02011R0543 — DA — 01.01.2021 — 027.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:









▼B

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 543/2011

af 7. juni 2011

om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager







AFSNIT I

INDLEDENDE BESTEMMELSER

Artikel 1

Anvendelsesområde og anvendelse af udtryk

1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1234/2007 for frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager.

Afsnit II og III i nærværende forordning gælder dog kun for de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og sådanne produkter, der udelukkende er bestemt til forarbejdning.

2. Udtryk, som anvendes i forordning (EF) nr. 1234/2007, har samme betydning, når de anvendes i nærværende forordning, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

▼M29 —————

▼B







AFSNIT II

KLASSIFICERING AF PRODUKTERNE







KAPITEL 1

Generelle regler

Artikel 3

Handelsnormer; indehavere

1. Kravene i artikel 113a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 betragtes som den generelle handelsnorm. De nærmere oplysninger om den generelle handelsnorm findes i del A i bilag I til nærværende forordning.

Frugt og grøntsager, der ikke er omfattet af en særlig handelsnorm, skal være i overensstemmelse med den generelle handelsnorm. Hvis indehaveren kan påvise, at produkterne er i overensstemmelse med gældende normer vedtaget af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE), betragtes produkterne som værende i overensstemmelse med den generelle handelsnorm.

2. De særlige handelsnormer, der er omhandlet i artikel 113, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, er anført i del B i bilag I til nærværende forordning, for følgende produkter: a) æbler b) citrusfrugter c) kiwifrugter d) hovedsalat, kruset endivie og bredbladet endivie e) ferskner og nektariner f) pærer g) jordbær h) sød peber i) spisedruer j) tomater.

3. Med henblik på anvendelsen af artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er en indehaver en fysisk eller juridisk person, der fysisk er i besiddelse af de berørte produkter.

Artikel 4

Undtagelser fra og fritagelser for anvendelsen af handelsnormer

1. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne: a) produkter, der, hvis de er tydeligt mærket med ordene »til forarbejdning« eller »til foder« eller anden tilsvarende ordlyd: i) er bestemt til industriel forarbejdning ii) er bestemt til foder eller andre formål end ernæringsformål b) produkter, som producenten på sin bedrift overdrager til forbrugeren til dennes personlige brug ▼M18 c) produkter, der ved en afgørelse, som Kommissionen på anmodning af en medlemsstat har truffet efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007, anerkendes som produkter fra et bestemt område, som sælges i detailhandelen i dette område eller, i særlige og behørigt begrundede tilfælde, i medlemsstaten, når der er tale om en velkendt lokal forbrugstradition ▼B d) produkter, der er afpudset eller udskåret for at gøre dem »spiseklare« eller »tilberedningsklare« e) produkter, der afsættes som spiselige spirer, som stammer fra frø af planter, der klassificeres som frugt og grøntsager, jf. artikel 1, stk. 1, litra i), i forordning 1234/2007 og del IX i bilag I til samme forordning.

2. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med handelsnormerne inden for et bestemt dyrkningsområde: a) produkter, som producenten sælger eller leverer til sorterings- og emballeringsvirksomheder eller til lagervirksomheder, eller som sendes fra producentens bedrift til disse virksomheder, og b) produkter, som sendes fra lagervirksomheder til sorterings- og emballeringsvirksomheder.

3. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, der udbydes til salg i detailleddet til forbrugerne til deres personlige brug, for kravet om overholdelse af de særlige handelsnormer, hvis de er mærket som »produkt til forarbejdning« eller med anden tilsvarende ordlyd og skal forarbejdes, dog ikke de produkter, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra a), nr. i).

4. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan medlemsstaterne fritage produkter, som producenterne sælger direkte til de endelige forbrugere til deres personlige brug på markeder, der udelukkende er forbeholdt producenter i et bestemt produktionsområde, som medlemsstaterne har fastsat, for anvendelse af handelsnormerne.

5. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, tillades det, hvad angår de særlige handelsnormer, at frugt og grøntsager, der ikke tilhører klasse »Ekstra«, i de handelsled, som følger efter forsendelsen, udviser en mindre forringelse af friskheden og fastheden og mindre ændringer som følge af deres udvikling og mere eller mindre udtalte letfordærvelighed.

6. Uanset artikel 113a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kræves det ikke, at følgende produkter er i overensstemmelse med den generelle handelsnorm: a) svampe, ikke dyrkede, henhørende under KN-kode 0709 59 b) kapers henhørende under KN-kode 0709 90 40 c) bitre mandler henhørende under KN-kode 0802 11 10 d) afskallede mandler henhørende under KN-kode 0802 12 e) afskallede hasselnødder henhørende under KN-kode 0802 22 f) afskallede valnødder henhørende under KN-kode 0802 32 g) pinjefrø henhørende under KN-kode 0802 90 50 h) pistacienødder henhørende under KN-kode 0802 50 00 i) macadamianødder henhørende under KN-kode 0802 60 00 j) pekannødder henhørende under KN-kode ex 0802 90 20 k) andre nødder henhørende under KN-kode 0802 90 85 l) pisang, tørrede, henhørende under KN-kode 0803 00 90 m) citrusfrugter, tørrede, henhørende under KN-kode 0805 n) blandinger af tropiske nødder henhørende under KN-kode 0813 50 31 o) blandinger af andre nødder henhørende under KN-kode 0813 50 39 p) safran henhørende under KN-kode 0910 20 .

7. Det godtgøres over for medlemsstatens ansvarlige myndighed, at de produkter, der er anført i stk. 1, litra a), og stk. 2, opfylder de fastlagte betingelser, navnlig med hensyn til deres anvendelse.

Artikel 5

Særlige angivelser

1. De angivelser, som kræves i henhold til dette kapitel, skal med letlæselig og synlig skrift være anbragt på en af emballagens sider, enten som et direkte påtryk på kolliet, der ikke kan slettes, eller som en etiket, der indgår i selve kolliet eller er fastgjort til dette.

2. For varer, som afsendes uemballeret, løst læsset i et transportmiddel, skal de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, være anført i et dokument, som ledsager varen, eller på en seddel, der er anbragt synligt i transportmidlet.

3. I tilfælde af aftaler om fjernsalg som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF ( 1 ) kan et produkt kun anses for at være i overensstemmelse med handelsnormerne, hvis angivelserne er tilgængelige, inden købet afsluttes.

4. Fakturaer og ledsagedokumenter, eksklusive kvitteringer til forbrugeren, skal angive produkternes navn og oprindelsesland og eventuelt klasse, sort eller handelstype, hvis det kræves i en særlig handelsnorm, eller at produktet er bestemt til forarbejdning.

Artikel 6

Særlige angivelser i detailhandelen

1. I detailhandelsleddet skal de angivelser, der kræves i henhold til dette kapitel, være tydelige og letlæselige. Produkter kan udbydes til salg, såfremt detailhandleren på et fremtrædende sted sammen med produkterne og med letlæselig skrift angiver oprindelsesland og eventuelt klasse og sort eller handelstype på en måde, som ikke vildleder forbrugeren.

2. For færdigpakkede produkter, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF ( 2 ), skal nettovægten anføres i tillæg til de angivelser, der er foreskrevet i handelsnormerne. For produkter, som sælges efter antal, er der dog ikke pligt til at anføre nettovægten, hvis antallet af stykker klart kan ses og let kan tælles gennem indpakningen, eller hvis antallet er anført på etiketten.

▼M31

Artikel 7

Blandinger

1. Det er tilladt at afsætte kolli af en nettovægt på 5 kg eller derunder, som indeholder blandinger af forskellige arter af frugt, blandinger af forskellige arter af grøntsager eller blandinger af forskellige arter af frugt og grøntsager, hvis: a) produkterne er af ensartet kvalitet, og hvert af de pågældende produkter overholder den relevante særlige handelsnorm eller den generelle handelsnorm, hvis der ikke findes en særlig handelsnorm for et bestemt produkt b) kolliet er korrekt mærket i henhold til dette kapitel og c) blandingen ikke vildleder forbrugeren.

2. Kravene i stk. 1, litra a), gælder ikke for produkter, der er medtaget i en blanding, som ikke er produkter fra frugt- og grøntsagssektoren som defineret i artikel 1, stk. 2, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 ( 3 ).

3. Hvis produkterne i en blanding har oprindelse i mere end én medlemsstat eller mere end ét tredjeland, kan der afhængigt af omstændighederne i stedet for oprindelseslandenes fulde navn anføres en af følgende angivelser: a) »blanding af frugt fra EU«, »blanding af grøntsager fra EU« eller »blanding af frugt og grøntsager fra EU« b) »blanding af frugt fra tredjelande«, »blanding af grøntsager fra tredjelande« eller »blanding af frugt og grøntsager fra tredjelande« c) »blanding af frugt fra EU og tredjelande«, »blanding af grøntsager fra EU og tredjelande« eller »blanding af frugt og grøntsager fra EU og tredjelande«.

▼B







KAPITEL II

Kontrol af overensstemmelse med handelsnormerne







Afdeling 1

Almindelige bestemmelser

Artikel 8

Anvendelsesområde

Dette kapitel indeholder bestemmelser om overensstemmelseskontrol, dvs. den kontrol af frugt og grøntsager, der gennemføres i alle handelsled for at fastslå, om produkterne er i overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Artikel 9

Koordineringsmyndigheder og kontrolorganer

1. Hver medlemsstat udpeger: a) en myndighed, der er eneansvarlig for koordinering og kontakter på de områder, som er omfattet af dette kapitel, i det følgende benævnt »koordineringsmyndigheden«, og b) et eller flere kontrolorganer, der har ansvaret for at anvende dette kapitel, i det følgende benævnt »kontrolorganer«.

De koordineringsmyndigheder og kontrolorganer, der er nævnt i første afsnit, kan være offentlige eller private. Medlemsstaterne er dog ansvarlige for dem i begge tilfælde.

2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om følgende: a) navn og postadresse og e-mail-adresse på den koordineringsmyndighed, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra a) b) navn og postadresse og e-mail-adresse på de kontrolorganer, de har udpeget i henhold til stk. 1, litra b), og c) en nøjagtig beskrivelse af de udpegede kontrolorganers kompetenceområde.

3. Koordineringsmyndigheden kan være kontrolorganet, et af kontrolorganerne eller et andet organ udpeget i henhold til stk. 1.

4. Kommissionen offentliggør på en måde, den finder passende, en liste over de koordineringsmyndigheder, som medlemsstaterne har udpeget.

Artikel 10

Database over erhvervsdrivende

1. Medlemsstaterne opretter en database over erhvervsdrivende i frugt- og grøntsagssektoren, der på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, rummer data om de erhvervsdrivende, der beskæftiger sig med afsætning af frugt og grøntsager, som der er fastsat normer for i medfør af artikel 113 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Medlemsstaterne kan til dette formål bruge en eller flere andre databaser, der allerede er oprettet til andre formål.

2. I denne forordning forstås ved »erhvervsdrivende« en fysisk eller juridisk person: a) der ligger inde med frugt og grøntsager, som er underlagt handelsnormer, for at: i) udstille eller udbyde disse produkter til salg ii) sælge disse produkter eller iii) afsætte dem på anden måde, eller b) som selv udøver en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i litra a), for så vidt angår frugt og grøntsager, der er underlagt handelsnormer.

De aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, litra a), omfatter:

a) fjernsalg via internettet eller på anden måde

b) aktiviteter, der udøves af den fysiske eller juridiske person for egen regning eller for tredjemands regning

c) aktiviteter, der udøves i EU og/eller ved eksport til tredjelande og/eller import fra tredjelande.

3. Medlemsstaterne bestemmer, på hvilke betingelser følgende erhvervsdrivende optages i databasen eller ej: a) erhvervsdrivende, hvis virksomhed er af en sådan art, at de i henhold til artikel 4 er fritaget for at overholde handelsnormerne, og b) fysiske eller juridiske personer, hvis aktiviteter i frugt- og grøntsagssektoren er begrænset til transport af varer eller til detailsalg.

4. Består databasen over erhvervsdrivende af flere særskilte elementer, sørger koordineringsmyndigheden for, at databasen og dens forskellige elementer samt ajourføringerne heraf er ensartede. Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.

