02019R0787 — DA — 15.08.2022 — 002.001

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2019/787

af 17. april 2019

om definition, beskrivelse, præsentation og mærkning af spiritus, brugen af betegnelser for spiritus i præsentation og mærkning af andre fødevarer, beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus, brugen af landbrugsethanol og landbrugsdestillater i alkoholholdige drikkevarer samt om ophævelse af forordning (EF) nr. 110/2008







KAPITEL I

ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG SPIRITUSKATEGORIER

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning fastsættes regler for: — definition, beskrivelse, præsentation og mærkning af spiritus samt for beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus — ethanol og destillater, der anvendes i fremstillingen af alkoholholdige drikkevarer, og — brugen af forskriftsmæssige betegnelser på spiritus i præsentationen og mærkningen af andre fødevarer end spiritus.

2. Denne forordning finder anvendelse på de i stk. 1 omhandlede produkter, der bringes i omsætning i Unionen, uanset om de er fremstillet i Unionen eller i tredjelande, og på sådanne produkter, der fremstilles i Unionen med henblik på eksport.

3. Denne forordnings kapitel III finder, for så vidt angår beskyttelsen af geografiske betegnelser, også anvendelse på varer, der kommer ind i Unionens toldområde uden at overgå til fri omsætning der.

Artikel 2

Definition af og krav til spiritus

I denne forordning forstås ved spiritus en alkoholholdig drikkevare, der opfylder følgende krav:

a) den er bestemt til konsum

b) den har særlige organoleptiske egenskaber

c) den har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 15 %, bortset fra spiritus, der opfylder kravene i kategori 39 i bilag I

d) den er fremstillet enten: i) direkte ved anvendelse, enkeltvis eller i kombination, af enhver af følgende metoder: — destillation, med eller uden tilsætning af aromaer eller aromagivende fødevarer, af gærede produkter — udblødning eller lignende forarbejdning af plantematerialer i landbrugsethanol, landbrugsdestillater eller spiritus eller en kombination heraf — tilsætning af ethvert af følgende stoffer, enkeltvis eller i kombination, til landbrugsethanol, landbrugsdestillater eller spiritus: — aromaer anvendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1334/2008 — farvestoffer anvendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1333/2008 — andre godkendte ingredienser anvendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1333/2008 og (EF) nr. 1334/2008 — produkter til sødning — andre landbrugsprodukter — fødevarer, eller ii) ved tilsætning, enkeltvist eller i kombination, af ethvert af følgende produkter til den: — anden spiritus — landbrugsethanol — landbrugsdestillater — andre fødevarer

e) den henhører ikke under KN-kode 2203 , 2204 , 2205 , 2206 og 2207

f) hvis der er tilsat vand, som kan være destilleret, demineraliseret, ionbyttet eller blødgjort, ved dens fremstilling: i) er kvaliteten af dette vand i overensstemmelse med Rådets direktiv 98/83/EF ( 1 ) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/54/EF ( 2 ), og ii) er spiritussens alkoholindhold efter tilsætningen af vand stadig i overensstemmelse med det minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen, der er fastsat i litra c) i denne artikel eller i den relevante spirituskategori i bilag I.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »forskriftsmæssig betegnelse« : den betegnelse, hvorunder en spiritus bringes i omsætning, jf. definitionen af »betegnelse ifølge forskrifterne« i artikel 2, stk. 2, litra n), i forordning (EU) nr. 1169/2011

2) »sammensat udtryk« : i forbindelse med beskrivelse, præsentation og mærkning af en alkoholholdig drikkevare en kombination af enten en forskriftsmæssig betegnelse, der er fastsat i spirituskategorierne i bilag I, eller den geografiske betegnelse for en spiritus, hvorfra al alkohol i det endelige produkt har oprindelse, med et eller flere af følgende: a) navnet på en anden eller flere andre fødevarer end en alkoholholdig drikkevare og end de fødevarer, der er anvendt til fremstilling af den pågældende spiritus i overensstemmelse med bilag I, eller med afledte adjektiver af disse navne b) udtrykket »likør« eller »fløde«

▼M4

3) »hentydning« : direkte eller indirekte henvisning til en eller flere forskriftsmæssige betegnelser i de spirituskategorier, som er opført i bilag I, eller til en eller flere geografiske betegnelser for spiritus, ud over en henvisning i et sammensat udtryk eller i en ingrediensliste, jf. artikel 13, stk. 2-4, i beskrivelsen, præsentationen og mærkningen af: a) en anden fødevare end en spiritus b) en spiritus, der opfylder kravene i kategori 33-40 i bilag I, eller c) en spiritus, der opfylder bestemmelserne i artikel 12, stk. 3a

▼B

4) »geografisk betegnelse« : en betegnelse, der identificerer, at en spiritus har oprindelse i et land eller i en region eller et lokalt sted, hvis spiritussens kvalitet, omdømme eller andre karakteristika hovedsagelig kan tilskrives dens geografiske oprindelse

5) »produktspecifikation« : en dokumentation, der vedlægges ansøgningen om beskyttelse af en geografisk betegnelse, hvori de specifikationer, som den pågældende spiritus skal overholde, er fastsat, og som var benævnt »teknisk dokumentation« i forordning (EF) nr. 110/2008

6) »sammenslutning« : enhver organisation, uanset dens retlige status, hvis medlemmer hovedsagelig er producenter eller forarbejdningsvirksomheder, der arbejder med den pågældende spiritus

7) »artsbetegnelse« : en spiritusbetegnelse, der er blevet generisk og som, selv om den er knyttet til det sted eller den region, hvor spiritussen oprindeligt blev fremstillet eller bragt i omsætning, er blevet den almindelige betegnelse for den pågældende spiritus i Unionen

8) »synsfelt« : synsfelt som defineret i artikel 2, stk. 2, litra k), i forordning (EU) nr. 1169/2011

9) »at blande« : at kombinere en spiritus, der enten tilhører en spirituskategori i bilag I eller en geografisk betegnelse, med en eller flere af følgende: a) anden spiritus, der ikke tilhører samme spirituskategori i bilag I b) landbrugsdestillater c) landbrugsethanol

10) »blanding« : en spiritus, der er blandet

11) »at sammenstikke« : at kombinere to eller flere former for spiritus af samme kategori, som kun adskiller sig fra hinanden ved nuanceforskelle i sammensætningen som følge af en eller flere af følgende faktorer: a) fremstillingsmetoden b) de anvendte destillationsapparater c) lagringstiden eller alderen d) det geografiske fremstillingsområde; den herved fremstillede spiritus tilhører samme spirituskategori som den oprindelige spiritus før sammenstikningen

12) »sammenstikning« : en spiritus, der er sammenstukket

Artikel 4

Tekniske definitioner og krav

I denne forordning gælder følgende tekniske definitioner og krav:

1) »beskrivelse« : de udtryk, der anvendes i mærkningen, i præsentationen og på emballagen af en spirtus, på de dokumenter, der ledsager transporten af en spiritus, på handelsdokumenter, navnlig fakturaer og følgesedler, og i reklamer for en spiritus

2) »præsentation« : de udtryk, der anvendes i mærkningen og på emballagen samt i reklamer og ved salgsfremstød for et produkt, på billeder eller lignende samt på beholderen, herunder på flasken eller lukkeanordningen

3) »mærkning« : angivelser, oplysninger, fabriks- eller varemærker, billeder eller symboler, som vedrører et produkt, og som er anført på emballager, dokumenter, skilte, etiketter eller halsetiketter af enhver art, der ledsager eller henviser til dette produkt

4) »etiket« : enhver form for vedhæng, tegn, mærke, billede eller andet beskrivende materiale, som er skrevet, trykt, stencilleret, angivet, stemplet eller præget på eller fæstnet til emballagen eller fødevarebeholderen

5) »emballage« : beskyttende indpakning, kartoner, kasser, beholdere og flasker, der benyttes ved transport eller salg af spiritus

6) »destillation« : en termisk separationsproces, der involverer et eller flere separationstrin med henblik på at opnå visse organoleptiske egenskaber eller en højere alkoholkoncentration eller begge dele, uanset om sådanne trin udføres under normalt tryk eller under vakuum som følge af den anvendte destillationsanordning, og som kan tage form af destillation i en eller flere omgange eller gendestillation

7) »landbrugsdestillat« : en alkoholholdig væske, der er resultatet af destillation efter alkoholgæring af landbrugsprodukter anført i traktatens bilag I, som ikke har ethanols egenskaber, og som har bevaret de anvendte råvarers aroma og smag

8) »at søde« : at anvende et eller flere produkter til sødning i fremstillingen af spiritus

9) »produkt til sødning« : a) halvhvidt sukker, hvidt sukker, raffineret hvidt sukker, dextrose, fruktose, glucosesirup, flydende sukker, flydende invertsukker og sirup af invertsukker som defineret i bilaget, del A, til Rådets direktiv 2001/111/EF ( 3 ) b) koncentreret rektificeret druemost, koncentreret druemost og most af friske druer c) karamelliseret sukker, som er det produkt, der fremstilles udelukkende ved kontrolleret opvarmning af saccharose uden baser, uorganiske syrer eller andre kemiske tilsætningsstoffer d) honning som defineret bilag I, punkt 1, i Rådets direktiv 2001/110/EF ( 4 ) e) sirup af johannesbrød f) andre naturlige kulhydratstoffer med tilsvarende virkning som produkterne omhandlet i litra a)-e)

10) »tilsætning af alkohol« : tilsætning af landbrugsethanol eller landbrugsdestillater eller begge dele til en spiritus; brugen af alkohol til fortynding eller opløsning af farvestoffer, aromaer og andre godkendte ingredienser, der anvendes til fremstilling af spiritus, betragtes ikke som tilsætning af alkohol

11) »modning« eller »lagring« : opbevaring af en spiritus i passende beholdere i en periode for at lade den pågældende spiritus udsættes for naturlige reaktioner, der giver de særlige karakteristika for den pågældende spiritus

12) »at aromatisere« : at tilsætte aromaer eller aromagivende fødevarer ved fremstilling af spiritus ved en eller flere af følgende processer: tilsætning, udtrækning, udblødning, alkoholgæring eller destillation af alkohol under tilstedeværelse af aromaer eller aromagivende fødevarer

13) »aromaer« : aromaer som defineret i artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1334/2008

14) »aromastof« : aromastof som defineret i artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1334/2008

15) »naturligt aromastof« : naturligt aromastof som defineret i artikel 3, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 1334/2008

16) »aromapræparat« : aromapræparat som defineret i artikel 3, stk. 2, litra d), i forordning (EF) nr. 1334/2008

17) »andre aromaer« : andre aromaer som defineret i artikel 3, stk. 2, litra h), i forordning (EF) nr. 1334/2008

18) »aromagivende fødevarer« : fødevarer som defineret i artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 ( 5 ), og som anvendes ved fremstilling af spiritus med det primære formål at aromatisere spiritus

19) »at farve« : at anvende et eller flere farvestoffer i fremstillingen af spiritus

20) »farvestoffer« : farvestoffer som defineret i punkt 2 i bilag I til forordning (EF) nr. 1333/2008

21) »karamel« : et fødevaretilsætningsstof, der svarer til E-numrene E 150a, E 150b, E 150c eller E 150d, og som vedrører produkter med en mere eller mindre intens brun farve, som er beregnet til farvning, jf. del B i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008; det omfatter ikke det søde, aromatiske stof, der fremkommer ved opvarmning af sukker og anvendes som aromaer til fødevarer

22) »andre godkendte ingredienser« : fødevareingredienser med aromagivende egenskaber, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1334/2008, og andre fødevaretilsætningsstoffer end farvestoffer, der er godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1333/2008

23) »alkoholindhold udtrykt i volumen« : forholdet mellem volumen af ren alkohol i et produkt ved 20 oC og produktets samlede volumen ved samme temperatur

24) »indholdet af flygtige stoffer« : den mængde af andre flygtige stoffer end ethanol og methanol, der findes i en spiritus fremstillet udelukkende ved destillation

▼M5

Artikel 5

Definition af og krav til landbrugsethanol

I denne forordning forstås ved landbrugsethanol en væske, der opfylder følgende krav:

a) den er fremstillet ved alkoholgæring efterfulgt af destillation udelukkende af de landbrugsvarer, der er anført i traktatens bilag I

b) den har ingen anden påviselig smag end smagen af de råvarer, der er anvendt ved dens fremstilling

c) dens minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen er 96,0 %

d) dens maksimumsindhold af reststoffer overstiger ikke følgende: i) ethylacetat: 1,3 gram pr. hl alkohol (100 % vol.) ii) acetaldehyd (summen af ethanal og 1,1-diethoxyethan): 0,5 gram pr. hl alkohol (100 % vol.) iii) højere alkoholer (summen af: propan-1-ol, butan-1-ol, butan-2-ol, 2-methylpropan-1-ol, 2-methylbutan-1-ol og 3-methylbutan-1-ol): 0,5 gram pr. hl alkohol (100 % vol.) iv) methanol: 30 gram pr. hl alkohol (100 % vol.) v) furfural 0,5 gram pr. hl alkohol (100 % vol.).

