1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 93/22/EØF
af 10. maj 1993
om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer
(EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/26/EF af 29. juni 1995 L 168 7 18.7.1995
►M2 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/9/EF af 3. marts 1997 L 84 22 26.3.1997
►M3 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/64/EF af 7. november 2000 L 290 27 17.11.2000
►M4 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december
2002L 35 1 11.2.2003
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/22/EØF
af 10. maj 1993
om investeringsservice i forbindelse med værdipapirer
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning tilTraktaten om Oprettel se af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Dette direktiv er et vigtigt instrument i gennemførelsen af det indre
marked, som fastsat i Den Europæiske Fælles Akt og i henhold til tids-planen i Kommissionens Hvidbog, både med hensyn til frietableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser for investeringssel-
skaber;
med henblik på at beskytte investorerne og sikre det finansielle systems
stabilitet er udøvelsen af den form for investeringsservice, som eromfattet af dette direktiv, betinget af, at investeringsselskabets hjem-
land har meddelt tilladelse hertil;
formålet er at opnå det mindstemål af harmonisering, som er nødven-
digt og tilstrækkeligt for at sikre en gensidig anerkendelse af tilladelserog tilsynsordninger, der åbner mulighed for meddelelse af en enkelt
tilladelse gældende i hele Fællesskabet og for anvendelse af princippet
om hjemlandstilsyn; i medfør af den gensidige anerkendelse kan inve-steringsselskaber, der har fået tilladelse i deres hjemland, præstere eneller flere af de tjenesteydelser, som de har tilladelse til, og som eromfattet af dette direktiv, i hele Fællesskabet ved at oprette en filialeller ved at præstere tjenesteydelser;
principperne om gensidig anerkendelse og hjemlandstilsyn forudsætter,
at de kompetente myndigheder i hver medlemsstat undlader at meddeletilladelse eller inddrager denne i de tilfælde, hvor det af sådanneforhold som driftsplanen, den geografiske placering eller de faktiske
transaktioner klart fremgår, at det pågældende investeringsselskab
udelukkende har valgt denne medlemsstats retssystem for at unddragesig de strengere bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor detagter at drive eller allerede driver størstedelen af sin virksomhed; medhenblik på anvendelsen af dette direktiv bør et investeringsselskab, somer en juridisk person, anses for at have tilladelse i den medlemsstat,
hvor det har sit vedtægtsmæssige hjemsted; et investeringsselskab, der
ikke er en juridisk person, skal have tilladelse i den medlemsstat, hvordets hovedkontor ligger; medlemsstaterne skal i øvrigt kræve, at etinvesteringsselskabs hovedkontor altid skal ligge i den medlemsstat,som er investeringsselskabets hjemland, og hvor investeringsselskabet
faktisk udøver sin virksomhed;
for at beskytte investorernes interesser skalnavnl ig den interne kontrol
i investeringsselskabet sikres ved, at ledelsen varetages af to personer ifællesskab, eller, hvis dette ikke kræves ifølge direktivet, ved andre
ordninger, der sikrer et tilsvarende resultat;
for at sikre lige konkurrencevilkår er det nødvendigt, at investeringssel-
skaber, der ikke er kreditinstitutter, får samme mulighed for at oprettefilialer og præstere tjenesteydelser på tværs af landegrænserne som deinstitutter, der er omfattet af Rådets andet direktiv 89/646/EØF af 15.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. C 43 af 22. 2. 1989, s. 7; EFT nr. C 42 af 22. 2. 1990, s. 7.
(2) EFT nr. C 304 af 4. 12. 1989, s. 39; EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993.
(3) EFT nr. C 298 af 27. 11. 1989, s. 6.
▼B
december 1989 om samordning af lovgivningen om adgang til at
optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (1);
ved udførelsen af valutatransaktioner på kontant basis eller på termin
kan et investeringsselskab kun påberåbe sig dette direktiv, hvis de
pågældende transaktioner ydes som led i investeringsservice; følgelig
vil anvendelsen af en filial udelukkende med henblik på at foretagevalutatransaktioner være en omgåelse af dette direktiv;
et investeringsselskab, der har fået tilladelse i sit hjemland, kan udøve
virksomhed i hele Fællesskabet på den måde, det finder passende; detkan med henblik herpå, hvis det finder det nødvendigt, bruge fuldmæg-tige, der modtager og videregiver ordrer for selskabets regning ogunder dettes hele og fulde ansvar; under disse omstændigheder skal
fuldmægtigenes virksomhed betragtes som selskabets virksomhed; dette
direktiv er i øvrigt ikke til hinder for, at hjemlandet kan stille særligekrav til fuldmægtiges status; hvis investeringsselskabet udøver virk-somhed på tværs af landegrænserne, behandler værtslandet dem, somom de var selskabet selv; i øvrigt skal dørsalg af værdipapirer ikke
være omfattet af dette direktiv, og de nærmere bestemmelser herfor
skalhenhøre under nationall ovgivning;
ved værdipapirer forstås de kategorier af værdipapirer, der normalt
omsættes på kapitalmarkedet, f.eks. statsobligationer, aktier, omsætte-lige værdipapirer, hvormed aktier kan erhverves ved tegning ellerombytning, aktiebeviser (depositary receipts), obligationer, der udstedessom led i en serie, indekswarrants, og værdipapirer, hvormed sådanneobligationer kan erhverves ved tegning;
ved pengemarkedsinstrumenter forstås de kategorier af instrumenter,
der normalt omsættes på pengemarkedet, f.eks. skatkammerbeviser,
indlånsbeviser og commercial papers;
den meget brede definition af værdipapirer og pengemarkedsinstru-
menter, der er lagt til grund i dette direktiv, har kun virkning for dette
direktiv, og den berører således på ingen måde de forskellige definiti-oner af finansielle instrumenter, der er fastsat i national lovgivning ianden forbindelse, herunder især på skatte- og afgiftsområdet; i øvrigtomfatter defintionen af værdipapirer kun omsættelige instrumenter, og
aktier eller værdipapirer, der kan sidestilles med aktier, udstedt af virk-
somheder så som »building societies« og »industrial and providentsocieties«, hvortilejendomsretten i praksis kun kan overdrages, ved atde tilbagekøbes af den virksomhed, der har udstedt dem, er følgeligikke omfattet af denne definition;
ved instrumenter, der svarer tilfutures, skalder forstås kontrakter, som
afregnes kontant på grundlag af udsving i ét af følgende elementer:rentesatsen eller valutakursen, kursen på et af de i bilagets afsnit B
nævnte instrumenter eller et indeks, der gælder for ét af de pågældende
instrumenter;
modtagelse og formidling af ordrer omfatter i henhold til dette direktiv
det forhold, at to eller flere investorer bringes i forbindelse medhinanden, således at de får mulighed for at foretage en transaktion;
ingen af dette direktivs bestemmelser berører de fællesskabsbestem-
melser, eller hvis sådanne ikke findes, de nationale bestemmelser, dergælder, når de i dette direktiv omhandlede instrumenter udbydes tiloffentligheden; det samme gælder markedsføring og omsætning af
sådanne instrumenter;
medlemsstaterne har fortsat det fulde ansvar for iværksættelsen af
foranstaltninger på det pengepolitiske område med forbehold af de
foranstaltninger, der er nødvendige for at styrke Det Europæiske Mone-tære System;
forsikringsselskaber, hvis virksomhed er underlagt et passende tilsyn
fra de kompetente tilsynsførende myndigheder, og som er samordnet1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 3
(1) EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1; direktivet er senest ændret ved direktiv
92/30/EØF (EFT nr. L 110 af 28. 4. 1992, s. 52).
▼B
på fællesskabsplan, samt selskaber, der foretager genforsikring og
retrocession, bør være undtaget fra direktivet;
selskaber, der ikke præsterer tjenesteydelser over for tredjemand, men
hvis virksomhed udelukkende består i at yde investeringsservice til
deres moderselskab, deres datterselskaber eller et af deres modersel-
skabs andre datterselskaber, skal ikke være omfattet af direktivet;
dette direktiv skal omfatte de selskaber, hvis normale virksomhed
består i at yde tredjemand investeringsservice i erhvervsøjemed, ogdet er derfor hensigtsmæssigt at udelukke enhver person fra anvendel-sesområdet, hvis erhvervsmæssige virksomhed er af anden art (f.eks.advokater, notarer), og som kun lejlighedsvis yder investeringsservicesom led i deres normale erhvervsmæssige virksomhed, såfremt denne
virksomhed er omfattet af lovbestemmelser, der ikke udelukker, at der
ydes lejlighedsvis investeringsservice; af samme grund bør ligeledes depersoner udelukkes fra anvendelsesområdet, som kun yder investerings-service til producenter eller brugere af råvarer og kun i det omfang, deter nødvendigt for at gennemføre transaktioner med de pågældende
varer, når sådanne transaktioner udgør deres hovederhverv;
virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i at forvalte
en ordning for medarbejderdeltagelse, og som i denne forbindelse ikke
yder investeringsservice tiltredjemand, bør ikke være omfattet af dettedirektivs bestemmelser;
centralbanker og andre lignende institutioner samt offentlige instituti-
oner, der har ansvaret for forvaltningen af den offentlige gæld, ellersom deltager heri — dette begreb omfatter gældens placering — børudelukkes fra direktivets anvendelsesområde; denne udelukkelse gælderdog ikke for navnlig virksomheder med offentlig kapital, hvis formål er
kommercielt eller forbundet med erhvervelse af kapitalinteresser;
virksomheder eller personer, hvis aktivitet udelukkende består i at
modtage og videregive ordrer tilvisse medkontrahenter uden at l igge
inde med penge eller værdipapirer, der tilhører deres kunder, bør væreudelukket fra direktivets anvendelsesområde; sådanne virksomhedereller personer er derfor ikke omfattet af retten til fri etablering og tilfri udveksling af tjenesteydelser på de betingelser, der er fastsat i dette
direktiv, idet de således, såfremt de ønsker at udøve virksomhed i en
anden medlemsstat, er underlagt de relevante bestemmelser, som ergældende i denne stat;
institutter for kollektiv investering, uanset om de er samordnet på
fællesskabsplan eller ej, samt depositarer og direktører for sådanneinstitutter bør være udelukket fra direktivets anvendelsesområde, i detomfang de er underlagt særlige bestemmelser, som er direkte tilpassetderes virksomhed;
hvis de sammenslutninger, der er oprettet af en medlemsstats pensions-
kasser med henblik på forvaltning af deres midler, kun tager sig af
denne forvaltning og ikke yder investeringsservice til tredjemand, og
hvis pensionskasserne selv er under tilsyn af de myndigheder, derogså fører tilsyn med forsikringsselskaber, forekommer det ikkenødvendigt at underkaste sådanne sammenslutninger dette direktivsbetingelser for adgang til og udøvelse af investeringsservice;
dette direktiv bør ikke gælde for de i den italienske lovgivning
omhandlede »agenti di cambio«, eftersom de tilhører en kategori, for
hvilken der ikke vil blive meddelt nye tilladelser, og deres virksomhed
er begrænset tildet national e område og ikke indebærer nogen risikofor konkurrenceforvridning;
de rettigheder, som investeringsselskaberne opnår ved dette direktiv,
har ingen indflydelse på den ret, som medlemsstaterne, medlemssta-ternes centralbanker og andre lignende nationale institutioner har til atvælge deres medkontrahenter på grundlag af objektive og ikke-diskri-minerende kriterier;1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 4
▼B
ansvaret for tilsyn med et investeringsselskabs finansielle soliditet
påhviler herefter de kompetente myndigheder i selskabets hjemland imedfør af Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. marts 1993 om kravene til
investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (
1), hvori
reglerne om markedsrisici samordnes;
hjemlandet kan generelt indføre strengere krav end dem, der er fastsat i
dette direktiv, navnlig med hensyn til betingelserne for meddelelse aftilladelse, tilsyn og reglerne om indberetning og gennemsigtighed;
udøvelsen af aktiviteter, som ikke er dækket af dette direktiv, er
omfattet af Traktatens generelle bestemmelser om fri etablering og friudveksling af tjenesteydelser;
for at beskytte investorerne skalder drages omsorg for, at investors
ejendomsret og andre tilsvarende rettigheder til værdipapirer samt
hans rettigheder til de midler, som selskabet får betroet, beskyttes ved,at de holdes ude fra selskabets egne; dette princip forhindrer dog ikkeselskabet i at investere i eget navn til fordel for investor, når transak-tionens form gør dette nødvendigt og investor er indforstået hermed,f.eks. lån af værdipapirer;
reglerne for meddelelse af tilladelse til filialer af investeringsselskaber,
der har fået tilladelse i tredjelande, finder fortsat anvendelse på sådanne
