1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende refleksanordninger på
motordrevne køretøjes og på påhængskøretøjer dertil
(76/757/EØF)
(EFT L 262 af 27.9.1976, s. 32)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådets direktiv87/354/EØF af 25. juni 1987 L 192 43 11.7.1987
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Grækenland L 291 17 19.11.1979
►A2Tiltrædelsesakt for Spanien og Portugal L 302 23 15.11.1985
►A3Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 27. juli 1976
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrø-
rende refleksanordninger på motordrevne køretøjes og på
påhængskøretøjer dertil
(76/757/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om opprettelse af Det europæiske
økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg(2),
og
ud fra følgende betragtninger:
De tekniske forskrifter, som motordrevne køretøjer skal opfylde i
henhold til de enkelte staters lovgivning, omfatter blandt andetrefleksanordninger;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; det er
derfor påkrævet, at ensartede forskrifter vedtages af samtlige medlems-stater enten som tillæg til eller i stedet for deres nugældende
bestemmelser særlig med henblik på, at fremgangsmåden for EØF-
standardtypegodkendelse, i henhold til Rådets direktiv70/156/EØF af 6.februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning omgodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(
3)
kan anvendes for alle køretøjstyper;
fælles forskrifter for montering af lygter og lyssignalapparater på
motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil er fastsat ved direktiv76/756/EØF(
4);
gennem en harmoniseret fremgangsmåde ved typegodkendelse for
refleksanordninger kan den enkelte medlemsstat kontrollere, om defælles forskrifter for fremstilling og afprøvninger er overholdt, og
underrette de øvrige medlemsstater herom ved fremsendelse af en kopi
af det typegodkendelsesskema, der udstedes for hver type refleksanord-ning; anbringelse af et EØF-godkendelsesmærke på allerefleksanordninger, der er fremstillet i overensstemmelse med dengodkendte type, overtlødiggør en teknisk kontrol med disse refleksa-nordninger i de øvrige medlemsstater;
det er vigtigt, at der tages hensyn til visse tekniske forskrifter, der er
vedtaget af FN-organet Den økonomiske kommission for Europa i dets
regulativ nr. 3 (Uniform provisions for the approval of reflex reflecting
devices for motor vehicles)(
5), der er knyttet som bilag til agreement of
March 20, 1958 concerning the adoption of uniform conditions forapproval and reciprocal recognition of approval for motor vehicleequipement and parts;
indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motordrevne
køretøjer indebærer en gensidig anerkendelse medlemsstaterne imellemaf den kontrol, som hver af dem gennemfører på grundlag af de fællesforskrifter —1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 2
(1) EFT nr. C 55 af 13. 5. 1974, s. 14.
(2) EFT nr. C 109 af 19. 9. 1974, s. 26.
(3) EFT nr. L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.
(4) Se side 1 i denne Tidende.
(5) Dokument fra Den økonomiske kommission for Europa
E/ECE/324/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Add.2.E/ECE/TRANS/505
▼B
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Den enkelte medlemsstat meddeler EØF-typegodkendelse for
enhver type refleksanordning, der er i overensstemmelse med frem-stillings- og afprøvningsforskrifterne i bilag O, I, III, V, VI, VII, VIII,IX, X XI og XII.
2. Den medlemsstat, der har meddelt EØF-typegodkendelse, træffer
— om fornødent i samarbejde med de kompetente myndigheder i de
øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger til i påkrævet
omfang at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med dengodkendte type. Kontrollen udøves ved stikprøver.
Artikel 2
Medlemsstaterne tildeler fabrikanten eller dennes befuldmægtigede et
EØF-typegodkendelsesmærke som vist i bilag III for hver type
refleksanordning, som de godkender i medfør af artikel 1.
Medlemsstaterne træffer alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at
hindre, at der anvendes mærker, der kan medføre, at refleksanordninger,for hvilke der er meddelt typegodkendelse i medfør af artikel 1,forveksles med andre anordninger.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører refleksanord-
ningers udførelse eller funktion forbyde salg af disse, når de er forsynetmed EØF-godkendelsesmærke.
2. En medlemsstat kan dog forbyde salg af refleksanordninger, som
er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke, men som systematiskafviger fra den godkendte type.
Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlems-
stater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder
samtidig sin beslutning.
Artikel 4
De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat tilsender inden
en måned de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater kopier
af godkendelsesskemaer, hvoraf en model er vist i bilag II, for hver type
refleksanordning, for hvilke de meddeler eller nægter typegodkendelse.
Artikel 5
1. Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EØF-typegodken-
delse, at flere med samme EØF-typegodkendelsesmærke forsynede
refleksanordninger ikke svarer til den type, som den har typegodkendt,
træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre overensstem-melse mellem produktionen og den godkendte type. De kompetentemyndigheder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetentemyndigheder i de andre medlemsstater om de trufne foranstaltninger,
der, hvis uoverensstemmelser er systematisk, vil kunne medføre
inddragelse af EØF-typegodkendelsen. Disse myndigheder træffer desamme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i enanden medlemsstat underrettes om sådan manglende overensstemmelse.
2. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne underretter inden
en måned hinanden om inddragelse af en meddelt EØF-typegodkendelseog om grundene hertil.
Artikel 6
Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette
direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en typegodkendelse nægteseller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller brug,skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de pågældende1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 3
▼B
med oplysning om de i henhold til medlemsstaternes lovgivninger
foreliggende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse.
