1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 97/12/EF
af 17. marts 1997
om ændring og ajourføring af direktiv 64/432/EØF om veterinærpolitimæssige problemer ved
handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin
(EFT L 109 af 25.4.1997, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv 98/99/EF af 14. december 1998 L 358 107 31.12.1998
▼B
RÅDETS DIREKTIV 97/12/EF
af 17. marts 1997
om ændring og ajourføring af direktiv 64/432/EØF om veterinær-
politimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med
kvæg og svin
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab, særlig artikel 43
under henvisning til forslag fra Kommissionen(
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:Der er gennemført en omfattende harmonisering på veterinærområdet;
Rådet har bl.a. vedtaget direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om vete-rinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levendedyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse
af det indre marked(
4), direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fast-
sættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen fordyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande og om ændring afdirektiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF(
5), direktiv 85/511/
EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæm-pelse af mund- og klovesyge(
6) og direktiv 92/119/EØF af 17.
december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæm-
pelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltningervedrørende blæreudslæt hos svin(
7);
Rådet tilkendegav i sin resolution af 22. december 1993 om styrkelse
af foranstaltningerne til overvågning af sygdomme på veterinæ-rområdet(
8), at det var enigt om at sætte alt ind på at opnå en hurtig
gennemførelse af disse principper i forbindelse med ændringen afRådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1996 om veterinærpolitimæs-
sige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og
svin(
9);
på baggrund heraf er det nødvendigt at ændre direktiv 64/432/EØF,
særlig med hensyn til opholdsperioden i en medlemsstat før flytning,
bestemmelserne om handel med dyr på under 15 dage, bestemmelserneom bekæmpelse af visse sygdomme samt bestemmelserne om samle-steder, transportfirmaer og handlende;
for hurtigt og nøjagtigt at kunne spore dyr af hensyn til dyresundheden
bør hver enkelt medlemsstat oprette en database til registrering afdyrenes identitet, alle bedrifter på dens område og flytninger af dyrene;
direktiv 64/432/EØF er blevet ændret flere gange på væsentlige
punkter; det bør derfor af hensyn til klarheden ajourføres —1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 33 af 2. 2. 1994, s. 1.
(2) EFT nr. C 128 af 9. 5. 1994, s. 105.
(3) EFT nr. C 133 af 16. 5. 1994, s. 31.
(4) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv
92/118/EØF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).
(5) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56. Direktivet er senest ændret ved direktiv
96/43/EF (EFT nr. L 162 af 1. 7. 1996, s. 1).
(6) EFT nr. L 315 af 26. 11. 1985, s. 11. Direktivet er senest ændret ved tiltræ-
delsesakten af 1994.
(7) EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 69. Direktivet er senest ændret ved tiltrædel-
sesakten af 1994.
(8) EFT nr. C 16 af 19. 1. 1994, s. 1.
(9) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977/64. Direktivet er senest ændret ved
direktiv 95/25/EF (EFT nr. L 243 af 11. 10. 1995, s. 16).
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Artiklerne i bilag B og C samt bilag D (kapitel II) og bilag E til
direktiv 64/432/EØF affattes som den tekst, der er knyttet som bilag
til dette direktiv; bilag A og bilag D (kapitel I) samt bilag F affattes
som den tekst, der er knyttet som bilag til direktiv 98/46/EF.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de fornødne love og administrative
bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv ►M1inden den
1. juli 1999 ◄. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvis-
ning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en
sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes
af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattetaf dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Euro-
pæiske Fællesskabers Tidende .
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
BILAG
DIREKTIV 64/432/EØF
(Ændringer og ajourføring af artiklerne og bilagene)
Artikel 1
Dette direktiv vedrører handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin med
undtagelse af vildtlevende svin som defineret i artikel 2, litra e), i direktiv 80/
217/EØF(1) med forbehold af bestemmelserne i direktiv 80/215/EØF(2), 85/511/
EØF, 88/407/EØF(3), 89/608/EØF(4), 90/425/EØF, 90/429/EØF(5), 90/667/
EØF(6), 91/496/EØF, 91/628/EØF(7), 92/102/EØF(8), 92/119/EØF, og beslut-
ning 90/424/EØF(9).
Artikel 2
1. Definitionerne i artikel 2 i direktiv 90/425/EØF og artikel 2 i direktiv 91/
628/EØF finder anvendelse.
2. Desuden forstås i forbindelse med dette direktiv ved:
a)besætning: et dyr eller en gruppe dyr, der holdes på en bedrift (som defi-
neret i artikel 2, litra b), i direktiv 92/102/EØF) som en epidemiologisk
enhed; findes der mere end én besætning på en bedrift, skal de udgøre en
samlet produktionsenhed med samme sundhedsstatus
b)slagtedyr: kvæg (herunder arterne Bison bison og Bubalus bubalus) og svin,
som skal føres til et slagteri eller til et samlested, hvorfra de kun må flyttes
til slagtning
c)avls- eller brugsdyr: kvæg (herunder arterne Bison bison og Bubalus
bubalus) og svin, der ikke er omfattet af litra b), herunder dyr, der er
beregnet til avl, mælke- eller kødproduktion eller arbejde, udstillinger eller
fremvisning, dog ikke dyr, der deltager i kulturelle og sportslige arrange-
menter
d)officiel tuberkulosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der opfylder
betingelserne i ►M1bilag A, afsnit I, punkt 1 og 2 ◄
e)officiel tuberkulosefri medlemsstat eller region i en medlemsstat: en
medlemsstat eller del af en medlemsstat, der opfylder betingelserne i
►M1bilag A, afsnit I, punkt 4 og 5 ◄
f)officielt brucellosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der opfylder betin-
gelserne i ►M1bilag A, afsnit II, punkt 1 og 2 ◄
g)officielt brucellosefri region: en medlemsstats region, der opfylder betingel-
serne i bilag A, afsnit II, punkt 7, 8 og 9
h)officielt brucellosefri medlemsstat: en medlemsstat, der opfylder betingel-
serne i►M1bilag A, afsnit II, punkt 7, 8 og 9 ◄
i)brucellosefri kvægbesætning: en kvægbesætning, der opfylder betingelserne
i►M1bilag A, afsnit II, punkt 4 og 5 ◄
j)kvægbesætning, der officielt er fri for enzootisk kvægleukose: en kvægbesæt-
ning, der opfylder betingelserne i bilag D, kapitel 1, afsnit A og B
k) medlemsstat eller region, der officielt er fri for enzootisk kvægleukose: en
region eller medlemsstat, der opfylder betingelserne i ►M1bilag D, kapitel
1, afsnit E og F ◄
l)embedsdyrlæge: en dyrlæge, der er udpeget af den kompetente centralmyn-
dighed1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 4
(1) EFT nr. L 47 af 21. 2. 1980, s. 11. Direktivet er senest ændret ved beslutning 93/384/
EØF (EFT nr. L 166 af 8. 7. 1993, s. 34).
(2) EFT nr. L 47 af 21. 12. 1980, s. 4. Direktivet er senest ændret ved direktiv 91/687/EØF
(EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 16).
(3) EFT nr. L 194 af 22. 7. 1988, s. 10. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/60/EØF
(EFT nr. L 186 af 28. 7. 1993, s. 28).
(4) EFT nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34.
(5) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 62. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelsesakten af
1994.
(6) EFT nr. L 363 af 27. 12. 1990, s. 51. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/
EØF.
(7) EFT nr. L 340 af 11. 12. 1991, s. 17. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/29/EF
(EFT nr. L 148 af 30. 6. 1995, s. 52).
(8) EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994.
(9) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 19. Beslutningen er senest ændret ved beslutning 94/
370/EF (EFT nr. L 168 af 2. 7. 1994, s. 31).
▼B
m)godkendt dyrlæge: enhver dyrlæge, der er godkendt af de kompetente
myndigheder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra B
n)anmeldelsespligtige sygdomme: de sygdomme, der er opført i bilag E (I)
o)samlested: ethvert sted, herunder bedrifter, tyre- og ornestationer og
markeder, hvor kvæg og svin hidrørende fra forskellige bedrifter samles, så
de danner partier af dyr, der er bestemt til salg. Samlestederne skal være
godkendt til handelsformål og opfylde kravene i artikel 11
p)region:del af en medlemsstats område med en udstrækning på mindst
2000 km2, som kontrolleres af de kompetente myndigheder, og som
omfatter mindst en af følgende administrative enheder:
— Belgien: province — provincie
— Tyskland: Regierungsbezirk
— Danmark: amt eller ø— Frankrig: département
— Italien: provincia
— Luxembourg:— Nederlandene: rvv-kring
— Det Forenede Kongerige: England, Wales og Nordirland: county
Skotland: district eller island area
— Irland: county
— Grækenland: NOMOS— Spanien: provincia
— Portugal: fastlandet: distrito; øvrige dele af Portugals
område: região autónoma
— Østrig: Bezirk
— Sverige: län
— Finland: lääni/län
q)handlende: en fysisk eller juridisk person, som direkte eller indirekte køber
og sælger dyr i kommercielt øjemed, og som har en fast omsætning af disse
dyr og senest 30 dage efter at have købt dyrene sælger dem videre eller
flytter dem fra de anlæg, hvor de først var anbragt til andre anlæg, som
han ikke selv ejer; vedkommende skal være registreret og opfylde betingel-
serne i artikel 13.
Artikel 3
1. Hver medlemsstat drager omsorg for, at der fra dens område til en anden
medlemsstats område kun sendes dyr, der opfylder de relevante betingelser i
dette direktiv.
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv:
a) underkastes:
— identitetskontrol, og
— en klinisk undersøgelse, der foretages af en embedsdyrlæge, inden for de
sidste 24 timer før forsendelsen; dyrene må ikke udvise kliniske
sygdomstegn
b) må ikke være erhvervet fra en bedrift, eller et område, som af sundhedsmæs-
sige årsager er omfattet af et forbud eller en restriktion, der vedrører de
pågældende arter i henhold til EF's og/eller medlemsstaternes retsforskrifter
c) identificeres som fastsat i direktiv 92/102/EØFd) må ikke være dyr, der skal nedslagtes, eller som er omfattet af restriktioner i
henhold til en medlemsstats eller regions program for udryddelse af en
smitsom sygdom
e) skal opfylde bestemmelserne i artikel 4 og 5.
Artikel 4
1. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, må på intet tidspunkt efter at
have forladt oprindelsesbedriften, og til de ankommer til bestemmelsesstedet i1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 5
▼B
en anden medlemsstat, komme i kontakt med klovbærende dyr, der ikke har
samme sundhedsmæssige status.
2. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, transporteres i transport-
midler, som både opfylder kravene i direktiv 91/628/EØF og i artikel 12.
3. Reglerne om godkendelse af steder, hvor der kan udføres rengøring og
desinfektion, fastsættes efter proceduren i artikel 17.
Artikel 5
1. Kvæg og svin, der omfattes af dette direktiv, ledsages under transport til
bestemmelsesstedet af et ►M1sundhedscertifikat som vist i model 1 eller
model 2 i bilag F alt efter tilfældet ◄. Certifikatet består af et enkelt ark, eller
skal, hvis der er behov for mere end én side, foreligge i en sådan form, at de to
eller flere sider indgår i en integreret helhed, og det skal være forsynet med et
løbenummer. Det udfærdiges den dag, sundhedsundersøgelsen finder sted, på
mindst et af bestemmelsesmedlemsstatens officielle sprog. Certifikatet gælder i
ti dage fra tidspunktet for sundhedsundersøgelsen.
2. Sundhedsundersøgelsen med henblikpå udstedelsen af sundhedscertifik atet
(herunder supplerende garantier) for en sending dyr kan finde sted på oprind-
elsesbedriften eller på samlestedet. Den kompetente myndighed påser, at
sundhedscertifikaterne udstedes af embedsdyrlægen, når denne har foretaget de
inspektioner, besøg og kontrolundersøgelser, der er fastsat i dette direktiv.
Hvad angår imidlertid:
a) dyr fra godkendte samlesteder, kan certifikaterne udstedes
— på grundlag af et officielt dokument med de nødvendige oplysninger,
udfyldt af den embedsdyrlæge, der er ansvarlig for oprindelsesbedriften,
eller
— i form af et ►M1certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag F alt efter
tilfældet ◄, hvor rubrikA og B er behørigt udfyldt og attesteret af den
embedsdyrlæge, der er ansvarlig for oprindelsesbedriften
b) dyr fra en bedrift, der indgår i et netværk som omhandlet i artikel 14, kan
certifikaterne udstedes
— på grundlag af et officielt dokument med de nødvendige oplysninger,
udfyldt af den godkendte dyrlæge, der er ansvarlig for oprind-
elsesbedriften, eller
— i form af et ►M1certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag F alt efter
tilfældet ◄, hvor rubrikA og B er behørigt udfyldt og attesteret af den
godkendte dyrlæge, der er ansvarlig for oprindelsesbedriften.
I disse tilfælde garanterer embedsdyrlægen om nødvendigt, at de tillægsgaran-
tier, der er fastsat i fællesskabsforskrifterne, er opfyldt.
3. Den for samlestedet ansvarlige embedsdyrlæge foretager de nødvendige
kontrolundersøgelser af dyrene straks ved ankomsten.
4. Den embedsdyrlæge, der udfylder ►M1rubrikC i certifik atet, jf. model 1
eller model 2 i bilag F alt efter tilfældet ◄, påser, at flytningen af dyrene regi-
streres i ANIMO-systemet samme dag, som certifikatet udstedes.
5. Dyr, der er omfattet af dette direktiv, kan midlertidigt anbringes på et
samlested, beliggende i en medlemsstat, der ikke er bestemmelsesmedlems-
staten. I så fald udfyldes ►M1et certifikat, jf. model 1 eller model 2 i bilag
F alt efter tilfældet ◄(►M1inklusive rubrik C ◄) af den embedsdyrlæge,
der er ansvarlig i den medlemsstat, dyrene kommer fra. Den for samlestedet
ansvarlige embedsdyrlæge udsteder en erklæring til bestemmelsesmedlemsstaten
ved at udfylde endnu et certifikat, jf. bilag F, hvorpå originalcertifikatets løbe-
nummer anføres; dette certifikat vedhæftes originalcertifikatet eller en bekræftet
kopi heraf. Certifikatets samlede gyldighed må i dette tilfælde ikke overstige
den i stk. 1 fastsatte periode.
