1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV 93/7/EØF
af 15. marts 1993
om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område
(EFT L 74 af 27.3.1993, s. 74)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF af 17. februar 1997 L 60 59 1.3.1997
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger tileuroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETS DIREKTIV 93/7/EØF
af 15. marts 1993
om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en
medlemsstats område
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning tilTraktaten om Oprettel se af Det Europæiske Økono-miske Fællesskab, særlig 100 A,
under henvisning tilforsl ag fra Kommissionen (
1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til Traktatens artikel 8 A oprettes det indre marked senest den
1. januar 1993, hvilket indebærer et område uden indre grænser med fribevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overens-stemmelse med Traktatens bestemmelser;
medlemsstaterne vil i medfør af og inden for rammerne af Traktatens
artikel36, efter 1992, bevare retten tilat definere deres national e skatteog muligheden for at træffe de nødvendige foranstaltninger til beskyt-telse af disse nationale skatte inden for dette område uden indregrænser;
der bør derfor indføres en tilbageleveringsordning, således at medlems-
staterne kan opnå, at kulturgoder, der er klassificeret som nationaleskatte i den i Traktatens artikel36 anvendte betydning, og som er bl evetfjernet fra deres område i strid med førnævnte nationale bestemmelsereller Rådets forordning (EØF) nr. 3911/92 af 9. december 1992 omudførselaf kul turgoder (
4), vender tilbage til deres område; gennem-
førelsen af denne ordning bør være så enkel og effektiv som muligt; deter med henblik på at lette samarbejdet om tilbagelevering nødvendigt atbegrænse nævnte ordnings anvendelsesområde til genstande, derhenhører under fælles kategorier af kulturgoder; formålet med bilaget tildette direktiv er således ikke at definere, hvilke goder der har rang af»nationale skatte« i den i nævnte artikel 36 anvendte betydning, menudelukkende at definere, hvilke kategorier af goder der kan have ensådan rang og således gøres til genstand for en tilbageleveringspro-cedure i henhold til dette direktiv;
kulturgoder, der er klassificeret som nationale skatte, og som indgår i
offentlige samlinger, eller som tilhører gejstlige institutioner, men somikke henhører under disse fælles kategorier, bør også være omfattet afdette direktiv;
der bør indføres et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne
hvad angår deres nationale skatte i snæver tilknytning til deres samar-bejde om stjålne kunstværker; dette samarbejde skal navnlig omfatteregistrering hos Interpolog andre kval ificerede organer, der udstederlignende lister over forsvundne, stjålne eller ulovligt fjernede kultur-goder, der er en del af deres nationale skatte og deres offentligesamlinger;
proceduren i dette direktiv er et første skridt i retning af et samarbejde
mellem medlemsstaterne på dette område inden for rammerne af detindre marked; formålet er at nå frem til en gensidig anerkendelse af de
(1) EFT nr. C 53 af 28. 2. 1992, s. 11, og
EFT nr. C 172 af 8. 7. 1992, s. 7.
(2) EFT nr. C 176 af 13. 7. 1992, s. 124, og
EFT nr. C 72 af 15. 3. 1993.
(3) EFT nr. C 223 af 31. 8. 1992, s. 10.
(4) EFT nr. L 395 af 31. 12. 1992, s. 1.
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 3
▼B
nationale lovgivninger på dette område; det bør således bl.a. bestemmes,at Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg;
ved forordning (EØF) nr. 3911/92, og ved nærværende direktiv indføres
der en fællesskabsordning for beskyttelse af medlemsstaternes kultur-goder; den dato, fra hvilken medlemsstaterne skal efterkomme dettedirektiv, bør ligge så tæt som muligt på datoen for ikrafttrædelsen afnævnte forordning; nogle medlemsstater har brug for en længereperiode som følge af arten af deres retsorden og omfanget af de lovæn-dringer, der er nødvendige med henblik på gennemførelsen af nærvæ-rende direktiv —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved:
1) »kulturgode«:
— en genstand, der, før eller efter at være fjernet fra en medlems-
stats område på ulovlig vis, ifølge national lovgivning eller natio-nale administrative procedurer er klassificeret som »national skataf kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi« som anført iTraktatens artikel36, og
— som henhører under en af de i bilaget anførte kategorier eller
som uden at henhøre under en af de pågældende kategorier udgøren integrerende delaf:
— offentlige samlinger, der er opført på museers, arkivers og
bibliotekssamlingers lister
— i forbindelse med dette direktiv forstås ved offentlige
samlinger de samlinger, som ejes af en medlemsstat, en lokaleller regional myndighed i en medlemsstat eller en institutionbeliggende på en medlemsstats område og defineret somoffentlig i henhold til den pågældende medlemsstats lovgiv-ning, hvis denne institution ejes af eller i betydeligt omfangfinansieres af denne medlemsstat eller en lokal eller regionalmyndighed
— gejstlige institutioners lister
2) »fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig vis«:
— enhver udførselfra en medl emsstats område, som er i strid med
den pågældende medlemsstats lovgivning om beskyttelse af nati-onale kulturskatte eller i strid med forordning (EØF) nr. 3911/92,samt
— enhver manglende tilbagelevering efter udløbet af fristen for en
midlertidig lovlig forsendelse eller enhver overtrædelse af deøvrige betingelser for den midlertidige forsendelse
3) »den ansøgende medlemsstat«: den medlemsstat, fra hvis område et
kulturgode er fjernet på ulovlig vis
4) »den ansøgte medlemsstat«: den medlemsstat, på hvis område et
kulturgode, som er fjernet fra en anden medlemsstats område påulovlig vis, befinder sig
5) »tilbagelevering«: et kulturgodes fysiske tilbagevenden til den ansø-
gende medlemsstats område
6) »besidder«: den person, som har kulturgodet i sin besiddelse for
egen regning
7) »indehaver«: den person, som har kulturgodet i sin besiddelse for
fremmed regning.