Artikel 7
Medlemsstaterne kan ikke nægte EØF-standardtypegodkendelse eller
national godkendelse for er køretøj af grunde, som vedrører refleksa-
nordninger, dersom disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke
og monteret som foreskrevet i direktiv 75/756/EØF.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan ikke nægte eller forbyde salg, registrering,
ibrugtagen eller brug af køretøjer af grunde, som vedrører refleksanor-dinger, dersom disse er forsynet med EØF-typegodkendelsesmærke ogmonteret som foreskrevet i direktiv 76/756/EØF.
Artikel 9
Ved køretøjer forstås i dette direktivalle motordrev ne køretøjer med
eller uden karosseri, somer bestemt til færdsel på vej, ogsom har mindst4 hjul og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 25 km/t
samt påhængskøretøjer til sådanne køretøjer med undtagelse af
skinnekøretøjer, landbrugstraktorer og -maskiner samt entreprenørmate-riel.
Artikel 10
Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilagene til
den tekniske udvikling, gennemføres i overensstemmelse med frem-gangsmåden i artikel 13 i direktiv70/156/EØF.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne vedtager ogoffentliggør inden den 1. juli 1977 de
bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv ogunderretter straks Kommissionen herom. De sætter disse bestemmelser i
kraft senest den 1. oktober 1977.
2. Efter meddelelsen af dette direktivdrager medlemsstaterne
desuden omsorg for at Kommissionen underrettes i så god tid, at denkan fremsætte sine eventuelle bemærkninger om ethvert udkast tilbestemmelser af administrativeller lov mæssig karakter, som medlems-staterne har til hensigt at udstede på det af dette direktivomfattedeområde.
Artikel 12
Dette direktiver rettet til medlemsstaterne.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 4
▼B
Bilagsfortegnelse
Bilag 0 (*) — Definitioner, produktionens overensstemmelse, almindelige
forskrifter, særlige forskrifter
Bilag I — Definitioner af teknisk terminologi
— Tillæg 1: Symboler og enheder
— Tillæg 2: Symboler
Bilag II — Model for EØF-typegodkendelsesskema
Bilag III — Forskrifter for EØF-typegodkendelse og mærkning
— Tillæg: Eksempel på EØF-typegodkendelsesmærke
(Bilag IV)
Bilag V(*) — Fremgangsmåder ved afprøvning
Bilag VI(*) — Forskrifter for form og dimensioner
— Tillæg: Refleksanordninger for påhængskøretøjer — Klasse
III
Bilag VII(*) — Kolorimetriske forskrifterBilag VIII(*) — Fotometriske forskrifter
Bilag IX(*) — Modstandsdygtighed over for ydre påvirkninger
Bilag X(*) — Tidsmæssig bestandighed af optiske egenskaberBilag XI(*) — Varmebestandighed
Bilag XII(*) — Farvebestandighed
Tillæg til bilagene: Afprøvningernes tidsmæssige rækkefølge
(*) De tekniske kravi dette bilag, er de samme som krav ene i regulativnr. 3, fra Den
økonomiske kommission for Europa; især er opdelingen i punkter den samme. Dette ergrunden til, at hvis et punkt i regulativ nr. 3, ikke er medtaget i dette direktiv, er dets
nummer angivet i parentes til orientering.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 5
▼B
BILAG 0
DEFINITIONER, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE, ALMIN-
DELIGE FORSKRIFTER, SÆRLIGE FORSKRIFTER
(1.)
2. DEFINITIONER
2.1. Definitioner svarende til de tekniske udtryk, der anvendes i dette
direktiv, er anført i bilag I.
2.2. En type »refleksanordning« kendetegnes ved de prøver og
beskrivelser, der indsendes sammen med begæringen om EØF-
typegodkendelse. Refleksanordninger kan anses som værende af
samme type, når de har samme »refleksionsoptik« som standard-
typen, og når de dele, der indgår i dem, kun udviser sådanne
afvigelser fra standardtypen, som ikke har nogen indflydelse på de
egenskaber, der omhandles i dette bilag.
2.3. Refleksanordningerne opdeles efter deres fotometriske kendetegn i
to kategorier, som benævnes »klasse I« og»klasse III«, se punkt4.3 i
bilag III.
(3.)
(4.)5. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE
5.1. Enhver refleksanordning, som er forsynet med et EØF-typegodken-
delsesmærke, skal svare til den type, som er godkendt under dette
mærke. Den kompetente myndighed, som har udstedt EØF-
typegodkendelsesmærket, opbevarer to prøve-eksemplarer, som
sammen med typegodkendelseskemaet tjener til konstatering af,
om de refleksanordninger med EØF-typegodkendelsesmærke, som
bringes på markedet, opfylder dette krav.
(5.2.)
(5.3.)
6. ALMINDELIGE FORSKRIFTER
6.1. Refleksanordningerne skal være udført således, at de ved normal
brug forbliver funktionssikre. Desuden må de ikke udvise nogen fejl
i konstruktion eller udførelse, som er skadelig for deres tilfreds-
stillende funktion eller for deres holdbarhed.
6.2. De forskellige dele, af hvilke de består, må ikke kunne demonteres
med simple hjælpemidler.
6.3. Refleksoptikken må ikke være udskiftelig.
6.4. Refleksanordningens udvendige overflade skal være let at rengøre.
Den må følgelig ikke være ru; eventuelle fremspringende dele må
ikke hindre en nem rengøring.
