1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 3950/92
af 28. december 1992
om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter
(EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 231 af 28.9.1995, s. 60 (3950/92)
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 2
▼B
RÅDETS FORORDNING(EØF) Nr. 3950/92
af 28. december 1992
om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
underhenvisningtilTraktatenomOprettelseafDetEuropæiskeØkono-
miske Fællesskab, særlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:VedRådetsforordning(EØF)nr.856/84af31.marts1984omændring
afforordning(EØF)nr.804/68omdenfællesmarkedsordningformælkog mejeriprodukter(
3) er der fra den 2. april 1984 indført en ordning
med en tillægsafgift i sektoren; formålet med ordningen, der blevindført for en periode på ni år med ophør den 31. marts 1993, var atformindske uligevægten mellem udbud og efterspørgsel for mælk ogmejeriprodukter og at nedbringe det heraf følgende strukturoverskud;ordningenerfortsatnødvendigifremtiden,hvisderskalopnåsenbedremarkedsligevægt; den bør derfor videreføres for yderligere syv tolvmå-nedersperioder fra den 1. april 1993;
for at udnytte den indvundne erfaring og for at forenkle ordningen og
gøre den klarere, således at retssikkerheden for producenter og andreberørte sikres, bør den videreførte ordnings grundregler fastlægges vedenselvstændigforordning,dogsåledesatderesomfangogderesmang-foldighedafaspekterreduceres;Rådetsforordning(EØF)nr.2074/92af30. juni 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(
4), der
blev vedtaget af Rådet som en retsbevarende foranstaltning, og Rådetsforordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige reglerfor anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68omhandledeafgiftpåmælkogmejeriprodukter(
5),børderforophæves;
dette berører ikke forpligtelser og tilsagn i henhold til nævnte forord-ning;
den metode, der blev vedtaget i 1984, og som indebærer en garantitær-
skel og en afgift på de indsamlede eller direkte solgte mælkemængder,der ligger over denne garantitærskel, bør bevares; tærsklen udtrykkesforhvermedlemsstatvedensamletgarantimængde,somsummenafdeindividuelt tildelte mængder ikke må overstige, hvilket gælder både forleverancerogfordirektesalg;mængdernefastlæggesfordesyvtolvmå-nedersperioder,derløberfraden1.april1993,ogdertagesvedfastlæg-gelsen hensyn til forskellige forhold, der har forbindelse med de tidli-gere ordninger;
navnlig blev der straks fra begyndelsen oprettet en fællesskabsreserve,
for at der kunne tages hensyn til, at det for visse medlemsstater varvanskeligtativærksætteordningenmedproduktionsstyringimælkesek-toren; reserven er blevet forhøjet gentagne gange af hensyn til noglemedlemsstaters og producenters særlige behov; det vil være hensigts-mæssigt at drage de endelige konsekvenser og integrere de forskelligedele af fællesskabsreserven i de samlede garantimængder, og fælles-skabsreserven afskaffes hermed;
i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspoliitk har Rådet
besluttet at nå til en endelig afgørelse om niveauet for de samledemængder,derskalanvendesidenførsteafdetotolvmånedersperioder,
(1) EFT nr. C 337 af 31. 12. 1991, s. 35.
(2) EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992, s. 101.
(3) EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 10.
(4) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 69.
(5) EFT nr. L 90 af 1. 4. 1984, s. 13. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 817/92 (EFT nr. nr. L 86 af 1. 4. 1992, s. 85).
