Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"BRÅDETS DIREKTIV
af 29. juli 1991
om udvikling af Fællesskabets jernbaner
(91/440/EØF)
(EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF af 26. februar
2001L 75 1 15.3.20011991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 1
RÅDETS DIREKTIV
af 29. juli 1991
om udvikling af Fællesskabets jernbaner
(91/440/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3),
og ud fra følgende betragtninger:En større integration af Fællesskabets transportsektor er et vigtigt led i
det indre marked; jernbanerne udgør en væsentlig del af Fællesskabets
transportsektor;
det er vigtigt, at jernbanerne gøres mere effektive, så de kan integreres i
et konkurrencemarked, idet der dog tages hensyn til deres særlige
karakter;
for at gøre jernbanetransporten effektiv og konkurrencedygtig i forhold
til de andre transportformer skal medlemsstaterne sikre jernbanevirk-
somhederne en status som selvstændige virksomheder, således at de kan
drives forretningsmæssigt og tilpasse sig markedsbehovene;
den fremtidige udvikling og en effektiv drift af jernbanenettet kan
fremmes ved en adskillelse mellem driften af transportydelserne og
forvaltningen af infrastrukturen; under denne forudsætning er det
nødvendigt, at disse områder obligatorisk har hver sit regnskab og kan
forvaltes særskilt;
for at stimulere konkurrencen i forbindelse med drift af transportydelser,
hvad angår bekvemmelighed og anvendelsesmuligheder, bør medlems-
staterne bevare det almindelige ansvar for udvikling af passende
jernbaneinfrastrukturer;
da der ikke findes fælles regler for fordelingen af infrastrukturomkost-
ninger, skal medlemsstaterne efter høring af infrastrukturforvalteren
fastsætte regler for jernbanevirksomhedernes og sammenslutningernes
betaling af afgifter for brug af jernbaneinfrastrukturen; disse afgifter skal
overholde princippet om ikke-forskelsbehandling af jernbanevirksomhe-
der;
medlemsstaterne skal især sørge for, at eksisterende offentlige jern-
banevirksomheder har en sund økonomisk struktur, og samtidig sikre, at
en eventuel nødvendig økonomisk omlægning gennemføres i over-
ensstemmelse med de pågældende bestemmelser i Traktaten;
med henblik på at fremme transporten mellem medlemsstaterne skal
jernbanevirksomhederne have frihed til at danne sammenslutninger med
jernbanevirksomheder i andre medlemsstater;
disse internationale sammenslutninger skal indrømmes ret til adgang til
infrastrukturen og til at udføre transittrafik ad denne i de medlemsstater,
hvor de til sammenslutningen hørende virksomheder er etableret, samt
ret til at udføre transittrafik i de andre medlemsstater, når den
pågældende internationale forbindelse gør det påkrævet;!B
(1) EFT nr. C 34 af 14. 2. 1990, s. 8, og
EFT nr. C 87 af 4. 4. 1991, s. 7
(2) EFT nr. C 19 af 28. 1. 1991, s. 254.
(3) EFT nr. C 225 af 10. 9. 1990, s. 27.1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 2
for at fremme kombineret transport er det vigtigt at give jernbanevirk-
somheder, der udfører international kombineret godstransport, adgang til
de andre medlemsstaters jernbaneinfrastruktur;
det er nødvendigt at nedsætte et rådgivende udvalg, der skal bistå
Kommissionen og overvåge gennemførelsen af dette direktiv;
Rådets beslutning 75/327/EØF af 20. maj 1975 om sanering af
jernbanevirksomhedernes situation og om harmonisering af reglerne
for det finansielle forhold mellem disse virksomheder og staterne (1) bør
således ophæves —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
DEL I
Anvendelsesområde og definitioner
Artikel 2
1. Dette direktiv gælder for forvaltninger af jernbaneinfrastrukturen og
for jernbanetransportaktiviteter, som udøves af jernbanevirksomheder,
der er etableret eller etablerer sig i en medlemsstat.
2. Jernbanevirksomheder, hvis aktiviteter kun omfatter byer og
forstæder samt regional transport, er udelukket fra direktivets anven-
delsesområde.
3. Virksomheder, hvis togaktivitet udelukkende omfatter pendultrafik
med vejkøretøjer gennem tunnelen under Kanalen, er ikke omfattet
af direktivets anvendelsesområde, bortset fra artikel 6, stk. 1, artikel 10
og 10a.