▼B

Artikel 6

Ethanol og destillater, der anvendes i alkoholholdige drikkevarer

1. Den ethanol og de destillater, der anvendes til fremstilling af spiritus, skal udelukkende være af landbrugsoprindelse som omhandlet i bilag I til traktaten.

2. Der må ikke anvendes nogen anden alkohol end landbrugsethanol, landbrugsdestillater eller spiritus i kategori 1-14 i bilag I til fortynding eller opløsning af farvestoffer, aromaer og andre godkendte ingredienser, som anvendes til fremstilling af alkoholholdige drikkevarer. En sådan alkohol, der anvendes til fortynding eller opløsning af farvestoffer, aromastoffer eller andre godkendte ingredienser, må kun anvendes i de mængder, der er strengt nødvendige til formålet.

3. Alkoholholdige drikkevarer må ikke indeholde syntetisk alkohol eller anden alkohol, der ikke er af landbrugsoprindelse som omhandlet i bilag I til traktaten.

Artikel 7

Spirituskategorier

1. Spiritus inddeles i kategorier i overensstemmelse med de generelle regler i denne artikel og de særlige regler i bilag I.

2. Med forbehold af de særlige regler, der er fastsat for hver af spirituskategorierne 1-14 i bilag I, gælder følgende for spiritus i disse kategorier: a) den skal være fremstillet ved alkoholgæring og destillation og udelukkende af de råvarer, der er fastsat i den pågældende spirituskategori i bilag I b) den må ikke have tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet c) den må ikke være aromatiseret d) den må ikke være farvet med noget bortset fra karamel, der udelukkende er anvendt for at tilpasse farven på disse former for spiritus e) den må ikke være sødet, bortset fra for at afrunde produktets endelige smag; det maksimale indhold af produkt til sødning udtrykt i invertsukker må ikke overstige de tærskler, der er fastsat for hver kategori i bilag I f) den må ikke indeholde andre bestanddele end hele uforarbejdede emner af de råvarer, som alkoholen stammer fra, og som hovedsagelig anvendes til dekorative formål

3. Med forbehold af de særlige regler, der er fastsat for hver af spirituskategorierne 15-44 i bilag I, gælder følgende for spiritus i disse kategorier: a) den må være fremstillet af enhver af de landbrugsråvarer, der er anført i bilag I til traktaten b) den må have tilsætning af alkohol c) den må indeholde aromastoffer, naturlige aromastoffer, aromapræparater og aromagivende fødevarer d) den må være farvet e) den må være sødet.

4. Med forbehold af de særlige regler, der er fastsat i bilag II, må spiritus, som ikke opfylder de særlige regler, der er fastsat for hver af kategorierne i bilag I: a) være fremstillet af enhver af de landbrugsråvarer, der er anført i traktatens bilag I, eller af enhver fødevare eller begge dele b) have tilsætning af alkohol c) være aromatiseret d) være farvet e) være sødet.

Artikel 8

Delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at ændre denne forordning ved at indføre ændringer til de tekniske definitioner og krav fastlagt i artikel 2, litra f), og i artikel 4 og 5.

De i første afsnit omhandlede delegerede retsakter begrænses strengt til opfyldelse af påviste behov, der er opstået som følge af ændret forbrugerefterspørgsel, teknologiske fremskridt eller behovet for produktinnovation.

Kommissionen vedtager en særskilt delegeret retsakt for hver teknisk definition eller hvert krav som omhandlet i første afsnit.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved i særlige tilfælde, hvor importtredjelandets retsregler kræver det, at fastsætte undtagelser fra kravene fastsat i artikel 2, litra f), og i artikel 4 og 5, kravene i spirituskategorierne fastsat i bilag I og de særlige regler for visse spiritus fastsat i bilag II.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved at præcisere, hvilke andre naturlige stoffer eller landbrugsråvarer med tilsvarende virkning som de produkter, der er omhandlet i artikel 4, nr. 9), litra a)-e), der er godkendt i Unionen som produkter til sødning i fremstillingen af spiritus.

4. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage ensartede regler om anvendelse af andre naturlige stoffer eller landbrugsråvarer, der ved delegerede retsakter er godkendt som produkter til sødning i fremstillingen af spiritus som omhandlet i stk. 3, navnlig med henblik på at fastsætte de respektive omregningsfaktorer for sødning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.







KAPITEL II

BESKRIVELSE, PRÆSENTATION OG MÆRKNING AF SPIRITUS OG BRUGEN AF BETEGNELSER FOR SPIRITUS I PRÆSENTATIONEN OG MÆRKNINGEN AF ANDRE FØDEVARER

Artikel 9

Præsentation og mærkning

Spiritus, som bringes i omsætning i Unionen, skal opfylde de præsentations- og mærkningskrav, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1169/2011, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.

Artikel 10

Forskriftsmæssige betegnelser for spiritus

1. Betegnelsen for en spiritus skal være dens forskriftsmæssige betegnelse.

Spiritus skal i beskrivelsen, præsentationen og mærkningen være forsynet med forskriftsmæssige betegnelser.

Forskriftsmæssige betegnelser skal stå klart og tydeligt på spiritussens etiket og må ikke erstattes eller ændres.

2. Spiritus, som opfylder kravene i en spirituskategori, der er fastsat i bilag I, skal anvende betegnelsen for den pågældende kategori som sin forskriftsmæssige betegnelse, medmindre den pågældende kategori tillader anvendelse af en anden forskriftsmæssig betegnelse.

3. Spiritus, som ikke opfylder kravene under nogen af de spirituskategorier, der er fastsat i bilag I, skal anvende den forskriftsmæssige betegnelse »spiritus«.

4. Spiritus, der opfylder kravene under mere end én spirituskategori fastsat i bilag I, kan bringes i omsætning under én eller flere af de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat for disse kategorier i bilag I.

5. Uanset denne artikels stk. 1 og 2 kan spiritussens forskriftsmæssige betegnelse: a) suppleres eller erstattes med en geografisk betegnelse som omhandlet i kapitel III. I dette tilfælde kan den geografiske betegnelse yderligere suppleres med ethvert udtryk, som er tilladt af den relevante produktspecifikation, forudsat at dette ikke vildleder forbrugeren, og b) erstattes af et sammensat udtryk, hvor udtrykket »likør« eller »fløde« indgår, forudsat at det endelige produkt opfylder kravene i kategori 33 i bilag I.

6. Uden at det berører forordning (EU) nr. 1169/2011 og de særlige regler, der er fastlagt for spirituskategorierne i nærværende forordnings bilag I, kan spiritussens forskriftsmæssige betegnelse suppleres med: a) et navn eller en geografisk betegnelse, der er fastsat i de love og administrative bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, hvor spiritussen bringes i omsætning, forudsat at dette ikke vildleder forbrugeren b) en sædvanlig betegnelse som defineret i artikel 2, stk. 2, litra o), i forordning (EU) nr. 1169/2011, forudsat at dette ikke vildleder forbrugeren c) et sammensat udtryk eller en hentydning, jf. artikel 11 og 12 d) udtrykket »sammenstikke«, »sammenstikning« eller »sammenstukket«, forudsat at spiritussen er sammenstukket e) udtrykket »blanding«, »blandet« eller »blandet spiritus«, forudsat at spiritussen er blandet, eller f) udtrykket »tør« eller »dry«, medmindre der er tale om spiritus, der opfylder kravene i kategori 2 i bilag I, uden at dette berører de særlige krav, der er fastlagt i kategori 20-22 i bilag I, og forudsat at spiritussen ikke er sødet, end ikke for at runde smagen af. Som en undtagelse fra første del af dette litra kan udtrykket »tør« eller »dry« supplere den forskriftsmæssige betegnelse for spiritus, der opfylder kravene i kategori 33, og som derfor er sødet.

▼M1

7. Med forbehold af artikel 11 og 12 samt artikel 13, stk. 2-4, er det forbudt at anvende de forskriftsmæssige betegnelser, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, eller geografiske betegnelser i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af en drikkevare, som ikke opfylder kravene under den relevante kategori fastsat i bilag I eller for den relevante geografiske betegnelse. Dette forbud gælder også, når sådanne forskriftsmæssige betegnelser eller geografiske betegnelser anvendes sammen med ord eller udtryk som »art«, »type«, »stil«, »fremstillet«, »smag« eller andre tilsvarende udtryk.

▼B

Med forbehold af artikel 12, stk. 1, kan aromaer, som imiterer en spiritus eller disses anvendelse i fremstillingen af en anden fødevare end en drikkevare i deres præsentation og mærkning indeholde henvisninger til de forskriftsmæssige betegnelser, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, forudsat at sådanne forskriftsmæssige betegnelser suppleres med udtrykket »smag« eller andre tilsvarende udtryk. Geografiske betegnelser må ikke anvendes til beskrivelse af sådanne aromaer.

Artikel 11

Sammensatte udtryk

1. I beskrivelsen, præsentationen og mærkningen af en alkoholholdig drikkevare er brugen i et sammensat udtryk af enten en forskriftsmæssig betegnelse, der er fastsat i spirituskategorierne, der er opført i bilag I, eller en geografisk betegnelse for spiritus kun tilladt på følgende betingelser: a) den alkohol, der anvendes til fremstillingen af den alkoholholdige drikkevare, stammer udelukkende fra den spiritus, der henvises til i det sammensatte udtryk, bortset fra den alkohol, der kan forekomme i aromaer, farvestoffer eller andre godkendte ingredienser, der anvendes til fremstillingen af den alkoholholdige drikkevare, og b) spiritussen er ikke, udelukkende ved tilsætning af vand, blevet så fortyndet, at dens alkoholindhold ligger under det minimumsalkoholindhold, der er fastsat for den pågældende spirituskategori i bilag I.

2. Uden at det berører de forskriftsmæssige betegnelser i henhold til artikel 10, må udtrykkene »alkohol«, »spiritus«, »drikkevare« og »vand« ikke være del af et sammensat udtryk, der beskriver en alkoholholdig drikkevare.