Artikel 6
1. Avls- og brugsdyr skal ud over kravene i artikel 3, 4 og 5 opfylde følgende
krav:
— Dyrene skal have opholdt sig på en og samme bedrift i 30 dage forud for
afsendelsen eller på oprindelsesbedriften siden fødslen, hvis dyrene er under
30 dage. Embedsdyrlægen sikrer sig på basis af den officielle identifikation
som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra c), og officielle dokumenter, at dyrene
har opfyldt denne betingelse, og at dyrene har oprindelse i Fællesskabet eller
er blevet importeret fra et tredjeland i henhold til EF's dyresundhedsmæssige
bestemmelser.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 6
▼B
Dyr, der anbringes midlertidigt på et godkendt samlested i oprind-
elsesmedlemsstaten, må imidlertid ikke holdes samlet uden for
oprindelsesbedriften i mere end seks dage.
— Dyr, der er importeret fra et tredjeland til en medlemsstat, som ikke er den
endelige bestemmelsesmedlemsstat, transporteres til bestemmelsesmedlems-
staten så hurtigt som muligt med et certifikat udstedt i henhold til artikel 7
i direktiv 91/496/EØF.
— Dyr der er importeret fra et tredjeland, skal ved ankomsten til bestemmelses-
stedet, og inden der sker yderligere flytninger, opfylde bestemmelserne i
dette direktiv, særlig opholdskravet i første led, og de må ikke optages i
besætningen, førend den ansvarlige dyrlæge for vedkommende bedrift har
konstateret, at de pågældende dyr må formodes ikke at bringe bedriftens
sundhedsmæssige status i fare.
Hvis der i en bedrifts besætning optages dyr fra et tredjeland, må ingen dyr
fra den pågældende besætning sælges i 30 dage efter optagelsen af det
importerede dyr, medmindre dette dyr er fuldstændig isoleret fra besætnin-
gens øvrige dyr.
2. Avls- og produktionskvæg skal ud over kravene i artikel 3, 4 og 5:
a) hidrøre fra en officielt tuberkulosefri kvægbedrift, og, for så vidt angår dyr
på over seks uger, have reageret negativt på en intradermal tuberkulinprøve,
der udføres højst 30 dage, inden dyrene forlader oprindelsesbesætningen, i
henhold til bestemmelserne i bilag B, punkt 32, litra d)
Der kræves dog ikke intradermal tuberkulinprøve, hvis dyrene har oprindelse
i en medlemsstat eller del af en medlemsstat, der er anerkendt som værende
officielt fri for tuberkulose, eller fra en medlemsstat eller en del af en
medlemsstat, der er tilsluttet et godkendt overvågningsnetværk
b) hvis de ikke er kastrerede, hidrøre fra en officielt brucellosefri kvægdrift, og
hvis de er over tolv måneder, have vist et brucellatal på under 30 internatio-
nale agglutinationsenheder pr. milliliter ved en serum-agglutinationstest (eller
enhver anden test, der er godkendt efter proceduren med Den Stående Vete-
rinærkomité efter vedtagelsen af de relevante protokoller); testen udføres
højst 30 dage, inden dyrene forlader oprindelsesbesætningen, og i overens-
stemmelse med bilag C, litra A.
Der kræves dog ikke serum-agglutinationstest (eller enhver anden test, der er
godkendt efter proceduren med Den Stående Veterinærkomité efter vedta-
gelsen af de relevante protokoller), hvis dyrene har oprindelse i en
medlemsstat eller del af en medlemsstat, der er anerkendt som værende offi-
cielt brucellosefri, eller fra en medlemsstat eller en del af en medlemsstat,der er tilsluttet et godkendt overvågningsnetværk
c) hidrøre fra en besætning, der er officielt fri for enzootisk kvægleukose, og,
hvis dyrene er mere end tolv måneder gamle, have reageret negativt på en
individuel prøve, der udføres højst 30 dage inden udskillelsen fra oprind-
elsesbesætningen, og som er i overensstemmelse med bestemmelserne i
bilag D.
Det er ikke nødvendigt at foretage en sådan prøve, hvis dyrene har oprind-
else i en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er anerkendt som
officielt fri for enzootisk kvægleukose, eller fra en medlemsstat eller en del
af en medlemsstat, der er tilsluttet et godkendt overvågningsnetværk
d) må på intet tidspunkt efter at have forladt oprindelsesbedriften og indtil
ankomsten til bestemmelsesstedet komme i kontakt med dyr, der kun
opfylder kravene i stk. 3.
3. Slagtekvæg skal ud over at opfylde kravene i artikel 3, 4 og 5, hidrøre fra
besætninger, der er officielt fri for tuberkulose eller enzootisk kvægleukose, og
for ukastrerede dyrs vedkommende komme fra besætninger, der er officielt
brucellosefri.
Bestemmelseslandene kan dog indtil den 31. december 1999 indrømme Spanien
generelle eller begrænsede tilladelser til indførsel til deres område af slagt-
ekvæg, som kommer fra besætninger, der ikke officielt er fri for tuberkulose,
enzootisk kvægleukose og brucellose, forudsat at disse dyr:
— inden for 30 dage før indladningen har gennemgået de prøver, der er
omhandlet i bilag B, C og D, med et negativt resultat
— ved deres ankomst til bestemmelseslandet føres direkte til et slagteri og
slagtes så hurtigt som muligt og senest 72 timer efter deres ankomst i over-
ensstemmelse med de dyresundhedsmæssige krav.
Artikel 7
Slagtedyr, som straks ved ankomsten til bestemmelseslandet er blevet ført til:
— et slagteri, slagtes så hurtigt som muligt, og senest 72 timer efter deres
ankomst, i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssige krav1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 7
▼B
— et godkendt samlested, føres ved salgsoperationens afslutning til et slagteri,
hvor de slagtes så hurtigt som muligt, og senest tre arbejdsdage efter deres
ankomst til samlestedet, i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssige
krav. Dyrene må på intet tidspunkt fra ankomsten til samlestedet til ankom-
sten til slagteriet komme i kontakt med andre klovbærende dyr end dem, der
opfylder betingelserne i dette direktiv.
Artikel 8
Medlemsstaterne sørger for, at det gøres obligatoriskat meddele den k ompetente
myndighed en eventuel mistanke om tilstedeværelsen af en af de sygdomme, der
er anført i bilag E (I), og at meddelelsen sker øjeblikkeligt.
Medlemsstaterne sender senest den 31. maj hvert år, og første gang i 1999,
Kommissionen en detaljeret opgørelse over forekomsten på deres område i det
forløbne kalenderår af de i bilag E (I) omhandlede sygdomme eller enhver
anden sygdom, der er omfattet af de i fællesskabslovgivningen fastsatte tillægs-
garantier, samt en detaljeret opgørelse over igangværende kontrol- eller
udryddelsesprogrammer. Oplysningerne skal bygge på ensartede kriterier, der
fastsættes efter proceduren i artikel 17. Kommissionen giver medlemsstaterne
disse oplysninger i Den Stående Veterinærkomité og kan bruge dem i forbin-
delse med de beslutninger, der omhandles i bilag A og D.
Artikel 9
1. En medlemsstat, der har et obligatorisknationalt bek æmpelsesprogram for
en af de smitsomme sygdomme, der er anført i bilag E (II), for hele eller en del
af sit område, kan forelægge Kommissionen dette program med oplysning om
følgende:
— situationen med hensyn til den pågældende sygdom på dens område
— begrundelsen for programmet under hensyn til sygdommens alvor og
programmets forventede costbenefitfordele
— det geografiske område, hvor programmet tænkes anvendt
— de forskellige former for status, der gælder for virksomhederne, og de
normer, der skal opfyldes i hver kategori, samt undersøgelsesprocedurerne
— kontrollen med programmet, hvis resultater fremsendes til Kommissionen
mindst en gang om året
— de konsekvenser, der må drages, såfremt en virksomhed mister sin status,
uanset årsagen
— de foranstaltninger, der skal træffes, såfremt der ved kontrol, gennemført i
henhold til bestemmelserne i programmet, konstateres positive resultater.
2. Kommissionen gennemgår de programmer, som medlemsstaterne har fore-
lagt. De i stk. 1 omhandlede programmer kan under overholdelse af kriterierne i
stk. 1 godkendes efter proceduren i artikel 17. Efter samme procedure præci-
seres de generelle eller begrænsede supplerende garantier, som kan kræves i
samhandelen inden for Fællesskabet, samtidig eller senest tre måneder efter at
programmerne er godkendt. Disse garantier må ikke være mere omfattende end
dem, medlemsstaten anvender på sit eget område.
3. De af medlemsstaten forelagte programmer kan ændres eller suppleres
efter proceduren i artikel 17. Efter samme procedure kan der godkendes
ændringer af eller tillæg til et tidligere godkendt program eller garantier fastsat
i henhold til stk. 2.
Artikel 10
1. En medlemsstat, der mener at være helt eller delvis fri for en af de
sygdomme, der er anført i bilag E (II), forelægger Kommissionen behørigt
bevismateriale herfor. Den gør navnlig rede for følgende:
— sygdommens art og udviklingen i dens forekomst på medlemsstatens område
— resultaterne af kontroltest baseret på en serologisk, mikrobiologisk, patolo-
giskeller epidemiologiskundersøgelse og på det forhold, at der er pligt til
at anmelde denne sygdom til de kompetente myndigheder
— kontrolperiodens varighed— i givet fald den periode, i hvilken der har været forbud mod at vaccinere
mod sygdommen, og det geografiske område, der har været omfattet af
forbuddet
— de foranstaltninger, der er truffet for at kontrollere, at sygdommen ikke fore-
kommer.
2. Kommissionen gennemgår det bevismateriale, som medlemsstaterne frem-
sender. De generelle eller begrænsede supplerende garantier, der kan kræves i
samhandelen inden for Fællesskabet, kan præciseres efter proceduren i artikel
17. Sådanne garantier må ikke være mere omfattende end dem, som medlems-
staten anvender på sit eget område.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 8
▼B
3. Den pågældende medlemsstat giver Kommissionen meddelelse om enhver
ændring af de i stk. 1 nævnte oplysninger vedrørende sygdommen, herunder
navnlig vedrørende eventuelle nye sygdomsudbrud. På baggrund af de meddelte
oplysninger kan de garantier, der er fastsat i henhold til stk. 2, ændres eller
ophæves efter proceduren i artikel 17.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne påser, at samlestederne, for at kunne godkendes af den
kompetente myndighed, mindst opfylder følgende betingelser:
a) De skal være under tilsyn af en embedsdyrlæge, som især påser, at bestem-
melserne i artikel 4, stk. 1 og 2, er opfyldt.
b) De skal være beliggende i et område, som ikke er omfattet af forbud i
henhold til relevante EF-retsregler eller national lovgivning.
c) De skal inden hver ibrugtagning være rengjort og desinficeret, i overensstem-
melse med embedsdyrlægens instrukser.
d) De skal alt efter modtagelseskapaciteten have:
— faciliteter, som alene tjener dette formål, når de anvendes som samle-
steder
— egnede faciliteter, så dyrene kan af- og pålæsses og opstaldes på en
korrekt måde, vandes og fodres og eventuelt få den nødvendige pleje;
faciliteterne skal være lette at rengøre og desinficere
— egnede inspektionsfaciliteter— egnede karantænefaciliteter— udstyr til rengøring og desinficering af lokaler og lastbiler
— en egnet oplagringsplads til foder, strøelse og gødning
— et passende spildevandsanlæg— et kontor eller lokale til embedsdyrlægen.
e) De må kun modtage dyr, der er identificeret og som hidrører fra besætninger,
der officielt er fri for tuberkulose, brucellose og leukose, eller slagtedyr, der
opfylder betingelserne i dette direktiv og navnlig bestemmelserne i artikel 6,
stk. 3. Samlestedets ejer eller ansvarshavende kontrollerer eller lader med
henblik herpå kontrollere dyrenes identifikationsmærker samt de sundheds-
eller ledsagedokumenter, der svarer til de pågældende arter og kategorier.
Kontrollen foretages ved dyrenes ankomst.
f) De skal regelmæssigt tilses for at kontrollere, at godkendelseskravene stadig
opfyldes.
2. Samlestedets ejer eller ansvarshavende skal på grundlag af ledsagedoku-
mentet eller på grundlag af dyrenesidentifikationsnumre eller -mærker i et
register eller en database anføre følgende oplysninger, der opbevares i mindst
tre år:
— ejerens navn, dyrenes oprindelse, modtagelses- og forsendelsesdato, antal og
identifikation for kvæg eller oprindelsesbedriftens eller oprind-
elsesbesætningens registreringsnummer for svin, der modtages på
samlestedet, og det påtænkte bestemmelsessted
— transportfirmaets registreringsnummer samt registreringsnummeret på den
lastbil, som leverer eller opsamler dyrene fra samlestedet.
3. Den kompetente myndighed udsteder et godkendelsesnummer til hvert af
de godkendte samlesteder. Godkendelsen kan være begrænset til en bestemt art
eller til avls- og brugsdyr eller til slagtedyr. Den kompetente myndighed
meddeler Kommissionen listen over godkendte samlesteder tillige med eventu-
elle opdateringer heraf. Kommissionen meddeler medlemsstaterne disse
oplysninger inden for rammerne af Den Stående Veterinærkomité.
4. Den kompetente myndighed kan suspendere eller annullere en godkendelse
i tilfælde af overtrædelse af denne artikel eller andre relevante bestemmelser i
dette direktiv eller ethvert andet relevant direktiv på det dyresundhedsmæssige
område. Godkendelsen kan træde i kraft igen, når den kompetente myndighed
har fået sikkerhed for, at samlestedet atter fungerer i fuld overensstemmelse
med alle de relevante bestemmelser i dette direktiv.
5. Den kompetente myndighed påser, at samlestederne, når de er i drift, råder
over tilstrækkelig mange embedsdyrlæger til at kunne udføre alle de opgaver,
der pålægges dem.
6. De nødvendige bestemmelser for en ensartet gennemførelse af denne
artikel fastsættes efter proceduren i artikel 17.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 9
▼B
Artikel 12
1. Medlemsstaterne påser, at transportfirmaerne, jf. artikel 5 i direktiv 91/
628/EØF, opfylder følgende bestemmelser:
a) Til transport af dyr anvendes transportmidler
— der er indrettet således, at dyrenes ekskrementer, strøelse eller foder ikke
kan flyde eller falde ud af køretøjet
— der umiddelbart efter hver transport af dyr eller af et produkt, der vil
kunne påvirke dyrenes sundhed samt om nødvendigt inden hver ny
opsamling af dyr er rengjorte og desinficerede med et desinficerings-
middel, som den kompetente myndighed har godkendt
b) De skal enten råde over egnede rengørings- og desinficeringsanlæg, der er
godkendt af den kompetente myndighed, herunder faciliteter til opbevaring
af strøelse og husdyrgødning, eller kunne dokumentere, at disse funktioner
udføres af en af den kompetente myndighed godkendt tredjemand.