Artikel 3
I dette direktiv forstås ved
— »jernbanevirksomhed«: enhver offentlig eller privat virksomhed med
licens i henhold til gældende fællesskabslovgivning, hvis hoved-
aktivitet består i godstransport og/eller passagerbefordring med
jernbane, og som er forpligtet til at sørge for trækkraften; udtrykket
omfatter også virksomheder, der kun leverer trækkraft
— »infrastrukturforvalter«: ethvert organ eller enhver virksomhed, der
navnlig er ansvarlig for anlæg og vedligeholdelse af jernbanein-
frastruktur. Dette kan også omfatte forvaltning af infrastrukturkon-
trol og sikkerhedssystemer. Infrastrukturforvalterens funktioner på et
net eller en del af et net kan tildeles forskellige organer eller
virksomheder
— »jernbaneinfrastruktur«: alle elementerne i bilag I, del A, i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2598/70 af 18. december
1970 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i
bogføringsskemaerne i tillæg I til forordning (EØF) nr. 1108/70 (2),
ændret ved forordning (EØF) nr. 2116/78 (3), med undtagelse af!B
(1) EFT nr. L 152 af 12. 6. 1975, s. 3.
(2) EFT nr. L 278 af 23. 12. 1970, s. 1.
(3) EFT nr. L 246 af 8. 9. 1978, s. 7.!M1
!B
!M1
!B
!M1
!B1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 3
sidste led, der i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv affattes
således: »Bygninger med tilknytning til infrastrukturen«
— »international sammenslutning«: enhver sammenslutning af mindst
to jernbanevirksomheder, der er etableret i forskellige medlems-
stater, med henblik på at drive international transportvirksomhed
mellem medlemsstater
— »international godstransport«: transport af gods, hvor et tog krydser
mindst en af en medlemsstats grænser; togstammer kan kobles
sammen og/eller adskilles, og de forskellige sektioner kan have
forskelligt oprindelses- og bestemmelsessted, når blot alle togvogne
krydser mindst én grænse
— »transport i byer og forstæder«: transportydelser til opfyldelse af
behovene i en by eller et byområde samt transportbehovene mellem
denne by eller dette byområde og forstæderne
— »regional transport«: transportydelser til opfyldelse af en regions
transportbehov.
DEL II
Forvaltningsmæssig uafhængighed
Artikel 4
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at
jernbanevirksomhederne med hensyn til ledelse, forvaltning, admini-
stration og intern administrativ økonomisk og regnskabsmæssig kontrol
har en uafhængig status, som navnlig sikrer dem særskilt kapital, budget
og regnskabsføring i forhold til staten.
2. Infrastrukturforvalteren er ansvarlig for egen ledelse, forvaltning,
administration og intern kontrol under overholdelse af de rammer og
særlige regler for opkrævning og tildeling, som medlemsstaterne
indfører.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at
jernbanevirksomhederne kan tilpasse deres aktiviteter til markedet og
forvalte dem under deres ledelsesorganers ansvar med henblik på
effektive og hensigtsmæssige transportydelser med de mindst mulige
omkostninger for den krævede kvalitet.
Jernbanevirksomhederne skal drives efter de principper, som gælder for
kommercielle virksomheder, hvilket også omfatter de forpligtelser til
offentlig tjeneste, som staten pålægger dem, og de kontrakter om
offentlig tjeneste, som de indgår med medlemsstatens kompetente
myndigheder.
2. Jernbanevirksomhederne vedtager selv deres aktivitetsprogrammer,
herunder investerings- og finansieringsplaner. Disse programmer ud-
formes med henblik på at opnå finansiel ligevægt i virksomhederne og at
nå de øvrige mål for den tekniske, kommercielle og finansielle
forvaltning; de skal desuden fastsætte midlerne til gennemførelse af
disse mål.
3. Inden for de generelle politiske retningslinjer, som staten fastsætter,
og under hensyn til de nationale planer eller kontrakter, eventuelt
flerårige, herunder investerings- og finansieringsplaner, kan jernbane-
virksomhederne navnlig frit:
— sammen med én eller flere andre jernbanevirksomheder oprette en
international sammenslutning
— fastlægge deres interne organisation, dog med forbehold af del III!B
!M1
!B
!M1
!B1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 4
— føre kontrol med transportydelserne og disse markedsføring samt
fastsætte tarifferne, jf. dog Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af
26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til
de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for
sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare
vandveje (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1893/91 (2)
— træffe beslutninger vedrørende deres personale, aktiver og køb— udvikle deres markedsandel, skabe ny teknologi og nye transporty-
delser samt anvende nye driftsmetoder
— påbegynde nye aktiviteter på områder, der har tilknytning til
jernbanevirksomhed.