5. Databasen skal for hver erhvervsdrivende indeholde følgende: a) registreringsnummer, navn og adresse b) oplysninger, der er nødvendige til klassificering af den erhvervsdrivende i en af de risikokategorier, som er nævnt i artikel 11, stk. 2, herunder den erhvervsdrivendes placering i afsætningskæden og oplysning om virksomhedens størrelse c) oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller hos den erhvervsdrivende d) al anden information, som anses for at være nødvendig for kontrollen, som fx information om, at der findes et kvalitetssikringssystem eller egenkontrolsystem til kontrol af, om handelsnormerne overholdes.

Databasen ajourføres navnlig på grundlag af de oplysninger, der indhentes under overensstemmelseskontrollen.

6. De erhvervsdrivende har pligt til at udlevere de oplysninger, som medlemsstaterne anser for nødvendige for at oprette og ajourføre databasen. Medlemsstaterne fastlægger betingelser for, hvordan erhvervsdrivende, der ikke er etableret på deres område, men som opererer på deres område, skal figurere i deres database.







Afdeling 2

Overensstemmelseskontrol, der foretages af Medlemsstaterne

Artikel 11

Overensstemmelseskontrol

1. Medlemsstaterne sørger for, at der baseret på en risikoanalyse foretages selektiv overensstemmelseskontrol med den nødvendige hyppighed for at sikre overensstemmelse med handelsnormerne og andre bestemmelser i dette afsnit og i artikel 113 og 113a i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Et af kriterierne for vurderingen af risikoen er, om der eksisterer en overensstemmelsesattest, jf. artikel 14, der er udstedt af en ansvarlig myndighed i et tredjeland, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til artikel 15. Eksisterer der en sådan attest, betragtes det som en faktor, der mindsker risikoen for manglende overensstemmelse.

Kriterierne for vurderingen af risikoen kan også omfatte:

a) produktets art, produktionsperioden, produktets pris, vejret, emballeringen og håndteringen, opbevaringsbetingelserne, oprindelseslandet, transportmidlet eller partiets omfang

b) de erhvervsdrivendes størrelse, deres placering i afsætningskæden, mængden af afsatte produkter eller deres værdi, deres produktudvalg, leveringsområdet eller den type virksomhed, de driver, fx oplagring, sortering, emballering eller salg

c) oplysninger om forhold, der er konstateret under tidligere kontroller, herunder antal og type af konstaterede mangler, de afsatte produkters normale kvalitet, det anvendte tekniske udstyrs beskaffenhed

d) hvor pålidelige de erhvervsdrivendes kvalitetssikringssystemer eller egenkontrolsystemer til kontrol af, om handelsnormerne overholdes, er

e) det sted, hvor kontrollen udføres, navnlig hvis dette er EU's indgangstoldsted, eller det sted, hvor produkterne pakkes eller indlades

f) øvrige oplysninger, der kan tyde på manglende overensstemmelse.

2. Ved risikoanalysen, der baseres på oplysningerne i databasen over erhvervsdrivende, jf. artikel 10, klassificeres de erhvervsdrivende i risikokategorier.

Medlemsstaterne fastlægger på forhånd:

a) kriterierne for vurdering af risikoen for, at partier ikke er i overensstemmelse med normerne

b) minimumsandelene af erhvervsdrivende eller partier og/eller mængder, der underkastes overensstemmelseskontrol, på grundlag af en risikoanalyse for hver risikokategori.

Medlemsstaterne kan vælge at foretage selektiv kontrol af produkter, der ikke er omfattet af særlige handelsnormer, baseret på en risikoanalyse.

3. Hvis der ved kontrollen afsløres væsentlige uregelmæssigheder, øger medlemsstaterne kontrolfrekvensen i forbindelse med erhvervsdrivende, produkter, oprindelseslande eller andre parametre.

4. De erhvervsdrivende har pligt til at give kontrolorganerne de oplysninger, disse organer finder nødvendige for at tilrettelægge og udføre overensstemmelseskontrollen.

Artikel 12

Godkendte erhvervsdrivende

1. Medlemsstaterne kan tillade, at erhvervsdrivende, som er klassificeret i den laveste risikokategori, og som giver særlige garantier for, at de overholder handelsnormerne, bruger en etiket som vist i bilag II til mærkning af hvert kolli ved afsendelsen og/eller underskriver overensstemmelsesattesten, jf. artikel 14.

2. Tilladelsen gives for en periode på mindst et år.

3. Erhvervsdrivende, der benytter denne mulighed, skal: a) have kontrolpersonale, der har gennemgået en uddannelse, som medlemsstaten har godkendt b) have passende anlæg til klargøring og emballering af produkterne c) forpligte sig til at foretage overensstemmelseskontrol af de varer, de forsender, og have et register med en oversigt over alle de kontroller, de har foretaget.

4. Hvis en erhvervsdrivende ikke længere overholder kravene i tilladelsen, trækker medlemsstaten tilladelsen tilbage.

5. ►M18 ◄ , indtil beholdningerne heraf er brugt op. Uanset stk. 1 kan erhvervsdrivende, der har fået en sådan tilladelse, fortsætte med at anvende etiketter, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr.21. juni 2011, indtil beholdningerne heraf er brugt op.

Tilladelser, der er givet til erhvervsdrivende inden den ►M18 22. juni 2011 ◄ , gælder for den periode, de blev givet for.

Artikel 13

Toldmyndighedernes antagelse af angivelser

1. Toldmyndighederne kan kun antage udførselsangivelser og/eller angivelser til overgang til fri omsætning for produkter, der er underlagt særlige handelsnormer, hvis: a) varerne ledsages af en overensstemmelsesattest, eller b) det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, eller c) det ansvarlige kontrolorgan har underrettet toldmyndigheden om, at der ikke er udstedt en overensstemmelsesattest for de pågældende partier, fordi det ikke er nødvendigt at kontrollere dem på baggrund af risikoanalysen som omhandlet i artikel 11, stk. 1.

Dette er ikke til hinder for overensstemmelseskontrol, som medlemsstaterne kan foretage i henhold til artikel 11.

2. Stk. 1 gælder også for produkter, der er underlagt den generelle handelsnorm, som er fastlagt i del A i bilag I, og for produkter, som er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a), hvis den pågældende medlemsstat finder det nødvendigt på baggrund af den risikoanalyse, som er omhandlet i artikel 11, stk. 1.

Artikel 14

Overensstemmelsesattest

1. En myndighed kan udstede en overensstemmelsesattest for at bekræfte, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med en bestemt handelsnorm (i det følgende benævnt »attest«). Den attest, der skal anvendes af myndighederne i EU, er vist i bilag III.

De tredjelande, der er nævnt i artikel 15, stk. 4, kan i stedet at bruge den attest, som udstedes af myndighederne i EU, bruge deres egen attest, hvis den indeholder mindst tilsvarende oplysninger som EU's attest. Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, eksempler på sådanne tredjelandsattester til rådighed.

2. Attesterne kan udstedes i papirformat med original underskrift eller i et verificeret elektronisk format med elektronisk signatur.

3. Hver attest påføres den ansvarlige myndigheds stempel og underskrives af den eller de personer, der er bemyndiget hertil.

4. Attesten udstedes på mindst ét af EU's officielle sprog.

5. Hver attest skal også være påført et løbenummer, så den kan identificeres. Den ansvarlige myndighed beholder en kopi af hver attest, den udsteder.

6. Uanset i stk. 1, første afsnit, kan medlemsstaterne fortsætte med at anvende attester, der var i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1580/2007 pr. 30. juni 2009, indtil beholdningerne heraf er brugt op.







Afdeling 3

Overensstemmelseskontrol, der foretages af tredjelande

Artikel 15

Godkendelse af den overensstemmelseskontrol, som tredjelande foretager inden import til EU

▼M18

1. Efter anmodning fra et tredjeland kan Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 godkende kontrol af overensstemmelse med handelsnormer, som foretages af det pågældende tredjeland forud for import til EU.

▼B

2. Tredjelande kan få den godkendelse, der er nævnt i stk. 1, hvis EU-handelsnormerne eller normer, der mindst svarer hertil, overholdes for produkter, som eksporteres til EU.

Ved godkendelsen fastsættes det, hvem der er den officielle myndighed i det tredjeland, på hvis ansvar den kontrol, som er nævnt i stk. 1, foretages. Denne myndighed er ansvarlig for kontakterne til EU. Ved godkendelsen præciseres det også, hvilke kontrolorganer der står for den egentlige kontrol i tredjelandet.

Godkendelsen kan kun gælde for produkter med oprindelse i det pågældende tredjeland og kan begrænses til bestemte produkter.

3. Tredjelandets kontrolorganer skal være officielle organer eller organer, der er officielt anerkendt af den myndighed, som er nævnt i stk. 2, og frembyder tilstrækkelige garantier og råder over personale, udstyr og anlæg i det omfang, der er nødvendigt, for at kontrollen kan gennemføres efter de metoder, som er nævnt i artikel 17, stk. 1, eller tilsvarende metoder.

4. De tredjelande, hvis overensstemmelseskontrol er godkendt i henhold til nærværende artikel, og de berørte produkter, er anført i bilag IV.

Kommissionen stiller på den måde, den finder passende, oplysninger om de pågældende officielle myndigheder og kontrolorganer til rådighed.

Artikel 16

Suspension af godkendelsen af overensstemmelseskontrollen

Kommissionen kan suspendere godkendelsen af overensstemmelseskontrollen, hvis det i et betydeligt antal partier og/eller mængder konstateres, at varerne ikke svarer til oplysningerne i de overensstemmelsesattester, som tredjelandenes kontrolorganer har udstedt.







Afdeling 4

Kontrolmetoder

Artikel 17

Kontrolmetoder

1. Den overensstemmelseskontrol, der er omhandlet i dette kapitel, bortset fra overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger, foretages efter kontrolmetoderne i bilag V, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Medlemsstaterne fastsætter særlige regler for overensstemmelseskontrollen ved detailsalg til den endelige forbruger.

2. Hvis det ved kontrollen konkluderes, at varerne er i overensstemmelse med handelsnormerne, kan kontrolorganet udstede en overensstemmelsesattest som vist i bilag III.

3. Er varerne ikke i overensstemmelse med normerne, udsteder kontrolorganet en erklæring herom til den erhvervsdrivende eller dennes repræsentant. Varer, for hvilke der er udstedt en erklæring om manglende overensstemmelse, må ikke flyttes uden tilladelse fra det kontrolorgan, som har udstedt erklæringen. Denne tilladelse kan gøres betinget af, at der overholdes en række krav, som det pågældende kontrolorgan har fastsat.

De erhvervsdrivende kan beslutte at bringe alle eller en del af varerne i overensstemmelse med normerne. Varer, der er bragt i overensstemmelse med normerne, må ikke afsættes, før det ansvarlige kontrolorgan på passende vis har sikret sig, at varerne rent faktisk er bragt i overensstemmelse med normerne. Kontrolorganet udsteder i givet fald først en overensstemmelsesattest som vist i bilag III for partiet eller en del af partiet, når varerne er bragt i overensstemmelse med normerne.

Hvis et kontrolorgan imødekommer en erhvervsdrivendes anmodning om at bringe varerne i overensstemmelse med normerne i en anden medlemsstat end den, hvor det ved kontrollen er fastslået, at varerne ikke er i overensstemmelse med normerne, skal den erhvervsdrivende underrette det ansvarlige kontrolorgan i bestemmelsesmedlemsstaten om det parti, som ikke er i overensstemmelse. Den medlemsstat, der har udstedt erklæringen om manglende overensstemmelse, sender en kopi af denne erklæring til de øvrige berørte medlemsstater, herunder den medlemsstat, som det parti, der ikke er i overensstemmelse, er bestemt til.

Hvis varerne hverken kan bringes i overensstemmelse med normerne eller anvendes til foder, industriel forarbejdning eller andre formål end ernæringsformål, kan kontrolorganet, hvis det viser sig at være nødvendigt, anmode de erhvervsdrivende om at træffe relevante foranstaltninger til at sikre, at de pågældende produkter ikke afsættes.

De erhvervsdrivende udleverer alle de oplysninger, som medlemsstaterne finder nødvendige for anvendelsen af dette stykke.







Afdeling 5

Meddelelser

Artikel 18

Meddelelser

1. En medlemsstat, hvor det for et vareparti fra en anden medlemsstat konstateres, at varerne ikke er i overensstemmelse med handelsnormerne på grund af produktfejl eller -forringelser, der kunne være blevet opdaget ved emballeringen, underretter omgående Kommissionen og de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf.

