende regnskabsregler.

3. »Nth-to-default«-produkter behandles som trancheopdelte produkter med følgende attachment og detachment points: a) attachment point = (N – 1)/Total Names b) detachment point = (N – 1)/Total Names hvor »Total Names« er det samlede antal navne i den underliggende kurv eller pulje.

4. Nettobeløb for JTD bestemmes ved at modregne bruttobeløb for JTD for lange eksponeringer og bruttobeløb for JTD for korte eksponeringer. Modregning kan kun foretages mellem eksponeringer, der er identiske bortset fra løbetid. Modregning kan kun foretages som følger: a) for indekser, indekstrancher og skræddersyede trancher kan modregning foretages på tværs af løbetider i samme indeksfamilie, -serie og -tranche, med forbehold af bestemmelserne om eksponeringer med en løbetid på under et år, jf. artikel 325x; bruttobeløb for JTD for lange eksponeringer og bruttobeløbene for JTD for korte eksponeringer, som replikerer hinanden fuldstændigt, kan modregnes gennem opdeling i single name-ækvivalente eksponeringer ved hjælp af en værdiansættelsesmodel; i sådanne tilfælde skal summen af bruttobeløbene for JTD for single name-ækvivalente eksponeringer, der er beregnet ved opdeling, være lig med bruttobeløbet for JTD for den ikkeopdelte eksponering b) modregning gennem opdeling som beskrevet i litra a) kan ikke foretages for resecuritiseringer eller derivater på securitisering c) for indekser og indekstrancher kan der foretages modregning på tværs af løbetider i den samme indeksfamilie, -serie og -tranche ved replikation eller opdeling; hvis de lange eksponeringer og korte eksponeringer er ækvivalente, bortset fra en restkomponent, tillades modregning, og nettobeløbet for JTD afspejler resteksponeringen d) forskellige trancher i den samme indeksserie, forskellige serier i det samme indeks og forskellige indeksfamilier kan ikke anvendes til at modregne hinanden.

Artikel 325ad

Beregning af kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko for ACTP'en

1. Nettobeløbene for JTD multipliceres med: a) for trancheopdelte produkter: misligholdelsesrisikovægtene svarende til deres kreditkvalitet, jf. artikel 325y, stk. 1 og 2 b) for ikketrancheopdelte produkter: misligholdelsesrisikovægtene, jf. artikel 325aa, stk. 1.

2. Risikovægtede nettobeløb for JTD tildeles undergrupper, der svarer til et indeks.

3. Vægtede nettobeløb for JTD aggregeres i hver undergruppe efter følgende formel: DRC b = max {(Σ i ∈ long RW i · net JTD i ) – WtS ACTP · (Σ i ∈ short RW i · net JTD i ); 0} hvor DRCb = kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko for undergruppe b i = et instrument, der tilhører undergruppe b, og WtSACTP = forholdstallet for indregning af en fordel for afdækningsforhold i en undergruppe, som beregnes efter WtS-formlen i artikel 325y, stk. 4, men med lange positioner og korte positioner på tværs af hele ACTP'en og ikke kun positionerne i den pågældende undergruppe.

4. Institutterne beregner kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko for ACTP'en efter følgende formel: ▼B hvor DRCACTP = kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko for ACTP'en, og DRCb = kapitalgrundlagskravet vedrørende misligholdelsesrisiko for undergruppe b







Afdeling 6

Risikovægte og korrelationer







Underafdeling 1

Deltarisikovægte og -korrelationer

Artikel 325ae

Risikovægte for almindelig renterisiko

1. For valutaer, der ikke indgår i underkategorien mest likvide valutaer omhandlet i artikel 325bd, stk. 7, litra b), præciseres risikovægtene for følsomhederne over for den risikofrie rentes risikofaktorer for hver undergruppe i tabel 3 i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.



Tabel 3 Undergruppe Løbetid 1 0,25 år 2 0,5 år 3 1 år 4 2 år 5 3 år 6 5 år 7 10 år 8 15 år 9 20 år 10 30 år

2. En fælles risikovægt for alle følsomheder over for inflations- og valutabasisrisikofaktorer præciseres i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

3. For valutaer, der indgår i underkategorien mest likvide valutaer omhandlet i artikel 325bd, stk. 7, litra b), og instituttets nationale valuta er risikovægtene for den risikofrie rentes risikofaktorer de risikovægte, der er anført i tabel 3, divideret med√2.

Artikel 325af

Korrelationer for almindelig renterisiko i den samme undergruppe

1. Mellem to vægtede følsomheder for almindelige renterisikofaktorer WS k og WS l i den samme undergruppe, som er tildelt samme løbetid, men som svarer til forskellige kurver, fastsættes korrelationen ρ κl til 99,90 %.

2. Mellem to vægtede følsomheder for almindelige renterisikofaktorer WSk og WSl i den samme undergruppe, som svarer til den samme kurve, men som har forskellige løbetider, fastsættes korrelationen efter følgende formel: hvor Tk (henholdsvisTl) = løbetiden knyttet til den risikofrie rente θ = 3 %.

3. Mellem to vægtede følsomheder for almindelige renterisikofaktorer WS k og WS l i den samme undergruppe, som svarer til forskellige kurver og har forskellige løbetider, er korrelationen ρ κl lig med den korrelationsparameter, der er anført i stk. 2, multipliceret med 99,90 %.

4. Mellem enhver given vægtet følsomhed for almindelige renterisikofaktorer WS k og enhver given vægtet følsomhed for inflationsrisikofaktorer WS l fastsættes korrelationen til 40 %.