7. SÆRLIGE FORSKRIFTER (AFPRØVNINGER)
7.1. Refleksanordningerne skal yderlige opfylde kravene med hensyn til
dimensioner og form, såvel som kolorimetriske, fotometriske,
fysiske og mekaniske krav, således som disse er beskrevet i bilag
VI til XII.
7.2. Efter arten af de materialer, som refleksanordningerne og specielt
refleksoptikken er fremstillet af, kan de kompetente myndigheder
bemyndige laboratorierne til at undlade at udføre visse unødvendige
afprøvninger, med det udtrykkelige forbehold, at der gøres bemærk-
ning herom på typegodkendelseskemaet i rubrikken
»Bemærkninger«.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 6
▼B
BILAG I
DEFINITIONER AF TEKNISK TERMINOLOGI
I.1. REFLEKS-REFLEKSION
Ved »refleks-refleksion« forstås en refleksion, som kendetegnes ved
tilbagekastning af lyset i retninger, som ligger nær dem, det kommer
fra. Denne egenskab bevares ved betydelige ændringer af indfalds-
vinklen.
I.2. REFLEKSOPTIK
Ved »refleksoptik« forstås en kombination af optiske komponenter,
som gør det møligt at opnå refleks.
I.3. REFLEKSANORDNING
Ved »refleksanordning« forstås en anordning, der har til formål at
angive et køretøjs tilstedeværelse ved tilbagekastning af lys, der
udgår fra en lyskilde, som ikke er monteret på det pågældende
køretøj, når en iagttager befinder sig i nærheden af denne lyskilde.
I henhold til dette direktivanses følgende ikke for at v ære
refleksanordninger:
— refleksnummerplader;
— de refleksskilte, der er nævnt i ADR;
— andre refleksplader og -skilte, som skal anvendes i overens-
stemmelse med den enkelte medlemsstats brugsformer for så vidt
angår visse kategorier af køretøjer eller visse anvendelsesformer;
I.4. EN REFLEKSANORDNINGS REFLEKTERENDE FLADE
Ved en »refleksanordnings reflekterende flade« forstås den reflekte-
rende flade i et på referenceaksen vinkelret plan begrænset af de
planer, der berører reflektoroptikens ydre kanter og som er parallelle
med denne akse; til fastlæggelse af reflektorens under-, over- og
sidekanter tages kun lodrette eller vandrette planer i betragtning.
I.5. REFERENCEAKSE
Ved »referenceakse« forstås et lyssignals karakteristiske akse, der
fastlægges af fabrikanten for at tjene som udgangsretning (H = 0º, V
= 0º) for synsfelterne ved fotometriske målinger og ved montering på
køretøjet.
I.6. REFERENCECENTRUM
Ved »referencecentrum« forstås det af fabrikanten af refleksan-
ordningen angivne skæringspunkt mellem referenceaksen og
lysåbningens flade.
I.7. OBSERVATIONSVINKEL
Ved »observationsvinkel« forstås vinklen imellem de rette linjer, som
forbinder referencecentret med modtagerens centrum og lyskildens
centrum.
I.8. INDFALDSVINKEL
Ved »indfaldsvinkel« forstås vinklen imellem referenceaksen og den
rette linje, som forbinder referencecentret med lyskildens centrum.
I.9. DREJNINGSVINKEL
Ved »drejningsvinkel« forstås den vinkel refleksanordningen er drejet
omkring referenceaksen, ud fra en bestemt stilling.
I.10. REFLEKSANORDNINGENS ÅBNINGSVINKEL
Ved »refleksanordningens åbningsvinkel« forstås den vinkel, hvor-
under den største dimension af den synlige overflade af den
reflekterende flade ses, hvad enten det er ud fra lyskilden eller ud
fra modtagerens centrum.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 7
▼B
I.11. BELYSNING AF REFLEKSANORDNINGEN
Ved »belysning af refleksanordningen« forstås den lysstyrke, som
måles på et plan, der er vinkelret på de indfaldende stråler, og som
går gennem referencecentret.
I.12. REFLEKSIONSKOEFFICIENT (CIL) (Coefficient d'intensité lumi-
neuse)
Ved »refleksionskoefficient« forstås kvotienten af lysstyrken af
tilbagekastet lys i den fastsatte retning og belysningen af refleksan-
ordningen ved givne indfalds-, observations- og drejningsvinkler.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 8
▼B
Tillæg 1
Symboler og enheder
A = Overflade af den reflekterende flade på refleksanordningen (i cm2)
C = Referencecentrum
NC = ReferenceakseRr = Modtager, observatør eller måleinstrument
Cr = Modtagerens centrum
Ør = Diameter af modtageren Rr, hvis denne er cirkulær (i cm)Se = LyskildeCs = Lyskildens centrum
Øs = Lyskildens diameter (i cm)
De = Afstand fra centrum Cs til centrum C (i m)D′e = Afstand fra centrum Cr til centrum C (i m)
Anmærkning: I almindelighed afviger De meget lidt fra D ′e, og under normale
observationsforhold kan De sættes lig D ′e.
D = Den observationsafstand til den reflekterende flade, i hvilken denne ser
kontinuerlig ud.