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 3
▼B
navnlig på baggrund af en rapport om markedssituationen, der skal
forelægges af Kommissionen før hver af disse perioder;
overskrides en af de samlede garantimængder, medfører dette for
medlemsstaten, at afgiften skal betales af de producenter, der harmedvirket til overskridelsen; for levering og direkte salg skal afgiftensættestil115%afindikativprisenformælk;derernemligikkelængeregrund til at have forskellige afgifter, når producenter befinder sig i entilsvarende situation;
foratbevareensåsmidigformforforvaltningafordningensommuligt
bør der gives mulighed for udligning af overskridelserne over alle deindividuelle referencemængder af samme art inden for en medlemsstatsområde;hvadangårleverancerne,somudgørnæstenheledenmarkeds-førte mængde, gør nødvendigheden af at sikre, at afgiften pålægges ifuldtomfangiheleFællesskabetdetiprincippetberettiget,atmedlems-staterne fortsat har mulighed for at vælge mellem to metoder til udlig-ning af overskridelserne af de individuelle referencemængder, da struk-turerne for produktion og indsamling af mælk er forskellige; i dennehenseende bør medlemsstaterne bemyndiges til ved periodens slutningikke at genuddele ubrugte referencemængder på nationalt niveau ellermellemopkøbereogtilatanvendedendelafdetinddrevnebeløb,somliggerudoverdenskyldigeafgift,tilfinansieringafnationaleomstruk-tureringsprogrammer, og/eller at tilbagebetale beløbet til producenter ibestemte kategorier eller producenter, der befinder sig i en ekstraor-dinær situation;
for at undgå tidligere tiders betydelige forsinkelser i opkrævning og
betaling af afgiften, hvilket er uforeneligt med ordningens mål, bør detfastsættes, at opkøberne, der synes at være bedst egnet til at udføre denødvendige transaktioner, skal betale afgiften, og der bør gives opkø-bernedenødvendigemidlertilatsikreopkrævningenhosdeafgiftsplig-tige producenter;
den individuelle referencemængde bør defineres som den mængde, der
uden hensyn til de mængder, som måtte være afstået midlertidigt, er tilrådighedden31.marts1993,hvorafgiftsordningensførstenianvendel-sesperioder udløber; og det bør nærmere fastlægges, efter hvilke prin-cipper eller ud fra hvilke bestemmelser mængden skal eller kannedsættes eller forhøjes under den forlængede ordning;
ved reglerne om de individuelle referencemængders fastlæggelse bør
der tages hensyn til de producenter, som har fået tildelt en særligmængde på foreløbig basis under den tidligere ordning;
pådennebaggrundbørstørrelsenafdepågældendemængderfastsættes
for hver medlemsstat; der er enighed om, at ordningen til styring afmælkeproduktionen ikke må bringe omstruktureringen af landbrugsbe-drifternepådentidligereTyskeDemokratiskeRepubliksområdeifare;de vanskeligheder, der er opstået, gør det nødvendigt at videreføre delempelser,dererforetagetiordningenfordetteområdesvedkommende,i yderligere en periode, idet det samtidig skal sikres, at kun detteområde er omfattet heraf;
referencemængderne for leverancer og direkte salg bør tilpasses de
økonomiske realiteter, og det er derfor hensigtsmæssigt, at producen-terne får ret til at forhøje eller etablere en referencemængde ved tilsva-rende nedsættelse eller afskaffelse af den anden, når anmodningen erbehørigt begrundet, fordi producenten står over for ændringer i afsæt-ningsbehovet;
erfaringen har vist, at gennemførelsen af denne ordning forudsætter, at
der findes en national reserve, som tilføres alle de mængder, for hvilkeder af den ene eller anden grund ikke er sket eller ikke længere findesen individuel tildeling; medlemsstaten kan have behov for at råde overreferencemængder for at imødekomme særlige situationer ifølge objek-tive kriterier; det må derfor være tilladt at tilføre mængder til dennationale reserve, navnlig som følge af en lineær nedskæring af allereferencemængderne under ét;
en midlertidig afståelse af en del af den individuelle referencemængde
harværetenforbedringafordningenidemedlemsstater,somhartilladtdette; muligheden bør derfor udvides til principielt at gælde alle produ-
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 4
