1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 95/26/EF
af 29. juni 1995
om ændring af direktiv 77/780/EØF og 89/646/EØF om kreditinstitutter, direktiv 73/239/EØF og
92/49/EØF om skadesforsikring, direktiv 79/267/EØF og 92/96/EØF om livsforsikring, direktiv 93/22/EØF om investeringsselskaber og direktiv 85/611/EØF om institutter for kollektiv investering i
værdipapirer (investeringsinstitutter), med henblik på at styrke tilsynet på disse områder
(EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EFaf 20. marts 2000 L126 1 26.5.2000
▼B
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS DIREKTIV 95/26/EF
af 29. juni 1995
om ændring af direktiv 77/780/EØF og 89/646/EØF om kreditinsti-
tutter, direktiv 73/239/EØF og 92/49/EØF om skadesforsikring,direktiv 79/267/EØF og 92/96/EØF om livsforsikring, direktiv 93/22/EØF om investeringsselskaber og direktiv 85/611/EØF om insti-
tutter for kollektiv investering i værdipapirer
(investeringsinstitutter), med henblik på at styrke tilsynet på disse
områder
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B(3), på grundlag
af Forligsudvalgets fælles udkast af 11. maj 1995, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Det har vist sig, at visse af Rådets direktiver bør ændres på visse
punkter, ved at der med henblik på at styrke reglerne for tilsyn,foretages en præcisering af den generelle ramme, inden forhvilken kreditinstitutter, forsikringsselskaber, investeringssel-
skaber og investeringsinstitutter kan udøve deres virksomhed,
nærmere betegnet direktiv 77/780/EØF(
4) og 89/646/EØF,
direktiv 73/239/EØF(5) og 92/49/EØF, direktiv 79/267/EØF(6)
og 92/96/EØFsamt direktiv 93/22/EØF(7) og direktiv 85/611/
EØF(8); der bør træffes ensartede foranstaltninger for hele
sektoren for finansielle tjenesteydelser;
(2)disse direktiver indeholder navnlig de betingelser, som skal væreopfyldt for, at myndighederne kan meddele tilladelse til at udøveden pågældende virksomhed;
(3)myndighederne bør ikke meddele en finansiel virksomhed tilla-delse eller opretholde denne tilladelse, hvis de snævre
forbindelser, virksomheden har til andre fysiske eller juridiske
personer, kan hæmme myndighedernes mulighed for at varetagederes tilsynsopgaver; allerede godkendte finansielle virksom-heder skal ligeledes tilfredsstille myndighederne i så henseende;
(4)den definition af »snævre forbindelser«, som dette direktiv
opstiller, bygger på minimumskriterier og er ikke til hinder for,
at medlemsstaterne også anvender den på andre situationer enddem, som definitionen omhandler;
(5)erhvervelse af en betydelig andel af kapitalen i et selskabbevirker ikke i sig selv, at der opstår kapitalinteresser i dettedirektivs forstand, hvis den pågældende erhvervelse kun er en1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 229 af 25. 8. 1993, s. 10.
(2) EFT nr. C 52 af 19. 2. 1994, s. 15.
(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 9. marts 1994 (EFT nr. C 91 af 28. 3.
1994, s. 61), Rådets fælles holdning af 6. juni 1994 (EFT nr. C 213 af 3.
8. 1994, s. 29) og Europa-Parlamentets afgørelse af 26. oktober 1994 (EFT
nr. C 323 af 21. 11. 1994, s. 56).
(4) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 89/646/EØF(EF T nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1).
(5) EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/49/EØF(EF T nr. L 228 af 11. 8. 1992, s. 1).
(6) EFT nr. L 63 af 13. 3. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/96/EØF(EF T nr. L 360 af 9. 12. 1992, s. 1).
(7) EFT nr. L 141 af 11. 6. 1993, s. 27.
(8) EFT nr. L 375 af 31. 12. 1985, s. 3. Direktivet er ændret ved direktiv 88/
220/EØF(EF T nr. L 100 af 19. 4. 1988, s. 31).