α= Observationsvinkel
β= Indfaldsvinkel, Denne vinkel angives med − (venstre), + (højre), − (ned)
eller + (op), i forhold til linjen CsC, som altid forudsættes vandret,
afhængig af placeringen af lyskilden Se i forhold til aksen NC, når
refleksanordningen betragtes. For enhver retning, der defineres ved to
vinkler, lodret og vandret, nævnes den lodrette vinkel altid først.
γ= Måleinstrumentets åbningsvinkel Rr set fra punkt C.
δ= Åbningsvinkel for lyskilden Se set fra punkt C.
ε= Drejningsvinkel. Denne vinkel er positiv i omdrejningsretningen for
viserne på et ur, når den reflekterende flade betragtes. Hvis refleksan-
ordningen er forsynet med påskriften »TOP«, tages den dertil svarende
stilling som udgangsstilling.
E = Belysning af refleksanordningen (i lux)CIL = Reflekskoefficient (i millicandelas/lux.) Vinkler udtrykkes i grader og
minutter.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 9
▼B
Tillæg 2
SYMBOLER
LODRET PROJEKTION1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 10
▼B
BILAG II
MODEL FOR EØF-TYPEGODKENDELSESSKEMA
(Maksimalt: format A 4 (210 × 297 mm))
1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 11
▼B
BILAG III
FORSKRIFTER FOR EØF-TYPEGODKENDELSE OG MÆRKNING
1. BEGÆRING OM EØF-TYPEGODKENDELSE
1.1. Begæring om EØF-typegodkendelse indgives af indehaveren af
fabriksmærket eller firmamærket eller af dennes befuldmægtigede.
1.2. For hver type refleksanordning skal begæringen ledsages af:1.2.1. en kortfattet beskrivelse med tekniske specifikationer over de
materialer, som refleksoptikken består af;
1.2.2. tegninger i 3 eksemplarer, tilstrækkeligt detaljerede til at typen kan
identificeres og med angivelse af montageforskrifter for refleksa-
nordningens montering på køretøjet; tegningerne skal vise den
påtænkte placering af godkendelsesnummeret og af ekstrasymbolet i
forhold til rektanglet med EØF-typegodkendelsesmærket;
1.2.3. prøveeksemplarer af refleksanordningstypen i rød farve. Det antal
eksemplarer, der skal indgives, fremgår af bilag V;
1.2.4. eventuelt to prøveeksemplarer i gul farve og/eller to farveløse
prøveeksemplarer for det tilfælde, at typegodkendelsen samtidig
eller senere udvides til at omfatte gule og/eller farveløse refleksa-
nordninger.
2. PÅSKRIFTER
2.1. Anordninger for hvilke der begæres EØF-typegodkendelse, skal
være forsynet med:
— ansøgerens fabriks- eller firmamærke; dette mærke skal være let
læseligt og må ikke kunne udslettes;
— en eller flere angivelser af ordet »TOP«, anbragt vandret øverst
på den reflekterende flade, når sådanne angivelser er nødvendige
for entydigt at bestemme den eller de drejningsvinkler, som er
foreskrevet af fabrikanten.
2.2. På hver refleksanordning skal der findes en plads af tilstrækkelig
størrelse til EØF-typegodkendelsesmærket; denne plads skal være
angivet på de under punkt 1.2.2 nævnte tegninger.
3. EØF-TYPEGODKENDELSE
3.1. Såfremt alle prøveeksemplarerne, som er indgivet i overensstem-
melse med bestemmelserne i punkt 1, opfylder de i punkterne 6 og 7
i bilag 0 indeholdte bestemmelser, meddeles EØF-typegodkendelse,
og der tildeles et typegodkendelsesnummer.
3.2. Dette nummer tildeles ikke nogen anden refleksanordningstype,
medmindre EØF-typegodkendelsen udvides til at gælde for en anden
refleksanordningstype, der kun afviger fra den godkendte type for så
vidt angår farven.
3.3. Når EØF-typegodkendelse begæres for en lygte og lyssignalenhed,
som omfatter en rekleksanordning og andre lygter eller lyssignaler,
kan et fælles EØF-godkendelsesmærke tildeles under den forudsæt-
ning, at refleksanordningen svarer til forskrifterne i dette direktiv, og
at hver enkel af de andre lygter eller lyssignaler, som indgår i den
lygte- og lyssignalenhed, for hvilken EØF-typegodkendelse er
begæret, svarer til det særdirektiv, der gælder for dem.
4. MÆRKNING
4.1. Enhver refleksanordning, der er i overensstemmelse med en i medfør
af nærværende direktiv godkendt type, skal være forsynet med et
EØF-typegodkendelsesmærke.
4.2. Dette mærke består:
af et rektangel inden i hvilket der er anbragt et »e«, efterfulgt af
kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat, som
hat meddelt godkendelsen:
1 for Tyskland,
2 for Frankrig,1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 12
▼A2
▼A2
3 for Italien,
4 for Nederlandene,6 for Belgien,9 for Spanien,
11 for Det forenede Kongerige,
13 for Luxembourg,DK for Danmark,
EL for Grækenland,IRL for Irland,
P for Portugal,
12 for Østrig,
17 for Finland,
5 for Sverige,
samt et EØF-godkendelsesnummer, der svarer til nummeret på det
EØF-godkendelsesskema, som er udfærdiget for refleksanordnings-
typen.
4.3. EØF-godkendelsesmærket suppleres med et ekstra symbol, der
består af romertal I eller III, hvilket angiver den klasse, refleksan-
ordningen har fået tildelt ved EØF-typegodkendelsen.