▼M3

3. Sammensatte udtryk til beskrivelse af en alkoholholdig drikkevare: a) skrives med ens bogstaver i samme skrifttype, størrelse og farve b) må ikke afbrydes af tekst- eller billedelementer, der ikke udgør en del af dem c) må ikke skrives med en større skrifttype end den, som den alkoholholdige drikkevares betegnelse er skrevet med, og d) ledsages, i tilfælde hvor den alkoholholdige drikkevare er en spiritus, altid af den forskriftsmæssige betegnelse for spiritussen, som skal optræde i det samme synsfelt som det sammensatte udtryk, medmindre den forskriftsmæssige betegnelse erstattes af et sammensat udtryk i overensstemmelse med artikel 10, stk. 5, litra b).

▼B

Artikel 12

Hentydninger

1. Ved præsentation og mærkning af en anden fødevare end en alkoholholdig drikkevare skal en hentydning til de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i en eller flere spirituskategorier i bilag I, eller til en eller flere geografiske betegnelser for spiritus, godkendes på den betingelse, at den alkohol, der anvendes ved fremstillingen af fødevaren, udelukkende hidrører fra den spiritus, der er nævnt i hentydningen, bortset fra alkohol, som kan forekomme i aromaer, farvestoffer eller andre godkendte ingredienser, som anvendes ved fremstillingen af den pågældende fødevare.

2. Som en undtagelse fra denne artikels stk. 1 og med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 ( 6 ) og (EU) nr. 251/2014 ( 7 ) skal en hentydning til de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i en eller flere spirituskategorier i nærværende forordnings bilag I, eller til en eller flere geografiske betegnelser for spiritus i forbindelse med præsentation og mærkning af andre alkoholholdige drikkevarer end spiritus, godkendes på betingelse af, at: a) den tilsatte alkohol udelukkende stammer fra den spiritus, der er nævnt i hentydningen, og b) at andelen af hver alkoholingrediens angives mindst én gang i det samme synsfelt som hentydningen i faldende orden efter de anvendte mængder. Andelen skal være lig med den procentdel udtrykt i volumen, som dens mængde af ren alkohol udgør af den samlede mængde ren alkohol i det endelige produkt.

3. Som en undtagelse fra denne artikels stk. 1 og fra artikel 13, stk. 4, skal hentydninger til de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i en eller flere kategorier af spiritus i bilag I, eller til en eller flere geografiske betegnelser for spiritus i forbindelse med beskrivelse, præsentation og mærkning af spiritus, der opfylder kravene i kategori 33-40 i bilag I, godkendes på betingelse af, at: a) den tilsatte alkohol udelukkende stammer fra den spiritus eller de alkoholholdige drikkevarer, der er nævnt i hentydningen b) andelen af hver alkoholingrediens angives mindst én gang i det samme synsfelt som hentydningen i faldende orden efter de anvendte mængder. Andelen skal være lig med den procentdel udtrykt i volumen, som dens mængde af ren alkohol udgør af den samlede mængde ren alkohol udtrykt i volumen i det endelige produkt, og c) udtrykket »cream« ikke forekommer i en spiritus' forskriftsmæssige betegnelse, der opfylder kravene i kategori 33-40 i bilag I, eller i den forskriftsmæssige betegnelse for den spiritus, der er nævnt i hentydningen.

▼M4

3a. Som en undtagelse fra stk. 1 skal hentydninger til en forskriftsmæssig betegnelse, der er fastsat i en spirituskategori i bilag I, eller til en geografisk betegnelse for spiritus i beskrivelsen, præsentationen og mærkningen af en anden spiritus end en spiritus, der opfylder kravene i kategori 33-40 i bilaget, tillades på betingelse af, at: a) den spiritus, der hentydes til i) er anvendt som den eneste alkoholholdige ingrediens til fremstillingen af den endelige spiritus, som opfylder kravene for en spirituskategori i bilag I ii) ikke er kombineret med andre fødevarer end de fødevarer, der er anvendt til fremstillingen af den eller fremstillingen af den endelige spiritus, jf. bilag I eller den relevante produktspecifikation iii) ikke, ved tilsætning af vand, er blevet så fortyndet, at dens alkoholindhold ligger under det minimumsalkoholindhold, der er fastsat for den pågældende spirituskategori i bilag I eller i produktspecifikationen for den geografiske betegnelse, som den spiritus, der hentydes til, hører til i, eller b) spiritussen i hele eller en del af lagringstiden har været opbevaret på et træfad, der tidligere har været anvendt til at lagre den spiritus, der er nævnt i hentydningen, på betingelse af, at: i) træfadet blev tømt for sit tidligere indhold for de spirituskategorier eller geografiske betegnelser for spiritus, for hvilke tilsætning af alkohol, fortyndet eller ej, er forbudt ii) hentydningen ligger inden for rammerne af beskrivelsen af det fad, der blev anvendt til at lagre den spiritus, der er fremkommet iii) hentydningen angives på en mindre fremtrædende måde end den forskriftsmæssige betegnelse for spiritussen eller de anvendte sammensatte udtryk, og iv) uanset stk. 4, litra b), hentydningen angives med en skriftstørrelse, der ikke er større end den skriftstørrelse, der anvendes til den forskriftsmæssige betegnelse for spiritussen eller de anvendte sammensatte udtryk.

▼M4

4. De i stk. 2, 3 og 3a omhandlede hentydninger: ▼M2 a) må ikke stå på samme linje som betegnelsen for den alkoholholdige drikkevare b) skal være angivet med en skriftstørrelse, der ikke er større end halvdelen af den skriftstørrelse, der anvendes for den alkoholholdige drikkevares betegnelse, og, hvis der anvendes sammensatte udtryk, med en skriftstørrelse, der ikke er større end halvdelen af den skriftstørrelse, der anvendes for sådanne sammensatte udtryk i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, litra c), og c) ledsages, i tilfælde hvor der optræder hentydninger i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af spiritus, altid af den forskriftsmæssige betegnelse for spiritussen, som skal optræde i det samme synsfelt som hentydningen.

▼B

Artikel 13

Supplerende bestemmelser for beskrivelse, præsentation og mærkning

1. Beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af en spiritus må kun henvise til de råvarer, der er anvendt til fremstilling af den landbrugsethanol eller de landbrugsdestillater, der anvendes til fremstilling af den pågældende spiritus, hvis ethanolen eller disse destillater udelukkende er fremstillet af disse råvarer. I så fald skal hver type landbrugsethanol eller landbrugsdestillat angives i faldende orden efter de anvendte mængder ren alkohol udtrykt i volumen.

2. De forskriftsmæssige betegnelser, der er omhandlet i artikel 10, kan opføres på en ingrediensliste for fødevarer, forudsat at listen er i overensstemmelse med artikel 18-22 i forordning (EU) nr. 1169/2011.

▼M1

3. I tilfælde af en blanding må de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i spirituskategorierne i bilag I, eller de geografiske betegnelser for spiritus, kun angives på en liste over alkoholholdige ingredienser, der optræder i samme synsfelt som spiritussens forskriftsmæssige betegnelse.

I det i første afsnit omhandlede tilfælde skal listen over alkoholholdige ingredienser ledsages af mindst ét af de udtryk, der er omhandlet i artikel 10, stk. 6, litra e). Både listen over alkoholholdige ingredienser og det ledsagende udtryk skal optræde i samme synsfelt som blandingens forskriftsmæssige betegnelse med ensartede bogstaver af samme skrifttype og farve og i en skriftstørrelse, der ikke er større end halvdelen af den skriftstørrelse, der anvendes for den forskriftsmæssige betegnelse.

Desuden skal andelen af hver ingrediens i listen over alkoholholdige ingredienser mindst én gang udtrykkes som en procentdel i faldende orden efter de anvendte mængder. Andelen skal være lig med den procentdel udtrykt i volumen, som dens mængde af ren alkohol udgør af den samlede mængde ren alkohol udtrykt i volumen i blandingen.

▼M1

3a. I tilfælde af en sammenstikning skal spiritussen bære den forskriftsmæssige betegnelse, der er fastsat i den relevante spirituskategori som fastsat i bilag I.

I tilfælde af sammenstikninger, der følger af en kombination af spiritus, der hører til forskellige geografiske betegnelser, eller af en kombination af spiritus, der hører til geografiske betegnelser, med spiritus uden nogen geografisk betegnelse, gælder følgende:

a) beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af sammenstikningen kan indeholde de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i bilag I, eller geografiske betegnelser svarende til den spiritus, der er sammenstukket, forudsat at disse betegnelser: i) udelukkende optræder på en liste over alle de alkoholholdige ingredienser, der indgår i sammenstikningen, som skal være anført med ensartede bogstaver af samme skrifttype og farve og i en skriftstørrelse, der ikke er større end halvdelen af den skriftstørrelse, der anvendes for den forskriftsmæssige betegnelse, og ii) mindst ét sted er anført i samme synsfelt som den forskriftsmæssige betegnelse for sammenstikningen.

b) Listen over alkoholholdige ingredienser skal ledsages af mindst ét af de udtryk, der er omhandlet i artikel 10, stk. 6, litra d).

c) Andelen af hver ingrediens i listen over alkoholholdige ingredienser skal mindst én gang udtrykkes som en procentdel i faldende orden efter de anvendte mængder. Andelen skal være lig med den procentdel udtrykt i volumen, som dens mængde af ren alkohol udgør af den samlede mængde ren alkohol udtrykt i volumen i sammenstikningen.

▼B

4. Som en undtagelse fra denne artikels stk. 3 skal en blanding, der opfylder kravene for en af spirituskategorierne fastsat i bilag I, være forsynet med den forskriftsmæssige betegnelse, der er fastsat i den relevante kategori.

I det tilfælde, der er omhandlet i første afsnit, kan beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af blandingen indeholde de forskriftsmæssige betegnelser, der er fastsat i bilag I, eller geografiske betegnelser svarende til den spiritus, der indgår i blandingen, forudsat at disse betegnelser:

a) udelukkende optræder på en liste over alle de alkoholholdige ingredienser, der indgår i blandingen, som skal være anført med ensartede bogstaver af samme skrifttype og farve og i en skriftstørrelse, der ikke er større end halvdelen af den skriftstørrelse, der anvendes for den forskriftsmæssige betegnelse, og

b) mindst ét sted er anført i samme synsfelt som den forskriftsmæssige betegnelse for blandingen.

Desuden skal andelen af hver ingrediens i listen over alkoholholdige ingredienser mindst én gang udtrykkes som en procentdel i faldende orden efter de anvendte mængder. Andelen skal være lig med den procentdel udtrykt i volumen, som dens mængde af ren alkohol udgør af den samlede mængde ren alkohol udtrykt i volumen i blandingen.

5. Anvendelsen af navnene på de vegetabilske råvarer, der anvendes som forskriftsmæssig betegnelse for visse former for spiritus, berører ikke anvendelsen af navnene på disse vegetabilske råvarer i præsentationen og mærkningen af andre fødevarer. Navnene på sådanne råvarer kan anvendes i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af anden spiritus, forudsat at denne anvendelse ikke vildleder forbrugeren.

6. Lagringstid eller alder må kun specificeres i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af en spiritus, hvis den vedrører den yngste alkoholholdige bestanddel i spiritussen, og forudsat at alle aktiviteter i forbindelse med lagring af spiritussen fandt sted under en national afgiftsmyndigheds kontrol eller under en kontrol, som giver tilsvarende garantier. Kommissionen opretter et offentligt register over de organer, som hver medlemsstat har udpeget til at føre tilsyn med lagring.

7. En spiritus' forskriftsmæssige betegnelse skal angives i det elektroniske administrative dokument, der er omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 684/2009 ( 8 ). Hvis en lagringstid eller alder er angivet i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af spiritussen, skal den også være nævnt i dette administrative dokument.

Artikel 14

Angivelse af herkomststed

1. Hvis en spiritus' herkomststed, bortset fra en geografisk betegnelse eller et varemærke, er angivet i dens beskrivelse, præsentation eller mærkning, skal den svare til det sted eller den region, hvor den fase af produktionsprocessen, der gav spiritussen dens karakter og vigtigste endelige egenskaber, fandt sted.

