1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 28. marts 1983
om fastlæggelse af anvendelsesområdet for artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF for så
vidt angår fritagelse for merværdiafgift ved visse former for endelig indførsel af goder
(83/181/EØF)
(EFT L 105 af 23.4.1983, s. 38)
Berigtiget ved:
►C1Berigtigelse, EFT L 270 af 2.10.1990, s. 26 (83/181/EØF)
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 28. marts 1983
om fastlæggelse af anvendelsesområdet for artikel 14, stk. 1, litra
d), i direktiv 77/388/EØF for så vidt angår fritagelse for merværdi-
afgift ved visse former for endelig indførsel af goder
(83/181/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 99 og 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
I medfør af artikel 14, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 77/388/EØF af
17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning omomsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beret-ningsgrundlag(
4), afgiftsfritager medlemsstaterne med forbehold af
andre fællesskabsbestemmelser på betingelser, som de fastsætter med
henblikpå at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og
misbrug, endelig indførsel af goder, som er berettiget til anden toldfri-tagelse end den, der følger af den fælles toldtarif, eller som kunne haveopnået sådan fritagelse, hvis de var blevet indført fra et tredjeland;
ifølge artikel 14, stk. 2 i nævnte direktiv skal Kommissionen forelægge
Rådet forslag med henblikpå indførelse af fællessk absbestemmelserom skatter og afgifter, der præciserer anvendelsesområdet for de i stk.1 nævnte fritagelser og de nærmere regler for disses praktiske gennem-førelse;
det er ønskeligt, at der skabes en så snæver forbindelse som mulig
mellem toldordningen og medværdiafgiftsordningen, men der må vedanvendelsen af sidstnævnte ordning tages hensyn til den forskelligemålsætning og struktur for told og merværdiafgift;
der bør fastlægges forskellige merværdiafgiftsordninger, alt efter om
der er tale om indførsel fra tredjelande eller om indførsel fra andremedlemsstater i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde målenefor harmoniseringen af skatter og afgifter, og der må kun indrømmes
afgiftsfritagelse ved indførsel, såfremt der ikke opstår fare for, at frita-
gelsen griber ind i konkurrenceforholdene på hjemmemarkedet;
en række af de i øjeblikket gældende afgiftsfritagelser i medlemssta-
terne er en følge af konventioner med tredjelande eller andre
medlemsstater, der på grund af deres formål kun vedrører signatar-
staten; det forekommer ikke hensigtsmæssigt på EF-plan at fastlæggevilkårene for indrømmelse af sådanne fritagelser, og det er derfortilstrækkeligt at bemyndige de pågældende medlemsstater til at opret-holde dem —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Anvendelsesområdet for de merværdiafgiftsfritagelser, der er
nævnt i artikel 14, stk. 1, litra d), i direktiv 77/388/EØF, samt reglernefor den praktiske anvendelse af disse fritagelser, som er omhandlet i1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 2
(1) EFT nr. C 171 af 11. 7. 1980, s. 8.
(2) EFT nr. C 50 af 9. 3. 1981, s. 106.
(3) EFT nr. C 300 af 18. 11. 1980, s. 11.
(4) EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.
▼B
nævnte direktivs artikel 14, stk. 2, fastlægges i henhold til nærværende
direktiv. I henhold til nævnte artikel anvender medlemsstaterne de inærværende direktiv nævnte fritagelser på betingelser som de fastsætter
for at sikre en korrekt og enkel anvendelse og med henblik på at
forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug.
2. Ved anvendelsen af dette direktiv forstås ved:
a) »indførsel«, indførsel i henhold til artikel 7 i direktiv 77/388/EØF,
samt overgang til fri omsætning, når varen ikke længere er underen af de i artikel 16, stk. 1 A i nævnte direktiv fastsatte ordningereller under en ordning for midlertidig toldfri indførsel eller for
transit;
b) »personlige ejendele«, genstande, der er beregnet til de pågældendes
personlige brug eller til brug i deres husholdning.
»Personlige ejendele« omfatter specielt— løsøre og bohave;
— cykler og motorcykler, motorkøretøjer til privat brug samt
påhængsvogne hertil, campingvogne, lystfartøjer og privatfly.
»Personlige ejendele« omfatter endvidere husholdningsvarer
svarende til en families normale forbrug, selskabsdyr og ridedyr.
Disse genstande må ikke ved deres beskaffenhed eller mængde give
anledning til formodning om, at indførslen sker i erhvervsmæssigtøjemed, og de må ikke være bestemt til økonomisk virksomhed i
henhold til artikel 4 i direktiv 77/388/EØF. Dog omfatter personlige
ejendele også transportabelt værktøj, udstyr eller instrumenter, derer nødvendige for udøvelsen af den pågældendes erhverv;
c) »løsøre og bohave«, personligt udstyr, hvidevarer, møbler og udstyr
beregnet til de pågældendes personlige brug eller til brug i dereshusholdning;
d) »alkoholholdige produkter«, produkter (øl, vin, aperitiffer på basis
af vin eller alkohol, akvavit, likør og alkoholholdige drikkevarerosv.) henhørende under pos. 22.03—22.09 i den fælles toldtarif;
e) »Fællesskab«, de områder af medlemsstaterne, hvor direktiv 77/388/
EØF anvendes.
AFSNIT I
INDFØRSEL FRA LANDE UDEN FOR FÆLLESSKABET AF PERSON-
LIGE EJENDELE TILHØRENDE PRIVATPERSONER
Kapitel I
Personlige ejendele tilhørende fysiske personer der flytter deres
sædvanlige opholdssted fra et tredjeland til Fællesskabet
Artikel 2
Med forbehold af artikel 3—10 indrømmes der fritagelse for merværdi-
afgift for personlige ejendele, der indføres af fysiske personer, der
ændrer sædvanligt opholdssted fra et land uden for Fællesskabet til enaf Fællesskabets medlemsstater.
Artikel 3
Afgiftsfritagelsen er begrænset til personlige ejendele, som,
a) medmindre der kan godtgøres særlige omstændigheder, har været i
den pågældendes besiddelse og, såfremt det drejer sig om genstande,
som ikke kan fortæres, har været benyttet af denne på det tidligeresædvanlige opholdssted i mindst 6 måneder, inden vedkommendeophørte med at have sit sædvanlige opholdssted uden for Fælles-skabet;
b) agtes at benytte til samme formål på det nye sædvanlige opholds-
sted.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 3
▼B
Medlemsstaterne kan desuden lade fritagelsen være betinget af, at de
har været pålagt den normale told- og/eller afgiftsbelastning enten i op-rindelseslandet eller i det seneste opholdsland.
Artikel 4
Der kan kun indrømmes afgiftsfritagelse til personer, der har haft
sædvanligt opholdssted uden for Fællesskabet i en sammenhængendeperiode på mindst 12 måneder.
De kompetente myndigheder kan dog gøre undtagelser fra denne regel,
når den pågældende kan dokumentere, at det virkelig var hans hensigtat opholde sig uden for Fællesskabet i mindst 12 måneder.
Artikel 5
Afgiftsfritagelsen omfatter ikke
a) alkoholholdige produkter;
b) tobakog tobak svarer;
c) erhvervskøretøjer;
d) materiel til anvendelse i erhvervsmæssigt øjemed, bortset fra trans-
portabelt værktøj, udstyr eller instrumenter.
Køretøjer til blandet kørsel, der anvendes i handels- eller erhvervsmæs-
sigt øjemed, kan ligeledes udelukkes fra fritagelse.
Artikel 6
Medmindre der foreligger særlige omstændigheder, indrømmes der kun
afgiftsfritagelse for personlige ejendele, der er angivet til endeligindførsel inden 12 måneder fra den dato, hvor den pågældende faktisketablerer sit sædvanlige opholdssted i den medlemsstat, til hvilkenindførslen foretages.
Personlige ejendele kan indføres ad flere gange inden for den frist, der
er angivet i første afsnit.
Artikel 7
1. I de første tolv måneder efter datoen for angivelsen til endelig
indførsel kan personlige ejendele hverken udlånes, pantsættes udlejes
eller overdrages mod eller uden vederlag, uden at de kompetentemyndigheder først underrettes herom.
2. Udlån, pantsætning, udlejning eller overdragelse, der foretages
inden udløbet af den i stk. 1 anførte tidsfrist, medfører erlæggelse af
merværdiafgift på de pågældende goder efter de satser, der var
gældende på tidspunktet for udlånet, pantsætningen, udlejningen elleroverdragelsen, og på grundlag af godernes beskaffenhed og værdi somkonstateret eller godkendt af de kompetente myndigheder på dette tids-punkt.