▼B
midlertidig investering, der ikke gør det muligt at øve indfly-
delse på virksomhedens struktur eller finansielle politik;.
(6)henvisningen til tilsynsmyndighedernes tilfredsstillende vareta-gelse af deres tilsynsopgaver omfatter det tilsyn på etkonsolideret grundlag, som skal føres med en finansiel virk-
somhed, når et sådant kræves i henhold til fællesskabsretten; i
så tilfælde skal de myndigheder, der anmodes om tilladelse,kunne identificere de myndigheder, der har kompetence til atføre tilsyn på et konsolideret grundlag med denne finansiellevirksomhed;
(7)principperne om gensidig anerkendelse og hjemlandstilsyn forud-sætter, at de kompetente myndigheder i hver medlemsstatundlader at meddele tilladelse eller inddrager denne i de tilfælde,
hvor det af sådanne forhold som driftsplanen, den geografiske
placering eller de faktiske transaktioner klart fremgår, at denfinansielle virksomhed udelukkende har valgt den pågældendemedlemsstats retssystem for at unddrage sig de strengere bestem-melser, der gælder i den medlemsstat, hvor det agter at driveeller allerede driver størstedelen af sin virksomhed; en finansiel
virksomhed, som er en jurisdisk person, skal meddeles tilladelse
i den medlemsstat, hvor dens vedtægtsmæssige hjemsted ligger;en finansiel virksomhed, som ikke er en juridisk person, skalhave hovedkontor i den medlemsstat, hvor den er meddelt tilla-delse; medlemsstaterne skal i øvrigt altid kræve, at en finansielvirksomheds hovedkontor ligger i den medlemsstat, som er virk-
somhedens hjemland, og at den rent faktisk driver forretning i
det pågældende land;
(8)der bør tillades udveksling af oplysninger mellem de kompetentemyndigheder og de myndigheder eller organer, der i kraft afderes funktion bidrager til at styrke det finansielle systems stabi-litet; for at bevare oplysningernes fortrolige karakter skal antalletaf modtagere være meget begrænset;
(9)visse handlinger, såsom svig og insider-handel, vil, selv når devedrører andre virksomheder end finansielle virksomheder,kunne indvirke på det finansielle systems stabilitet og integritet;
(10)det er nødvendigt at fastsætte på hvilke betingelser, udvekslingenaf oplysninger kan tillades;
(11)når det er fastsat, at oplysninger kun kan videregives med dekompetente myndigheders udtrykkelige tilladelse, kan dissemyndigheder i givet fald betinge deres samtykke af, at vissestrenge krav overholdes;
(12)der bør endvidere tillades udveksling af oplysninger mellemmyndighederne og centralbankerne og andre organer medlignende opgaver i deres egenskab af pengepolitiske myndig-
heder samt i givet fald andre offentlige myndigheder, som fører
tilsyn med betalingssystemer;
(13)i direktiv 85/611/EØFbør der for myndigheder, der har tilopgave at godkende og føre tilsyn med investeringsinstitutter ogselskaber, der medvirker ved disses aktiviteter, indføres sammeregler om tavshedspligt og samme muligheder for udveksling afoplysninger som dem, der gælder for myndigheder, der har tilopgave at godkende og føre tilsyn med kreditinstitutter, investe-
ringsselskaber og forsikringsselskaber;
(14)ved dette direktiv forestages den i direktiv 93/22/EØFomhand-
lede samordning af samtlige bestemmelser om udveksling af
oplysninger mellem myndigheder for hele den finansielle sektor;
(15)med henblik på at styrke tilsynet med finansielle virksomhederog beskytte disse virksomheders kunder bør det fastsættes, at en
revisor i de i direktivet omhandlede tilfælde har pligt til hurtigtat underrette myndighederne, hvis han under udførelsen af sithverv får kendskab til forhold, som alvorligt vil kunne skadeden finansielle situation eller den administrative og regnskabs-mæssige organisation i en finansiel virksomhed;1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 3