selskaber; disse filialer er ikke omfattet af den fri udveksling af tjene-steydelser efter Traktatens artikel 59, stk. 2, og heller ikke afetableringsfriheden i andre medlemsstater end den, hvori de er etable-rede; ansøgninger fra selskaber, der er underlagt lovgivningen i ettredjeland, om tilladelse til et datterselskab eller til erhvervelse af kapi-
talandele bør behandles efter en procedure, der tager sigte på at sikre,
at EF-investeringsselskaber på basis af gensidighed nyder tilsvarendebehandling i de pågældende tredjelande;
de kompetente nationale myndigheders meddelelse af tilladelse til inve-
steringsselskaber i overensstemmelse med dette direktivs bestemmelservil få virkning i hele Fællesskabet og ikke blot i den enkelte medlems-stat, og de eksisterende klausuler om gensidighed vil være uden
virkning fremover; der er derfor behov for en smidig procedure, der
gør det muligt at vurdere gensidigheden på et fællesskabsgrundlag;formålet med en sådan procedure er ikke at lukke Fællesskabets finan-sielle markeder, men, eftersom Fællesskabet ønsker at holde sinefinansielle markeder åbne for resten af verden, at fremme liberalise-ringen af alle finansielle markeder i tredjelande; med henblik herpå
fastlægger dette direktiv procedurer for forhandling med tredjelande
eller, som en sidste udvej, mulighed for at træffe foranstaltninger, derbestår i at suspendere nye ansøgninger om tilladelse eller begrænseantallet af nye tilladelser;
et af formålene med dette direktiv er at sikre en tilstrækkelig beskyt-
telse af investorerne; med henblik herpå har det vist sighensigtsmæssigt at tage hensyn til de forskellige behov for beskyttelse,
som de forskellige kategorier af investorer har, samt til deres faglige
ekspertise;
medlemsstaterne skal påse, at der ikke stilles hindringer i vejen for, at
de aktiviteter, der er omfattet af den gensidige anerkendelse, kanudøves på samme måde som i hjemlandet, så længe de ikke er i stridmed værtlandets retsforskrifter til beskyttelse af samfundsmæssige inte-resser;
en medlemsstat kan ikke begrænse den ret, som investorer, der har
deres sædvanlige bopæl eller er etableret i denne medlemsstat, har til
at modtage en hvilken som helst investeringssservice fra et investe-ringsselskab, der er omfattet af dette direktiv, og som er beliggendeuden for denne medlemsstat og udfører sin virksomhed uden for dennemedlemsstat;
i visse medlemsstater kan clearing og afvikling foretages gennem insti-
tutioner, der ikke er en delaf de markeder, hvor sel ve transaktionerne1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 5
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
sker; hver gang der i dette direktiv tales om adgang til eller medlem-
skab af regulerede markeder, skal disse begreber derfor fortolkessåledes, at de også omfatter adgang til eller medlemskab af de institu-
tioner, der foretager clearing og afvikling for de regulerede markeder;
hver medlemsstat skal sørge for, at alle investeringsselskaber på dens
område, som har fået tilladelse i en medlemsstat, samt alle finansielleinstrumenter, som noteres på et reguleret marked i en medlemsstat,behandles ens; navnlig skal alle investeringsselskaber have samme
mulighed for at blive medlem af eller have adgang til regulerede
markeder; uanset hvordan transaktionerne finder sted i medlemssta-terne, skalde tekniske og juridiske begrænsninger i adgangen tilderegulerede markeder afskaffes på de i dette direktiv fastsatte betingelserog som led i dette direktiv;
i visse medlemsstater kan kreditinstitutter kun indirekte blive medlem
af de regulerede markeder ved at oprette et specialiseret datterselskab;
den mulighed, som kreditinstitutter ved dette direktiv får for at blivedirekte medlemmer af de regulerede markeder uden at skulle opretteet specialiseret datterselskab, udgør en betydningsfuld reform for depågældende medlemsstater, og alle dens følger fortjener at blive
vurderet på ny på baggrund af udviklingen på de finansielle markeder;
i betragtning heraf skalder i den rapport, som Kommissionen frem-sender tilRådet senest den 31. december 1998, tages hensyn tilal l ede faktorer, som vilsætte Rådet i stand tilpå ny at vurdere føl gernefor de pågældende medlemsstater, navnlig risikoen for interessekon-flikter og investors grad af beskyttelse;
det er af yderste vigtighed, at harmoniseringen af erstatningsordnin-
gerne finder anvendelse på samme dato som dette direktiv; indtil dendato, hvor et direktiv om erstatningsordninger træder i kraft, har vært-slandet stadig mulighed for at kræve sin egen erstatningsordninganvendt over for de investeringsselskaber, herunder kreditinstitutter,
der har fået tilladelse i de øvrige medlemsstater, hvis hjemlandet ikke
har nogen erstatningsordning, eller hvis denne ikke yder en tilsvarendebeskyttelse;
de regulerede markeders struktur skal fortsat henhøre under national
lovgivning, uden at den dog må udgøre en hindring for en liberaliseringaf adgangen til værtslandets regulerede markeder for de investeringssel-
skaber, der har fået tilladelse til at yde de pågældende former for
investeringsservice i hjemlandet; i overensstemmelse med dette principfindes der i Forbundsrepublikken Tyskland og i Nederlandene lovbe-stemmelser om virksomhed som henholdsvis »Kursmakler« og»hoekman«, hvorved de pågældende forhindres i at udøve deres virk-
somhed sideløbende med anden virksomhed; det kan altså fastslås, at
en »Kursmakler« og en »hoekman« ikke kan præstere tjenesteydelser ide andre medlemsstater; uanset hjemland kan ingen gøre krav på atarbejde som »Kursmakler« eller »hoekman« uden at skulle overholdede samme bestemmelser om uforenelighed som dem, der følger af athave status som »Kursmakler« eller »hoekman«;
det bør understreges, at dette direktiv ikke kan komme tilat berøre
bestemmelser, der følger af Rådets direktiv 79/279/EØF af 5. marts1979 om samordning af betingelserne for værdipapirers optagelse tilofficielnotering på en fondsbørs (
1);
et stabilt og velfungerende finansielt system samt beskyttelse af
investor forudsætter, at værtslandet har ret til og ansvar for dels at fore-
bygge og straffe et investeringsselskabs aktiviteter på sit område, der er
i modstrid med de regler for god forretningsskik og de andre lovbe-stemmelser og retsregler, det har vedtaget af hensyn tilsamfundsmæssige interesser, dels at gribe ind i akutte tilfælde; vært-slandets kompetente myndigheder skal endvidere ved varetagelsen af
deres opgaver kunne regne med at have et særdeles snævert samarbejde
med hjemlandets kompetente myndigheder og ganske særligt medhensyn til den virksomhed, der udøves som led i den frie udveksling1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 6
(1) EFT nr. L 66 af 16. 3. 1979, s. 21; direktivet er senest ændret ved akten
vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse.
▼B
af tjenesteydelser; hjemlandets kompetente myndigheder har ret til at
blive underrettet af værtslandets kompetente myndigheder om foran-staltninger, der indebærer sanktioner over for et investeringsselskab
eller begrænsning af et investeringsselskabs virksomhed, som sidst-
nævnte myndigheder har truffet over for investeringsselskaber, som dehar meddelt tilladelse, for på effektiv vis at kunne varetage derestilsynsopgaver; med henblik herpå skal samarbejdet mellem de kompe-tente myndigheder i hjemlandet og værtslandet sikres;
med det dobbelte formål at beskytte investorerne og sørge for, at
værdipapirmarkederne fungerer efter hensigten, skaldet sikres, at trans-aktionerne er gennemsigtige, og at de regler, der i dette direktiv erfastsat i dette øjemed for de regulerede markeder, finder anvendelsepå både investeringsselskaber og kreditinstitutter, når de opererer på
markedet;
undersøgelsen af problemerne på de områder, der omfattes af Rådets
direktiver vedrørende investeringsservice og værdipapirer, både medhensyn til anvendelse af de bestående foranstaltninger og med henblikpå en mere vidtgående samordning, kræver et samarbejde mellem denationale myndigheder og Kommissionen i et udvalg; nedsættelsen af
et sådant udvalg foregriber ikke andre former for samarbejde mellem
tilsynsmyndighederne på dette område;
det kan lejlighedsvis blive nødvendigt at foretage tekniske ændringer af
de detaljerede regler i dette direktiv for at tage hensyn til udviklingen iinvesteringsservicesektoren; Kommissionen foretager de nødvendige
ændringer efter at have indbragt spørgsmålet for det udvalg, som skal
nedsættes på området for værdipapirmarkeder —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
AFSNIT I
Definitioner og anvendelsesområde
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
1) »investeringsservice«: de i afsnit A i bilaget anførte tjenesteydelser
i forbindelse med de instrumenter, der er angivet i afsnit B i bi-laget, når en sådan tjenesteydelse præsteres over for tredjemand
2) »investeringsselskab«: en juridisk person, hvis sædvanlige erhverv
eller virksomhed består i at yde investeringsservice til tredjemandpå erhvervsmæssigt grundlag.
Medlemsstaterne kan for så vidt angår dette direktiv lade begrebet
investeringsselskab omfatte selskaber, der ikke er juridiskepersoner
— når de for dem gældende regler giver tredjemands interesser et
beskyttelsesniveau svarende til det, som gives af juridiskepersoner, og
— forudsat de er underlagt et tilsvarende tilsyn, som er tilpasset
deres juridiske struktur.
Når sådanne fysiske personer præsterer tjenesteydelser, der
medfører opbevaring af tredjemands midler eller værdipapirer,kan de dog kun betragtes som et investeringsselskab i henhold til
dette direktiv, hvis følgende betingelser er opfyldt, uden at de
øvrige krav i dette direktiv og i direktiv 93/6/EØF dervedindskrænkes:
— tredjemands ejendomsret til værdipapirer og midler, der tilhører
ham, skal være sikret, navnlig i tilfælde af selskabets eller detsejeres insolvens, eller i tilfælde af udlæg, modregning ellerandre retlige midler, som bringes i anvendelse af selskabetseller dets ejeres kreditorer
— investeringsselskabet skal være omfattet af bestemmelser om
tilsyn med selskabets, herunder ejernes, solvens1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 7
▼B
— investeringsselskabets årsregnskaber skal revideres af en eller
flere personer, der i henhold til national lovgivning er autori-seret tilat revidere regnskaber
— når der kun er én ejer, skaldenne sørge for beskyttel se af inve-
storerne i tilfælde af ophør af selskabets virksomhed som følge
af ejerens død, uarbejdsdygtighed eller andre lignende forhold.
Inden den 31. december 1997 aflægger Kommissionen rapport om
anvendelsen af andet og tredje afsnit i dette nummer og foreslår igivet fald at ændre eller ophæve dem.
Udøver en person en aktivitet som nævnt i punkt 1 a), i afsnit A i
bilaget, og sker dette udelukkende for et investeringsselskabsregning og under dette selskabs hele og fulde ansvar, betragtesden pågældende aktivitet som investeringsselskabets aktivitet ogikke som den nævnte persons aktivitet
3) »kreditinstitut«: et kreditinstitut som defineret i artikel1, første
led, i direktiv 77/780/EØF (
1), med undtagelse af de foretagender,
der er nævnt i artikel2, stk. 2, i nævnte direktiv
4) »værdipapirer«:
— aktier og andre værdipapirer, der kan sidestilles med aktier
— obligationer og andre gældinstrumenter
der kan omsættes på kapitalmarkedet, samt
— alle andre værdipapirer, der normalt omsættes, og hvormed
sådanne værdipapirer kan erhverves ved tegning eller ombyt-ning eller ved kontant betaling
bortset fra betalingsmidler
5) »Pengemarkedsinstrumenter«: de kategorier af instrumenter, der
normalt omsættes på pengemarkedet
6) »hjemland«:
a) hvis investeringsselskabet er en fysisk person: den medlemsstat,
hvor den pågældende har sit hovedkontor
b) hvis investeringsselskabet er en juridisk person: den medlems-
stat, hvor det vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende, eller,
hvis der ifølge denne medlemsstats nationale lovgivning ikkefindes noget vedtægtsmæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvorhovedkontoret er beliggende
c) hvis der er tale om et marked: den medlemsstat, hvor det
vedtægtsmæssige hjemsted for det organ, der administrerer
handelssystemet, er beliggende, eller, hvis der ifølge dennemedlemsstats nationale lovgivning ikke findes noget vedtægts-mæssigt hjemsted, den medlemsstat, hvor dette organshovedkontor er beliggende
7) »værtsland«: den medlemsstat, hvor et investeringsselskab har en
filial eller præsterer tjenesteydelser
8) »filial«: en afdeling, som retligt udgør en ikke-selvstændig del af
et investeringsselskab, og som yder investeringsservice af den art,
som investeringsselskabet har fået tilladelse til; flere afdelinger,
som i en og samme medlemsstat oprettes af et investeringsselskabmed hjemsted i en anden medlemsstat, betragtes som én filial
9) »kompetente myndigheder«: de myndigheder, som den enkelte
medlemsstat udpeger i henhold til artikel 22
10) »kvalificeret deltagelse«: direkte eller indirekte besiddelse af
mindst 10 % af kapitalen eller stemmerettighederne i et investe-ringsselskab, eller en besiddelse, som giver mulighed for at udøveen betydelig indflydelse på forvaltningen af det investeringssel-skab, hvori der besiddes en kapitalinteresse.