2. En medlemsstat, hvor et vareparti fra et tredjeland er blevet nægtet adgang til at overgå til fri omsætning på grund af manglende overensstemmelse med handelsnormerne, underretter omgående Kommissionen, de medlemsstater, der vil kunne blive berørt heraf, og det pågældende tredjeland, som er anført i bilag IV.

3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om bestemmelserne i deres kontrol- og risikoanalysesystemer. De underretter Kommissionen om efterfølgende ændringer af disse systemer.

4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de sammenfattede resultater af kontrollerne i alle handelsled i et givet år senest den 30. juni det følgende år.

5. De meddelelser, der er nævnt i stk. 1 til 4, sendes på den måde, Kommissionen har angivet.







AFSNIT III

PRODUCENTORGANISATIONER







KAPITEL I

Krav og anerkendelse

▼M29 —————

▼B







Afdeling 4

Producentsammenslutninger

Artikel 36

Fremlæggelse af anerkendelsesplan

1. En juridisk person eller en klart defineret del af en juridisk person fremlægger anerkendelsesplanen, jf. artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, for den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor den juridiske person har sit hovedsæde.

2. Medlemsstaterne fastsætter: a) de minimumskriterier, som den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person skal opfylde for at kunne forelægge en anerkendelsesplan b) reglerne for anerkendelsesplanernes udarbejdelse, indhold og gennemførelse c) den periode, hvor et tidligere medlem af en producentorganisation efter at have forladt producentorganisationen er udelukket fra at tilslutte sig en producentsammenslutning for de produkter, som producentorganisationen er anerkendt for, og d) de administrative procedurer for godkendelse af, kontrol med og gennemførelse af anerkendelsesplaner, og ▼M8 e) de regler, der skal hindre, at en producent drager fordel af EU-støtte til producentsammenslutninger i mere end 5 år. ▼B

Artikel 37

Anerkendelsesplanens indhold

Et udkast til en anerkendelsesplan skal mindst indeholde følgende elementer:

a) en beskrivelse af udgangssituationen, bl.a. med hensyn til antallet af tilsluttede producenter, med en fuldstændig oversigt over medlemmer, produktion, herunder den afsatte produktions værdi, afsætning og infrastruktur, der er til producentsammenslutningens rådighed, herunder infrastruktur, der ejes af de enkelte medlemmer af producentsammenslutningen

b) den foreslåede startdato for gennemførelse af planen og dens varighed, der ikke må overstige fem år, og

c) de aktiviteter og investeringer, der skal gennemføres for at opnå anerkendelse.

▼M8

Investeringerne i stk. 1, litra c), omfatter ikke de investeringer, der er anført i bilag Va.

▼B

Artikel 38

Godkendelse af anerkendelsesplanen

▼M8

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer en af de beslutninger, der er nævnt i stk. 3, senest tre måneder efter, at den har modtaget et udkast til en anerkendelsesplan med den fornødne dokumentation. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.

▼B

2. Medlemsstaterne kan fastsætte supplerende regler for, hvilke foranstaltninger og udgifter der kan komme i betragtning som led i anerkendelsesplaner, herunder regler for, hvilke investeringer der kan komme i betragtning, for at producentsammenslutninger kan opfylde anerkendelseskriterierne for producentorganisationer, jf. artikel 125b, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

▼M8

3. Efter den overensstemmelseskontrol, der er nævnt i artikel 111, gør medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelt følgende: a) accepterer planen foreløbigt og giver en foreløbig anerkendelse b) anmoder om ændringer af planen, herunder ændringer af planens varighed. Medlemsstaterne vurderer navnlig, om den foreslåede tidsplan strækker sig over unødig lang tid, og beder om ændringer, hvis der er mulighed for, at en producentsammenslutning kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation før udløbet af den overgangsperiode på fem år, der er omhandlet i artikel 125e, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007 c) afviser planen, navnlig hvis den juridiske person eller de klart definerede dele af en sådan juridisk person, der anmoder om foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning, allerede opfylder kriterierne for anerkendelse som en producentorganisation. I givet fald kan en plan accepteres foreløbigt, men kun hvis den indeholder de ændringer, der er anmodet om efter litra b).

▼M8

4. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter senest den 1. juli i et givet år Kommissionen de beslutninger, den har truffet om foreløbig accept af anerkendelsesplaner og de finansielle virkninger af disse planer, idet den anvender modellerne i bilag Vb.

5. Når de tildelingskoefficienter, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, andet afsnit, er fastsat, giver medlemsstatens ansvarlige myndighed de berørte producentsammenslutninger mulighed for at ændre eller trække deres anerkendelsesplan tilbage. Hvis en producentsammenslutning ikke trækker sin plan tilbage, accepterer den ansvarlige myndighed planen endeligt, under forudsætning af, at der foretages de ændringer deri, som den pågældende myndighed finder nødvendige.

6. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person om de beslutninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5.

▼B

Artikel 39

Gennemførelse af anerkendelsesplanen

1. Anerkendelsesplanen gennemføres i årlige perioder regnet fra den 1. januar. Medlemsstaterne kan give producentsammenslutninger tilladelse til at opdele disse årlige perioder i halvårlige perioder.

Det første år, anerkendelsesplanen gennemføres i overensstemmelse med den foreslåede dato, jf. artikel 37, litra b), begynder anerkendelsesplanen:

a) den 1. januar efter datoen for medlemsstatens ansvarlige myndigheds accept af planen eller

b) den første kalenderdag efter accepten.

Anerkendelsesplanens første gennemførelsesår slutter under alle omstændigheder den 31. december samme år.

▼M8

2. Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. Disse anmodninger skal vedlægges den fornødne dokumentation.

Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser anerkendelsesplanerne kan ændres i løbet af en årlig eller en halvårlig periode uden forhåndsgodkendelse fra medlemsstatens ansvarlige myndighed. Ændringerne er kun støtteberettigede, hvis producentsammenslutningen straks underretter medlemsstatens ansvarlige myndighed herom.

Producentsammenslutninger kan i løbet af et bestemt år og for det pågældende år af medlemsstatens ansvarlige myndighed få tilladelse til at forhøje de samlede udgifter, der er fastsat i en anerkendelsesplan, med højst 5 % af det oprindeligt godkendte beløb, eller til at reducere disse udgifter med en maksimumprocentsats, som medlemsstaterne fastsætter, i begge tilfælde under forudsætning af, at anerkendelsesplanens overordnede mål opretholdes, og under forudsætning af, at de samlede EU-udgifter til den pågældende medlemsstat ikke overskrider det EU-bidrag, der er tildelt denne medlemsstat i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4.

Er der tale om sammenlægninger af producentsammenslutninger, jf. artikel 48, gælder loftet på 5 % for de samlede udgifter, der er fastsat i anerkendelsesplanerne for de producentsammenslutninger, der lægges sammen.

▼B

3. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer beslutning om ændringer af planen senest tre måneder efter modtagelsen af ændringsanmodningen efter at have undersøgt den forelagte begrundelse og dokumentation. Træffes der ikke beslutning om en ændringsanmodning inden for nævnte frist, betragtes den som afvist. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.

Artikel 40

Anmodninger om anerkendelse som producentorganisation

1. Producentsammenslutninger, som gennemfører en anerkendelsesplan, kan når som helst indgive en anmodning om anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. Anmodningerne skal under alle omstændigheder forelægges inden udgangen af den overgangsperiode, der er nævnt i artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007.

2. Fra datoen for indgivelsen af anmodningen kan sammenslutningen forelægge et udkast til et driftsprogram i henhold til artikel 63.

Artikel 41

Producentsammenslutningernes hovedaktivitet

1. En producentsammenslutnings hovedaktivitet er at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er foreløbigt anerkendt for.

2. En producentsammenslutning kan sælge produkter fra producenter, der ikke er medlemmer af en producentsammenslutning, hvis den er anerkendt for disse produkter, og forudsat at denne aktivitets økonomiske værdi er lavere end værdien af producentsammenslutningens egne medlemmers og andre producentsammenslutningers medlemmers afsatte produktion.

Artikel 42

Den afsatte produktions værdi

1. Artikel 50, stk. 1 til 4, stk. 6, første punktum, og stk. 7, finder tilsvarende anvendelse på producentsammenslutninger.

2. Er den afsatte produktions værdi faldet med mindst 35 % af årsager, der er blevet behørigt begrundet over for medlemsstaten, og som producentsammenslutningen hverken kan kontrollere eller holdes ansvarlig for, anses den afsatte produktions samlede værdi for at udgøre 65 % af den samlede værdi, der er anført og kontrolleret af medlemsstaten i den eller de tidligere støtteansøgninger for den seneste årlige periode, eller såfremt den ikke foreligger, af den værdi, som oprindelig blev anført i den godkendte anerkendelsesplan.

3. Den afsatte produktions værdi beregnes i henhold til den lovgivning, der gælder for den periode, som der anmodes om støtte for.

Artikel 43

Finansiering af anerkendelsesplaner

1. Støttesatserne i artikel 103a, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 halveres for den del af den afsatte produktion, der overstiger 1 000 000 EUR.

2. Der fastsættes et årligt loft over støtten i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007 på 100 000 EUR for hver producentsammenslutning.

3. Støtten i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 udbetales: a) i årlige eller halvårlige rater ved afslutningen af hver årlig eller halvårlig periode til gennemførelse af anerkendelsesplanen eller b) i rater for en del af en årlig periode, hvis planen starter i løbet af den årlige periode, eller hvis der inden en årlig periode slutter, opnås anerkendelse i henhold til artikel 125b i forordning (EF) nr. 1234/2007. I så fald nedsættes det loft, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, forholdsmæssigt.

Ved beregningen af raterne kan medlemsstaterne gå ud fra den afsatte produktion i en anden periode end den, som raten udbetales for, hvis dette er påkrævet af hensyn til kontrollen. Forskellen mellem perioderne skal være mindre end den pågældende periodes længde.

4. Vekselkursen for de beløb, der er nævnt i stk. 1 og 2, er den seneste vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank offentliggør inden den første dag i den periode, som den pågældende støtte ydes for.

Artikel 44

Støtte til investeringer, der kræves for at opnå anerkendelse

Investeringer i forbindelse med gennemførelsen af anerkendelsesplaner, jf. artikel 37, litra c), i denne forordning, som der ydes støtte til i henhold til artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, finansieres i forhold til, i hvilket omfang de anvendes til medlemmernes produkter i en producentsammenslutning, som er foreløbigt anerkendt.

Der kan ikke ydes EU-støtte til investeringer, som kan fordreje konkurrencevilkårene, når det gælder producentsammenslutningens øvrige økonomiske aktiviteter.

▼M8

Der kan foretages investeringer på individuelle bedrifter og/eller i bygninger tilhørende medlemmer af en producentsammenslutning, forudsat at disse bidrager til at realisere de mål, der er opstillet for anerkendelsesplanen. Hvis det tilsluttede medlem forlader producentsammenslutningen, sørger medlemsstaten for, at investeringen eller restværdien heraf inddrives i de tilfælde, hvor afskrivningsperioden endnu ikke er afsluttet.

▼B

Artikel 45

Støtteansøgning

1. En producentsammenslutning indgiver en samlet ansøgning om den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, senest tre måneder efter udløbet af hver årlig eller halvårlig periode, jf. nærværende forordnings artikel 43, stk. 3. Ansøgningen skal indeholde en erklæring om den afsatte produktions værdi for den periode, som der ansøges om støtte for.

2. Ansøgninger om støtte for halvårlige perioder kan kun indgives, hvis anerkendelsesplanen er opdelt i halvårlige perioder, jf. artikel 39, stk. 1. Alle støtteansøgninger skal vedlægges en skriftlig erklæring fra producentsammenslutningen om: a) at den overholder og vil overholde bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i nærværende forordning, og b) at den hverken direkte eller indirekte har modtaget, modtager eller vil modtage dobbelt EU-støtte eller national støtte til de aktioner, der gennemføres i henhold til dens anerkendelsesplan, og som EU yder finansiel støtte i henhold til nærværende forordning.

3. Medlemsstaterne fastsætter fristen for betaling af støtten, der under alle omstændigheder ikke må overstige seks måneder fra modtagelsen af ansøgningen.

Artikel 46

Støtteberettigelse

Medlemsstaterne vurderer producentsammenslutningernes berettigelse til støtte i henhold til denne forordning med henblik på at fastslå, om det er behørigt begrundet at yde støtte, under hensyntagen til vilkårene og datoen for en eventuel tidligere ydelse af offentlig støtte til de producentorganisationer eller -sammenslutninger, hvorfra medlemmerne af den pågældende producentsammenslutning kommer, og til eventuelle skift af medlemskab mellem producentorganisationer og -sammenslutninger.