▼B
(16)i betragtning af det tilstræbte mål bør medlemsstaterne fastsætte,
at denne pligt gælder i alle tilfælde, hvor en revisor under
udførelsen af sit hverv i en virksomhed, som har snævre forbin-delser med en finansiel virksomhed, konstaterer sådanne forhold;
(17)revisorernes pligt til under visse omstændigheder at meddelemyndighederne oplysninger om visse forhold og beslutninger ien finansiel virksomhed, som de har fået kendskab til underudførelsen af deres hverv i en ikke-finansiel virksomhed, ændreri sig selv hverken arten af deres hverv i den pågældende virk-
somhed eller den måde, hvorpå de skal udøve deres hverv i
virksomheden;
(18)udstedelsen af dette direktiv er det bedste middel til at nå detilstræbte mål og især til at styrke myndighedernes beføjelser;direktivet omfatter kun det minimum, der er påkrævet for at nådisse mål og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt i detteøjemed —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Ordene »finansiel virksomhed« i dette direktiv ændres til
— »forsikringsselskab«, når dette direktiv ændrer direktiv 73/239/EØF,
92/49/EØF, 79/267/EØF og 92/96/EØF
— »investeringsselskab«, når dette direktiv ændrer direktiv 93/22/EØF— »institut for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsin-
stitut) eller selskab, der medvirker ved dettes aktiviteter«, når dette
direktiv ændrer direktiv 85/611/EØF.
Artikel 2
1.
— som litra l) i artikel 1 i direktiv 92/49/EØF
— som litra m) i artikel 1 i direktiv 92/96/EØF, og— som nr. 15 i artikel 1 i direktiv 93/22/EØF
indsættes følgende definition:
»»snævre forbindelser«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller
juridiske personer er knyttet til hinanden gennem:
a) kapitalinteresser, hvorved forstås besiddelse af mindst 20 % af
stemmerettighederne eller af kapitalen i en virksomhed, entendirekte eller gennem kontrol, eller
b) kontrol, hvorved forstås den forbindelse, der består mellem et
moderselskab og et datterselskab i alle de i artikel 1, stk. 1 og2, i direktiv 83/349/EØF(*) nævnte tilfælde, eller en forbindelseaf samme art mellem en fysisk eller juridisk person og en virk-
somhed; et datterselskab af et datterselskab betragtes ligeledes
som datterselskab af det moderselskab, der står i spidsen fordisse virksomheder.
En situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er
varigt knyttet til den samme person gennem kontrol, betragtes lige-
ledes som en snæver forbindelse.
(*) EFT nr. L 193 af 18. 7. 1983, s. 1. Direktivet er senest ændret
ved direktiv 90/605/EØF(EF T nr. L 317 af 16. 11. 1990, s.60).«1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 4
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
2. Nedenstående afsnit indsættes i slutningen
— af artikel 3, stk. 3, i direktiv 93/22/EØF
— af artikel 8, stk. 1, i direktiv 73/239/EØF— af artikel 8, stk. 1, i direktiv 79/267/EØF:
»Foreligger der snævre forbindelser mellem en finansiel virk-
somhed og andre fysiske eller juridiske personer, meddeler dekompetente myndigheder kun deres tilladelse, hvis disse forbin-delser ikke hæmmer dem i varetagelsen af deres tilsynsopgaver.
De kompetente myndigheder afslår ligeledes at meddele tilladelse,
hvis de hæmmes i varetagelsen af deres tilsynsopgaver på grund af
love eller administrative bestemmelser i et tredjeland, der gælderfor en eller flere fysiske eller juridiske personer, som virksomhedenhar snævre forbindelser med, eller på grund af problemer i forbin-delse med anvendelsen heraf.