5. Mellem enhver given vægtet følsomhed for valutabasisrisikofaktorer WS k og enhver given vægtet følsomhed for almindelige renterisikofaktorer WS l , herunder en anden valutabasisrisikofaktor, fastsættes korrelationen til 0 %.

Artikel 325ag

Korrelationer på tværs af undergrupper for almindelig renterisiko

1. Parameteren γ bc = 50 % anvendes til at aggregere risikofaktorer, som tilhører forskellige undergrupper.

2. Parameteren γ bc = 80 % anvendes til at aggregere en renterisikofaktor baseret på en valuta, jf. artikel 325av, stk. 3, og en renterisikofaktor baseret på euroen.

Artikel 325ah

Risikovægte for kreditspændsrisikoen vedrørende ikkesecuritiseringer

1. Risikovægte for følsomhederne over for risikofaktorer for kreditspænd vedrørende ikkesecuritiseringer er de samme for alle løbetider (0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år) i hver undergruppe i tabel 4:



Tabel 4 Undergruppe nr. Kreditkvalitet Sektor Risikovægt (procentpoint) 1 Alle En medlemsstats centrale forvaltning, herunder centralbanker 0,50 % 2 Kreditkvalitetstrin 1-3 Et tredjelands centrale forvaltning, herunder centralbanker, multilaterale udviklingsbanker og internationale organisationer omhandlet i artikel 117, stk. 2, eller artikel 118 0,5 % 3 Regional eller lokal myndighed og offentlige enheder 1,0 % 4 Enheder i den finansielle sektor, herunder kreditinstitutter, der er etableret af en central forvaltning eller en regional eller lokal myndighed, og støttelångivere 5,0 % 5 Råvarer, energi, industriprodukter, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 3,0 % 6 Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester 3,0 % 7 Teknologi og telekommunikation 2,0 % 8 Sundhedspleje, forsyningsvirksomhed samt liberale og tekniske tjenesteydelser 1,5 % 9 Dækkede obligationer udstedt af kreditinstitutter i medlemsstater 1,0 % 11 Kreditkvalitetstrin 4-6 Et tredjelands centrale forvaltning, herunder centralbanker, multilaterale udviklingsbanker og internationale organisationer omhandlet i artikel 117, stk. 2, eller artikel 118 12 Regional eller lokal myndighed og offentlige enheder 4,0 % 13 Enheder i den finansielle sektor, herunder kreditinstitutter, der er etableret af en central forvaltning eller en regional eller lokal myndighed, og støttelångivere 12,0 % 14 Råvarer, energi, industriprodukter, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 7,0 % 15 Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester 8,5 % 16 Teknologi og telekommunikation 5,5 % 17 Sundhedspleje, forsyningsvirksomhed samt liberale og tekniske tjenesteydelser 5,0 % 18 Andre sektorer 12,0 %

2. Med henblik på tildeling af en risikoeksponering til en sektor anvender institutterne en klassificering, der sædvanligvis anvendes på markedet til at gruppere udstedere efter sektor. Institutterne tildeler kun hver udsteder til én af sektorundergrupperne i tabel 4. Risikoeksponeringer fra en udsteder, som et institut ikke kan tildele til en sektor på en sådan måde, tildeles til undergruppe nr. 18 i tabel 4.

Artikel 325ai

Korrelationer for kreditspændsrisiko vedrørende ikkesecuritiseringer i den samme undergruppe

1. Mellem to følsomheder WS k og WS l i den samme undergruppe fastsættes korrelationsparameteren ρkl således: ρ kl = ρ kl (name) · ρ kl (tenor) · ρ kl (basis) hvor ρ kl (navn) er lig med 1, når de to navne på følsomhederne k og l er identiske, og ellers 35 % ρ kl (tenor) er lig med 1, når de to toppunkter for følsomhederne k og l er identiske, og ellers er den lig med 65 % ρ kl (basis) er lig med 1, når de to følsomheder er relateret til de samme kurver, og ellers er den lig med 99,90 %.

2. Korrelationsparametrene i denne artikels stk. 1 finder ikke anvendelse på undergruppe nr. 18 i tabel 4 i artikel 325ah, stk. 1. Kapitalkravet i relation til aggregeringsformlen for deltarisiko i undergruppe nr. 18 er lig med summen af de absolutte værdier af de nettovægtede følsomheder, der er tildelt den undergruppe:

Artikel 325aj

Korrelationer på tværs af undergrupper for kreditspændsrisiko vedrørende ikkesecuritiseringer

Korrelationsparameteren γbc, der finder anvendelse på aggregeringen af følsomheder mellem forskellige undergrupper, fastsættes således:

γ bc = γ bc (rating) · γ bc (sector)

hvor

γ bc (rating) er lig med 1, når de to undergrupper er i samme kreditkvalitetskategori (enten kreditkvalitetstrin 1-3 eller kreditkvalitetstrin 4-6), og ellers er det lig med 50 %.;ed henblik på denne beregning anses undergruppe nr. 1 for at tilhøre den samme kreditkvalitetskategori som undergrupper, der er tildelt kreditkvalitetstrin 1-3, og γ bc (sector) er lig med 1, når de to undergrupper tilhører samme sektor, og ellers er det lig med den tilsvarende procentdel i tabel 5:



Tabel 5 Undergruppe 1, 2 og 11 3 og 12 4 og 13 5 og 14 6 og 15 7 og 16 8 og 17 9 1,2 og 11 75 % 10 % 20 % 25 % 20 % 15 % 10 % 3 og 12 5 % 15 % 20 % 15 % 10 % 10 % 4 og 13 5 % 15 % 20 % 5 % 20 % 5 og 14 20 % 25 % 5 % 5 % 6 og 15 25 % 5 % 15 % 7 og 16 5 % 20 % 8 og 17 5 % 9 —

