1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.2262/84
af17.juli1984
omsærligeforanstaltningerindenforolivenoliesektoren
(EFT L 208 af 3.8.1984, s. 11)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets forordning (EØF) Nr. 3788/85 af 20. december 1985 L 367 1 31.12.1985
►M2Rådets forordning (EØF) Nr. 3386/86 af. 3 november 1986 L 310 17 5.11.1986
►M3Rådets forordning (EØF) Nr. 3462/87 af 17. november 1987 L 329 2 20.11.1987
►M4Rådets forordning (EØF) Nr. 3880/88 af 12. december 1988 L 346 12 15.12.1988
►M5Rådets forordning (EØF) Nr. 200/90 af 22. januar 1990 L 22 6 27.1.1990
►M6Rådets forordning (EØF) Nr. 593/92 af 3. marts 1992 L 64 1 10.3.1992
►M7Rådets forordning (EF) nr. 533/97 af 17. marts 1997 L 83 1 25.3.1997
►M8Rådets forordning (EF) nr. 2599/97 af 18. december 1997 L 351 17 23.12.1997
►M9Rådets forordning (EF) nr. 150/1999 af 19. januar 1999 L 18 7 23.1.1999
►M10Rådets forordning (EF) nr. 2292/2001 af 20. november 2001 L 308 1 27.11.2001
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980, s.1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.2262/84
af17.juli1984
omsærligeforanstaltningerindenforolivenoliesektoren
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg(3),
og
ud fra følgende betragtninger:
Ved artikel 5 i Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966
om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer(4), senest
ændret ved forordning (EØF) nr. 2260/84(5) er der indført en
produktionsstøtteordning for olivenolie; støtten for de på en bestemt
dato eksisterende arealer ydes i forhold til den mængde olie, der rent
faktisk er produceret, til olivendyrkere, der er medlemmer af de i artikel20c, stk. 1, i forordning nr. 136/66/EØF omhandlede producentorgani-sationer, og hvis gennemsnitsproduktion er på mindst 100 kg olie pr.produktionsår, hvorimod støtten til andre olivendyrkere ydes i forhold tilantallet af oliventræer, disses produktionskapacitet og udbyttet heraf,
fastsat skønsmæssigt, idet ydelsen er betinget af, at de pågældende
oliven er høstet;
erfaringerne viser, at uanset de gældende bestemmelser om en lang
række særlige kontrolforanstaltninger er der problemer i forbindelse med
den nøjagtige og effektive gennemførelse af kontrollen; dette kanmedføre uberettigede udgifter for Fællesskabet;
under de nuværende omstændigheder bør der træffes særlige foran-
staltninger med henblik på at sikre en korrekt og ensartet anvendelse afproduktionsstøtteordningen;
erfaringen viser, at producentmedlemsstaternes administrative struktur
ikke er tilstrækkelig tilpasset til gennemførelsen af den kontrol,
fællesskabsbestemmelserne foreskriver; disse medlemsstater må derfornødvendigvis oprette administrativt selvstændige organer, der skalvaretage de pågældende opgaver; på grund af medlemsstaternesforpligtelse til i løbet af kort tid og for egen regning at oprette en
særlig struktur, der skal varetage løsningen af opgaver, som strækker sig
ud over de kontrolforanstaltninger, der er fastsat ved Rådets forordning(EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælleslandbrugspolitik(
6) senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3509/80(7),
bør Fællesskabet yde tilskud i en vis periode;
der består en sammenhæng mellem en effektivkontrolordning og de
sanktioner, der bringes i anvendelse, hvis der konstateres uregelmæssig-heder; det er derfor nødvendigt at skærpe og supplere de nuværendesanktionsmuligheder for at øge disses præventive virkning under hensyn
til de særlige karakteristika for den fælles markedsordning for oliven-
olie; det bør derfor bestemmes, at medlemsstaterne iværksættersanktioner i tilfælde af uregelmæssigheder i forbindelse med produk-tionsstøtteordningen; for at sikre at de fastsatte sanktioner anvendeskorrekt og ensartet, bør der træffes bestemmelse om visse særligetilfælde, i hvilke der kan anvendes sanktioner —1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 2
(1) EFT nr. C 249 af 17. 9. 1983, s. 5.
(2) EFT nr. C 104 af 16. 4. 1984, s. 92.
(3) EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 20.
(4) EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.
(5) EFT nr. L 208 af 3. 8. 1984, s. 1.
(6) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.