▼B
center; gennemførelsen af dette princip bør dog ikke stå i vejen for
videreførelsen af den strukturelle udvikling og tilpasning, ligesom deadministrativevanskelighederforbundethermedikkemåundervurderes;
ved indførelsen af tillægsafgiftsordningen i 1984 blev der opstillet det
princip, at den referencemængde, der svarer til en given bedrift, over-føres til køber, lejer eller arving, hvis en bedrift sælges, udlejes elleroverdrages ved arv; det vil ikke være hensigtsmæssigt at ændre detteprincip; det bør dog fastsættes, at de nationale bestemmelser, der ernødvendige for at beskytte parternes legitime interesser, finder anven-delse, hvis der ikke kan opnås enighed mellem parterne;
medhenblikpåatfortsætteomstruktureringenafmælkeproduktionenog
forbedre miljøet bør visse undtagelser fra princippet om reference-mængdens tilknytning til bedriften udvides, og medlemsstaterne børbemyndiges til at bevare muligheden for at gennemføre nationaleomstruktureringsprogrammer og indføre en vis mobilitet for reference-mængder inden for et bestemt geografisk område og på grundlag afobjektive kriterier;
afgiften, der er fastsat i denne forordning, skal regulere og stabilisere
mælkemarkedet, og provenuet bør derfor anvendes til finansiering afudgifterne i mælkesektoren —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
For yderligere syv på hinanden følgende tolvmånedersperioder, der
begynder den 1. april 1993, indføres der en tillægsafgift, som skalerlægges af producenter af komælk, for de mængder mælk ellermælkeækvivalenter, der er leveret til en opkøber eller solgt direkte tilkonsum i den pågældende tolvmånedersperiode, og som overstiger ennærmere fastsat mængde.
Afgiften fastsættes til 115 % af indikativprisen for mælk.
Artikel 2
1. Afgiften skal erlægges for alle de mængder mælk eller mælkeæ-
kvivalenter,derafsættesidenpågældendetolvmånedersperiode,ogsomoverstiger en af de mængder, der er omhandlet i artikel 3. Den betalesaf de producenter, der har bidraget til overskridelsen.
Alt efter medlemsstatens afgørelse, fastsættes producenternes bidrag til
betalingen af afgiften efter eventuel ekstratildeling af de uudnyttedereferencemængderentenpåopkøberniveaupågrundlagafdenoverskri-delse,dertilbagestår,efteratdeuudnyttedereferencemængdererblevetfordeltiforholdtilhverproducentsreferencemængde,ellerpånationaltniveaupågrundlagafoverskridelsenafdenreferencemængde,somhverproducent råder over.
2. Forsåvidtangårleverancerbetalerdenopkøber,derskalerlægge
afgiften,indenendatoogefterregler,somskalfastsættesnærmere,derskyldigebeløbtilmedlemsstatenskompetenteorgan;beløbetfratrækkesi den mælkepris, der betales til de afgiftspligtige producenter, og hvisdette ikke er muligt, opkræves det på anden passende vis.
Hvis en opkøber helt eller delvis træder i stedet for en eller flere
opkøbere, tages der hensyn til producenternes individuelle reference-mængder ved afslutningen af den løbende tolvmånedersperiode, medfradrag af de mængder, der allerede er leveret, og under hensyn tilfedtindholdet. De samme bestemmelser gælder, hvis en producentovergår fra en opkøber til en anden.
Nårdemængder,somenproducentharleveret,overstigerhansreferen-
cemængde, har opkøberen ret til på vilkår, der bestemmes af medlems-staten,somforskudpådenafgift,derskalbetales,atfratrækkeetbeløbi mælkeprisen for alle leverancer fra denne producent, der overskriderhans referencemængde.
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 5
▼B
3. For så vidt angår direkte salg erlægger producenten inden enbestemt dato og efter nærmere fastsatte regler den afgift, der skalbetales, til medlemsstatens kompetente organ.
4. Nårdetopkrævedebeløberhøjereenddenafgift,derskalbetales,
kan medlemsstaten anvende saldoen til finansiering af de foranstalt-ninger, som er omhandlet i artikel 8, første led, og/eller til fordelingblandt producenter inden for de prioriterede kategorier, der er etableretaf medlemsstaten på grundlag af objektive kriterier, der skal fastsættesnærmere, eller producenter, som er ramt af en ekstraordinær situationsom følge af en national foranstaltning, der er uden forbindelse meddenne ordning.