DEL III
Adskillelse mellem infrastrukturforvaltning og transportvirksomhed
Artikel 6
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre,
at der føres og offentliggøres særskilte driftsregnskaber og balancer for
aktiviteter i forbindelse med jernbanevirksomheders udførelse af trans-
port og for aktiviteter i forbindelse med forvaltning af jernbanein-
frastrukturen. Statsstøtte, der ydes til et af disse to aktivitetsområder, må
ikke overføres til det andet.
Regnskaberne vedrørende de to aktivitetsområder skal føres således, at
dette forbud kommer til udtryk heri.
2. Medlemsstaterne kan desuden bestemme, at denne adskillelse skal
indebære, at der skal være særskilte organisatoriske afdelinger i samme
virksomhed, eller at forvaltningen af infrastrukturen skal varetages af en
særskilt enhed.
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre,
at fastlæggelse af retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infra-
struktur som opført på listen i bilag II overdrages organer eller selskaber,
der ikke selv udfører nogen form for jernbanetransport. Uanset
strukturform skal det fremgå, at denne målsætning er opfyldt.
Medlemsstaterne kan imidlertid overdrage opkrævningen af afgifter og
ansvaret for jernbaneinfrastrukturen, herunder investeringer, vedligehol-
delse og finansiering, til jernbanevirksomheder eller ethvert andet organ.
4. Anvendelsen af stk. 3 behandles i en rapport som Kommissionen
forelægger senest den 15. marts 2006 i overensstemmelse med
artikel 10b.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at
udvikle den nationale jernbaneinfrastruktur, idet de i nødvendigt omfang
tager hensyn til Fællesskabets samlede behov.
2. Medlemsstaterne sørger for, at der fastlægges sikkerhedsstandarder
og -regler, at rullende materiel og jernbanevirksomheder certificeres i
overensstemmelse hermed, og at ulykker undersøges. Disse opgaver
varetages af organer eller virksomheder, som ikke selv udfører
jernbanetransport, og som er uafhængige af organer eller virksomheder,
der udfører sådan transport, således at der sikres retfærdig og
ikke-diskriminerende adgang til infrastrukturen.!B
(1) EFT nr. L 156 af 28. 6. 1969, s. 1.
(2) EFT nr. L 169 af 29. 6. 1991, s. 1.!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 5
Jernbanevirksomheder anvender disse sikkerhedsnormer og -regler.
Medmindre medlemsstaterne overdrager håndhævelse og overvågning
til uafhængige organer, kan de kræve eller tillade, at jernbanevirk-
somhederne deltager i gennemførelse og overvågning af sikkerheds-
normerne og -reglerne, idet de sikrer en neutral og ikke-diskriminerende
varetagelse af disse opgaver.
3. Medlemsstaterne kan desuden under overholdelse af traktatens
artikel 73, 87 og 88 tildele infrastrukturforvalteren tilstrækkelige
finansielle midler i forhold til opgaverne, dimensionen og de finansielle
behov, navnlig til dækning af nyinvesteringer.
4. Inden for rammerne af medlemsstaternes overordnede politik
udarbejder infrastrukturforvalteren en virksomhedsplan, som omfatter
investerings- og finansieringsprogrammer. Planen skal udformes med
henblik på at sikre optimal og effektiv udnyttelse og udvikling af
infrastrukturen og samtidig sikre finansiel balance og omfatte de
nødvendige midler til opfyldelsen af disse målsætninger.
Artikel 8
Infrastrukturforvalteren opkræver en afgift for brug af den pågældende
infrastruktur, som jernbanevirksomhederne og de internationale sam-
menslutninger skal betale for at benytte infrastrukturen. Efter høring af
forvalteren vedtager medlemsstaterne de nærmere regler for fastsættelse
af denne afgift.
Ved beregning af brugsafgiften, der foretages således, at enhver form for
forskelsbehandling mellem jernbanevirksomheder undgås, kan der
navnlig tages hensyn til det samlede antal kørte togkilometer, togets
sammensætning og andre særlige forhold, der skyldes faktorer som for
eksempel hastighed, akseltryk samt kørselsfrekvens og -perioder.