4.4. EØF-godkendelsesnummeret skal være anbragt i nærheden af
rektanglet, der omgiver bogstavet »e«, i en hvilker, som helst
position i forhold til dette.
4.5. EØF-godkendelsesmærket samt ekstrasymbolet skal være anbragt på
glasset eller et af glassene, således at de ikke kan udslettes og er let
læselige, også efter at refleksanordningerne er monteret på køretøjet.
4.6. I tillægget gives et eksempel på et EØF-godkendelsesmærke
suppleret med symbol.
4.7. I tilfælde af tildeling af et fælles EØF-godkendelsesnummer som
nævnt under punkt 3.3 for en lygte- og lyssignalenhed, der omfarter
en refleksanordning og andre lygter og/eller lyssignaler, kan der
anbringes et fælles EØF-godkendelsesmærke omfattende:
— et rektangel, inden i hvilket er anbragt bogstavet »e« efterfulgt af
kendingsnummer eller kendingsbogstaver for den medlemsstat,
som har meddelt godkendelsen,
— et EØF-godkendelsesnummer,
— de yderligere symboler, der er foreskrevet i de forskellige
direktiver i medfør af hvilke EØF-typegodkendelse er meddelt.
4.8. Dimensionerne af de forskellige enkeltheder i dette mærke må ikke
være mindre end den største minimumsdimension for de individuelle
mærker, som er foreskrevet i de direktiver, i medfør af hvilke der er
meddelt EØF-typegodkendelse.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 13
▼M1
▼A2
▼A3
▼B
▼B
Tillæg
EKSEMPEL PÅ EØF-TYPEGODKENDELSESMÆRKE
Den refleksanordning, som er forsynet med det ovenfor viste EØF-typegodkendelsesmærke, er en
refleksanordning, der er EØF-typegodkendt i Nederlandene i klasse I under nr. 216.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 14
▼B
(BILAG IV)1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 15
▼B
BILAG V
FREMGANGSMÅDER VED AFPRØVNING
V.1. Ansøgeren skal til EØF-typegodkendelse indgive 10 prøveeksem-
plarer.
V.2. Efter kontrol ifølge de almindelige forskrifter (pkt. 6 i bilag 0) og
forskrifter med hensyn til former og dimensioner (Bilag VI)
underkastes de 10 prøveeksemplarer kontrol af kolorimetriske
forskrifter (Bilag VII) og af CIL (Bilag VIII) ved en observations-
vinkel på 20 ′og en indfaldsvinkel V = H = Oº eller, dersom det er
nødvendigt, i den stilling, der er foreskrevet i punkterne VIII.4 og
VIII.4.1. De to refleksanordninger med henholdsvis den mindste og
den største værdi afprøves derpå fuldstændigt efter forskrifterne i pkt.
VIII.3. I overensstemmelse med pkt. 5.1 i bilag 0 opbevares disse 2
prøveeksemplarer af den tekniske tjeneste, som varetager afprøv-
ningen med henblik på enhver senere kontrol, som det eventuelt vil
kunne blive nødvendigt at foretage. De 8 andre prøveeksemplarer
fordeles i 4 grupper på 2 prøveeksemplarer:
Gruppe 1 — De 2 prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
modstandsdygtighed over for vand (punkt IX.1),
derefter, hvis denne prøve er tilfredsstillende, afprøvning
for modstandsdygtighed over for brændstoffer og
smøreolier (pkt. IX.3 og IX.4).
Gruppe 2 — De prøveeksemplarer underkastes, dersom det er
nødvendigt, afprøvning for korrosionsbestandighed (pkt.
IX.2), derefter afprøves modstandsdygtigheden af reflek-
sanordningens bagside (pkt. IX.5). De to samme
prøveeksemplarer underkastes derefter afprøvning for
varmebestandighed (bilag XI).
Gruppe 3 — De to prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
tidsmæssig bestandighed af refleksanordningernes
optiske egenskaber (bilag X).
Gruppe 4 — De to prøveeksemplarer underkastes afprøvning for
farvebestandighed (bilag XII).
V.3. Refleksanordningerne i de forskellige grupper skal, efter at have
været underkastet de i pkt. V.2 angivne prøver:
3.1. have en farve, som tilfredsstiller kravene i bilag VII. Kontrollen
udføres ved en kvalitativ metode, og dersom der er tvivl, bekræftes
resultatet ved en kvantitativ metode.
3.2. have en CIL, som opfylder kravene i bilag VIII, og samtidig efter
afprøvningen desuden opnår mindst 60 % af den oprindelige værdi for
det pågældende prøveeksemplar. Kontrollen gennemføres, udeluk-
kende ved en observationsvinkel på 20 ′og en indfaldsvinkel V = H =
0º, eller dersom det er nødvendigt, i den stilling, der er foreskrevet i
pkt. VIII.4 og VIII.4.1.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 16
▼B
BILAG VI
FORSKRIFTERFOR FORM OG DIMENSIONER
VI.1. FORM OG DIMENSIONER FOR REFLEKSANORDNINGER I
KLASSE I
1.1. De reflekterende flader på refleksanordninger i klasse I skal kunne
indskrives i en cirkel med en diameter på 200 mm.
1.2. Formen af de reflekterende flader skal være enkel og må ikke på
normal observationsafstand kunne forveksles med et bogstav, et tal
eller en trekant.