2. Transportfirmaet påser, at der for hver enkelt lastbil til transport af dyr,
føres et register, der opbevares i mindst tre år, og som mindst indeholder
følgende oplysninger:
i) sted og dato for opsamlingen samt navn eller firmanavn og adresse på
bedriften eller samlestedet, hvor dyrene blev opsamlet
ii) sted, dato for levering samt navn eller firmanavn og adresse på modtageren/
modtagerne
iii) de transporterede dyrs art og antal
iv) dato og sted for desinficering
v) data i ledsagedokumenterne (serienummer mv.)
3. Transportfirmaet sørger for, at dyreforsendelsen ikke på noget tidspunkt fra
adgangen fra oprindelsesbedriften eller samlestedet til ankomsten til bestemmel-
sesstedet kommer i kontakt med dyr med en lavere sundhedsstatus.
4. Medlemsstaterne påser, at vedkommende transportfirma giver skriftligt
tilsagn især om:
— at alle nødvendige foranstaltninger vil blive truffet for at opfylde dette
direktiv, herunder navnlig bestemmelserne i denne artikel, og vedrørende
den relevante dokumentation, der skal ledsage dyrene
— at dyretransporten foretages af personale, som har de nødvendige faglige
kvalifikationer og den nødvendige viden.
5. I tilfælde af overtrædelse af bestemmelserne i denne artikel, finder artikel
18 i direktiv 91/628/EØF tilsvarende anvendelse af dyresundhedsmæssige
årsager.
Artikel 13
1. Medlemsstaterne påser, at alle handlende er registrerede og godkendte, at
de af den kompetente myndighed tildeles et registreringsnummer, og at de
mindst opfylder følgende betingelser:
a) De må kun handle med dyr, der er identificeret og hidrører fra besætninger,
der er officielt fri for tuberkulose, brucellose og leukose, eller med slagtedyr,
der opfylder betingelserne i dette direktiv og navnlig bestemmelserne i
artikel 6, stk. 3. Med henblik herpåsikrer den handlende sig, at dyrene er
korrekt identificeret og ledsaget af de for de pågældende arter relevante
sundhedsdokumenter.
Den kompetente myndighed kan imidlertid tillade handel med dyr, der er
identificeret, men som ikke opfylder betingelserne i første afsnit, såfremt
disse dyr straks føres til et slagteri i oprindelsesmedlemsstaten uden at blive
ført igennem dets anlæg og slagtes så hurtigt som muligt for at undgå enhver
spredning af sygdomme. Der må træffes de nødvendige foranstaltninger til at
sikre, at disse dyr straks fra deres ankomst til slagteriet ikke kan komme i
kontakt med andre dyr, og at de ikke slagtes sammen med andre dyr.
b) Den handlende anfører på grundlag af dyrenes ledsagedokument eller på
grundlag af dyrenes identifikationsnumre eller -mærker i et register eller en
database følgende oplysninger, der opbevares i mindst tre år:
— ejerens navn, dyrenes oprindelse, modtagelses- og forsendelsesdato, antal
og identifikation for købt kvæg eller oprindelsesbedriftens eller oprind-
elsesbesætningens registreringsnummer for købte svin
— transportfirmaets registreringsnummer og/eller registreringsnummeret på
den lastbil, som leverer og opsamler dyrene
— købers navn og adresse og dyrenes bestemmelsessted— kopier af eventuelle ruteplaner og/eller sundhedscertifikaternes serie-
numre.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 10
▼B
c) Hvis dyrene opholder sig i den handlendes anlæg, skal denne påse:
— at der tilrettelægges en særlig oplæring af det personale, der har ansvaret
for dyrene, med henblik på opfyldelsen af dette direktivs krav og kravene
til dyrenes røgt og velfærd
— at dyrene regelmæssigt undersøges og eventuelt testes af embedsdyr-
lægen, og at alle nødvendige skridt til at forhindre spredning af sygdom
vil blive truffet.
2. Medlemsstaterne påser, at hvert anlæg, de handlende benytter under
udøvelsen af deres erhverv, er registreret og af den kompetente myndighed er
forsynet med et godkendelsesnummer, og at det mindst opfylder følgende betin-
gelser:
a) Det skal stå under tilsyn af en embedsdyrlæge.
b) Det skal være beliggende i et område, der ikke er omfattet af forbud eller
restriktioner i henhold til relevante EF-retsregler eller national lovgivning.
c) Der skal forefindes:
— egnede anlæg med tilstrækkelig kapacitet og navnlig egnede inspektions-
faciliteter og karantænefaciliteter, der gør det muligt at holde dyrene
adskilt i tilfælde af udbrud af en smitsom sygdom
— egnede faciliteter, så dyrene kan aflæsses og om nødvendigt opstaldes på
en korrekt måde, vandes og fodres og eventuelt få den nødvendige pleje;
faciliteterne skal være lette at rengøre og desinficere
— en egnet plads til opbevaring af strøelse og gødning
— et passende spildevandsanlæg.
d) Det skal rengøres og desinficeres før hver anvendelse, som anvist af embeds-
dyrlægen.
3. Den kompetente myndighed kan suspendere eller annullere en godkendelse
i tilfælde af overtrædelsen af denne artikel eller andre relevante bestemmelser i
dette direktiv eller ethvert andet relevant direktiv på det dyresundhedsmæssige
område. Godkendelsen kan træde i kraft igen, når den kompetente myndighed
har fået sikkerhed for, at den handlende atter retter sig efter de fornødne bestem-
melser i dette direktiv.
4. Den kompetente myndighed foretager regelmæssige kontrolbesøg for at
sikre sig, at de fornødne krav i denne artikel er opfyldt.
Artikel 14
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat kan indføre et overvågnings-
netværk.
Overvågningsnetværket skal mindst omfatte:
— besætningerne
— ejeren af bedriften eller den fysiske eller juridiske person, der har ansvaret
herfor
— den godkendte dyrlæge eller den embedsdyrlæge, der har ansvaret for
bedriften
— medlemsstatens embedsdyrlægetjeneste
— de officielle veterinære diagnoselaboratorier eller laboratorier, der er
godkendt af den kompetente myndighed
— en edb-database.
De godkendte slagteriers og samlesteders embedsdyrlæger tilknyttes netværket.2. Hovedformålene med netværket er at foretage en officiel klassificering, at
vedligeholde denne klassificering ved regelmæssige kontrolbesøg, at indsamle
epidemiologiske data og at foretage overvågning af sygdomme for at sikre, at
alle forskrifterne i dette direktiv eller ethvert andet relevant direktiv på det dyre-
sundhedsmæssige område efterkommes.
Netværket er obligatorisk for alle bedrifter, der er beliggende i den medlemsstat,
der har oprettet det. Den kompetente myndighed kan dog tillade, at der oprettes
et sådant netværkpå en del af medlemsstatens område, som består af en eller
flere tilstødende regioner, som fastsat i artikel 2, litra p). Hvis der indrømmes
en sådan undtagelse, er transporter af dyr til denne del af området fra andre
områder, som ikke er omfattet af netværket, underlagt bestemmelserne i dette
direktiv.
Den kompetente myndighed fastsætter rettigheder og forpligtelser for de
godkendte dyrlæger, de ansvarlige for bedrifterne eller deres ejere og alle andre
deltagere i ordningen, herunder den person, der er ansvarlig for udstedelsen af
sundhedscertifikater.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 11
▼B
3. Den kompetente myndighed sørger for, at de i stk. 2 omhandlede forplig-
telser mindst omfatter følgende:
A. Enhver ejer af eller person med ansvar for en bedrift skal
i) kontraktligt eller ved en retsakt sikre sig en dyrlæges tjenester; dyrlægen
skal være godkendt af den kompetente myndighed
ii) omgående underrette den godkendte dyrlæge, der er ansvarlig for
bedriften, hvis der formodes at være udbrudt en smitsom sygdom eller
en anmeldelsespligtig sygdom
iii) oplyse den godkendte dyrlæge om enhver optagelse af nye dyr på
bedriften
iv) isolere dyrene, inden de optages på bedriften for at give den godkendte
dyrlæge lejlighed til at foretage de obligatoriske prøver, der skal sikre, at
bedriftens sundhedsstatus kan opretholdes.
B. Godkendte dyrlæger, som definieret i artikel 2, stk. 2, litra m), er underlagt
den kompetente myndigheds tilsyn og skal opfylde følgende krav. De:
i) skal opfylde betingelserne for at udøve dyrlægeerhvervet
ii) må ikke have finansielle eller familiemæssige forbindelser med ejeren
eller den ansvarlige for bedriften
iii) skal have særligt kendskab på dyresundhedsområdet for dyr af de berørte
arter. De skal således:
— jævnligt holde sig fagligt ajour, navnlig for så vidt angår de relevante
sundhedsforskrifter
— opfylde de krav, som den kompetente myndighed stiller for at sikre,
at netværket fungerer korrekt
— informere og bistå ejeren af eller den ansvarlige for bedriften,
således at alle de nødvendige forholdsregler træffes til, at bedriftens
godkendelse kan opretholdes, herunder på grundlag af programmer,
der er aftalt med den kompetene myndighed
— overvåge overholdelsen af krav vedrørende:
i) identifikation og sundhedsattestering af besætningens dyr, de
tilførte dyr og de solgte dyr
ii) obligatorisk indberetning af dyresygdomme og andre risikofak-
torer dels for dyrenes sundhed, herunder dyrenes velfærd, og
dels for menneskers sundhed
iii) så vidt muligt fastlæggelse af dyrenes dødsårsag, og hvor de
døde dyr skal transporteres hen
iv) besætningens og produktionsenhedernes hygiejnetilstand.
Såfremt det er nødvendigt for, at systemet kan fungere korrekt, kan
hver medlemsstat begrænse dyrlægernes ansvar til et mindre antal
bedrifter eller til et bestemt geografiskområde.
Den kompetente myndighed udarbejder lister over godkendte
dyrlæger og bedrifter, der deltager i netværket. Finder den kompe-
tente myndighed, at en af deltagerne i netværket ikke længere
opfylder ovennævnte betingelser, suspenderer eller tilbagekalder den
godkendelsen, uden at dette berører eventuelle andre sanktioner, der
måtte blive indført.
C. Edb-databasen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
1) For hvert enkelt dyr:
— identifikationskode
— fødselsdato—kø n— race eller farve— moderens identifikationskode eller, hvis der er tale om et dyr, der er
indført fra et tredjeland, det identifikationsnummer, det har fået, efter
at der er foretaget kontrol i overensstemmelse med direktiv 92/102/
EØF, og som hænger sammen med oprind-
elsesidentifikationsnummeret
— identifikationsnummer for den bedrift, hvor dyret er født— identifikationsnumre for alle de bedrifter, hvor dyret har været, og
datoerne for hver enkelt transport
— dato for død eller slagtning.
2) For hver enkelt bedrift:
— et identifikationsnummer, som — ud over landekoden — består af en
kode på højst tolv tegn
— den bedriftsansvarliges navn og adresse.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 12
▼B
3) Det skal være muligt når som helst at finde følgende oplysninger i data-
basen:
— identifikationsnummer for ethvert kreatur, der er på en bedrift, eller
for grupper af svin oprindelsesbedriftens eller oprind-
elsesbesætningens registreringsnummer, samt eventuelt
sundhedscertifikatnummer
— en oversigt over flytningerne af hvert kreatur væk fra den bedrift,
hvor det er født, eller, hvis der er tale om dyr, som er indført fra tred-
jelande, vækfra indførselsbedriften, og for grupper af svin
registreringsnummeret på tredjelande, indførselsbedriften.
Disse oplysninger opbevares i databasen i tre år efter det pågældende
kreaturs død eller i tre år efter registreringen i tilfælde af registrering af
svin.
Dog finder kun punkt 2 og 3 anvendelse, når der er tale om svin.
4. Alle andre deltagere i netværket end de i stk. 3, afsnit A og B nævnte
henhører under den kompetente myndigheds ansvar. Den kompetente myndighed
i hver enkelt medlemsstat er ansvarlig for oprettelsen af netværket og kontrol-
lerer regelmæssigt, at det fungerer korrekt.
5. Medlemsstater, som opretter et overvågningsnetværk, jf. stk. 1-4, der skal
være operationelt i en periode på mindst tolv måneder, anmoder Kommissionen
om godkendelse heraf efter proceduren i artikel 17.
Kommissionen undersøger med henblikherpå den af medlemsstaterne forelagte
dokumentation.
Kommissionens eksperter bekræfter netværksordningens gyldighed ved en række
kontrolbesøg.
Hvis resultaterne af disse kontrolbesøg er positive, fremsender Kommissionen
inden for en frist på 90 dage fra modtagelsen af ansøgningen om godkendelse
en rapport til Den Stående Veterinærkomité ledsaget af de relevante forslag.
Hvis der konstateres gentagne overtrædelser, kan godkendelsen af overvågnings-
netværket suspenderes efter proceduren i artikel 17 på Kommissionens eller en
eller flere medlemsstaters anmodning.
6. Medlemsstater, der har oprettet et godkendt overvågningsnetværk, jf.
artikel 14, kan undlade at anvende artikel 3, stk. 2, litra a), andet led, med
hensyn til forsendelse på deres område af dyr, der er omfattet af dette direktiv.
7. Senest den 31. december 1999 og på grundlag af en rapport fra Kommis-
sionen, ledsaget af forslag, hvorom der træffes afgørelse ved kvalificeret flertal,
reviderer Rådet i lyset af de indhøstede erfaringer bestemmelserne i denne
artikel med henblik på at ændre, ajourføre og, hvis det er relevant, udvide dem
til at omfatte alle medlemsstaterne.
8. Spørgsmålet om finansieringen af overvågningsnetværket tages op i forbin-
delse med revisionen af bilag B til direktiv 85/73/EØF(1) i overensstemmelse
med bestemmelserne i artikel 8 i direktiv 96/43/EF.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige særlige foranstaltninger med
henblikpå at gribe ind over for enhver overtrædelse af dette direk tiv, hvadenten
overtrædelsen er foretaget af en fysiskeller en juridiskperson.
2. Såfremt det bekræftes, at bestemmelserne i dette direktiv overtrædes eller
er blevet overtrådt, træffer den kompetente myndighed for det sted, hvor over-
trædelsen er konstateret, de relevante foranstaltninger for at beskytte dyrenes
sundhed og forhindre enhver udbredelse af sygdom.