▼M8

Artikel 47

EU-bidrag

1. Med forbehold af stk. 4, andrager EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007: a) 75 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og b) 50 % i de øvrige regioner.

Medlemsstaten kan udbetale den nationale støtte i form af et fast beløb. I støtteansøgningen skal det ikke dokumenteres, hvad støtten skal anvendes til.

2. EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, udtrykt i kapitaltilskud eller i kapitaltilskuds-ækvivalent, må i forhold til de støtteberettigede investeringsudgifter ikke overstige: a) 50 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og b) 30 % i de øvrige regioner.

De berørte medlemsstater forpligter sig til at bidrage til finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst 5 %.

Støttemodtagerne deltager i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst:

a) 25 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og

b) 45 % i de øvrige regioner.

3. Med forbehold af stk. 4 fastsættes det for hver producentsammenslutning på grundlag af værdien af den produktion, den markedsfører, hvor stor en andel af den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der kan finansieres af EU, på grundlag af følgende regler: a) er der tale om producentsammenslutninger i medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller derefter, gælder der intet loft de første to år, deres anerkendelsesplan gennemføres, og i det tredje, fjerde og femte år gennemførelsesår gælder der et loft på henholdsvis 70 %, 50 % og 20 % af værdien af den markedsførte produktion b) er der tale om producentsammenslutninger i EU's fjernområder som omhandlet i traktatens artikel 349 eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 ( 4 ) fastsættes EU-bidraget til henholdsvis 25 %, 20 %, 15 %, 10 % og 5 % af værdien af den afsatte produktion i det første, andet, tredje, fjerde og femte år, anerkendelsesplanen gennemføres.

4. EU's udgifter til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a i forordning (EF) nr. 1234/2007 må højst beløbe sig til 10 000 000 EUR pr. kalenderår.

På grundlag af de meddelelser, der er omhandlet i artikel 38, stk. 4, fastsætter Kommissionen tildelingskoefficienterne og det samlede årlige EU-bidrag, der er til rådighed for hver medlemsstat på grundlag af disse koefficienter. Hvis det samlede beløb for et givet år, der er beregnet på grundlag af meddelelserne i artikel 38, stk. 4, ikke overstiger maksimumbeløbet for EU-bidrag, fastsættes tildelingskoefficienten til 100 %

EU-bidraget ydes i overensstemmelse med den tildelingskoefficient, der er omhandlet i andet afsnit. Der ydes ingen EU-bidrag til anerkendelsesplaner, der ikke er givet meddelelse om i overensstemmelse med artikel 38, stk. 4.

Den vekselkurs, der avendes på EU-bidraget til hver medlemsstat, er den seneste kurs, der er offentliggjort af Den Europæiske Centralbank før den dato, der er fastsat i artikel 38, stk. 4.

▼B

Artikel 48

Sammenlægninger

1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan ydes eller fortsat ydes til producentsammenslutninger, der er foreløbigt anerkendt, og som er dannet ved sammenlægning af to eller flere foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger.

2. Ved beregningen af støttens størrelse, jf. stk. 1, træder den producentsammenslutning, der dannes ved sammenlægningen, i stedet for de oprindelige sammenslutninger.

3. Sammenlægges to eller flere producentsammenslutninger, overtager den nye sammenslutning de rettigheder og forpligtelser, der gjaldt for den producentsammenslutning, der først blev foreløbigt anerkendt.

4. Såfremt en foreløbigt anerkendt producentsammenslutning bliver lagt sammen med en anerkendt producentorganisation, er den organisation, der dannes ved sammenlægningen, ikke længere berettiget til foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning og heller ikke til den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007. Den nye organisation behandles fortsat som den anerkendte producentorganisation, forudsat at den overholder de gældende krav. Om nødvendigt anmoder producentorganisationen om at få ændret sit driftsprogram, og her finder artikel 29 tilsvarende anvendelse.

Aktioner, som producentsammenslutninger har gennemført før en sammenlægning, er dog fortsat støtteberettigede på de betingelser, der er fastsat i anerkendelsesplanen.

Artikel 49

Anerkendelsens virkninger

1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, ophører, når anerkendelsen er givet.

2. Hvis der indgives et driftsprogram i overensstemmelse med nærværende forordning, sikrer medlemsstaten, at der ikke sker dobbeltfinansiering af de foranstaltninger, der er fastlagt i anerkendelsesplanen.

3. Investeringer, der opfylder betingelserne for støtte til de udgifter, som er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan overføres til driftsprogrammerne, forudsat at de er i overensstemmelse med nærværende forordning.

4. Medlemsstaterne fastsætter en frist, som begynder efter gennemførelsen af anerkendelsesplanen, inden for hvilken producentsammenslutningen skal anerkendes som producentorganisation. Fristen må højst være på fire måneder.

▼M29 —————

▼B







AFSNIT V

ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

▼M29 —————

▼B

Artikel 149

Ophævelse

Forordning (EF) nr. 1580/2007 ophæves.

Artikel 134 i forordning (EF) nr. 1580/2007 anvendes dog indtil den 31. august 2011.

Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag XIX.

Artikel 150

Overgangsbestemmelser

1. Driftsprogrammer, der er omfattet af artikel 203a, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007, kan fortsætte, indtil de udløber, forudsat at de opfylder de regler, der var gældende før den 1. januar 2008.

2. Med henblik på anvendelsen af artikel 203a, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1234/2007 er reglerne om mindstekravene til de råvarer, der leveres til forarbejdning, og mindstekravene til færdigvarernes kvalitet, som fortsat finder anvendelse for så vidt angår råvarer høstet i medlemsstater, der gør brug af den overgangsordning, der er nævnt i det pågældende stykke, ud over de relevante handelsnormer, der er omhandlet i afsnit II i nærværende forordning, indeholdt i Kommissionens forordninger, som er anført i bilag XX.

3. Anerkendelsesplaner, der er accepteret i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, og som fortsat er omfattet af denne accept i henhold til artikel 203a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, for producentsammenslutninger, der ikke ligger i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, eller i EU's fjernområder, jf. traktatens artikel 349, eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 ( 5 ), finansieres til de satser, der er fastsat i artikel 103a, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.

Anerkendelsesplaner, der er accepteret i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96, og som var omfattet af nævnte forordnings artikel 14, stk. 7, og fortsat er omfattet af denne accept i henhold til artikel 203a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1234/2007, finansieres til de satser, der er fastsat i artikel 103a, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007.

4. Medlemsstaterne ændrer om nødvendigt deres nationale strategi senest den 15. september 2011 for: a) at begrunde, hvilken afstand der betragtes som stor, jf. artikel 50, stk. 7, litra b) b) at fastsætte den procentdel af de årlige udgifter i forbindelse med et driftsprogram, der højst må anvendes til aktioner, der vedrører miljøvenlig håndtering af emballage, jf. artikel 60, stk. 4, andet afsnit.

5. Driftsprogrammer, der er godkendt før denne forordnings ikrafttrædelse kan fortsætte, indtil de udløber, uden at den maksimale procentdel, der er, er fastsat i artikel 60, stk. 4, andet afsnit, overholdes.

Artikel 151

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

▼M31









BILAG I

HANDELSNORMER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 3

DEL A

Generel handelsnorm

Denne generelle norm fastsætter de kvalitetskrav, som frugt og grøntsager skal opfylde efter klargøring og emballering.

I de led, der følger efter forsendelsesleddet, kan produkterne dog udvise følgende i forhold til de fastsatte normer:

— en let forringelse af friskheden og fastheden

— en let forringelse, som skyldes deres udvikling og deres letfordærvelige karakter.

1. Minimumskrav

Under hensyn til de tilladte tolerancer skal produkterne være:

— hele

— sunde; produkter, der er angrebet af råd eller er forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

— rene, praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

— praktisk taget fri for skadegørere

— fri for skader forårsaget af skadegørere, der påvirker frugtkødet

— fri for unormal ydre fugtighed

— fri for fremmed lugt og/eller smag.

Produkternes tilstand skal være således, at de kan:

— tåle transport og håndtering

— ankomme til bestemmelsesstedet i tilfredsstillende stand.

2. Minimumskrav til modenhed

Produkterne skal være tilstrækkeligt udviklede, men ikke overudviklede, og frugt skal være tilstrækkeligt moden uden at være overmoden.

Produkternes udvikling og modenhed skal sikre, at de kan fortsætte deres modningsproces og nå en passende modningsgrad.

3. Tolerancer

Der tillades en tolerance på 10 % efter antal eller vægt af produkter, der ikke opfylder minimumskravene til kvalitet, i hvert parti. Inden for denne tolerance må højst 2 % i alt bestå af produkter, der er angrebet af råd.

4. Mærkning

Hvert kolli ( 6 ) skal på samme side være forsynet med følgende oplysninger, anført med bogstaver, som er let læselige, ikke kan udviskes og er synlige udefra:

A. Identifikation

Pakkeriets og/eller afsenderens navn og fysiske adresse (f.eks.: gade/by/region/postnummer og land, hvis det ikke er det samme som oprindelseslandet).

Disse oplysninger kan erstattes af følgende:

— for alle kolli med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte eller anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »Pakkeri og/eller Afsender« (eller en tilsvarende forkortelse). Foran koden anføres ISO 3166-(alfa)-lande-/områdekoden for det anerkendende land, hvis der ikke er tale om oprindelseslandet.

— for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i EU efter angivelsen »Emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information til rådighed om betydningen af den pågældende kode, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig.

B. Oprindelse

Oprindelseslandets fulde navn ( 7 ). For produkter med oprindelse i en medlemsstat skal dette være på oprindelseslandets sprog eller et andet sprog, der forstås af forbrugerne i bestemmelseslandet. For andre produkter skal dette være på et sprog, der forstås af forbrugerne i bestemmelseslandet.

Det er ikke nødvendigt at anføre de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, på kolli, hvis de indeholder salgsemballager, der kan ses udefra, og som hver især er påført disse oplysninger. Disse kolli må ikke være påført vildledende mærkning. Er de anbragt på paller, skal oplysningerne anføres på en etiket, der anbringes synligt på mindst to sider af pallen.

DEL B

Særlige handelsnormer

DEL 1: HANDELSNORM FOR ÆBLER

I. DEFINITION AF PRODUKTET

Normen gælder for æbler af forædlede sorter af Malus domestica Borkh., der er bestemt til levering i frisk tilstand til forbrugerne, men gælder ikke for æbler til industriel forarbejdning.

II. BESTEMMELSER VEDRØRENDE KVALITET

Normen fastsætter de kvalitetskrav, som æbler skal opfylde efter klargøring og emballering.

I de led, der følger efter forsendelsesleddet, kan produkterne dog udvise følgende i forhold til de fastsatte normer:

— en let forringelse af friskheden og fastheden

— for produkter i andre klasser end klasse »Ekstra«: en let forringelse på grund af deres udvikling og letfordærvelige karakter.

A. Minimumskrav

Generelt for klasserne gælder under hensyn til tolerancer og særlige bestemmelser for de enkelte klasser, at æbler skal være:

— hele

— sunde; produkter, der er angrebet af råd eller er forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

— rene, praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

— praktisk taget fri for skadegørere

— fri for skader forårsaget af skadegørere, der påvirker kødet

— fri for alvorlig æbleglassethed, bortset fra sorter mærket med »V«, som er opført i tillægget til denne norm

— fri for unormal ydre fugtighed

— fri for fremmed lugt og/eller smag.

Æblernes udvikling og tilstand skal være således, at de kan:

— tåle transport og håndtering og

— ankomme til bestemmelsesstedet i tilfredsstillende stand.

B. Krav til modenhed

Æblerne skal være tilstrækkeligt udviklede og modne.

Produkternes udvikling og modenhed skal sikre, at de kan fortsætte deres modningsproces og nå den modningsgrad, der kan forventes for den enkelte sort.

For at kontrollere, at minimumskravene til modenhed overholdes, kan der tages flere parametre i brug (f.eks. morfologi, smag, fasthed og brydningsindeks).

C. Klasseinddeling

Æbler inddeles i følgende tre klasser:

i) Klasse »Ekstra«

Æbler i denne klasse skal være af fineste kvalitet. De skal være sortstypiske ( 8 ), og stilken skal være hel.