De kompetente myndigheder kræver, at de finansielle virksomheder
meddeler dem de oplysninger, de har behov for, for at myndighe-derne til enhver tid kan sikre sig, at de i dette stykke omhandledebetingelser stadig er opfyldt.«
Artikel 3
1. Nedenstående stykke indsættes i artikel 8 i direktiv 73/239/EØF
og i artikel 8 i direktiv 79/267/EØF:
»1a. Medlemsstaterne kræver, at forsikringsselskaber har hoved-
kontor og vedtægtsmæssigt hjemsted i samme medlemsstat.«
Artikel 4
1. I artikel 16 i direktiv 92/49/EØFog artikel 15 i direktiv 92/96/
EØFindsættes følgende stykke:
»5a. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne tillade udveksling af
oplysninger mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der medvirker
ved likvidation og konkursbehandling af finansielle virksom-
heder og lignende procedurer, eller
— de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er
ansvarlige for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers,kreditinstitutters, investeringsselskabers og andre finansierings-institutters regnskaber, eller
— de uafhængige aktuarer, der fører lovpligtigt tilsyn med forsik-
ringsselskaber, samt de organer, der fører tilsyn med disse
aktuarer.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst
følgende betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de tilsynsopgaver,
som er beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetentemyndigheder, som har afgivet dem, og i givet fald udelukkendetil det formål, med henblik på hvilket de nævnte myndighedergav deres tilladelse.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlems-
stater, hvilke myndigheder, organer eller personer der kan modtageoplysninger i henhold til dette stykke.«1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
2. I►M1 ◄artikel 25 i direktiv 93/22/EØFindsættes
følgende stykke:
»5a. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne tillade udveksling af
oplysninger mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der medvirker
ved likvidation og konkursbehandling af finansielle virksom-heder og lignende procedurer, eller
— de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er
ansvarlige for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers,kreditinstitutters, investeringsselskabers og andre finansierings-institutters regnskaber.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst
følgende betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af tilsynsopgaver som
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetentemyndigheder, som har afgivet dem, og i givet fald udelukkendetil det formål, med henblik på hvilket de nævnte myndighedergav deres tilladelse.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlems-
stater, hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i henhold
til dette stykke.«
3. I►
M1 ◄artikel 16 i direktiv 92/49/EØF, artikel
25 i direktiv 93/22/EØFog artikel 15 i direktiv 92/96/EØFindsættes
følgende stykke:
»5b. Uanset stk. 1-4 kan medlemsstaterne med henblik på at
styrke det finansielle systems stabilitet og integritet tillade udveks-
ling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder og demyndigheder eller organer, der ifølge loven er ansvarlige for atopdage og efterforske overtrædelser af selskabsretten.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst
følgende betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de opgaver, som er
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 1 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente
myndigheder, som har afgivet dem, og i givet fald udelukkendetil det formål, med henblik på hvilket de nævnte myndighedergav deres tilladelse.
Udfører de i første afsnit omhandlede myndigheder eller organer i
en medlemsstat deres opdagelses- eller efterforskningsopgaver medbistand fra dertil bemyndigede, ikke offentligt ansatte personer,
som er i besiddelse af særlig sagkundskab, kan den i første afsnit
nævnte mulighed for udveksling af oplysninger udvides til også atgælde disse personer på de i andet afsnit fastsatte særlige betin-gelser.
Ved anvendelsen af sidste led i andet afsnit meddeler de i første
afsnit omhandlede myndigheder eller organer de kompetente
myndigheder, som har afgivet oplysningerne, hvilke personer oplys-
ningerne vil blive videregivet til, med nøjagtig angivelse af dissepersoners beføjelser.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlems-
stater, hvilke myndigheder eller organer der kan modtageoplysninger i henhold til dette stykke.
