1980L0720 — DA — 29.09.2010 — 005.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B RÅDETS DIREKTIV af 24. juni 1980 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (80/720/EØF) (EFT L 194, 28.7.1980, p.1)

Ændret ved:









▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 24. juni 1980

om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer

(80/720/EØF)







RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100, under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: De tekniske forskrifter, som i medfør af national lovgivning skal overholdes for traktorer, vedrører blandt andet betjeningsplads, adgangsforhold til førerplads (på- og afstigning), samt døre og vinduer; disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er derfor nødvendigt, at alle medlemsstater til supplering af eller i stedet for deres nuværende lovgivning fastsætter ensartede forskrifter, især for at gøre det muligt for hver traktortype at iværksætte den fremgangsmåde for EØF-standardtypegodkendelse, som er omhandlet i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer ( 4 ), ændret ved direktiv 79/694/EØF ( 5 ) — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







▼M5

Artikel 1

1. Ved »traktor« forstås i dette direktiv traktor som defineret i artikel 2, litra j), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2003/37/EF ( 6 ).

For så vidt angår dette direktiv er traktorklasserne de klasser, der er defineret i bilag II til direktiv 2003/37/EF.

2. Dette direktiv finder anvendelse på traktorer i klasserne T1, T3 og T4, som defineret i bilag II til direktiv 2003/37/EF.

Dette direktiv finder ikke anvendelse på traktorer i klasse T4.3, hvor førersædets SIP (seat index point — sædets indekspunkt) som defineret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/144/EF ( 7 ) ligger mere end 100 mm fra traktorens midterplan i længderetningen.

▼B

Artikel 2

Medlemsstaterne kan hverken nægte EØF-standardtypegodkendelse eller national godkendelse af en traktor, nægte indregistrering eller forbyde salg, ibrugtagning eller benyttelse af en traktor på grundlag af

— betjeningsplads,

— adgangsforhold til førerpladsen (på- og afstigning),

— døre og vinduer,

såfremt disse svarer til forskrifterne i bilag I.

Artikel 3

De ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilag I til den tekniske udvikling, fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 13 i direktiv 74/150/EØF.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden atten måneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne sørger for at meddele Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 5

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.









BILAG I

I. Betjeningsplads

I.1. Ved »betjeningsplads« forstås den mindsteplads, afgrænset af en fast struktur, som føreren må råde over, såfremt han fra førersædet i fuld sikkerhed skal kunne betjene traktoren. Ved »sædets referencepunkt« forstås det referencepunkt, som er fastsat ved den i tillæg 1 beskrevne metode. Ved »referenceplan« forstås et plan, der ligger parallelt med traktorens midterlængdeplan, og som går gennem sædets referencepunkt.

▼M5

I.2. For alle traktorer, bortset fra smalsporede traktorer med sporvidde ≤ 1 150 mm og dem, der falder inden for klasse T4.3, skal betjeningspladsen være mindst 900 mm bred i en højde på mellem 400 og 900 mm over sædets referencepunkt og 450 mm foran dette punkt (jf. figur 1 og 3). For traktorer i klasse T4.3 skal betjeningspladsen i et område, der strækker sig frem til 450 mm foran referencepunktet, i en højde på 400 mm over referencepunktet, have en samlet bredde på mindst 700 mm og i en højde på 900 mm over referencepunktet have en samlet bredde på mindst 600 mm.

▼B

I.3. Køretøjets dele og tilbehør må ikke genere føreren under kørslen.

I.4. I alle ratstammens og rattets positioner ►M2 med undtagelse af dem som udelukkende vedrører på- og afstigning ◄ skal der mellem rattets nederste kant og traktorens faste dele være et frit rum på mindst 50 mm; i alle andre retninger skal dette frie rum være mindst 80 mm regnet fra rattets kant; denne afstand måles uden for det område, rattet dækker (se figur 2).

I.5. Førerhusets begvæg skal i en højde fra 300 til 900 mm over referencepunktet være mindst 150 mm bag et lodret plan der går gennem referencepunktet og danner en ret vinkel med referenceplanet (se figur 2 og 3). Denne væg skal have en bredde på mindst 300 mm på hver side af sædets referenceplan (se figur 3).

I.6. Betjeningsorganerne skal anbringes således i forhold til hinanden og i forhold til de øvrige dele af traktoren, at deres betjening ikke kan beskadige førerens hænder. Når der til betjening skal udøves en kraft på over 150 N, anses en afstand på 50 mm som tilstrækkelig, og når denne kraft er på mellem 80 N og 150 N, nedsættes afstanden til 25 mm. Der stilles ingen krav ved værdier under 80 N (se figur 3). Enhver anden udformning, der på tilsvarende måde opfylder ovennævnte krav, kan accepteres.

I.7. Intet punkt af ►M2 det faste tag ◄ ►M2 ————— ◄ må være mindre end 1 050 mm fra sædets referencepunkt for den del, som ligger foran et lodret plan gennem referencepunktet og vinkelret på referenceplanet (se figur 2). ►M2 Foringen kan nedad gå til 1 000 mm over sædets referencepunkt. ◄

▼M2

I.8. Krumningstadius for fladen mellem førerhusets bagvæg og førerhusets tag være 150 mm.