DEL IV
Finansiel sanering
Artikel 9
1. Medlemsstaterne iværksætter sammen med de eksisterende offent-
lige jernbanevirksomheder passende ordninger til nedbringelse af disse
virksomheders gæld til et niveau, der ikke hindrer en sund økonomisk
forvaltning, og til gennemførelse af en sanering af deres finansielle
situation.
2. Med henblik herpå kan medlemsstaterne træffe de nødvendige
foranstaltninger til, at der inden for disse virksomheders bogholderi
oprettes en særlig konto for gældsnedbringelse.
Til denne kontos passiver kan, indtil de er afviklet, overføres alle de lån,
som virksomheden har optaget både til finansiering af investeringer og
til dækning af for store driftsudgifter som følge af jernbanetransporten
eller jernbaneinfrastrukturforvaltningen. Gæld fra datterselskabers ak-
tiviteter kan ikke tages i betragtning.
3. Medlemsstaternes støtte til afvikling af den i denne artikel
omhandlede gæld ydes under overholdelse af traktatens artikel 73, 87
og 88.
4. For jernbanevirksomheder føres og offentliggøres der driftsregn-
skaber og enten balancer eller årsopgørelser over aktiver og passiver for
aktiviteterne i forbindelse med jernbanegodstransport. Midler, der
udbetales til aktiviteter i forbindelse med passagerbefordring som led i
offentlig tjeneste, skal figurere særskilt i de relevante regnskaber, og de
må ikke overføres til aktiviteter i forbindelse med anden transportform
eller anden form for aktivitet.!M1
!B
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 6
DEL V
Adgang til jernbaneinfrastrukturen
Artikel 10
1. Internationale sammenslutninger har ret til adgang til samt ret til at
udføre transittrafik i de medlemsstater, hvor de til sammenslutningerne
hørende jernbanevirksomheder er etableret; de har endvidere ret til at
udføre transittrafik i andre medlemsstater med henblik på udførelse af
international transport mellem de medlemsstater, hvor de til sammen-
slutningerne hørende virksomheder er etableret.
2. Jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for
artikel 2, tildeles på rimelige vilkår ret til adgang til andre medlems-
staters infrastruktur med henblik på udførelse af international kombine-
ret godstransport.
3. Uanset driftsformen tildeles jernbanevirksomheder, der hører under
anvendelsesområdet for artikel 2, på rimelige vilkår ret til den adgang til
det i artikel 10a samt i bilag I definerede transeuropæiske jernbanegods-
transportnet, som de søger om, og i hvert fald efter den 15. marts 2008 til
hele det europæiske jernbanenet, med henblik på udførelse af inter-
national godstransport.
4. På anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ behandler
Kommissionen i det konkrete tilfælde anvendelsen og gennemførelsen af
denne artikel og træffer to måneder efter modtagelse af sådan en
anmodning og efter at have hørt det i artikel 11a, stk. 2, omtalte udvalg,
afgørelse om, hvorvidt den pågældende foranstaltning fortsat kan finde
anvendelse. Kommissionen meddeler sin afgørelse til Europa-Parlamen-
tet, Rådet og medlemsstaterne.
Med forbehold af traktatens artikel 226 kan alle medlemsstater henvise
Kommissionens afgørelse til Rådet inden for en frist på en måned. Rådet
kan i ganske særlige tilfælde med kvalificeret flertal træffe en anden
afgørelse inden for en frist på en måned.
5. Jernbanevirksomheder, der udfører jernbanetransport i henhold til
stk. 1, 2 og 3, indgår de nødvendige administrative, tekniske og
finansielle aftaler på grundlag af den offentlige ret eller privatretten med
forvalterne af den benyttede jernbaneinfrastruktur for at løse spørgsmål
vedrørende trafikregulering og -sikkerhed i forbindelse med denne
transport. De betingelser, der gælder for disse aftaler, må ikke give
anledning til forskelsbehandling og skal i givet fald være i over-
ensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF
af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og
opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikker-
hedscertificering (1).
6. Spor, der fører til endestationer og havne, samt levering af
tjenesteydelser på endestationer og i havne, som er knyttet til de former
for jernbanedrift, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, og som mere end én
slutbruger benytter eller kunne benytte, stilles til rådighed for alle
jernbanevirksomheder uden forskelsbehandling, og anmodninger fra
jernbanevirksomheder må kun underlægges begrænsninger, hvis der
foreligger levedygtige alternativer på markedsvilkår.