2. For spiritus er angivelse af oprindelseslandet eller herkomststedet for den primære ingrediens som omhandlet i forordning (EU) nr. 1169/2011 ikke påkrævet.

Artikel 15

Sprog, der anvendes for betegnelser for spiritus

1. De udtryk, der står med kursiv i bilag I og II, og geografiske betegnelser må hverken oversættes på etiketten eller i beskrivelsen og præsentationen af spiritussen.

2. Uanset stk. 1 kan de udtryk, der er omhandlet i stk. 1, og geografiske betegnelser, når det drejer sig om spiritus, der er fremstillet i Unionen og bestemt til eksport, ledsages af oversættelser, transskriptioner eller translitterationer, forudsat at disse udtryk og geografiske betegnelser på originalsproget ikke er skjult.

Artikel 16

Anvendelse af EU-symbolet for geografiske betegnelser

EU-symbolet for beskyttede geografiske betegnelser, der er fastsat i henhold til artikel 12, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1151/2012, kan anvendes i beskrivelsen, præsentationen og mærkningen af spiritus, hvis betegnelser er geografiske betegnelser.

Artikel 17

Forbud mod blykapsler og blybaseret folie

Spiritus må ikke opbevares med henblik på salg eller bringes i omsætning i beholdere forsynet med lukkeanordninger, der er dækket med blyholdige kapsler eller blybaseret folie.

Artikel 18

EU-referenceanalysemetoder

1. Hvis landbrugsethanol, landbrugsdestillater eller spiritus skal analyseres for at kontrollere, om de overholder denne forordning, skal analysen foretages i overensstemmelse med EU-referenceanalysemetoder til bestemmelse af deres kemiske og fysiske sammensætning og organoleptiske egenskaber.

Andre analysemetoder kan tillades, under laboratorielederens ansvar, på betingelse af, at metoderne har mindst samme nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed som de relevante EU-referenceanalysemetoder.

2. I tilfælde, hvor der ikke er fastsat EU-referenceanalysemetoder til påvisning og kvantitativ bestemmelse af stofferne i den pågældende spiritus, kan en eller flere af følgende metoder anvendes: a) analysemetoder, der er valideret ved internationalt anerkendte procedurer, og som navnlig opfylder kriterierne fastsat i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 ( 9 ) b) analysemetoder, der er i overensstemmelse med de standarder, som anbefales af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) c) analysemetoder, der er anerkendt og offentliggjort af Den Internationale Vinorganisation (OIV), eller d) i mangel af en af de i litra a), b) og c) omhandlede metoder, og på grund af metodens nøjagtighed, repeterbarhed og reproducerbarhed: — en analysemetode, der er godkendt af den pågældende medlemsstat — om nødvendigt enhver anden egnet analysemetode.

Artikel 19

Delegerede beføjelser

1. For at tage hensyn til den traditionelle dynamiske lagringsproces for brandy i medlemsstaterne, der er kendt som »criaderas y solera«- eller »solera e criaderas«-systemet, jf. bilag III, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved at: a) fastlægge undtagelser fra artikel 13, stk. 6, hvad angår specifikation af lagringstid eller alder ved beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af en sådan brandy, og b) indføre passende kontrolmekanismer for en sådan brandy.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning vedrørende oprettelse af et offentligt register over de organer, der er udpeget af hver enkelt medlemsstat til at føre tilsyn med lagringsprocessen som fastsat i artikel 13, stk. 6.

Artikel 20

Gennemførelsesbeføjelser

Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage:

a) de nødvendige regler for medlemsstaternes meddelelser vedrørende organer, der er udpeget til at føre tilsyn med lagringsprocessen i overensstemmelse med artikel 13, stk. 6

b) ensartede regler for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af spiritus, jf. artikel 14

c) regler om anvendelse af EU-symbolet omhandlet i artikel 16 i beskrivelsen, præsentationen og mærkningen af spiritus

d) detaljerede tekniske regler vedrørende EU-referenceanalysemetoder, jf. artikel 18.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.







KAPITEL III

GEOGRAFISKE BETEGNELSER

Artikel 21

Beskyttelse af geografiske betegnelser

1. Geografiske betegnelser, der er beskyttet i henhold til denne forordning, kan anvendes af enhver erhvervsdrivende, der markedsfører en spiritus, som er fremstillet i overensstemmelse med den relevante produktspecifikation.

2. Geografiske betegnelser, der er beskyttet i henhold til denne forordning, beskyttes mod: a) enhver direkte eller indirekte kommerciel brug af en registreret betegnelse for produkter, der ikke er omfattet af registreringen, hvis disse produkter kan sammenlignes med de produkter, der er registreret under denne betegnelse, eller hvis anvendelse af betegnelsen indebærer udnyttelse af den beskyttede betegnelses omdømme, herunder hvis produkterne anvendes som ingrediens b) enhver uretmæssig anvendelse, efterligning eller antydning, selv om produkternes eller tjenesteydelsernes virkelige oprindelse er angivet, eller den beskyttede betegnelse er oversat eller er ledsaget af udtryk såsom »art«, »type«, »måde«, »som fremstillet i«, »efterligning«, »smag«, »som« eller tilsvarende, herunder hvis produkterne anvendes som ingrediens c) enhver anden form for falsk eller vildledende angivelse af produktets herkomst, oprindelse, art eller vigtige egenskaber i beskrivelsen, præsentationen eller mærkningen af produktet, der kan give et fejlagtigt indtryk af produktets oprindelse d) enhver anden praksis, der kan vildlede forbrugerne med hensyn til produktets virkelige oprindelse.

3. Geografiske betegnelser, der er beskyttet i henhold til denne forordning, kan ikke blive artsbetegnelser i Unionen.

4. Den i stk. 2 omhandlede beskyttelse gælder også med hensyn til varer, der kommer ind i Unionens toldområde uden at overgå til fri omsætning der.

Artikel 22

Produktspecifikation

1. En geografisk betegnelse, der er beskyttet i henhold til denne forordning, skal overholde en produktspecifikation, som mindst omfatter: a) den betegnelse, der skal beskyttes som geografisk betegnelse, således som den anvendes både i handelssprog og i daglig sprogbrug, kun på de sprog, som bruges eller tidligere blev brugt til at beskrive det bestemte produkt i det afgrænsede geografiske område, skrevet med det oprindelige alfabet og transskriberet med latinske bogstaver, hvis relevant b) den relevante spirituskategori eller udtrykket »spiritus«, hvis spiritussen ikke opfylder kravene fastlagt for spirituskategorierne fastsat i bilag I c) en beskrivelse af spiritussens karakteristika, herunder, hvis det er relevant, de råvarer, den er fremstillet af, samt produktets vigtigste fysiske, kemiske eller organoleptiske karakteristika, samt produktets specifikke karakteristika sammenlignet med spiritus fra samme kategori d) en afgrænsning af det geografiske område, for så vidt angår den sammenhæng, der er nævnt i litra f) e) en beskrivelse af den metode, som spiritussen er fremstillet efter, og, hvis det er relevant, af de autentiske og uændrede lokale fremstillingsmetoder f) oplysninger om sammenhængen mellem spiritussens kvalitet, omdømme eller andre karakteristika og dens geografiske oprindelse g) navn og adresse på de kompetente myndigheder eller, hvis tilgængeligt, navn og adresse på de organer, der kontrollerer, at bestemmelserne i produktspecifikationen er overholdt, jf. artikel 38, og angivelse af deres specifikke opgaver h) eventuelle særlige regler for mærkning med den pågældende geografiske betegnelse.

Hvor det er relevant, skal krav vedrørende emballering indgå i produktspecifikationen ledsaget af en begrundelse for, at emballering skal finde sted i det afgrænsede geografiske område for at bevare kvaliteten, sikre oprindelsen eller sikre, at der føres kontrol, under hensyntagen til EU-retten, navnlig vedrørende frie varebevægelser og fri udveksling af tjenesteydelser.

2. Teknisk dokumentation indgivet som led i ansøgninger før den 8. juni 2019 i henhold til forordning (EF) nr. 110/2008 anses for at være produktspecifikationer i henhold til denne artikel.

Artikel 23

Indholdet i ansøgninger om registrering af en geografisk betegnelse

1. En ansøgning om registrering af en geografisk betegnelse i henhold til artikel 24, stk. 5 eller 8, skal mindst omfatte følgende oplysninger: a) navn og adresse på den ansøgende sammenslutning og på de kompetente myndigheder eller, hvis tilgængeligt, de organer, der kontrollerer, at bestemmelserne i produktspecifikationen er overholdt b) den produktspecifikation, der er omhandlet i artikel 22 c) et enhedsdokument med følgende oplysninger: i) de vigtigste oplysninger fra produktspecifikationen, herunder den betegnelse, der skal beskyttes, den relevante kategori, som spiritussen tilhører, eller udtrykket »spiritus«, fremstillingsmetoden, en beskrivelse af spiritussens karakteristika, en præcis afgrænsning af det geografiske område samt, hvis det er relevant, særlige regler for emballering og mærkning ii) en beskrivelse af sammenhængen mellem spiritussen og dens geografiske oprindelse som omhandlet i artikel 3, nr. 4, herunder, hvis det er relevant, de specifikke elementer af produktbeskrivelsen eller produktionsmetoden, der begrunder sammenhængen.

En ansøgning som omhandlet i artikel 24, stk. 8, skal også omfatte produktspecifikationens publikationsreference samt bevis for, at produktets betegnelse er beskyttet i oprindelseslandet.

2. Det ansøgningsdossier, der er omhandlet i artikel 24, stk. 7, skal indeholde: a) navn og adresse på den ansøgende sammenslutning b) det enhedsdokument, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra c) c) en erklæring fra medlemsstaten om, at ansøgningen efter dens opfattelse opfylder de krav, der er fastsat i denne forordning, og de bestemmelser, der er vedtaget i henhold hertil d) produktspecifikationens publikationsreference.

Artikel 24

Ansøgning om registrering af en geografisk betegnelse

1. Det er kun de sammenslutninger, som beskæftiger sig med den spiritus, hvis betegnelse ønskes registreret, der kan indgive ansøgninger om registrering af en geografisk betegnelse i henhold til dette kapitel.

2. En myndighed udpeget af en medlemsstat kan anses for at være en sammenslutning i henhold til dette kapitel, hvis det ikke er muligt for de pågældende producenter at danne en sammenslutning på grund af deres antal, geografiske placering eller organisatoriske karakteristika. I så fald skal den i artikel 23, stk. 2, omhandlede ansøgningsdossier indeholde en angivelse af disse grunde.

3. En enkelt fysisk eller juridisk person kan anses for at være en sammenslutning i henhold til dette kapitel, hvis begge de følgende betingelser er opfyldt: a) den pågældende person er den eneste producent, der er villig til at indgive en ansøgning, og b) det afgrænsede geografiske område besidder karakteristika, som afviger betydeligt fra de tilstødende områders karakteristika, spiritussens karakteristika er anderledes end karakteristika ved spiritus produceret i tilstødende områder, eller spiritussen har en særlig kvalitet, et omdømme eller et andet karakteristika, som tydeligt kan tilskrives dets geografiske oprindelse.

4. Hvis der er tale om en geografisk betegnelse, der udpeger et geografisk område på tværs af en grænse, kan flere sammenslutninger fra forskellige medlemsstater eller tredjelande indgive en fælles ansøgning om registrering.

