1999R0528 — DA — 01.11.2001 — 002.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

▼M2

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 528/1999

af 10. marts 1999

om fastsættelse af foranstaltninger for at forbedre olivenolie- og spiseolivenproduktionens kvalitet

▼B

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer ( 1 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1638/98 ( 2 ), særlig artikel 5, stk. 11, og ud fra følgende betragtninger: ud fra følgende betragtninger: Efter artikel 5 i forordning nr. 136/66/EØF anvendes 1,4 % af den produktionsstøtte, der tildeles olivenproducenterne, til finansiering af aktioner på regionalt plan i medlemsstaterne til forbedring af olivenproduktionens kvalitet og dens miljøvirkning; de aktioner, der skal gennemføres, bør anføres nærmere, og de opgaver, der kan betros producentorganisationerne, bør fastlægges; på grund af finansieringens oprindelse bør de aktioner, der skal gennemføres, direkte vedrøre landbrugerne og møllerne; de pågældende aktioner tager sigte på at producere kvalitetsjomfruolie på betingelser, der bevarer eller forbedrer miljøet; aktionerne bør derfor dels bidrage til at forsyne møllerne med oliven med de efterspurgte egenskaber og dels forbedre betingelserne for udvinding og opbevaring af jomfruolier; for bedre at tilpasse sig virkeligheden i den samlede sektor skal aktionerne til forbedring af kvaliteten gennemføres i en cyklus på 12 måneder, der begynder den 1. maj hvert år; de aktioner, der skal gennemføres i hver cyklus, skal indgå i et nationalt program; medlemsstaterne står for udarbejdelsen og gennemførelsen af deres nationale programmer; udgifterne til hver cyklus skal baseres på tilbageholdelsen i støtten for produktionen i produktionsåret forud for det produktionsår, hvor det pågældende program begynder; Kommissionen anslår produktionen efter artikel 17a, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2261/84 af 17. juli 1984 om almindelige regler for støtte til olivenolieproduktion og producentorganisationer ( 3 ), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1639/98 ( 4 ); udgifterne til gennemførelsen af et program skal forvaltes og kontrolleres på nationalt plan efter EF-reglerne; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fedtstoffer — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

▼M2

1. Denne forordning indeholder de aktioner, der skal gennemføres, og bestemmelserne for på regionalt plan at forbedre olivenolie- og spiseolivenproduktionens kvalitet og dens miljøvirkning.

▼B

2. Aktionerne vedrører produktionscyckler på 12 måneder, der begynder hver den 1. maj, og angår:

a) bekæmpelse af olivenfluen og eventuelt andre skadegørere, herunder kontrol-, alarm- og evalueringsordninger

▼M2

b) forbedring af betingelserne for dyrkning og behandling af oliventræer, høst, oplagring og forarbejdning af oliven samt oplagring af de producerede olier og spiseoliven

c) teknisk bistand til olivendyrkerne, møllerne og de spiseolivenforarbejdende virksomheder for at forbedre miljøet samt forbedre olivenproduktionens kvalitet og olivens forarbejdning til olie og spiseoliven

d) miljøvenlig bortskaffelse af olieforarbejdnings- og olivenforarbejdningsrester

e) uddannelse, formidling af viden og demonstrationer for at oplyse landbrugerne, møllerne og de spiseolivenforarbejdende virksomheder om olivenolie- og spiseolivenproduktionens kvalitet og miljøvirkning

▼B

f) opførelse eller forvaltning på regions- eller provinsniveau eller via producentorganisationer af laboratorier for analyse af jomfruoliens egenskaber

▼M2

g) samarbejde med organer, der er specialiseret i gennemførelse af programmer for forskning i forbedring af jomfruolie- og spiseolivenproduktionens kvalitet med sideløbende forbedring af miljøet.

▼B

3. Metoder for integreret biologisk bekæmpelse foretrækkes i forbindelse med de i stk. 2, litra a) og b), omhandlede aktioner.

▼M2

De insekticider, der skal sættes ind mod olivenfluen, skal anvendes med proteinlokkemad som bæremateriale. På særlige betingelser og under ledelse af de organer, der forskriver behandlingerne, kan anvendelsen af insekticider efter andre metoder dog tillades. Disse insekticider samt deres anvendelsesmåde skal være af en sådan art, at reststofferne i oliven fra behandlede olivendyrkningsområder og i den olie og de spiseoliven, der er fremstillet af disse oliven, ikke overstiger de maksimumsværdier, der er tilladt i EF-reglerne.

▼B

Artikel 2

1. Hvert berørt medlemsstat udarbejder senest den 31. marts hvert år et program for de aktioner, der påtænkes for den følgende produktionscyklus.

Programmet omfatter bl.a.:

a) en detaljeret beskrivelse af de påtænkte aktioner med angivelse af deres varighed og omkostninger

b) en liste over samtlige nødvendige produkter og materialer med angivelse af deres pris pr. enhed

c) en liste over de centre, organer eller producentorganisationer, der gennemfører aktionerne.