Artikel 325ak

Risikovægte for kreditspændsrisiko vedrørende securitiseringer, der indgår i ACTP'en

Risikovægte for følsomhederne over for risikofaktorer for kreditspænd vedrørende securitiseringer, der indgår i ACTP'en, er de samme for alle løbetider (0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år) i hver undergruppe og præciseres for hver undergruppe i tabel 6 i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a:







Tabel 6 Undergruppe nr. Kreditkvalitet Sektor 1 Alle Medlemsstaters centrale forvaltning, herunder centralbanker 2 Kreditkvalitetstrin 1-3 Et tredjelands centrale forvaltning, herunder centralbanker, multilaterale udviklingsbanker og internationale organisationer omhandlet i artikel 117, stk. 2, eller artikel 118 3 Regional eller lokal myndighed og offentlige enheder 4 Enheder i den finansielle sektor, herunder kreditinstitutter, der er etableret af en central forvaltning eller en regional eller lokal myndighed, og støttelångivere 5 Råvarer, energi, industriprodukter, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 6 Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester 7 Teknologi og telekommunikation 8 Sundhedspleje, forsyningsvirksomhed samt liberale og tekniske tjenesteydelser 9 Dækkede obligationer udstedt af kreditinstitutter i medlemsstater 10 Dækkede obligationer udstedt af kreditinstitutter i tredjelande 11 Kreditkvalitetstrin 4-6 Et tredjelands centrale forvaltning, herunder centralbanker, multilaterale udviklingsbanker og internationale organisationer omhandlet i artikel 117, stk. 2, eller artikel 118 12 Regional eller lokal myndighed og offentlige enheder 13 Enheder i den finansielle sektor, herunder kreditinstitutter, der er etableret af en central forvaltning eller en regional eller lokal myndighed, og støttelångivere 14 Råvarer, energi, industriprodukter, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 15 Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester 16 Teknologi og telekommunikation 17 Sundhedspleje, forsyningsvirksomhed samt liberale og tekniske tjenesteydelser 18 Andre sektorer

Artikel 325al

Korrelationer for kreditspændsrisiko vedrørende securitiseringer, der indgår i ACTP'en

1. Deltarisikokorrelationen ρ kl udledes i henhold til artikel 325ai, bortset fra at ρ kl (basis) for så vidt angår dette stykke er lig med 1, når de to følsomheder er relateret til de samme kurver, og ellers er den lig med 99,00 %.

2. Korrelationen γ bc udledes i henhold til artikel 325aj.

Artikel 325am

Risikovægte for kreditspændsrisiko vedrørende securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en

1. Risikovægte for følsomhederne over for risikofaktorer over for kreditspænd vedrørende securitisering, der ikke indgår i ACTP'en, er de samme for alle løbetider (0,5 år, et år, tre år, fem år og ti år) i hver undergruppe og præciseres for hver undergruppe i tabel 7 i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a:



Tabel 7 Undergruppe nr. Kreditkvalitet Sektor 1 Ikkeefterstillede og kreditkvalitetstrin 1-3 RMBS — Prime 2 RMBS — Mid-Prime 3 RMBS — Sub-Prime 4 CMBS 5 Værdipapirer med sikkerhedsstillelse i aktiver (ABS) — studielån 6 ABS — kreditkort 7 ABS — bil 8 Strukturerede kreditobligationer (CLO) uden for ACTP'en 9 Efterstillede og kreditkvalitetstrin 1-3 RMBS — Prime 10 RMBS — Mid-Prime 11 RMBS — Sub-Prime 12 CMBS 13 ABS — studielån 14 ABS — kreditkort 15 ABS — bil 16 CLO uden for ACTP'en 17 Kreditkvalitetstrin 4-6 RMBS — Prime 18 RMBS — Mid-Prime 19 RMBS — Sub-Prime 20 CMBS 21 ABS — studielån 22 ABS — kreditkort 23 ABS — bil 24 CLO uden for ACTP'en 25 Andre sektorer

2. Med henblik på tildeling af en risikoeksponering til en sektor anvender institutterne en klassificering, der sædvanligvis anvendes på markedet til at gruppere udstedere efter sektor. Institutterne tildeler hver tranche til én af sektorundergrupperne i tabel 7. Risikoeksponeringer fra en tranche, som et institut ikke kan tildele til en sektor på en sådan måde, tildeles til undergruppe nr. 25.

Artikel 325an

Korrelationer for kreditspændsrisiko vedrørende securitiseringer i den samme undergruppe, der ikke indgår iACTP'en

1. Mellem to følsomheder WS k og WS l i den samme undergruppe fastsættes korrelationsparameteren ρkl således: ρ kl = ρ kl (tranche) · ρ kl (tenor) · ρ kl (basis) hvor ρ kl (tranche) er lig med 1, når de to navne på følsomhederne k og l er i den samme undergruppe og er relateret til den samme securitiseringstranche (mere end 80 % overlapning i nominelle tal), og ellers er den lig med 40 % ρ kl (tenor) er lig med 1, når de to toppunkter for følsomhederne k og l er identiske, og ellers er den lig med 80 % ρ kl (basis) er lig med 1, når de to følsomheder er relateret til de samme kurver, og ellers er den lig med 99,90 %.