Artikel 3
Summen af de individuelle referencemængder af samme art kan ikke
overstige de samlede tilsvarende mængder, der skal fastsættes for hvermedlemsstat.
NårRådetbeslutterattilpassedissesamledemængdertilmarkedssitua-
tionen, udtrykkes tilpasningerne i procent af de samlede mængder, derskal overholdes i den forudgående periode.
Artikel 4
1. Den individuelle referencemængde, der er til rådighed på
bedriften, er lig med den mængde, der er til rådighed den 31. marts1993 og tilpasset, eventuelt for hver af de pågældende perioder, såsummen af de individuelle referencemængder af samme art ikke over-stiger den tilsvarende samlede mængde i artikel 3, idet der tages højdefor eventuelle nedsættelser med henblik på at forsyne den nationalereserve, der er nævnt i artikel 5.
2. Denindividuellerefrencemængdeforhøjeselleretablerespåbehø-
rigt begrundet anmodning fra producenten, for at der kan tages hensyntilændringer,derpåvirkerproducentensleverancerog/ellerdirektesalg.Forhøjelse eller etablering af en referencemængde forudsætter, at denanden referencemængde, som producenten råder over, nedsættes tilsva-rende eller bortfalder. Disse tilpasninger må for den pågældendemedlemsstat ikke føre til en forøgelse af de i artikel 3 omhandledesamlede mængder for leverancer og direkte salg.
Ved definitive ændringer af de individuelle referencemængder tilpasses
de mængder, der er omhandlet i artikel 3, tilsvarende efter fremgangs-måden i artikel 11.
3. Såfremt en producent, der på foreløbig basis har modtaget en
specifikindividuelreferencemængdeimedførafartikel3a,stk.1,sidsteafsnit, i forordning (EØF) nr. 857/84, inden den 1. juli 1993 over fordenkompetentemyndighedkangodtgøre,athanfaktiskhargenoptagetdirekte salg og/eller leverancer, og at dette direkte salg og/eller disseleverancer i de sidste tolv måneder er nået op på mindst 80 % af denforeløbige referencemængde, tildeles den specifikke referencemængdeham endeligt. I modsat fald er den referencemængde, der tildeles ende-ligt, lig med den faktisk leverede eller direkte solgte mængde.
Størrelsen af den faktiske direkte salg og/eller de faktiske leverancer
bestemmes på baggrund af udviklingen i produktionsrytmen på produ-centens bedrift, sæsonbestemte forhold og eventuelle ekstraordinæreomstændigheder.
►
C14.◄For så vidt angår bedrifter på den tidligere Tyske
Demokratiske Republiks område kan referencemængden tildeles forelø-bigtforperioden1.april1993til31.marts1994,påbetingelseafatdensåledes tildelte mængde ikke ændres i løbet af perioden.
Artikel 5
Indenfordemængder,dereromhandeletiartikel3,kanmedlemsstaten
foretage overførsler til den nationale reserve på bagrund af en lineærreduktionafsamtligeindividuellereferencemængder,såledesatderkan
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 6
▼B
tildeles bestemte producenter yderligere eller specifikke mængder efter
objektive kriterier, der fastsættes efter aftale med Kommissionen.
De referencemængder, som producenter, der ikke har afsat mælk eller
andre mejeriprodukter i en tolvmånedersperiode, råder over, jf. dogartikel 6, stk. 1, overgår til den nationale reserve og vil kunne genud-deles i overensstemmelse med stk. 1. Såfremt producenten genoptagerproduktionenafmælkellerandremejeriprodukter,indenforenfrist,derfastsættesafmedlemsstaten,fårhansenestden1.april,somfølgerefterdatoenforanmodningen,tildeltenreferencemængdeihenholdtilartikel4, stk. 1.