Artikel 2
De kulturgoder, som er fjernet fra en medlemsstats område på ulovlig
vis, tilbageleveres i overensstemmelse med den procedure og på debetingelser, som omhandles i dette direktiv.
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 4
▼B
Artikel 3
Hver medlemsstat udpeger en eller flere centrale myndigheder, som skal
udføre de i dette direktiv omhandlede opgaver.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke centrale
myndigheder de udpeger i henhold til denne artikel.
Kommissionen offentliggør en fortegnelse over disse centrale myndig-
heder samt ændringer i forbindelse hermed i C-udgaven af De Europæ-
iske Fællesskabers Tidende .
Artikel 4
Medlemsstaternes centrale myndigheder samarbejder og etablerer et
samråd mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder. De kompe-tente myndigheder udfører navnlig følgende opgaver:
1) de eftersøger på den ansøgende medlemsstats anmodning et bestemt
kulturgode, som er fjernet fra en medlemsstats område på ulovligvis, og fastslår besidderens og/eller indehaverens identitet. Denneanmodning skal ledsages af alle de relevante oplysninger, der kanlette eftersøgningen, navnlig med hensyn til hvor godet faktiskbefinder sig eller formodes at befinde sig
2) de underretter de berørte medlemsstater, hvis der på deres område
opdages kulturgoder, og det med rimelighed kan antages, at depågældende goder er fjernet fra en anden medlemsstats område påulovlig vis
3) de gør det lettere for den ansøgende medlemsstats kompetente
myndigheder at påvise, at den pågældende genstand udgør et kultur-gode, såfremt påvisningen finder sted inden to måneder efter den inr. 2 nævnte underretning. Hvis påvisningen ikke finder sted indenfor den fastsatte frist, finder nr. 4 og 5 ikke længere anvendelse
4) de træffer i givet fald og i samarbejde med den berørte medlemsstat,
de nødvendige foranstaltninger med henblik på den fysiske bevaringaf kulturgodet
5) de søger ved hjælp af midlertidige foranstaltninger at undgå, at
kulturgodet unddrages tilbageleveringsproceduren
6) de optræder som mellemled mellem besidderen og/eller indehaveren
og den ansøgende medlemsstat i forbindelse med tilbageleveringen.Med henblik herpå kan de kompetente myndigheder i den ansøgtemedlemsstat lette iværksættelsen af en voldgiftsprocedure, i henholdtil den ansøgte medlemsstats nationale lovgivning, såfremt den ansø-gende medlemsstat samt besidderen/indehaveren giver deres udtryk-kelige tilslutning dertil, jf. dog artikel 5.
Artikel 5
Den ansøgende medlemsstat kan sagsøge besidderen, eller, hvis en
sådan ikke findes, indehaveren ved den ansøgte medlemsstats kompe-tente domstol med henblik på tilbagelevering af et kulturgode, som erfjernet fra dens område på ulovlig vis.
Et søgsmålkan kun antages tilpåkendel se, hvis der samtidig fore-
lægges:
— et dokument, hvori det gode, der er omfattet af ansøgningen,
beskrives, og hvori det godtgøres, at der er tale om et kulturgode
— en erklæring fra den ansøgende medlemsstats kompetente myndig-
heder om, at kulturgodet har forladt dens område på ulovlig vis.
Artikel 6
Den ansøgende medlemsstats centrale myndighed meddeler straks den
ansøgte medlemsstats centrale myndighed, at der er anlagt sag omtilbagelevering.
Den ansøgte medlemsstats centrale myndighed underretter straks de
centrale myndigheder i de øvrige medlemsstater herom.