Den kompetente myndighed kan alt efter tilfældet træffe de nødvendige foran-
staltninger med henblikpå:
a) at bringe transporten til ophør eller sende dyrene tilbage til udgangsstedet ad
den korteste rute, såfremt dyrenes sundhed eller velfærd ikke derved risikerer
at bringes i fare
b) at opstalde dyrene korrekt og give dem den nødvendige pleje i tilfælde af
afbrydelse af transporten1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 13
(1) EFT nr. L 32 af 5. 2. 1985, s. 14. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/43/EF
(EFT nr. L 162 af 1. 7. 1996, s. 1).
▼B
c) at aflive dyrene. Disse dyrs bestemmelsessted og anvendelse efter slagtning
afgøres:
— i henhold til direktiv 64/433/EØF(1), eller
— i henhold til direktiv 90/667/EØF, hvis dyrenes sundhedsstatus ikke kan
fastlægges, eller de formodes at udgøre en fare for dyre- eller folkesund-
heden. Hvis bestemmelserne i direktiv 90/667/EØF finder anvendelse, må
ejeren eller dennes repræsentant dog gives en frist til at bringe tingene i
orden, inden der gribes til denne sidste mulighed. I så fald finder bestem-
melserne i stk. 3 i nærværende artikel anvendelse.
3. Bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed meddeler omgående
oprindelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder enhver overtrædelse af
dette direktiv.
Medlemsstaterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til gennemførelsen
af dette direktiv jf. direktiv 89/608/EØF, navnlig for så vidt angår overholdelsen
af bestemmelserne i denne artikel.
4. Denne artikel berører ikke de nationale strafferetlige bestemmelser.
Artikel 16
1. Bilag A, bilag D, kapitel I, samt bilag E og F ændres af Rådet, som træffer
afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen, navnlig med
henblik på at tilpasse dem til den teknologiske og videnskabelige udvikling.
Bilag B og C samt bilag D, kapitel II, ændres af Kommissionen efter procedu-
rerne i artikel 17.
Dog
a) forelægger Kommissionen Rådet inden den 1. juli 1997 et forslag til ændring
af bilag A og bilag D, kapitel I, med henblik på ajourføring, og om nødven-
digt anvender den samme procedure på bilag F. Rådet træffer afgørelse om
disse forslag med kvalificeret flertal inden den 1. januar 1998;
b) ajourfører og ændrer Kommissionen inden den 30. juni 1998 om nødvendigt
bilag B og C samt bilag D, kapitel II, efter proceduren i artikel 17 og på
grundlag af udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité for at tilpasse
dem til den videnskabelige udvikling.
2. Senest den 31. december 1999 tager Rådet på grundlag af en rapport fra
Kommissionen, ledsaget af relevante forslag, hvorom det træffer afgørelse med
kvalificeret flertal, bestemmelserne i dette direktiv op til fornyet overvejelse i
lyset af de indhøstede erfaringer med det formål at ændre eller ajourføre dem i
overensstemmelse med reglerne for gennemførelsen af det indre marked.
Artikel 17
Når der henvises til proceduren i denne artikel, træffer Den Stående Veterinær-
komité, der er nedsat ved afgørelse 68/361/EØF(2), afgørelse i
overensstemmelse med reglerne i artikel 18 i direktiv 89/662/EØF(3).
Artikel 18
De medlemsstater, der ikke har indført et godkendt overvågningsnetværk, sørger
for, at en edb-database, som er i overensstemmelse med artikel 14, er fuldt
operationel fra den 31. december 1999.
Artikel 19
Bestemmelserne i direktiv 90/425/EØF anvendes på kontrol på oprind-
elsesstedet, på tilrettelæggelse og opfølgning af den kontrol, der skal udføres af
bestemmelsesmedlemsstaten, og på de sikkerhedsforanstaltninger, der skal
iværksættes.
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 14
(1) EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012/64. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/23/
EF (EFT nr. L 243 af 11. 10. 1995, s. 7).
(2) EFT nr. L 255 af 18. 10. 1968, s. 23.
(3) EFT nr. L 395 af 30. 12. 1989, s. 13. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/
EØF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1993, s. 49).
▼B
BILAG A
I.Officielt tuberkulosefri kvægbesætning
1. En kvægbesætning er officielt tuberkulosefri, hvis:
a) alle dyrene er fri for kliniske tegn på tuberkulose
b) alle dyr på over seks uger har reageret negativt på mindst to officielle
intradermale tuberkulinprøver, der er udført i overensstemmelse med
bilag B, den første seks måneder efter udryddelsen af en eventuel
infektion på kvægbesætningen og den anden seks måneder senere;
hvis kvægbesætningen er sammensat udelukkende af dyr med oprind-
else i officielt tuberkulosefri besætninger, skal den første prøve
udføres mindst 60 dage efter sammensætningen, og den anden kræves
ikke
c) der ikke er optaget noget dyr på over seks uger i kvægbesætningen
efter den første prøve som omhandlet i litra b), medmindre det har
reageret negativt på en intradermal tuberkulinprøve, der er udført og
bedømt i henhold til bilag B, og prøven er udført enten senest 30
dage før eller 30 dage efter dyrets indsætning i kvægbesætningen.
Denne prøve kræves ikke i medlemsstater eller regioner af en
medlemsstat, hvor procentdelen af tuberkuloseinficerede kvægbesæt-
ninger er mindre end 0,2 %, eller hvis dyret har oprindelse i en
officielt tuberkulosefri kvægbesætning.
2. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt tuberkulosefri, hvis:
a) betingelserne i punkt 1, litra a) og c), fortsat er opfyldt
b) alle dyr, der optages i kvægbesætningen, kommer fra kvægbesæt-
ninger, der har status som officielt tuberkulosefri
c) alle dyr på bedriften med undtagelse af kalve på under seks uger, der
er født på bedriften, hvert år underkastes rutinetuberkulinprøver i
henhold til bilag B.
Efter proceduren i artikel 17 kan Kommissionen dog for en medlems-
stat eller en del af en medlemsstat, hvor alle kvægbesætningerne er
omfattet af officielle foranstaltninger til bekæmpelsen af tuberkulose,ændre den hyppighed, hvormed der foretages rutineprøver, på følgende
måder:
— Hvis procentdelen af kvægbesætninger, der er ramt af tuberkulose,
højst har været 1 % i gennemsnit i de to seneste årlige prøvepe-
rioder, kan intervallet mellem rutineprøverne af
kvægbesætningerne forlænges til to år.
— Hvis procentdelen af smitteramte kvægbesætninger højst har været
0,2 % i gennemsnit i de seneste to perioder, hvor der er blevet
foretaget rutineprøver hvert andet år, kan intervallet mellem rutine-
prøverne forlænges til tre år.
— Hvis procentdelen af smitteramte kvægbesætninger højst har været
0,1 % i gennemsnit i de seneste to perioder, hvor der er foretaget
rutineprøver hvert tredje år, kan intervallet mellem rutineprøverne
forlænges til fire år og/eller den alder, hvor dyrene skal underka-
stes disse prøver, kan forhøjes til 24 måneder.
Kommissionen kan også i henhold til artikel 17 træffe afgørelse om at
øge hyppigheden af rutinetuberkulinprøver, hvis sygdomsforekomsten
ser ud til at være øget.
Hvis medlemsstaten har et system for identificering og registrering af
kvæg, der gør det muligt at identificere oprindelses- og transitbesæt-
ningerne, kan den, hvis procentdelen af kvægbesætninger, der er ramt
af tuberkulose, højst har været 0,1 % i gennemsnit i de seneste to
prøveperioder, undlade at gennemføre de årlige tuberkulinprøver af
besætningerne, såfremt:
1) alt kvæg inden optagelse i en besætning underkastes en intradermal
tuberkulinprøve med negativt resultat
2) alt slagtekvæg undersøges for tuberkuloselæsioner, og disse under-
kastes en bakteriologisk undersøgelse med henblik på påvisning af
tuberkulosebacillen.
3. En kvægbesætnings status som værende officielt tuberkulosefri suspen-
deres, hvis:
a) betingelserne i punkt 2 ikke er opfyldt1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 15
▼B
b) et dyr anses for at have reageret positivt på en rutinetuberkulinprøve,
eller der er konstateret et tilfælde af tuberkulose ved en rutinekødun-
dersøgelse.
I disse tilfælde suspenderes status, indtil alle øvrige dyr på over seks
uger har reageret negativt på mindst to officielle intradermale tuberku-
linprøver i overensstemmelse med bilag B, idet den første udføres
mindst to måneder efter, at dyret er fjernet fra bedriften, og den anden
mindst 42 dage efter den første.
Hvis et eller flere dyr imidlertid reagerer positivt på en tuberkulin-
prøve under en rutinekontrol af en kvægbesætning, og der består den
mulighed, at kvægtuberkulose ikke er årsagen til denne reaktion, skal
det eller de formodede tuberkulosetilfælde som en fravigelse herfra
undersøges fuldstændigt, hvilket indbefatter, at kvægbesætningen,
hvori dyret eller dyrene indgik på kontroltidspunktet og enhver forud-
gående besætning efter den kompetente myndigheds skøn, skal
opspores og kontrolleres, og alle relevante laboratorieundersøgelser
og obduktioner udføres.
Mens undersøgelserne og prøverne finder sted, suspenderes kvægbe-
sætningernes status som værende officielt tuberkulosefri, indtil det
ved kliniske undersøgelser, laboratorieundersøgelser eller tuberkulinpr-
øver er blevet fastslået, at der ikke forekommer kvægtuberkulose. Hvis
formodningen om forekomsten af tuberkulose ikke bekræftes, kan
kvægbesætningens eller kvægbesætningernes status genetableres.
Hvis rutineprøven, der omhandles i punkt 2, litra c), ikke er blevet
udført rettidigt, suspenderes kvægbesætningens status dog ikke, hvis
prøven udføres senest 60 dage efter, at den oprindeligt skulle have
fundet sted, og efterfølgende prøver udføres i overensstemmelse med
den oprindelige tidsplan.
c) der i kvægbesætningen findes dyr med ubestemt status som beskrevet i
bilag B, punkt 32. I så fald suspenderes kvægbesætningens status,
indtil dyrenes status er blevet klarlagt.
4. En medlemsstat eller en del af en medlemsstat kan erklæres for officielt
tuberkulosefri efter proceduren i artikel 17, hvis den opfylder følgende
betingelser:
a) procentdelen af smitteramte kvægbesætninger har højst været 0,01 % i
seks på hinanden følgende år, og mindst 99,9 % af kvægbesætningerne
har været erklæret for officielt tuberkulosefri i ti år
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs oprind-
elses- og transitbesætning kan identificeres
c) alt slagtet kvæg underkastes en kødundersøgelse af en embedsdyrlæge
d) alle tilfælde af mistanke om tuberkulose undersøges fuldstændigt, her-
under spores og kontrolleres eventuelle oprindelses- og
transitbesætninger, og alle relevante laboratorieundersøgelser skal
udføres. Mens undersøgelserne finder sted, suspenderes oprindelses-
og transitbesætningernes status som værende officielt tuberkulosefri,
indtil det ved kliniske undersøgelser, laboratorieundersøgelser eller
tuberkulinprøver er blevet fastslået, at der ikke forekommer kvægtu-
berkulose.
5. En medlemsstat eller del af en medlemsstat bevarer sin status som offi-
cielt tuberkulosefri, hvis:
a) betingelserne i punkt 4, litra a) til d), fortsat er opfyldt
b) oprindelses- og transitbesætningens status som officielt tuberkulosefri
trækkes tilbage, hvis der bekræftes et tilfælde af tuberkulose
c) status som officielt tuberkulosefri forbliver suspenderet for kvægbe-
sætninger, hvor der er blevet bekræftet tuberkulose, indtil:
— alle dyr, der er blevet erklæret for smitteramte, er blevet slagtet
— bedrift og redskaber er blevet desinficeret— alle resterende kreaturer på over seks uger har reageret negativt på
mindst to officielle intradermale prøver i henhold til bilag B, den
første mindst seks måneder efter, at de smittede dyr er fjernet, den
anden seks måneder efter den første.
6. Hvis der er tegn på betydelige ændringer i tuberkulosesituationen i en
medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der er blevet anerkendt som
værende officielt tuberkulosefri, kan Kommissionen efter proceduren i
artikel 17 beslutte at suspendere eller ophæve status og kræve rutinetuber-
kulinprøver udført i henhold til en af ordningerne i punkt 2, litra c).1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 16
▼B
II.Officielt brucellosefri og brucellosefri kvægbesætninger
I denne del forstås ved »kvæg« alle kreaturer undtagen handyr, der er
kastreret, før de er fire måneder.
1. En kvægbesætning er officielt brucellosefri:
a) hvis der ikke findes noget kvæg på den, som er blevet vaccineret
mod brucellose, undtagen hundyr, der er blevet vaccineret mindst tre
år tidligere
b) hvis alt kvæg har været fri for kliniske tegn på brucellose i mindst
seks måneder
c) hvis alt kvæg på over 12 måneder er blevet underkastet et af
følgende sæt prøver med negativt resultat i henhold til bilag C:
i) to serum-agglutinationstest med mere end tre måneders og
mindre end tolv måneders mellemrum
ii) tre ringprøver foretaget med tre måneders mellemrum efterfulgt
af en serum-agglutinationstest mindst seks uger senere
iii) to brucella-stødpudeantigentest foretaget med mere end tre
måneders og mindre end tolv måneders mellemrum
iv) to mikro-agglutinationstest foretaget med mere end tre måneders
og mindre end tolv måneders mellemrum.
2. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt brucellosefri på
følgende betingelse:
a) hvis et af følgende sæt prøver udføres hvert år med negativt resultat i
henhold til bilag C:
i) tre ringprøver foretaget med mindst tre måneders mellemrum
ii) tre ELISA-prøver på mælkforetaget med mindst tre måneders
mellemrum
iii) to ringprøver foretaget med mindst tre måneders mellemrum
efterfulgt af en serologisktest mindst sek s måneder senere
iv) to ELISA-prøver på mælkforetaget med mindst tre måneders
mellemrum efterfulgt af en serologisktest mindst sek s måneder
senere
v) to serologiske test foretaget med mindst tre måneders og højst
seks måneders mellemrum.