Ved anvendelse af denne definition i forbindelse med artikel 4 og
9 samt de andre niveauer af deltagelse, der er omhandlet i artikel1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 8
(1) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30; direktivet er senest ændret ved direktiv
89/646/EØF (EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1).
▼B
9, tages de stemmerettigheder, der er nævnt i artikel7 i direktiv
88/627/EØF (1), i betragtning
11) »moderselskab«: en modervirksomhed som defineret i artikel 1 og
2 i direktiv 83/349/EØF (2)
12) »datterselskab«: en dattervirksomhed som defineret i artikel 1 og 2
i direktiv 83/349/EØF; ethvert datterselskab af et datterselskabanses også for at være datterselskab af det moderselskab, som ståri spidsen for disse foretagender
13) »reguleret marked«: marked for de i afsnit B i bilaget omhandlede
finansielle instrumenter
— der er opført på den i artikel 16 omhandlede liste, der er
opstillet af den medlemsstat, som er hjemlandet ifølge artikel
1, nr. 6, litra c)
— som fungerer regelmæssigt— som er karakteriseret ved, at der findes regler, som de kompe-
tente myndigheder har udstedt eller godkendt, og som
fastlægger vilkårene for markedets funktion, vilkårene foradgang tilmarkedet samt, når direktiv 79/279/EØF finderanvendelse, de vilkår for adgang til notering, der er fastsat inævnte direktiv, og når nævnte direktiv ikke finder anvendelse,
de vilkår, som et finansielt instrument skal opfylde, for at det
faktisk kan omsættes på markedet
— som kræver overholdelse af alle krav om indberetning og
gennemsigtighed, der er foreskrevet i henhold til artikel 20 og
21
14) »kontrol«: kontrol som defineret i artikel 1 i direktiv 83/349/EØF
15) »snævre forbindelser«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller
juridiske personer er knyttet tilhinanden gennem:
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20 % af
stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed, enten
direkte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et
moderselskab og et datterselskab i alle de i artikel 1, stk. 1 og2, i direktiv 83/349/EØF (
3) nævnte tilfælde, eller en forbindelse
af samme art mellem en fysisk eller juridisk person og en virk-somhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledessom datterselskab af det moderselskab, der står i spidsen for
disse virksomheder.
En situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er
varigt knyttet til den samme person gennem kontrol, betragtes lige-ledes som en snæver forbindelse.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse på alle investeringsselskaber. For
kreditinstitutter, hvis tilladelse, der er meddelt i henhold til direktiv 77/780/EØF og 89/646/EØF, omfatter en eller flere af de former for inve-steringsservice, som er anført i afsnit A i bilaget til nærværendedirektiv, gælder dog kun denne artikels stk. 4, artikel 8, stk. 2, artikel10, 11, 12, stk. 1, artikel14, stk. 3 og 4, samt artikel15, 19 og 20.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 9
(1) EFT nr. L 348 af 17. 12. 1988, s. 62.
(2) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1; direktivet er senest ændret ved direktiv
90/605/EØF (EFT nr. L 317 af 16. 11. 1990, s. 60).
(3) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv
90/605/EØF (EFT nr. L 317 af 16. 11. 1990, s. 60).▼M1
▼B
▼B
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på
a) forsikringsselskaber som defineret i artikel 1 i direktiv 73/239/
EØF (1) eller artikel 1 i direktiv 79/267/EØF (2) samt selskaber, der
foretager genforsikring og retrocession som omhandlet i direktiv 64/225/EØF (
3)
b) virksomheder, der udelukkende yder investeringsservice til deres
moderselskab, deres datterselskab eller et af deres moderselskabsandre datterselskaber
c) personer, der yder investeringsservice, hvis denne service ydes
lejlighedsvis i forbindelse med erhvervsmæssig virksomhed, såfremtdenne virksomhed er omfattet af lovbestemmelser eller en fag-etisk
kodeks for det pågældende erhverv, som ikke udelukker, at der kan
ydes service af denne art
d) virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i forvalt-
ning af en ordning for medarbejderdeltagelse
e) virksomhed, der yder investeringsservice i form af såvelde i l itra b),
som de i litra d), nævnte tjenesteydelser
f) medlemsstaternes centralbanker og andre lignende nationale institu-
tioner samt andre offentlige institutioner, der har ansvaret forforvaltningen af den offentlige gæld, eller som deltager heri
g) virksomheder
— der ikke må ligge inde med penge eller værdipapirer, der tilhører
deres kunder, og som derfor ikke på noget tidspunkt risikerer atkomme i debet hos deres kunder, og
— som kun må yde investeringsservice i form af modtagelse og
videregivelse af ordrer vedrørende værdipapirer og andele i insti-
tutter for kollektiv investering, og
— som, når de yder en sådan service, kun kan videregive ordrer til
i) investeringsselskaber, der har fået tilladelse i henhold til
dette direktiv
ii) kreditinstitutter, der har fået tilladelse i henhold til direktiv
77/780/EØF og 89/646/EØF
iii) filialer af investeringsselskaber eller kreditinstitutter, der har
fået tilladelse i et tredjeland, og som er underkastet og over-
holder tilsynsregler, som de kompetente myndigheder anserfor mindst lige så strenge som reglerne i dette direktiv elleri direktiv 89/646/EØF eller 93/6/EØF
iv) institutter for kolletiv investering, der ifølge lovgivningen i
en medlemsstat har tilladelse til at udbyde andele til offent-
ligheden, samt direktørerne for sådanne institutter
v) investeringsselskaber med fast kapital i henhold til artikel
15, stk. 4, i direktiv 77/91/EØF (
4), hvis værdipapirer noteres
eller omsættes på et reguleret marked i en medlemsstat
— og hvis aktiviteter på nationalt plan er omfattet af lovbestem-
melser eller en fag-etisk kodeks
h) institutter for kollektiv investering, hvad enten de er samordnet på
fællesskabsplan eller ej, samt depositarer og direktører for sådanneinstitutter
i) personer, hvis hovederhverv består i at handle med råvarer
indbyrdes eller med producenter eller erhvervsmæssige brugere afde pågældende varer, og som kun yder investeringsservice til dissehandelsparterne og kun i det omfang, det er nødvendigt for dereshovederhverv1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 10
(1) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3; direktivet er senest ændret ved direktiv
90/619/EØF (EFT nr. L 330 af 29. 11. 1990, s. 50).
(2) EFT nr. L 63 af 13. 3. 1979, s. 1; direktivet er senest ændret ved direktiv 90/
618/EØF (EFT nr. L 330 af 29. 11. 1990, s. 44).
(3) EFT nr. 56 af 4. 4. 1964, s. 878/64.
(4) EFT nr. L 26 af 31. 1. 1977; direktivet er senest ændret ved akten om
Spaniens og Portugals tiltrædelse.
▼B
j) virksomheder, hvis investeringsservice udelukkende består i at
handle for egen regning på et marked for finansielle futures elleroptioner, eller som handler på vegne af eller opgiver priser til andre
medlemmer af samme marked, og som garanteres af et clearing-
medlem af dette marked. Ansvaret for opfyldelsen af de kontrakter,som indgås af en sådan virksomhed, påhviler et clearingmedlem afsamme marked
k) sammenslutninger oprettet af danske pensionskasser alene med det
formål at forvalte de deltagende pensionskassers midler
l) »agenti di cambio«, hvis virksomhed og funktion er beskrevet i den
italienske kongelige anordning nr. 222 af 7. marts 1925 samt de
senere bestemmelser om ændring heraf, og som har fået tilladelse
tilat fortsætte deres virksomhed i medfør af artikel19 i denitalienske lov nr. 1 af 2. januar 1991.
3. Kommissionen skalsenest den 31. december 1998 og derefter
med regelmæssige mellemrum aflægge rapport om anvendelsen af stk.2 i forbindelse med bilagets afsnit A og i givet fald foreslå ændringertil definitionen af undtagelserne og de omfattende tjenesteydelser påbaggrund af direktivets anvendelse.
4, De rettigheder, som dette direktiv medfører, omfatter ikke præste-
ring af tjenesteydelser som medkontrahent til staten eller til enmedlemsstats centralbank eller andre lignende nationale institutionersom led i den pågældende medlemsstats penge- og valutapolitik eller
dens politik for forvaltning af den offentlige gæld og de offentlige
reserver.
AFSNIT II
Betingelser for adgang til at udføre investeringsservice
Artikel 3
1. Hver medlemsstat betinger sig, at de investeringsselskaber, som
det er hjemland for, opnår tilladelse, før de kan få adgang til at udføreinvesteringsservice. Denne tilladelse meddeles af hjemlandets kompe-
tente myndigheder, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 22.
I tilladelsen specificeres de former for investeringsservice, der er anførti afsnit A i bilaget, og som selskabet kan udføre. Tilladelsen kan endvi-dere dække en eller flere af de accessoriske tjenesteydelser, der eranført i bilagets afsnit C. Der kan under ingen omstændighedermeddeles tilladelse i henhold til dette direktiv for tjenesteydelser, som
kun henhører under afsnit C i bilaget.
2. Medlemsstaterne kræver
— at investeringsselskaber, der er juridiske pesoner, og som i henhold
til deres nationale lovgivning har et vedtægtsmæssigt hjemsted, har
hovedkontor og hjemsted i samme medlemsstat
— at andre investeringsselskaber har hovedkontor i den medlemsstat,
der har meddelt tilladelsen, og hvor de rent faktisk udøver deresvirksomhed.
3. Med forbehold af andre generelle betingelser i de nationale
lovgivninger må de kompetente myndigheder ikke meddele tilladelse,medmindre:
— investeringsselskabet har tilstrækkelig startkapital, jf. direktiv 93/6/
EØF, under hensyn tilarten af den investeringsservice, derpåtænkes udført
— de personer, der faktisk leder investeringsselskabets forretninger,
har et tilstrækkeligt godt omdømme og fyldestgørende erfaring.
Retningslinjerne for selskabets aktivitet skal fastlægges af mindst to
personer, der opfylder ovennævnte krav. De kompetente myndighederkan imidlertid også meddele tilladelse til investeringsselskaber, der erfysiske personer, eller på grund af arten og omfanget af deres aktivitettilinvesteringssel skaber, der er juridiske personer, og som i overens-stemmelse med deres vedtægter og de nationale love ledes af en1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 11
▼B
enkelt fysisk person, når en passende ordning sikrer et tilsvarende
resultat, især for så vidt angår artikel 1, nr. 2, tredje afsnit, sidste led.
Foreligger der snævre forbindelser mellem et investeringsselskab og
andre fysiske eller juridiske personer, meddeler de kompetente myndig-
heder kun deres tilladelse, hvis disse forbindelser ikke hæmmer dem i
varetagelsen af deres tilsynsopgaver.
De kompetente myndigheder afslår ligeledes at meddele tilladelse, hvis
de hæmmes i varetagelsen af deres tilsynsopgaver på grund af love
eller administrative bestemmelser i et tredjeland, der gælder for en eller
flere fysiske eller juridiske personer, som virksomheden har snævreforbindelser med, eller på grund af problemer i forbindelse med anven-delsen heraf.
De kompetente myndigheder kræver, at investeringsselskaberne
meddeler dem de oplysninger, de har behov for, for at myndighederne
til enhver tid kan sikre sig, at de i dette stykke omhandlede betingelserstadig er opfyldt.
4. Medlemsstaterne skal tillige kræve, at en ansøgning om tilladelse
ledsages af en driftsplan, hvori bl.a. angives arten af de forretninger,der påtænkes udført, samt investeringsselskabets organisatoriskestruktur.
5. Ansøgeren skalinden seks måneder efter indgivel sen af en
fyldestgørende ansøgning have meddelelse om, hvorvidt der kanmeddeles tilladelse eller ej. Hvis tilladelse nægtes, skal dettebegrundes.
6. Når tilladelse er meddelt, kan investeringsselskabet straks
påbegynde sin virksomhed.
