2002D0225 — DA — 16.03.2002 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 15. marts 2002
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/492/EØF for så vidt angår grænseværdier
og analysemetoder for bestemte marine biotoksiner i toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og
havsnegle
(meddelt under nummer K(2002) 1001)
(EØS-relevant tekst)
(2002/225/EF)
(EFT L 75 af 16.3.2002, s. 62)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 46 af 20.2.2003, s. 32 (2002/225/EF)
▼B
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 15. marts 2002
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/492/EØF for
så vidt angår grænseværdier og analysemetoder for bestemtemarine biotoksiner i toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og
havsnegle
(meddelt under nummer K(2002) 1001)
(EØS-relevant tekst)
(2002/225/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab,
under henvisning til Rådets direktiv 91/492/EØFaf 15. juli 1991 om
sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levendetoskallede bløddyr(
1), senest ændret ved direktiv 97/79/EF(2), særlig
bilagets kapitel V, punkt 3 og 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Det er fastsat i kapitel V, punkt 7, i bilaget til direktiv 91/492/
EØF, at der ved anvendelse af de sædvanlige biologiske analyse-metoder ikke må kunne fremkaldes positiv reaktion påtilstedeværelsen af diarréfremkaldende skaldyrsgift (DSP) i blød-dyrenes spiselige dele (hele kroppen eller enhver spiselig del
heraf).
(2)Det er videnskabeligt påvist, at visse marine biotoksiner, f.eks.
dem, der tilhører gruppen af diarréfremkaldende skaldyrsgift(DSP) (okadainsyre og dinophysistoksiner), samt yessotoksiner,pectenotoksiner og azaspiracider, udgør en alvorlig fare for
menneskers sundhed, når indholdet i toskallede bløddyr,
pighuder, sækdyr og havsnegle overstiger visse grænser.
(3)På baggrund af nyere videnskabelige undersøgelser er det numuligt at fastsætte grænseværdier og analysemetoder for de
nævnte biotoksiner.
(4)Grænseværdier og analysemetoder bør harmoniseres og gennem-
føres af medlemsstaterne for at beskytte menneskers sundhed.
(5)Som supplement til biologiske analysemetoder bør alternativepåvisningsmetoder, f.eks. kemiske metoder og in vitro-assays,anerkendes, hvis det godtgøres, at de valgte metoder ikke ermindre effektive end de biologiske metoder, og at anvendelsenaf dem giver et tilsvarende folkesundhedsbeskyttelsesniveau.
(6)De foreslåede grænseværdier er baseret på foreløbige data og børrevurderes, når der foreligger ny videnskabelig dokumentation.
(7)De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstem-melse med udtalelse fra Den Stående Veterinærkomité —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
I denne beslutning fastsættes grænseværdier for marine biotoksiner
tilhørende gruppen af diarréfremkaldende skaldyrsgift (DSP) (okadain-syre og dinophysistoksiner), yessotoksiner, pectenotoksiner ogazaspiracider samt analysemetoder, der skal anvendes til påvisning
heraf. Den gælder for toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og
havsnegle til direkte konsum eller til yderligere forarbejdning indenkonsum.2002D0225 — DA — 16.03.2002 — 000.001 — 2
(1) EFT L 268 af 24.9.1991, s. 1.
(2) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 31.
▼B
Artikel 2
Grænseværdien for det samlede indhold af okadainsyre, dinophysistok-
siner og pectenotoksiner i de i artikel 1 omhandlede dyr (hele kroppen
eller enhver separat spiselig del) fastsættes til 160 µg okadainsyreækvi-
valenter pr. kg. Analysemetoderne er fastlagt i bilaget.
Artikel 3
Grænseværdien for yessotoksiner i de i artikel 1 omhandlede dyr (hele
kroppen eller enhver separat spiselig del) fastsættes til 1 mg yessotok-sinækvivalenter pr. kg. Analysemetoderne er fastlagt i bilaget.
Artikel 4
Grænseværdien for azaspiracider i de i artikel 1 omhandlede dyr (hele
kroppen eller enhver separat spiselig del) fastsættes til 160 µg azaspira-
cidækvivalenter pr. kg. Analysemetoderne er fastlagt i bilaget.
Artikel 5
Hvis analyseresultaterne viser manglende overensstemmelse mellem de
forskellige metoder, bør bioassay med mus betragtes som referenceme-toden.