Artikel 6
1. Medlemsstaterne tillader inden en dato, som de fastlægger
nærmere, dog senest den 31. december, for et tidsrum svarende til denpågældende tolvlmånedersperiode, midlertidig afståelse af den del afden individuelle referencemængde, som ikke er bestemt til at bliveudnyttet at den producent, som råder over den. De referencemængder,der er nævnt i artikel 4, stk. 3, kan dog ikke omfattes af en sådanmidlertidig afståelse indtil den 31. marts 1995.
Medlemsstaterne kan regulere afståelserne efter producentkategori eller
mælkeproduktionens struktur og begrænse dem på opkøberniveau ellerinden for regionerne og fastsætte, i hvilket omfang mælkeproducentenigen kan foretage afståelse.
2. Hver medlemsstat kan beslutte ikke at iværksætte stk. 1 på
grundlag af et eller flere af følgende kriterier:
— nødvendigheden af at lette strukturudviklingen og strukturtilpas-
ninger
— bydende nødvendige administrative hensyn.
Artikel 7
1. Den referencemængde, der er til rådighed på en bedrift, over-
drages sammen med bedriften ved salg, bortforpagtning eller overdra-gelse ved arv til de producenter, som overtager den, efter regler, sommedlemsstaterne fastsætter under hensyn til de arealer, der anvendes tilmælkeproduktionen, eller under hensyn til andre objektive kriterier ogeventuelt til en aftale mellem parterne. Den del af referencemængden,der eventuelt ikke overdrages sammen med bedriften overgår til dennationale reserve.
De samme bestemmelser gælder for andre overdragelser, der har
lignende juridiske følger for producenterne.
Dog gælder følgende:
a) indtilden30.juni1994overgårdenreferencemængde,derernævnt
iartikel4,stk.3,tildennationalereservevedsalgellerbortforpagt-ning af bedriften
b) hvis der overdrages jord til de offentlige myndigheder og/eller til
offentlig brug, eller overdragelsen sker til ikke-landbrugsmæssigeformål, fastsætter medlemsstaterne, at der iværksættes de nødven-dige bestemmelser til beskyttelse af parternes legitime interesser,herunder at der gives den hidtidige producent mulighed for at fort-sætte med mælkeproduktion, hvis han agter at gøre det.
2. Såfremt der ikke findes nogen aftale mellem parterne, eller hvis
forpagtningskontrakter udløber uden at kunne fornyes på tilsvarendebetingelser, eller i situationer, der har tilsvarende retsvirkninger, over-drages de referencemængder, der er til rådighed på de pågældendebedrifter, helt eller delvis til de producenter, der overtager dem, efterbestemmelser, som medlemsstaterne har fastsat eller skal fastsætte,under hensyntagen til parternes legitime interesser.
Artikel 8
For at gennemføre omstruktureringen af mælkeproduktionen på natio-
naltplan,iregionerneelleriindsamlingsområderneellerforatforbedremiljøet kan medlemsstaterne iværksætte en eller flere af følgende
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 7
▼B
bestemmelser efter nærmere regler, som de fastsætter under hensyn-
tagen til parternes legitime interesser:
— yde de producenter, der forpligter sig til definitivt at opgive hele
deres mælkeproduktion eller en del af den, en godtgørelse derudbetales i én eller flere årsrater, og overføre de således frigivnereferencemængder til den nationale reserve
— på grundlag af objektive kriterier fastsætte, på hvilke betingelser
producenterne ved begyndelsen af en tolvmånedersperiode, modforudbetaling,fradenkompetentemyndighedellerdetafdenudpe-gedeorgankanopnåenekstratildelingafdereferencemængder,derved udgangen af den foregående tolvmånedersperiode er endeligtfrigivet af andre producenter mod ydelse i én eller flere årlige rateraf en godtgørelse svarende til ovennævnte betaling
— ved overdragelse af jord med henblik på miljøforbedring, at
bestemme, at den referencemængde, der er til rådighed på denpågældende bedrift, stilles til rådighed for den hidtidige producent,hvis denne agter at fortsætte med mælkeproduktion
— på grundlag af objektive kriterier fastsætte, i hvilke regioner og
indsamlingsområder overdragelser af referencemængder mellemproducenter fra bestemte kategorier uden overdragelser af dentilsvarende jord er tilladt med henblik på at forbedre mælkeproduk-tionens struktur
— efter anmodning fra producenten til den kompetente myndighed
eller til den organisation, som myndigheden har udpeget, tilladeoverdragelse af referencemængder uden tilsvarende overdragelse afjord eller omvendt med henblik på at forbedre mælkeproduktionensstruktur på bedriftsniveau eller at muliggøre ekstensivering afproduktionen.