1.3. Uanset bestemmelsen i punkt 1.2. er en form, der ligner bogstaver og
tal med simple former som 0, I, U og 8 tilladt.
IV.2. FORM OG DIMENSIONER FOR REFLEKSANORDNINGER I
KLASSE III
2.1. De reflekterende flader på refleksanordninger i klasse III skal have
form som en ligesidet trekant. Hvis de i en vinkel bærer påskriften
»TOP«, angiver dette, at spidsen af denne vinkel skal anbringes
opad.
2.2. Den reflekterende flade kan i midten have et trekantet parti, som
ikke er reflekterende, og hvis sider er parallelle med den ydre
trekants sider.
2.3. Den reflekterende flade kan eventuelt være kontinuerlig. I alle
tilfælde må den korteste afstand imellem to optiske naboelementer
ikke overstige 15 mm.
2.4. Den reflekterende flade på en refleksanordning anses for konti-
nuerlig, når kanterne af uafhængige, ved siden af hinanden placerede
reflekterende flader af en refleksoptik er parallelle, og når de nævnte
optiske elementer er fordelt ensartet over hele den ikke udsparede
del af trekanten.
2.5. Når den reflekterende flade ikke er kontinuerlig, kan antallet af
uafhængige refleksoptiske elementer ikke være mindre end fire for
hver side af trekanten, heri indbefattet refleksoptiske elementer i
vinklerne.
2.5.1. De uafhængige refleksoptiske elementer må ikke være udskiftelige,
medmindre det drejer sig om refleksanordninger, som er typegod-
kendt i klasse I.
2.6. Længden af ydersiderne for reflekterende flader på trekantede
refleksanordninger i klasse III skal ligge mellem 150 og 200 mm.
For anordninger af type med udsparing, skal bredden af de
reflekterende trekantsider målt vinkelret på disse være mindst 20 %
af deres effektive længde, målt mellem de yderste punkter af de
reflekterende flader.
VI.3. Konstatering af, at de ovenanførte krav er opfyldt, sker hoved-
sageligt ved visuel kontrol.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 17
▼B
Tillæg
REFLEKSANORDNINGER FOR PÅHÆNGSKØRETØJER — KLASSE III
Anmærkning: De viste skitser tjener kun som eksempler1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 18
▼B
BILAG VII
KOLORIMETRISKE FORSKRIFTER
VII.1. Disse forskrifter gælder kun for farveløse, røde eller gule
refleksanordninger.
1.1. filter og skal være således udført, at de ikke kan adskilles under
normale brugsforhold.
1.2. Farvning af refleksoptik og filtre ved hjælp af maling eller lak er
ikke tilladt.
VII.2. Ved belysning af refleksanordningen med en lyskilde af CIE
standardlystype A skal ved en observationsvinkel på 20 ′og en
indfaldsvinkel V = H = 0º, eller når der er tale om farveløs refleks,
ved V = ±5º, H = 0º, de trikromatiske koordinater for det
reflekterende lys ligge indenfor nedennævnte grænser:
RØDT: Grænse imod gult: y ≤0,335
Grænse imod purpur: z ≤0,008
GULT: Grænse imod gult: y ≤0,429
Grænse imod rødt: y ≥0,398
Grænse imod hvidt: z ≤0,007
2.1. For farverne rødt og gult sikres det ved sammenlignende visuel
afprøvning, at de kolorimetriske forskrifter er overholdt.
2.2. Hvis der ved denne afprøvning opstår tvivl, skal de trikomatiske
koordinater fordet prøveeksemplar, som har givet mest anledning til
tvivl, bestemmes til sikring af overensstemmelse med de kolorime-
triske forskrifter.
VII.3. Farveløse refleksanordninger må ikke reflektere selektivt; det vil
sige, at de trikromatiske koordinater »x« og »y« for standardlyst-
ypen A, som anvendes til belysning af refleksanordningen, ikke må
vise større forskydning end 0,01 efter refleksion fra refleksan-
ordningen.
3.1. Dette skal afprøves ved en visuel sammenligning som angivet i pkt.
2.1, idet sammenligningsfeltet belyses med lyskilder, hvis trikro-
matiske koordinater afviger 0,01 i forhold til de tilsvarende
koordinater fra en standardlystype A.
3.2. Hvis der ved denne afprøvning opstår tvivl, bestemmes de
trikromatiske koordinater for det prøveeksemplar, som reflekterer
mest selektivt.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 19
▼B
BILAG VIII
FOTOMETRISKE FORSKRIFTER
VIII.1. Sammen med begæring om EØF-typegodkendelse giver ansøgeren
oplysning om referenceaksen. Den svarer til indfaldsvinkel V =H =
0º i skemaet over refleksionskoefficienter (CIL).
VIII.2. Ved fotometriske målinger tages for klasse I kun den del af den
reflekterende overflade i betragtning, som ligger inden for en cirkel
med 120 mm diameter, og den nævnte flade begrænses til følgende:
klasse I = 100 cm2, uden at overfladen af reflektionselementerne
nødvendigvis skal nå dette fladeareal; fabrikanten angiver
omkredsen af den flade, der skal anvendes. For klasse III anvendes
de samlede reflekterende flader uden nogen størrelsesbegrænsning.