Artikel 8
1. Uanset artikel 6, stk. 1, kan der indrømmes afgiftsfritagelse for
personlige ejendele, der er indført endeligt, inden den pågældende etab-lerer sit sædvanlige opholdssted i den medlemsstat, til hvilkenindførslen foretages, dersom vedkommende forpligter sig til inden 6
måneder faktisk at etablere sit sædvanlige opholdssted der. I forbin-
delse med denne forpligtelse skal der stilles en sikkerhed, hvis art ogstørrelse fastlægges af de kompetente myndigheder.
2. Ved anvendelse af stk. 1 beregnes den i artikel 3 fastsatte frist fra
dagen for indførslen i den pågældende medlemsstat.
Artikel 9
1. Forlader den pågældende på grund af erhvervsmæssige forplig-
telser det land uden for Fællesskabet, hvor han havde sædvanligtopholdssted, uden samtidig at etablere sit sædvanlige opholdssted på1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 4
▼B
en medlemsstats område, men med det fortsæt senere at gøre dette, kan
de kompetente myndigheder indrømme afgiftsfritagelse ved indførsel afpersonlige ejendele, som den pågældende i dette øjemed flytter til
nævnte område.
2. Afgiftsfritagelse for de i stk. 1 anførte personlige ejendele
indrømmes på de betingelser, der er fastsat i artikel 2—7, idet
a) de frister, der er fastsat i artikel 3, litra a), og i artikel 6, stk. 1,
beregnes fra indførselsdatoen;
b) den frist, der omhandles i artikel 7, stk. 1, beregnes fra den dato,
hvor den pågældende faktisk etablerer sit sædvanlige opholdsstedpå en medlemsstats område.
3. For at opnå afgiftsfritagelse skal den pågældende desuden
forpligte sig til faktisk at etablere sit sædvanlige opholdssted på en
medlemsstats område inden for en periode, der fastlægges af de kompe-
tente myndigheder alt efter den foreliggende situation. I forbindelsemed denne forpligtelse, kan de kompetente myndigheder kræve, at derstilles en sikkerhed, hvis art og størrelse de fastlægger.
Artikel 10
De kompetente myndigheder kan gøre undtagelser fra artikel 3, litra a)
og b), artikel 5, litra c) og d), og artikel 7, når en person flytter sitsædvanlige opholdssted fra et land uden for Fællesskabet til en
medlemsstats område som følge af ekstraordinære politiske omstændig-
heder.
Kapitel II
Varer, som indføres i forbindelse med indgåelse af ægteskab
Artikel 11
1. Med forbehold af artikel 12—15 indrømmes der fritagelse for
personligt udstyr og løsøre og bohave, også nyt, som tilhører en person,der flytter sit sædvanlige opholdssted fra et land uden for Fællesskabettil en medlemsstats område som følge af indgåelse af ægteskab.
2. Der indrømmes ligeledes afgiftsfritagelse for gaver, der sædvan-
ligvis gives ved et bryllup, og som af personer, der har deres
sædvanlige opholdssted i et land uden for Fællesskabet, foræres denperson, der er omhandlet i stk. 1. Fritagelsen gælder for gaver, hvisenhedsværdi ikke overstiger 200 ECU. Medlemsstaterne kan dogindrømme fritagelse, i tilfælde af at beløbet på 200 ECU overskrides,
for så vidt den enkelte gaves værdi ikke overstiger 1 000 ECU.
3. Medlemsstaterne kan lade afgiftsfritagelsen for de i stk. 1
omhandlede varer være betinget af, at de har været pålagt den normaletold- og/eller afgiftsbelastning enten i oprindelseslandet eller i detseneste opholdsland.
Artikel 12
Fritagelse efter artikel 11 indrømmes kun personer, der
a) har haft sædvanligt opholdssted i et land uden for Fællesskabet i en
sammenhængende periode på mindst 12 måneder. Denne bestem-
melse kan dog fraviges, såfremt den pågældende virkelig havde til
hensigt at opholde sig uden for Fællesskabet i mindst 12 måneder;
b) dokumenterer, at de har indgået ægteskab.
Artikel 13
Fritagelsen omfatter ikke alkoholholdige produkter, tobak og tobaks-
varer.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 5
▼B
Artikel 14
1. Medmindre der foreligger særlige omstændigheder, indrømmes
der kun fritagelse for så vidt angår goder, der er endeligt indført
— tidligst 2 måneder inden den fastsatte bryllupsdag. I dette tilfælde
kan afgiftsfritagelsen betinges af, at der stilles en passende
sikkerhed, hvis beskaffenhed og værdi fastlægges af de kompetente
myndigheder, og
— senest 4 måneder efter bryllupsdagen.
2. De i artikel 11 omhandlede goder kan indføres ad flere gange
idenfor den frist, der er omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel.
Artikel 15
1. I de første tolv måneder efter datoen for angivelsen til endelig
indførsel må de personlige ejendele hverken udlånes, pantsættes,udlejes eller overdrages mod eller uden vederlag, uden at de kompe-tente myndigheder forinden underrettes herom.
2. Udlån, pantsætning, udlejning eller overdragelse, der foretages
inden udløbet af den i stk. 1 anførte tidsfrist, medfører erlæggelse af
merværdiafgift på de pågældende ejendele efter de satser, der vargældende på datoen for udlånet, pantsætningen, udlejningen eller over-dragelsen, og på grundlag af ejendelenes beskaffenhed og værdi somkonstateret eller godkendt af de kompetente myndigheder på sammedato.
Kapitel III
Personlige ejendele erhvervet ved arv
Artikel 16
Med forbehold af artikel 17—19 indrømmes der fritagelse for så vidt
angår personlige ejendele, som en fysiskperson, der har sædvanligt
opholdssted i en medlemsstat, erhverver ved legal arv eller testa-
mentsarv.
Artikel 17
Afgiftsfritagelsen omfatter ikke
a) alkoholholdige varer;
b) tobakog tobak svarer;
c) erhvervskøretøjer;
d) materiel til erhvervsmæssig brug, bortset fra transportabelt værktøj,
udstyr eller instrumenter, der var nødvendige for afdødes erhverv;
e) lagerbeholdninger af råstoffer og færdigvarer eller halvfabrikata;
f) husdyrbesætninger og beholdninger af landbrugsprodukter, som
overstiger en families normale behov.
Artikel 18
1. Der indrømmes kun fritagelse for så vidt angår ejendele, der er
endeligt indført senest 2 år efter overtagelsen deraf (endelig opgørelse
af arven).
Vedkommende myndigheder kan dog under særlige omstændigheder
indrømme forlængelse af denne frist.
2. Ejendelene kan indføres ad flere gange inden for den frist, der er
anført i stk. 1.
Artikel 19
Artikel 16—18 finder tilsvarende anvendelse på personlige ejendele,
som en juridiskperson, der driver virk somhed uden vinding for øje,og som er etableret på en medlemsstats område, erhverver ved testa-mentsarv.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 6
▼B
AFSNIT II
ELEVERS OG STUDERENDES PERSONLIGE UDSTYR, SKOLEMATE-
RIALE, LØSØRE OG BOHAVE
Artikel 20
1. Der indrømmes fritagelse for så vidt angår personligt udstyr,
skolemateriale og brugt løsøre og bohave, der indgår i en normalmøblering af et værelse til en studerende, såfremt dette er beregnet tilpersonlig brug under studietiden og tilhører elever eller studerende,som bosætter sig i en medlemsstat for at studere.
2. I denne artikel forstås ved
a) »elev« eller »studerende« enhver, der er indskrevet ved en lærean-
stalt for dér at følge undervisningen på fuldtidsbasis;
b) »personligt udstyr«: hvidevarer, linned og beklædningsgenstande,
også nyt;
c) »skolemateriale«: genstande og redskaber (herunder regnemaskiner
og skrivemaskiner), der normalt anvendes af en elev eller stude-
rende ved studierne.
Artikel 21
Afgiftsfritagelsen kan indrømmes mindst én gang hvert skoleår.
AFSNIT III
INDFØRSLER AF RINGE VÆRDI
Artikel 22
Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser for så vidt angår indførsler,
hvis samlede værdi ikke overstiger 22 ECU.
Artikel 23
Fritagelsen omfatter ikke:
a) alkoholholdige varer;
b) parfume og toiletvand;
c) tobakog tobak svarer.
AFSNIT IV
INVESTERINGSGODER OG ANDET UDSTYR DER INDFØRES VED
OVERFLYTNING AF AKTIVITETER
Artikel 24
1. Med forbehold af medlemsstaternes industri- og handelspolitiske
bestemmelser og af artikel 25—28 kan medlemsstaten indrømme frita-gelse ved indførsel af investeringsgoder og andet udstyr tilhørendevirksomheder, som endeligt indstiller deres aktivitet i afsendelseslandetfor at udøve en lignende aktivitet i indførselsmedlemsstaten, og som
over for de kompetente myndigheder i indførselsmedlemsstaten på
forhånd har erklæret, at de vil indlede sådan aktivitet i medfør afartikel 22, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF.