7. Med forbehold af Fællesskabets og medlemsstaternes regler om
konkurrencepolitik og de beføjelser som institutioner med ansvar på
dette område har, overvåger det efter artikel 30 i direktiv 2001/14/EF
oprettede tilsynsorgan eller et andet organ, som er uafhængigt i samme
omfang, konkurrencesituationen på markederne for jernbanetransporty-
delser, herunder markedet for jernbanegodstransport.
Dette organ er oprettet i henhold til artikel 30, stk. 1, i ovennævnte
direktiv . Enhver ansøger eller berørt part kan indgive klage til dette
organ, hvis de mener, at de er blevet uretfærdigt behandlet, udsat for
forskelsbehandling eller krænket på anden måde. Tilsynsorganet træffer!B
(1) Se side 29 i denne EFT.!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 7
hurtigst muligt på grundlag af en klage eller, hvor det er nødvendigt, på
eget initiativ afgørelse om passende foranstaltninger til afhjælpning af en
negativ udvikling på disse markeder. For at sikre, at der er mulighed for
domstolskontrol og det nødvendige samarbejde mellem de nationale
tilsynsmyndigheder, finder artikel 30, stk. 6, og artikel 31 i samme
direktiv anvendelse
8. I overensstemmelse med artikel 14, hvorefter der skal forelægges en
rapport om gennemførelsen af direktiv ledsaget af passende forslag
vedrørende Fællesskabets fortsatte indsats for at udvikle jernbanemar-
kedet og de lovgivningsmæssige rammer herfor og i hvert fald efter den
15. marts 2008 skal det i artikel 10a og bilag I definerede trans-
europæiske banegodstransportnet, der giver adgang for international
godstransport for de i artikel 3 definerede jernbanevirksomheder,
udstrækkes til at dække hele det europæiske jernbanenet. Jernbanevirk-
somhederne skal på fair betingelser tildeles garanteret adgang til og
transit for international godstransport på hele jernbanenettet.
Artikel 10a
1. Det transeuropæiske jernbanegodstransportnet består af følgende:
a) Jernbanelinjer, jf. kortene i bilag I.
b) Eventuelt alternative ruter, navnlig i forbindelse med overbelastet
infrastruktur som omhandlet i direktiv 2001/14/EF. I forbindelse med
alternative ruter skal den generelle transporttid så vidt muligt
overholdes.
c) Spor, der fører til endestationer, og som mere end en slutbruger
benytter eller kunne benytte, samt til andre områder og faciliteter,
herunder fødelinjer til og fra disse.
d) Spor, der fører til og fra havne som anført i bilag I, herunder
fødelinjer.
2. De i stk. 1, litra c) og d), nævnte fødelinjer kan med 50 km lægges til
rejsen ved dens begyndelse eller slutning eller beregnes med 20 % af
jernbanerejsen som omhandlet i stk. 1, litra a), idet der vælges den
længste afstand.
Belgien og Luxembourg er medlemsstater med relativt små eller
koncentrerede net og kan derfor begrænse fødelinjernes længde i det
første år efter den 15. marts 2003 til mindst 20 km og indtil udgangen af
det andet år til 40 km.
DEL Va
Kommissionens overvågningsopgaver
Artikel 10b
1. Senest den 15. september 2001 træffer Kommissionen de nødvendige
foranstaltninger til nøje at følge de tekniske og økonomiske vilkår og
markedsudviklingen for europæisk jernbanetransport. Kommissionen
sikrer, at der stilles tilstrækkelige midler til rådighed for at skabe en
effektiv overvågning i denne sektor.
2. I denne forbindelse inddrager Kommissionen repræsentanter for
medlemsstaterne og de berørte sektorer, herunder brugerne, i sit arbejde,
for at de bedre kan overvåge udviklingen i jernbanesektoren og på
markedet, evaluere følgerne af de vedtagne foranstaltninger og analysere
virkningerne af de foranstaltninger, Kommissionen har planlagt.