VIII.3. CIL-værdierne for røde reflektionsanordninger skal være mindst lig
med de i nedenstående skema anførte, udtrykt i millicandélas pr.
lux for de angivne observations- og indfaldsvinkler:
KlasseObservations-
vinkel αIndfaldsvinkel β
lodret V
vandret H0º
0º+ og −10º
0º+o g−5 º
+ og − 20º
I2 0 ′ 100 50 50
1º 30′ 5 2,5 2,5
(II)
III 20 ′ 150 75 75
1º 30′ 7,5 3,75 3,75
Lavere CIL-værdier end de i de to sidste kolonner i ovenstående
skema anførte kan ikke accepteres inden for en rumvinkel, der har
den reflekterende flades referencecentrum som spids og begrænses
af de planer, som skærer hinanden i følgende linjer:
V = + og − 10º, H = 0ºV = + og − 5º, H = + og − 20º
VIII.4. Når CIL for en refleksanordning måles for βlig med V = H = 0º,
kontrolleres det, om der fremkommer en spejleffekt ved en mindre
drejning af anordningen. Dersom dette fænomen optræder, udføres
målingen for βlig med V = + eller − 5º, H = 0º. Den valgte stilling
skal være den, som svarer til den mindste refleksionskoefficient
(CIL) for en af de førnævnte stillinger.
4.1. Refleksanordninger, som ikke er forsynet med angivelsen »TOP«,
skal ved en indfaldsvinkel βlig med V = H = 0º eller ved den
vinkel der er defineret i pkt. VIII.4 ovenfor, og ved en observa-
tionsvinkel på 20 ′drejes om deres referenceakse, indtil laveste
refleksionsværdi (CIL) opnås, der mindst skal svare til den i pkt.
VIII.3 angivne værdi. Når CIL måles ved andre indfalds- og
observationsvinkler, placeres refleksanordningen i den stilling, som
svarer til den således bestemte værdi af drejningsvinklen ε. Hvis de
krævede værdier ikke opnås i denne stilling, kan man dreje
refleksanordningen ± 5º om referenceaksen fra denne stilling.
4.2. Refleksanordninger, som er forsynet med påskriften »TOP«, drejes
ved indfaldsvinklen βlig med V = H = 0º eller ved den
indfaldsvinkel, som er beskrevet i pkt. VIII.4, og ved en
observationsvinkel på 20 ′, ± 5º om referenceaksen. I ingen af de
stillinger, som refleksanordningen indtager under denne drejning,
må CIL være under den krævede værdi.
4.3. Dersom CIL for retningen V = H = 0º og ved ε= 0º overskrider den
krævede værdi med mindst 50 %, skal alle målinger gennemføres
for samtlige indfalds- og observationsvinkler for ε= 0º.
VIII.5. Ved gennemførelse af målingerne følges den metode, som
anbefales af CIE for fotometri vedrørende refleksanordninger.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 20
▼B
BILAG IX
MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR YDRE PÅVIRKNINGER
IX.1. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR VAND
Efter afmontering af eventuelle aftagelige dele nedsænkes refleksa-
nordninger, uanset om de er indbygget eller sammenbygget med
lygter eller lyssignaler eller ikke, i 10 minutter i vand med
temperaturen 25º ± 5º, således at det højeste punkt på øverste del
af den reflekterende flade befinder sig ca. 20 mm under vandover-
fladen. Denne afprøvning gentages, efter at refleksanordningen er
drejet 180º, således at den reflekterende flade er underst, og således
at bagsiden befinder sig ca. 20 mm under vandoverfladen.
1.1. Efter denne afprøvning må intet vand være trængt ind til
refleksoptikken. Hvis der ved en visuel kontrol, uden at der
foreligger tvivl, påvises, forekomst af vand, har refleksanordningen
ikke bestået prøven.
1.2. Dersom der ved den visuelle undersøgelse ikke påvises forekomst af
vand, eller hvis der hersker tvivl, måles CIL efter den metode, som erbeskrevet i pkt. V.3.2, efter at refleksanordningen er blevet rystet let
for at fjerne overskydende vand på ydersiden.
IX.2. KORROSIONSBESTANDIGHED
Refleksanordningerne skal være således udført, at de under de
fugtigheds- og korrosionsforhold, som de normalt udsættes for,
bevarer de krævede fotometriske og kolorimetriske kendetegn. Den
forreste flades modstandsdygtighed over for at blive mat og
holdbarheden af bagsidens beskyttelseslag imod nedbrydning skal
afprøves, dersom der er fare for korrosion af en væsentlig, metallisk
bestanddel.
Refleksanordningen, eller den lygte eller det lyssignal, i hvilken
refleksanordningen er indbygget, eller med hvilken den er sammen-
bygget, udsættes, efter at alle aftagelige dele er fjernet, for
salttågepåvirkning i 50 timer. Prøvetiden udgøres af to 24 timers
perioder med et interval på 2 timer, i hvilket man lader
prøveeksemplaret tørre.
Salttågen frembringes ved forstøvning af en saltopløsning ved en
temperatur af 35 ± 2 ºC; saltopløsningen dannes ved opløsning af 20
± 2 vægtdele natriumklorid i 80 dele destilleret vand, som højst må
indeholde 0,02 % urenheder.
Umiddelbart efter afslutning af prøvningen må prøveeksemplaret
ikke vise tegn på stærk korrosion, som vil kunne indvirke på
refleksanordningens rette funktion.