2. Korrelationsparametrene i stk. 1 finder ikke anvendelse på undergruppe nr. 25 i tabel 7 i artikel 325am, stk. 1. Kapitalgrundlagskravet i relation til aggregeringsformlen for deltarisiko i undergruppe nr. 25 er lig med summen af de absolutte værdier af de nettovægtede følsomheder, der er tildelt denne undergruppe:

Artikel 325ao

Korrelationer på tværs af undergrupper for kreditspændsrisiko vedrørende securitiseringer, der ikke indgår i ACTP'en

1. Korrelationsparameteren γ bc finder anvendelse på aggregeringen af følsomheder mellem forskellige undergrupper og fastsættes til 0 %.

2. Kapitalgrundlagskravet vedrørende undergruppe nr. 25 lægges til kapitalen for det samlede risikoklasseniveau uden indregning af diversificerings- eller afdækningsvirkninger i forhold til andre undergrupper.

Artikel 325ap

Risikovægte for aktierisiko

1. Risikovægte for følsomhederne over for risikofaktorer for aktie- og aktiereporente præciseres for hver undergruppe i tabel 8 i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.



Tabel 8 Undergruppe nr. Markedskapitalisering Økonomi Sektor 1 Stor Ny markedsøkonomi Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester, sundhedspleje og forsyningsvirksomhed 2 Telekommunikation og industriprodukter 3 Råvarer, energi, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 4 Finansielle produkter, herunder statsstøttede finansielle produkter, ejendomsaktiviteter og teknologi 5 Højt udviklet økonomi Forbrugervarer og -tjenesteydelser, transport og godshåndtering, administrative tjenesteydelser og hjælpetjenester, sundhedspleje og forsyningsvirksomhed 6 Telekommunikation og industriprodukter 7 Råvarer, energi, landbrug, fremstilling, råstofudvinding 8 Finansielle produkter, herunder statsstøttede finansielle produkter, ejendomsaktiviteter og teknologi 9 Lille Ny markedsøkonomi Alle sektorer beskrevet under undergruppe nr. 1, 2, 3 og 4 10 Højt udviklet økonomi Alle sektorer beskrevet under undergruppe nr. 5, 6, 7 og 8 11 Andre sektorer

2. Hvad der i denne artikel forstås ved en lille og stor markedskapitalisering, præciseres i de i artikel 325bd, stk. 7, omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder.

3. For så vidt angår denne artikel udarbejder EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvad der udgør nye markedsøkonomier og højt udviklede økonomier.

EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 28. juni 2021.

Kommissionen tillægges beføjelse til at supplere denne forordning ved at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

4. Ved tildeling af en risikoeksponering til en sektor anvender institutterne en klassificering, der sædvanligvis anvendes på markedet til at gruppere udstedere efter sektor. Institutterne tildeler hver udsteder til en af sektorundergrupperne i tabel 8 og tildeler alle udstedere fra den samme industri til den samme sektor. Risikoeksponeringer fra en udsteder, som et institut ikke kan tildele til en sektor på en sådan måde, tildeles til undergruppe nr. 11 i tabel 8. Multinationale aktieudstedere eller aktieudstedere med aktiviteter i flere sektorer tildeles til en bestemt undergruppe på grundlag af den vigtigste region og sektor, hvori aktieudstederen har aktiviteter.

Artikel 325aq

Korrelationer for aktierisiko i den samme undergruppe

1. Deltarisikokorrelationen ρ κl fastsættes til 99,90 % mellem to følsomheder W S k og W S l i den samme undergruppe, når den ene er en følsomhed over for en aktiespotkurs, og den anden er en følsomhed over for en aktiereporente, når de begge er relateret til det samme aktieudstedernavn.

2. I andre tilfælde end de i stk. 1 nævnte fastsættes korrelationsparameteren ρκl mellem to følsomheder WS k og WS l over for aktiespotkurs i den samme undergruppe således: a) 15 % mellem to følsomheder i den samme undergruppe, der henhører under kategorien stor markedskapitalisering, ny markedsøkonomi (undergruppe nr. 1, 2, 3 eller 4) b) 25 % mellem to følsomheder i den samme undergruppe, der henhører under kategorien stor markedskapitalisering, højt udviklet økonomi (undergruppe nr. 5, 6, 7 eller 8) c) 7,5 % mellem to følsomheder i den samme undergruppe, der henhører under kategorien lille markedskapitalisering, ny markedsøkonomi (undergruppe nr. 9) d) 12,5 % mellem to følsomheder i den samme undergruppe, der henhører under kategorien lille markedskapitalisering, højt udviklet økonomi (undergruppe nr. 10).

3. Korrelationsparameteren ρ κl mellem to følsomheder W S k og W S l over for aktiereporente i den samme undergruppe fastsættes i overensstemmelse med stk. 2.

4. Mellem to følsomheder W S k og W S l i den samme undergruppe fastsættes, når den ene er en følsomhed over for en aktiespotkurs, og den anden er en følsomhed over for en aktiereporente, og når de to følsomheder er relateret til hver sit aktieudstedernavn, korrelationsparameteren ρ κl til de korrelationsparametre, der er anført i stk. 2, multipliceret med 99,90 %.

5. De i stk. 1-4 anførte korrelationsparametre finder ikke anvendelse på undergruppe nr. 11. Kapitalkravet i relation til aggregeringsformlen for deltarisiko i undergruppe nr. 11 er lig med summen af de absolutte værdier af de nettovægtede følsomheder, der er tildelt denne undergruppe:

Artikel 325ar

Korrelationer på tværs af undergrupper for aktierisiko

Korrelationsparameteren γbc finder anvendelse på aggregeringen af følsomheder mellem forskellige undergrupper. Den fastsættes til 15 %, når de to undergrupper falder inden for undergruppe nr. 1-10.