For en medlemsstat eller en del af en medlemsstat, der ikke er offi-
cielt brucellosefri, men hvor alle kvægbesætninger er omfattet af
officielle foranstaltninger til bekæmpelse af brucellose, kan Kommis-
sionen dog efter proceduren i artikel 17 ændre den hyppighed,
hvormed der foretages rutineprøver, på følgende måde:
— hvis højst 1 % af kvægbesætningerne er inficeret, kan det være
tilstrækkeligt hvert år at foretage to ringprøver eller to ELISA-
prøver på mælkmed mindst tre måneders mellemrum eller en
serologisktest
— hvis mindst 99,8 % af kvægbesætningerne har været anerkendt
som officielt brucellosefri i mindst fire år, kan kontrolintervallet
forlænges til to år, og kontrollen skal foretages ved hjælp af en
af de serologiske test, der omhandles i punkt 7, litra a)
b) alt kvæg, der optages i kvægbesætningen, kommer fra kvægbesæt-
ninger, der har status som officielt brucellosefri, og alt kvæg på
over tolv måneder har udvist en agglutinationstiter på under 30 IE/
ml ved en serum-agglutinationstest foretaget i henhold til bilag C
inden for de sidste 30 dage, før dyrene optages i kvægbesætningen.
Ovennævnte serum-agglutinationstest kræves dog ikke i medlems-
stater eller regioner af medlemsstater, hvor procentdelen af
kvægbesætninger, der er inficeret med brucellose, ikke har oversteget
0,2 % i mindst to år, og hvor dyrene kommer fra en officielt brucel-
losefri kvægbesætning i den pågældende medlemsstat eller region og
under transporten ikke har været i kontakt med kvæg med lavere
status
c) uanset litra b) kan kvæg fra en brucellosefri kvægbesætning optages i
en officielt brucellosefri kvægbesætning, hvis dyrene er mindst 18
måneder og vaccineret mod brucellose, og vaccinationen har fundet
sted mere end et år tidligere.
Dyrene skal inden for de sidste 30 dage fra optagelsen have udvist en
agglutinationstiter på under 30 IE/ml og have reageret negativt på en
komplementbindingstest, idet begge test skal foretages i henhold til
bilag C.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 17
▼B
Hvis et kreatur fra en brucellosefri kvægbesætning optages i en offi-
cielt burcellosefri kvægbesætning i henhold til disse bestemmelser,
betragtes sidstnævnte bedrift dog som brucellosefri i to år fra det
tidspunkt, hvor dyret blev indsat.
3. En kvægbesætnings status som officielt brucellosefri suspenderes eller
ophæves:
a) hvis betingelserne i punkt 1 og 2 ikke er opfyldt
b) hvis et eller flere kreaturer mistænktes for at have brucellose som
følge af laboratorieundersøgelser eller kliniske undersøgelser.
Hvis et eller flere kreaturer på en officielt brucellosefri kvægbesætning
mistænkes for at have brucellose, kan kvægbesætningens status suspen-
deres frem for at blive ophævet, hvis dyret eller dyrene straks fjernes
eller isoleres.
Er dyret blevet fjernet, kan suspensionen hæves hvis to serum-agglutina-
tionstest, der i henhold til bilag C er udført på alt kvæg på over tolv
måneder i kvægbesætningen, udviser en agglutinationstiter på under
30 IE/ml. Den første test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er
fjernet, og den anden mindst 60 dage senere.
Er dyret blevet isoleret, kan det genoptages i kvægbesætningen og kvæg-
besætningens status genindføres, hvis dyret derefter udviser en
agglutinationstiter på under 30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest
og har reageret negativt på en komplementbindingstest, idet begge test
udføres i henhold til bilag C.
Hvis der som følge af laboratorieundersøgelser eller epidemiologiske
undersøgelser er blevet bekræftet brucellainfektion i en kvægbesætning,
genindføres kvægbesætningens status først, når alle kreaturer, der var
drægtige ved sygdomsudbruddet, har reageret negativt på ovennævnte
test, idet den sidste test skal være blevet udført mindst 21 dage efter
kælvningen.
4. En kvægbesætning er brucellosefri, hvis den opfylder betingelserne i
punkt 1, litra a), b) og c); dog gælder følgende:
i) hundyr kan vaccineres
— før de er seks måneder med levende stamme 19-vaccine eller
andre vacciner, der er godkendt efter proceduren i artikel 17
— før de er 15 måneder med dræbt 45/20 adjuvansvaccine, der er
blevet officielt undersøgt og anerkendt
ii) kvæg på under 30 måneder, der er blevet vaccineret med levende
stamme 19-vaccine, kan ved en serumagglutinationstest udvise en
agglutinationstiter på over 30 IE/ml, men under 80 IE/ml, forudsat
at dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer på under
30 EØF-enheder, hvis det drejer sig om hundyr, der er vaccineret
inden for de sidste tolv måneder, eller under 20 EØF-enheder i alle
andre tilfælde
iii) ud over prøverne i punkt 1, litra c), vil følgende prøvesæt til
opnåelse af status som brucellosefri også blive godkendt:
a) to brucella-stødpudeantigentest udført med mere end tre
måneders og mindre end tolv måneders mellemrum
b) to mikro-agglutinationstest udført med mere end tre måneders og
mindre end tolv måneders mellemrum i henhold til bilag C.
5. En kvægbesætning bevarer sin status som brucellosefri:
i) hvis den underkastes et af de sæt prøver, der omhandles i punkt 2,
litra a)
ii) hvis kvæg, der optages i kvægbesætningen, opfylder kravene i punkt
2, litra b), eller
— kommer fra kvægbesætninger, der har status som brucellosefri, og
for så vidt angår kvæg på over tolv måneder i de sidste 30 dage
før optagelsen i kvægbesætningen har udvist en agglutinations-
titer på under 30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest og har
reageret negativt på en komplementbindingstest i henhold til
bilag C, eller
— kommer fra kvægbesætninger, der har status som brucellosefri, er
under 30 måneder og er blevet vaccineret med levende stamme
19-vaccine. Kvæget kan ved en serum-agglutinationstest udvise
en agglutinationstiter på over 30 IE/ml, men under 80 IE/ml,
forudsat at dyrene ved komplementbindingstesten udviser en titer
på under 30 EØF-enheder, hvis det drejer sig om hundyr, der er
vaccineret inden for de sidste tolv måneder, eller var på under 20
EØF-enheder i alle andre tilfælde.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 18
▼B
6. En kvægbesætnings status som brucellosefri suspenderes eller ophæves:
a) hvis betingelserne i punkt 4 og 5 ikke er opfyldt, eller
b) hvis et eller flere kreaturer på over 30 måneder mistænkes for at have
brucellose som følge af laboratorieundersøgelser eller kliniske under-
søgelser.
Hvis et eller flere kreaturer på over 30 måneder i en brucellosefri kvæg-
besætning mistænkes for at have brucellose, kan kvægbesætningens
status suspenderes frem for at blive ophævet, hvis dyret eller dyrene
straks fjernes eller isoleres.
Er dyret blevet fjernet, kan suspensionen hæves, hvis to serum-aggluti-
nationstest, der i henhold til bilag C er udført på alt kvæg på over tolv
måneder på bedriften, udviser en agglutinationstiter på under 30 IE/ml.
Den første test skal udføres mindst 30 dage efter, at dyret er fjernet, og
den anden mindst 60 dage senere.
Er dyret blevet isoleret, kan det genoptages i kvægbesætningen og kvæg-
besætningens status genindføres, hvis dyret derefter udviser en
agglutinationstiter på under 30 IE/ml ved en serum-agglutinationstest
og har reageret negativt på en komplementbindingstest, idet begge test
udføres i henhold til bilag C.
Hvis der som følge af laboratorieundersøgelser eller epidemiologiske
undersøgelser er blevet bekræftet brucellainfektion i en kvægbesætning,
genindføres kvægbesætningens status først, når alle kreaturer, der var
drægtige ved sygdomsudbruddet, har reageret negativt på ovennævnte
test, idet den sidste test skal være blevet udført mindst 21 dage efter
kælvningen.
7. En region i en medlemsstat kan erklæres for officielt brucellosefri efter
proceduren i artikel 17, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) der er ikke registreret nogen tilfælde af kastning som følge af brucel-
lainfektion i mindst tre år, og mindst 99,8 % af kvægbesætningerne
har været erklæret for officielt brucellosefri i ti år
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs oprind-
elses- og transitbesætning kan identificeres.
8. En region, som er erklæret for officielt brucellosefri, bevarer denne
status, hvis alt kvæg på over 24 måneder underkastes enten to ringprøver
eller en serologisk test hvert tredje år, jf. dog punkt 9. Ved positiv reak-
tion gælder bestemmelserne i punkt 6.
9. En region, som er erklæret for officielt brucellosefri, indberetter alle
tilfælde af brucellose til Kommissionen. Kommissionen kan efter proce-
duren i artikel 17 foreslå, at regionens status suspenderes eller ophæves,
og kan kræve, at der udføres rutinemæssige brucelloseprøver i henhold
til punkt 2.
10. En medlemsstat kan erklæres for officielt brucellosefri efter proceduren i
artikel 17, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) der er ikke registreret nogen tilfælde af kastning som følge af brucel-
lainfektion i mindst tre år, og mindst 99,8 % af bedrifterne har været
erklæret for officielt brucellosefri i ti år
b) der findes et identifikationssystem, hvorefter hvert kreaturs oprind-
elses- og transitbesætning kan identificeres.
11. En medlemsstat, som er erklæret for officielt brucellosefri, bevarer
denne status på følgende betingelser:
— hvert kreatur, der mistænkes for at være inficeret med brucellose,
anmeldes til myndighederne og underkastes en officiel undersøgelse
for brucellose, herunder mindst to serologiske blodprøver, som
omfatter komplementbindingstesten, samt en mikrobiologisk under-
søgelse af passende prøver i tilfælde af kastning
— det mistænkte kreaturs oprindelsesbesætning eller transitbesætning
får sin status som officielt brucellosefri suspenderet så længe
mistanken varer, dvs. indtil der er negativ reaktion på de prøver,
som omhandles i første led
— bestemmelserne i punkt 6 gælder ved positiv reaktion.
12. En medlemsstat, som er erklæret for officielt brucellosefri, indberetter
alle tilfælde af brucellose til Kommissionen. Kommissionen kan efter
proceduren i artikel 17 foreslå, at medlemsstatens status suspenderes
eller ophæves, og kan kræve, at der udføres rutinemæssige brucellosepr-
øver i henhold til punkt 2.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 19
▼B
13. a) I denne del forstås ved serologisktest enten serum-agglutinationstest,
brucella-stødpudeantigentest, komplementbindingstest, plasma-agglu-
tinationstest, plasma-ringprøve, mikro-agglutinationstest eller
individuel ELISA-prøve på blod som beskrevet i bilag C.
b) Ved ringprøver på samletanke, fordobles antallet af de test, der
omhandles i dette bilag, og intervallerne mellem dem halveres.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 20
▼B
BILAG B
(NORMER FOR FREMSTILLING OG ANVENDELSE AF KVÆG- OG
FJERKRÆTUBERKULINER)
1. De officielt kontrollerede tuberkulinprøver foretages ved hjælp af PPD eller
HCSM-tuberkulin.
2. Fabrikanternes normer for kontrol af PPD- og HCSM-kvægtuberkulin
omregnes til Fællesskabets tuberkulinenheder (CTU) efter en sammenlig-
nende biologisk prøve med det korresponderende EØF-standardtuberkulin.
3. Fabrikanternes normer for kontrol af fjerkrætuberkuliner omregnes til inter-
nationale enheder efter en sammenlignende biologiskprøve med EØF-
standarden for PPD-fjerkrætuberkulin.
4. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin fås hos Instituut voor Dierhonderij
en Diergezondheid (ID-ILO), Lelystad, Nederlandene.
5. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin fås hos Institut Pasteur, Paris,
Frankrig.
6. EØF-standarden for fjerkrætuberkulin fås hos Veterinary Laboratory
Agency, Addlestone, Weybridge, England.
7. Kvægtuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af Mycobacte-
rium bovis:
a) AN5
b) Vallée.
8. Fjerkrætuberkuliner fremstilles med en af følgende stammer af mycobacte-
rium avium:
a) D4ER
b) TB 56.
9. Tuberkulinets pH skal være mellem 6,5 og 7,5.
10. Såfremt et tuberkulin er tilsat antimikrobielle konserveringsmidler eller
andre stoffer, skal det over for den statsinstitution, der er ansvarlig for
kontrol med tuberkuliner, godtgøres, at de ikke forringer produktets pålide-
lighed og effektivitet.
For phenol og glycerol gælder følgende maksimumskoncentrationer:a) phenol: 0,5 % M/v
b) glycerol: 10 % v/v.
11. De maksimale tidsrum, regnet fra sidste tilfredsstillende styrkebestemmelse,
inden for hvilke tuberkulinet kan anvendes, forudsat at det opbevares
beskyttet mod lys ved en temperatur på mellem 2 º og 8 ºC:
a) flydende PPD-tuberkulin: to år
frysetørret PPD-tuberkulin: otte år
b) HCSM-tuberkulin, fortyndet: to år.
12. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol med
tuberkuliner i deres respektive lande:
a) Forbundsrepublikken Tyskland: Paul-Ehrlich-Institut, Frankfurt/Main
b) Belgien: Instituut voor Hygiëne en Epidemiologie, J. Wytsmanstraat 14,
B-1050 Bruxelles
c) Frankrig: Laboratoire National des Médicaments Vétérinaires, Fougèresd) Luxembourg: Leverandørlandets institut
e) Italien: Instituto Superiore di Sanità, Rom
f) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-ILO)
Lelystad, Nederlandene
g) Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium, København V
h) Irland: Leverandørlandets institut
i) Det Forenede Kongerige: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge
j) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
k) Spanien: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Granada1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 21
▼B
l) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária, Lissabon
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödlingn) Finland: Central Veterinary Laboratory, Weybridgeo) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
13. Den officielle kontrol foretages på hvert enkelt parti brugsfærdigt aftappet
tuberkulin.
14. Kontrol af tuberkulinet foretages ved biologiske og kemiske metoder.
15. Tuberkulinet skal være sterilt. Kontrol heraf foretages i overensstemmelse
med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
16. Kontrol af, at tuberkulinet er ugiftigt og ikke medfører irritation, foretages i
overensstemmelse med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
17. Tuberkulinet underkastes en kemisk analyse med henblik på bestemmelse af
koncentration af glycerol og/eller phenol samt af eventuelle andre konserve-
ringsmidler.
18. Kontrol af, at tuberkulinet er usensibiliserende, foretages i overensstem-
melse med specifikationerne i Den Europæiske Farmakopé.
19. Tuberkulinets styrke bestemmes ved biologiske metoder. Metoderne skal
være gældende for HCSM- og PPD-tuberkuliner; metoderne baseres på
sammenligning af standardtuberkulin med det tuberkulin, der kontrolleres.