Hvis der indgives en fælles ansøgning, skal den indgives til Kommissionen af den pågældende medlemsstat eller af en ansøgende sammenslutning i det pågældende tredjeland, direkte eller via myndighederne i det pågældende tredjeland, efter høring af alle berørte myndigheder og ansøgersammenslutninger. Den fælles ansøgning skal omfatte erklæringen omhandlet i artikel 23, stk. 2, litra c), fra alle de pågældende medlemsstater. Kravene i artikel 23 skal opfyldes af alle de pågældende medlemsstater og tredjelande.

I tilfælde af fælles ansøgninger skal de relevante nationale indsigelsesprocedurer udføres i alle de pågældende medlemsstater.

5. Hvis ansøgningen vedrører et geografisk område i en medlemsstat, indgives ansøgningen til myndighederne i den pågældende medlemsstat.

Medlemsstaten gennemgår på passende vis ansøgningen for at kontrollere, om den er begrundet og opfylder kravene i dette kapitel.

6. I forbindelse med den gennemgang, der er omhandlet i stk. 5, andet afsnit, iværksætter medlemsstaten en national indsigelsesprocedure, der sikrer passende offentliggørelse af den i stk. 5 omhandlede ansøgning og et rimeligt tidsrum, hvori enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse, der har bopæl på eller er etableret i medlemsstatens område, kan indgive en indsigelse mod ansøgningen.

Medlemsstaten undersøger, om en indsigelse, der er modtaget, kan tages i betragtning i henhold til kriterierne i artikel 28.

7. Hvis medlemsstaten efter en vurdering af eventuelle indsigelser finder, at kravene i dette kapitel er opfyldt, kan den træffe positiv afgørelse og indgive et ansøgningsdossier til Kommissionen. Medlemsstaten orienterer i så fald Kommissionen om indsigelser, som kan tages i betragtning, modtaget fra en fysisk eller juridisk person, som lovligt har markedsført de pågældende produkter ved hjælp af de pågældende betegnelser uafbrudt i mindst fem år forud for datoen for offentliggørelsen som omhandlet i stk. 6. Medlemsstaterne underretter ligeledes Kommissionen om eventuelle nationale retssager, der kan tænkes at påvirke registreringsproceduren.

Træffer medlemsstaten en positiv afgørelse i henhold til første afsnit, sørger den for, at afgørelsen offentliggøres, og at enhver fysisk eller juridisk person med en legitim interesse har mulighed for at påklage den.

Medlemsstaten sikrer, at den udgave af produktspecifikationen, der ligger til grund for dens positive afgørelse, offentliggøres, og giver elektronisk adgang til produktspecifikationen.

Medlemsstaten sikrer endvidere passende offentliggørelse af den udgave af produktspecifikationen, som Kommissionen træffer afgørelse på grundlag af, jf. artikel 26, stk. 2.

8. Hvis ansøgningen vedrører et geografisk område i et tredjeland, indgives ansøgningen til Kommissionen, enten direkte eller via myndighederne i det pågældende tredjeland.

9. De dokumenter, der er omhandlet i nærværende artikel, og som sendes til Kommissionen, affattes på et af Unionens officielle sprog.

Artikel 25

Midlertidig national beskyttelse

1. En medlemsstat har på et rent midlertidigt grundlag mulighed for at yde en betegnelse national beskyttelse i henhold til dette kapitel med virkning fra den dato, hvor der indgives en ansøgning til Kommissionen.

2. En sådan midlertidig national beskyttelse ophører på den dato, hvor der træffes afgørelse om registrering i henhold til dette kapitel, eller hvor ansøgningen trækkes tilbage.

3. Hvis betegnelsen ikke bliver registreret i henhold til dette kapitel, bærer den berørte medlemsstat alene ansvaret for følgevirkningerne af en sådan national beskyttelse.

4. De foranstaltninger, som en medlemsstat træffer i henhold til stk. 1, har kun retsvirkninger på nationalt plan og berører ikke handel i Unionen eller international handel.

Artikel 26

Kommissionens gennemgang af ansøgninger og offentliggørelse med henblik på indsigelser

1. Kommissionen gennemgår på passende vis enhver ansøgning, som den modtager i henhold til artikel 24, med henblik på at kontrollere, om den er begrundet, om den opfylder kravene i nærværende kapitel, og om interesserne for de berørte parter uden for ansøgningsmedlemsstaten er taget i betragtning. En sådan gennemgang skal baseres på det enhedsdokument, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, litra c), bestå af en kontrol af, at der ikke er åbenbare fejl i ansøgningen, og må som hovedregel ikke tage mere end seks måneder. Hvis denne frist imidlertid overskrides, underretter Kommissionen straks skriftligt ansøgeren om grundene til forsinkelsen.

Kommissionen offentliggør mindst en gang om måneden en liste over de betegnelser, som der er indgivet registreringsansøgning for, med en angivelse af datoen for indgivelsen. Listen skal også indeholde navnet på den medlemsstat eller det tredjeland, som ansøgningen kom fra.

2. Hvis Kommissionen på grundlag af den gennemgang, den har foretaget i henhold til stk. 1, første afsnit, anser de i dette kapitel fastsatte krav for opfyldt, offentliggør den i Den Europæiske Unions Tidende enhedsdokumentet, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, litra c), og produktspecifikationens publikationsreference.

Artikel 27

Indsigelsesprocedure

1. Inden for en frist på tre måneder fra datoen for offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende kan myndighederne i en medlemsstat eller et tredjeland eller fysiske eller juridiske personer med en legitim interesse, som har bopæl eller er etableret i et tredjeland, indgive meddelelse om indsigelse til Kommissionen.

Fysiske eller juridiske personer med en legitim interesse, der har bopæl eller er etableret i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvorfra ansøgningen er indgivet, kan inden for en frist, der giver mulighed for at indgive indsigelse i medfør af første afsnit, indgive meddelelse om indsigelse til den medlemsstat, hvor den pågældende person har bopæl eller er etableret.

En meddelelse om indsigelsen skal omfatte en erklæring om, at ansøgningen muligvis udgør en overtrædelse af kravene i dette kapitel.

En meddelelse om indsigelse, som ikke omfatter en sådan erklæring, er ugyldig.

Kommissionen fremsender straks meddelelsen om indsigelsen til den myndighed eller det organ, der har indgivet ansøgningen.

2. Hvis der indgives meddelelse om indsigelse til Kommissionen, og der inden for to måneder følges op på denne med en begrundet indsigelse, kontrollerer Kommissionen, om den begrundede indsigelse kan tages i betragtning.

3. Senest to måneder fra modtagelsen af en begrundet indsigelse, som kan tages i betragtning, opfordrer Kommissionen myndigheden eller den person, der har indgivet indsigelsen, og den myndighed eller det organ, der har indgivet ansøgningen, til at indlede hensigtsmæssige høringer i et rimeligt tidsrum på højst tre måneder. Denne frist starter på den dato, hvor opfordringen sendes elektronisk til de berørte parter.

Den myndighed eller person, som indgav indsigelsen, og den myndighed eller det organ, som indgav ansøgningen, indleder disse hensigtsmæssige høringer uden unødige forsinkelser. De stiller relevante oplysninger til rådighed for hinanden, der gør det muligt at vurdere, om ansøgningen om registrering overholder kravene i dette kapitel. Hvis der ikke opnås enighed, stilles disse oplysninger også til rådighed for Kommissionen.

Såfremt de berørte parter når til enighed, meddeler myndighederne i den medlemsstat eller tredjeland, hvorfra ansøgningen er indgivet, Kommissionen om alle de forhold, der gjorde det muligt at nå til enighed, herunder udtalelser fra ansøgeren og myndighederne i medlemsstaten eller tredjelandet eller andre fysiske og juridiske personer, der har indgivet en indsigelse.

Uanset om de berørte parter når til enighed eller ej, skal meddelelsen til Kommissionen indgives senest en måned efter afslutningen af høringerne.

På et hvilket som helst tidspunkt i løbet af disse tre måneder kan Kommissionen, efter anmodning fra ansøgeren, forlænge fristen for høringerne med op til tre måneder.

4. Hvis de oplysninger, der er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, ændres væsentligt som følge af de hensigtsmæssige høringer, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 3, foretager Kommissionen endnu engang den gennemgang, der er omhandlet i artikel 26.

5. Meddelelsen om indsigelsen, den begrundede indsigelse og de dermed forbundne dokumenter, der sendes til Kommissionen i overensstemmelse med stk. 1-4, skal være affattet på et af Unionens officielle sprog.

Artikel 28

Indsigelsesgrunde

1. En begrundet indsigelse, jf. artikel 27, stk. 2, tages kun i betragtning, hvis Kommissionen modtager den inden for den i nævnte artikel fastsatte frist, og hvis den viser: a) at den foreslåede geografiske betegnelse ikke overholder definitionen i artikel 3, nr. 4), eller kravene omhandlet i artikel 22 b) at registrering af den foreslåede geografiske betegnelse vil være i modstrid med artikel 34 eller 35 c) at registrering af den foreslåede geografiske betegnelse vil skade en eksisterende helt eller delvis enslydende betegnelse eller et varemærke eller produkter, som lovligt har været på markedet i mindst fem år inden offentliggørelsesdatoen, jf. artikel 26, stk. 2, eller d) at kravene omhandlet i artikel 31 og 32 ikke er overholdt.

2. Indsigelsesgrundene vurderes, for så vidt angår Unionens område.

Artikel 29

Overgangsperioder for anvendelsen af geografiske betegnelser

1. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter om fastsættelse af en overgangsperiode på op til fem år for at gøre det muligt for spiritus med oprindelse i en medlemsstat eller et tredjeland, hvis betegnelse er i strid med artikel 21, stk. 2, fortsat at anvende den betegnelse, som de har været markedsført under, forudsat at det af en indsigelse, der er antaget i henhold til artikel 24, stk. 6, eller artikel 27, fremgår, at registreringen af indsigelsen vil skade: a) en helt enslydende betegnelse eller en sammensat betegnelse, hvoraf et udtryk er enslydende med den betegnelse, der registreres, eller b) andre betegnelser, der ligner den betegnelse, der registreres, og som henviser til spiritus som lovligt har været på markedet i mindst fem år inden offentliggørelsen, jf. artikel 26, stk. 2.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

2. Med forbehold af artikel 36 kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter om forlængelse af en overgangsperiode fastsat i henhold til stk. 1 til op til 15 år eller tillade fortsat anvendelse i op til 15 år i behørigt begrundede tilfælde, forudsat det kan godtgøres at: a) betegnelsen som omhandlet i stk. 1 har været lovligt, konsekvent og korrekt anvendt i mindst 25 år, før ansøgningen om beskyttelse blev indgivet til Kommissionen b) formålet med at anvende betegnelsen omhandlet i stk. 1 har ikke på noget tidspunkt været at udnytte den registrerede geografiske betegnelses omdømme, og c) forbrugeren er ikke og kan ikke være blevet vildledt med hensyn til produktets virkelige oprindelse.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

3. Ved anvendelse af den betegnelse, der er nævnt i stk. 1 og 2, skal oprindelseslandet være klart og tydeligt anført på mærkningen.

Artikel 30

Afgørelse om registrering

1. Hvis Kommissionen på grundlag af de oplysninger, den har til rådighed efter den kontrol, den har foretaget i henhold til artikel 26, stk. 1, første afsnit, finder, at betingelserne for registrering af en foreslået geografisk betegnelse ikke er opfyldt, underretter den den pågældende ansøger fra en medlemsstat eller et tredjeland om grundene til afvisningen og giver vedkommende to måneder til at fremsætte bemærkninger. Hvis Kommissionen ikke modtager bemærkninger, eller hvis den på trods af de modtagne bemærkninger stadig mener, at betingelserne for registrering ikke er opfyldt, afviser den ved hjælp af gennemførelsesretsakter ansøgningen, medmindre ansøgningen trækkes tilbage. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

2. Modtager Kommissionen ikke nogen meddelelse om indsigelse eller nogen begrundet indsigelse, som kan tages i betragtning i henhold til artikel 27, vedtager den, uden at anvende den procedure, der er omhandlet i artikel 47, stk. 2, gennemførelsesretsakter for at registrere betegnelsen.