Hvis den overflyttede virksomhed er en landbrugsbedrift, indrømmes
der ligeledes fritagelse for besætningen.
2. I stk. 1 forstås ved
— »aktivitet«, erhvervsvirksomhed i henhold til artikel 4 i direktiv 77/
388/EØF,
— »virksomhed«: en selvstændig økonomisk produktionsenhed eller
servicevirksomhed.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 7
▼B
Artikel 25
1. Den i artikel 24 omhandlede fritagelse er begrænset til investe-
ringsgoder og andet udstyr, som
a) undtagen i særtilfælde, der begrundes af omstændigheder, reelt har
været benyttet i virksomheden i mindst 12 måneder inden den dato,
hvor virksomheden ophørte sin aktivitet i det pågældende tredjeland;
b) agtes benyttet til samme formål efter overflytningen;
c) er bestemt til udøvelse af en aktivitet, der ikke er afgiftsfritaget i
henhold til artikel 13 i direktiv 77/388/EØF;
d) stemmer overens med den pågældende virksomheds art og størrelse.
2. Medlemsstaterne kan dog indrømme fritagelse for så vidt angår
investeringsgoder og udstyr, der fra en anden medlemsstat er indførtaf velgørende eller filantropiske organisationer i forbindelse med disses
overflytning til indførselsmedlemsstaten.
Denne fritagelse indrømmes dog kun, dersom vedkommende investe-
ringsgoder og udstyr ikke ved anskaffelsen var fritaget for moms imedfør af artikel 15, nr. 12, i direktiv 77/388/EØF.
3. Indtil de i artikel 17, stk. 6, første afsnit, i direktiv 77/388/EØF
omhandlede fælles regler træder i kraft, kan medlemsstaterne helt ellerdelvis undlade at indrømme fritagelse for investeringsgoder, for hvilke
de har gjort brug af bestemmelserne i samme stykkes andet afsnit.
Artikel 26
Fritagelsen omfatter ikke virksomheder, der er etableret uden for
Fællesskabet, og hvis overflytning til en medlemsstats område skyldes
eller foretages med henblikpå fusion med eller optagelse i en virk -somhed, der er etableret i Fællesskabet, uden at der indledes en nyaktivitet.
Artikel 27
Fritagelsen omfatter ikke
a) transportmidler, der ikke har karakter af produktions- eller service-
midler,
b) levnedsmidler eller foder af enhver art,
c) brændstoffer og lagerbeholdninger af råstoffer, færdigvarer eller
halvfabrikata,
d) husdyr, der ejes af kreaturhandlere.
Artikel 28
Undtagen i særtilfælde, der begrundes af omstændighederne,
indrømmes den i artikel 24 omhandlede fritagelse kun for så vidt
angår investeringsgoder og udstyr, der er indført inden 12 måneder fra
den dato, hvor virksomheden indstillede sin aktivitet i afsendelses-landet.
AFSNIT V
INDFØRSEL AF VISSE LANDBRUGSPRODUKTER ELLER AF
PRODUKTER TIL ANVENDELSE I LANDBRUGET
Kapitel I
Produkter, der fremstilles af landbrugere i Fællesskabet på ejen-
domme i en anden stat end indførselsstaten
Artikel 29
1. Med forbehold af artikel 30 og 31 indrømmes der fritagelse for så
vidt angår agerbrugs-, husdyrbrugs-, biavls-, havebrugs- og skovbrugs-produkter hidrørende fra ejendomme i et land i umiddelbar nærhed afindførselsmedlemsstatens område, når disse ejendomme drives af land-1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 8
▼B
brugere, hvis hovedvirksomhed er beliggende i denne medlemsstat i
umiddelbar nærhed af det pågældende land.
2. For at husdyrbrugsprodukter kan omfattes af stk. 1 må de stamme
fra dyr, der er opdrættet erhvervet eller indført på indførselsmedlems-statens almindelige beskatningsvilkår.
3. Der indrømmes fritagelse for så vidt angår racerene heste på 6
måneder eller derunder, der er født uden for indførselsmedlemsstaten
af dyr, som er gjort drægtige i denne medlemsstat og efterfølgendeudført midlertidigt med henblikpå at føde.
Artikel 30
Fritagelsen er begrænset til produkter som ikke er behandlet på anden
måde, end hvad der er normalt efter høst eller fremstilling.
Artikel 31
Der indrømmes kun fritagelse for så vidt angår produkter, der indføres
af landbrugeren eller for dennes regning.
Artikel 32
Dette kapitel finder tilsvarende anvendelse på produkter, der stammer
fra fiskeri eller fiskeopdræt i søer og vandløb, der grænser op til indfør-selsmedlemsstatens område, udøvet af fiskere etableret i dennemedlemsstat, samt for produkter, der stammer fra jagt på disse søer og
vandløb, udøvet af jægere etableret i indførselsmedlemsstaten.
Kapitel II
Frø, sædekorn, gødning og produkter, der kræves til behandling af
jordbund og planter
Artikel 33
Med forbehold af artikel 34 indrømmes der fritagelse for så vidt angår
frø, sædekorn, gødning og produkter til behandling af jordbund ogplanter, og som dels er bestemt til brug på ejendomme, der er belig-gende i en medlemsstat i umiddelbar nærhed af et land uden for
Fællesskabet eller en anden medlemsstat, og dels bruges af landbru-
gere, hvis bedrift er beliggende i det pågældende land uden forFællesskabet eller den pågældende anden medlemsstat i umiddelbarnærhed af indførselsmedlemsstatens område.
Artikel 34
1. Fritagelsen er begrænset til de mængder frø sædekorn, gødning og
andre produkter, der svarer til den pågældende ejendoms driftsbehov.
2. Der indrømmes kun fritagelse for så vidt angår frø, sædekorn,
gødning og andre produkter, der af den pågældende landbruger selv
eller for dennes regning indføres direkte i indførselsmedlemsstaten.
3. Fritagelsen kan af indførselsmedlemsstaten gøres betinget af
gensidighed.
AFSNIT VI
INDFØRSEL AF TERAPEUTISKE STOFFER, LÆGEMIDLER,
FORSØGSDYR OG BIOLOGISKE ELLER KEMISKE STOFFER
Kapitel I
Forsøgsdyr og biologiske og kemiske stoffer beregnet til forskning
Artikel 35
1. Der indrømmes fritagelse for så vidt angår:
a) dyr, som er særlig opdrættede med henblikpå anvendelse i labora-
torier og som udleveres gratis til dette formål;1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 9
▼B
b) biologiske og kemiske stoffer:
— som indføres gratis fra en anden medlemsstats område, eller
— som indføres fra lande uden for Fællesskabet inden for de
grænser og på de betingelser der er fastsat i artikel 60, stk. 1,litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983
om fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og
eksportafgifter(
1).
2. Fritagelse i henhold til stk. 1 omfatter kun dyr og biologiske eller
kemiske stoffer, der er bestemt
— enten til offentlige eller almennyttige institutioner med undervisning
eller videnskabelig forskning som hovedbeskæftigelse og til afde-linger af en offentlig eller en almennyttig institution, som harundervisning eller videnskabelig forskning som hovedbeskæftigelse,
— eller til private institutioner, der har undervisning eller videnska-
belig forskning som hovedbeskæftigelse, og som af vedkommendemyndigheder i medlemsstaterne har fået tilladelse til at modtage
disse forsendelser afgiftsfrit.
Kapitel II
Terapeutiske stoffer, der hidrører fra mennesker, og reagensmidler
til bestemmelse af blod- og vævstyper
Artikel 36
1. Med forbehold af fritagelsen i artikel 14, stk. 1 litra a), i direktiv
77/388/EØF og af artikel 37 nedenfor indrømmes der fritagelse for såvidt angår
a) terapeutiske stoffer, der hidrører fra mennesker,
b) reagensmidler til bestemmelse af blodtyper,
c) reagensmidler til bestemmelse af vævstyper.
2. I stk. 1 forstås ved
— »terapeutiske stoffer, der hidrører fra mennesker«: menneskeblod og
derivater deraf (rent menneskeblod, tørret plasma fra mennesker,
albumin fra mennesker, stabile opløsninger af proteiner i plasmafra mennesker, immunoglobulin fra mennesker og fibrinogen framennesker);
— »reagensmidler til bestemmelse af blodtyper«: alle reagensmidler,
der hidrører fra mennesker, dyr planter eller andet, til bestemmelseaf blodtyper og til sporing af uforenelighed af blod;
— »reagensmidler til bestemmelse af vævstyper«: alle reagensmidler,
der hidrører fra mennesker, dyr, planter eller andet, til bestemmelseaf vævstyper hos mennesker.