Kontrakterne eller aftalerne med de centre, organer eller producentorganisationer, der gennemfører aktionerne, eller de administrative foranstaltninger, som medlemsstaten træffer over for nævnte centre, organer eller producentorganisationer, indgås eller vedtages, så at de får virkning fra begyndelsen af den pågældende produktionscykel. Disse kontrakter eller aftaler kan løbe over flere år, hvis der tages højde for ændringer, der bliver nødvendige som følge af de efterfølgende programmer. De udfærdiges efter den model for standardkontrakt, som Kommissionen stiller til deres rådighed.

Programmet godkendes og gennemføres under den pågældende medlemsstats ansvar.

2. Inden den 1. maj hvert år meddeler hver producerende medlemsstat Kommissionen listen over de aktioner, der påtænktes for den følgende produktionscyklus, klassificeret efter de artikel 1, stk. 2, omhandlede kategorier aktioner, samt de skønnede udgifter.

Artikel 3

1. Udgifterne til de aktioner, der er fastsat i nærværende forordning, finansieres over midler fra den tilbageholdelse i produktionsstøtten, der foretages efter artikel 5 i forordning nr. 136/66/EØF.

2. Kommissionen fastlægger efter den procedure, der er fastsat i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EØF, for hver produktionscyklus som omhandlet i artikel 1, stk. 2, og for hver producerende medlemsstat lofterne for finansiering af aktioner, der er berettiget til støtte fra EUGFL, Garantisektionen.

Lofterne beregnes på grundlag af tilbageholdelsen i støtten for den produktion, der anslås efter artikel 17a, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2261/84, for det produktionsår, der slutter før produktionsåret for begyndelsen af den pågældende produktionscyklus.

▼M1

Lofterne tilpasses ud fra forskellen i de beregninger af tilbageholdelsen i støtten, der er baseret på den anslåede produktion og den faktiske produktion for produktionsåret før det produktionsår, som lofterne fastsættes på grundlag af i henhold til andet afsnit.

▼B

3. Dækker de i stk. 1 omhandlede midler ikke udgifterne til nogle af de aktioner, der er fastsat i programmet for en produktionscyklus, kan medlemsstaten yde et supplerende finansielt tilskud på højst 50 % af EF-finansieringen af hver af de pågældende aktioner. Tilskuddet må ikke hidrøre fra en tilbageholdelse i produktionsstøtten.

Artikel 4

1. Udgifterne til det program, som en medlemsstat har fastsat, er kun støtteberettiget efter nærværende forordning, hvis de pågældende aktioner ikke er omfattet af anden EF-finansiering.

Dog finansieres kun højst 75 % af udgifterne til:

— nødvendige behandlinger i forbindelse med de i artikel 1, stk. 2, litra a), omhandlede aktioner

— aflønning af personalet på de i artikel 1, stk. 2, litra f), omhandlede laboratorier.

2. Kontrahentens, herunder eventuelle underleverandørers, generalomkostninger er begrænset til højst 2 % af de samlede støtteberettigede udgifter.

Artikel 5

1. Betalinger vedrørende:

— kontrakter og aftaler, som den pågældende medlemsstat har indgået med de centre, organer eller producentorganisationer, der gennemfører aktionerne, eller

— administrative foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet over for nævnte centre, organer eller producentorganisationer

1. sker mod fremlæggelse af bevisdokumenter for de afholdte udgifter og efter myndighedernes kontrol af disse bevisdokumenter samt af, om de fastsatte forpligtelser er overholdt.

Det ansvarlige organ foretager de i foregående afsnit fastsatte betalinger inden en frist på 60 kalenderdage fra modtagelsen af ansøgningen. Denne frist kan dog suspenderes på ethvert tidspunkt af perioden på 60 dage efter den første registrering af betalingsanmodningen ved meddelelse til kreditorkontrahenten om, at hans fordring ikke opfylder kravene til behandling, enten fordi fordringen ikke er forfalden eller ikke er støttet på de krævede bevisdokumenter, eller hvis det ansvarlige organ finder det nødvendigt at modtage yderligere oplysninger eller foretage kontrol. Fristen fortsætter med at løbe fra datoen for modtagelse af de ønskede oplysninger, som skal fremsendes inden 30 kalenderdage. Hvis fristen for betalinger overskrides, nedsættes de beløb, der tilbagebetales til medlemsstaten, jf. reglerne i artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 296/96, bortset fra tilfælde af force majeure ( 5 ).

2. Kontrakten eller aftalen kan først indgås, når der er stillet en sikkerhed på 15 % af maksimumsbeløbet for Fællesskabets finansiering for at sikre en korrekt gennemførelse af kontrakten. Sikkerheden stilles på betingelserne i afsnit III i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 ( 6 ).