(7) EFT nr. L 367 af 31. 12. 1980, s. 87.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Hver producentmedlemsstat opretter i overensstemmelse med sine
retsregler et særligt kontor, som skal varetage visse opgaver og
kontrollen med fællesskabsstøtten i olivenoliesektoren, med undtagelseaf eksportrestitutioner.
Medlemsstater, hvis produktion ikke overstiger 3 000 tons i løbet af en
nærmere fastsat referenceperiode, skal dog ikke oprette et særligt kontor.Sådanne medlemsstater træffer alle foranstaltninger, der er nødvendigefor at sikre udførelsen af de opgaver, der i henhold til denne artikel
påhviler kontoret.
2. For at sikre en korrekt anvendelse af Fællesskabets retsforskrifter i
olivenoliesektoren skal det i stk. 1 nævnte kontor i overensstemmelse
med arbejdsprogrammet, jf. stk. 4:
— påse, at de aktiviteter, der udøves af producentorganisationer og
foreninger af sådanne, er i overensstemmelse med Rådets forordning(EØF)nr. 2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for støtte tilolivenolieproduktion og producentorganisationer(
1)
— kontrollere rigtigheden af oplysningerne i dyrkningserklæringerne og
i støtteansøgningerne, uden at dette begrænser den kontrol,
medlemsstaterne gennemfører i henhold til artikel 14 i forordning(EØF) nr. 2261/84
— kontrollere de godkendte møller— undersøge anvendelsen af olivenolie og olie af olivenpresserester
samt anvendelsen af biprodukter heraf
— kontrollere godkendte emballeringsvirksomheder i overensstem-
melse med artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 3089/78 af 19.december 1978 om fastsættelse af almindelige bestemmelservedrørende støtte til forbruget af olivenolie(
2) samt i givet fald
anerkendte brancheorganisationer efter artikel 11, stk. 3, i forordningnr. 136/66/EØF
— på nationalt plan indsamle, kontrollere og bearbejde de oplysninger,
der er nødvendige for opgørelsen af udbytterne efter artikel 18 iRådets forordning (EØF) nr. 2261/84
— i givet fald undersøge oprindelsen af importeret olivenolie og olie af
olivenpresserester.
Medlemsstaten kan på eget initiativeller på anmodning af Kommis-
sionen pålægge kontoret i overensstemmelse med arbejdsprogrammet,jf. stk. 4:
— at gennemføre statistiske undersøgelser vedrørende produktion,
forarbejdning og forbrug af olivenolie og olie af olivenpresserester
— at kontrollere interventionsorganernes opkøb, oplagring og salg af
olivenolie som omhandlet i artikel 12 og 13 i forordning nr. 136/66/
EØF
— at kontrollere oplagring, der foretages i medfør af artikel 20d, stk. 3,
i forordning nr. 136/66/EØF
— at kontrollere de konservesfremstillende virksomheder i overens-
stemmelse med artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 591/79 af 26.marts 1979 om generelle bestemmelser for produktionsrestitutionen
for olivenolie, der anvendes til fremstilling af visse former for
konserves(
3)
— at foretage særlige undersøgelser inden for olivenoliesektoren.1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 3
(1) EFT nr. L 208 af 3. 8. 1984, s. 3. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3500/90 (EFT nr. L 338 af 5. 12. 1990, s. 3).
(2) EFT nr. L 369 af 29. 12. 1978, s. 12. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 3461/87 (EFT nr. L 329 af 20. 11. 1987, s. 1).
(3) EFT nr. L 78 af 30. 3. 1979, s. 2. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2903/89 EFT nr. L 280 af 29. 9 1989, s. 3).▼M6
▼B
▼M6
▼B
3. Kontoret har fuld administrativuafhængighed. Det skal af den
pågældende medlemsstat tildeles alle de beføjelser, der er nødvendigefor at udføre de i stk. 2 omhandlede opgaver.
Kontoret skal have et personale, hvis antal og uddannelse sikrer, at de
nævnte opgaver kan løses.
Kommissionen kan deltage i drøftelserne i kontorets styrelsesorganer.
Kommissionens repræsentant deltager ikke i afstemningen.
4. Inden begyndelsen af hvert produktionsår opstiller den pågældende
medlemsstat på forslag af kontoret et foreløbigt budget og etarbejdsprogram, der skal sikre den korrekte anvendelse af►
M6Fællesskabets retsforskrifter inden for olivenoliesektoren ◄,
og som medlemsstaten tilsender Kommissionen. Uden at dette i øvrigt
berører medlemsstatens ansvarsområder, kan Kommissionen anmode
denne om at foretage de ændringer i det foreløbige budget ogprogrammet, som Kommissionen måtte finde hensigtsmæssige.