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 5
▼B
Artikel 7
1. Medlemsstaterne fastsætter i deres lovgivning, at adgangen til at
anlægge sag om tilbagelevering som omhandlet i dette direktiv forældeset år efter den dato, på hvilken den ansøgende medlemsstat fik kendskabtil det sted, hvor kulturgodet befandt sig, og til besidderens eller indeha-verens identitet.
Under alle omstændigheder forældes adgangen til at anlægge sag om
tilbagelevering 30 år efter den dato, hvor kulturgodet blev fjernet fraden ansøgende medlemsstats område på ulovlig vis. Når det drejer sigom goder, der er en del af offentlige samlinger som omhandlet i artikel1, stk. 1, og kirkelige goder i medlemsstater, hvori de er undergivetsærlig beskyttelse i henhold til national lovgivning, forældes adgangentil at anlægge sag om tilbagelevering dog først efter 75 år, undtagen i demedlemsstater, hvor adgangen til at anlægge sag herom ikke kanforældes, eller hvor der ved bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne erfastsat en frist, der er længere end 75 år.
2. Søgsmålet om tilbagelevering kan ikke antages til påkendelse, hvis
fjernelsen fra den ansøgende medlemsstats område ikke længere erulovlig på det tidspunkt, hvor sagen anlægges.
Artikel 8
Med forbehold af artikel 7 og 13 påbyder den kompetente domstol, at
kulturgodet skal tilbageleveres, hvis det fastslås, at det pågældende godeer et kulturgode i henhold til artikel 1, nr. 1, og at fjernelsen fra områdetvar ulovlig.
Artikel 9
Hvis der straks påbydes tilbagelevering, tildeler den kompetente
domstoli den ansøgte medl emsstat besidderen en erstatning, som denanser for at være rimelig efter omstændighederne i det foreliggendetilfælde, forudsat at domstolen er overbevist om, at besidderen harudvist den nødvendige agtpågivenhed, da han erhvervede genstanden.
Bevisbyrden fastlægges i henhold til den ansøgte medlemsstats lovgiv-
ning.
I tilfælde af gave eller arv tilkommer der ikke besidderen en gunstigere
retsstilling end den, der tilkom den tidligere indehaver.
Den ansøgende medlemsstat skal betale den omhandlede erstatning ved
tilbageleveringen.
Artikel 10
Udgifterne i forbindelse med fuldbyrdelsen af retsafgørelsen om tilbage-
levering af kulturgodet afholdes af den ansøgende medlemsstat. Detsamme gælder for de i artikel 4, nr. 4, omhandlede foranstaltninger.
Artikel 11
Betaling af den i artikel 9 omhandlede rimelige erstatning og af de i
artikel 10 omhandlede udgifter berører ikke den ansøgende medlems-stats ret til at kræve disse beløb tilbagebetalt hos de personer, som eransvarlige for kulturgodets ulovlige fjernelse fra medlemsstatensområde.
Artikel 12
Ejendomsretten til kulturgodet efter tilbageleveringen afgøres efter den
ansøgende medlemsstats retsregler.
Artikel 13
Dette direktiv finder kun anvendelse på ulovlig fjernelse fra en
medlemsstats område, der finder sted fra den 1. januar 1993.
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 6
▼B
Artikel 14
1. Hver medlemsstat kan udvide sin tilbageleveringsforpligtelse til
også at omfatte andre kategorier af kulturgoder end dem, der eromhandlet i bilaget.
2. Hver medlemsstat kan anvende den i dette direktiv omhandlede
ordning på ansøgninger om tilbagelevering af kulturgoder, som erfjernet fra andre medlemsstaters område på ulovlig vis inden den 1.januar 1993.
Artikel 15
Dette direktiv berører ikke den ret til at anlægge erstatnings- eller
straffesag, som den ansøgende medlemsstat og/eller ejeren af et stjåletgode har i overensstemmelse med medlemsstaternes nationale retsregler.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne forelægger hvert tredje år, første gang i februar
1996, Kommissionen en rapport om dette direktivs gennemførelse.
2. Kommissionen forelægger hvert tredje år, Europa-Parlamentet,
Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport, hvori dettedirektivs gennemførelse vurderes.
3. Rådet vurderer, efter at direktivet har været anvendt i tre år, om
det fungerer effektivt og foretager de fornødne tilpasninger på forslag afKommissionen.
4. Under alle omstændigheder foretager Rådet hvert tredje år på
forslag af Kommissionen en gennemgang og i givet fald ajourføring afde beløb, der er anført i bilaget på baggrund af de økonomiske ogmonetære indekstal i Fællesskabet.
Artikel 17
Kommissionen bistås af det ved artikel8 i forordning (EØF) nr. 3911/
92 nedsatte udvalg.
Udvalget behandler alle spørgsmål om anvendelsen af bilaget til dette
direktiv, som forelægges af formanden enten på dennes eget initiativeller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant.