Artikel 325as

Risikovægte for råvarerisiko

Risikovægte for følsomheder over for råvarerisikofaktorer præciseres for hver undergruppe i tabel 9 i henhold til den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.







Tabel 9 Undergruppe nr. Undergruppenavn 1 Energi — faste brændsler 2 Energi — flydende brændsler 3 Energi — elektricitet og kulstofhandel 4 Fragt 5 Metaller — ikkeædle 6 Gasformige brændsler 7 Ædelmetaller (inklusive guld) 8 Korn og olieplanter 9 Husdyr og mejeriprodukter 10 Landbrugsprodukter 11 Andre råvarer

Artikel 325at

Korrelationer for råvarerisiko i den samme undergruppe

1. I denne artikel anses to råvarer for at være forskellige råvarer, hvis der på markedet findes to kontrakter, der kun adskiller sig ved den underliggende råvare, der skal leveres ifølge hver kontrakt.

2. Mellem to følsomheder WS k og WS l i den samme undergruppe fastsættes korrelationsparameteren ρkl således: ρ kl = ρ kl (commodity) · ρ kl (tenor) · ρ kl (basis) hvor ρ kl (commodity) er lig med 1, når de to råvarer med følsomhederne k og l er identiske, og ellers er den lig med korrelationerne i samme undergruppe anført i tabel 10 ρ kl (tenor) er lig med 1, når de to toppunkter for følsomhederne k og l er identiske, og ellers er den lig med 99 %, og ρ kl (basis) er lig med 1, når de to følsomheder er identiske med hensyn til leveringsstedet for en råvare, og ellers er den lig med 99,90 %.

3. Korrelationerne ρkl (commodity) i den samme undergruppe er:



Tabel 10 Under-gruppe nr. Undergruppenavn Korrelation (commodity) 1 Energi — faste brændsler 55 % 2 Energi — flydende brændsler 95 % 3 Energi — elektricitet og kulstofhandel 40 % 4 Fragt 80 % 5 Metaller — ikkeædle 60 % 6 Gasformige brændsler 65 % 7 Ædelmetaller (inklusive guld) 55 % 8 Korn og olieplanter 45 % 9 Husdyr og mejeriprodukter 15 % 10 Landbrugsprodukter 40 % 11 Andre råvarer 15 %

4. Uanset stk. 1 finder følgende bestemmelser anvendelse: a) To risikofaktorer, der er tildelt undergruppe nr. 3 i tabel 10 og vedrører elektricitet, anses for at være forskellige råvarerisikofaktorer, når elektriciteten er produceret i forskellige regioner eller leveres på forskellige tidspunkter i henhold til den kontraktlige aftale. b) To risikofaktorer, der er tildelt undergruppe 4 i tabel 10 og vedrører fragt, anses for at være forskellige råvarerisikofaktorer, når fragtruten eller leveringsugen er forskellig.

Artikel 325au

Korrelationer på tværs af undergrupper for råvarerisiko

Korrelationsparameteren γbc, som finder anvendelse på aggregeringen af følsomheder mellem forskellige undergrupper, fastsættes til:

a) 20 %, når de to undergrupper falder inden for undergruppe nr. 1-10

b) 0 %, når en af de to undergrupper er undergruppe nr. 11.

Artikel 325av

Risikovægte for valutakursrisiko

1. Risikovægt for alle følsomheder over for valutarisikofaktorer præciseres i den delegerede retsakt, der er omhandlet i artikel 461a.

2. Risikovægten for valutakursrisikofaktorerne vedrørende valutapar, der består af euro og valutaen for en medlemsstat, der deltager i anden fase af den økonomiske og monetære union (ERM II), er en af følgende: a) risikovægten omhandlet i stk. 1 divideret med 3 b) det maksimale udsving inden for det udsvingsbånd, som medlemsstaterne og Den Europæiske Centralbank formelt har fastlagt, hvis dette udsvingsbånd er snævrere end det udsvingsbånd, der er fastlagt inden for rammerne af ERM II.

3. Uanset stk. 2 svarer risikovægten for valutakursrisikofaktorerne vedrørende de i stk. 2 omhandlede valutaer, der deltager i ERM II og har et formelt fastlagt udsvingsbånd, der er snævrere end standardudsvingsbåndet på plus eller minus 15 %, til det maksimale procentmæssige udsving inden for dette snævrere bånd.

4. Risikovægten for de valutakursrisikofaktorer, der er omfattet af underkategorien mest likvide valutapar, jf. artikel 325bd, stk. 7, litra c), er risikovægten omhandlet i nærværende artikels stk. 1 divideret med√2.

5. Hvis den daglige kurs i de foregående tre år viser, at et valutapar bestående af euro og en anden valuta end euro i en medlemsstat er konstant, og at instituttet altid kan opnå et kursspænd på nul i de pågældende handler vedrørende dette valutapar, kan instituttet anvende risikovægten omhandlet i stk. 1 divideret med 2, forudsat at det har sin kompetente myndigheds udtrykkelige tilladelse hertil.

Artikel 325aw

Korrelationer for valutakursrisiko

En ensartet korrelationsparameter γbc, som er lig med 60 %, finder anvendelse på aggregeringen af følsomheder over for valutakursrisikofaktorer.