Repræsentanter fra Kommissionen kan til enhver tid følge den
virksomhed, der udøves af kontoret.
Kontoret sender regelmæssigt medlemsstaten og Kommissionen
rapporter om sin virksomhed. I disse rapporter redegøres der foreventuelle vanskeligheder, og der kan foreslås forbedringer af kontrol-ordningen.
Medlemsstaterne træffer snarest muligt videre foranstaltninger i
forbindelse med de forhold, der er konstateret af kontoret.
De meddeler med regelmæssige mellemrum Kommissionen en oversigt
over de forholdsregler og sanktioner, som er blevet iværksat iforbindelse med forhold, kontoret har konstateret under kontrollen.
Disse meddelelser indskrænker ikke anvendelsen af artikel 3 i Rådets
forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder og
tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerneaf finansieringen af den fælles landbrugspolitik, samt om oprettelse af etinformationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning(EØF) nr. 283/72(
1).
5. I en periode på fem år fra den 1. november 1984 dækker De
Europæiske Fællesskabers almindelige budget kontorets faktiskeudgifter med:
— for Italiens vedkommende: 100 % for de første tre år med et samlet
loft på 14 mio ECU og 50 % for det fjerde og femte år
— for Grækenlands vedkommende: 100 % med et samlet loft på
7 mio ECU.
For Italiens og Grækenlands vedkommende dækkes kontorets faktiske
udgifter i en periode på tre år fra den 1. november 1989 med 50 % overDe Europæiske Fællesskabers almindelige budget.
For Spanien og Portugals vedkommende dækkes kontorets faktisk (SIC!
faktiske) udgifter i perioden 1. marts til 31. oktober 1990 med 100 %over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, idet der erfastsat et samlet loft på 9,3 mio ECU for Spanien og på 4,7 mio ECU forPortugal. I perioden 1. november 1990 til 31. oktober 1992 dækkes depågældende udgifter med 50 % over nævnte budget.
I en periode på fem år fra den 1. november 1992 dækker De Europæiske
Fællesskabers almindelige budget 50% af kontorets faktiske udgifter.1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 4
(1) EFT nr. L 67 af 14. 3. 1991, s. 11.▼M6
▼B
▼M6
▼M4
▼M6
▼M9
Ie n►M10seksårsperiode ◄fra produktionsåret 1999/2000 dækker
Fællesskabets almindelige budget 50 % af kontorernes faktiske udgifter.
I 2003 undersøger Kommissionen, om Fællesskabet fortsat skal være
med til at dække kontorernes udgifter, og forelægger i givet fald etforslag for Rådet i forbindelse med afgørelsen om den fælles markeds-ordning som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1638/98.Rådet træffer efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2,afgørelse omen eventuel finansiering af de pågældende udgifter i forbindelse med
nævnte afgørelse.
6. Det årlige beløb svarende til de i stk. 5 omhandlede faktiske
udgifter vedtages af Kommissionen på grundlag af oplysninger, sommeddeles af de pågældende medlemsstater. Dette beløb udbetales, nårKommissionen har fastslået, at det pågældende kontor
►
M6 ◄har udført sine opgaver.
Med henblik på at lette kontorets ►M6 ◄drift kan det
pågældende beløb udbetales ratevis i årets løb på grundlag af kontoretsårlige budget, som opstilles inden udgangen af oktober måned for detfølgende år efter aftale med medlemsstaten og Kommissionen.
Artikel 2
I henhold til artikel 11a i forordning nr. 136/66/EØF træffer
producentmedlemsstaterne konkrete og egnede foranstaltninger medhenblik på at iværksætte sanktioner i tilfælde af enhver overtrædelse afproduktionsstøtteordningen, navnlig såfremt det konstateres:
a) at oplysningerne i dyrkningserklæringen, jf. artikel 3 i forordning
(EØF) nr. 2261/84 ikke svarer til de faktiske forhold;
b) at den støtteberettigede mængde olivenolie er mindre end den, som
olivendyrkere ►
M6 ◄har anmodet om, for så vidt
disse er støtteberettigede på grundlag af den faktisk producerede
mængde olie;
c) at en producentorganisation eller en forening ikke har overholdt de i
nærværende forordning fastsatte forpligtelser;
d) at en mølle ikke har overholdt de ►M6i forordning (EØF) nr. 2261/
84◄fastsatte forpligtelser.