Mindst følgende del af overfladen på æbler skal have den sortstypiske farve:

— i farvegruppe A skal 3/4 af den samlede overflade være rød

— i farvegruppe B skal 1/2 af den samlede overflade være delvis rød

— i farvegruppe C skal 1/3 af den samlede overflade være svagt rød, rødlig eller rødstribet.

— i farvegruppe D er der ingen minimumskrav til farve.

Frugtkødet må ikke være forringet på nogen måde.

De må ikke have fejl, bortset fra ubetydelige overfladefejl, som ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden og præsentationen i emballagen. De kan dog udvise:

— ubetydelige overfladefejl

— meget let rustdannelse ( 9 ), som f.eks.: — naturlig rust i stilkhulen, som ikke må være ru, og/eller — enkelte svage rustspor.

ii) Klasse I

Æbler i denne klasse skal være af god kvalitet. De skal være sortstypiske ( 10 ).

Mindst følgende del af overfladen på æbler skal have den sortstypiske farve:

— i farvegruppe A skal 1/2 af den samlede overflade være rød

— i farvegruppe B skal 1/3 af den samlede overflade være delvis rød

— i farvegruppe C skal 1/10 af den samlede overflade være svagt rød, rødlig eller rødstribet.

— i farvegruppe D er der ingen minimumskrav til farve.

Frugtkødet må ikke være forringet på nogen måde.

Følgende mindre fejl kan dog tillades, hvis de ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden eller præsentationen i emballagen:

— mindre formfejl

— mindre udviklingsfejl

— mindre farvefejl

— lette stødpletter, der i alt højst må dække1 cm 2 af det samlede overfladeareal, og de må ikke være misfarvede

— mindre overfladefejl inden for følgende grænser: — 2 cm i længde for aflange fejl — 1 cm 2 af det samlede overfladeareal for andre fejl, undtagen for skurv ( Venturia inaequalis ), hvis samlede areal ikke må overstige 0,25 cm 2

— let rustdannelse ( 11 ) som f.eks.: — naturlig rust, også uden for stilkhulen eller blomsterhulen, som ikke må være ru, og/eller — finnettet rustdannelse, der højst dækker 1/5 af frugtens samlede overflade og ikke er i stærk kontrast til frugtens farve i øvrigt — kraftig rustdannelse, der højst dækker 1/20 af frugtens samlede overflade, mens — finnettet og kraftig rustdannelse tilsammen højst må dække 1/5 af frugtens samlede overfladeareal.

Stilken kan mangle, hvis snittet er tydeligt, og den tilgrænsende skræl ikke er forringet.

iii) Klasse II

Denne klasse omfatter æbler, som ikke kan placeres i de højere klasser, men som opfylder ovennævnte minimumskrav.

Frugtkødet skal være frit for væsentlige fejl.

Følgende fejl kan accepteres, hvis æblerne bevarer deres væsentlige egenskaber med hensyn til kvalitet, holdbarhed og præsentation:

— formfejl

— udviklingsfejl

— farvefejl

— lette stødpletter, der højst må udgøre 1,5 cm 2 af det samlede areal, og de må være svagt misfarvede

— overfladefejl inden for følgende grænser: — 4 cm i længde for aflange fejl — 2,5 cm 2 af det samlede overfladeareal for andre fejl, undtagen for skurv ( Venturia inaequalis ), hvis samlede areal ikke må overstige 1 cm 2

— let rustdannelse ( 12 ) som f.eks.: — naturlig rust, også uden for stilkhulen eller blomsterhulen, som kan være lidt ru, og/eller — finnettet rustdannelse, der højst dækker 1/2 af frugtens samlede overflade og ikke er i stærk kontrast til frugtens farve i øvrigt — kraftig rustdannelse, der højst dækker 1/3 af frugtens samlede overflade, mens — finnettet og kraftig rustdannelse tilsammen højst må dække 1/2 af frugtens samlede overfladeareal.

III. BESTEMMELSER VEDRØRENDE STØRRELSESSORTERING

Størrelsen bestemmes efter den største diameter i tværsnit eller efter vægt.

Mindstestørrelsen er 60 mm, hvis den bestemmes efter diameter, eller 90 g, hvis den bestemmes efter vægt. Mindre frugter kan dog godkendes, hvis deres Brix-værdi ( 13 ) er på mindst 10,5 °, og de er mindst 50 mm i diameter eller vejer mindst 70 g.

For at sikre ensartet størrelse må forskellen mellem produkter i samme kolli:

a) for frugter, der størrelsessorteres efter diameter, ikke overstige: — 5 mm for frugter i klasse »Ekstra« og frugter i klasse I og II, der er lag- og rækkepakket. Er der tale om æbler af sorterne Bramley's Seedling (Bramley, Triomphe de Kiel) og Horneburger kan forskellen i diameter dog være på op til 10 mm, og — 10 mm for frugter i klasse I, der er pakket i salgsemballager eller løst i kolliet. For æbler af sorterne Bramley's Seedling (Bramley, Triomphe de Kiel) og Horneburger kan forskellen i diameter dog være på op til 20 mm.

b) for frugter, der størrelsessorteres efter vægt, ikke overstige: — for frugter i klasse »Ekstra« og frugter i klasse I og II, der er lag- og rækkepakket:



Interval (g) Vægtforskel (g) 70-90 15 g 91-135 20 g 136-200 30 g 201-300 40 g > 300 50 g — for frugter i klasse I, der er pakket i salgsemballager eller løst i kolliet.



Interval (g) Ensartethed (g) 70-135 35 136-300 70 > 300 100

Der er ikke fastsat krav om ensartethed for frugter i klasse II, der er pakket i salgsemballager eller løst i kolliet.

Sorter af miniatureæbler mærket med »M« i tillægget til denne norm er fritaget for bestemmelserne om størrelse. Disse miniaturesorter skal have en Brix-værdi ( 14 ) på mindst 12 °.

IV. BESTEMMELSER VEDRØRENDE TOLERANCER

For hvert parti gælder følgende kvalitets- og størrelsestolerancer for produkter, der ikke opfylder kravene til den angivne klasse, i alle handelsled.

A. Kvalitetstolerancer

i) Klasse »Ekstra«

Der accepteres en samlet tolerance på 5 % efter antal eller vægt af æbler, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse I. Inden for denne tolerance må højst 0,5 % i alt bestå af produkter, der opfylder kravene til klasse II.

ii) Klasse I

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af æbler, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse II. Inden for denne tolerance må højst 1 % i alt bestå af produkter, der hverken opfylder kravene til klasse II eller minimumskravene, eller af produkter, der er angrebet af råd.

iii) Klasse II

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af æbler, der hverken opfylder kravene til klassen eller minimumskravene. Inden for denne tolerance må højst 2 % i alt bestå af produkter, der er angrebet af råd.

B. Størrelsestolerancer

For alle klasser: Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af æbler, der ikke opfylder størrelseskravene. Denne tolerance gælder ikke for frugter, der er mindst:

— 5 mm mindre end mindstediameteren

— 10 g mindre end mindstevægten.

V. BESTEMMELSER VEDRØRENDE PRÆSENTATION

A. Ensartethed

Indholdet i hvert kolli skal være ensartet og må kun bestå af æbler af samme oprindelse, sort, kvalitet og størrelse (hvis de er størrelsessorteret) og modningsgrad.

For klasse »Ekstra« kræves det desuden, at farven er ensartet.

Det er imidlertid tilladt at blande æbler af forskellige sorter i samme salgsemballage, forudsat at de er af ensartet kvalitet, og at hver sort er af samme oprindelse. Produkterne skal ikke være af ensartet størrelse.

Den synlige del af kolliets indhold skal være repræsentativ for hele indholdet. Lasermærkning af de enkelte frugter må ikke forårsage fejl på frugtkødet eller overfladen.

B. Emballage

Æblerne skal emballeres således, at produktet sikres passende beskyttelse. Specielt skal salgsemballager af en nettovægt på over 3 kg være tilstrækkeligt stive til at beskytte produktet ordentligt.

De materialer, der anvendes indvendigt i kolliet, skal være rene og af en kvalitet, der ikke fremkalder ydre eller indre forringelser af produktet. Anvendelse af materialer, herunder papir eller stempler med handelsmæssige oplysninger, er tilladt, hvis påtrykningen eller mærkningen foretages med giftfri sværte eller lim.

Klæbemærker, der påsættes hvert enkelt produkt, skal kunne aftages uden at efterlade synlige spor af lim, og uden at skrællen beskadiges.

Kolliene skal være fri for fremmedlegemer.

VI. BESTEMMELSER VEDRØRENDE MÆRKNING

Hvert kolli ( 15 ) skal på samme side være forsynet med følgende oplysninger, anført med bogstaver, som er let læselige, ikke kan udviskes og er synlige udefra:

A. Identifikation

Pakkeriets og/eller afsenderens navn og fysiske adresse (f.eks. gade/by/region/postnummer og land, hvis dette ikke er det samme som oprindelseslandet).

Disse oplysninger kan erstattes af følgende:

— for alle kolli med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte eller anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »Pakkeri og/eller Afsender« (eller en tilsvarende forkortelse). Foran koden anføres ISO 3166-(alfa)-lande-/områdekoden for det anerkendende land, hvis der ikke er tale om oprindelseslandet.

— for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i EU efter angivelsen »Emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information til rådighed om betydningen af den pågældende kode, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig.

B. Produktets art

— »Æbler«, hvis indholdet ikke er synligt udefra.

— Sortsnavn. Ved blandinger af forskellige æblesorter, navn på hver sort. Sortsnavnet kan erstattes af et synonym. En handelsbetegnelse ( 16 ) må kun angives som supplement til sortsnavnet eller synonymet. Er der tale om mutanter med sortsbeskyttelse, må navnet på denne sort angives i stedet for navnet på den oprindelige sort. Er der tale om mutanter uden sortsbeskyttelse, må navnet på denne sort kun angives i tillæg til navnet på den oprindelige sort.

— »Miniatureæbler« i givet fald.

C. Produktets oprindelse

Oprindelsesland ( 17 ) og eventuelt produktionsområde eller national, regional eller lokal betegnelse.

Ved blandinger af forskellige æblesorter af forskellig oprindelse, skal hvert oprindelsesland anføres i umiddelbar nærhed af navnet på den pågældende sort.

D. Handelsmæssige oplysninger

— Klasse

— Størrelse eller for frugter, der er lag- og rækkepakket, stykantal.

Hvis størrelsen er anført, skal denne angives:

a) for frugter, der er omfattet af reglerne om ensartethed, som mindste og største diameter eller mindste og største vægt

b) for frugter, der ikke er omfattet af reglerne om ensartethed, kan størrelsen angives som diameteren eller vægten af den mindste frugt i kolliet, efterfulgt af udtrykket »og derover« eller en tilsvarende benævnelse, eller eventuelt som diameteren eller vægten af den største frugt i kolliet.

E. Officielt kontrolmærke (valgfrit).

Det er ikke nødvendigt at anføre de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, på kolli, hvis de indeholder salgsemballager, der kan ses udefra, og som hver især er påført disse oplysninger. Disse kolli må ikke være påført vildledende mærkning. Er de anbragt på paller, skal oplysningerne anføres på en etiket, der anbringes synligt på mindst to sider af pallen.

Tillæg

Ikke-udtømmende liste over æblesorter.

Frugter af sorter, som ikke er anført på listen, klassificeres efter deres sortsegenskaber.

Nogle af sorterne i følgende tabel kan afsættes under betegnelser, for hvilke der er ansøgt om eller opnået varemærkebeskyttelse i et eller flere lande. De første tre kolonner i følgende tabel indeholder ikke disse varemærker. I fjerde kolonne er der udelukkende til orientering anført kendte handelsbetegnelser.