3. Modtager Kommissionen en begrundet indsigelse, som kan tages i betragtning, skal den efter de hensigtsmæssige høringer, der er omhandlet i artikel 27, stk. 3, og idet den tager hensyn til resultaterne heraf, enten: a) hvis der er opnået enighed, afgørelse om at registrere betegnelsen ved hjælp af gennemførelsesretsakter, der er vedtaget uden at anvende den procedure, der er omhandlet i artikel 47, stk. 2, og den ændrer om nødvendigt de oplysninger, der er offentliggjort i henhold til artikel 26, stk. 2, forudsat at disse ændringer ikke er væsentlige, eller b) hvis der ikke er opnået enighed, afgørelse om at vedtage gennemførelsesretsakter om registreringen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

4. Retsakter, der vedrører registreringer, og afgørelser om afvisning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende .

Ved retsakten om registrering tildeles beskyttelsen omhandlet i artikel 21 af den geografiske betegnelse.

Artikel 31

Ændring af produktspecifikationen

1. Enhver sammenslutning, som har en legitim interesse, kan ansøge om at få godkendt ændringer af en produktspecifikation.

Ansøgningen skal indeholde en beskrivelse af og begrundelse for de ønskede ændringer.

2. Ændringer af en produktspecifikation inddeles i to kategorier efter vigtighed: a) EU-ændringer, der kræver en indsigelsesprocedure på EU-plan b) standardændringer, der skal behandles på medlemsstats- eller tredjelandsniveau.

3. En ændring anses for en EU-ændring, hvis den: a) omfatter en ændring af hele eller en del af den geografiske betegnelse, der er registreret i henhold til denne forordning b) består i en ændring af spiritussens forskriftsmæssige betegnelse eller dens kategori c) risikerer at forringe den pågældende spiritus' kvalitet, omdømme eller andre karakteristika, som i alt væsentligt kan tilskrives dens geografiske oprindelse, eller d) indebærer nye restriktioner for markedsføringen af produktet.

Alle andre ændringer anses for standardændringer.

En standardændring er endvidere en midlertidig ændring, når den vedrører en midlertidig ændring af produktspecifikationen som følge af, at de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger eller er forbundet med naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold, der formelt er anerkendt af de kompetente myndigheder.

4. EU-ændringer godkendes af Kommissionen. Godkendelsesproceduren skal, med de fornødne tilpasninger, følge proceduren i artikel 24 og artikel 26-30. Ansøgninger om EU-ændringer, der indgives af et tredjeland eller af producenter i et tredjeland, skal indeholde dokumentation for, at den ønskede ændring er i overensstemmelse med tredjelandets gældende ret om beskyttelse af geografiske betegnelser.

5. Standardændringer godkendes af den medlemsstat, hvor det geografiske område, som det pågældende produkt er knyttet til, er beliggende. For så vidt angår tredjelande skal ændringer godkendes i overensstemmelse med tredjelandets gældende ret.

6. Kontrollen af ansøgningen om ændring skal kun vedrøre den foreslåede ændring.

Artikel 32

Annullering

1. Kommissionen kan på eget initiativ eller på anmodning af fysiske eller juridiske personer, som har en legitim interesse, vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at annullere registreringen af en geografisk betegnelse i et af følgende tilfælde: a) det kan ikke længere sikres, at produktet overholder produktspecifikationens krav b) der er ikke bragt et produkt i omsætning med den pågældende beskyttede geografiske betegnelse i mindst syv på hinanden følgende år.

Artikel 24, 26, 27, 28 og 30 finder tilsvarende anvendelse på annulleringsproceduren.

2. Uanset stk. 1 kan Kommissionen på anmodning af producenterne af den spiritus, som markedsføres med den registrerede geografiske betegnelse, vedtage gennemførelsesretsakter om annullering af registreringen.

3. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1 og 2, hører Kommissionen, inden den vedtager gennemførelsesretsakten, medlemsstatens myndigheder, tredjelandets myndigheder eller, hvis det er muligt, den tredjelandsproducent, der oprindeligt havde ansøgt om registrering af den pågældende geografiske betegnelse, medmindre annulleringen er begæret direkte af de pågældende oprindelige ansøgere.

4. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i denne artikel, vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

Artikel 33

Register over geografiske betegnelser for spiritus

1. Kommissionen vedtager senest den 8. juni 2021 delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved at oprette et offentligt tilgængeligt elektronisk register, der holdes ajourført, over geografiske betegnelser for spiritus, der anerkendes i henhold til denne ordning (»registret«).

2. En geografisk betegnelse registreres med sit oprindelige alfabet. Hvis det oprindelige alfabet ikke er latinsk, registreres en transskription eller translitteration med latinske bogstaver sammen med det oprindelige alfabet.

For geografiske betegnelser, der er registreret i henhold til dette kapitel, skal registret give direkte adgang til enhedsdokumenterne og skal også indeholde produktspecifikationens publikationsreference.

For geografiske betegnelser, der er registreret før den 8. juni 2019, giver registret direkte adgang til de vigtigste specifikationer i den tekniske dokumentation, jf. artikel 17, stk. 4, i forordning (EF) nr. 110/2008.

Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere dette stykke ved at fastsætte yderligere detaljerede regler om, hvordan registret skal udformes, og hvilke oplysninger det skal indeholde.

3. Geografiske betegnelser for spiritus fremstillet i tredjelande, der er beskyttet i Unionen i henhold til en international aftale, i hvilken Unionen er kontraherende part, kan optages i registret som geografiske betegnelser.

Artikel 34

Enslydende geografiske betegnelser

1. Hvis en betegnelse, som der er indgivet ansøgning om, er helt eller delvis enslydende med en betegnelse, der allerede er registreret i henhold til denne forordning, registreres betegnelsen med behørig hensyntagen til lokal skik og brug og risikoen for forveksling.

2. En enslydende betegnelse, der vildleder forbrugeren til at tro, at produkterne stammer fra et andet område, registreres ikke, selv om betegnelsen er korrekt med hensyn til det område, den region eller det sted, hvor disse produkter har oprindelse.

3. Anvendelsen af en registreret enslydende geografisk betegnelse er kun tilladt, såfremt der i praksis tydeligt kan skelnes mellem den senere registrerede enslydende betegnelse og den betegnelse, der allerede er i registret, idet de berørte producenter skal sikres en rimelig behandling, og forbrugerne ikke må vildledes.

4. Beskyttelsen af geografiske betegnelser for spiritus som omhandlet i denne forordnings artikel 21 berører ikke de geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for produkter, der er beskyttet i henhold til forordning (EU) nr. 1308/2013 og (EU) nr. 251/2014.

Artikel 35

Særlige grunde til afslag på beskyttelse

1. En artsbetegnelse beskyttes ikke som en geografisk betegnelse.

For at fastslå, om en betegnelse er blevet en artsbetegnelse, tages der hensyn til alle relevante faktorer, navnlig:

a) de faktiske forhold i Unionen, navnlig i forbrugsområderne

b) den relevante EU-lovgivning eller nationale lovgivning.

2. En betegnelse beskyttes ikke som geografisk betegnelse, hvis beskyttelsen på grund af et varemærkes anseelse og omdømme kan vildlede forbrugerne med hensyn til spiritussens rette identitet.

3. En betegnelse kan kun beskyttes som geografisk betegnelse, hvis de produktionstrin, der giver spiritussen den kvalitet, det omdømme eller de andre karakteristika, som i alt væsentligt kan tilskrives dets geografiske oprindelse, finder sted i det relevante geografiske område.

Artikel 36

Forholdet mellem varemærker og geografiske betegnelser

1. Registreringen af et varemærke, hvis anvendelse svarer eller vil svare til en eller flere af de situationer, der er omhandlet i artikel 21, stk. 2, afvises eller erklæres ugyldig.

2. Hvis anvendelsen af et varemærke svarer til en eller flere af de situationer, der er omhandlet i artikel 21, stk. 2, og dette varemærke har været genstand for en ansøgning, er registreret eller har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i den pågældende lovgivning, i god tro på Unionens område, før datoen for indgivelsen af ansøgningen om beskyttelse af den geografiske betegnelse til Kommissionen, kan dette varemærke fortsat anvendes og fornyes uanset registreringen af en geografisk betegnelse, forudsat at der ikke foreligger nogen ugyldigheds- eller fortabelsesgrund mod dette varemærke i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2436 ( 10 ) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 ( 11 ).

Artikel 37

Eksisterende registrerede geografiske betegnelser

Geografiske betegnelser for spiritus, der er registreret i bilag III til forordning (EF) nr. 110/2008 og dermed beskyttet i henhold til nævnte forordning, beskyttes automatisk som geografiske betegnelser i henhold til nærværende forordning. Kommissionen opfører disse i registret omhandlet i nærværende forordnings artikel 33.

Artikel 38

Kontrol af overholdelsen af produktspecifikationen

1. Medlemsstaterne udarbejder og ajourfører en liste over erhvervsdrivende, der fremstiller spiritus med en geografisk betegnelse, der er registreret i henhold til denne forordning.

2. For geografiske betegnelser, der angiver spiritus med oprindelse i Unionen, og som er registreret i henhold til denne forordning, foretages kontrollen af overholdelsen af produktspecifikationen, jf. artikel 22, inden produktet bringes i omsætning, af: a) en eller flere af de kompetente myndigheder, der er omhandlet i artikel 43, stk. 1, eller b) kontrolorganer som defineret i artikel 2, andet afsnit, nr. 5, i forordning (EF) nr. 882/2004, der fungerer som et produktcertificeringsorgan.

Hvis en medlemsstat anvender artikel 24, stk. 2, skal en kontrol af overholdelsen af produktspecifikationen sikres af en anden myndighed end den, der anses for at være en sammenslutning i henhold til nævnte stykke.

Uanset medlemsstaternes nationale ret kan udgifterne til en sådan kontrol af overholdelsen af produktspecifikationen afholdes af de erhvervsdrivende, der er underlagt disse kontroller.

3. For geografiske betegnelser, der angiver spiritus med oprindelse i tredjelande, og som er registreret i henhold til denne forordning, sikres kontrollen af overholdelsen af produktspecifikationen, inden produktet bringes i omsætning, af: a) en af tredjelandet udpeget offentlig kompetent myndighed, eller b) et produktcertificeringsorgan.

4. Medlemsstaten offentliggør navn og adresse på de kompetente myndigheder og organer, der er omhandlet i stk. 2, og ajourfører disse oplysninger regelmæssigt.

Kommissionen offentliggør navn og adresse på de kompetente myndigheder og organer, der er omhandlet i stk. 3, og ajourfører disse oplysninger regelmæssigt.

5. De kontrolorganer, der er omhandlet i stk. 2, litra b), og de produktcertificeringsorganer, der er omhandlet i stk. 3, litra b), skal overholde og være akkrediteret i overensstemmelse med europæisk standard ISO/IEC 17065:2012 eller enhver relevant fremtidig revision eller ændret version heraf.

6. De kompetente myndigheder i stk. 2 og 3, som kontrollerer den i henhold til nærværende forordning beskyttede geografiske betegnelses overholdelse af produktspecifikationen, skal være objektive og uvildige. De skal råde over et kvalificeret personale og de nødvendige ressourcer til at udføre deres opgaver.