Artikel 37
Fritagelse indrømmes kun for så vidt angår varer, som
a) er beregnet til institutter eller laboratorier, der er godkendt af de
kompetente myndigheder, med henblik på anvendelse af disse varer
udelukkende i medicinsk eller videnskabeligt, ikke-erhvervsmæssigtøjemed;
b) er vedlagt en konformitetsattest, der er udstedt af et organ med
beføjelse hertil i det tredjeland, de hidrører fra;
c) er indeholdt i beholdere, der er forsynet med en speciel identifika-
tionsetiket.
Artikel 38
Fritagelsen omfatter også eventuelle specialemballager, som er nødven-
dige for transport af terapeutiske stoffer, der hidrører fra mennesker,1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 10
(1) Se side 1 i denne Tidende.
▼B
eller af reagensmidler til bestemmelse af blod- og vævstyper, samt af
eventuelle opløsningsvæsker og tilbehør der er nødvendige ved brugenaf nævnte stoffer og reagensmidler, og som forsendelserne måtte inde-
holde.
Kapitel III
Farmaceutiske produkter til brug ved internationale sportsarrange-
menter
Artikel 39
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår farmaceutiske produkter, der
skal bruges som lægemidler til personer eller dyr, der deltager i inter-
nationale sportsarrangementer, i det omfang det er nødvendigt for atdække deres behov under opholdet i indførselsmedlemsstaten.
AFSNIT VII
FORSENDELSER TIL VELGØRENDE ELLER FILANTROPISKE
ORGANISATIONER
Artikel 40
Medlemsstaterne har mulighed for at begrænse mængderne eller
værdien af de i artikel 41—55 omhandlede goder for at afbøde even-tuelt misbrug og for at imødegå væsentlig konkurrencefordrejning.
Kapitel I
Goder, der indføres til generelle formål
Artikel 41
1. Med forbehold af artikel 42 og 44 indrømmes der fritagelse for så
vidt angår:
a) helt nødvendige goder, der er erhvervet gratis, og som indføres af
statsorganer eller andre private velgørende eller filantropiske organi-sationer, der er godkendt af de kompetente myndigheder, medhenblikpå at blive uddelt gratis til trængende personer.
b) goder af enhver art, der af en person eller en organisation, der er
etableret i et andet land end indførselsmedlemsstaten, udenerhvervsmæssig interesse fra giverens side sendes gratis til statsligeeller andre private velgørende og filantropiske organisationer der ergodkendt af de kompetente myndigheder, med henblik på indsam-
ling af økonomiske midler under lejlighedsvis forekommende
velgørenhedsarrangementer til fordel for trængende personer;
c) udstyr og kontormateriale, der af en person eller en organisation der
er etableret i et andet land end indførselsmedlemsstaten, uden
erhvervsmæssig interesse fra giverens side sendes gratis til private
velgørende eller filantropiske organisationer, der er godkendt af dekompetente myndigheder, med henblik på udelukkende at skulleanvendes til disse organisationers drift eller til at opfylde deresvelgørende eller filantropiske formål.
2. Ved »helt nødvendige goder« forstås goder, der er nødvendige for
at tilfredsstille personernes umiddelbare behov, såsom fødevarer,
medicin, beklædningsgenstande og tæpper.
Artikel 42
Fritagelsen omfatter ikke:
a) alkoholholdige varer,
b) tobakog tobak svarer,
c) kaffe og te,
d) motorkøretøjer bortset fra ambulancer1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 11
▼B
Artikel 43
Der indrømmes kun fritagelse til organisationer, hvis regnskaber gør
det muligt for de kompetente myndigheder at kontrollere de foretagne
transaktioner, og som giver alle de garantier, der skønnes nødvendige.
Artikel 44
1. De i artikel 41 omhandlede goder må af den organisation, der har
opnået fritagelse, hverken udlånes, udlejes eller overdrages mod elleruden vederlag til andre formål end de i samme artikels stk. 1, litra a)og b) angivne, medmindre de kompetente myndigheder forinden under-rettes herom.
2. I tilfælde af udlån, udlejning eller overdragelse til en organisation,
som i medfør af artikel 41 og 43 kan opnå fritagelse, opretholdes frita-
gelsen, for så vidt organisationen benytter goderne i et øjemed, dergiver ret til denne fritagelse.
I andre tilfælde er udlån, udlejning eller overdragelse betinget af forud-
gående erlæggelse af merværdiafgiften efter de satser, der var gældendepå datoen for udlånet, udlejningen eller overdragelsen, samt på
grundlag af godernes beskaffenhed og værdi som konstateret eller
godkendt af de kompetente myndigheder på samme dato.
Artikel 45
1. Såfremt en organisation som omhandlet i artikel 41 ikke længere
opfylder betingelserne for at opnå fritagelse eller agter at anvendegoder, der er indført afgiftsfrit, til andre formål end de i nævnte artikelfastsatte, skal den underrette de kompetente myndigheder herom.
2. For goder, der fortsat besiddes af organisationer, der ikke længere
opfylder betingelserne for at opnå afgiftsfritagelse, erlægges mervær-
diafgiften efter de satser, der var gældende på den dato, hvor depågældende betingelser ophørte med at være opfyldt, samt på grundlagaf de pågældende goders beskaffenhed og værdi som konstateret ellergodkendt af de kompetente myndigheder på samme dato.
3. For goder, der af den organisation, der har opnået afgiftsfrita-
gelse, anvendes til andre formål end de i artikel 41 fastsatte, erlægges
merværdiafgiften efter de satser, der var gældende på datoen, frahvilken goderne anvendtes til andet formål, samt på grundlag af depågældende goders beskaffenhed og værdi som konstateret og godkendtaf de kompetente myndigheder på samme dato.
Kapitel II
Goder, der indføres til fordel for handicappede
Artikel 46
1. Der indrømmes fritagelse for så vidt angår goder, der er specielt
fremstillet med henblikpå uddannelse, besk æftigelse og indpasning i
samfundet af blinde samt andre fysiskeller psyk iskhandicappede, ogsom
a) indføres af institutioner eller organisationer, som hovedsageligt
varetager uddannelse af eller yder bistand til handicappede, og somaf de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er godkendt som
berettigede til afgiftsfri indførsel af sådanne goder, ►
C1og◄
b) uden erhvervsmæssig interesse fra giverens side foræres til en sådan
institution eller organisation.
2. Fritagelsen gælder også for reservedele, dele eller tilbehør, der er
tilpasset til de pågældende genstande samt for værktøj til vedligehol-
delse, kontrol, justering eller reparation af disse genstande, såfremtdisse reservedele, dele, tilbehør eller værktøj indføres samtidig medsådanne genstande, eller, såfremt de indføres senere, tydeligt kan iden-tificeres som værende bestemt til genstande, der allerede er indført ellervil kunne indføres afgiftsfrit, på det tidspunkt, hvor der ansøges om1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 12
▼B
afgiftsfritagelse for vedkommende reservedele, dele, tilbehør eller
værktøj.
3. Goder, for hvilke der indrømmes fritagelse, må ikke anvendes til
andre formål end blindes og andre handicappedes uddannelse, beskæfti-gelse eller indpasning i samfundet.
Artikel 47
1. De pågældende institutioner eller organisationer kan uden vinding
for øje udlåne, udleje eller overdrage de goder, som er indført afgifts-frit, til de i artikel 46 omhandlede personer, som disse institutionereller organisationer beskæftiger sig med, uden at der skal betalesmerværdiafgift ved indførslen.
2. Der må ikke foretages udlån, udlejning eller overdragelse på
andre end de i stk. 1 fastsatte vilkår, uden at de kompetente myndig-heder først underrettes herom.
I tilfælde af udlån, udlejning eller overdragelse til en institution eller
organisation, som kan opnå fritagelse for afgiften, bibeholdes frita-gelser for så vidt institutionen eller organisationen benytter det nævntegode i et øjemed, der giver ret til denne fritagelse.
I andre tilfælde er udlån, udlejning eller overdragelse betinget af, at der
forinden betales merværdiafgift efter den på datoen for udlånet, udlej-ningen eller overdragelsen gældende sats på grundlag af godernesbeskaffenhed og værdi, som er konstateret eller godkendt af de kompe-tente myndigheder på samme dato.
Artikel 48
1. Såfremt en institution eller organisation som omhandlet i artikel
46 ikke længere opfylder betingelserne for fritagelse eller agter atanvende en genstand, der er indført afgiftsfrit, til andre formål end dei de nævnte artikler fastsatte, skal den underrette de kompetente
myndigheder herom.