Artikel 18
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestem-
melser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden ni måneder efterdets vedtagelse, dog bortset fra Kongeriget Belgien, Forbundsrepu-blikken Tyskland og Kongeriget Nederlandene, som skal efterkommedette direktiv senest tolv måneder efter dets vedtagelse. De underretterstraks Kommissionen herom.
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestem-
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skalved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmereregler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 19
Dette direktiv er rettet tilmedl emsstaterne.
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 7
▼B
BILAG
Kategorier omhandlet i artikel 1, nr. 1, andet led, som kulturgoder, der er
klassificeret som »nationale skatte« i henhold til Traktatens artikel 36, skalhenhøre under for at kunne tilbageleveres i overensstemmelse med nærvæ-
rende direktiv
A. 1. Arkæologiske genstande, der er mere end 100 år gamle, og som hidrører
fra:
— udgravninger og fund på landjorden og på havbunden
— arkæologiske fundsteder— arkæologiske samlinger.
2. Dele, der udgør en integrerende del af kunstneriske, historiske eller
religiøse mindesmærker eller som er fjernet herfra, såfremt de er mereend 100 år gamle.
▼
M1
3. Malerier og billeder, der ikke hører ind under kategori 3 A eller 4, og
som udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset underlagets ogmaterialernes art (
1).
3 A. Akvareller, gouacher og pasteller, der udelukkende er fremstillet som
håndarbejde, uanset underlagets art (1).
4. Mosaikker, der ikke hører ind under kategori 1 eller 2, og som udeluk-
kende er fremstillet som håndarbejde, uanset materialernes art, ogtegninger, der udelukkende er fremstillet som håndarbejde, uanset under-lagets og materialernes art (
1).
▼B
5. Originale stik, tryk, serigrafier og litografier og de pågældende matricer
samt originalplakater (1).
6. Originale statuer og skulpturer og kopier heraf, der er fremstillet efter
samme fremgangsmåde som originalen (1), og som ikke hører ind under
kategori 1.
7. Fotografier, film og disses negativer (1).
8. Inkunabler og håndskrifter, herunder geografiske kort og musikparti-
turer, enkeltvis eller samlet (1).
9. Bøger, som er mere end 100 år gamle, enkeltvis eller samlet.
10. Trykte geografiske kort, som er mere end 200 år gamle.11. Arkivalier af enhver art, som omfatter elementer, der er mere end 50 år
gamle, uanset materialets art.
12. a) Zoologiske, botaniske, mineralogiske eller anatomiske
samlinger (
2)og samlerobjekter.
b) Samlinger (2), der frembyder historisk, palæontologisk, etnografisk
eller numismatisk interesse.
13. Befordringsmidler, der er over 75 år gamle.14. Andre antikviteter, der ikke hører ind under kategori 1 til13, og som er
mere end 50 år gamle.
De kulturgoder, der henhører under kategori 1 til 14, omfattes kun af
nærværende direktiv, hvis deres værdi svarer til eller overstiger de under Bomhandlede tærskler.
(1) Som er mere end 50 år gamle, og som ikke tilhører ophavsmanden selv.
(2) Som defineret af Domstolen i afgørelse nr. 252/84, der lyder således:»Ved samlerob-
jekter henhørende under Den Fælles Toldtarifs pos. 99.05 forstås genstande, deropfylder betingelserne for at kunne optages i en samling, dvs. genstande, der erforholdsvis sjældne, normalt ikke anvendes i overensstemmelse med deres oprindeligeformål, er genstand for en specialiseret handel, der finder sted uden for den normaleomsætning af lignende, brugbare genstande, samt har en betydelig værdi.«
1993L0007 — DA — 21.03.1997 — 001.001 — 8
▼B
B.Værditærskler for visse af kategorierne under A (i ecu)
VÆRDI 0 (nul)
— 1 (arkæologiske genstande)
— 2 (dele fjernet fra monumenter)— 8 (inkunabler og manuskripter)— 11 (arkiver)
15000
— 4 (mosaikker og tegninger)
— 5 (stik)— 7 (fotografier)— 10 (trykte geografiske kort)
▼
M1
30000
— 3 A (Akvareller, gouacher og pasteller)
▼B
50000
— 6 (statuer)
— 9 (bøger)— 12 (samlinger)— 13 (transportmidler)— 14 (alle andre genstande)
150000
— 3 (malerier)
Overholdelsen af betingelserne med hensyn til økonomisk værdi skal
bedømmes på det tidspunkt, hvor anmodningen om tilbagelevering frem-sættes. Godets økonomiske værdi er den værdi, som genstanden har i denansøgte medlemsstat.
Datoen for omregning af værdierne i ecu i bilaget til national valuta er den 1.
januar 1993.