Artikel 2a
I medfør af artikel 11a i forordning nr. 136/66/EØF træffer medlems-
staterne de fornødne specifikke foranstaltninger for at straffeovertrædelser af forbrugsstøtteordningen, specielt når det konstateres:
— at en godkendt emballeringsvirksomhed ikke har overholdt de
forpligtelser, der følger af forordning (EØF) nr. 3089/78, isærdeleshed i de i artikel 3 nævnte tilfælde
— at en anerkendt brancheorganisation ikke har overholdt de forplig-
telser, der følger af nævnte forordning.
Medlemsstaterne træffer for deres vedkommende de fornødne specifikke
foranstaltninger for at straffe overtrædelser af de ordninger, der er fastsati artikel 12, 13, 20a og 20d i forordning nr. 136/66/EØF.
Artikel 3
1. Med henblik på iværksættelsen af artikel 2 skal medlemsstaterne
mindst anvende følgende særlige foranstaltninger:
a) I det i artikel 2, litra a), omhandlede tilfælde, skal den pågældende
olivendyrker, hvis der i den unøjagtige dyrkningserklæring er angiveten forøgelse af den pågældendes produktionskapacitet, som ikkesvarer til de faktiske forhold, betale et beløb, der står i forhold til denkapacitetsforøgelse, der fremgår heraf, og som er tilstrækkeligprohibitivt;1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 5
▼M10
▼B
▼M6
▼B
▼B
b) i det i artikel 2, litra b), omhandlede tilfælde inddriver den
pågældende medlemsstat de støttebeløb, der eventuelt er fejlagtigtudbetalt, og den pågældende olivendyrker skal betale et beløb, der
står i forhold til det støttebeløb, der er ansøgt om for de mængder
olie, for hvilke retten til støtte ikke er anerkendt, og som ertilstrækkelig prohibitivt.
2. I de i stk. 1 omhandlede tilfælde, og med forbehold af artikel 20c i
forordning nr. 136/66/EØF, skal den producentorganisation, olivendyr-keren er medlem af, hæfte solidarisk for betalingen af de i stk. 1
omhandlede beløb, såfremt den i overensstemmelse med sine forplig-
telser ikke korrekt har kontrolleret den individuelle støtteansøgning ogden pågældende dyrkningserklæring.
3. Såfremt uregelmæssighedernes konsekvenser i de i stk. 1
omhandlede tilfælde er ubetydelige, kan de pågældende medlemsstaterdog undlade at afkræve olivendyrkerne betaling af de i stk. 1 nævnte
beløb.
Artikel 4
1. Såfremt en producentorganisation eller en forening ikke har
foretaget den kontrol, der påhviler den i henhold til artikel 6, 8 og 10
i forordning (EØF) nr. 2261/84, inddrager den pågældende medlemsstatanerkendelsen for en periode på ét til fem produktionsår.
2. Med forbehold af artikel 2, inddrager den pågældende medlemsstat
godkendelsen af en mølle for en periode på ét til fem produktionsår,såfremt der ved kontrol af den pågældende mølle viser sig uregel-mæssigheder, der f.eks. afviger væsentligt fra lagerregnskabet for så vidt
angår mængden af forarbejdede oliven eller produceret olie, eller
såfremt lagerregnskabet er utilstrækkeligt eller ikke indsendes.
3. Ved bestemmelsen af, hvor længe anerkendelsen eller godken-
delsen skal inddrages, tager den kompetente myndighed hensyn tilovertrædelsens alvor og varighed.
4. I den periode, hvor anerkendelsen eller godkendelsen er inddraget i
henhold til stk. 1 og 2, kan den pågældende medlemsstat ikke indrømme
en ny anerkendelse eller en ny godkendelse på grundlag af en ansøgning,
som måtte tilsigte en omgåelse af den pålagte sanktion.
Såfremt inddragelsen af godkendelsen af en mølle får alvorlige følger
for forarbejdningsmulighederne i et bestemt produktionsområde, kan detvedtages at tillade den pågældende mølle at fungere efter en særordning.
Artikel 5
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning fastsættes efter
fremgangsmåden i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF.
Artikel 6
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de foranstaltninger, de
træffer inden for rammerne af denne forordning.
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft på dagen for dens offentliggørelse i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. november 1984.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
hver medlemsstat.1984R2262 — DA — 27.11.2001 — 005.001 — 6