Underafdeling 2

Vega- og curvatorerisikovægte og -korrelationer

Artikel 325ax

Vega- og curvaturerisikovægte

1. Vegarisikofaktorer anvender de deltaundergrupper, der er omhandlet i underafdeling 1.

2. Risikovægten for en given vegarisikofaktor k bestemmes som en andel af den aktuelle værdi af denne risikofaktor k, som repræsenterer den implicitte volatilitet af et underliggende instrument, som beskrevet i afdeling 3.

3. Andelen omhandlet i stk. 2 afhænger af den forudsatte likviditet for hver type risikofaktor efter følgende formel: hvor RW k = risikovægten for en given vegarisikofaktor k RW σ fastsættes til 55 %, og LH risk class er den lovbestemte likviditetshorisont, som anvendes ved fastlæggelsen af hver vegarisikofaktor k. LH isk class fastlægges i overensstemmelse med følgende tabel:



Tabel 11 Risikoklasse LHrisk class GIRR 60 CSR ikkesecuritiseringer 120 CSR securitiseringer (CTP) 120 CSR securitiseringer (uden for CTP'en) 120 Aktie (large cap) 20 Aktie (small cap) 60 Råvare 120 Valuta 40

4. Undergrupper, som er omhandlet i forbindelse med deltarisiko i underafdeling 1, anvendes også i forbindelse med curvaturerisiko, medmindre andet fremgår af dette kapitel.

5. For valuta- og curvatureaktierisikofaktorer er curvaturerisikovægtene relative skift, som er lig med de deltarisikovægte, der er omhandlet i underafdeling 1.

6. For curvaturerisikofaktorer vedrørende den almindelige rente, kreditspænd og råvarer er curvaturerisikovægten det parallelle skift i alle toppunkter for hver kurve på grundlag af den højeste fastsatte deltarisikovægt omhandlet i underafdeling 1 for den relevante risikoklasse.

Artikel 325ay

Vega- og curvaturerisikokorrelationer

1. Mellem vegarisikofølsomheder i den samme undergruppe for risikoklassen almindelig renterisiko (GIRR) fastsættes korrelationsparameteren ρκl således: hvor er lig med er lig med , hvor αfastsættes til 1 %, og T k og T l er lig med løbetiderne for de optioner, for hvilke vegafølsomhederne er udledt, udtrykt som antal år, og , hvor αfastsættes til 1 %, og Tog Ter lig med løbetiderne for de optioner, for hvilke vegafølsomhederne er udledt, udtrykt som antal år, og er lig med er lig med , hvor α fastsættes til 1 %, , hvor α fastsættes til 1 %, og og er lig med løbetiderne for de instrumenter, der ligger til grund for de optioner, for hvilke vegafølsomheder er udledt minus løbetiderne for de tilsvarende optioner, i begge tilfælde udtrykt som antal år. er lig med løbetiderne for de instrumenter, der ligger til grund for de optioner, for hvilke vegafølsomheder er udledt minus løbetiderne for de tilsvarende optioner, i begge tilfælde udtrykt som antal år.

2. Mellem vegarisikofølsomheder i den samme undergruppe for de øvrige risikoklasser fastsættes korrelationsparameteren ρκl således: hvor er lig med deltakorrelationen i den samme undergruppe svarende til den undergruppe, som vegarisikofaktorerne k og l ville blive tildelt til, og er lig med deltakorrelationen i den samme undergruppe svarende til den undergruppe, som vegarisikofaktorerne k og l ville blive tildelt til, og fastsættes i henhold til stk. 1. fastsættes i henhold til stk. 1.

3. Med hensyn til vegarisikofølsomheder mellem undergrupper i en risikoklasse (GIRR og ikke-GIRR) finder de samme korrelationsparametre γ bc , som anført for deltakorrelationer for hver risikoklasse i afdeling 4 anvendelse i forbindelse med vegarisiko.

4. Der indregnes ingen diversificerings- eller afdækningsfordele mellem vegarisikofaktorer og deltarisikofaktorer efter standardmetoden. Kapitalgrundlagskravene for vegarisiko og deltarisiko aggregeres ved simpel addition.

5. Curvaturerisikokorrelationer er kvadratroden af de tilsvarende deltarisikokorrelationer ρ kl og γ bc som er omhandlet i underafdeling 1.







KAPITEL 1B

Alternativ metode med interne modeller







Afdeling 1

Tilladelse og kapitalgrundlagskrav

Artikel 325az

Alternativ metode med interne modeller og tilladelse til at anvende alternative interne modeller

1. Den alternative metode med interne modeller, der er beskrevet i dette kapitel, anvendes kun med henblik på det i artikel 430b, stk. 3, fastsatte indberetningskrav.

2. Når de kompetente myndigheder har bekræftet, at institutterne overholder kravene i artikel 325bh, 325b og 325bj, indrømmer de institutterne tilladelse til at beregne deres kapitalgrundlagskrav for porteføljen af alle positioner, der er fordelt til handelsenheder, ved hjælp af deres alternative interne modeller i henhold til artikel 325ba, forudsat at alle følgende krav er opfyldt: a) handelsenhederne er blevet etableret i henhold til artikel 104b b) instituttet har givet den kompetente myndighed en begrundelse for medtagelsen af handelsenhederne i anvendelsesområdet for den alternative metode med interne modeller c) handelsenhederne har opfyldt de »backtesting«-krav, der er omhandlet i artikel 325bf, stk. 3, i det forudgående år d) instituttet har foretaget indberetning til sine kompetente myndigheder om resultaterne af kravet vedrørende fordeling af overskud og tab for de handelsenheder, som er omhandlet i artikel 325bg e) handelsenheder, som er blevet tildelt mindst én af de positioner i handelsbeholdningen, som er omhandlet i artikel 325bl,opfylder kravene i artikel 325bm vedrørende den interne model for misligholdelsesrisiko f) handelsenhederne har ikke fået tildelt nogen securitiserings- eller resecuritiseringspositioner.