7. De kompetente myndigheder kan kun inddrage tilladelsen til et
investeringsselskab, der omfattes af dette direktiv, når investeringssel-
skabet:
a) ikke gør brug af tilladelsen inden for en frist på tolv måneder, eller
det udtrykkeligt giver afkald herpå eller ikke har ydet investerings-service i en periode på over seks måneder, medmindre der i den
pågældende medlemsstat findes bestemmelser om, at tilladelse bort-
falder i sådanne tilfælde
b) har opnået tilladelsen ved brug af urigtige erklæringer eller på anden
ulovlig vis
c) ikke længere opfylder de betingelser, hvorunder tilladelsen blev
meddelt
d) ikke længere overholder bestemmelserne i direktiv 93/6/EØF
e) har gjort sig skyldig i alvorlige og systematiske overtrædelser af de
regler, der er vedtaget i medfør af artikel 10 og 11
f) falder ind under et af de andre tilfælde, som medfører, at tilladelsen
inddrages i henhold til national lovgivning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder meddeler ikke et investeringsselskab tilla-
delse til at påbegynde virksomhed som investeringsselskab, før de harfået meddelelse om navnene på alle aktionærer eller selskabsdeltagere,
det være sig fysiske eller juridiske personer, der direkte eller indirekte
er kvalificerede deltagere, og om størrelsen af deres kapitalandel.
Hvis de kompetente myndigheder under hensyn tilnødvendigheden af
at sikre en sund og forsigtig forvaltning af investeringsselskabet ikke eroverbevist om de pågældende aktionærers eller selskabsdeltageres
hæderlighed og egnethed, afslår de at meddele tilladelse.
Artikel 5
Medlemsstaterne må ikke over for filialer af investeringsselskaber med
vedtægtsmæssigt hjemsted uden for Fællesskabet — når disse1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 12
▼M1
▼B
▼B
påbegynder eller allerede udøver virksomhed — anvende bestem-
melser, der medfører en gunstigere behandling end den, som givesfilialer af investeringsselskaber med vedtægtsmæssigt hjemsted i en
medlemsstat.
Artikel 6
Der skalfinde forudgående konsul tation sted med de kompetente
myndigheder i en anden medlemsstat om meddelelse af tilladelse til etinvesteringsselskab, der
— er datterselskab af et investeringsselskab eller et kreditinstitut, der
har fået tilladelse i en anden medlemsstat
eller
— er datterselskab af et moderselskab for et investeringsselskab eller
et kreditinstitut, der har fået tilladelse i en anden medlemsstat
eller
— kontrolleres af de samme fysiske eller juridiske personer, som
kontrollerer et investeringsselskab eller et kreditinstitut, der harfået tilladelse i en anden medlemsstat.
Den kompetente myndighed i en berørt medlemsstat, som har ansvaret
for tilsynet med kreditinstitutter eller forsikringsselskaber, høres forudfor meddelelse af tilladelse til et investeringsselskab, der er
a) datterselskab af et kreditinstitut eller forsikringsselskab, der er
meddelt tilladelse i Fællesskabet, eller
b) datterselskab af moderselskabet for et kreditinstitut eller forsikrings-
selskab, der er meddelt tilladelse i Fællesskabet, eller
c) kontrolleret af den samme fysiske eller juridiske person, som
kontrollerer et kreditinstitut eller forsikringsselskab, der er meddelttilladelse i Fællesskabet.
De i stk. 1 og 2 omhandlede relevante kompetente myndigheder hører
navnlig hinanden ved vurdering af aktionærernes egnethed samt afomdømme og erfaring hos de personer, som deltager i ledelsen i en
anden enhed i samme gruppe. De meddeler hinanden alle oplysninger
vedrørende aktionærernes egnethed og ledelsens omdømme og erfaring,som har relevans for de andre berørte kompetente myndigheder, såvelmed henblik på meddelelse af tilladelse som på den løbende vurderingaf overholdelsen af betingelserne for udøvelsen af virksomhed.
AFSNIT III
Forbindelserne med tredjelande
Artikel 7
1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underretter Kommis-
sionen om:
a) enhver meddelelse af tilladelse til et direkte eller indirekte dattersel-
skab, hvis moderselskab eller moderselskaber henhører under ettredjelands ret
b) et sådant selskabs erhvervelse af kapitalandele i et investeringssel-
skab i Fællesskabet, som bevirker, at dette investeringsselskabbliver dets datterselskab.
I begge tilfælde underretter Kommissionen Rådet, indtil Rådet på
forslag af Kommissionen har nedsat et udvalg om værdipapirer.
Når der er meddelt tilladelse til et direkte eller indirekte datterselskab
af et eller flere moderselskaber, som henhører under et tredjelands ret,skal koncernens opbygning angives i den anmeldelse, de kompetentemyndigheder indgiver tilKommissionen.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle generelle
vanskeligheder, som deres investeringsselskaber har mødt i forbindelsemed etablering eller ydelse af investeringsservice i et tredjeland.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 13
▼M4
▼B
▼B
3. Kommissionen udarbejder, første gang senest seks måneder før
direktivets gennemførelse og derefter med jævne mellemrum, enrapport, hvori den ud fra de i stk. 4 og 5 omhandlede kriterier
gennemgår behandlingen af EF-investeringsselskaber i tredjelande med
hensyn til disses adgang til etablering og udøvelse af investeringsvirk-somhed samt erhvervelse af kapitalandele i investeringsselskaber itredjelande. Kommissionen forelægger Rådet disse rapporter, i givetfald ledsaget af passende forslag.
4. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 omhandlede
rapporter eller på grundlag af andre oplysninger konstaterer, at et tred-jeland ikke giver EF-investeringsselskaber en faktisk markedsadgangsvarende til den, Fællesskabet giver investeringsselskaber fra dette tred-jeland, kan den forelægge Rådet forslag til et passendeforhandlingsmandat med henblik på at opnå tilsvarende konkurrence-
vilkår for EF-investeringsselskaber. Rådet træffer afgørelse med
kvalificeret flertal.
5. Hvis Kommissionen enten på grundlag af de i stk. 3 omhandlede
rapporter eller på grundlag af andre oplysninger konstaterer, at EF-investeringsselskaber i et tredjeland ikke får national behandling, der
giver dem samme konkurrencevilkår som indenlandske investeringssel-
skaber, og at betingelserne for faktisk markedsadgang ikke er opfyldt,kan den indlede forhandlinger med henblik på at rette op på situati-onen.
Under de i første afsnit nævnte omstændigheder kan det også på et
hvilket som helst tidspunkt samtidig med, at der indledes forhandlinger
efter fremgangsmåden i det direktiv, hvorved Rådet nedsætter det i stk.
1 omhandlede udvalg, bestemmes, at medlemsstaternes kompetentemyndigheder skal indskrænke eller suspendere deres afgørelser omendnu ikke behandlede eller endnu ikke indgivne ansøgninger om tilla-delse og om erhvervelse af kapitalandele foretaget af direkte ellerindirekte moderselskaber, som hører under det pågældende tredjelands
ret. Varigheden af disse foranstaltninger må ikke overstige tre måneder.
Inden udløbet af denne frist på tre måneder kan Rådet på baggrund af
forhandlingsresultaterne med kvalificeret flertal på forslag af Kommis-sionen beslutte, om foranstaltningerne skal opretholdes.
En sådan indskrænkning eller suspension kan ikke finde anvendelse,
når investeringsselskaber, som behørigt er meddelt tilladelse i Fælles-
skabet, eller deres datterselskaber opretter datterselskaber, eller nårsådanne investeringsselskaber eller datterselskaber erhverver kapitalan-dele i et EF-investeringsselskab.
6. Hvis Kommissionen konstaterer et af de i stk. 4 og 5 nævnte
forhold, skal medlemsstaterne efter anmodning fra Kommissionen
underrette den om:
a) enhver ansøgning om meddelelse af tilladelse til et direkte eller
indirekte datterselskab af et eller flere moderselskaber, somhenhører under det pågældende tredjelands ret
b) enhver plan, som de får forelagt i henhold til artikel 9, om et sådant
selskabs erhvervelse af kapitalandele i et EF-investeringsselskab,som bevirker, at dette investeringsselskab bliver dets datterselskab.
Disse oplysninger vil ikke længere blive krævet, når der er indgået en
aftale med det trejdeland, som er omhandlet i stk. 4 eller 5, eller når de
i stk. 5, andet og tredje afsnit, nævnte foranstaltninger ikke længere
finder anvendelse.
7. Foranstaltninger, der træffes i medfør af denne artikel, skal være i
overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelser i henhold til interna-tionale — såvel bilaterale som multilaterale — aftaler om adgang til atpåbegynde og udøve virksomhed som investeringsselskab.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 14
▼B
AFSNIT IV
Betingelserne for udøvelse af virksomhed som investeringsselskab
Artikel 8
1. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at investeringssel-
skaber, som de har meddelt tilladelse, til stadighed opfylder de i artikel
3, stk. 3, nævnte betingelser.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kræver, at investeringssel-
skaber, som de har meddelt tilladelse, overholder de i direktiv 93/6/EØF fastsatte bestemmelser.
3. Ansvaret for tilsyn med et investeringsselskab påhviler hjemlan-
dets kompetente myndigheder, uanset om investeringsselskabet
etablerer en filial eller ej, eller om det udfører tjenesteydelser eller eji en anden medlemsstat; dette berører ikke de bestemmelser i dettedirektiv, der tillægger værtslandets myndigheder beføjelser.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver, der påtænker direkte eller
indirekte at erhverve en kvalificeret deltagelse i et investeringsselskab,
forinden skalunderrette de kompetente myndigheder herom med angi-
velse af størrelsen af den påtænkte deltagelse. Enhver, der påtænker atforøge sin kvalificerede deltagelse så meget, at vedkommendes andel afstemmerettigheder eller kapitalandele når op på eller overstiger tærsk-lerne på 20 %, 33 % eller 50 %, eller at investeringsselskabet bliver
vedkommendes datterselskab, skal ligeledes underrette de kompetente
myndigheder.
De kompetente myndigheder afslår inden for en frist på højst tre
måneder fra datoen for den i første afsnit nævnte underretning at givetilladelse til nævnte påtænkte forøgelse, hvis de under hensyn tilnødvendigheden af at sikre en sund og forsigtig forvaltning af investe-
ringsselskabet ikke er overbeviste om den i første afsnit nævnte persons
hæderlighed og egnethed, jf. dog stk. 2. Hvis myndighederne ikke giverafslag, kan de fastsætte en frist for gennemførelsen.
2. Hvis erhververen af kapitalandele som omhandlet i stk. 1 er et
investeringsselskab, et kreditinstitut eller et forsikringsselskab, som er
meddelt tilladelse i en anden medlemsstat, eller moderselskab for etinvesteringsselskab, et kreditinstitut eller et forsikringsselskab, som ermeddelt tilladelse i en anden medlemsstat, eller en fysisk eller juridiskperson, der kontrollerer et investeringsselskab, et kreditinstitut eller etforsikringsselskab, som er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat,
og hvis resultatet af denne erhvervelse er, at den virksomhed, hvori
der erhverves en kapitalandel, bliver erhververens datterselskab ellerbliver underlagt dennes kontrol, skal vurderingen af erhvervelsen gørestilgenstand for forudgående konsul tation som fastsat i artikel6.
3. Medlemsstaterne foreskriver, at enhver, der påtænker direkte eller
indirekte af afhænde en kvalificeret deltagelse i et investeringsselskab,forinden skalunderrette de kompetente myndigheder herom med angi-velse af størrelsen af deltagelsen. Enhver, der har til hensigt atformindske sin kvalificerede deltagelse så meget, at hans andel af stem-
merettigheder eller kapitalandele når ned under tærsklerne på 20 %,
33 % eller 50 %, eller at investeringsselskabet ophører med at værevedkommendes datterselskab, skal ligeledes underrette de kompetentemyndigheder.
4. Investeringsselskaberne underretter, så snart de har fået kendskab
hertil, de kompetente myndigheder om de erhvervelser eller afhæn-
delser af kapitalandele, som bevirker, at deltagelsen overstiger eller
falder under en af de tærksler, som er omhandlet i stk. 1 og 3.
Endvidere meddeler de mindst en gang om året navnene på de aktio-
nærer eller selskabsdeltagere, som besidder en kvalificeret deltagelse,samt størrelsen af denne, således som det f.eks. fremgår af de oplys-ninger, der gives på den årlige generalforsamling af aktionærer eller1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 15
▼M4
▼B
▼B
selskabsdeltagere, eller af de oplysninger, som modtages i henhold til
de bestemmelser, der gælder for børsnoterede selskaber.
5. Medlemsstaterne kræver, at de kompetente myndigheder i tilfælde
af, at de i stk. 1 omhandlede personer gør deres indflydelse gældendepå en måde, der vil kunne skade en forsigtig og sund ledelse af inve-steringsselskabet, træffer de fornødne foranstaltninger til at bringedenne situation til ophør. Sådanne foranstaltninger kan bl.a. bestå i
påbud, sanktioner over for ledelsen eller suspension af de stemmerettig-
heder, der er knyttet til de pågældende aktionærers ellerselskabsdeltageres aktier eller andele.