2. For genstande, der fortsat besiddes af institutioner eller organisa-
tioner, der ikke længere opfylder betingelserne for fritagelse, erlæggesder merværdiafgift efter de satser, der var gældende på den dato, hvor
de pågældende betingelser ophørte med at være opfyldt, samt på
grundlag af genstandenes beskaffenhed og toldværdi som konstatereteller godkendt af de kompetente myndigheder på samme dato.
3. For genstande, der af den institution eller organisation, der har
opnået fritagelse, anvendes til andre formål end de i artikel 46 fastsatte,
erlægges der merværdiafgift efter de satser, der var gældende på
datoen, fra hvilken genstandene anvendtes til andet formål, samt pågrundlag af genstandenes beskaffenhed og toldværdi som konstatereteller godkendt af de kompetente myndigheder på samme dato.
Kapitel III
Goder, der indføres til fordel for katastroferamte
Artikel 49
1. Med forbehold af artikel 50—55 indrømmes der fritagelse for så
vidt angår goder, der indføres af statsorganer eller private organisati-
oner af velgørende eller filantropiskart, der er godk endt af dekompetente myndigheder, med henblik på
a) gratis at blive uddelt til ofre for katastrofer, der rammer en eller
flere medlemsstaters område, eller
b) gratis at blive stillet til rådighed for ofre for sådanne katastrofer,
idet de pågældende organer eller organisationer dog bevarer ejen-
domsretten.
2. Goder, der indføres af hjælpeenheder til dækning af deres behov i
den tid, aktionen varer, omfattes ligeledes af den i stk. 1 omhandledefritagelse på de samme betingelser.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 13
▼B
Artikel 50
Fritagelsen omfatter ikke materialer og udstyr beregnet til genopbyg-
ning af katastroferamte områder.
Artikel 51
Indrømmelse af fritagelse kræver en Kommissionsbeslutning, der efter
anmodning fra den eller de pågældende medlemsstater træffes efter enhasteprocedure med konsultation af de øvrige medlemsstater. I denenbeslutning fastsættes om fornødent omfanget af og betingelserne for
fritagelsen.
Medlemsstater, der er ramt af en katastrofe, kan, indtil Kommissionens
beslutning er meddelt dem, tillade suspension af merværdiafgift vedindførsel af goder til de i artikel 49 fastsatte formål, forudsat af den
organisation, der indfører goderne, forpligter sig til at erlægge denne
afgift, såfremt fritagelsen ikke indrømmes.
Artikel 52
Der indrømmes kun fritagelse til organisationer, hvis regnskaber gør
det muligt for de kompetente myndigheder at kontrollere de foretagnetransaktioner, og som giver alle de garantier, der skønnes nødvendige.
Artikel 53
1. De i artikel 49, stk. 1, omhandlede goder må, af de organisati-
oner, der har opnået fritagelse, hverken udlånes, udlejes elleroverdrages mod eller uden vederlag på andre vilkår end de i denne
artikel fastsatte, med mindre de kompetente myndigheder forinden
underrettes herom.
2. I tilfælde af udlån, udlejning eller overdragelse til en organisation,
som i medfør af artikel 49 kan opnå fritagelse, opretholdes fritagelsen,
for så vidt organisationen benytter varerne i et øjemed, der giver ret til
denne fritagelse.
I andre tilfælde er udlån, udlejning eller overdragelse betinget af forud-
gående erlæggelse af merværdiafgiften efter de satser, der var gældende
på datoen for udlånet, udlejningen eller overdragelsen, samt pågrundlag af varens beskaffenhed og toldværdi som konstateret ellergodkendt af de kompetente myndigheder på samme dato.
Artikel 54
1. Hvis de i artikel 49, stk. 1, litra b), omhandlede goder ikke
længere anvendes af katastrofeofre, må disse varer hverken udlånes,udlejes eller overdrages mod eller uden vederlag, medmindre de
kompetente myndigheder forinden underrettes herom.
2. I tilfælde af udlån, udlejning eller overdragelse til en organisation,
som i medfør af artikel 49 kan opnå fritagelse, eller i givet fald til enorganisation, som kan opnå fritagelse i medfør af artikel 41, stk. 1, litra
a), opretholdes fritagelsen, for så vidt organisationen benytter goderne i
et øjemed, der giver ret til denne fritagelse.
I andre tilfælde er udlån, udlejning eller overdragelse betinget af forud-
gående erlæggelse af merværdiafgiften efter de satser, der var gældende
på datoen for udlånet, udlejningen eller overdragelsen, samt pågrundlag af godets beskaffenhed og værdi som konstateret ellergodkendt af de kompetente myndigheder på samme tidspunkt.
Artikel 55
1. Såfremt en organisation som omhandlet i artikel 49 ikke længere
opfylder betingelserne for fritagelse eller agter at anvende goder, der erindført afgiftsfrit, til andre formål end de i den nævnte artikel fastsatte,
skal den underrette de kompetente myndigheder herom.
2. For goder, der fortsat besiddes af organisationer, der ikke længere
opfylder betingelserne for fritagelse, opretholdes fritagelsen, nårgoderne overdrages til en organisation, som i medfør af dette kapitel1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 14
▼B
kan opnå fritagelse, eller i givet fald til en organisation som kan opnå
fritagelse i medfør af artikel 41, for så vidt den pågældende organisa-tion benytter goderne i et øjemed, der giver ret til denne fritagelse. I
andre tilfælde erlægges merværdiafgiften for de pågældende goder efter
de satser, der var gældende på det tidspunkt, hvor de nævnte betin-gelser ophørte med at være opfyldt, samt på grundlag af godernesbeskaffenhed og værdi som konstateret eller godkendt af de kompe-tente myndigheder på dette tidspunkt.
3. For goder, der af den organisation, der har opnået fritagelse,
anvendes til andre formål end de i dette kapitel fastsatte, erlægges
merværdiafgiften efter de satser, der var gældende på datoen, frahvilken goderne anvendtes til andet formål, samt på grundlag afgodernes beskaffenhed og toldværdi som konstateret eller godkendt afde kompetente myndigheder på samme dato.
AFSNIT VIII
INDFØRSEL I FORBINDELSE MED VISSE INTERNATIONALE
FORBINDELSER
Kapitel I
Hædersbevisninger i form af ordener og belønninger
Artikel 56
Såfremt de pågældende over for de kompetente myndigheder frem-
lægger fyldestgørende dokumentation, og såfremt der ikke handles i
erhvervsmæssigt øjemed, indrømmes der fritagelse for så vidt angår
a) ordener, der af regeringen i et andet land end indførselsmedlems-
staten tildeles personer, der har sædvanligt opholdssted i denne stat;
b) pokaler, medaljer og lignende af hovedsaglig symbolsk betydning,
som i et andet land end importmedlemsstaten er givet til personer
med sædvanligt opholdssted i denne stat som hædersbevisning for
deres virksomhed inden for bestemte områder såsom kunst, viden-skab, sport eller den offentlige tjeneste, eller som de har gjort sigfortjent til ved en særlig begivenhed, og som indføres af dissepersoner selv;
c) pokaler, medaljer og lignende af hovedsaglig symbolsk betydning,
som foræres af myndigheder eller personer i et andet land endimportmedlemsstaten, med henblikpå at blive udleveret inden forsidstnævnte stats område i samme øjemed som under litra b).
Kapitel II
Gaver, der modtages i forbindelse med mellemfolkeligt samarbejde
Artikel 57
Med forbehold af bestemmelserne om den internationale rejsetrafik,
hvor disse finder anvendelse og af artikel 58 og 59 indrømmes der
fritagelse for så vidt angår goder,
a) der indføres af personer, som har aflagt officielt besøg i et andet
land end det land, hvori de har deres sædvanlige opholdssted, ogsom ved denne lejlighed har modtaget disse som gaver fra værtslan-dets myndigheder;
b) der indføres af personer, som aflægger officielt besøg i indførsels-
medlemsstaten, og som ved denne lejlighed agter at give dissegoder som gave til værtslandets myndigheder;
c) som officielle myndigheder, offentlige sammenslutninger eller
almennyttige foreninger i et andet land end indførselsmedlemsstaten
som tegn på venskab eller velvilje sender som gave til officiellemyndigheder, offentlige sammenslutninger eller almennyttigeforeninger i indførselsmedlemsstaten, når modtageren har de kompe-tente myndigheders godkendelse til at modtage sådanne goderafgiftsfrit.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 15
▼B
Artikel 58
Afgiftsfritagelsen omfatter ikke alkoholholdige varer, tobak og tobaks-
varer.