Med henblik på dette stykkes først afsnit, litra b), kan manglende medtagelse af en handelsenhed i anvendelsesområdet for den alternative metode med interne modeller ikke begrundes med den omstændighed, at kapitalgrundlagskravet beregnet ved hjælp af den alternative standardmetode, der er beskrevet i artikel 325, stk. 3, litra a), ville være lavere end kapitalgrundlagskravet beregnet ved hjælp af den alternative metode med interne modeller.

3. Institutter, som har fået tilladelse til at anvende den alternative metode med interne modeller, foretager indberetning til de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 430b, stk. 3.

4. Et institut, som har fået den i stk. 2 omhandlede tilladelse, underretter straks de kompetente myndigheder, hvis en af dets handelsenheder ikke længere opfylder mindst et af kravene i nævnte stykke. Instituttet kan i så fald ikke længere anvende dette kapitel på nogen af de positioner, der er tildelt denne handelsenhed, og beregner kapitalgrundlagskravene i relation til markedsrisiko i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i kapitel 1a, for alle de positioner, der er tildelt denne handelsenhed fra den tidligste indberetningsdato og indtil instituttet over for de kompetente myndigheder har godtgjort, at handelsenheden igen opfylder kravene i stk. 1.

5. Uanset stk. 4 kan kompetente myndigheder under særlige omstændigheder indrømme et institut tilladelse til fortsat at anvende dets alternative interne modeller til beregning af kapitalgrundlagskravene i relation til markedsrisiko for en handelsenhed, der ikke længere opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2, c), og i artikel 325bg, stk. 1. Når de kompetente myndigheder udøver dette skøn, underretter de EBA og begrunder deres beslutning.

6. For positioner, der er tildelt handelsenheder, for hvilke et institut ikke har fået den i stk. 2 omhandlede tilladelse, beregnes kapitalgrundlagskravene i relation til markedsrisiko af dette institut i overensstemmelse med kapitel 1a i dette afsnit. Med henblik på denne beregning betragtes alle disse positioner isoleret som en separat portefølje.

7. Væsentlige ændringer i anvendelsen af alternative interne modeller, som instituttet har fået tilladelse til at anvende, udvidet anvendelse af alternative interne modeller, som instituttet har fået tilladelse til at anvende, og væsentlige ændringer af instituttets valg af rækken af modellerbare risikofaktorer, som er omhandlet i artikel 365bc, stk. 2, kræver særskilt tilladelse fra de kompetente myndigheder.

Institutterne underretter de kompetente myndigheder om alle andre udvidelser og ændringer af anvendelsen af de alternative interne modeller, som instituttet har fået tilladelse til.

8. EBA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere: a) betingelserne for at vurdere væsentligheden af udvidelser og ændringer af anvendelsen af alternative interne modeller og ændringer i rækken af modellerbare risikofaktorer, som er omhandlet i artikel 325bc b) den vurderingsmetode, som de kompetente myndigheder anvender til at bekræfte, at et institut efterlever kravene i artikel 325bh, 325bi, 325bn, 325bo og 325bp.

EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 28. juni 2024].

Kommissionen tillægges beføjelse til at supplere denne forordning ved at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

9. EBA udarbejder udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de særlige omstændigheder, hvorunder kompetente myndigheder kan indrømme et institut tilladelse: a) til fortsat at anvende sine alternative interne modeller til beregning af kapitalgrundlagskravene i relation til markedsrisiko for en handelsenhed, der ikke længere opfylder betingelserne i denne artikels stk. 2, litra c), og i artikel 325bg, stk. 1 b) til at nedsætte tillægget til den værdi, der fremkommer ved overskridelser under »backtesting« af hypotetiske ændringer

EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 28. juni 2024.

Kommissionen tillægges beføjelse til at supplere denne forordning ved at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

Artikel 325ba

Kapitalgrundlagskrav ved anvendelse af alternative interne modeller

1. Et institut, der anvender en alternativ intern model, beregner kapitalgrundlagskravene i relation til porteføljen af alle positioner, der er tildelt handelsenheder, for hvilke instituttet har fået tilladelse som omhandlet i artikel 325az, stk. 2, som det højeste af følgende: a) summen af følgende værdier: i) risikomålet for instituttets expected shortfall den foregående dag beregnet i henhold til artikel 325bb (ESt-1), og ii) instituttets stressscenariebaserede risikomål for den foregående dag beregnet i henhold til afdeling 5 (SSt-1), eller b) summen af følgende værdier: i) gennemsnittet af instituttets daglige risikomål for expected shortfall beregnet i henhold til artikel 325bb for hver af de forudgående 60 arbejdsdage (ESavg) multipliceret med multiplikationsfaktoren (mc) og ii) gennemsnittet af instituttets daglige stressscenariebaserede risikomål beregnet i overensstemmelse med afdeling 5 for hver af de forudgående 60 arbejdsdage (SSavg).

2. Institutter, som har positioner i handlede gælds- og aktieinstrumenter, som er omfattet af anvendelsesområdet for den interne model for misligholdelsesrisiko og tildelt handelsenheder, som er omhandlet i stk. 1, skal opfylde et yderligere kapitalgrundlagskrav, udtrykt som den højeste af følgende værdier: a) det seneste kapitalgrundlagskrav vedrørende misligholdelsesrisiko, beregnet i overensstemmelse med afdeling 3 b) gennemsnittet af beløbet omhandlet i litra a) over de forudgående 12 uger.