20. PPD-tuberkulins proteinindhold bestemmes ved en Kjeldahl-analyse. Nitro-
genmængden omregnes til tuberkuloprotein ved multiplikation med en
faktor på 6,25.
21. EØF-standarden for HCSM-kvægtuberkulin har en styrke på 65000 CTU
pr. ml, og det leveres i ampuller, der indeholder 5 ml tuberkulin.
22. EØF-standarden for PPD-kvægtuberkulin har en styrke på 50000 CTU pr.
mg PPD, og det leveres frysetørret i ampuller, der indeholder 1,8 mg PPD,
dvs. at 0,00002 mg PPD har en styrke, der svarer til 1 CTU.
23. EØF-standarden for PPD-fjerkrætuberkulin har en styrke på 50000 interna-
tionale enheder (IE) pr. mg af det rensede proteinderivats tørstof, og det
leveres frysetørret i ampuller, der indeholder 10 mg PPD + 26,3 mg salte,
dvs. at 0,0000726 mg standardprotein har en styrke, der svarer til 1 IE.
24. Styrken af de tuberkuliner, som fabrikanterne fremsender til kontrol ved de i
nr. 12 anførte statslige institutter, skal være bestemt ved en sammenlignende
biologiskprøve med de i nr. 2 og 3 anførte standarder.
25. a)Styrkebestemmelserne på marsvin
Der anvendes hvide marsvin, som vejer 400-600 g. De skal være i god
sundhedsmæssig stand, når tuberkulinet indsprøjtes. Der anvendes mindst
otte marsvin til hver bestemmelse. Bestemmelsen må først foretages en
måned efter sensibilisering.
aa) Til styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner sensibiliseres marsvin
ved en af følgende metoder:
1. indsprøjtning af Mycobacterium bovis, AN5-stamme, dræbt ved
opvarmning, i olieadjuvans
2. indsprøjtning af levende Mycobacterium bovis, AN5-stamme, i
fysiologiskk ogsaltopløsning
3. indsprøjtning af BCG-vaccine.
bb) Til styrkebestemmelse af fjerkrætuberkuliner sensibiliseres marsvin
enten ved indsprøjtning af 2 mg fjerkrætuberkelbaciller, der er dræbt
ved opvarmning og opslæmmet i 0,5 ml steril, flydende paraffin,
eller ved indsprøjtning af levende fjerkrætuberkelbaciller i fysiolo-
giskk ogsaltopløsning. Til dette formål anvendes
fjerkrætuberkulinstamme D 4.
cc) Et tuberkulin, hvis styrke skal bestemmes i forhold til standardtuber-
kulinet, underkastes en sammenlignende prøve ved intradermal
indsprøjtning på grupper af sensibiliserede marsvin.
Marsvinene afhåres på begge sider. Bestemmelsen sker ved
sammenligning af de reaktioner, der fremkaldes af en række intraku-
tane indsprøjtninger af doser på højst 0,2 ml af standardtuberkulinet
opløst i en isotonisk»buffered« k ogsaltopløsning indeholdende
0,0005 % »Tween« 80, med en tilsvarende række indsprøjtninger
af det tuberkulin, der skal bestemmes. Fortyndingerne skal udgøre
geometriske rækker og indsprøjtes efter et randomiseret latinsk
kvadratmønster (fire steder på hver side i en ottepunktsprøve). Efter1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 22
▼B
24-28 timers forløb måles reaktionernes diameter på de enkelte
steder, og resultaterne registreres.
For hver prøve af det tuberkulin, der skal bestemmes, beregnes den
relative styrke og referensbegrænsninger ved hjælp af statistiske
metoder, idet reaktionernes diameter og dosernes logaritmer
anvendes som metametre. Styrken af det tuberkulin, der skal
bestemmes, anses for tilstrækkelig, hvis den beregnede styrke pr.
bovin dosis er på 2 000 CTU (±25 %) hos kvæg. Tuberkulinets
styrke udtrykkes enten i CTU eller i IE pr. ml.
b)Styrkebestemmelse på kvæg
Der kan foretages periodisk styrkebestemmelse af kvægtuberkuliner på
kvæg, der er naturligt eller kunstigt inficeret med tuberkulose. Bestem-
melsen foretages på grupper af tuberkuløst kvæg ved sammenlignende
intradermale fire- eller seks-punktsprøver med det tuberkulin, der
bestemmes, og det korresponderende standardtuberkulin. Tuberkulinets
styrke beregnes ved statistiske metoder som ved prøven på marsvin.
26. Beholdere og pakninger med tuberkulin mærkes som følger:
Etiketten på beholder og pakning skal indeholde følgende oplysning:
— præparatets betegnelse
— for flydende præparater, hvor meget beholderen i alt indeholder
— antal CTU eller IE pr. ml eller mg— fabrikantens navn— partiets nummer— for frysetørrede præparater rehydreringsvæskens art og mængde.
Etiketten på beholder eller pakning skal indeholde følgende oplysninger:
— holdbarhedsdato
— opbevaringsmåde
— betegnelse for og om muligt mængde af samtlige tilsatte stoffer
— den bacillestamme, tuberkulinet er fremstillet af.
27. De fællesskabslaboratorier, der er udpeget efter proceduren i artikel 17,
foretager supplerende undersøgelser af, om styrken af de tuberkuliner, der
anvendes i medlemsstaterne, er i overensstemmelse med det korresponde-
rende fællesskabsstandardtuberkulin. Undersøgelsen foretages på
tuberkuløst kvæg, på sensibiliserede marsvin og ved kemiske prøver.
28. Følgende intradermale tuberkulinprøver gælder som officielle:
a) enkelt intradermal prøve; prøven omfatter en enkelt indsprøjtning af
kvægtuberkulin
b) intradermal sammenlignende prøve; prøven omfatter en enkelt indsprøjt-
ning med kvægtuberkulin og en enkelt indsprøjtning med
fjerkrætuberkulin, som gives samtidigt.
29. Den indsprøjtede tuberkulindosis skal indeholde:
1) mindst 2 000 CTU kvægtuberkulin
2) mindst 2 000 IE fjerkrætuberkulin W15.
De indsprøjtede doser må hver især ikke være større end 0,2 ml.
30. Tuberkulinprøver foretages ved intradermal indsprøjtning af tuberkulin i
halsen. Indsprøjtningsstederne skal være på grænsen mellem halsens forreste
og midterste tredjedel. Såfremt samme dyr får indsprøjtet både fjerkrætuber-
kulin og kvægtuberkulin, skal indsprøjtningsstedet for fjerkrætuberkulin
ligge ca. 10 cm fra halskammen, og indsprøjtningsstedet for kvægtuberkulin
ca. 12,5 cm lavere på en linje, der stort set er parallelt med skulderlinjen; de
to indsprøjtninger kan også foretages på hver sin side af halsen, især når det
drejer sig om unge dyr, hvor der ikke er tilstrækkelig plads til adskillelse af
indsprøjtningsstederne på den ene side af halsen; i så fald gives der en
indsprøjtning på hver side af halsen fra samme sted midt i halsens midterste
tredjedel.
31. Tuberkulinprøveteknikken og bedømmelsen af reaktionerne er som følger:
a)Teknik:
Indsprøjtningsstederne afhåres og renses. I hvert enkelt afhåret felt tages
en hudfold mellem pege- og tommelfinger og måles med en krumpasser,
og resultatet registreres. En kort, steril kanyle med udvendig skråkant
påsat en tuberkulinfyldt gradinddelt sprøjte indføres på skrå i hudens
dybereliggende lag. Derefter indsprøjtes tuberkulindosen. Indsprøjt-
ningen er foretaget korrekt, hvis der på hvert indsprøjtningssted kan
føles en lille ærteagtig hævelse. På hvert indsprøjtningssted måles1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 23
▼B
hudfoldens tykkelse på ny 72 timer efter indsprøjtningen, og resultatet
registreres.
b)Bedømmelse af reaktionerne:
Reaktionerne bedømmes ved besigtigelse samt på grundlag af den regi-
strerede forøgelse af hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet 72
timer efter tuberkulinindsprøjtningen.
ba) Negativ reaktion; hvis hævelsen kun er begrænset og ikke har
forøget hudfoldens tykkelse mere end højst 2 mm, og der ikke er
kliniske symptomer, som f.eks. diffust eller ekstensivt ødem, ekssu-
dation, nekroser, smerte eller betændelse i de omkringliggende
lymfekar eller i lymfekirtlerne.
bb) Usikker reaktion: hvis der ikke iagttages kliniske symptomer, jf. ba),
og hudfoldens tykkelse er forøget mere end 2 mm, men mindre end
4 mm.
bc) Positiv reaktion: hvis der iagttages kliniske symptomer, jf. litra ba),
eller hvis hudfoldens tykkelse på indsprøjtningsstedet er forøget med
4 mm eller mere.
32. Officielle intradermale tuberkulinprøver bedømmes således:
a) Enkelt intradermal prøve:
Positiv: reaktion som defineret i punkt 31, litra bc).
Usikker: reaktion som defineret i punkt 31, litra bb).
Negativ: reaktion som defineret i punkt 31, litra ba).
Dyr, der reagerer usikkert på en enkelt intradermal prøve, prøves igen
tidligst 42 dage senere.
Dyr, der ikke reagerer negativt på anden prøve, betragtes som havende
reageret positivt.
Dyr, der reagerer positivt på en enkelt intradermal prøve, kan underka-
stes en intradermal sammenlignende prøve.
b) Intradermal sammelignende prøve med henblikpå at give eller fortsat
sikre kvægbedrifter status som officielt tuberkulosefri
Positiv: en positiv bovin reaktion, hvor hævelsen er mere end 4 mm
større end ved fjerkræreaktionen, eller hvor der forekommer
kliniske symptomer.
Usikker: en positiv eller usikker bovin reaktion, hvor hævelsen er
mellem 1 og 4 mm større end ved fjerkræreaktionen, og
hvor der ikke forekommer kliniske symptomer.
Negativ: en negativ bovin reaktion, eller en positiv eller usikker reak-
tion, hvor hævelsen svarer til eller er mindre end ved positiv
eller usikker fjerkræreaktion, og hvor der i intet tilfælde
forekommer kliniske symptomer.
Dyr, der reagerer usikkert på den intradermale sammenlignende prøve,
prøves igen tidligst 42 dage senere. Dyr, der ikke reagerer på anden
prøve, betragtes som havende reageret positivt.
c) En kvægbesætnings status som officielt tuberkulosefri kan suspenderes,
og dyrene fra kvægbesætningen må ikke indgå i samhandelen inden for
EF, før følgende dyrs status er afklaret:
1) dyr, som har reageret usikkert på en enkelt intradermal tuberkulin-
prøve
2) dyr, som har reageret positivt på en enkelt intradermal tuberkulin-
prøve, men som senere skal underkastes intradermal
sammenlignende prøve
3) dyr, som har reageret usikkert på en intradermal sammenlignende
prøve.
d) Hvis der ifølge EF-forskrifterne skal foretages en intradermal prøve, før
dyrene flyttes, fortolkes prøven således, at dyr, der udviser en fortyk-
kelse i hudfolden på mere end 2 mm eller kliniske symptomer, ikke må
indgå i samhandelen inden for EF.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 24
▼B
BILAG C
BRUCELLOSE
A.Serum-agglutinationstest
1. Brucella kontrolserum skal være i overensstemmelse med det standard-
serum, der fremstilles af Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England.
Hver ampul skal indeholde 1 ml frysetørret kvægserum med 1 000 inter-
nationale agglutinationsenheder (IE).
2. Standardserum kan rekvireres hos Bundesgesundheitsamt, Berlin.
3. Indholdet af brucella-agglutininer i et serum skal udtrykkes i IE pr. ml
(f.eks.: Serum X = 80 IE pr. ml).
4. Aflæsningen af reaktionsresultater ved langsom serum-agglutination i
reagensglas skal foregå ved 50 % eller ved 75 % agglutination, idet det
benyttede antigen på samme måde er titreret over for et standardserum.
5. Angående de forskellige antigeners følsomhed over for standardserum
gælder følgende tolerancer:
— hvis aflæsningen foretages ved 50 %: mellem 1/600 og 1/1 000
— hvis aflæsningen foretages ved 75 %: mellem 1/500 og 1/750.
6. Til fremstilling af antigen bestemt for serum-agglutination i reagensglas
(langsom metode) skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99 og
USDA-stamme 1119 eller en anden stamme med tilsvarende følsomhed.
7. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet og
til fremstilling af antigenet, skal udvælges på en sådan måde, at de ikke
fremmer bakteriedissociation (S-R); det er bedst at anvende kartoffe-
lagar.
8. Suspension af bakterierne skal foretages i en fysiologisk kogsaltopløs-
ning (NaCl 8,5 ‰) tilsat 0,5 % fenol. Formalin må ikke anvendes.
9. Følgende statslige institutter er ansvarlige for den officielle kontrol med
antigener:
a) Tyskland: Bundesgesundheitsamt, Berlin
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bruxellesc) Frankrig: Laboratoire central de recherches vétérinaires, Alfortd) Luxembourg: Leveringslandets institute) Italien: Instituto Superiore di Sanità, Romf) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-
DLO), Lelystad
g) Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium, København Vh) Irland: Veterinary Research Laboratory, Department of Agriculture
and Food, Dublin
i) Det Forenede Kongerige:
— Storbritannien: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England
— Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast
j) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
k) Spanien: Centro Nacional de Brucelosis; Laboratorio de Sanidad y
Producción Animal de Santa Fe (Granada)
l) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária,
Lissabon
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödlingn) Finland: Eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinkianstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den fortyndings-
faktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket.
11. Til gennemførelse af en serum-agglutination skal der tilberedes mindst
tre fortyndinger for hvert serum. Fortynding af det mistænkte serum1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 25
▼B
skal foretages på en sådan måde, at aflæsning af den ved infektions-
grænsen liggende reaktion finder sted i det midterste reagensglas. I
tilfælde af positiv reaktion i dette reagensglas har det mistænkte serum
en agglutinationstiter på mindst 30 IE pr. ml.
B.Komplementbindingstest
1. Standardserumet er det samme som det, der er nævnt i dette bilag under
del A, punkt 1. Ud over sit indhold af internationale agglutinationsen-
heder skal 1 milliliter af dette frysetørrede kvægserum indeholde 1000
sensibiliserede enheder, der skal sikre komplementbindingen. Disse
sensibiliserede enheder benævnes EØF-enheder.
2. Standardserummet fås hos Bundesgesundheitsamt, Berlin.3. Et serums indhold af komplementbindende antistoffer skal udtrykkes i
sensibiliserende EØF-enheder (f.eks.: serum X = 60 sensibiliserende
EØF-enheder pr. ml).