Artikel 39

Overvågning af anvendelsen af betegnelser på markedet

1. Medlemsstaterne foretager kontrol på grundlag af en risikoanalyse, for så vidt angår anvendelsen på markedet af de geografiske betegnelser, der er registreret i henhold til denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger i tilfælde af overtrædelse af kravene i dette kapitel.

2. Medlemsstaterne træffer passende administrative og retlige foranstaltninger for at forhindre eller standse ulovlig anvendelse af betegnelser for produkter eller tjenesteydelser, der fremstilles eller markedsføres på deres område, og som er omfattet af geografiske betegnelser, der er registreret i henhold til denne forordning.

Til dette formål udpeger medlemsstaterne de myndigheder, der er ansvarlige for at træffe disse foranstaltninger i overensstemmelse med de procedurer, der fastlægges af hver enkelt medlemsstat.

Disse myndigheder skal give tilstrækkelige garantier for objektivitet og uvildighed og råde over kvalificeret personale og de nødvendige ressourcer til at udføre deres opgaver.

3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse på de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for at kontrol for så vidt angår anvendelsen af betegnelser på markedet, og som er udpeget i overensstemmelse med artikel 43. Kommissionen offentliggør navn og adresse på disse myndigheder.

Artikel 40

Procedure for og krav til samt planlægning af og rapportering om kontrolaktiviteter

1. Procedurerne og kravene fastlagt i forordning (EF) nr. 882/2004 finder tilsvarende anvendelse på kontrollerne fastsat i artikel 38 og 39 i nærværende forordning.

2. Medlemsstaterne sikrer, at kontrolforpligtelserne i henhold til dette kapitel udtrykkeligt indgår i et særskilt afsnit af de flerårige nationale kontrolplaner, jf. artikel 41-43 i forordning (EF) nr. 882/2004.

3. Årsrapporterne, der er omhandlet i artikel 44, stk. 1, i forordning (EF) nr. 882/2004, skal omfatte et særskilt afsnit med de i nævnte bestemmelse omhandlede oplysninger vedrørende de kontrolforpligtelser, der er fastsat i nærværende forordning.

Artikel 41

Delegerede beføjelser

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte yderligere betingelser, der skal overholdes, herunder i tilfælde, hvor et geografisk område omfatter mere end ét land, i forbindelse med: a) en ansøgning om registrering af en geografisk betegnelse, jf. artikel 23 og 24, og b) forudgående nationale procedurer, jf. artikel 24, Kommissionens gennemgang, indsigelsesprocedure og annullering af geografiske betegnelser.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte betingelser og krav for proceduren vedrørende EU-ændringer og standardændringer, herunder midlertidige ændringer, af produktspecifikationer i henhold til artikel 31.

Artikel 42

Gennemførelsesbeføjelser

1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende: a) den i artikel 22 omhandlede produktspecifikations udformning og bestemmelser om de oplysninger, som produktspecifikationen skal indeholde med hensyn til sammenhængen mellem det geografiske område og det endelige produkt, jf. artikel 22, stk. 1, litra f) b) procedurer for samt form og præsentation af indsigelser, jf. artikel 27 og 28 c) form og præsentation af ansøgninger om EU-ændringer og af meddelelser vedrørende standard- og midlertidige ændringer, jf. artikel 31, henholdsvis stk. 4 og 5 d) procedurer for og form af annulleringsproceduren, jf. artikel 32, samt for udformningen af annulleringsanmodningerne, og e) den kontrol, som medlemsstaterne skal udføre, herunder undersøgelser, jf. artikel 38.

2. Kommissionen vedtager senest den 8. juni 2021 gennemførelsesretsakter, der fastsætter de nærmere bestemmelser vedrørende procedurer for samt form og præsentation af ansøgninger som omhandlet i artikel 23 og 24, herunder ansøgninger, der vedrører mere end ét nationalt område.

3. De i stk. 1 og 2 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.







KAPITEL IV

KONTROL, UDVEKSLING AF OPLYSNINGER OG MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING

Artikel 43

Kontrol af spiritus

1. Medlemsstaterne er ansvarlige for kontrollen med spiritus. De træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at nærværende forordning overholdes, og de udpeger de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for at sikre, at denne forordning overholdes.

2. Kommissionen sikrer ensartet anvendelse af nærværende forordning og skal, når det er påkrævet, ved gennemførelsesretsakter vedtage regler for medlemsstaternes administrative og fysiske kontroller af, at de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, overholdes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

Artikel 44

Udveksling af oplysninger

1. Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning.

2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, for så vidt angår arten og typen af den information, der skal udveksles, og metoderne for informationsudveksling.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 47, stk. 2.

Artikel 45

Medlemsstaternes lovgivning

1. Medlemsstaterne kan i forbindelse med en kvalitetspolitik for spiritus, der er fremstillet på deres eget område, og navnlig for geografiske betegnelser, der er opført i registret eller for beskyttelsen af nye geografiske betegnelser fastsætte regler, der er strengere end dem, der er fastsat i bilag I og II, for så vidt angår fremstilling, beskrivelse, præsentation og mærkning, såfremt de er forenelige med EU-retten.

2. Uanset stk. 1 må medlemsstaterne dog ikke forbyde eller begrænse import, salg eller forbrug af spiritus, der er fremstillet i en anden medlemsstat eller et tredjeland og opfylder kravene i denne forordning.







KAPITEL V

DELEGEREDE BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER







AFDELING 1

Delegerede beføjelser og gennemførelsesbestemmelser

Artikel 46

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8 og 19, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 24. maj 2019. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af syvårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 33 og 41, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 24. maj 2019. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

4. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 50, tillægges Kommissionen for en periode på seks år fra den 24. maj 2019.

5. Den i artikel 8, 19, 33, 41 og 50 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

6. Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

7. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

8. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, 19, 33, 41 og 50 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 47

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Komitéen for Spiritus nedsat ved forordning (EØF) nr. 1576/89. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.







AFDELING 2

Undtagelsesbestemmelser, overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 48

Undtagelse fra kravene til nominelle mængder i direktiv 2007/45/EF

Som en undtagelse fra artikel 3 i direktiv 2007/45/EF og fra sjette række i punkt 1 i bilaget til nævnte direktiv, kan enkeltdestilleret shochu ( 12 ) fremstillet i et destillationsapparat og aftappet i Japan markedsføres i Unionen i nominelle mængder på 720 ml og 1 800 ml.

Artikel 49

Ophævelse

1. Med forbehold af artikel 50 ophæves forordning (EF) nr. 110/2008 med virkning fra den 25. maj 2021. Kapitel III i nævnte forordning ophæves dog med virkning fra den 8. juni 2019.

2. Som en undtagelse fra stk. 1 gælder følgende: a) artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 110/2008 finder fortsat anvendelse indtil den 25. maj 2021 b) artikel 20 i forordning (EF) nr. 110/2008 og, uden at det berører anvendeligheden af de andre bestemmelser i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 716/2013 ( 13 ), artikel 9 i nævnte gennemførelsesforordning finder fortsat anvendelse, indtil procedurerne i artikel 9 i nævnte gennemførelsesforordning er afsluttet, dog under ingen omstændigheder senere end den 25. maj 2021, og c) bilag III til forordning (EF) nr. 110/2008 finder fortsat anvendelse, indtil det i nærværende forordning artikel 33 omhandlede register er oprettet.

3. Henvisninger til forordning (EF) nr. 110/2008 gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i nærværende forordnings bilag IV.

Artikel 50

Overgangsforanstaltninger

▼C2

1. Produkter, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 1, stk. 1, og som ikke opfylder kravene i nærværende forordning, men opfylder kravene i forordning (EF) nr. 110/2008, og som blev produceret inden den 25. maj 2021, kan fortsat bringes i omsætning, indtil lagrene er opbrugt.

▼B

2. Uanset denne artikels stk. 1 kan spiritus, hvis beskrivelse, præsentation eller mærkning ikke opfylder kravene i artikel 21 og 36 i nærværende forordning, men opfylder kravene i artikel 16 og 23 i forordning (EF) nr. 110/2008, og som blev mærket inden den 8. juni 2019, fortsat bringes i omsætning, indtil lagrene er opbrugt.

3. Indtil den 25. maj 2025 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 46, der ændrer artikel 3, stk. 2, 3, 9, 10, 11 og 12, artikel 10, stk. 6 og 7, samt artikel 11, 12 og 13, eller som supplerer denne forordning ved at fravige fra disse bestemmelser.

De delegerede retsakter, der er omhandlet i første afsnit, skal være strengt begrænset til opfyldelse af påviste behov, der følger af markedsvilkårene.

Kommissionen vedtager en særskilt delegeret retsakt for hver definition, teknisk definition eller ethvert krav i de bestemmelser, der er omhandlet i første afsnit.

4. Denne forordnings artikel 22-26, 31 og 32 finder ikke anvendelse på ansøgninger om registrering eller ændring eller på anmodninger om annullering, som er under behandling den 8. juni 2019. Artikel 17, stk. 4, 5 og 6, artikel 18 og artikel 21 i forordning (EF) nr. 110/2008 finder fortsat anvendelse på sådanne ansøgninger og anmodninger om annullering.

Bestemmelserne om indsigelsesproceduren omhandlet i denne forordnings artikel 27, 28 og 29 finder ikke anvendelse på ansøgninger om registrering eller på ansøgninger om ændring, for hvilke henholdsvis de primære specifikationer i den tekniske dokumentation eller en ansøgning om ændring allerede er blevet offentliggjort med henblik på indsigelse i Den Europæiske Unions Tidende den 8. juni 2019. Artikel 17, stk. 7, i forordning (EF) nr. 110/2008 finder fortsat anvendelse på sådanne ansøgninger.

Bestemmelserne om indsigelsesproceduren omhandlet i artikel 27, 28 og 29 finder ikke anvendelse på en annulleringsanmodning, som er under behandling den 8. juni 2019. Artikel 18 i forordning (EF) nr. 110/2008 finder fortsat anvendelse på sådanne annulleringsanmodninger.

5. For geografiske betegnelser, der er registreret i henhold til kapitel III i denne forordning, og hvis ansøgning om registrering var under behandling på datoen for anvendelsen af gennemførelsesretsakterne med nærmere regler om procedurer for, form og præsentation af de i artikel 23 omhandlede ansøgninger, jf. artikel 42, stk. 2, i nærværende forordning, kan registret give direkte adgang til de vigtigste specifikationer i den tekniske dokumentation, jf. artikel 17, stk. 4, i forordning (EF) nr. 110/2008.

6. Når det gælder geografiske betegnelser, der er registreret i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 110/2008, offentliggør Kommissionen på anmodning af en medlemsstat det af nævnte medlemsstat indsendte enhedsdokument i Den Europæiske Unions Tidende . Denne offentliggørelse skal ledsages af publikationsreferencen for produktspecifikationen og efterfølges ikke af en indsigelsesprocedure.

Artikel 51

Ikrafttræden og anvendelse

1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Den finder anvendelse fra den 25. maj 2021.

▼C1

2. Uanset stk. 1 finder artikel 14, stk. 2, artikel 16, artikel 20, litra c), artikel 21, 22 og 23, artikel 24, stk. 1, 2 og 3, artikel 24, stk. 4, første og andet afsnit, artikel 24, stk. 8 og 9, artikel 25‐42, artikel 46 og 47, artikel 50, stk. 1, 4 og 6, bilag I, punkt 39, litra d), og punkt 40, litra d), samt definitionerne i artikel 3 vedrørende disse bestemmelser anvendelse fra den 8. juni 2019.

▼B

3. De delegerede retsakter omhandlet i artikel 8, 19 og 50, der vedtages i overensstemmelse med artikel 46, og de gennemførelsesretsakter omhandlet i artikel 8, stk. 4, og artikel 20, 43 og 44, der vedtages i overensstemmelse med artikel 47, finder anvendelse fra den 25. maj 2021.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.