Inden den 31. december 2000 aflægger Kommissionen beretning
om anvendelsen af dette stykke.«1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 6
▼B
4.►M1 ◄Artikel 25, stk. 6, i direktiv 93/22/EØF
affattes således:
»6. Denne artikel er ikke til hinder for, at en kompetent
myndighed giver:
— centralbankerne og andre organer med tilsvarende opgaver, i
deres egenskab af pengepolitiske myndigheder
— eventuelt andre offentlige myndigheder med ansvar for at føre
tilsyn med betalingssystemerne
oplysninger med henblik på udførelsen af deres opgaver, og er
heller ikke til hinder for, at de pågældende myndigheder eller
organer sender de kompetente myndigheder de oplysninger, som
er nødvendige for dem i henhold til stk. 4. De oplysninger, dermodtages i denne forbindelse, er underlagt den i denne artikelomhandlede tavshedspligt.«
5. I artikel 16 i direktiv 92/49/EØFog artikel 15 i direktiv 92/96/
EØFindsættes følgende stykke:
»5c. Medlemsstaterne kan tillade de kompetente myndigheder at
give
— centralbankerne og andre organer med tilsvarende opgaver i
deres egenskab af pengepolitiske myndigheder
— eventuelt andre offentlige myndigheder med ansvar for at føre
tilsyn med betalingssystemerne
oplysninger med henblik på udøvelsen af deres opgaver og kan
tillade disse myndigheder eller organer at give de kompetente
myndigheder de oplysninger, som er nødvendige for dem i henhold
til stk. 4. De oplysninger, der modtages i denne forbindelse, erunderlagt den i denne artikel omhandlede tavshedspligt.«
7. I direktiv 85/611/EØFerstattes artikel 50, stk. 2, 3 og 4, affølgende:
»2. Medlemsstaterne fastsætter, at alle, der arbejder eller har
arbejdet for de kompetente myndigheder, samt revisorer eller
eksperter, der handler på de kompetente myndigheders vegne, hartavshedspligt. Dette indebærer, at fortrolige oplysninger, demodtager i forbindelse med deres hverv, ikke må videregives tilnogen anden person eller myndighed undtagen i summarisk ellersammenfattende form, således at de enkelte investeringsinstitutter
samt administrationsselskaber og depositarer, i det følgende be-
nævnt selskaber, der medvirker ved disses aktiviteter, ikke kanidentificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er omfattet afstraffelovgivningen.
Såfremt et investeringsinstitut eller et selskab, der medvirker ved
dettes aktiviteter, bliver erklæret konkurs eller træder i likvidationsom følge af en domstolskendelse, kan fortrolige oplysninger, derikke vedrører tredjemand, der er involveret i forsøg på at reddevirksomheden, dog udleveres under en civil retssag.
3. Stk. 2 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i
de forskellige medlemsstater udveksler oplysninger i henhold til
dette direktiv eller andre direktiver, der gælder for investeringsinsti-
tutter eller selskaber, der medvirker ved disses aktiviteter. Disseoplysninger er underlagt den i stk. 2 omhandlede tavshedspligt.
4. Medlemsstaterne kan kun indgå samarbejdsaftaler, der inde-
bærer udveksling af oplysninger med de kompetente myndighederi tredjelande, såfremt de oplysninger, der således meddeles, mindster underlagt samme tavshedspligt som fastsat i denne artikel.1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
5. De kompetente myndigheder, der i henhold til stk. 2 eller
3 modtager fortrolige oplysninger, må kun anvende disse i forbin-delse med udøvelsen af deres hverv
— til at kontrollere, at betingelserne for adgang til at udøve virk-
somhed som investeringsinstitut eller som et selskab, dermedvirker ved dettes aktiviteter, er opfyldt, og til at lettetilsynet med den udøvede virksomhed, den administrative ogregnskabsmæssige praksis samt den interne kontrol, eller
— til at pålægge sanktioner, eller
— hvis den kompetente myndigheds afgørelser påklages til højere
administrativ myndighed, eller
— hvis den kompetente myndigheds afgørelser indbringes for
domstolene efter artikel 51, stk. 2.