Lignende foranstaltninger anvendes over for personer, som ikke over-
holder forpligtelsen til forudgående underretning som fastsat i stk. 1.
Hvis en kapitalandel erhverves mod de kompetente myndigheders vilje,
skalmedl emsstaterne, uafhængigt af andre sanktioner, enten suspenderede dertil hørende stemmerettigheder eller erklære de afgivne stemmerfor ugyldige eller annullere dem.
Artikel 10
1. Hjemlandet udarbejder tilsynsregler, der til stadighed skal efter-
leves af investeringsselskabet. Sådanne regler skal bl.a. indeholde kravom, at investeringsselskabet:
— har en sund administrativ og regnskabsmæssig praksis, kontrol- og
sikringsforanstaltninger på edb-området samt fyldestgørende internekontrolprocedurer, der bl.a. omfatter en ordning for personligetransaktioner, der foretages af ansatte i selskabet
— træffer fyldestgørende foranstaltninger for værdipapirer, der tilhører
investorer, med henblik på at beskytte disses ejendomsret, bl.a. i
tilfælde af investeringsselskabets insolvens, og for at forhindre, atinvesteringsselskabet anvender investorernes værdipapirer for egenregning, medmindre investorerne har givet deres udtrykkeligesamtykke hertil
— træffer fyldestgørende foranstaltninger vedrørende de midler, der
tilhører investorer, med henblik på at beskytte disses rettigheder ogfor at forhindre, at investeringsselskaber, der ikke er kreditinsti-tutter, anvender investorernes midler for egen regning
— fører lister over udførte forretninger, der er så fyldestgørede, at
hjemlandets myndigheder på grundlag heraf kan kontrollere over-
holdelsen af de tilsynsregler, for hvis anvendelse de er ansvarlige;
sådanne lister skal opbevares i et af de kompetente myndighedernærmere fastsat tidsrum
— er opbygget og organiseret på en sådan måde, at risikoen for, at
interessekonflikter mellem selskabet og dets kunder eller mellemselskabets kunder indbyrdes kommer kunderne til skade, reduceres
til et minimum. Dog må organisationsmåden i tilfælde af oprettelse
af en filial ikke stride mod de regler for god forretningsskik, somværtslandet foreskriver med hensyn til interessekonflikter.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne udarbejder regler for god forretningsskik, der til
stadighed skal efterleves af investeringsselskaberne. Sådanne regler
skalmindst gennemføre principperne i nedennævnte l ed og skalanvendes således, at der tages hensyn til den erhvervsmæssige karakteraf den person, til hvem tjenesteydelsen præsteres. Medlemsstaterne skalligeledes, når det viser sig hensigtsmæssigt, anvende disse regler på de
accessoriske tjenesteydelser, der er omhandlet i bilagets afsnit C. Disse
principper skalsikre, at investeringssel skaberne:
— i udøvelsen af deres virksomhed handler loyalt og korrekt i deres
kunders bedste interesse og under hensyn tilmarkedets integritet
— i deres kunders bedste interesse og under hensyn tilmarkedets inte-
gritet udfører deres handler med den kompetence, omhu oghurtighed, der er nødvendig
— har og effektivt anvender de ressourcer og fremgangsmåder, der er
nødvendige for den rette gennemførelse af deres virksomhed1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 16
▼B
— udbeder sig oplysninger hos deres kunder om deres finansielle stil-
ling, investeringserfaring og målsætninger, som er relevante for deønskede tjenesteydelser
— på passende vis meddeler relevante oplysninger i deres kundekon-
takter
— bestræber sig for, at der ikke opstår interessekonflikter, og når
sådanne ikke kan undgås, sørger for, at deres kunder behandleskorrekt
— overholder alle gældende bestemmelser for udøvelsen af deres virk-
somhed, således at kundernes interesser og markedets integritet
fremmes bedst muligt.
2. Uden at foregribe de beslutninger, der skal træffes som led i en
harmonisering af reglerne for god forretningsskik, hører deres iværk-
sættelse og kontrollen med deres overholdelse fortsat under denmedlemsstat, hvor tjenesteydelsen præsteres.
3. Når et investeringsselskab udfører en ordre, bedømmes kriteriet
om investorens erhvervsmæssige karakter med henblik på anvendelsenaf de regler, der er nævnt i stk. 1, i forhold til den investor, der erophavsmand tilordren, uanset om denne pl aceres direkte af investorenselv eller indirekte via et investeringsselskab, der tilbyder den tjeneste-
ydelse, som er omtalt i bilagets afsnit A, punkt 1 a).
Artikel 13
Bestemmelserne i dette direktiv er ikke til hinder for, at investerings-
selskaber, der har fået meddelt tilladelse i en anden medlemsstat, kan
gøre reklame for deres tjenesteydelser med alle de kommunikations-midler, som står til rådighed i værtslandet, dersom de overholder deregler for den pågældende reklames form og indhold, der er begrundeti hensynet tilsamfundsmæssige interesser.
AFSNIT V
Fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser
Artikel 14
1. Medlemsstaterne sikrer, at der kan udføres investeringsservice og
præsteres andre tjenesteydelser, jf. afsnit C i bilaget, på deres områdeefter bestemmelserne i artikel 17, 18 og 19, enten ved oprettelse af en
filial eller ved fri udveksling af tjenesteydelser, af ethvert investerings-
selskab, der har fået tilladelse og er underlagt tilsyn af en andenmedlemsstats kompetente myndigheder i overensstemmelse med dettedirektiv, under forudsætning af at disse tjenesteydelser er omfattet aftilladelsen.
Nærværende direktiv berører ikke værtslandets beføjelser med hensyn
til andele udstedt af institutter for kollektiv investering, som ikke eromfattet af direktiv 85/611/EØF (
1).
2. Medlemsstaterne må ikke gøre oprettelse af en filial eller fri
udveksling af tjenesteydelser i henhold til stk. 1 betinget af krav omtilladelse eller krav om tilvejebringelse af kapitalindskud eller andre
foranstaltninger med tilsvarende virkning.
3. En medlemsstat kan kræve, at transaktioner i forbindelse med de i
stk 1 nævnte tjenesteydelser foretages på et reguleret marked, når de
opfylder samtlige nedenstående kriterier:
— investor har sin sædvanlige bopæl eller er etableret i denne
medlemsstat1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 17
(1) EFT nr. L 375 af 31. 12. 1985, s. 3; direktivet er senest ændret ved direktiv
88/220/EØF (EFT nr. L 100 af 19. 4. 1988, s. 31).▼M2
▼B
▼B
— investeringsselskabet foretager transaktionen enten gennem et
hovedforretningssted eller en filial, der er beliggende i dennemedlemsstat, eller som led i den frie udveksling af tjenesteydelser
i denne medlemsstat
— transaktionen vedrører et instrument, der omsættes på et reguleret
marked i denne medlemsstat.
4. Når en medlemsstat anvender stk. 3, giver den de investorer, der
har deres sædvanlige bopæl eller er etableret i denne medlemsstat, ret
til ikke at opfylde forpligtelsen i medfør af stk. 3 og til at foretage de i
stk. 3 omhandlede transaktioner uden for et reguleret marked.Medlemsstaterne kan lade udøvelsen af denne ret være betinget af enudtrykkelig tilladelse, idet der tages hensyn til investorernes forskelli-gartede behov for beskyttelse og navnlig de professionelle og
institutionelle investorers mulighed for at varetage deres interesser
bedst muligt. Denne tilladelse skal under alle omstændigheder kunnegives på betingelser, der ikke hindrer en øjeblikkelig udførelse af inve-storernes ordrer.
5. Kommissionen aflægger rapport om anvendelsen af bestemmel-
serne i stk. 3 og 4 senest den 31. december 1998 og fremsetter
eventuelt ændringsforslag hertil.
Artikel 15
1. Med forbehold af reglerne om fri etablering og fri udveksling af
tjenesteydelser i artikel 14 sikrer værtslandet, at investeringsselskaber,
der af deres hjemlands kompetente myndigheder har fået tilladelse til at
præstere de tjenesteydelser, der er omhandlet i bilagets afsnit A, punkt1 b) og 2, kan blive medlemmer af eller få adgang til — enten direkteeller indirekte — de regulerede markeder i værtslandet, hvor der ydestilsvarende tjenesteydelser, samt få adgang til eller blive medlemmer afde clearings- og afviklingssystemer, som der står til rådighed for
medlemmer af regulerede markeder.
Medlemsstaterne ophæver alle nationale love og retsforskrifter eller
regler for regulerede markeder, som begrænser antallet af personer,der kan få adgang hertil. Er adgangen til et reguleret marked begrænsetpå grund af markedets juridiske struktur eller tekniske kapacitet, sørger
medlemsstaterne for, at strukturen og kapaciteten tilpasses regelmæs-
sigt.
2. Medlemskab af eller adgang til et reguleret marked forudsætter, at
kravene til investeringsselskabers egenkapital overholdes, og at dette
kontrolleres af hjemlandet i overensstemmelse med direktiv 93/6/EØF.
Værtslandet har kun beføjelse til at stille yderligere kapitalkrav for så
vidt angår forhold, der ikke er omfattet af nævnte direktiv.
Adgang til et reguleret marked eller mulighed for at blive medlem
heraf samt fortsat adgang eller medlemsskab er betinget af overholdelse
af det regulerede markeds regler vedrørende oprettelse og administra-tion af dette marked samt overholdelse af reglerne vedrørendetransaktionerne på det pågældende marked, de faglige krav, der stillestil det personale, der arbejder på dette marked eller i forbindelse meddet, og reglerne og procedurerne for clearing og afvikling. De nærmere
retningslinjer for anvendelsen af disse regler og procedurer kan
tilpasses på hensigtsmæssig vis, især for at sikre, at de heraf følgendeforpligtelser opfyldes, idet det dog bør påses, at artikel 28 overholdes.
3. Et værtsland skal med henblik på opfyldelse af forpligtelsen i stk.
1 give de i nævnte stykke omhandlede investeringsselskaber valget
mellem at blive medlem af eller få adgang til sine regulerede markeder
— enten direkte ved at oprette en filial i værtslandet
— eller indirekte ved at etablere et datterselskab i værtslandet eller ved
at erhverve et i værtslandet eksisterende selskab, der allerede er
medlem af eller har adgang til disse markeder.
Medlemsstater, der på tidspunktet for dette direktivs vedtagelse
anvender en lovgivning, ifølge hvilken kreditinstitutter kun kan blivemedlem af eller få adgang til et reguleret marked gennem et speciali-1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 18
▼B
seret datterselskab, kan dog indtil den 31. december 1996 fortsætte med
at stille samme krav, uden forskelsbehandling, til kreditinstitutter medoprindelse i andre medlemsstater, for så vidt angår adgang til det regu-
lerede marked.
Kongeriget Spanien, Den Hellenske Republik og Den Portugisiske
Republik kan forlænge denne periode indtil den 31. december 1999.Et år inden denne dato aflægger Kommissionen rapport på baggrundaf erfaringerne med anvendelsen af denne artikel og fremsætter even-tuelt et forslag. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal,kan beslutte, at ordningen skal tages op til fornyet overvejelse.
4. Dersom reglerne for virksomhed på regulerede markeder i vært-
slandet ikke indeholder krav om fysisk tilstedeværelse, kan de i stk. 1
nævnte investeringsselskaber på dette grundlag blive medlemmer herafeller få adgang hertil uden at skulle være etableret i værtslandet, jf. dogbestemmelserne i stk. 1 til 3. Hjemelandet skal tillade, at reguleredemarkeder i værtslandet tilvejebringer de nødvendige midler på hjemlan-dets område, således at dets investeringsselskaber kan få adgang til
eller blive medlem af værtslandets regulerede markeder i overensstem-
melse med dette stykke.
5. Denne artikels bestemmelser forhindrer ikke medlemsstaterne i at
tillade eller forbyde oprettelse af nye markeder på deres område.
6. Denne artikelgæl der ikke for
— reglerne for at udøve virksomhed som »Kursmakler« i Forbundsre-
publikken Tyskland
— reglerne for at udøve virksomhed som »hoekman« i Nederlandene.
Artikel 16
Det påhviler enhver medlemsstat, med henblik på den gensidige aner-
kendelse og gennemførelsen af dette direktiv, at opstille en liste over
de regulerede markeder, som den er hjemland for, og som overholderdens gældende regler, og til orientering at meddele de øvrige medlems-stater og Kommissionen denne liste samt bestemmelserne vedrørendedisse regulerede markeders organisation og funktionsmåde. Der skalpå samme måde gives underretning om enhver ændring i nævnte liste
eller bestemmelser. Kommissionen offentliggør listerne over de regule-
rede markeder og ajourføringer heraf i De Europæiske FællesskabersTidende mindst en gang om året.