4. Et serum, der indeholder 20 sensibiliserende EØF-enheder eller mere
(altså en aktivitet på lig med 20 % af standardserummets) pr. ml skal
betragtes som værende positivt.
5. Seraene skal inaktiveres på følgende måde:
a) kvægserum: 56 til 60º C i 30 til 50 minutter
b) svineserum: 60º C i 30 til 50 minutter.
6. Til fremstilling af antigen skal der anvendes Weybridge-stamme nr. 99
eller USDA-stamme 1119. Antigenet består af en bakterieopløsning i en
0,85 %'s fysiologiskk ogsaltopløsning eller i en stødpude veronalopløs-
ning.
7. Til reaktionen anvendes en komplementdosis, der ligger over det
nødvendige minimum for en total hæmolyse.
8. Ved gennemførelse af komplementbindingstesten foretages hver gang
følgende afprøvning:
a) kontrol af serummets antikomplementvirkning
b) kontrol af antigenet
c) kontrol af de sensibiliserede røde blodlegemer
d) kontrol af komplementete) kontrol af følsomheden ved reaktionens begyndelse ved hjælp af et
positivt serum
f) kontrol af reaktionens specificitet ved hjælp af et negativt serum.
9. Tilsyn og officiel kontrol med standardsera og antigener foretages af de
institutter, der er omtalt i del A, punkt 9, i dette bilag.
10. Antigenerne kan leveres i koncentreret tilstand, såfremt den fortyndings-
faktor, som skal anvendes, er nævnt på flaskens etiket.
C.Ringprøve
1. Ringprøven foretages på mælkfra hver transportspand eller samletankpå
bedriften.
2. Det standardantigen, som anvendes, skal stamme fra et af de institutter,
som er nævnt i del A, punkt 9, litra a)-j). Det anbefales, at antigenerne
standardiseres efter anvisningerne fra WHO/FAO.
3. Antigenet må kun farves med hæmatoxylin eller tetrazolium; næmato-
xylin bør foretrækkes.
4. Hvis der ikke benyttes konservering, skal reaktionen udføres mellem 18
og 24 timer efter, at prøven er taget fra koen. Hvis mælken testes senere
end 24 timer efter prøveudtagningen, skal der foretageskonservering; som
konserveringsmiddel kan benyttes formalin og mercurichlorid, og testen
skal efter anvendelse af et af disse to konserveringsmidler foretages inden
for en frist på 14 dage efter prøveudtagningen. Anvendes formalin, skal
mælkeprøvens slutfortyndingsgrad være på 0,2 %, og forholdet mellem
mælkemængden og formalinopløsningen skal være mindst 10: 1. I stedet
for formalin kan anvendes mercurichlorid, mælkens slutfortyndingsgrad
skal da være på 0,2 %, og forholdet mellem mælkemængden og mercu-
richloridopløsningen 10: 1.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 26
▼B
5. Reaktionen udføres efter en af følgende metoder:
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml,
som er tilsat 0,03 ml af et af de standardiserede, farvede antigener
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 1 ml,
som er tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener
— på en mælkemængde på 8 ml, som er tilsat 0,08 ml af et af de stan-
dardiserede, farvede antigener
— på en mindst 25 mm høj mælkesøjle og en mælkemængde på 2 ml,
som er tilsat 0,05 ml af et af de standardiserede, farvede antigener.
6. Blandingen af mælkog antigen henstår ved 37º C i mindst 45 og højst 60
minutter. Prøven bedømmes senest 15 minutter efter udtagelse af varme-
skabet.
7. Reaktionen bedømmes på grundlag af følgende kriterier:
a)negativ reaktion: mælken farvet, fløden farveløs
b)positiv reaktion: mælkog fløde farvet på samme måde eller mælk en
farveløs og fløden farvet.
D.Brucella-stødpudeantigentest
En brucella-stødpudeantigentest kan udføres efter en af følgende metoder:
a)Manuel test
1. Standardserum er det andet internationale anti-brucella-abortus-stan-
dardserum, der leveres af Veterinary Laboratory Agency, Weybridge,
Addlestone, England.
2. Antigenet tilberedes uden hensyntagen til cellekoncentrationen, men
dets følsomhed skal standardiseres efter det andet internationale anti-
brucella-abortus-standardserum, således at antigenet giver en positiv
reaktion med en serumopløsning på 1: 47,5 og en negativ reaktion
med en opløsning på 1: 55.
3. Antigenet opslæmmes i »buffered« brucella-antigenopløsning med en
pH på 3,65 ± 0,5 og kan være farvet ved hjælp af Rose Bengal farve.
4. Weybridge-stamme nr. 99 eller USDA 1119 eller en anden stamme
med tilsvarende følsomhed skal anvendes ved tilberedning af anti-
genet.
5. De substrater, der anvendes til opbevaring af stammen i laboratoriet
og til fremstilling af antigenet, skal være således, at de ikke fremmer
bakteriedissociation (S-R); der bør anvendes kartoffelagar eller konti-
nuerlige dyrkningsmetoder.
6. Antigenet prøves med otte frysetørrede sera, som vides at være
henholdsvis positive og negative.
7. Det officielle tilsyn med og den officielle kontrol af standardserum og
-antigen varetages af de officielle institutter, der er nævnt i del A,
punkt 9, i dette bilag.
8. Antigenet leveres i brugsklar stand.9. Brucella-stødpudeantigentest udføres således:
a) en dråbe (0,03 ml) antigen placeres ved siden af en dråbe (0,03 ml)
serum på en hvid plade
b) man blander med en applikatorpind, først efter en ret linje og
derefter i en rundkreds med en diameter på 10-12 mm
c) pladen vippes ved, at man bevæger den frem og tilbage i fire
minutter (ca. 30 bevægelser i minuttet)
d) prøveresultat aflæses i god belysning; hvis der ikke er tegn på
agglutination, regnes prøven for negativ; enhver forekomst af
agglutination vil blive betragtet som positiv, medmindre der er
tydeligt bevis på ekstraordinær udtørring i kanterne.
b)Automatiseret test
Den automatiserede test skal give et resultat, der har mindst samme
følsomhed og nøjagtighed som den manuelle metode.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 27
▼B
E.Plasma-ringprøve
a)Udvindingaf plasma
Reagensglassene med blod, som ved tilsætning af EDTA er forhindret i at
koagulere, centrifugeres i tre minutter ved 3 000 omdrejninger i minuttet
og opbevares derefter ved 37 ºC i 12-24 timer.
b)Bedømmelse
0,2 ml stabiliseret plasma hældes i et reagensglas med 1 ml rå mælk.
Efter at det er blandet, tilsættes en dråbe (0,05 ml) ABR-antigen, og der
blandes igen. Antigenet standardiseres efter et standardantigen, somleveres af det i del A, punkt 9, litra a), nævnte institut.
Efter 45 minutters inkubation ved 37 ºC, skal der ske aflæsning i løbet af
15 minutter. Bedømmelsen er positiv, når mælkeringen har samme farve
eller er stærkere farvet end mælkesøjlen.
F.Plasma-agglutination
Det efter metoden i punkt E, litra a), udvundne plasma kan anvendes umid-
delbart efter centrifugering uden termiskstabilisering. Til serum-
agglutinationen (50 %) blandes 0,05 ml plasma med 1 ml antigen (hvilket
svarer til en fortynding på 1:20 ved serum-agglutinationen). Aflæsning efter
18-24 timers inkubation ved 37 ºC. En agglutination ≤50 % anses for
positiv.
G.Mikro-agglutinationstest
1. Der fremstilles fortyndere af 0,85 % fysiologiskk ogsaltopløsning tilsat
0,5 % phenol.
2. Antigenet tilberedes som anført i dette bilags del A, punkt 6, 7 og 8, og
titreringen foretages som anført i del A, punkt 5. Ved anvendelsen af anti-
genet tilsættes 0,02 % safranin (endelig fortynding).
3. Standardserummet er det samme som i del A, punkt 1, i dette bilag.
4. Standardserummet rekvireres fra Bundesgesundheitsamt i Berlin.
5. Mikro-agglutinationstesten udføres på plader med koniske fordybninger
og et rumfang på 0,250 ml. Testen udføres på følgende måde:
a) Præfortynding af sera: Til hver fordybning indeholdende 0,075 ml
fortynder tilsættes 0,050 ml af hvert serum, der skal undersøges. Blan-
dingerne omrystes i 30 sekunder.
b) Gradvis fortynding af sera: Der tilberedes mindst tre fortyndinger af
hvert serum. Dette gøres ved, at der af præfortyndingerne (1: 2,5) afpi-
petteres 0,025 ml af hvert serum, som overføres til en fordybning med
0,025 ml fortynder. Herved bliver den første fortynding 1: 5 og de
følgende laves som 2-foldsfortyndinger.
c) Tilsætning af antigen: Til hver af fordybningerne med de forskellige
fortyndinger tilsættes 0,025 ml antigen. Efter vipning i 30 sekunder
lukkes pladerne med låg og hensættes i 20-24 timer ved 37 ºC i fugt-
mættet atmosfære.
d) Aflæsning af resultaterne: Bundfældning af antigen konstateres ved
undersøgelse af fordybningens bund i et konkavt spejl, som placeres
under fordybningen. Danner antigenet bundfald i form af en fast
masse med klart afgrænsede kanter og kraftig rød farve, er reaktionen
negativ. Er bundfaldet derimod et jævnt fordelt, uklart slør med
lyserød farve, er reaktionen positiv. De forskellige agglutinations-
grader bestemmes ved sammenholdelse med antigenkontroller for 0,
25, 50, 75 og 100 % agglutination. Det enkelte serums titer udtrykkes
i internationale agglutinationsenheder pr. ml. Der bør i testen også
foretages kontrol med brug af negativt serum og positivt serum
fortyndet til et indhold på 30 internationale agglutinationsenheder pr.
ml.
H.ELISA-prøve (enzyme linked immunosorbent assay) til påvisning af
kvægbrucellose
1. Der anvendes følgende materialer og reagenser:
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for fast fase
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af polyklonale
eller monoklonale antistoffer1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 28
▼B
c) den biologiske prøve
d) en tilsvarende positiv og negativ kontrole) konjugatf) et substrat, der svarer til det anvendte enzym
g) eventuelt en stopopløsning
h) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af reagenserne
og til vask
i) et afløsningssystem, der passer til det anvendte substrat.
2.Teststandardiseringogfølsomhed
1) Klassificerede prøver udtaget af mælkfra samletank e betragtes som
negative, hvis de giver en reaktion, der er mindre end 50 % af den,
der opnås med en fortynding i forholdet 1: 10000 af det andet inter-
nationale brucellose-standardserum i negativ mælk.
2) Individuelle serumprøver betragtes som negative, hvis de giver en
reaktion, der er mindre end 10 % af den, der opnås med en fortynding
i forholdet 1: 200 af det andet internationale brucellosestandardserum i
fysiologiskk ogsaltopløsning eller i enhver anden opløsning, som er
godkendt efter proceduren i artikel 17 efter høring af Den Videnskabe-
lige Veterinærkomité.
ELISA-standarderne for brucellose er dem, der er angivet i dette
bilags del A, punkt 1 og 2, (anvendes i de fortyndinger, der er anført
på etiketten).
3.Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af kvægbrucel-
lose
ELISA-metoden kan anvendes på en prøve af mælk eller valle, der
udtages af mælk fra en bedrift med mindst 30 % lakterende malkekøer.
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, at
de udtagne prøver kan henføres til de dyr, som den testede mælk eller de
testede sera stammer fra.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 29
▼B
BILAG D
KAPITEL I
KVÆGBESÆTNINGER, MEDLEMSSTATER OG REGIONER, DER
OFFICIELT ER FRI FOR ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE
A. En kvægbesætning er officielt fri for enzootisk kvægleukose:
i) hvis der ikke er nogen tegn, hverken kliniske eller som følge af labora-
torieundersøgelser, på tilfælde af enzootisk kvægleukose i
kvægbesætningen, og der ikke er bekræftet nogen tilfælde i de sidste to
år
ii) hvis alle dyr på over 24 måneder i de sidste tolv måneder har reageret
negativt på to prøver, der er udført i henhold til dette bilag med mindst
fire måneders mellemrum
iii) hvis kvægbesætningen opfylder kravene i nr. i) og befinder sig i en
medlemsstat eller region, som er officielt fri for enzootisk kvægleukose.
B. En kvægbesætning bevarer sin status som officielt fri for enzootisk kvægleu-
kose:
i) hvis betingelserne i del A, nr. i), fortsat er opfyldt
ii) hvis alle dyr, der optages i kvægbesætningen, kommer fra en kvægbe-
sætning, som er fri for enzootisk kvægleukose
iii) hvis alle dyr på over 24 måneder fortsat reagerer negativt på en prøve,
der udføres i henhold til kapitel II med mindst tre års mellemrum.
C. En kvægbesætnings status som officielt fri for enzootisk kvægleukose
suspenderes, hvis betingelserne i del B ikke er opfyldt.
D. Kvægbesætningens status forbliver suspenderet, indtil følgende krav er
opfyldt:
1. Hvis et enkelt dyr i en kvægbesætning, der er officielt fri for enzootisk
kvægleukose, har reageret positivt på en af de prøver, der omhandles i
kapitel II:
i) skal det dyr, der har reageret positivt, og dets eventuelle kalv(e), hvis
det drejer sig om en ko, være blevet fjernet fra kvægbesætningen til
slagtning under tilsyn af de veterinære myndigheder
ii) skal de resterende dyr have reageret negativt på en serologisk test
udført i henhold til kapitel II mindst tre måneder efter, at det positive
dyr og dets eventuelle afkom er fjernet
iii) skal der udføres en epidemiologisk undersøgelse, og de kvægbesæt-
ninger, der er epidemiologiskk nyttet til den inficerede
kvægbesætning, skal underkastes foranstaltningerne i nr. ii).
Myndighederne kan dog give dispensation fra forpligtelsen til at slagte en
inficeret kos kalv, hvis den blev taget fra moderen efter kælvningen. I så
fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2, nr. iii).