Forklaring:

M = miniaturesort

R = rustdannelse

V = æbleglassethed

* = mutant uden sortsbeskyttelse, men knyttet til et registreret/beskyttet varemærke; mutanter, der ikke er markeret med en asterisk, er beskyttede sorter







Sorter Mutant Synonymer Varemærker Farve-gruppe Supplerende specifikationer African Red African Carmine ™ B Akane Tohoku 3, Primerouge B Alkmene Early Windsor C Alwa B Amasya B Ambrosia Ambrosia ® B Annurca B Ariane Les Naturianes ® B Arlet Swiss Gourmet B R AW 106 Sapora ® C Belgica B Belle de Boskoop Schone van Boskoop, Goudreinette D R Boskoop rouge Red Boskoop, Roter Boskoop, Rode Boskoop B R Boskoop Valastrid B R Berlepsch Freiherr von Berlepsch C Berlepsch rouge Red Berlepsch, Roter Berlepsch B Braeburn B Hidala Hillwell ® A Joburn Aurora ™, Red Braeburn ™, Southern Rose ™ A Lochbuie Red Braeburn A Mahana Red Braeburn Redfield ® A Mariri Red Eve ™, Aporo ® A Royal Braeburn A Bramley's Seedling Bramley, Triomphe de Kiel D Cardinal B Caudle Cameo ®, Camela® B Cauflight Cameo ®, Camela® A CIV323 Isaaq ® B CIVG198 Modi ® A Civni Rubens ® B Collina C Coop 38 Goldrush ®, Delisdor ® D R Coop 39 Crimson Crisp ® A Coop 43 Juliet ® B Coromandel Red Corodel A Cortland B Cox's Orange Pippin Cox orange, Cox's O.P. C R Cripps Pink Pink Lady ®, Flavor Rose ® C Lady in Red Pink Lady ® B Rosy Glow Pink Lady ® B Ruby Pink B Cripps Red Sundowner ™, Joya ® B Dalinbel Antares ® B R Delblush Tentation ® D Delcorf Delbarestivale ® C Celeste B Bruggers Festivale Sissired ® A Dalili Ambassy ® A Wonik* Appache ® A Delcoros Autento ® A Delgollune Delbard Jubilé ® B Delicious ordinaire Ordinary Delicious B Discovery C Dykmanns Zoet C Egremont Russet D R Elise De Roblos, Red Delight A Elstar C Bel-El Red Elswout ® C Daliest Elista ® C Daliter Elton ™ C Elshof C Elstar Boerekamp Excellent Star ® C Elstar Palm Elstar PCP ® C Goedhof Elnica ® C Red Elstar C RNA9842 Red Flame ® C Valstar C Vermuel Elrosa ® C Empire A Fiesta Red Pippin C Fresco Wellant ® B R Fuji B V Aztec Fuji Zhen ® A V Brak Fuji Kiku ® 8 B V Fuji Fubrax Fuji Kiku ® Fubrax B V Fuji Supreme A V Heisei Fuji Beni Shogun ® A V Raku-Raku B V Gala C Baigent Brookfield ® A Bigigalaprim Early Red Gala ® B Fengal Gala Venus A Gala Schnico Schniga ® A Gala Schnico Red Schniga ® A Galaval A Galaxy Selekta ® B Gilmac Neon ® A Imperial Gala B Jugula B Mitchgla Mondial Gala ® B Natali Gala B Regal Prince Gala Must ® B Royal Beaut A Simmons Buckeye ® Gala A Gloster B Golden 972 D Golden Delicious Golden D CG10 Yellow Delicious Smothee ® D Golden Delicious Reinders Reinders ® D Golden Parsi Da Rosa ® D Leratess Pink Gold ® D Quemoni Rosagold ® D Goldstar Rezista Gold Granny ® D Gradigold Golden Supreme ™, Golden Extreme ™ D Gradiyel Goldkiss ® D Granny Smith D Dalivair Challenger ® D Gravensteiner Gravenstein D Hokuto C Holsteiner Cox Holstein C R Honeycrisp Honeycrunch ® C Horneburger D Idared B Idaredest B Najdared B Ingrid Marie B R James Grieve D Jonagold C Early Jonagold Milenga ® C Dalyrian C Decosta C Jonagold Boerekamp Early Queen ® C Jonagold Novajo Veulemanns C Jonagored Morren's Jonagored ® C Jonagored Supra Morren's Jonagored ® Supra ® C Red Jonaprince Wilton's ®, Red Prince ® C Rubinstar C Schneica Jonica C Vivista C Jonathan B Karmijn de Sonnaville C R La Flamboyante Mairac ® B Laxton's Superb C R Ligol B Lobo B Lurefresh Redlove ® Era ® A Lureprec Redlove ® Circe ® A Luregust Redlove ® Calypso ® A Luresweet Redlove ® Odysso ® A Maigold B Maribelle Lola ® B McIntosh B Melrose C Milwa Diwa ®, Junami ® B Moonglo C Morgenduft Imperatore B Mountain Cove Ginger Gold ™ D Mutsu Crispin D Newton C Nicogreen Greenstar ® D Nicoter Kanzi ® B Northern Spy C Ohrin Orin D Paula Red B Pinova Corail ® C RoHo 3615 Evelina ® B Piros C Plumac Koru ® B Prem A153 Lemonade ®, Honeymoon ® C Prem A17 Smitten ® C Prem A280 Sweetie™ B Prem A96 Rockit ™ B M Rafzubin Rubinette ® C Rafzubex Rubinette ® Rosso A Rajka Rezista Romelike ® B Red Delicious Rouge américaine A Campsur Red Chief ® A Erovan Early Red One ® A Evasni Scarlet Spur ® A Stark Delicious A Starking C Starkrimson A Starkspur A Topred A Trumdor Oregon Spur Delicious ® A Reine des Reinettes Gold Parmoné, Goldparmäne C V Reinette grise du Canada Graue Kanadarenette, Renetta Canada D R Rome Beauty Belle de Rome, Rome, Rome Sport B Rubin C Rubinola B Šampion Shampion, Champion, Szampion B Reno 2 A Šampion Arno Szampion Arno A Santana B Sciearly Pacific Beauty ™ A Scifresh Jazz ™ B Sciglo Southern Snap ™ A Scilate Envy ® B Sciray GS48 A Scired Pacific Queen ™ A R Sciros Pacific Rose ™ A Senshu C Spartan A Stayman B Summerred B Sunrise A Sunset D R Suntan D R Sweet Caroline C Topaz B Tydeman's Early Worcester Tydeman's Early B Tsugaru C UEB32642 Opal ® D Worcester Pearmain B York B Zari B

DEL 2: HANDELSNORM FOR CITRUSFRUGTER

I. DEFINITION AF PRODUKTET

Normen gælder for citrusfrugter af forædlede sorter af følgende arter, der er bestemt til levering i frisk tilstand til forbrugerne, men gælder ikke for citrusfrugter til industriel forarbejdning:

— citroner af arten Citrus limon (L.) Burm. f. og hybrider deraf

— mandariner af arten Citrus reticulata Blanco, herunder satsumas ( Citrus unshiu Marcow), klementiner ( Citrus clementina hort. ex Tanaka), almindelige mandariner ( Citrus deliciosa Ten.) og tangeriner ( Citrus tangerina Tanaka) af disse arter og hybrider deraf

— appelsiner af arten Citrus sinensis (L.) Osbeck og hybrider deraf.

II. BESTEMMELSER VEDRØRENDE KVALITET

Normen fastsætter de kvalitetskrav, som citrusfrugter skal opfylde efter klargøring og emballering.

I de led, der følger efter forsendelsesleddet, kan produkterne dog udvise følgende i forhold til de fastsatte normer:

— en let forringelse af friskheden og fastheden

— for produkter i andre klasser end klasse »Ekstra«: en let forringelse på grund af deres udvikling og letfordærvelige karakter.

A. Minimumskrav

Generelt for klasserne gælder under hensyn til tolerancer og særlige bestemmelser for de enkelte klasser, at citrusfrugter skal være:

— hele

— fri for sår og/eller større helede beskadigelser

— sunde; produkter, der er angrebet af råd eller er forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

— rene, praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

— praktisk taget fri for skadegørere

— fri for skader forårsaget af skadegørere, der påvirker kødet

— fri for tegn på udtørring

— fri for skader som følge af lave temperaturer eller frost

— fri for unormal ydre fugtighed

— fri for fremmed lugt og/eller smag.

Citrusfrugternes udvikling og tilstand skal være således, at de kan:

— tåle transport og håndtering og

— ankomme til bestemmelsesstedet i tilfredsstillende stand.

B. Krav til modenhed

Citrusfrugterne skal have nået en passende udvikling og modningsgrad efter kriterierne for sorten, plukkeperioden og produktionsområdet.

Citrusfrugternes modning bestemmes ud fra de parametre, der er anført for hver art:

— minimumssaftindhold

— minimumsforhold mellem sukker/syreindhold ( 18

— farve.

Efter normal udvikling skal citrusfrugterne have opnået den sortstypiske farve på bestemmelsesstedet.







Minimumssaftindhold (%) Minimumsforhold mellem sukker og syre Farve Citroner 20 Farven skal være sortstypisk. Citroner kan dog være grønne (men ikke mørkegrønne), hvis de opfylder minimumskravene til saftindhold. Satsumas, klementiner og andre mandarinsorter og hybrider deraf Satsumas 33 6,5:1 Farven skal være sortstypisk på mindst en tredjedel af frugtens overflade. Klementiner 40 7,0:1 Andre mandarinsorter og hybrider deraf 33 7,5:1 (1) Appelsiner Blodappelsiner 30 6,5:1 Farven skal være sortstypisk. Appelsiner kan dog være lysegrønne på højst en femtedel af frugtens samlede overfladeareal, hvis de opfylder minimumskravene til saftindhold. Appelsiner, der produceres i områder med høje lufttemperaturer og høj relativ fugtighed i udviklingsperioden, kan dog være grønne på over en femtedel af frugtens samlede overflade, hvis de opfylder minimumskravene til saftindhold. Navels 33 6,5:1 Andre sorter 35 6,5:1 Mosambi, Sathgudi og Pacitan med grøn farve på mere end en femtedel af overfladen 33 Andre sorter med grøn farve på mere end en femtedel af overfladen 45 ( 1 ) For sorterne Mandora og Minneola er minimumsforholdet mellem sukker/syreindhold 6.0:1 indtil udgangen af det produktionsår, der begynder den 1. januar 2023.

Citrusfrugter, der opfylder disse krav til modenhed, kan behandles, så den grønne farve forsvinder. Denne behandling er kun tilladt, hvis de øvrige naturlige smagsegenskaber ikke ændres.

C. Klasseinddeling

Citrusfrugter inddeles i følgende tre klasser:

i) Klasse »Ekstra«

Citrusfrugter i denne klasse skal være af fineste kvalitet. De skal være karakteristiske for sorten og/eller handelstypen.

De må ikke have fejl, bortset fra ubetydelige overfladefejl, som ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden eller præsentationen i emballagen.

ii) Klasse I

Citrusfrugter i denne klasse skal være af god kvalitet. De skal være karakteristiske for sorten og/eller handelstypen.

Følgende mindre fejl kan dog tillades, hvis de ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden eller præsentationen i emballagen:

— mindre formfejl

— mindre farvefejl, herunder let svidning

— mindre overfladefejl under udvikling, forudsat at de ikke påvirker frugtkødet

— mindre overfladefejl, der er opstået under frugtens vækst, som f.eks. sølvskurv, rustdannelser eller skader forårsaget af skadegørere

— mindre, helede fejl, der skyldes mekanisk påvirkning, som f.eks. haglskader, grengnav eller stødpletter påført under håndtering

— let og delvis løsnen af skrællen for alle frugter i mandaringruppen.

iii) Klasse II

Denne klasse omfatter citrusfrugter, der ikke kan placeres i de højere klasser, men som opfylder de ovenfor angivne minimumskrav.

Følgende fejl kan accepteres, hvis citrusfrugterne bevarer deres væsentlige egenskaber med hensyn til kvalitet, holdbarhed og præsentation:

— formfejl

— farvefejl, herunder svidning

— overfladefejl under udvikling, forudsat at de ikke påvirker frugtkødet

— overfladefejl, der er opstået under frugtens vækst, som f.eks. sølvskurv, rustdannelser eller skader forårsaget af skadegørere

— helede fejl, der skyldes mekanisk påvirkning, som f.eks. haglskader, grengnav eller stødpletter påført under håndtering

— helede overfladiske småskader

— ru overflade

— let og delvis løsnen af skrællen for appelsiner og delvis løsnen af skrællen for alle frugter i mandaringruppen.

III. BESTEMMELSER VEDRØRENDE STØRRELSESSORTERING

Størrelsen bestemmes efter den største diameter i tværsnit eller efter antal.