Senest den 31. december 1996 aflægger Kommissionen rapport om de
oplysninger, den således har modtaget, og foreslår eventuelt ændringeraf den definition af regulerede markeder, der er givet i dette direktiv.
Artikel 17
1. Et investeringsselskab, der ønsker at etablere en filial på en anden
medlemsstats område, skal — foruden at opfylde de i artikel 3 nævntebetingelser — give meddelelse herom til hjemlandets kompetentemyndigheder.
2. Medlemsstaterne kræver, at et investeringsselskab, som ønsker at
etablere en filial i en anden medlemsstat, indgiver følgende oplysninger
sammen med den i stk. 1 nævnte meddelelse:
a) i hvilken medlemsstat selskabet har til hensigt at etablere en filial
b) en driftsplan, hvori det bl.a. angives, hvilken art forretninger der
påtænkes udført, samt filialens organisatoriske struktur
c) en adresse i værtslandet, hvorfra dokumenter kan rekvireres
d) navnene på filialens direktører.
3. Medmindre de kompetente myndigheder i hjemlandet har grund
til at betvivle, at det pågældende investeringsselskabs administrative
strukturer og finansielle situation er sunde under hensyn til den
påtænkte etablering, videresender de de i stk. 2 nævnte oplysningersenest tre måneder efter modtagelsen af alle disse oplysninger til dekompetente myndigheder i værtslandet og underretter det berørte inve-steringsselskab herom.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 19
▼B
De sender ligeledes oplysninger om enhver erstatningsordning, der har
til formål at beskytte filialens investorer.
Nægter de kompetente myndigheder i hjemlandet at videresende de i
stk. 2 nævnte oplysninger til de kompetente myndigheder i værtslandet,skal de begrunde dette afslag over for det berørte investeringsselskab
senest tre måneder efter modtagelsen af samtlige oplysninger. Et sådant
afslag eller manglende svar kan prøves ved domstolene i hjemlandet.
4. Før en filial af et investeringsselskab påbegynder sin virksomhed,
skalde kompetente myndigheder i værtsl andet senest to måneder efter
modtagelsen af de i stk. 3 nævnte oplysninger forberede det i artikel 19foreskrevne tilsyn med investeringsselskabet og i givet fald meddele devilkår, herunder reglerne for god forretningsskik, som under hensyn tilsamfundsmæssige interesser gælder for udøvelse af denne virksomhed iværtslandet.
5. Så snart meddelsen fra de kompetente myndigheder i værtslandet
foreligger, eller ved udløbet af den i stk. 4 nævnte frist, hvis dissemyndigheder ikke fremsætter nogen udtalelse, kan filialen etableres og
påbegynde sin virksomhed.
6. I tilfælde af ændring af et forhold, der er givet meddelelse om
efter stk. 2, litra b), c) og d), skal investeringsselskabet skriftligt
meddele den pågældende ændring til de kompetente myndigheder i
hjemlandet og i værtslandet mindst en måned, før den foretages,således at de kompetente myndigheder i hjemlandet kan nå at udtalesig om denne ændring i henhold til stk. 3, og de kompetente myndig-heder i værtslandet i henhold til stk. 4.
7. I tilfælde af ændring i de oplysninger, der er givet meddelelse om
efter stk. 3, andet afsnit, underretter hjemlandets myndigheder vært-slandets myndigheder herom.
Artikel 18
1. Et investeringsselskab, der for første gang ønsker at udøve virk-
somhed på en anden medlemsstats område i henhold til reglerne om
fri udveksling at tjenesteydelser, meddeler hjemlandets kompetentemyndigheder:
— i hvilken medlemsstat selskabet har til hensigt at udøve virksomhed
— en driftsplan, hvori det bl.a. angives, hvilke(n) form(er) for investe-
ringsservice det har tilhensigt at yde.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder fremsender senest én
måned efter modtagelsen af den i stk. 1 nævnte meddelelse denne til
de kompetente myndigheder i værtslandet. Investeringsselskabet kan
herefter påbegynde de(n) pågældende form(er) for investeringsservicei værtslandet.
Værtslandets kompetente myndigheder underretter i givet fald investe-
ringsselskabet, så snart de har modtaget den i stk. 1 nævnte meddelelse,om de vilkår, herunder reglerne for god forretningsskik, som underhensyn til samfundsmæssige interesser gælder for ydelse af investe-ringsservice i værtslandet.
3. Såfremt indholdet af de oplysninger, der er meddelt i henhold til
stk. 1, andet led, ændres, underretter investeringsselskabet skriftligthjemlandets og værtslandets kompetente myndigheder herom, inden
ændringen foretages, således at værtslandets kompetente myndigheder
i givet fald kan oplyse selskabet om ændringer i eller tilføjelser til deoplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 2.
Artikel 19
1. Værtslandet kan — til statistisk brug — kræve, at alle investe-
ringsselskaber, der har en filial på dets område, regelmæssigtindsender en rapport tilværtsl andets kompetente myndigheder om den
virksomhed, de udøver på dets område.
Værtslandet kan, med henblik på varetagelsen af de opgaver, der
påhviler det med hensyn til udøvelsen af pengepolitikken på dets1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 20
▼B
område, med forbehold af de foranstaltninger, der måtte være nødven-
dige for at styrke Det Europæiske Monetære System, kræve sammeoplysninger af alle filialer af investeringsselskaber med hjemsted i
andre medlemsstater, som det forlanger af nationale investeringssel-
skaber i samme øjemed.
2. Værtslandet kan, med henblik på varetagelsen af de opgaver, der
påhviler det efter dette direktiv, kræve samme oplysninger fra investe-ringsselskabets filialer, som det forlanger fra de nationale selskaber isamme øjemed.
Værtslandet kan kræve, at de investeringsselskaber, der driver virk-
somhed på dets område som led i den frie udveksling aftjenesteydelser, giver de nødvendige oplysninger til kontrol af, at deoverholder de af værtslandets normer, der gælder for dem; sådanne
krav må dog ikke være mere vidtgående end dem, de pågældende
medlemsstater stiller til etablerede selskaber for at kunne kontrollere,at disse overholder de samme normer.
3. Når de kompetente myndigheder i værtslandet konstaterer, at et
investeringsselskab, der har en filial eller præsterer tjenesteydelser pådets område, ikke overholder de lovbestemmelser, som værtslandet harvedtaget i medfør af de af dette direktivs bestemmelser, som tillægger
værtslandets myndigheder kompetence, skal de anmode det pågældende
investeringsselskab om at bringe det ulovlige forhold til ophør.
4. Tager det pågældende investeringsselskab ikke de nødvendige
skridt, underretter værtslandets kompetente myndigheder hjemlandets
kompetente myndigheder herom. Disse træffer hurtigst muligt denødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at investeringssel-skabet bringer det ulovlige forhold til ophør. Arten af disseforanstaltninger meddeles værtslandets kompetente myndigheder.
5. Hvis det pågældende investeringsselskab til trods for de foran-
staltninger, der er truffet af hjemlandet — eller hvis disse
foranstaltninger viser sig at være uhensigtsmæssige, eller hjemlandet
ikke har truffet nogen foranstaltninger — fortsat overtræder de i vært-slandet gældende lovbestemmelser som nævnt i stk. 3, kan værtslandetefter at have givet de kompetente myndigheder i hjemlandet underret-ning herom, træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for atforebygge eller straffe nye ulovligheder, og om nødvendigt forhindre,
at investeringsselskabet udfører nye forretninger på dets område.
Medlemsstaterne sikrer, at de dokumenter, der er nødvendige for vedta-gelsen af disse foranstaltninger, kan forkyndes forinvesteringsselskaberne på deres område.
6. Ovenstående betemmelser berører ikke værtslandets beføjelse til
at træffe passende forholdsregler med henblik på at forebygge ellerstraffe forhold på dets område, som strider imod de regler for godforretningsskik, der er vedtaget i henhold til artikel 11, og imod de
andre lovbestemmelser, som det har vedtaget af hensyn til samfunds-
mæssige interesser. Dette indebærer, at investeringsselskaber, derovertræder bestemmelserne, kan forhindres i at udføre forretninger pådets område.
7. Enhver foranstaltning, der træffes efter stk. 4, 5 og 6, og hvorved
der pålægges sanktioner eller begrænsninger i et investeringsselskabsvirksomhed, skal være behørigt begrundet og meddeles det pågældendeinvesteringsselskab. En sådan foranstaltning skal kunne prøves ved
domstolene i den medlemsstat, hvis myndigheder har truffet den.
8. Inden den i stk. 3, 4 og 5 fastsatte procedure iværksættes, kan
værtslandets kompetente myndigheder i særligt akutte tilfælde iværk-
sætte de nødvendige retsbevarende foranstaltninger for at beskytteinvestorer og andre, for hvem der udføres tjenesteydelser. Kommission-en og de øvrige berørte medlemsstaters kompetente myndigheder skalhurtigst muligt underrettes om sådanne foranstaltninger.
Kommissionen kan, efter at have konsulteret de berørte medlemsstaters
kompetente myndigheder, bestemme, at den pågældende medlemsstatskal ændre eller ophæve disse foranstaltninger.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 21
▼B
9. Såfremt et investeringsselskabs tilladelse inddrages, meddeles
dette tilværtsl andets kompetente myndigheder, der da tager passendeskridt til at forhindre, at det pågældende investeringsselskab udfører
nye forretninger på dets område, og tilat beskytte investorernes inte-
resser. Hvert andet år forelægger Kommissionen et værdipapirudvalg,der skalnedsættes på et senere tidspunkt, en rapport om sådannetilfælde.
10. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen antallet og arten af de
tilfælde, hvor der i henhold til artikel 17 er blevet givet afslag, ellerhvor der er truffet foranstaltninger i henhold til stk. 5. Hvert andet årforelægger Kommissionen et værdipapirudvalg, der skal nedsættes pået senere tidspunkt, en rapport om sådanne tilfælde.
Artikel 20
1. For at sikre at de myndigheder, der er kompetente med hensyn til
markeder og tilsyn, kan råde over de for udøvelsen af deres hvervnødvendige oplysninger, kræver hjemlandet mindst:
a) at investeringsselskaberne, med forbehold af de foranstaltninger, der
er truffet i medfør af artikel 10, sørger for, at de relevante oplys-ninger om transaktioner vedrørende de i artikel14, stk. 1,omhandlede tjenesteydelser, som de har foretaget med instrumenter,
der omsættes på et reguleret marked, uanset om disse transaktioner
har fundet sted på et reguleret marked eller ej, er tilgængelige formyndighederne i mindst fem år
b) at investeringsselskaberne indberetter alle de transaktioner, der er
omhandlet i litra a), til en kompetent myndighed i hjemlandet, nårdisse transaktioner vedrører:
— aktier eller andre instrumenter, der giver adgang til kapital
— obligationer eller andre instrumenter, der kan sidestilles med
obligationer
— standardiserede futures vedrørende aktier
— standardiserede optioner vedrørende aktier.
Denne indberetning skalvære tilmyndighedernes rådighed hurtigst
muligt. Tidsfristen fastsættes af myndighederne. Fristen kan forlænges
til slutningen af den følgende arbejdsdag, hvis driftsmæssige eller prak-
tiske forhold kræver det, men under ingen omstændigheder længere.
Indberetningen skal bl.a. indeholde oplysninger om type og antal købte
eller solgte instrumenter, dato og klokkeslæt for transaktionen, prisen
for transaktionen samt give mulighed for at identificere investeringssel-
skabet.
Hjemlandet kan bestemme, at kravene i dette litra, for så vidt angår
obligationer og værdipapirer, der kan sidestilles med obligationer, kun
skal gælde for de samlede transaktioner i samme instrument.
2. Når et investeringsselskab foretager en transaktion på et reguleret
marked i et værtsland, kan hjemlandet afstå fra sine egne krav medhensyn til indberetning, hvis investeringsselskabet skal give en tilsva-rende indberetning om samme transaktion tilde myndigheder, som
dette marked hører under.
3. Medlemsstaterne bestemmer, at de i stk. 1, litra b), omhandlede
indberetninger skal foretages enten af investeringsselskabet selv elleraf et handelssystem (»trade matching system«), eller formidles af
fondsbørsmyndighederne eller myndighederne for et andet reguleret
marked.
4. Medlemsstaterne sørger for, at de oplysninger, der skal være
tilgængelige i henhold til denne artikel, også er tilgængelige med
henblik på en tilfredsstillende gennemførelse af artikel 23.
5. Hver enkelt medlemsstat kan på det område, der er omfattet af
denne artikel, uden forskelsbehandling vedtage eller opretholde bestem-melser, der er strengere med hensyn til både form og indhold, for så1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 22
▼B
vidt angår opbevaring og indberetning af oplysninger vedrørende trans-
aktioner
— der udføres på et reguleret marked, som den er hjemland for, eller
— som udføres af investeringsselskaber, som den er hjemland for.