Artikel 59
Der indrømmes kun afgiftsfritagelse
— såfremt de goder, der er beregnet som gaver, blot gives lejlig-
hedsvis,
— såfremt gavernes beskaffenhed, værdi og mængde ikke kan give
anledning til tvivl om, at indførslen sker i ikke-erhvervsmæssigt
øjemed,
— såfremt gaverne ikke anvendes i erhvervsmæssigt øjemed.
Kapitel III
Goder beregnet til brug for statsoverhoveder
Artikel 60
Inden for de grænser og på de betingelser, der fastsættes af de kompe-
tente myndigheder, indrømmes der fritagelse for så vidt angår:
a) gaver til regerende statsoverhoveder,
b) goder, der skal bruges eller forbruges af regerende statsoverhoveder
fra en anden stat eller af disses officielle repræsentanter under offi-
cielt ophold i importmedlemsstaten. Indførselsmedlemsstaten kan
dog gøre afgiftsfritagelsen betinget af, at den er gensidig.
Stk. 1 gælder ligeledes for personer, der på internationalt plan har
tilsvarende privilegier som regerende statsoverhoveder.
AFSNIT IX
INDFØRSEL AF VARER I SALGSFREMMENDE ØJEMED
Kapitel I
Vareprøver af ringe værdi
Artikel 61
1. Med forbehold af artikel 65, stk. 1, litra a), indrømmes der frita-
gelse for så vidt angår vareprøver af ringe værdi, der kun kan bruges tilat søge ordrer indhentet på varer af samme beskaffenhed.
2. De kompetente myndigheder kan som betingelse for fritagelsen
kræve, at visse artikler ved iturivning, gennemhulning, uforgængeligog tydelig mærkning eller på anden måde for bestandig gøres uanven-
delige, uden at de dog derved mister deres værdi som vareprøve.
3. I stk. 1 forstås ved »vareprøve«: artikler af enhver art, som er
typiske for en kategori af varer, og hvis præsentationsform og medhensyn til denne bestemte varetype eller -kvalitet gør dem uanvende-lige til andet formål end kundesøgning.
Kapitel II
Tryksager og genstande af reklamemæssig art
Artikel 62
Med forbehold af artikel 63 indrømmes der fritagelse for så vidt angår
tryksager af reklamemæssig art såsom kataloger, prislister, brugsanvis-ninger og beskrivelser, der refererer til
a) varer, der sælges eller udlejes, eller
b) tjenesteydelser, der tilbydes inden for transport, handelsforsikring
eller bankvirksomhed
af en person, der er etableret uden for indførselsmedlemsstaten.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 16
▼B
Artikel 63
Fritagelse i henhold til artikel 62 indrømmes kun for reklametryksager,
som opfylder følgende betingelser:
a) tryksagerne skal være tydeligt mærket med navnet på det firma, der
fremstiller, sælger eller udlejer varerne, eller som præsterer de tjene-steydelser, der refereres til;
b) hver forsendelse må kun indeholde et enkelt dokument eller et
enkelt eksemplar af hvert dokument, hvis forsendelsen omfatter
flere dokumenter; dog kan der indrømmes fritagelse også for forsen-
delser, der indholder flere eksemplarer af samme dokument, nårdisses samlede bruttovægt ikke overstiger 1 kg;
c) tryksager må ikke sendes i samlede forsendelser fra en og samme
afsender til en og samme modtager.
Artikel 64
Der indrømmes ligeledes fritagelse for så vidt angår genstande af rekla-
memæssig art, der er uden egentlig handelsværdi, og som leverandører
sender gratis til deres kunder, såfremt de pågældende genstande ikkekan anvendes til andre formål.
Kapitel III
Produkter, der anvendes eller forbruges under en udstilling eller et
lignende arrangement
Artikel 65
1. Med forbehold af artikel 66—69 indrømmes der fritagelse for så
vidt angår:
a) mindre vareprøver, som repræsenterer varer, der er bestemt til en
udstilling eller et lignende arrangement;
b) varer, der indføres udelukkende med henblik på demonstration enten
af de pågældende varer eller af maskiner eller apparater, der erfremstillet uden for Fællesskabets toldområde, og som fremvises påen udstilling eller ved et lignende arrangement;
c) forskellige materialer af ringe værdi såsom maling, fernis, tapet osv.
til brug ved opbygning, indretning og dekoration af midlertidigestande på en udstilling eller ved et lignende arrangement, og somikke kan genanvendes;
d) tryksager, kataloger, brochurer, prislister, reklameplakater, kalendere
(også illustrerede), uindrammede fotografier og andre genstande, der
uddeles gratis som reklame for varer, og som anvendes på en udstil-
ling eller ved et lignende arrangement.
2. I stk. 1 forstås ved »udstilling eller lignende arrangement«:
a) udstillinger, messer og lignende arrangementer for handel, industri,
landbrug og håndværk;
b) udstillinger eller arrangementer, der hovedsagelig foranstaltes i
velgørende øjemed;
c) udstillinger eller arrangementer, der hovedsagelig foranstaltes i
videnskabeligt, teknisk, håndværksmæssigt, kunstnerisk, uddannel-
sesmæssigt, kulturelt, sportsligt, religiøst, kultisk, fagforenings-eller turistmæssigt øjemed eller for at fremme mellemfolkeligforståelse;
d) møder mellem repræsentanter for internationale organisationer eller
sammenslutninger;
e) officielle højtideligheder og arrangementer samt mindearrange-
menter og mindehøjtideligheder;
men ikke privat foranstaltede udstillinger i butikker eller forretningslo-
kaler med henblik på salg af varer.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 17
▼B
Artikel 66
Fritagelsen efter artikel 65, stk. 1, litra a), er begrænset til prøver, som:
a) indføres som sådanne uden vederlag eller fremstilling under arran-
gementet på basis af varer, der er indført upakket;
b) udelukkende tjener til gratis uddeling til publikum under arrange-
mentet for at blive brugt eller forbrugt af de personer, til hvilke de
er blevet uddelt;
c) kan identificeres som værende prøver af reklamemæssig art, som
kun repræsenterer en ringe værdi pr. enhed;
d) ikke er egnet til salg og i givet fald foreligger i pakninger med en
varemængde, der er mindre end den mindste mængde af samme
vare, der normalt findes i handelen;
e) når der er tale om fødevarer og drikkevarer, der ikke er pakket som
anført under litra d), forbruges på stedet under arrangementet;
f) med hensyn til deres samlede værdi og mængde er i overensstem-
melse med arrangementets art, antallet af besøgende og udstillerensandel i arrangementet.
Artikel 67
Fritagelsen i henhold til artikel 65, stk. 1, litra b), er begrænset til
varer, som
a) forbruges eller tilintetgøres under arrangementet;
b) med hensyn til deres samlede værdi og mængde er i overensstem-
melse med arrangementets art, antallet af besøgende og udstillerens
andel i arrrangementet.
Artikel 68
Fritagelse i henhold til artikel 65, stk. 1, litra d), er begrænset til tryk-
sager og genstande af reklamemæssig art, som
a) udelukkende er beregnet til gratis uddeling til publikum på det sted,
hvor arrangementet holdes;
b) med hensyn til deres samlede værdi og mængde er i overensstem-
melse med arrangementets art, antallet af besøgende og udstillerens
andel i arrangementet.
Artikel 69
Fritagelse i henhold til artikel 65, stk. 1, litra a) og b) indrømmes ikke
for så vidt angår
a) alkoholholdige varer;
b) tobakog tobak svarer;
c) brændstoffer, såvel faste som flydende og luftformige.
AFSNIT X
GODER, DER INDFØRES MED HENBLIK PÅ UNDERSØGELSE,
ANALYSE ELLER AFPRØVNING
Artikel 70
Med forbehold af artikel 71—76 indrømmes der fritagelse for så vidt
angår goder, der skal undersøges, analyseres eller afprøves med henblikpå at fastslå deres sammensætning, kvalitet eller andre tekniske data, iinformationsøjemed eller til brug i industri- eller handelsforskning.
Artikel 71
Med forbehold af artikel 74, kan fritagelsen i henhold til artikel 70 kun
indrømmes, såfremt de goder, der skal undersøges, analyseres ellerafprøves, forbruges fuldstændigt eller tilintetgøres under undersøgelsen,analysen eller afprøvningen.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 18
▼B
Artikel 72
Der indrømmes ikke fritagelse for så vidt angår goder, der bruges til
undersøgelser, analyser eller afprøvninger, som i sig selv er salgsfrem-
mende foranstaltninger.
Artikel 73
Der indrømmes kun fritagelse for så vidt angår de mængder goder, der
er absolut nødvendige for at kunne opfylde det formål, hvortil deindføres. De kompetente myndigheder fastsætter i hvert enkelt tilfældeunder hensyn til det pågældende formål, for hvilke mængder der kanindrømmes fritagelse.