Indtil den 30. juni 1994 kan producenter, der råder over en reference-
mængde som nævnt i artikel 4, stk. 3, dog ikke benytte sig af nærvæ-rende artikels bestemmelser, med undtagelse af stk. 1, tredje led.
Artikel 9
I denne forordning forstås ved:
a)mælk: det produkt, der fremkommer ved malkning af en eller flere
køer
b)andre mejeriprodukter: navnlig fløde, smør og ost
c)producent: landmand, fysisk eller juridisk person eller sammenslut-
ningaffysiskeellerjuridiskepersoner,hvisbedriftliggerpåFælles-skabets geografiske område, og
— som sælger mælk eller andre mejeriprodukter direkte til forbru-
geren
— og/eller leverer til opkøberen
d)bedrift: samling af produktionsenheder, hvis drift ledes af produ-
centen, og som ligger på Fællesskabets geografiske område
e)opkøber:envirksomhedellerensammenslutning,deropkøbermælk
eller andre mejeriprodukter hos producenten
— for at behandle eller forarbejde dem
— for at sælge dem videre til en eller flere virksomheder, der
behandler eller forarbejder mælk eller andre mejeriprodukter.
Som opkøber betragtes imidlertid også en sammenslutning af opkø-
bere fra samme geografiske område, der for medlemsstaternesregning udfører de nødvendige administrative og regnskabsmæssigeopgaver i forbindelse med betaling af afgiften. I forbindelse meddenne bestemmelses anvendelse betragtes Grækenland som étgeografiskområde,hvoretoffenligtorgankansidestillesmedoven-nævnte sammenslutning af opkøbere
f)virksomhed, der behandler eller forarbejder mælk eller andre meje-
riprodukter: en virksomhed eller en sammenslutning, der foretager
indsamling, emballering, oplagring, afkøling og forarbejdning afmælk, eller som begrænser sin mejerivirksomhed til en af disseprocesser
1992R3950 — DA — 03.01.1993 — 000.001 — 8
▼B
g)leverance: enhver leverance af mælk eller andre mejeriprodukter,
uansetomtransportenbesørgesafproducenten,afopkøberen,afdenvirksomhed, der behandler eller forarbejder disse produkter, eller aftredjemand
h)mælk eller mælkeækvivalent, der sælges direkte til konsum: mælk
ellermejeriprodukteromregnettilmælkeækvivalent,dersælgesellerafstås gratis uden mellemkomst af en virksomhed, der behandlereller forarbejder mælk eller andre mejeriprodukter.
Artikel 10
Afgiften betragtes som en del af de interventioner, der er bestemt til
regulering af landbrugsmarkederne, og den anvendes til finansiering afudgifter i mejerisektoren.
Artikel 11
Gennemførelsesbestemmelsernetildenneforordning,navnligdekende-
tegn ved mælk, herunder fedtindholdet, der betragtes som repræsenta-tive ved fastsættelsen af de mælkemængder, der er leveret eller opkøbt,vedtages efter fremgangsmåden i artikel 30 i forordning (EØF) nr.804/68(
1).
Artikel 12
Forordning (EØF) nr. 857/84 og (EØF) nr. 2074/92 ophæves.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes fra den 1. april 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.
(1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. Forordningen er senest ændret ved
forordning (EØF) nr. 2071/92 (EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 64).