3. Kommissionen skal overvåge anvendelsen af nettet og udviklingen af
rammebetingelserne i jernbanesektoren, navnlig infrastrukturafgifter,
kapacitetstildeling, sikkerhedsregler og udstedelse af licenser samt det
harmoniseringsniveau, der følger heraf. Den skal sikre et aktivt
samarbejde mellem de berørte tilsynsorganer i medlemsstaterne.!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 8
4. Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
om:
a) udviklingen af det indre marked inden for jernbanetransport
b) rammebetingelserne
c) situationen for det transeuropæiske jernbanegodstransportnetd) anvendelsen af adgangsrettighedere) hindringer for mere effektiv jernbanetransport
f) infrastrukturbegrænsninger, og
g) behovet for lovgivning.
DEL VI
Afsluttende bestemmelser
Artikel 11
1. Medlemsstaterne kan forelægge Kommissionen ethvert spørgsmål
vedrørende anvendelsen af dette direktiv. De relevante afgørelser træffes
efter rådgivningsproceduren i artikel 11a, stk. 2.
2. De nødvendige ændringer med henblik på tilpasning af bilagene
vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 11a, stk. 3.
Artikel 11a
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse
1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse
1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 12
Bestemmelserne i dette direktiv finder anvendelse, medmindre andet er
fastsat i Rådets direktiv 90/531/EØF af 17. september 1990 om
fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energifor-
syning samt transport og telekommunikation (
1).
Artikel 13
Rådets beslutning 75/327/EØF ophæves med virkning fra 1. januar 1993.
Henvisningerne til den ophævede beslutning anses for være henvisninger
til dette direktiv.
Artikel 14
Kommissionen forelægger senest den 15. marts 2005 Europa-Parlamen-
tet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Rådet en
rapport om gennemførelsen af direktivet ledsaget af passende forslag
vedrørende Fællesskabets fortsatte indsats for at udvikle jernbanemar-
kedet og de lovgivningsmæssige rammer herfor.!M1
(1) EFT nr. L 297 af 29. 10. 1990, s. 1.!B
!M1
!B
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 9
Artikel 14a
1. I en periode på 5 år fra den 15. marts 2003 gælder følgende:
— Irland, der er en medlemsstat beliggende på en ø med jernbanefor-
bindelse til kun en anden medlemsstat
— Det Forenede Kongerige, der er i samme situation for så vidt angår
Nordirland, og
— Grækenland, der er en medlemsstat uden direkte jernbaneforbindelse
til en anden medlemsstat
behøver ikke opfylde kravet om at overdrage et uafhængigt organ
sikringen af en retfærdig og ikke-diskriminerende adgang til infrastruktur
som omhandlet i artikel 6, stk. 3, første afsnit, og udførelse af de i artikel
7, stk. 1, andet afsnit, omhandlede opgaver, for så vidt disse
bestemmelser forpligter medlemsstaterne til at etablere uafhængige
organer til udførelse af de opgaver, der er omhandlet i disse artikler.
2. Dog gælder følgende:a) hvis mere end en jernbanevirksomhed med licens i henhold til artikel
4 i direktiv 95/18/EF (i Irlands og Nordirlands tilfælde en
jernbanevirksomhed med licens andetsteds) indgiver en officiel
ansøgning om at udføre konkurrerende jernbanetransport i, til eller
fra enten Irland, Nordirland eller Grækenland, træffes der afgørelse
om, hvorvidt denne undtagelse fortsat skal finde anvendelse, efter
rådgivningsproceduren i artikel 11a, stk. 2, eller
b) hvis en jernbanevirksomhed, der udfører jernbanetransport i Irland,
Nordirland eller Grækenland indgiver en officiel ansøgning om at
udføre jernbanetransport på, til eller fra en anden medlemsstats
territorium (for Irlands eller Det Forenede Kongeriges, for så vidt
angår Nordirland, eller begges vedkommende, en anden medlemsstat
uden for deres områder), gælder undtagelserne i stk. 1 ikke.
Senest et år efter modtagelsen af enten afgørelsen vedtaget efter
rådgivningsproceduren i artikel 11a, stk. 2, jf. litra a), eller meddelelsen
om den officielle ansøgning, jf. litra b), skal den/de pågældende
medlemsstat(er) (Irland, Det Forenede Kongerige for så vidt angår
Nordirland, eller Grækenland) indføre den nødvendige lovgivning til
gennemførelse af de i stk. 1 nævnte artikler.