Artikel 6
Denne beslutning er rettet medlemsstaterne.2002D0225 — DA — 16.03.2002 — 000.001 — 3
▼B
BILAG
PÅVISNINGSMETODER
Biologiske metoder
Til påvisning af de toksiner, der er omhandlet i artikel 1, kan der anvendes
procedurer med en række bioassays med mus, som er forskellige med hensyn
til analyseprøve (hepatopancreas eller hele kroppen) og med hensyn til de opløs-
ningsmidler, der anvendes til ekstraktion og oprensning. Følsomhed og
selektivitet afhænger af, hvilket opløsningsmiddel der vælges til ekstraktion og
oprensning, og dette bør tages i betragtning, når det afgøres, hvilken metode der
skal anvendes, så alle toksinerne bliver omfattet.
Et enkelt bioassay med mus med acetoneekstraktion kan anvendes til at påvise
okadainsyre, dinophysistoksiner, pectenotoksiner og yessotoksiner. Et sådant
assay kan om fornødent suppleres med væske-væske-deling med ethylacetat/
vand eller dichlormethan/vand for at fjerne eventuelle interferenser. Påvisning
af azaspiracider på den forskriftsmæssige grænse ved hjælp af denne procedure
forudsætter, at hele kroppen anvendes som analyseprøve.
Der bør anvendes tre mus til hvert forsøg. Hvis to ud af tre mus dør inden for 24
timer efter, at de alle har fået injiceret et ekstrakt svarende til 5 g hepatopan-
creas eller 25 g af hele kroppen, bør det anses for en positiv indikation af, at
en eller flere af de toksiner, der er omhandlet i artikel 1, forekommer i
mængder, der overstiger de grænser, der er fastsat i artikel 2, 3 og 4.
Bioassay med mus med acetoneekstraktion fulgt af væske-væske-deling med
diethylether kan anvendes ►C1til at påvise okadainsyre, dinophysistoksiner,
pectenotoksiner og azaspiracider, men det kan ikke anvendes til at påvise
yessotoksiner, ◄da der kan forekomme tab af disse toksiner ved delingen.
Der bør anvendes tre mus til hvert forsøg. Hvis to ud af tre mus dør inden for
24 timer efter, at de alle har fået injiceret et ekstrakt svarende til 5 g hepatopan-
creas eller 25 g af hele kroppen, bør det anses ►C1for en positiv indikation af,
at okadainsyre, dinophysistoksiner, pectenotoksiner og azaspiracider fore-
kommer i mængder, der overstiger de grænser, der er fastsat i artikel 2 og 4. ◄
Med bioassay med rotter kan man påvise okadainsyre, dinophysistoksiner og
azaspiracider. Der bør anvendes tre rotter til hvert forsøg. Hvis mindst en ud af
tre rotter pr. forsøg reagerer med diarré, anses det for en positiv indikation af, at
okadainsyre, dinophysistoksiner og azaspiracider forekommer i mængder, der
overstiger de grænser, der er fastsat i artikel 2 og 4.
Alternative påvisningsmetoder
En række metoder, f.eks. højtryksvæskechromatografi (HPLC) med fluorime-
trisk påvisning og væskechromatografi (LC)-massespektrometri (MS),
immunassays og funktionelle assays, såsom fosfatase-inhiberingsassay, kan
anvendes som alternative eller supplerende metoder til den biologiske analyse-
metode, forudsat at de enten alene eller kombineret ►C1kan påvise mindst
følgende analoge stoffer, at de ikke er mindre effektive end biologiske metoder,
og at anvendelsen af dem giver et tilsvarende folkesundhedsbeskyttel-
sesniveau: ◄
— okadainsyre og dinophysistoksiner: Det kan være nødvendigt med hydrolyse
for at påvise DTX3
— pectenotoksiner: PTX1 og PTX2
— yessotoksiner: YTX, 45 OH YTX, Homo YTX og 45 OH Homo YTX
— azaspiracider: AZA1, AZA2 og AZA3.
Hvis der opdages nye analoge stoffer af betydning for folkesundheden, bør de
også være omfattet af analysen. Der skal foreligge standarder, inden det er
muligt at foretage kemiske analyser. Samlet toksicitet beregnes ved anvendelse
af konverteringsfaktorer på basis af toksicitetsoplysningerne for hvert toksin.
Metodernes resultatkarakteristika bør fastlægges efter validering ifølge en inter-
nationalt anerkendt protokol.2002D0225 — DA — 16.03.2002 — 000.001 — 4