▼B

II. Adgangsforhold til førerplads (på- og afstigning)

II.1. På- og afstigning skal kunne ske uden fare. Hjulnav, hjuldæksler eller fælge godkendes ikke som trin.

II.2. Adgang til førerplads og passagersæde skal være fri for dele, der kan forårsage legemsbeskadigelse. Når der foreligger en forhindring, såsom en koblingspedal, skal et trin eller en støtteflade sikre adgang til førersædet uden fare.

II.3. Trin og indbyggede påstigningsanordninger skal have følgende dimensioner:



Frit rum i dybden: mindst 150 mm Frit rum i bredden: mindst 250 mm Værdier under denne mindste bredde er kun tilladt, dersom tekniskeforhold gør det nødvendigt. I så fald bør man bestræbe sig på at få det størst mulige frie rum i bredden. Dette må dog ikke være mindre end 150 mm. Frit rum i højden: mindst 120 mm Frit rum mellem to trins overflade: højst 300 mm (se figur 4).

II.4. Ved afstigningen skal øverste trin være let kendeligt og tilgængeligt. Der skal så vidt muligt være samme lodrette afstand mellem de på hinanden følgende trin.

II.5. Der skal ved alle på- og afstigningssteder være passende greb.

II.6. Nederste trin må ikke være mere end 550 mm over jorden, når traktoren er udstyret med de af fabrikanten anbefalede største dæk (se figur 4). Trinene skal være udført således, at man ikke kan glide på dem.

III. Døre, vinduer og nødudgange

III.1. Vindues- og dørgreb skal udformes og monteres således, at de ikke udgør nogen fare for føreren og ikke generer denne under kørslen.

III.2. Dørens åbningsvinkel skal gøre det muligt at stige ind og ud uden fare.

III.3. Vinduer, der tjener ventilationsformål, skal ►M2 såfremt sådanne forefindes ◄ være let indstillelige.

▼M4 —————

▼B

III.5. Førerhuse med to døre skal have en ekstra udgang, der tjener som nødudgang. Førerhuse med en enkelt dør skal have to ekstra udgange, der tjener som nødudgange. Disse tre udgange skal være anbragt i hver sin væg (ved væg forstås her også taget) Vindspejl samt side-, bag- og tagvinduer kan betragtes som nødudgange, hvis der findes foranstaltninger til at åbne ►M2 eller fjerne ◄ dem hurtigt indefra. Nødudgangenes kanter må ikke udgøre nogen fare ved udstigning. Nødudgangenes mindste mål skal være således, at de kan omskrive en elipse med en lille akse på 400 mm og en stor akse på 640 mm. ▼M4 Ethvert vindue af tilstrækkelig størrelse kan angives som nødudgang, hvis det er fremstillet af glas, der kan knuses, og dette kan lade sig gøre med et værktøj, der er anbragt i førerhuset til dette formål. Glasset i tillæg 3, 4, 5, 6 og 7 til bilag III B til Rådets direktiv 89/173/EØF ( 8 ) betragtes i dette direktiv ikke som glas, der kan knuses.

▼B

Figur 4









Tillæg 1

METODE TIL BESTEMMELSE AF SÆDETS REFERENCEPUNKT (S)

1. Definition på sædets referencepunkt (S)

Ved »sædets referencepunkt (S)« forstås skæringspunktet i sædets midterlængdeplan mellem et tangentplan til det nederste af den polstrede ryg og et vandret plan. Dette vandrette plan skærer sædets nederste overflade 150 mm foran sædets referencepunkt (S).

2. Sædets placering

Sædet skal være anbragt i sin bageste stilling i længderetningen og i sin midterste stilling i højderetningen. Hvis sædeaffjedringen giver en fri fjedervandring, hvad enten fjederen kan indstilles eller ej, skal den indstilles således, at sædet befinder sig i midtpunktet af vandringen.

3. Indretning til bestemmelse af sædets referencepunkt (S)

Den indretning, der er vist på nedenstående figur 1, består af en plade, der forestiller sædet, og af andre plader, der forestiller ryggen. Den nedre ryglænsplade er leddelt i højde med hoftekammen (A) og lænden (B); dette led (B) skal kunne indstilles i højden.

4. Metode til bestemmelse af sædets referencepunkt (S)

Sædets referencepunkt (S) bestemmes ved anvendelse af den i figur 1 og 2 viste indretning, som skal forestille et siddende menneske. Indretningen anbringes på sædet. Derefter belastes den med en kraft på 550 N i et punkt 50 mm foran leddet (A), og de to ryglænsplader holdes med et let tryk tangentielt mod ryglænets polstring.

Er det ikke muligt at bestemme tangenterne for hver ryglænsoverflade (over og under lænderegionen), anvendes følgende fremgangsmåde:

a) er der ikke nogen mulighed for at bestemme tangenten til den nederste overflade: presses den nedre del af ryglænspladen i lodret stilling med ringe kraft mod ryglænets polstring;

b) er der ikke mulighed for at bestemme tangenten til den øverst mulige overflade: fastholdes leddet (B) 230 mm over sædets referencepunkt (S), hvis den nederste ryglænsplade er lodret; derefter holdes de to lodrette ryglænsplader med et let tryk tangentielt mod ryglænets polstring.









BILAG II

MODEL