IX.3. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR BRÆNDSTOFFER
Refleksanordningens udvendige overflade og specielt den reflekre-
rende flade gnides let med en bomuldsklud gennemvædet med en
blanding af benzin og benzol (forhold 90:10). Efter ca. 5 minutter
undersøges den nævnte overflade visuelt. Den må ikke udvise nogen
synlig forandring.
IX.4. MODSTANDSDYGTIGHED OVER FOR SMØREOLIER
Refleksanordningens udvendige overflade og specielt den reflekte-
rende flade gnides let med en bomuldsklud gennemvædet med en
rensende smøreolie. Efter ca. 5 minutter aftørres overfladen.
Derpå måles CIL (se pkt. V.3.2).
IX.5. MODSTANDSDYGTIGHED AF DEN TILGÆNGELIGE
BAGSIDE PÅ REFLEKSANORDNINGER MED SPEJLBELÆG-
NING PÅ BAGSIDEN
Efter afbørstning af refleksanordningens bagside med en hård
nylonbørste dækkes denne flade med eller fugtes grundigt med en
benzinbenzolblanding (forhold 90:10) i et minut. Blandingen fjernes,
og man lader refleksanordningen tørre. Efter at fordampningen er
afsluttet, foretages en slibeprøve ved, at bagsiden børstes med den
samme nylonbørste.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 21
▼B
Derpå måles CIL (se pkt. V.3.2), efter at hele spejlbagsiden er
dækket med sort tusch.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 22
▼B
BILAG X
DE OPTISKE EGENSKABERS TIDSMÆSSIGE BESTANDIGHED
X.1. Den myndighed, som har meddelt EØF-typegodkendelse, kan
kontrollere den tidsmæssige bestandighed af de optiske egenskaber
hos en refleksanordningstype, der er i brug.
X.2. De kompetente myndigheder i andre medlemsstater end den, hvis
kompetente myndighed har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan på
deres områder foretage tilsvarende kontrol. Når der hos en type
refleksanordning, som er i brug, konstateres systematisk uover-
ensstemmelse, sender disse myndigheder i påkommende tilfælde dele,
som er udtaget til undersøgelse, til den myndighed, der har meddelt
EØF-typegodkendelsen, med anmodning om en udtalelse.
X.3. I mangel af andet kriterium skal begrebet »systematisk uover-
ensstemmelse« fortolkes i overensstemmelse med pkt. 6.1 i bilag 0.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 23
▼B
BILAG XI
VARMEBESTANDIGHED
XI.1. Refleksanordningen anbringes i 12 timer uafbrudt i tør luft med en
temperatur på 65º ± 2 ºC.
XI.2. Efter prøvningen må der ikke visuelt kunne konstateres nogen
mærkbar deformering eller revne i refleksanordningen og specielt
ikke i de optiske dele.
XI.3. De kolorimetriske og fotometriske egenskaber kontrolleres (pkt.
V.3.1 og V.3.2).1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 24
▼B
BILAG XII
FARVEBESTANDIGHED
XII.1. Den myndighed, som har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan
kontrollere farvebestandigheden hos en refleksanordningstype, der
er i brug.
XII.2. De kompetente myndigheder i andre medlemsstater end den, hvis
kompetente myndigheder har meddelt EØF-typegodkendelsen, kan
på deres områder foretage tilsvarende kontrol. Når der hos en
refleksanordningstype, som er i brug, konstateres systematisk
uoverensstemmelse, sender disse myndigheder i påkommende
tilfælde dele, som er udtaget til undersøgelse, til den myndighed,
som har meddelt EØF-typegodkendelsen, med anmodning om en
udtalelse.
XII.3. I mangel af andet kriterium skal begrebet »systematisk uover-
ensstemmelse« fortolkes i overensstemmelse med pkt. 6.1 i bilag 0.1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 25
▼B
Tillæg til bilagene
AFPRØVNINGERNES TIDSMÆSSIGE RÆKKEFØLGE
Punkt PrøvePrøveeksempler
abcdefghij
0.6 Almindelige forskrifter: visuel
kontrol××××××××××
VI. Former og dimensioner, visuel
kontrol××××××××××
VII. Kolorimetri: visuel kontrol;
ved tvivl: trikromatiske koordinater××××××××××
VIII. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º××××××××××
VIII.3. fuldstændig × ×
IX.1. Vand: 10 min. i normal stilling × ×
10 min. i omvendt stilling × ×
visuel kontrol × ×
V.3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V.3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º××
IX.3. Brændstof: 5 minutter × ×
visuel kontrol × ×
IX.4. Smøreolie: 5 minutter × ×
visuel kontrol × ×
V.3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V.3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º××
IX.2. Korrosion: 24 timer × ×
2 timers interval × ×
24 timer × ×
visuel kontrol × ×
IX.5. Bagside: 1 min. × ×
visuel kontrol × ×
XI. Varme: 12 timer ved 65 ± 2 ºC × ×
visuel kontrol for deformering × ×
V.3.1. Kolorimetri: visuel kontrol × ×
ved tvivl: trikromatiske koordinater × ×
V.3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º××
X. Tidsmæssig bestandighed
V.3.1. Kolorimetri: visuel kontrol eller
trikromatiske koordinater
V.3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º
XII. FarvebestandighedV.3.1. Kolorimetri: visuel kontrol eller
trikromatiske koordinater
V.3.2. Fotometrisk måling: begrænset til 20 ′
o gV=H=0 º
0.5.1. Opbevaring hos kompetent
myndighed××1976L0757 — DA — 01.01.1995 — 004.001 — 26