6. Stk. 2 og 5 er ikke til hinder for, at der udveksles oplysninger
a) inden for samme medlemsstat, hvis der findes flere kompetente
myndigheder, eller
b) såvel inden for samme medlemsstat som medlemsstaterne
imellem, mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører offentligt tilsyn med kreditinsti-
tutter, investeringsselskaber, forsikringsselskaber og andre
finansieringsinstitutter, samt de myndigheder, der fører tilsynmed de finansielle markeder
— de organer, der medvirker ved likvidation og konkursbehand-
ling af investeringsinstitutter og selskaber, der medvirker ved
disse aktiviteter, og lignende procedurer
— de personer, der er ansvarlige for den lovpligtige revision af
forsikringsselskabers, kreditinstitutters, investeringsselska-bers og andre finansieringsinstitutters regnskaber
med henblik på varetagelsen af deres tilsynsopgaver, og er heller
ikke til hinder for, at de organer, der forvalter erstatningsord-ninger, modtager de oplysninger, som er nødvendige for, at de
kan udføre deres arbejde. Disse oplysninger er underlagt den i
stk. 2 omhandlede tavshedspligt.
7. Uanset bestemmelserne i stk. 2-5 kan medlemsstaterne tillade
udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder og
— de myndigheder, der fører tilsyn med de organer, der medvirker
ved likvidation og konkursbehandling af finansielle virksom-heder og lignende procedurer, eller
— de myndigheder, der fører tilsyn med de personer, der er
ansvarlige for den lovpligtige revision af forsikringsselskabers,
kreditinstitutters, investeringsselskabers og andre finansierings-
institutters regnskaber.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst
følgende betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de tilsynsopgaver,
som er beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 2 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetente
myndigheder, som har afgivet dem, og i givet fald udelukkende
til det formål, med henblik på hvilket de nævnte myndighedergav deres tilladelse.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlems-
stater, hvilke myndigheder der kan modtage oplysninger i henholdtil dette stykke.
8. Uanset bestemmelserne i stk. 2-5 kan medlemsstaterne med
henblik på at styrke det finansielle systems stabilitet og integritettillade udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndig-heder og de myndigheder eller organer, der ifølge loven er1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 8
▼B
ansvarlige for at opdage og efterforske overtrædelser af selska-
bsretten.
De medlemsstater, som anvender første afsnit, kræver mindst
følgende betingelser opfyldt:
— oplysningerne skal bruges til udførelse af de opgaver, som er
beskrevet i første afsnit
— de oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 2 omhandlede tavshedspligt
— stammer oplysningerne fra en anden medlemsstat, kan de ikke
videregives uden udtrykkelig tilladelse fra de kompetentemyndigheder, som har afgivet dem, og i givet fald udelukkendetil det formål, med henblik på hvilket de nævnte myndighedergav deres tilladelse.
Udfører de i første afsnit omhandlede myndigheder eller organer i
en medlemsstat deres opdagelses- og efterforskningsopgaver med
bistand fra dertil bemyndigede, ikke offentligt ansatte personer,
som er i besiddelse af særlig sagkundskab, kan den i første afsnitnævnte mulighed for udveksling af oplysninger udvides til også atgælder disse personer på de i andet afsnit fastsatte særlige betin-gelser.
Ved anvendelsen af sidste led i andet afsnit meddeler de i første
afsnit omhandlede myndigheder eller organer de kompetente
myndigheder, som har afgivet oplysningerne, hvilke personer oplys-ningerne vil blive videregivet til, med nøjagtig angivelse af dissepersoners beføjelser.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlems-
stater, hvilke myndigheder eller organer der kan modtageoplysninger i henhold til dette stykke.
Inden den 31. december 2000 aflægger Kommissionen beretning
om anvendelsen af dette stykke.
9. Denne artikel er ikke til hinder for, at en kompetent
myndighed giver centralbankerne og andre organer med tilsvarende
opgaver i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder oplys-
ninger med henblik på udførelsen af deres opgaver, eller til hinderfor, at de pågældende myndigheder eller organer sender de kompe-tente myndigheder de oplysninger, som er nødvendige for dem ihenhold til stk. 5. De oplysninger, der modtages i denne forbin-delse, er underlagt den i denne artikel omhandlede tavshedspligt.