BILAG I

SPIRITUSKATEGORIER

1. Rom

a) Rom er en spiritus, der udelukkende er fremstillet ved destillation af det produkt, der fremkommer ved alkoholgæring af melasse eller sirup, der stammer fra fremstilling af rørsukker, eller af saft af sukkerrør, og som er destilleret til under 96 % vol., således at destillatet i mærkbar grad har de organoleptiske karakteristika for rom.

b) Rom har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Rom må ikke være aromatiseret.

e) Rom må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Rom må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 20 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

g) For geografiske betegnelser, der er registreret i henhold til denne forordning, må den forskriftsmæssige betegnelse for rom suppleres med: i) udtrykket »traditionnel« eller »tradicional«, forudsat at den pågældende rom: — er fremstillet ved destillation til under 90 % vol. efter alkoholgæring af råvarer, der kan omdannes til alkohol og udelukkende har oprindelse på det pågældende produktionssted, og — har et indhold af flygtige stoffer på 225 g/hl alkohol (100 % vol.) eller derover, og — ikke er sødet ii) udtrykket »af landbrugsoprindelse«, forudsat at den pågældende rom, der opfylder kravene i nr. i), og udelukkende er fremstillet ved destillation efter alkoholgæring af saft af sukkerrør. Udtrykket »af landbrugsoprindelse« må kun anvendes, hvis der er tale om en geografisk betegnelse fra et fransk oversøisk departement eller den selvstyrende region Madeira. Dette litra berører ikke anvendelsen af udtrykket »af landbrugsoprindelse«, »traditionnel« eller »tradicional« i forbindelse med ethvert produkt, der ikke er omfattet af denne kategori, i overensstemmelse med de særlige kriterier, der gælder for dem.

2. Whisky eller whiskey

a) Whisky eller whiskey er en spiritus, der udelukkende er fremstillet ved gennemførelsen af alle de følgende produktionsprocesser: i) destillation af mæsk af maltet korn med eller uden hele korn af umaltede kornarter — hvori sukkerdannelse har fundet sted ved hjælp af diastase af den indeholdte malt, med eller uden andre naturlige enzymer — der er gæret under indvirkning af gærsvampe ii) hver enkelt destillation er foregået til under 94,8 % vol., således at destillatet har en aroma og smag af de anvendte råvarer iii) lagring af det endelige destillat i mindst tre år på træfade, der højst rummer 700 liter. Det endelige destillat, der kun må tilsættes vand og almindelig karamel (til farvning), bevarer den farve, aroma og smag, som den har fået ved den produktionsproces, der er omhandlet i nr. i), ii) og iii).

b) Whiskys eller whiskeys minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen er 40 % vol.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Whisky eller whiskey må ikke være sødet, end ikke for at afrunde smagen, eller aromatiseret eller indeholde andre tilsætningsstoffer end almindelig karamel (E 150a) anvendt for at tilpasse farven.

e) Den forskriftsmæssige betegnelse »whisky« eller »whiskey« må kun suppleres med udtrykket »single malt«, hvis den udelukkende er destilleret af maltet byg på et og samme destilleri.

3. Kornbrændevin

a) Kornbrændevin er en spiritus, der er fremstillet udelukkende ved destillation af gæret mæsk af hele korn, og som har organoleptiske karakteristika, der stammer fra de anvendte råvarer.

b) Bortset fra Korn har kornbrændevin et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 35 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Kornbrændevin må ikke være aromatiseret.

e) Kornbrændevin må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Kornbrændevin må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 10 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

g) Kornbrændevin må kun forsynes med den forskriftsmæssige betegnelse »kornbrandy«, hvis den er fremstillet ved destillation til under 95 % vol. af gæret mæsk af hele korn og har organoleptiske egenskaber, der stammer fra de anvendte råvarer.

h) I den forskriftsmæssige betegnelse »kornbrændevin« eller »kornbrandy« må ordet »korn« erstattes med betegnelsen på den kornsort, der udelukkende anvendes til fremstilling af spiritussen.

4. Vinbrændevin

a) Vinbrændevin er en spiritus, der opfylder følgende krav: ▼C1 i) den er fremstillet udelukkende ved destillation til under 86 % vol. af vin, vin tilsat alkohol med henblik på destillation eller vindestillat ▼B ii) den har et indhold af flygtige stoffer på 125 g/hl alkohol (100 % vol.) eller derover iii) den har et maksimumsindhold af methanol på 200 g/hl alkohol (100 % vol.).

b) Vinbrændevin har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Vinbrændevin må ikke være aromatiseret. Dette udelukker ikke traditionelle produktionsmetoder.

e) Vinbrændevin må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Vinbrændevin må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 20 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

g) Efter lagring må vinbrændevin stadig bringes i omsætning som »vinbrændevin«, hvis den er lagret i mindst den lagringsperiode, der er foreskrevet for den spiritus, der er defineret i kategori 5.

h) Denne forordning berører ikke anvendelsen af udtrykket »Branntwein« i kombination med udtrykket »essig« i præsentationen og mærkningen af eddike.

5. Brandy eller Weinbrand

a) Brandy eller Weinbrand er en spiritus, der opfylder følgende krav: i) den er fremstillet af vinbrændevin, som kan være tilsat vindestillat, forudsat at dette vindestillat er destilleret til under 94,8 % vol. og ikke udgør mere end 50 % af alkoholindholdet i det endelige produkt ii) den er lagret i mindst: — et år i egetræsbeholdere, der rummer mindst 1 000 l hver, eller — seks måneder i egetræsfade, der rummer under 1 000 l hver iii) den har et indhold af flygtige stoffer på 125 g/hl alkohol (100 % vol.) eller derover, der udelukkende hidrører fra destillation af de anvendte råvarer iv) den har et maksimumsindhold af methanol på 200 g/hl alkohol (100 % vol.).

b) Brandy eller Weinbrand har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 36 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Brandy eller Weinbrand må ikke være aromatiseret. Dette udelukker ikke traditionelle produktionsmetoder.

e) Brandy eller Weinbrand må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Brandy eller Weinbrand må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 35 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

6. Brændevin af presserester af druer eller druemarc

a) Brændevin af presserester af druer eller druemarc er spiritus, der opfylder følgende krav: i) den er fremstillet udelukkende af presserester af druer, der er gæret og destilleret enten direkte med vanddamp eller efter tilsætning af vand, og begge de følgende betingelser er opfyldt: — hver enkelt destillation foretages til under 86 % vol. — den første destillation foretages under tilstedeværelsen af selve presseresterne ii) til presseresterne kan der tilsættes en mængde bærme, som ikke overstiger 25 kg bærme pr. 100 kg presserester iii) den mængde alkohol, der stammer fra bærmen, må ikke overstige 35 % af den samlede alkoholmængde i det endelige produkt iv) den har et indhold af flygtige stoffer på 140 g/hl alkohol (100 % vol.) eller derover og et maksimumsindhold af methanol på 1 000 g/hl alkohol (100 % vol.).

b) Brændevin af presserester af druer eller druemarc har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Brændevin af presserester af druer eller druemarc må ikke være aromatiseret. Dette udelukker ikke traditionelle produktionsmetoder.

e) Brændevin af presserester af druer eller druemarc må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Brændevin af presserester af druer eller druemarc må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 20 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

7. Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc

a) Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc er en spiritus, der opfylder følgende krav: i) den er fremstillet udelukkende ved gæring og destillation af andre presserester af frugter end druemarc, og begge de følgende betingelser er opfyldt: — hver enkelt destillation foretages til under 86 % vol. — den første destillation foretages under tilstedeværelsen af selve presseresterne ii) den har et minimumsindhold af flygtige stoffer på 200 g/hl alkohol (100 %vol.) iii) den har et maksimumsindhold af methanol på 1 500 g/hl alkohol (100 % vol.) iv) i brændevin af presserester af stenfrugter må indholdet af cyanbrinte ikke overstige 7 g/hl alkohol (100 % vol.)

b) Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc må ikke være aromatiseret.

e) Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Brændevin af presserester af frugter eller frugtmarc må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 20 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

g) Den forskriftsmæssige betegnelse skal bestå af frugtnavnet efterfulgt af »brændevin af presserester« eller efterfulgt af »marc«. Anvendes der presserester af flere forskellige frugter, skal den forskriftsmæssige betegnelse være »brændevin af presserester af frugter«, eller »frugtmarc«, eventuelt suppleret af navnet på hver frugt i aftagende orden efter den anvendte mængde.

8. Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy

a) Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy er en spiritus, der udelukkende fremstilles ved destillation af det produkt, som fremkommer ved alkoholgæring af ekstraktet af tørrede druer af sorterne »noir de Corinthe« eller »muscat de Malaga«, destilleret til under 94,5 % vol., således at destillatet får aroma og smag af de anvendte råvarer.

b) Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %.

c) Der må ikke ske tilsætning af alkohol, hverken fortyndet eller ufortyndet.

d) Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy må ikke være aromatiseret.

e) Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy må kun indeholde karamel, der er tilsat for at tilpasse farven.

f) Brændevin af tørrede druer eller raisin brandy må være sødet for at afrunde den endelige smag. Det endelige produkt må dog ikke indeholde mere end 20 gram produkt til sødning pr. liter, udtrykt i invertsukker.

9. Frugtbrændevin

a) Frugtbrændevin er en spiritus, der opfylder følgende krav: i) den er fremstillet udelukkende ved alkoholgæring og destillation, med eller uden sten, af frisk og kødet frugt, herunder bananer, eller mosten af en sådan frugt, bær eller grøntsager ii) hver enkelt destillation skal foregå til under 86 % vol., således at destillatet får aroma og smag af de anvendte råvarer iii) den har et indhold af flygtige stoffer på 200g/hl alkohol (100 % vol.) eller derover iv) ved brændevin af stenfrugter må indholdet af cyanbrinte ikke overstige 7 g/hl alkohol (100 % vol.).

b) Frugtbrændevin har et maksimumsindhold af methanol på 1 000 g/hl alkohol (100 % vol.), bortset fra: i) ved frugtbrændevin fremstillet af følgende frugter eller bær, for hvilke maksimumsindholdet af methanol er på 1 200 g/hl alkohol (100 % vol.): — æble ( Malus domestica Borkh.) — abrikos ( Prunus armeniaca L.) — blomme ( Prunus domestica L.) — sveskeblomme ( Prunus domestica L.) — mirabel ( Prunus domestica L. subsp. syriaca (Borkh.) Janch. ex Mansf.) — fersken ( Prunus persica (L.) Batsch) — pære ( Pyrus communis L.) bortset fra pære af sorten Williams ( Pyrus communis L. cv »Williams«) — brombær ( Rubus sect. Rubus ) — hindbær ( Rubus idaeus L.) ii) ved frugtbrændevin fremstillet af følgende frugter eller bær, for hvilke maksimumsindholdet af methanol er på 1 350 g/hl alkohol (100 % vol.) — kvæde ( Cydonia oblonga Mill.) — enebær ( Juniperus communis L. eller Juniperus oxicedrus L.) — Williamspære ( Pyrus communis L. cv »Williams«) — solbær ( Ribes nigrum L.) — ribs ( Ribes rubrum L.) — hyben af hunderose ( Rosa canina L.) — hyldebær ( Sambucus nigra L.) — almindelig røn ( Sorbus aucuparia L.) — storfrugtet røn ( Sorbus domestica L.) — tarmvridrøn ( Sorbus torminalis (L.) Crantz)

c) Frugtbrændevin har et minimumsalkoholindhold udtrykt i volumen på 37,5 %

d) Frugtbrændevin må ikke være farvet.

e) Uanset denne kategoris litra d) og som