Artikel 21
1. For at investorerne tilenhver tid kan vurdere vil kårene for en
påtænkt transaktion og efterfølgende kontrollere betingelserne for dens
gennemførelse, skal hver kompetent myndighed for hvert af de regule-
rede markeder, som den har opført på den liste, der er nævnt i artikel16, træffe foranstaltninger til at give investorerne de oplysninger, der eromhandlet i stk. 2. De kompetente myndigheder fastsætter i overens-stemmelse med forpligtelserne i stk. 2 oplysningernes form og debestemte frister, inden for hvilke oplysningerne skal gives, samt på
hvilken måde disse skal stilles til rådighed, idet der tages hensyn til
det pågældende markeds art, størrelse og behov og til de investorer,der opererer på dette marked.
2. De kompetente myndigheder kræver for hvert enkelt instrument
mindst:
a) offentliggørelse ved begyndelsen af hver handelsdag af den vejede
gennemsnitskurs, den højeste og den laveste kurs og omsætningenpå det pågældende regulerede marked i løbet af hele den foregående
handelsdag
b) endvidere for kontinuerlige ordrebaserede markeder og for kursbase-
rede markeder, offentliggørelse
— ved afslutningen af hver handelstime, af den vejede gennem-
snitskurs og omsætningen på det pågældende regulerede markedi en periode på seks handelstimer, således at der inden offentlig-gørelsen er en mellemliggende periode på to handelstimer, og
— hvert tyvende minut, af den vejede gennemsnitkurs og den
højeste og den laveste kurs på det pågældende reguleredemarked, beregnet for en periode på to handelstimer, således atder inden offentliggørelsen er en mellemliggende periode på én
handelstime.
Når investorerne på forhånd har adgang tilopl ysninger om de kurser og
de mængder, for hvilke der kan foretages transaktioner
i) skal sådanne oplysninger være til rådighed når som helst, medens
markedet er åbent
ii) skal de vilkår, som offentliggøres vedrørende en given kurs og en
given mængde, være de vilkår, på hvilke en investor kan foretageen given transaktion.
De kompetente myndigheder kan udskyde eller suspendere offentliggø-
relsen, når dette viser sig berettiget som følge af ekstraordinære forhold
på markedet, eller hvor der er tale om små markeder, for at bevare
selskabernes og investorernes anonymitet. Myndighederne kan anvendesærlige bestemmelser, hvor der er tale om usædvanlige transaktioner afmeget stort omfang i forhold til gennemsnitsstørrelsen af transaktionerpå vedkommende marked i de pågældende værdipapirer eller om meget
illikvide værdipapirer, som er defineret efter objektive og offentlig-
gjorte kriterier. Myndighederne kan endvidere anvende lempeligerebestemmelser navnlig med hensyn til frister for offentliggørelse for såvidt angår transaktioner vedrørende obligationer eller værdipapirersvarende tilobl igationer.
3. Hver medlemsstat kan på det område, der er omfattet af denne
artikel, vedtage eller opretholde strengere bestemmelser eller yderligere
bestemmelser vedrørende form og indhold af de oplysninger, som inve-
storerne skalhave om transaktioner, der udføres på regul eredemarkeder, som medlemsstaten er hjemland for, hvis disse bestemmelsergælder, uanset i hvilken medlemsstat udstederen af de finansielleinstrumenter befinder sig, eller uanset på hvis medlemsstats reguleredemarked instrumentet blev noteret for første gang.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 23
▼B
4. Kommissionen skalsenest den 31. december 1997 afl ægge
rapport om denne artikels anvendelse; Rådet kan på forslag afKommissionen med kvalificeret flertal vedtage at ændre denne artikel.
AFSNIT VI
Myndigheder med ansvar for tilsyn og meddelelse af tilladelse
Artikel 22
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der skal
varetage de i dette direktiv fastsatte opgaver. De underretter Kommis-sionen herom med angivelse af eventuel kompetencefordeling.
2. De i stk. 1 omhandlede myndigheder skal være enten offentlige
myndigheder eller organer, der er anerkendt ifølge den nationale
lovgivning eller anerkendt af offentlige myndigheder, der udtrykkeligt
er beføjet hertil i den nationale lovgivning.
3. Vedkommende myndigheder skal have alle nødvendige beføjelser
med henblik på udførelsen af deres hverv.
Artikel 23
1. Er der flere kompetente myndigheder i samme medlemsstat, skal
disse samarbejde snævert med henblik på at føre tilsyn med de investe-ringsselskaber, der udøver virksomhed i medlemsstaten.
2. Medlemsstaterne sikrer, at et sådant samarbejde finder sted
mellem de kompetente myndigheder og de offentlige myndigheder,
der fører tilsyn med de finansielle markeder, kreditinstitutter og andrefinansieringsinstitutter, og med forsikringsselskaber, for så vidt angårde foretagender, som disse forskellige myndigheder fører tilsyn med.
3. Hvis et investeringsselskab udøver virksomhed i en eller flere
medlemsstater ud over hjemlandet i form af udveksling af tjeneste-
ydelser eller ved oprettelse af filialer, skal alle de berørtemedlemsstaters kompetente myndigheder samarbejde snævert medhenblik på en mere effektiv varetagelse af deres hverv på de områder,der er omfattet af dette direktiv.
De berørte myndigheder giver efter anmodning hinanden alle de oplys-
ninger vedrørende ledelsen af sådanne investeringsselskaber og dissesejerforhold, som kan lette tilsynet med dem, samt alle oplysninger,der i øvrigt kan lette kontrollen med sådanne investeringsselskaber.Hjemlandets myndigheder samarbejder især for at sikre sig, at vært-slandets myndigheder kan indhente de oplysninger, der er omhandlet i
artikel19, stk. 2.
Hjemlandets kompetente myndigheder bliver, i det omfang det er
nødvendigt for udøvelsen af deres kontrolbeføjelser, underrettet afværtslandets kompetente myndigheder om enhver foranstaltning, derindebærer sanktioner over for et investeringsselskab eller begræns-
ninger af et investeringsselskabs virksomhed, og som værtslandet har
truffet i medfør af artikel19, stk. 6.
Artikel 24
1. Når et investeringsselskab, der har fået tilladelse i en anden
medlemsstat, udøver virksomhed i et værtsland gennem en filial, sørger
værtslandet for, at hjemlandets kompetente myndigheder, efter medde-
lelse herom til værtslandets kompetente myndigheder, selv — eller veden person, der er udpeget med henblik herpå — kan foretage kontrol påstedet af de i artikel23, stk. 3, nævnte opl ysninger.
2. Hjemlandets kompetente myndigheder kan også anmode værtslan-
dets kompetente myndigheder om at foretage denne kontrol. De
myndigheder, som modtager anmodningen, skalinden for rammerneaf deres beføjelser efterkomme denne, enten ved selv at foretagekontrollen eller ved at tillade, at de myndigheder, der har fremsatanmodningen, foretager kontrollen, eller ved at lade en revisor elleranden sagkyndig foretage denne.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 24
▼B
3. Denne artikeler ikke tilhinder for, at værtsl andets kompetente
myndigheder udfører kontrol på stedet af filialer etableret på deresområde som led i varetagelsen af de opgaver, som påhviler dem i
henhold til dette direktiv.
Artikel 25
1. Medlemsstaterne sørger for, at alle, der arbejder eller har arbejdet
for de kompetente myndigheder, såvelsom revisorer og eksperter, der
har handlet på de kompetente myndigheders vegne, undergives tjenstligtavshedspligt. Denne tavshedspligt indebærer, at de fortrolige oplys-ninger, de modtager i forbindelse med deres hverv, ikke måvideregives til andre personer eller myndigheder, undtagen i summariskeller sammenfattet form, således at de enkelte investeringsselskaber
ikke kan identificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er
omfattet af straffelovgivningen.
Såfremt der er tale om et investeringsselskab, der er erklæret konkurs
eller trådt i likvidation som følge af en domstolskendelse, kan fortro-
lige oplysninger, der ikke vedrører tredjemand, der er involveret i
forsøg på at redde investeringsselskabet, dog videregives under en civilretssag.
2. Stk. 1 er ikke tilhinder for, at de kompetente myndigheder i de
forskellige medlemsstater udveksler oplysninger i henhold til dette
direktiv eller andre direktiver, der gælder for investeringsselskaber.Disse oplysninger er undergivet den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt.
3. Medlemsstaterne kan indgå samarbejdsaftaler om udveksling af
oplysninger med tredjelandes kompetente myndigheder samt med de istk. 5 og 5a omhandlede myndigheder eller organer i tredjelande,forudsat at de således meddelte oplysninger er sikret ved en tavs-
hedspligt, som mindst svarer til den, der er foreskrevet i denne artikel.
Denne udveksling af oplysninger skal være beregnet til at bruges vedudførelsen af de pågældende myndigheders eller organers tilsynsop-gaver.
Stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de kun videre-
gives med udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder, somhar fremsendt dem, og i givet fald udelukkende til det formål, medhenblik på hvilket de nævnte myndigheder gav deres tilladelse.
4. De kompetente myndigheder, der i henhold til stk. 1 eller
2 modtager fortrolige oplysninger, må kun anvende disse i forbindelsemed udøvelsen af deres hverv:
— til at kontrollere, at betingelserne for adgang til at udføre investe-
ringsservice er opfyldt, og til at lette det individuelle eller det
konsoliderede tilsyn med investeringsselskaberne virksomhed,
særlig med hensyn til kapitalkravene i direktiv 93/6/EØF, admini-strativ og regnskabsmæssig praksis samt intern kontrol, eller
— til at pålægge sanktioner, eller— hvis den kompetente myndigheds afgørelser påklages til højere
administrativ myndighed, eller
— hvis den kompetente myndigheds afgørelser indbringes for domsto-
lene efter artikel 26.
5. Stk. 1 og 4 er ikke til hinder for, at der udveksles oplysninger
a) inden for samme medlemsstat, hvis der findes flere kompetente
myndigheder, eller
b) mellem de kompetente myndigheder inden for medlemsstaten eller
medlemsstaterne og
— de myndigheder, der fører tilsyn med kreditinstitutter, andre
finansieringsinstitutter og forsikringsselskaber, samt de myndig-heder, der fører tilsyn med de finansielle markeder
— de organer, der er ansvarlige for likvidation og konkursbehand-
ling af investeringsselskaber og lignende procedurer, eller1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 25
▼M3
▼B
▼B
— de personer, der er ansvarlige for den lovpligtige revision af
investeringsselskabers og andre finansieringsinstitutters regn-skaber
med henblik på varetagelsen af deres tilsynsopgaver, og heller ikke
tilhinder for, at de organer, der forval ter erstatningsordninger,
modtager de oplysninger, som er nødvendige for, at de kan udførederes arbejde. Disse oplysninger er underlagt den i stk. 1 omhand-lede tavshedspligt.
5a. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne tillade udveksling af oplys-
ninger mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der medvirker ved
likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber og
lignende procedurer, eller
— de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er ansvarlige
for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers, kreditinstitut-
ters, investeringsselskabers og andre finansieringsinstituttersregnskaber.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst følgende
betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af tilsynsopgaver som
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i
stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke vide-
regives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder,som har afgivet dem, og i givet fald udelukkende til det formål,
med henblik på hvilket de nævnte myndigheder gav deres tilladelse.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater,
hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i henhold til dette
stykke.
5b. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne med henblik på at styrke
det finansielle systems stabilitet og integritet tillade udveksling afoplysninger mellem de kompetente myndigheder og de myndighedereller organer, der ifølge loven er ansvarlige for at opdage og efterforskeovertrædelser af selskabsretten.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst følgende
betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de opgaver, som er
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i
stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke vide-
regives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder,
som har afgivet dem, og i givet fald udelukkende til det formål,med henblik på hvilket de nævnte myndigheder gav deres tilladelse.
Udfører de i første afsnit omhandlede myndigheder eller organer i en
medlemsstat deres opdagelses- eller efterforskningsopgaver medbistand fra dertilbemyndigede, ikke offentl igt ansatte personer, somer i besiddelse af særlig sagkundskab, kan den i første afsnit nævnte
mulighed for udveksling af oplysninger udvides til også at gælde disse
personer på de i andet afsnit fastsatte særlige betingelser.
Ved anvendelsen af sidste led i andet afsnit meddeler de i første afsnit
omhandlede myndigheder eller organer de kompetente myndigheder,som har afgivet oplysningerne, hvilke personer oplysningerne vil blivevideregivet til, med nøjagtig angivelse af disse personers beføjelser.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater,
hvilke myndigheder eller organer der kan modtage oplysninger ihenhold til dette stykke.