Hvis kontrahenten er et offentligretligt eller et halvoffentligt organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i første afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres af det kompetente organ, hvis denne myndighed påtager sig

— at sørge for en korrekt gennemførelse af de indgåede forpligtelser

— og efterprøve, om de modtagne beløb er anvendt til gennemførelsen af de indgåede forpligtelser.

Beviset for stillelse af sikkerheden skal være det ansvarlige organ i hænde inden udløbet af den i stk. 1, andet afsnit, omhandlede frist.

3. Primærkravet i artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85 er gennemførelse af foranstaltningerne i kontrakten.

4. I tilfælde af flerårige kontrakter eller aftaler beregnes sikkerheden på grundlag af værdien af hver årsdel i kontrakten.

5. Sikkerheden frigives, når medlemsstaten har kontrolleret, om aktionerne er gennemført inden for de frister, der er fastsat i kontrakten eller aftalen, eller i den pågældende årsperiode.

6. Alle centre, organer eller producentorganisationer, der gennemfører aktioner, forelægger medlemsstaten senest to måneder fra den slutdato, der er fastsat for gennemførelsen af aktionerne, en detaljeret rapport om anvendelsen af de tildelte EF-midler og resultaterne af de pågældende aktioner. Fremlægges rapporten efter udløbet af fristen på to måneder, tilbageholdes 3 % af EF-tilskuddet pr. aktion for hver måned, der er påbegyndt efter udløbet af denne frist.

Artikel 6

1. Senest 30 kalenderdage fra datoen fra kontraktens underskrivelse kan kontrahenten indgive en forskudsansøgning til det kompetente organ, ledsaget af sikkerheden i stk. 3. Når fristen er udløbet, kan der ikke mere ansøges om forskud.

Forskuddet kan højst dække 30 % af Fællesskabets tilskud.

2. Det kompetente organ skal udbetale forskuddet senest 30 kalenderdage efter at forskudsansøgningen blev indgivet. Hvis fristen overskrides, anvendes artikel 4 i forordning (EF) nr. 296/96.

3. Forskuddet udbetales under forudsætning af, at kontrahenten over for det kompetente organ stiller en sikkerhed svarende til 110 % af forskuddet på betingelserne i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.

Hvis kontrahenten er et offentligretligt eller et halvoffentligt organ, kan en skriftlig garanti svarende til den i den foregående afsnit omhandlede procentsats fra den tilsynsførende myndighed dog accepteres af det kompetente organ, hvis myndigheden forpligter sig til at udbetale sikkerhedsbeløbet i tilfældet af, at retten til forskuddet ikke er fastslået.

4. Sikkerhederne frigives, når:

— bevisdokumenterne for de afholdte udgifter er fremsendt til den pågældende medlemsstat

— bevisdokumenterne er kontrolleret og det er konstateret, at de fastsatte forpligtelser er opfyldt.

Artikel 7

Inddrages de i artikel 5 og 6 omhandlede sikkerheder eller foretages de i artikel 5, stk. 6, omhandlede tilbageholdelser, trækkes de pågældende beløb fra de udgifter, som Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, finansierer.

Artikel 8

1. De producerende medlemsstater, der gennemfører et program, anvender en kontrolordning, der sikrer, at de aktioner, der er fastsat i programmet, og som EF-finansieres, gennemføres korrekt. Med henblik herpå foretager de pågældende medlemsstater:

— en administrativ og regnskabsmæssig kontrol af de påløbne omkostninger

— en kontrol bl.a. på stedet af, om aktionerne er gennemført efter bestemmelserne i kontrakten eller aftalen eller ifølge de administrative foranstaltninger.

2. De pågældende medlemsstater underretter Kommissionen om de fastsatte kontrolforanstaltninger samtidig med at de fremsender de i artikel 2, stk. 2, omhandlede oplysninger.

Kommissionen kan anmode medlemsstaterne om enhver ændring af kontrolordningen, den måtte finde nødvendig.

3. De pågældende medlemsstater udarbejder en kortfattet rapport om programmets gennemførelse og de foretagne kontrolforanstaltninger og sender den til Kommissionen senest den 1. oktober efter hver produktionscyklus.

Rapporten indeholder et resumé af de fastsatte og gennemførte aktioner, der klassificeres efter de i artikel 2, stk. 2, omhandlede kategorier, og omkostningerne og den foretagne kontrol for hver af dem samt en evaluering af resultaterne, deres miljøvirkning og opståede vanskeligheder.

Artikel 9

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

( 1 ) EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66.

( 2 ) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 32.

( 3 ) EFT L 208 af 3. 8. 1984, s. 3.

( 4 ) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 38.

( 5 ) EFT L 39 af 17. 2. 1996, s. 5.

( 6 ) EFT L 205 af 3. 8. 1985, s. 5.