Artikel 74
1. Fritagelsen i henhold til artikel 70 omfatter også goder, som ikke
forbruges fuldstændigt eller tilintetgøres under undersøgelsen, analyseneller afprøvningen, såfremt restprodukterne med de kompetentemyndigheders godkendelse og under deres kontrol
— tilintetgøres eller behandles således, at de mister al erhvervsmæssig
værdi efter undersøgelsen, analysen eller afprøvningen,
— overgives omkostningsfrit til statskassen, såfremt dette er muligt
efter de nationale bestemmelser, eller
— under behørigt begrundede omstændigheder udføres fra indførsels-
medlemsstatens område.
2. I stk. 1 forstås ved »restprodukter« de produkter, der fremkommer
ved undersøgelsen, analysen eller afprøvningen, eller de varer, der slut-telig ikke er blevet brugt.
Artikel 75
Med forbehold af artikel 74, stk. 1, pålægges restprodukterne efter de i
artikel 70 nævnte undersøgelser, analyser eller afprøvninger merværdi-
afgift efter den sats, der var gældende på datoen for undersøgelsernes,analysernes eller afprøvningernes afslutning, og på grundlag af varernesbeskaffenhed og værdi som konstateret eller godkendt af de kompe-tente myndigheder på samme dato.
Med de kompetente myndigheders godkendelse og under deres kontrol
kan den pågældende dog omdanne restprodukterne til affald eller rester.I så fald pålægges den afgift, der var gældende for sådant affald ellersådanne rester på datoen for omdannelsen.
Artikel 76
De kompetente myndigheder fastsætter den frist, inden for hvilken
undersøgelserne, analyserne eller afprøvningerne skal finde sted, og deadministrative formaliteter, der skal gennemføres for at sikre, at
varerne anvendes til de tilsigtede formål.
AFSNIT XI
FORSKELLIGE FRITAGELSER
Kapitel I
Forsendelser til organer, der varetager beskyttelse af ophavsret
eller industriel eller kommerciel ejendomsret
Artikel 77
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår mærker, mønstre eller
tegninger samt anmeldelsesakter for disse såvel som ansøgningsaktervedrørende patenter på opfindelser eller lignende, der er bestemt til dekompetente myndigheder i medlemsstaterne med henblik på beskyttelseaf ophavsret eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 19
▼B
Kapitel II
Oplysningsmateriale til turistformål
Artikel 78
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår
a) dokumenter (foldere, brochurer, bøger, tidsskrifter, rejsehåndbøger,
plakater (også indrammede), fotografier og fotografiske forstør-
relser, ikke indrammede, geografiske kort (også illustrerede),
vinduestransparenter og illustrerede kalendere), der er bestemt tilgratis uddeling, og som hovedsagelig har det formål at trække turi-ster til fremmede lande, bl. a. for her at overvære møder ellerarrangementer af kulturel, turistmæssig, sportslig, religiøs ellerfaglig art, såfremt disse dokumenter ikke indeholder over 25 %
privat handelsreklame, og det klart fremgår, at formålet med disse
dokumenter er generel propaganda;
b) fortegnelser over udenlandske hoteller, der offentliggøres af de offi-
cielle turistorganer eller under disses ledelse, og køreplaner for
transportmidler i udlandet, når disse dokumenter er bestemt til gratis
uddeling og ikke indeholder over 25 % privat handelsreklame;
c) teknisk materiale, der fremsendes til repræsentanter eller forbin-
delser, der er akkrediteret eller udpeget af de officielle nationale
turistorganer, når dette materiale ikke er bestemt til uddeling,
såsom vejvisere, telefonbøger, telexabonnementfortegnelser, hotel-fortegnelser, kataloger over varemesser, prøver af ringe værdi påhåndværksprodukter, materiale om museer, universiteter, kurstederog lignende.
Kapitel III
Forskellige dokumenter og genstande
Artikel 79
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår
a) dokumenter, der uden vederlag sendes til medlemsstaters offentlige
administrationer;
b) udenlandske regeringers og officielle internationale organers publi-
kationer bestemt til gratis uddeling;
c) stemmesedler beregnet til valg, der tilrettelægges af organer i andre
lande end indførselsmedlemsstaten;
d) genstande, der skal tjene som bevismateriale eller er bestemt til
lignende formål ved medlemsstaters domstole eller andre officielleinstanser;
e) underskriftsprøver og trykte cirkulærer vedrørende underskrifter,
der sendes inden for rammerne af den sædvanlige udveksling afoplysninger mellem statsadministrationer eller pengeinstitutter;
f) tryksager af officiel art, der sendes til medlemsstaternes central-
banker;
g) rapporter, virksomhedsberetninger, informationsskrivelser,
prospekter, tegningsblanketter og andre dokumenter udfærdiget af
selskaber, der ikke er hjemmehørende i indførselsmedlemsstaten,
og beregnet til ihændehavere eller tegnere af værdipapirer, der erudstedt af disse selskaber;
h) støttemateriale (hulkort, lydoptagelser, mikrofilm osv.), der
anvendes til fremsendelse af oplysninger uden vederlag forudsat at
afgiftsfritagelse ikke giver anledning til misbrug eller medførervæsentlig konkurrencefordrejning:
i) aktpakker, arkivalier, blanketter og andre dokumenter bestemt til
brug ved internationale møder, konferencer eller kongresser samt
referater af disse arrangementer;
j) planer, tekniske tegninger, kalker, beskrivelser og andre lignende
dokumenter indført med henblik på at opnå eller udføre ordrer i et1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 20
▼B
andet land end indførselsmedlemsstaten eller med henblikpå at
deltage i en konkurrence, der afholdes i sidstnævnte stat;
k) dokumenter beregnet til brug ved eksaminer, der afholdes på
indførselsmedlemsstatens område af institutioner i et andet land;
l) blanketter beregnet til brug som officielle dokumenter med henblik
på køretøjers eller varers bevægelse over grænserne i forbindelsemed internationale overenskomster;
m) blanketter, mærkater, billetter og lignende dokumenter, der af trans-
port- eller hotelvirksomheder i et andet land end
indførselsmedlemsstaten sendes til rejsebureauer i sidstnævnte stat;
n) brugte blanketter og billetter, konnossementer, fragtbreve og andre
handels- og kontordokumenter;
o) officielle tryksager fra nationale eller internationale myndigheder
og tryksager, der er i overenssstemmelse med de internationale
udformninger, og som sendes af sammenslutninger i andre landeend indførselsmedlemsstaten til tilsvarende sammenslutninger isidstnævnte stat med henblikpå uddeling;
p) fotografier, diapositiver og klicheer til fotografier også forsynet
med påskrifter, der sendes til nyhedsbureauer, bladhuse eller tids-
skriftforlag;
q) det i bilaget til dette direktiv omhandlede materiale, uanset hvilken
anvendelse det er bestemt til, fremstillet af De forenede Nationereller en af denne organisations særorganisationer;
r) samlerobjekter og kunstgenstande af undervisningsmæssig, viden-
skabelig eller kulturel karakter, som ikke er bestemt til salg, og
som indføres af museer, kunstgallerier og andre etablissementer,som af medlemsstaternes kompetente myndigheder er godkendtmed henblikpå at modtage genstande med fritagelse. Fritagelsentilstås kun for genstande, som indføres gratis, eller som indføresmod vederlag, men som ikke leveres af en afgiftspligtig.
Kapitel IV
Tilbehør til fastgørelse og beskyttelse af varer under transport
Artikel 80
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår diverse materialer såsom reb
og sejlgarn, halm, lærred, papir og pap, træ og plastmateriale, der
anvendes til fastgørelse og beskyttelse — herunder termisk beskyttelse— af varer under transport på en medlemsstats område, såfremt
a) disse materialer normalt ikke kan genanvendes og
b) disse materialers værdi indgår i beskatningsgrundlaget som fastsat i
artikel 11 i direktiv 77/388/EØF.
Kapitel V
Strøelse og foder bestemt til dyr under transport
Artikel 81
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår strøelse og foder af enhver
art læsset på transportmidler, der benyttes til transport af dyr til enmedlemsstats område, med anvendelse under transporten for øje.