A. Mindstestørrelse

Der gælder følgende mindstestørrelser:







Frugt Diameter (i mm) Citroner 45 Satsumas og andre mandarinsorter og hybrider deraf 45 Klementiner 35 Appelsiner 53

B. Ensartethed

Citrusfrugter kan størrelsessorteres på en af følgende måder:

a) For at sikre ensartet størrelse må forskellen mellem produkter i samme kolli ikke overstige: — 10 mm, hvis den mindste frugts diameter (som anført på kolliet) er < 60 mm — 15 mm, hvis den mindste frugts diameter (som anført på kolliet) er ≥ 60 mm, men < 80 mm — 20 mm, hvis den mindste frugts diameter (som anført på kolliet) er ≥ 80 mm, men < 110 mm — der gælder ingen grænse for, hvor stor forskellen i diameter kan være for frugter med en diameter på ≥ 110 mm.

b) Anvendes der størrelseskoder, skal koderne og intervallerne i følgende tabel overholdes:



Størrelseskode Diameter (i mm) Citroner 0 79-90 1 72-83 2 68 78 3 63-72 4 58-67 5 53-62 6 48-57 7 45-52 Satsumas, klementiner og andre mandarinsorter og hybrider deraf 1 - XXX 78 og derover 1 - XX 67-78 1 eller 1 - X 63-74 2 58-69 3 54-64 4 50-60 5 46-56 6 (1) 43-52 7 41-48 8 39-46 9 37-44 10 35-42 Appelsiner 0 92-110 1 87-100 2 84-96 3 81-92 4 77-88 5 73-84 6 70-80 7 67-76 8 64-73 9 62-70 10 60-68 11 58-66 12 56-63 13 53-60 ( 1 ) Størrelser under 45 mm gælder kun for klementiner. For at opnå ensartet størrelse anvendes ovennævnte størrelsesskalaer, bortset fra følgende tilfælde: For frugter, der præsenteres i løs afladning i bokspaller, og for frugt i salgsemballager på højst 5 kg netto må den maksimale forskel ikke være større end intervallet ved gruppering af tre på hinanden følgende størrelsesklasser i størrelsesskalaen.

c) For frugter, der størrelsessorteres efter antal, skal størrelsesforskellen være i overensstemmelse med litra a).

IV. BESTEMMELSER VEDRØRENDE TOLERANCER

For hvert parti gælder følgende kvalitets- og størrelsestolerancer for produkter, der ikke opfylder kravene til den angivne klasse, i alle handelsled.

A. Kvalitetstolerancer

i) Klasse »Ekstra«

Der accepteres en samlet tolerance på 5 % efter antal eller vægt af citrusfrugter, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse I. Inden for denne tolerance må højst 0,5 % i alt bestå af produkter, der opfylder kravene til klasse II.

ii) Klasse I

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af citrusfrugter, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse II. Inden for denne tolerance må højst 1 % i alt bestå af produkter, der hverken opfylder kravene til klasse II eller minimumskravene, eller af produkter, der er angrebet af råd.

iii) Klasse II

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af citrusfrugter, der hverken opfylder kravene til klassen eller minimumskravene. Inden for denne tolerance må højst 2 % i alt bestå af produkter, der er angrebet af råd.

B. Størrelsestolerancer

For alle klasser: Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af citrusfrugter, der svarer til størrelsen umiddelbart under og/eller over den størrelse (eller de størrelser, hvis tre størrelser forsendes samlet), der er angivet på kolliet.

I alle tilfælde omfatter tolerancen på 10 % kun frugter, hvis diameter ikke er under følgende mindstestørrelser:







Frugt Diameter (i mm) Citroner 43 Satsumas og andre mandarinsorter og hybrider deraf 43 Klementiner 34 Appelsiner 50

V. BESTEMMELSER VEDRØRENDE PRÆSENTATION

A. Ensartethed

Indholdet i hvert kolli skal være ensartet og må kun bestå af citrusfrugter af samme oprindelse, sort eller handelstype, kvalitet og størrelse og af praktisk taget samme udvikling og modningsgrad.

For klasse »Ekstra« kræves det desuden, at farven er ensartet.

Det er imidlertid tilladt at blande citrusfrugter af forskellige arter i samme salgsemballage, forudsat at de er af ensartet kvalitet og for hver arts vedkommende af samme sort eller handelstype og oprindelse. Produkterne skal ikke være af ensartet størrelse.

Den synlige del af kolliets indhold skal være repræsentativ for hele indholdet.

B. Emballage

Citrusfrugterne skal emballeres således, at produktet sikres passende beskyttelse.

De materialer, der anvendes indvendigt i kolliet, skal være rene og af en kvalitet, der ikke fremkalder ydre eller indre forringelser af produktet. Anvendelse af materialer, herunder papir eller stempler med handelsmæssige oplysninger, er tilladt, hvis påtrykningen eller mærkningen foretages med giftfri sværte eller lim.

Klæbemærker, der påsættes hvert enkelt produkt, skal kunne aftages uden at efterlade synlige spor af lim, og uden at overfladen beskadiges. Lasermærkning af de enkelte frugter må ikke forårsage fejl på frugtkødet eller overfladen.

Hvis frugterne svøbes enkeltvis, skal der anvendes fint, tørt, nyt og lugtfrit ( 19 ) papir.

Det er forbudt at anvende stoffer, der kan ændre citrusfrugternes naturlige egenskaber, særlig deres smag eller lugt ( 20 ).

Kolliene skal være fri for fremmedlegemer. Den præsentationsform, hvor en stilk med grønne blade bliver siddende på frugten, er dog tilladt.

VI. BESTEMMELSER VEDRØRENDE MÆRKNING

Hvert kolli ( 21 ) skal på samme side være forsynet med følgende oplysninger, anført med bogstaver, som er let læselige, ikke kan udviskes og er synlige udefra:

A. Identifikation

Pakkeriets og/eller afsenderens navn og fysiske adresse (f.eks. gade/by/region/postnummer og land, hvis dette ikke er det samme som oprindelseslandet).

Disse oplysninger kan erstattes af følgende:

— for alle kolli med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte eller anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »Pakkeri og/eller Afsender« (eller en tilsvarende forkortelse). Foran koden anføres ISO 3166-(alfa)-lande-/områdekoden for det anerkendende land, hvis der ikke er tale om oprindelseslandet.

— for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i EU efter angivelsen »Emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information til rådighed om betydningen af den pågældende kode, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig.

B. Produktets art

— Citroner«, »Mandariner« eller »Appelsiner«, hvis produktet ikke er synligt udefra.

— »Blandede citrusfrugter« eller tilsvarende betegnelse og de forskellige arters almindeligt anvendte navn, hvis blandingen består af citrusfrugter af forskellige arter.

— For appelsiner angives sortsnavnet og/eller den pågældende sortsgruppe, hvis der er tale om »Navels« og »Valencias«.

— For »Satsumas« og »Klementiner« angives artens almindeligt anvendte navn, og det er valgfrit at angive sortsnavnet.

— For andre mandariner og hybrider deraf skal sortsnavnet angives.

— For citroner: er det valgfrit at angive sortsnavnet.

— »Med kerner« for klementiner med over 10 kerner.

— »Uden kerner« (valgfri angivelse, citrusfrugter uden kerner kan undertiden indeholde kerner)«.

C. Produktets oprindelse

— Oprindelsesland ( 22 ) og eventuelt produktionsområde eller national, regional eller lokal betegnelse.

— Ved blandinger af citrusfrugter af forskellige arter af forskellig oprindelse, skal hvert oprindelsesland anføres i umiddelbar nærhed af navnet på den pågældende art.

D. Handelsmæssige oplysninger

— Klasse

— Størrelsen angives som: — minimums- og maksimumsstørrelse (i mm) eller — størrelseskode(r) eventuelt efterfulgt af en minimums- og maksimumsstørrelse eller — stykantal.

— Behandles frugten efter høst, anføres det, hvilket konserveringsmiddel eller hvilke andre kemiske stoffer der er anvendt efter høsten.

E. Officielt kontrolmærke (valgfrit).

Det er ikke nødvendigt at anføre de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, på kolli, hvis de indeholder salgsemballager, der kan ses udefra, og som hver især er påført disse oplysninger. Disse kolli må ikke være påført vildledende mærkning. Er de anbragt på paller, skal oplysningerne anføres på en etiket, der anbringes synligt på mindst to sider af pallen.

DEL 3: HANDELSNORM FOR KIWIER

I. DEFINITION AF PRODUKTET

Normen gælder for kiwier af forædlede sorter af Actinidia chinensis Planch og Actinidia deliciosa (A. Chev.), C.F. Liang og A.R. Ferguson, der er bestemt til levering i frisk tilstand til forbrugerne, men gælder ikke for kiwier til industriel forarbejdning.

II. BESTEMMELSER VEDRØRENDE KVALITET

Normen fastsætter de kvalitetskrav, som kiwifrugter skal opfylde efter klargøring og emballering.

I de led, der følger efter forsendelsesleddet, kan produkterne dog udvise følgende i forhold til de fastsatte normer:

— en let forringelse af friskheden og fastheden

— for produkter i andre klasser end klasse »Ekstra«: en let forringelse på grund af deres udvikling og letfordærvelige karakter.

A. Minimumskrav

Generelt for klasserne gælder under hensyn til tolerancer og særlige bestemmelser for de enkelte klasser, at kiwier skal være:

— hele (men uden stilk)

— sunde; produkter, der er angrebet af råd eller er forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

— rene, praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

— praktisk taget fri for skadegørere

— fri for skader forårsaget af skadegørere, der påvirker kødet

— tilstrækkeligt faste; hverken bløde, indskrumpede eller vandfyldte

— velformede, dobbelte eller mangedobbelte frugter udelukkes

— fri for unormal ydre fugtighed

— fri for fremmed lugt og/eller smag.

Kiwiernes udvikling og tilstand skal være således, at de kan:

— tåle transport og håndtering og

— ankomme til bestemmelsesstedet i tilfredsstillende stand.

B. Minimumskrav til modenhed

Kiwierne skal være tilstrækkeligt udviklede og modne.

Med henblik herpå skal frugterne ved emballeringen have nået en modningsgrad på mindst 6,2° Brix ( 23 ) eller et gennemsnitligt tørstofindhold på 15 %, således at de når op på 9,5° Brix (23) i begyndelsen af distributionskæden.

C. Klasseinddeling

Kiwier inddeles i følgende tre klasser:

i) Klasse »Ekstra«

Kiwier i denne klasse skal være af fineste kvalitet. De skal være sortstypiske.

De skal være faste, og frugtkødet må ikke være forringet på nogen måde.

De må ikke have fejl, bortset fra ubetydelige overfladefejl, som ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden eller præsentationen i emballagen.

Forholdet mellem frugternes mindste og største diameter målt i tværsnit skal være mindst 0,8.

ii) Klasse I

Kiwier i denne klasse skal være af god kvalitet. De skal være sortstypiske.

De skal være faste, og frugtkødet må ikke være forringet på nogen måde.

Følgende mindre fejl kan dog tillades, hvis de ikke forringer helhedsindtrykket, kvaliteten, holdbarheden eller præsentationen i emballagen:

— mindre formfejl (men opsvulmninger og misdannelser er udelukket)

— mindre farvefejl

— mindre overfladefejl, såfremt deres samlede areal ikke overstiger 1 cm 2

— små »Hayward-mærker« i form af linjer på langs og uden forhøjning.

Forholdet mellem frugternes mindste og største diameter målt i tværsnit skal være mindst 0,7.

iii) Klasse II

Denne klasse omfatter kiwier, som ikke kan placeres i de højere klasser, men som opfylder de ovenfor angivne minimumskrav.

Frugterne skal være rimeligt faste, og frugtkødet skal være uden alvorlige fejl.

Følgende fejl kan accepteres, hvis kiwierne bevarer deres væsentlige egenskaber med hensyn til kvalitet, holdbarhed og præsentation:

— formfejl

— farvefejl

— overfladefejl, som f.eks. små helede revner, ardannelse eller ujævnt arvæv, forudsat at det samlede areal ikke overstiger 2 cm 2

— flere mere udprægede »Hayward-mærker« med en mindre forhøjning

— lette stødpletter.

III. BESTEMMELSER VEDRØRENDE STØRRELSESSORTERING

Størrelsen bestemmes efter frugternes vægt.

Mindstevægten er 90 g for klasse »Ekstra«, 70 g for klasse I og 65 g for klasse II.