3. En undtagelse som omhandlet i stk. 1, første afsnit, kan fornys for
perioder på højst fem år. Senest 12 måneder før udløbet af undtagelsens
gyldighed kan en medlemsstat, der benytter sig af en sådan undtagelse,
henvende sig til Kommissionen med anmodning om en fornyet
undtagelse. En sådan anmodning skal begrundes. Kommissionen
behandler anmodningen og vedtager en afgørelse efter rådgivnings-
proceduren i artikel 11a, stk. 2. Denne procedure anvendes på enhver
afgørelse vedrørende anmodningen.
Når Kommissionen træffer afgørelse, tager den hensyn til udviklingen i
den geopolitiske situation og til udviklingen på jernbanemarkedet i, til og
fra den medlemsstat, der har anmodet om en fornyet undtagelse.
4. Luxembourg er en medlemsstat med et relativt lille jernbanenet og
behøver derfor ikke før den 31. august 2004 at opfylde kravet om at
overdrage et uafhængig organ sikringen af en retfærdig og ikke-dis-
kriminerende adgang til infrastruktur som omhandlet i artikel 6, stk. 3,
første afsnit, for så vidt medlemsstaterne herved forpligtes til at etablere
uafhængige organer til udførelse af de opgaver, der er omhandlet i denne
artikel.
Artikel 15
Efter at have hort Kommissionen vedtager medlemsstaterne de nødven-
dige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette
direktiv inden den 1. januar 1993. De underretter straks Kommissionen
herom.!M1
!B1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 10
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmel-
ser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved
offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for
denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 16
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.!B1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 11
!M1
BILAG I
HA VNE
BELGIË/BELGIQUE
Antwerpen/Anvers
Gent/Gand
Zeebrugge/Zeebruges
DANMARK
Ålborg
ÅrhusEsbjerg
Fredericia
KøbenhavnNyborgOdense
DEUTSCHLAND
Brake
Bremen/BremerhavenBrunsbüttelCuxhaven
Emden
HamburgKielLübeck
Nordenham
PuttgardenRostockSassnitz
Wilhelmshaven
Wismar
ΕΛΛΑΣ
Αλε/ksiανδρ/omikronύπ/omikronλις
Ελευσίνα
Πάτρα
ΠειραιάςΘεσσαλ/omikronνίκηΒ/omikronacuteλ/omikronς
ESPAÑA
Algeciras
AlmeríaBarcelonaBilbao
Cartagena-Escombreras
GijónHuelvaTarragona1991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 12
Valencia
Vigo
FRANCE
Bayonne
BordeauxBoulogneCalais
Cherbourg
DunkerqueFos-MarseilleLa Rochelle
Le Havre
NantesPort-la-NouvelleRouen
Sète
St-Nazaire
IRELAND
Cork
Dublin
ITALIA
Ancona
BariBrindisiC. Vecchia
Genova
Gioia TauroLa SpeziaLivorno
Napoli
PiombinoRavennaSalerno
Savona
TarantoTriesteVenezia
LUXEMBOURG
NEDERLAND
Amsterdam Zeehaven
Delfzijl/EemshavenVlissingenRotterdam Zeehaven
Terneuzen!
M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 13
ÖSTERREICH
PORTUGAL
Leixões
Lisboa
Setúbal
Sines
SUOMI/FINLAND
Hamina
Hanko
Helsinki
KemiKokkolaKotka
Oulu
PoriRaumaTornio
Turku
SVERIGE
Göteborg-Varberg
HelsingborgLuleå
Malmö
NorrköpingOxelösundStockholm
Trelleborg-Ystad
Umeå
UNITED KINGDOM
Alle jernbaneforbundne havne!
M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 14
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 15
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 16
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 17
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 18
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 19
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 20
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 21
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 22
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 23
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 24
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 25
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 26
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 27
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 28
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 29
!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 30
BILAG II
Liste over de væsentlige funktioner, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3:
— forberedelse og beslutningstagning i forbindelse med tildeling af licens til
jernbanevirksomheder, herunder tildeling af individuelle licenser
— beslutningstagning i forbindelse med kanaltildeling, herunder både fast-
læggelse og vurdering af, hvad der står til rådighed, samt tildeling af
individuelle kanaler
— beslutningstagning i forbindelse med opkrævning af infrastrukturafgifter
— overvågning af opfyldelsen af public service-forpligtelser i forbindelse med
visse tjenesteydelser.!M11991L0440 — DA — 15.03.2001 — 001.001 — 31