Kapitel VI
Brændstof og smøremidler i motorkøretøjer
Artikel 82
1. Med forbehold af artikel 83—85 indrømmes der fritagelse for så
vidt angår
a) brændstof i de normale tanke i privatbiler og erhvervskøretøjer samt
motorcykler;1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 21
▼B
b) brændstof i reservedunke i privatbiler og på motorcykler, dog højst
10 l pr. køretøj, medmindre andet er fastsat i de nationale bestem-melser om, hvor store mængder brændstof det er tilladt at opbevare
og transportere;
2. I stk. 1 forstås ved
a) »erhvervskøretøj«: ethvert motorkøretøj, som med hensyn til
konstruktionstype og udstyr er egnet og beregnet til mod eller udenvederlag,
— at befordre mere end 9 personer, føreren iberegnet,
— at transportere varer
samt ethvert motorkøretøj til anden særlig brug end egentlig trans-
port;
b) »privatbil«: enhver bil, der ikke opfylder kriterierne i litra a);
c) »normale tanke«: tanke, der af konstruktøren er indbygget i alle
køretøjer af samme type som det pågældende køretøj, og hvispermanente anbringelse muliggør direkte brug af brændstoffet som
drivmiddel både for køretøjet og eventuelt for kølesystemet.
Gastanke, der er påmonteret motorkøretøjer, konstrueret med
henblikpå direk te brug af gas som brændstof, betragtes ligeledessom normale tanke.
Artikel 83
For så vidt angår brændstof i erhvervskøretøjers normale tanke kan
medlemsstaterne begrænse fritagelsen til 200 l pr. køretøj pr. rejse.
Artikel 84
Medlemsstaterne kan begrænse den brændstofmængde, der kan indføres
afgiftsfrit, for
a) erhvervskøretøjer, der udfører internationale transporter
— fra tredjelande til deres grænseområde inden for et bælte på højst
25 km's bredde fra grænsen i fugleflugtslinje,
— fra en anden medlemsstat til deres grænseområde inden for et
bælte på højst 15 km's bredde fra grænsen i fugleflugtslinje,
når disse transporter udføres af personer, der er bosiddende i dette
område,
b) privatbiler, der tilhører personer, som er bosiddende i grænse-
området inden for et bælte på højst 15 km's bredde ifugleflugtslinje fra grænsen til et tredjeland.
Artikel 85
Brændstof, med hensyn til hvilket der indrømmes fritagelse, må kun
anvendes i det køretøj, i hvilket det blev indført, og må ikke tappes,
oplagres, undtagen ved nødvendige reparationer, eller overdrages mod
eller uden vederlag af den, der opnår fritagelse.
Ikke overholdelse af stk. 1 medfører erlæggelse af den merværdiafgift
ved indførsel, der gælder for de pågældende varer, efter de satser, der
var gældende på tidspunktet for overtrædelsen, samt på grundlag afvarernes beskaffenhed og værdi som konstateret eller godkendt af dekompetente myndigheder på samme dato.
Artikel 86
Fritagelse i henhold til artikel 82 gælder ligeledes for smøremidler i
motorkøretøjers normale beholdere i en mængde svarende til detnormale forbrug under den pågældende transport.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 22
▼B
Kapitel VII
Goder til opførelse, vedligeholdelse eller udsmykning af mindes-
mærker eller soldaterkirkegårde
Artikel 87
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår goder af enhver art, der
indføres af organisationer, som har de kompetente myndighedersgodkendelse til at foretage sådan indførsel, når disse goder skalanvendes til opførelse, vedligeholdelse eller udsmykning af kirkegårde,
gravsteder og mindesmærker for de krigsofre fra et andet land end
indførelsesmedlemsstaten, som er begravet inden for sidstnævnte stat.
Kapitel VIII
Ligkister, askeurner og udsmykningsgenstande til grave
Artikel 88
Der indrømmes fritagelse for så vidt angår
a) kister med lig og urner med aske, samt blomster, kranse og andre
udsmykningsgenstande, der normalt følger med ligkister og aske-urner;
b) blomster, kranse og andre udsmykningsgenstande, der medbringes af
personer, der bor i en anden stat end indførselsmedlemsstaten, ogsom begiver sig til en begravelse eller kommer for at smykke gravepå indførselsstatens område, såfremt den pågældende indførsel medhensyn til beskaffenhed eller mængde ikke giver anledning til tvivlom, at den foretages i ikke-erhvervsmæssigt øjemed.
AFSNIT XII
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 89
Når fritagelse i henhold til denne forordning forudsætter at visse betin-
gelser opfyldes, skal den pågældende over for de kompetente
myndigheder fyldestgørende kunne godtgøre, at disse betingelser er
opfyldt.
Artikel 90
1. Modværdien i national valuta af beløb i ECU i forbindelse med
anvendelsen af dette direktiv fastsættes en gang om året. Dagkurserne
den første hverdag i oktober anvendes med virkning fra den 1. januar idet følgende år.
2. Medlemsstaterne kan afrunde de beløb i national valuta, der
opnås ved omregning af beløbene i ECU.
3. Medlemsstaterne kan bibeholde det fritagelsesbeløb uændret, der
gælder på tidspunktet for den i stk. 1 omhandlede årlige justering,såfremt omregningen af fritagelsesbeløbene udtrykt i ECU inden den i
stk. 2 nævnte afrunding medfører en ændring af fritagelsesbeløbet
udtrykt i national valuta på under 5 %.
Artikel 91
Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne fortsat
indrømmer
a) privilegier og immuniteter i henhold til aftaler om kulturelt, viden-
skabeligt eller teknisk samarbejde, som medlemsstaterne har indgået
med hinanden eller med tredjelande;
b) særlige fritagelser som følge af arten af grænsetrafikken samt i
henhold til grænseaftaler, medlemsstaterne har indgået medhinanden eller med tredjelande.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 23
▼B
Artikel 92
Indtil der er indført fællesskabsbestemmelser på det pågældende
område, er dette direktiv ikke til hinder for, at medlemsstaterne opret-
holder fritagelser ved indførsel, som
a) indrømmes søfolki handelsflåden;
b) indrømmes arbejdstagere, der vender tilbage, efter at de på grund af
deres erhverv har opholdt sig mindst seks måneder uden for denmedlemsstat, hvor de er skattepligtige.
Artikel 93
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv fra den 1. juli 1984.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke bestem-
melser de vedtager til gennemførelse af dette direktiv, idet de i givet
fald skal angive, hvilke de vedtager ved simpel henvisning til de iden-tiske bestemmelser i forordning (EØF) nr. 918/83.
Artikel 94
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 24
▼B
BILAG
Audiovisuelt materiale af uddannelsesmæssig, videnskabelig eller kulturel
karakter
Pos. i den
fælles told-
tarifVarebeskrivelse
37.04 Plader og film, eksponerede, men ikke fremkaldte, negative
eller positive:
A. Kinematografiske film:
ex II. Andre positive, af uddannelsesmæssig, videnskabelig
eller kulturel karakter
ex 37.05 Plader og film (bortset fra kinematografiske film), eksponerede
og fremkaldte, negative eller positive, af uddannelsesmæssig,
videnskabelig og kulturel karakter
37.07 Kinematografiske film, med eller uden lydspor eller bestående
alene af lydspor, eksponerede og fremkaldte, negative eller
positive:
B. II. Andre positive:
ex a) Filmjournaler (med eller uden lydspor) som
gengiver begivenheder af aktuel interesse på tids-
punktet for indførslen og indført af reproduktion,
begrænset af to kopier pr. film
ex b) Andre film:
— arkivfilm (med eller uden lydspor) til brug i
forbindelse med filmjournaler
— underholdningsfilm, der er særligt egnede til
børn og unge
— andre film af uddannelsesmæssig, videnskabelig
eller kulturel karakter
49.11 Andre tryksager (herunder trykte billeder og fotografier)
ex B. I andre tilfælde:
— Mikrokort eller andre lagringsmedier bestemt til
informations- og dokumentationsafdelinger, som
anvender EDB, af uddannelsesmæssig, videnskabelig
eller kulturel karakter
— vægkort udelukkende beregnet til demonstrations- og
undervisningsformål
ex 90.21 Instrumenter, apparater og modeller til demonstrationsbrug
(f.eks. ved undervisning eller på udstillinger) uanvendelige til
andet brug:
— mønstre, modeller og vægkort af uddannelsesmæssig, viden-
skabelig eller kulturel karakter udelukkende beregnet til
demonstrations- og undervisningsformål
— modeller eller billeder af abstrakte begreber som molekyle-
strukturer eller matematiske formler
92.12 Grammofonplader og andre lydoptagelser eller lignende opta-
gelser, plader, valser, film, bånd, tråd og andre medier, færdige
til optagelse af lyd o.lign., matricer til fremstilling af grammo-
fonplader
ex B. Med optagelse
— af uddannelsesmæssig, videnskabelig eller kulturel
karakter
Diverse — hologrammer til projektion med laser
— multimediesæt— materialer til programmeret undervisning, eventuelt i form
af sæt, med hertil hørende trykte materialer, herunder billed-
kassetter og lydkassetter1983L0181 — DA — 12.04.1983 — 000.001 — 25