For at sikre ensartet størrelse må forskellen mellem produkter i samme kolli ikke overstige:

— 10 g for frugter på under 85 g

— 15 g for frugter, der vejer mellem 85 g og 120 g

— 20 g for frugter, der vejer mellem 120 g og 150 g

— 40 g for frugter, der vejer 150 g og derover.

IV. BESTEMMELSER VEDRØRENDE TOLERANCER

For hvert parti gælder følgende kvalitets- og størrelsestolerancer for produkter, der ikke opfylder kravene til den angivne klasse, i alle handelsled.

A. Kvalitetstolerancer

i) Klasse »Ekstra«

Der accepteres en samlet tolerance på 5 % efter antal eller vægt af kiwier, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse I. Inden for denne tolerance må højst 0,5 % i alt bestå af produkter, der opfylder kravene til klasse II.

ii) Klasse I

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af kiwier, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse II. Inden for denne tolerance må højst 1 % i alt bestå af produkter, der hverken opfylder kravene til klasse II eller minimumskravene, eller af produkter, der er angrebet af råd.

iii) Klasse II

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af kiwier, der hverken opfylder kravene til klassen eller minimumskravene. Inden for denne tolerance må højst 2 % i alt bestå af produkter, der er angrebet af råd.

B. Størrelsestolerancer

For alle klasser: Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal eller vægt af kiwier, der ikke opfylder størrelseskravene.

Kiwier må dog ikke veje under 85 g i klasse »Ekstra«, 67 g i klasse I og 62 g i klasse II.

V. BESTEMMELSER VEDRØRENDE PRÆSENTATION

A. Ensartethed

Indholdet i hvert kolli skal være ensartet og må kun bestå af kiwier af samme oprindelse, sort, kvalitet og størrelse.

Den synlige del af kolliets indhold skal være repræsentativ for hele indholdet.

B. Emballage

Kiwierne skal emballeres således, at produktet sikres passende beskyttelse.

De materialer, der anvendes indvendigt i kolliet, skal være rene og af en kvalitet, der ikke fremkalder ydre eller indre forringelser af produktet. Anvendelsen af materialer, herunder papir eller stempler med handelsmæssige oplysninger, er tilladt, hvis påtrykningen eller mærkningen foretages med giftfri sværte eller lim.

Klæbemærker, der påsættes hvert enkelt produkt, skal kunne aftages uden at efterlade synlige spor af lim, og uden at overfladen beskadiges. Lasermærkning af de enkelte frugter må ikke forårsage fejl på frugtkødet eller overfladen.

Kolliene skal være fri for fremmedlegemer.

VI. BESTEMMELSER VEDRØRENDE MÆRKNING

Hvert kolli ( 24 ) skal på samme side være forsynet med følgende oplysninger, anført med bogstaver, som er let læselige, ikke kan udviskes og er synlige udefra:

A. Identifikation

Pakkeriets og/eller afsenderens navn og fysiske adresse (f.eks. gade/by/region/postnummer og land, hvis dette ikke er det samme som oprindelseslandet).

Disse oplysninger kan erstattes af følgende:

— for alle kolli med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte eller anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »Pakkeri og/eller Afsender« (eller en tilsvarende forkortelse). Foran koden anføres ISO 3166-(alfa)-lande-/områdekoden for det anerkendende land, hvis der ikke er tale om oprindelseslandet.

— for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i EU efter angivelsen »Emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information til rådighed om betydningen af den pågældende kode, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig.

B. Produktets art

— »Kiwier« og/eller »Actinidia«, hvis indholdet ikke er synligt udefra

— Sortens navn (valgfrit).

— Frugtkødets farve eller tilsvarende angivelse, hvis det ikke er grønt.

C. Produktets oprindelse

Oprindelsesland ( 25 ) og eventuelt produktionsområde eller national, regional eller lokal betegnelse.

D. Handelsmæssige oplysninger

— Klasse

— Størrelse udtrykt som frugternes mindste og største vægt

— Stykantal (valgfrit).

E. Officielt kontrolmærke (valgfrit).

Det er ikke nødvendigt at anføre de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, på kolli, hvis de indeholder salgsemballager, der kan ses udefra, og som hver især er påført disse oplysninger. Disse kolli må ikke være påført vildledende mærkning. Er de anbragt på paller, skal oplysningerne anføres på en etiket, der anbringes synligt på mindst to sider af pallen.

DEL 4: HANDELSNORM FOR HOVEDSALAT, KRUSET ENDIVIE OG BREDBLADET ENDIVIE

I. DEFINITION AF PRODUKTET

Normen gælder for:

— hovedsalat af forædlede sorter af: — Lactuca sativa var. capitata L. (almindelig hovedsalat, inkl. icebergtypen), — Lactuca sativa var. longifolia Lam. (bindsalat) — Lactuca sativa var. crispa L. (pluksalat) — krydsninger af disse sorter og

— kruset endivie af forædlede sorter af Cichorium endivia L. var. crispum Lam. og

— bredbladet endivie af forædlede sorter af Cichorium endivia L. var. latifolium Lam.

som er bestemt til levering i frisk tilstand til forbrugerne.

Normen gælder hverken for produkter, der er beregnet til industriel forarbejdning, produkter, der frembydes som enkeltblade, eller hovedsalat med rodklump eller hovedsalat i potter.

II. BESTEMMELSER VEDRØRENDE KVALITET

Normen fastsætter de kvalitetskrav, som produktet skal opfylde efter klargøring og emballering.

I de led, der følger efter forsendelsesleddet, kan produkterne dog udvise følgende i forhold til de fastsatte normer:

— en let forringelse af friskheden og fastheden

— en let forringelse, som skyldes deres udvikling og letfordærvelige karakter.

A. Minimumskrav

Generelt for klasserne gælder under hensyn til tolerancer og særlige bestemmelser for de enkelte klasser, at produkterne skal være:

— hele

— sunde; produkter, der er angrebet af råd eller er forringet i en sådan grad, at de er uegnede til konsum, udelukkes

— rene og afpudsede, dvs. praktisk taget fri for jord og andre vækstmedier samt praktisk taget fri for synlige fremmedlegemer

— friske af udseende

— praktisk taget fri for skadegørere

— praktisk taget fri for angreb af skadegørere

— saftspændte

— fri for stokløbning

— fri for unormal ydre fugtighed

— fri for fremmed lugt og/eller smag.

For hovedsalat tillades en rødlig farvenuance forårsaget af lave temperaturer under væksten, såfremt en sådan ikke i alvorlig grad ændrer udseendet.

Rødderne skal med et rent snit være skåret af umiddelbart under bladfæstet.

Produkterne skal være normalt udviklede. Produkternes udvikling og tilstand skal være således, at de kan:

— tåle transport og håndtering og

— ankomme til bestemmelsesstedet i tilfredsstillende stand.

B. Klasseinddeling

Produkterne inddeles i følgende to klasser:

i) Klasse I

Produkterne i denne klasse skal være af god kvalitet. De skal være karakteristiske for sorten og/eller handelstypen.

Produkterne skal være:

— velformede

— faste, dog afhængig af dyrkningsform og produkttype

— fri for skader og angreb, der forringer spiseligheden

— fri for frostskader.

Hovedsalat skal have et enkelt velskabt hoved. Det er dog tilladt, at hovedsalat dyrket som beskyttet afgrøde har et mindre veludviklet hoved.

Bindsalat skal have et hoved, evt. af mindre størrelse.

Hvad angår kruset endivie og bredbladet endivie, skal den centrale del være gul.

ii) Klasse II

Denne klasse omfatter produkter, der ikke kan placeres i klasse I, men som opfylder de ovenfor angivne minimumskrav.

Produkterne skal være:

— rimeligt velformede

— fri for skader og forandringer, der i alvorlig grad foringer spiseligheden.

Følgende fejl kan accepteres, hvis produkterne bevarer deres væsentlige egenskaber med hensyn til kvalitet, holdbarhed og præsentation:

— mindre farvefejl

— mindre skader forårsaget af angreb af skadegørere.

Hovedsalat skal have et hoved, som dog kan være mindre veludviklet. For hovedsalat dyrket som beskyttet afgrøde kræves der ikke hoved.

Bindsalat kan være uden hoved.

III. BESTEMMELSER VEDRØRENDE STØRRELSESSORTERING

Størrelsen bestemmes efter vægten pr. styk.

For at sikre ensartet størrelse må forskellen mellem produkter i samme kolli:

a) for hovedsalat, ikke overstige — 40 g hvis det letteste hoved vejer under 150 g — 100 g hvis det letteste hoved vejer mellem 150 og 300 g — 150 g hvis det letteste hoved vejer mellem 300 og 450 g — 300 g hvis det letteste hoved vejer over 450 g.

b) for kruset endivie og bredbladet endivie, ikke overstige — 300 g.

IV. BESTEMMELSER VEDRØRENDE TOLERANCER

For hvert parti gælder følgende kvalitets- og størrelsestolerancer for produkter, der ikke opfylder kravene til den angivne klasse, i alle handelsled.

A. Kvalitetstolerancer

i) Klasse I

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal af hoveder, der ikke opfylder kravene til klassen, men som opfylder kravene til klasse II. Inden for denne tolerance må højst 1 % i alt bestå af produkter, der hverken opfylder kravene til klasse II eller minimumskravene, eller af produkter, der er angrebet af råd.

ii) Klasse II

Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal af produkter, der hverken opfylder kravene til klassen eller minimumskravene. Inden for denne tolerance må højst 2 % i alt bestå af produkter, der er angrebet af råd.

B. Størrelsestolerancer

For alle klasser: Der accepteres en samlet tolerance på 10 % efter antal af produkter, der ikke opfylder størrelseskravene.

V. BESTEMMELSER VEDRØRENDE PRÆSENTATION

A. Ensartethed

Indholdet i hvert kolli skal være ensartet og må kun bestå af produkter af samme oprindelse, sort eller handelstype, kvalitet og størrelse.

Det er imidlertid tilladt at blande hovedsalat og/eller endivie af forskellige sorter, handelstyper og/eller farver i samme kolli, forudsat at de er af ensartet kvalitet og for hver sort, handelstype og/eller farve af samme oprindelse. Produkterne skal ikke være af ensartet størrelse.

Den synlige del af kolliets indhold skal være repræsentativ for hele indholdet.

B. Emballage

Produkterne skal emballeres således, at de sikres passende beskyttelse. De skal emballeres hensigtsmæssig under hensyntagen til emballagens størrelse og art, dvs. uden for store hulrum, og uden at produkterne udsættes for tryk.

De materialer, der anvendes indvendigt i kolliet, skal være rene og af en kvalitet, der ikke fremkalder ydre eller indre forringelser af produktet. Anvendelse af materialer, herunder papir eller stempler med handelsmæssige oplysninger, er tilladt, hvis påtrykningen eller mærkningen foretages med giftfri sværte eller lim.

Kolliene skal være fri for fremmedlegemer.

VI. BESTEMMELSER VEDRØRENDE MÆRKNING

Hvert kolli ( 26 ) skal på samme side være forsynet med følgende oplysninger, anført med bogstaver, som er let læselige, ikke kan udviskes og er synlige udefra:

A. Identifikation

Pakkeriets og/eller afsenderens navn og fysiske adresse (f.eks. gade/by/region/postnummer og land, hvis dette ikke er det samme som oprindelseslandet).

Disse oplysninger kan erstattes af følgende:

— for alle kolli med undtagelse af færdigpakninger: den officielt udstedte eller anerkendte kode for pakkeriet og/eller afsenderen efter betegnelsen »Pakkeri og/eller afsender« (eller en tilsvarende forkortelse). Foran koden anføres ISO 3166-(alfa)-lande-/områdekoden for det anerkendende land, hvis der ikke er tale om oprindelseslandet.

— kun for færdigpakninger: navn og adresse på salgsvirksomheden med sæde i EU efter angivelsen »Emballeret for:« eller tilsvarende. I dette tilfælde skal klæbemærket også omfatte koden for pakkeriet og/eller afsenderen. Salgsvirksomheden stiller al information til rådighed om betydningen af den pågældende kode, som kontrolmyndighederne skønner nødvendig.

B. Produktets art

— »Hovedsalat«, »bataviasalat«, »icebergsalat«, »bindsalat«, »pluksalat« (eller f.eks. »egebladssalat«, »lollo bionda« eller »lollo rossa«), »kruset endivie«, »bredbladet endivie« eller en tilsvarende betegnelse, hvis indholdet ikke er synligt udefra.

— Eventuelt »dyrket som beskyttet