Afdeling 2

Generelle krav

Artikel 325bb

Risikomål for expected shortfall

▼C2

1. Institutterne beregner risikomålet for expected shortfall, som er omhandlet i artikel 325ba, stk. 1, litra a), for en given dato »t« og for en given portefølje af positioner i handelsbeholdningen og positioner uden for handelsbeholdningen, der er udsat for valutakursrisici eller råvarerisici, således: ▼B hvor ESt = risikomålet for expected shortfall i = indekset for de fem brede risikofaktorkategorier, der er anført i den første kolonne i tabel 2 i artikel 325bd UESt = målet for unconstrained expected shortfall beregnet som følger: = målet for unconstrained expected shortfall for den brede risikofaktorkategori i beregnet således: ρ = den tilsynsmæssige korrelationsfaktor på tværs af brede risikokategorier ρ = 50 % = målet for partial expected shortfall, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 2 = målet forpartial expected shortfall, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 3 = målet for partial expected shortfall, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 4 = målet for partial expected shortfall for den brede risikofaktorkategori i, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 2 = målet for partial expected shortfall for den brede risikofaktorkategori i, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 3, og = målet for partial expected shortfall for den brede risikofaktorkategori i, der beregnes for alle positioner i porteføljen i henhold til artikel 325bc, stk. 4.

2. Institutterne anvender kun fremtidige stødscenarier på den specifikke række af modellerbare risikofaktorer, som finder anvendelse på målet for hver partial expected shortfall, jf. artikel 325bc, når de fastsætter målet for hver partial expected shortfall i forbindelse med beregningen af risikomålet for expected shortfall i overensstemmelse med stk. 1.

3. Når mindst én transaktion i porteføljen har mindst én modellerbar risikofaktor, som er henført til den brede risikofaktorkategori i i henhold til artikel 325bd, beregner institutterne målet for unconstrained expected shortfall for den brede risikofaktorkategori i og indsætter den i formlen for risikomålet for expected shortfall, som er omhandlet i nærværende artikels stk. 1.

4. Uanset stk. 1 kan et institut reducere den hyppighed, hvormed målene for unconstrained expected shortfall og for partial expected shortfall og for partial expected shortfall , og og for alle brede risikofaktorkategorier i beregnes, fra dagligt til ugentligt, forudsat at begge følgende betingelser er opfyldt: a) instituttet kan over for sin kompetente myndighed godtgøre, at markedsrisikoen med hensyn til de relevante positioner i handelsbeholdningen ikke undervurderes i beregningen af målet for unconstrained expected shortfall b) instituttet er i stand til at øge den hyppighed, hvormed , , og og beregnes, fra ugentligt til dagligt, hvis det kræves af dets kompetente myndighed. beregnes, fra ugentligt til dagligt, hvis det kræves af dets kompetente myndighed. for alle brede risikofaktorkategorier i beregnes, fra dagligt til ugentligt, forudsat at begge følgende betingelser er opfyldt:

Artikel 325bc

Beregning af partial expected shortfall

1. Institutterne beregner alle målene for partial expected shortfall omhandlet i artikel 325bb, stk. 1, således: a) daglige beregninger af målene for partial expected shortfall b) ved et 97,5-percentil ensidigt konfidensinterval ▼C2 c) for en given portefølje af positioner i handelsbeholdningen og positioner uden for handelsbeholdningen, der er udsat for valutakursrisici eller råvarerisici, beregner instituttet målet for partial expected shortfall på tidspunktet t efter følgende formel: ▼B hvor PESt = målet for partial expected shortfall på tidspunktet t j = indekset for de fem likviditetshorisonter, der er anført i den første kolonne i tabel 1 LHj = varigheden af likviditetshorisonter j som udtrykt i dage i tabel 1 T = basistidshorisonten, hvor T = 10 dage PESt(T) = målet for partial expected shortfall, som er bestemt ved kun at anvende fremtidige stødscenarier med en tidshorisont på ti dage på den specifikke række af modellerbare risikofaktorer for de positioner i porteføljen, der er beskrevet i stk. 2, 3 og 4, for hvert mål for partial expected shortfall, som er omhandlet i artikel 325bb, stk. 1, og PESt(T, j) = målet for partial expected shortfall, som er bestemt ved kun at anvende fremtidige stødscenarier med en tidshorisont på ti dage på den specifikke række af modellerbare risikofaktorer for de positioner i porteføljen, der er beskrevet i stk. 2, 3 og 4, for hvert mål for partial expected shortfall, som er omhandlet i artikel 325bb, stk. 1, og for hvilken den effektive likviditetshorisont som bestemt i overensstemmelse med artikel 325bd, stk. 2, er lig med eller længere end LHj.



Tabel 1 Likviditetshorisont j Varighed af likviditetshorisont j (dage) 1 10 2 20 3 40 4 60 5 120

2. Med henblik på at beregne målene for partial expected shortfall Og Og som er omhandlet i artikel 325bb, stk. 1, skal institutterne i tillæg til kravene i nærværende artikels stk. 1 opfylde følgende krav: a) ved beregningen af anvender institutterne kun fremtidige stødscenarier på en række af de modellerbare risikofaktorer for de positioner i porteføljen, som instituttet har valgt på en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende måde, således at følgende betingelse opfyldes, idet summen overtages fra de forudgående 60 arbejdsdage: anvender institutterne kun fremtidige stødscenarier på en række af de modellerbare risikofaktorer for de positioner i porteføljen, som instituttet har valgt på en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende måde, således