Inden den 31. december 2000 aflægger Kommissionen beretning om
anvendelsen af dette stykke.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 26
▼M1
▼M1
6. Denne artikeler ikke tilhinder for, at en kompetent myndighed
giver:
— centralbankerne og andre organer med tilsvarende opgaver, i deres
egenskab af pengepolitiske myndigheder
— eventuelt andre offentlige myndigheder med ansvar for at føre
tilsyn med betalingssystemerne
oplysninger med henblik på udførelsen af deres opgaver, og er heller
ikke til hinder for, at de pågældende myndigheder eller organer senderde kompetente myndigheder de oplysninger, som er nødvendige fordem i henhold til stk. 4. De oplysninger, der modtages i denne forbin-delse, er underlagt den i denne artikel omhandlede tavshedspligt.
7. Denne artikels bestemmelser er ikke til hinder for, at de kompe-
tente myndigheder fremsender de i stk. 1 til4 nævnte opl ysninger tilenclearinginstitution eller lignende institution, der i den nationale lovgiv-ning er anerkendt til clearing eller afvikling på et af markederne i denpågældende medlemsstat, hvis de mener, at dette er nødvendigt for atsikre, at disse institutioner fungerer korrekt i forbindelse med mislig-
holdelse eller potentiel misligholdelse på dette marked. De
oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt den i stk.1 omhandlede tavshedspligt. Medlemsstaterne sikrer dog, at oplys-ninger, der er modtaget i henhold til stk. 2, ikke må videregives i dettilfælde, der er omhandlet i dette stykke, uden udtrykkelig tilladelse frade kompetente myndigheder, som først afgav oplysningerne.
8. Endvidere kan medlemsstaterne uanset bestemmelserne i stk. 1 og
4 ved lovgivning give tilladelse til, at visse oplysninger meddeles andre
afdelinger i deres centraladministration, som er ansvarlige for lovgiv-ningen vedrørende tilsyn med kreditinstitutter, finansieringsinstitutter,investeringsselskaber og forsikringsselskaber, samt personer, somhandler efter fuldmagt fra de pågældende afdelinger.
Oplysningerne må imidlertid kun gives, såfremt det er nødvendigt af
tilsynsmæssige hensyn.
Imidlertid fastsætter medlemsstaterne, at oplysninger, der modtages
efter stk. 2 og 5, samt oplysninger tilvejebragt ved kontrol på stedet,
jf. artikel24, al drig må videregives som nævnt i dette stykke,medmindre de kompetente myndigheder, der har givet oplysningerne,eller de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor kontrollenpå stedet er foretaget, har givet deres udtrykkelige samtykke.
9. Har en medlemsstat, på tidspunktet for vedtagelsen af dette
direktiv, fastsat, at der skal udveksles oplysninger mellem myndighe-
derne med henblik på at kontrollere, at lovene om tilsyn,
erhvervsdrivende selskabers organisation, drift og forretningspraksissamt reglerne for de finansielle markeder overholdes, kan den pågæl-dende medlemsstat fortsat tillade en sådan udveksling, indtil samtligebestemmelser for udveksling af oplysninger mellem myndigheder for
hele den finansielle sektor er blevet samordnet, og under alle omstæn-
digheder senest indtilden 1. jul i 1996.
Medlemsstaterne sørger dog for, at oplysninger, der stammer fra en
anden medlemsstat, ikke kan videregives under de omstændigheder,der er nævnt i første afsnit, uden udtrykkelig tilladelse fra de kompe-tente myndigheder, der først videregav nævnte oplysninger, og at dekun bruges tilde formål , som sidstnævnte myndigheder har givet deres
samtykke til.
Rådet foretager den samordning, der er omhandlet i første afsnit på
grundlag af et forslag fra Kommissionen. Rådet tager til efterretning,at Kommissionen oplyser, at den vil forelægge forslag desangåendesenest den 31. juli 1993. Rådet træffer afgørelse om forslagene såhurtigt som muligt, idet det tilstræbes, at de således foreslåede reglerkan finde anvendelse på datoen for dette direktivs iværksættelse.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 27
▼B
▼M1
Artikel 25a
1. Medlemsstaterne fastsætter som et minimum:
a) enhver person, der er autoriseret i henhold til direktiv 84/253/
EØF (1), og som i et investeringsselskab udfører det hverv, der er
beskrevet i artikel51 i direktiv 78/660/EØF (2), artikel37 i direktiv
83/349/EØF, eller artikel 31 i direktiv 85/611/EØF, eller ethvert
andet lovpligtigt hverv, har pligt til straks at foretage indberetningtil de kompetente myndigheder om ethvert forhold eller enhverbeslutning vedrørende denne virksomhed, som vedkommende harfået kendskab tilunder udførel sen af sit hverv, og som kan
— udgøre en materiel overtrædelse af de love eller administrative
bestemmelser, der omhandler betingelserne for meddelelse aftilladelse, eller som specielt omhandler udøvelsen af investe-ringsselskabers aktiviteter, eller
— skade investeringsselskabets fortsatte drift, eller— medføre nægtelse af revisionspåtegning eller fremsættelse af
forbehold
b) samme pligt gælder for en sådan person, for så vidt angår forhold
eller beslutninger, som vedkommende måtte få kendskab til somled i et hverv som beskrevet i litra a), der udføres i en virksomhed,
som gennem kontrol har snævre forbindelser med investeringssel-
skabet, i hvilken vedkommende udfører ovennævnte hverv.
2. Det forhold, at de personer, der er autoriseret i henhold til
direktiv 84/253/EØF, i god tro videregiver oplysninger til de kompe-tente myndigheder om forhold eller beslutninger som omhandlet i stk.1, betragtes ikke som brud på den tavshedspligt, som gælder i henholdtil kontrakt eller love eller administrative bestemmelser, og påfører
ikke de pågældende personer nogen form for ansvar.
Artikel 26
Medlemsstaterne sikrer, at afgørelser, der træffes vedrørende et investe-
ringsselskab i henhold til love eller administrative bestemmelser, der er
vedtaget i overensstemmelse med dette direktiv, kan prøves veddomstolene; dette gælder også, hvis der ikke er truffet nogen afgørelsesenest seks måneder efter indgivelsen af en ansøgning om tilladelse,der indeholder alle de i henhold til gældende bestemmelser krævede
oplysninger.
Artikel 27
Med forbehold af reglerne for inddragelse af tilladelser og tilfælde
omfattet af straffelovgivningen skal medlemsstaterne sørge for, at deres
respektive kompetente myndigheder, i tilfælde af at et investeringssel-
skab eller dets ansvarlige ledelse har overtrådt love eller administrativebestemmelser om tilsyn med investeringsselskaber eller om disses virk-somhed, kan vedtage foranstaltninger eller pålægge sanktioner med detudtrykkelige formål at bringe de konstaterede overtrædelser eller
årsagerne hertiltilophør.
Artikel 28
Medlemsstaterne sørger for, at der ikke sker nogen forskelsbehandling i
forbindelse med gennemførelsen af dette direktivs bestemmelser.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 28
(1) EFT nr. L 126 af 12. 5. 1984, s. 20.
(2) EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11. Direktivet er senest ændret ved direktiv
90/605/EØF (EFT nr. L 317 af 16. 11. 1990, s. 60).▼B
▼B
AFSNIT VII
Afsluttende bestemmelser
Artikel 29
Indtil der vedtages et nyt direktiv om fastsættelse af bestemmelser om
tilpasning af nærværende direktiv til de tekniske fremskridt på neden-
nævnte områder, vedtager Rådet i overensstemmelse med afgørelse 87/373/EØF (
1) med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen de
tilpasninger, som måtte være nødvendige vedrørende:
— udvidelse af indholdet af listen i bilagets afsnit C
— tilpasning af terminologien i bilagets lister for at tage hensyn til
udviklingen på de finansielle markeder
— de områder, på hvilke de kompetente myndigheder skal udveksle
oplysninger, jf. artikel 23
— præcisering af definitionerne for at sikre en ensartet iværksættelse
af direktivet i Fællesskabet
— præcisering af definitionerne for at tage hensyn tiludvikl ingen på
de finansielle markeder ved anvendelse af direktivet
— samordning af terminologien og definitionernes affattelse med
senere foranstaltninger vedrørende investeringsselskaber og dermedbeslægtede områder
— de øvrige opgaver, der er omhandlet i artikel 7, stk. 5.
Artikel 30
1. Investeringsselskaber, der allerede inden den 31. december 1995
har fået tilladelse til at udføre investeringsservice i hjemlandet, anses
for at have den for dette direktiv nødvendige tilladelse, hvis der ifølge
den pågældende medlemsstats lovgivning kræves overholdelse af betin-gel ser svarende tildem, der er fastsat i artikel3, stk. 3, og i artikel4.
2. Investeringsselskaber, der allerede udøver deres virksomhed pr.
31. december 1995, og som ikke er blandt de i stk. 1 omhandlede,
kan fortsætte virksomheden, hvis de inden den 31. december 1996 ihenhold til bestemmelserne i hjemlandet får tilladelse til at fortsættevirksomheden ifølge de bestemmelser, der vedtages i henhold til dettedirektiv.
Kun meddelelse af en sådan tilladelse gør det muligt for de pågældende
selskaber at påberåbe sig dette direktivs bestemmelser om fri etableringog fri udveksling af tjenesteydelser.
3. Såfremt investeringsselskaberne inden datoen for dette direktivs
vedtagelse har påbegyndt deres virksomhed i andre medlemsstatergennem filialer eller ved udveksling af tjenesteydelser, fremsendermyndighederne i hjemlandet i henhold til artikel 17, stk. 1 og 2, ogartikel 18, mellem den 1. juli 1995 og den 31. december 1995 en liste
til myndighederne i alle de berørte medlemsstater over de selskaber,
der overholder dette direktivs bestemmelser, og som udøver deres virk-somhed i de pågældende medlemsstater, med angivelse af denvirksomhed der udøves.
4. Fysiske personer, der på datoen for dette direktivs vedtagelse har
tilladelse til at yde investeringsservice i en medlemsstat, anses for athave tilladelse i henhold til dette direktiv, såfremt de opfylder betingel-serne i artikel1, nr. 2, andet afsnit, andet l ed, og i artikel1, nr. 2,tredje afsnit, første tilfjerde l ed.
Artikel 31
Medlemsstaterne vedtager senest den 1. juli 1995 de love og admini-
strative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dettedirektiv.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 29
(1) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33.
▼B
De pågældende love og administrative bestemmelser træder i kraft
senest den 31. december 1995. Medlemsstaterne underretter straksKommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 32
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 30
▼B
BILAG
AFSNIT A
Tjenesteydelser
1. a) modtagelse og formidling for investorers regning af ordrer vedrørende et
eller flere af de i afsnit B nævnte instrumenter
b) udførelse af sådanne ordrer for tredjemands regning.
2. Forretninger for egen regning med ethvert af de i afsnit B nævnte instru-
menter.
3. Skønsmæssig porteføjlepleje af de enkelte kunders værdipapirbeholdninger
efter instruks fra investorerne, såfremt beholdningerne omfatter et eller flere
af de i afsnit B nævnte instrumenter.
4. Afsætningsgaranti i forbindelse med emissioner af et eller flere af de i afsnit
B nævnte instrumenter og/eller placering af sådanne emissioner.
AFSNIT B
Instrumenter
1. a) værdipapirer
b) andele udstedt af institutter for kollektiv investering.
2. Pengemarkedsinstrumenter.3. Finansielle futures, herunder tilsvarende instrumenter, der afregnes kontant.
4. Fremtidige renteaftaler (FRA-kontrakter).
5. Rente- og valutaswaps samt swaps på aktier og aktieindeks.6. Optioner på at erhverve eller afhænde et instrument, der falder ind under
dette afsnit i bilaget, herunder tilsvarende instrumenter, der afregnes
konstant. I denne kategori indgår valuta- og renteoptioner.
AFSNIT C
Accessoriske tjenesteydelser
1. Opbevaring og forvaltning i forbindelse med et eller flere af de i afsnit B
nævnte instrumenter.
2. Boksudlejning.
3. Kredit- eller långivning til en investor, således at denne kan udføre en trans-
aktion med et eller flere af de i afsnit B nævnte instrumenter, såfremt den
virksomhed, der yder kreditten eller lånet, deltager i transaktionen.
4. Rådgivning tilvirksomheder vedrørende kapital strukturer, industristrategi og
dermed beslægtede spørgsmål samt rådgivning og tjenesteydelser vedrørende
fusioner og opkøb af virksomheder.
5. Tjenesteydelser i forbindelse med afsætningsgaranti.
6. Investeringsrådgivning vedrørende et eller flere af de i afsnit B nævnte
instrumenter.
7. Valutatransaktioner, når de pågældende transaktioner er et led i ydelsen af
investeringsservice.1993L0022 — DA — 11.02.2003 — 004.001 — 31