2. Hvis mere end et dyr fra en kvægbesætning, der er officielt fri for enzoo-
tisk kvægleukose, har reageret positivt, eller hvis der er blevet bekræftet
infektion i en kvægbesætning:
i) skal de dyr, der har reageret positivt, og deres kalve, hvis det drejer
sig om køer, fjernes til slagtning under tilsyn af de veterinære
myndigheder
ii) skal alle dyr på over 24 måneder reagere negativt på to prøver, der
udføres i henhold til kapitel II med mindst fire måneders og under
tolv måneders mellemrum
iii) skal alle andre dyr efter at være blevet identificeret forblive i kvæg-
besætningen, indtil de er over 24 måneder, og have reageret negativt
på de prøver, der omhandles i nr. ii)
iv) skal der udføres en epidemiologisk undersøgelse, og de kvægbesæt-
ninger, der er epidemiologiskk nyttet til den inficerede
kvægbesætning, skal underkastes foranstaltningerne i nr. ii).
Myndighederne kan dog give dispensation fra forpligtelsen til at slagte en
inficeret kos kalv, hvis den blev taget fra moderen efter kælvningen. I så
fald skal kalven underkastes kravene i punkt 2, nr. iii).
3. Hvis en kvægbesætning har fået suspenderet sin status som fri for enzoo-
tisk kvægleukose af en anden årsag, skal alle dyr i kvægbesætningen på
over 24 måneder reagere negativt på en serologisktest udført i henhold til
kapitel II.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 30
▼B
E. Efter proceduren i artikel 17 kan Kommissionen foreslå, at en medlemsstat
eller en region i en medlemsstat erklæres for officielt fri for enzootisk kvæg-
leukose:
a) hvis mindst 99,8 % af kvægbesætningerne er officielt fri for enzootisk
kvægleukose som omhandlet i del A, eller
b) hvis der ikke er bekræftet nogen tilfælde af enzootisk kvægleukose i
medlemsstaten eller regionen i de sidste tre år, og
når det drejer sig om en medlemsstat, alle dyr på over 24 måneder i
mindst 10 % tilfældigt udvalgte besætninger har reageret negativt på en
prøve i henhold til kapitel II i de sidste 24 måneder, og
når det drejer sig om en region, alle dyr på over 24 måneder har reageret
negativt på en prøve i henhold til kapitel II.
F. En medlemsstat eller en region i en medlemsstat bevarer sin status som offi-
cielt fri for enzootisk kvægleukose:
i) hvis det enten ved en årlig stikprøve med en sikkerhed på 99 % er blevet
fastslået, at under 0,2 % af kvægbesætningerne er inficeret, eller mindst
20 % af kreaturerne på over to år hvert år har reageret negativt på en
prøve udført i henhold til kapitel II, eller
ii) hvis der ikke er blevet registreret nogen tilfælde af enzootisk kvægleu-
kose i medlemsstaten eller regionen i forholdet en kvægbesætning ud af
10000 i mindst tre år; i så fald kan det efter proceduren i artikel 17
besluttes at indstille gennemførelsen af rutinemæssige serologiske test,
forudsat at
— alt kvæg, der slagtes på medlemsstatens eller regionens område
underkastes en kødundersøgelse foretaget af en embedsdyrlæge, som
skal anmelde alle tumorer med henblik på laboratorieundersøgelse
— medlemsstaten indberetter alle tilfælde af enzootisk kvægleukose i
den region, der er omfattet af beslutningen, til Kommissionen.
Kommissionen kan efter proceduren i artikel 17 foreslå, at beslut-
ningen om at indstille gennemførelsen af rutinemæssige serologiske
test suspenderes eller ophæves
— alt kvæg, der har reageret positivt på en immundiffusionsprøve,
slagtes, og kvægbesætningen fortsat omfattes af restriktioner, indtil
den generhverver sin status i medfør af kapitel I, del D, i dette bilag.
G. i) En medlemsstats eller en regions status som officielt fri for enzootisk
kvægleukose suspenderes efter proceduren i artikel 17, hvis der påvises
og bekræftes enzootisk kvægleukose på mere end 0,2 % af bedrifterne i
regionen eller medlemsstaten.
ii) Status som officielt fri for enzootisk kvægleukose kan genindføres efter
proceduren i artikel 17 på følgende betingelser:
a) Ud over foranstaltningerne i del D, punkt 1 og 2, skal mindst 20 %
tilfældigt udvalgte andre kvægbesætninger i regionen eller medlems-
staten inden for en periode på tolv måneder have været underkastet
en af de prøver, der omhandles i kapitel II.
b) Resultaterne af disse prøver skal med en sikkerhed på 99 % vise, at
under 0,2 % af kvægbesætningerne er inficeret.
KAPITEL II
PRØVER TIL PÅVISNING AF ENZOOTISK KVÆGLEUKOSE
Enzootisk kvægleukose påvises ved en immunodiffusionsprøve som beskrevet i
del A og B eller ved en ELISA-prøve som beskrevet i del C. Immunodiffusions-
metoden er forbeholdt enkeltdyrsprøver. Gøres der behørigt begrundet indsigelse
mod prøveresultaterne, benyttes en back-up test i form af en immunodiffusions-
prøve.
A.Agar-gel-immunodiffusionsprøven for enzootisk kvægleukose
1. Til prøven anvendes et antigen, der indeholder glycoproteiner fra kvæg-
leukosevirus. Antigenet standardiseres efter et standardserum (E.I.
serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium, København.
2. De nedenfor angivne officielle institutter er ansvarlige for, at standard-
antigenet til laboratoriebrug korrigeres efter det officielle EØF-
standardserum (E.I. serum) fra Statens Veterinære Serumlaboratorium,
København.
a) Tyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere,
Tübingen
b) Belgien: Institut national de recherches vétérinaires, Bruxelles1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 31
▼B
c) Frankrig: Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon
d) Luxembourg: —
e) Italien: Instituto zooprofilattico sperimentale, Perugiaf) Nederlandene: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid (ID-
DLO), Lelystad
g) Danmark: Statens Veterinære Serumlaboratorium, Københavnh) Irland: Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Dublini) Det Forenede Kongerige:
1. Storbritannien: Veterinary Laboratory Agency, Addlestone,
Weybridge, England
b) Nordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, Belfast
j) Spanien: Subdirección general de sanidad animal, Laboratório de
sanidad y producción animal de Algete, Madrid
k) Portugal: Laboratório Nácional de Investigação Veterinária,
Lissabon
l) Grækenland: Κέντρο Κτηνιατρικών Ιδρυµάτων Αθηνών,
Νεαπόλεως 25, 153 10 Αθήνα;
m) Østrig: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung, Mödling
n) Finland: Eläinlääkintä — ja elintarvikelaitos, Helsinki/Anstalten för
veterinärmedicin och livsmedel, Helsingfors
o) Sverige: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala.
3. Standardantigener til laboratoriebrug sendes mindst en gang om året til
de under punkt 2 angivne EØF-referencelaboratorier for at blive prøvet
over for det officielle EØF-standardserum. Ud over denne standardise-
ring kan det anvendte antigen korrigeres som angivet i del B.
4. Reagenserne til prøven omfatter:
a) antigen: antigenet skal indeholde specifikke glycoproteiner fra enzoo-
tisk kvægleukosevirus, som er standardiseret efter det officielle EØF-
serum
b) det serum, der skal prøvesc) kendt positivt kontrolserum
d) agar-gel
0,8 % agar
8,5 % NaCl
0,05 M TRIS-buffer, pH 7,215 ml af denne agar hældes i en petriskål med en diameter på 85 mm,
hvilket giver et 2,6 mm tykt agarlag.
5. I agaren udskæres syv fugtfri huller helt til skålens bund; hullerne skal
danne et mønster med et hul i midten og de øvrige seks huller som en
cirkel rundt om.
Midterhullets diameter: 4 mm
Periferihullernes diameter: 6 mmAfstand mellem midterhul og periferihul: 3 mm.
6. Midterhullet fyldes med standardantigenet. Periferihul 1 og 4 (se
tegningen) fyldes med kendt positivt serum, og hul 2, 3, 5 og 6 fyldes
med de sera, der skal prøves. Hullerne fyldes, indtil menisken forsv-
inder.
7. Dette giver følgende reagensmængder:
Antigen: 32 mikroliter
Kontrolserum: 73 mikroliter
Sera, der skal prøves: 73 mikroliter.
8. Herefter henstår det 72 timer ved stuetemperatur (20-27 ºC) i et lukket
fugtighedskammer.
9. Prøven kan aflæses efter 24 og 48 timer, men aflæsning af det endelige
resultat må først ske efter 72 timer:
a) Det serum, der skal prøves, er positivt, hvis det danner en specifik
præcipitinlinje med BLV-antigenet og en helt identisklinje med
kontrolserummet.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 32
▼B
b) Det serum, der skal prøves, er negativt, hvis det ikke danner en
specifik højde med BLV-antigenet, og hvis det ikke afbøjer kontrol-
serummets linje.
c) Reaktionen anses for usikker, hvis den:
i) afbøjer kontrolserummets linje mod hullet med BLV-antigen uden
at danne en synlig præcipitinlinje med antigenet, eller
ii) hvis den hverken kan aflæses som positiv eller negativ.
I tilfælde af usikker reaktion kan prøven gentages med koncentreret
serum.
10. Hullerne kan danne et andet mønster, hvis E4-serum fortyndet i
forholdet 1: 10 i negativt serum kan påvises som positivt.
B.Metode til standardisering af antigener
Opløsninger og materialer
1. 40 ml 1,6 % agarose i 0,05 M Tris/MCl buffer, pH 7,2 med 8,5 % NaCl
2. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod glycopro-
teiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1: 10 i 0,05 M Tris/HCl buffer,
pH 7,2 med 8,5 % NaCl
3. 15 ml kvægleukoseserum, der kun indeholder antistoffer mod glycopro-
teiner af kvægleukosevirus; fortynding: 1: 5 i 0,05 M Tris/HCl buffer,
pH 7,2 med 8,5 % NaCl
4. fire petriskåle af plast med en diameter på 85 mm
5. en dorn med en diameter på 4 til 6 mm
6. referenceantigen
7. det antigen, der skal standardiseres
8. vandbad (56 ºC)
Fremgangsmåde
Agarosen (1,6 %) opløses i Tris/HCl buffer ved forsigtig opvarmning til
100 ºC. Den hensættes derefter i vandbad på 56 ºC i ca. 1 time. Også kvæg-
leukoseserumfortyndingerne hensættes i vandbad på 56 ºC.
Nu blandes 15 ml af den 56 ºC varme agaroseopløsning med 15 ml kvæg-
leukoseserum (1: 10) og omrystes hurtigt; derefter hældes det i to petriskåle,
15 ml i hver. Det samme gøres med kvægleukoseserummet i fortyndingen 1:
5.
Når agarosen er størknet, laves der huller på følgende måde:
Tilsætningaf antig en
i) Petriskål 1 og 3
hul A — ufortyndet referenceantigen
hul B — referenceantigen, fortynding 1: 2hul C og E — referenceantigen
hul D — ufortyndet antigen, der skal prøves.
ii) Petriskål 2 og 4
hul A — ufortyndet antigen, der skal prøves
hul B — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 2hul C — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 4
hul D — antigen, der skal prøves, fortynding 1: 8.
Bemærkninger
1. For at få optimal udfældning bør forsøget foretages med to serumfortyn-
dinger (1: 5 og 1: 10).
2. Hvis udfældningsdiameteren er for lille med begge fortyndinger,
fortyndes serummet yderligere.
3. Hvis udfældningsdiameteren med begge fortyndinger er for stor og
udviskes, vælges et mindre fortyndet serum.
4. Agarosens endelige koncentration skal være 0,8 %; serumkoncentratio-
nernes henholdsvis 5 % og 10 %.
5. De målte diametre indsættes i følgende koordinatsystem. Den fortynding
af det antigen, der skal prøves, som har samme diameter som referen-
ceantigenet, er den fortynding, der skal anvendes.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 33
▼B
C.ELISA-prøve (enzyme-linked immunosorbent assay) til påvisning af
enzootisk kvægleukose
1. Der anvendes følgende materialer og reagenser:
a) mikroplader, skåle eller enhver anden form for faste fase
b) antigenet bindes til den faste fase med eller uden brug af polyklonale
eller monoklonale antistoffer. Hvis antigenet påføres den faste fase
direkte, må alle testprøver med positiv reaktion gentestes med kontrol-
antigen. Kontrolantigenet bør være identiskmed antigenet, undtagen
når det gælder BLV-antigener. Hvis den faste fase påføres capture-
antistoffer, må antistofferne ikke reagere med andre antigener end
BLV-antigener
c) den biologiske prøved) en tilsvarende positiv og negativ kontrol
e) konjugat
f) et substrat, der svarer til det anvendte enzymg) eventuelt en stopopløsningh) opløsninger til fortynding af prøverne, til fremstilling af reagenserne
og til vask
i) et aflæsningssystem, der passer til det anvendte substrat.
2.Teststandardiseringog-følsomhed
ELISA-prøven skal være så følsom, at E4-serum reagerer positivt, når det
fortyndes ti gange (serumprøver) eller 250 gange (mælkeprøver) mere end
den opløsning, der fås ved pooling af prøver. Hvis prøver (serum og
mælk) testes separat, skal E4-serum, der fortyndes i forholdet 1: 10 (i
negativt serum) eller 1: 250 (i negativ mælk), reagere positivt, når det
testes i samme prøveopløsning som den, der anvendes til enkeltdyrspr-
øver. De officielle institutter, der er nævnt i del A, punkt 2, er
ansvarlige for kvalitetskontrollen med ELISA-metoden og skal navnlig
for hvert parti fastsætte, hvor mange prøver der skal indgå i en podning
på basis af den titer, der er opnået med E4-serum.
E4-serummet leveres af Statens Veterinære Serumlaboratorium i Køben-
havn.
3.Betingelser for anvendelse af ELISA-prøven til påvisning af enzootisk
kvægleukose
ELISA-metoden kan anvendes på en prøve af mælk eller valle, der
udtages af mælk fra en bedrift med mindst 30 % lakterende malkekøer.
Anvendes denne metode, skal der træffes foranstaltninger til sikring af, at
de udtagne prøver kan henføres til de dyr, som den testede mælk eller de
testede sera stammer fra.1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 34
▼B
BILAG E (I)
a)Kvægsygdomme
— mund- og klovesyge
— rabies— tuberkulose— brucellose— oksens indartede lungesyge— enzootisk kvægleukose— miltbrand
b)Svinesygdomme
— rabies
— brucellose— klassisk svinepest— afrikansk svinepest— mund- og klovesyge— blæreudslæt— miltbrand1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 35
▼B
BILAG E (II)
— Aujeszkys syge
— infektion med bovin herpesvirus 1 (IBR/IPV)— Brucella suis— overførbar gastroenteritis1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 36
▼B
BILAG F
1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 37
▼B
1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 38
▼B
1997L0012 — DA — 31.12.1998 — 001.001 — 39