10. Denne artikel er ikke til hinder for, at de kompetente
myndigheder sender de i stk. 2-5 nævnte oplysninger til en clea-ringinstitution eller lignende institution, der i den nationale
lovgivning er anerkendt til clearing eller afvikling på et af marke-
derne i den pågældende medlemsstat, hvis de mener, at dette ernødvendigt for at sikre, at disse institutioner reagerer behørigt påmisligholdelser eller potentielle misligholdelser på dette marked.De oplysninger, der modtages i denne forbindelse, er underlagt
den i stk. 2 omhandlede tavshedspligt. Medlemsstaterne sikrer
dog, at oplysninger, der er modtaget i henhold til stk. 3, ikke vide-regives i det tilfælde, der er omhandlet i dette stykke, udenudtrykkelig tilladelse fra de kompetente myndigheder, som førstafgav oplysningerne.
11. Endvidere kan medlemsstaterne uanset stk. 2 og 5 ved
lovgivning give tilladelse til, at visse oplysninger meddeles andreafdelinger i deres centraladministration, som er ansvarlige forlovgivningen vedrørende tilsyn med investeringsinstitutter og
selskaber, der medvirker ved disses aktiviteter, kreditinstitutter,
finansieringsinstitutter, investeringsselskaber og forsikringssel-skaber, samt inspektører, som handler efter fuldmagt fra depågældende afdelinger.
Oplysningerne må imidlertid kun gives, såfremt det er nødvendigt
af tilsynsmæssige hensyn.
Medlemsstaterne fastsætter dog, at oplysninger, der modtages efter
stk. 3 og 6, aldrig videregives som nævnt i dette stykke, medmindre1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 9
▼B
de kompetente myndigheder, der har givet oplysningerne, har givet
deres udtrykkelige tilladelse.«
Artikel 5
Der indsættes
— i direktiv 92/49/EØFen artikel 16a
— i direktiv 92/96/EØFen artikel 15a— i direktiv 93/22/EØFen artikel 25a, og— i direktiv 85/611/EØFen artikel 50a
som affattes således:
»1. Medlemsstaterne fastsætter som et minimum:
a) enhver person, der er autoriseret i henhold til direktiv 84/253/
EØF(*), og som i en finansiel virksomhed udfører det hverv,der er beskrevet i artikel 51 i direktiv 78/660/EØF(**), artikel37 i direktiv 83/349/EØF, eller artikel 31 i direktiv 85/611/EØF, eller ethvert andet lovpligtigt hverv, har pligt til straks at
foretage indberetning til de kompetente myndigheder om ethvert
forhold eller enhver beslutning vedrørende denne virksomhed,som vedkommende har fået kendskab til under udførelsen af sithverv, og som kan
— udgøre en materiel overtrædelse af de love eller administra-
tive bestemmelser, der omhandler betingelserne formeddelelse af tilladelse, eller som specielt omhandlerudøvelsen af finansielle virksomheders aktiviteter, eller
— skade den finansielle virksomheds fortsatte drift, eller— medføre nægtelse af revisionspåtegning eller fremsættelse af
forbehold
b) samme pligt gælder for en sådan person, for så vidt angår
forhold eller beslutninger, som vedkommende måtte få kendskab
til som led i et hverv som beskrevet i litra a), der udføres i envirksomhed, som gennem kontrol har snævre forbindelser medden finansielle virksomhed, i hvilken vedkommende udførerovennævnte hverv.
2. Det forhold, at de personer, der er autoriseret i henhold til
direktiv 84/253/EØF, i god tro videregiver oplysninger til de
kompetente myndigheder om forhold eller beslutninger som
omhandlet i stk. 1, betragtes ikke som brud på den tavshedspligt,som gælder i henhold til kontrakt eller love eller administrativebestemmelser, og påfører ikke de pågældende personer nogenform for ansvar.
(*) EFT nr. L 126 af 12. 5. 1984, s. 20.
(**) EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11. Direktivet er senest
ændret ved direktiv 90/605/EØF(EF T nr. L 317 af 16. 11.1990, s. 60).«
Artikel 6
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 18.
juli 1996. De underretter straks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattetaf dette direktiv.1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 10
▼M1
▼B
▼B
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1995L0026 — DA — 15.06.2000 — 001.001 — 11