1989L0108 — DA — 01.07.2013 — 006.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

Ændret ved:

▼B

RÅDETS DIREKTIV

af 21. december 1988

om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om dybfrosne levnedsmidler

(89/108/EØF)

RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

i samarbejde med Europa-Parlamentet ( 1 )

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ( 2 ), og

ud fra følgende betragtninger:

Fremstilling af og handel med dybfrosne levnedsmidler, i det følgende benævnt »dybfrostvarer«, spiller en stadig større rolle i Fællesskabet;

de eksisterende forskelle mellem de nationale lovgivninger vedrørende dybfrostvarer er en hindring for disse varers frie bevægelighed; lovgivningerne kan skabe ulige konkurrencevilkår, og de har således en direkte virkning på det fælles markeds oprettelse og funktion;

det er derfor nødvendigt at gennemføre en indbyrdes tilnærmelse af disse lovgivninger;

med henblik herpå bør fællesskabsforskrifterne sikres det bredest mulige anvendelsesområde, som omfatter alle dybfrosne levnedsmidler indbefattet ikke blot produkter, der er bestemt til at skulle leveres til den endelige forbruger samt til restauranter, hospitaler, marketenderier og lignende etablissementer og institutioner i uændret form, men også produkter, som skal forarbejdes eller tilberedes yderligere;

disse forskrifter må dog ikke finde anvendelse på produkter, som ikke skal markedsføres som dybfrostvarer;

under alle omstændigheder bør der opstilles generelle principper, som skal gælde for alle dybfrostvarer;

derefter kan de generelle principper om nødvendigt suppleres med særlige bestemmelser for visse grupper af dybfrostvarer i henhold til den fremgangsmåde, der gælder for hver af disse grupper;

formålet med dybfrysning er at bevare levnedsmidlernes naturlige karakteristika ved en hurtig nedfrysning, og det er nødvendigt at nå ned på en temperatur på minus 18 °C eller lavere overalt i varen;

ved en temperatur på minus 18 °C ophører al mikrobiologisk aktivitet, som kan ændre kvaliteten af et levnedsmiddel, og det er derfor nødvendigt at bevare denne temperatur, dog med en teknisk uundgåelig tolerance, under lagring og distribution af dybfrostvarer, inden de udbydes til salg til den endelige forbruger;

visse temperaturstigninger er uundgåelige af tekniske grunde, og de kan derfor accepteres, forudsat at de ikke skader varernes kvalitet, hvilket kan sikres ved at følge god opbevarings- og distributionspraksis, specielt hvad angår lagrenes omsætningshastighed;

visse former for teknisk udstyr, der for tiden benyttes til lokal distribution af dybfrostvarer, er ikke tilstrækkelig effektive til, at de i dette direktiv fastsatte temperaturgrænser i ethvert tilfælde overholdes fuldt ud, og der bør derfor fastlægges en overgangsordning, således at det bestående materiel kan nedskrives på normal vis;

dette direktiv kan begrænses til at opregne de mål, der skal nås med hensyn til såvel det udstyr, der anvendes til selve nedfrysningen, som til de temperaturer, der skal overholdes i anlæg og materiel til oplagring, håndtering, transport og distribution;

det påhviler medlemsstaterne ved officiel kontrol at sikre, at det anvendte materiel er i overensstemmelse med disse mål;

en sådan kontrol overflødiggør ethvert system med officiel attestering i handelsleddene;

det bør være muligt at anvende frysevæsker, hvilket indebærer, at disse kommer i direkte berøring med dybfrostvarerne; disse væsker må således være tilstrækkelig inaktive til ikke at afgive bestanddele til levnedsmidlerne i en mængde, der kan frembyde fare for menneskets sundhed, medføre uacceptable ændringer i levnedsmidlernes sammensætning eller ændre deres organoleptiske egenskaber;

for at nå disse mål bør der vedtages en liste over de pågældende stoffer og fastsættes renhedskriterier herfor samt betingelser for dets anvendelse;

dybfrostvarer bestemt til den endelige forbruger samt til restauranter, hospitaler, marketenderier og andre lignende etablissementer og institutioner er, for så vidt angår mærkning, undergivet de regler, der er fastlagt i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler ( 3 ), senest ændret ved direktiv 86/197/EØF ( 4 ); det er derfor tilstrækkeligt, at der i nærværende direktiv kun fastsættes bestemmelser om de specifikke påskrifter for dybfrostvarer;

for at lette handelen bør der ligeledes fastsættes mærkningsregler for dybfrostvarer, der ikke er bestemt til at skulle leveres til den endelige forbruger eller til restauranter, hospitaler, marketenderier og andre lignende etablissementer og institutioner, i uændret form;

for at forenkle og fremskynde proceduren bør det overlades til Kommissionen at vedtage gennemførelsesforanstaltninger af tekniske karakter;

i alle de tilfælde, hvor Rådet overdrager Kommissionen beføjelser til at gennemføre de regler, der er opstillet på levnedsmiddelområdet, bør der fastlægges en fremgangsmåde, ved hvilken der etableres et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Levnedsmiddelkomité, der blev nedsat ved Rådets afgørelse 69/414/EØF ( 5 ) —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: