2000Y0413 — DA — 27.02.2009 — 004.001

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

Ændret ved:

▼B

RÅDETS AFGØRELSE

af 27. marts 2000

om bemyndigelse af Europols direktør til at indlede forhandlinger om aftaler med tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet EU

(2000/L 106/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til artikel 42, stk. 2, artikel 10, stk. 4, og artikel 18 i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) ( 1 ), under henvisning til Rådets retsakt af 3. november 1998 om fastsættelse af regler for Europols eksterne forbindelser med tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, særlig artikel 2 ( 2 ), under henvisning til Rådets retsakt af 3. november 1998 om fastsættelse af regler for Europols modtagelse af oplysninger fra tredjepart, særlig artikel 2 ( 3 ), under henvisning til Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer, særlig artikel 2 og 3 ( 4 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Europols indsats for bekæmpelse af organiserede former for kriminalitet kan gøres endnu mere effektiv gennem hensigtsmæssige forbindelser mellem Europol og tredjelande og eksterne organisationer. (2) Europols direktør bemyndiges ved denne afgørelse til at indlede forhandlinger med en første gruppe af tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, og som er udvalgt ud fra operationelle krav og nødvendigheden af via Europol effektivt at kunne bekæmpe organiserede former for kriminalitet. (3) Denne afgørelse udelukker ikke, at Rådet i en senere afgørelse tilføjer andre tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, på listen. (4) Ifølge Rådets erklæring ad artikel 42 i Europol-konventionen bør Europol først og fremmest oprette forbindelser med de kompetente myndigheder i de lande, som De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater har etableret en struktureret dialog med. (5) Europols direktør kan kun indlede forhandlinger om videregivelse af personoplysninger, hvis det for Rådet er godtgjort, at der ikke er noget til hinder for, at der kan indledes sådanne forhandlinger under hensyn til lovgivningen og den administrative praksis på databeskyttelsesområdet i det pågældende tredjeland eller den pågældende organisation, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union — ud fra følgende betragtninger: TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

1. Europols direktør bemyndiges på betingelserne i denne afgørelse til at indlede forhandlinger med tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, jf. stk. 2.

2. For så vidt det påtænkes at udveksle personoplysninger, skal de aftaler, som skal forhandles, indeholde bestemmelser om Europols modtagelse af oplysningerne, hvilken type oplysninger der videregives, og til hvilket formål oplysningerne skal videregives eller anvendes, og de skal sikre, at alle relevante bestemmelser i Europol-konventionen og gennemførelsesbestemmelserne hertil overholdes fuldt ud.

3. For så vidt det påtænkes at udveksle klassificerede oplysninger, skal aftalerne indeholde klassificeringsbestemmelser i overensstemmelse med Europol-konventionens artikel 18, stk. 6.

4. Aftalerne kan indeholde bestemmelser om udstationering ved Europol af forbindelsesofficerer fra tredjelande og eksterne organisationer og, når det er nødvendigt, om udstationering af forbindelsesofficerer fra Europol.

5. For så vidt det drejer sig om en aftale, som også omfatter Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union, kan Europols direktør imidlertid kun indlede forhandlinger, efter at Rådet med enstemmighed på grundlag af en rapport forelagt af Europols Styrelsesråd har truffet afgørelse om, at der ikke er noget til hinder for, at sådanne forhandlinger indledes. Styrelsesrådet skal høre den fælles kontrolinstans om disse rapporter. Når Rådet træffer afgørelse om at indlede forhandlinger, tager det hensyn til artikel 2, stk. 2, og artikel 3, stk. 3, i reglerne for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer.

Artikel 2

1. Der indledes under hensyn til de menneskelige ressourcer og finansielle midler, som Europol har til rådighed, forhandlinger med følgende tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union:

Tredjelande (i alfabetisk orden): ▼M2 — Albanien ▼M4 — Australien ▼B — Bolivia ▼M2 — Bosnien-Hercegovina ▼B — Bulgarien — Canada — Colombia — Cypern — Estland ▼M2 — Forbundsrepublikken Jugoslavien ▼M8 — Indien ▼B — Island ▼M5 — Israel ▼M6 — Kina ▼M2 — Kroatien ▼B — Letland ▼M6 — Liechtenstein ▼B — Litauen — Malta — Marokko ▼M3 — Moldova ▼M1 — Monaco ▼M7 — Montenegro ▼B — Norge — Peru — Polen — Rumænien — Den Russiske Føderation — Schweiz — Slovakiet — Slovenien ▼M2 — Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (Den) ▼B — Tjekkiet — Tyrkiet ▼M3 — Ukraine ▼B — Ungarn — USA.

Organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union (i alfabetisk orden): — Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (Interpol) ▼M1 — ODCCP (De Forenede Nationers Kontor for Narkotikabekæmpelse og Kriminalitetsforebyggelse) ▼B — Verdenstoldorganisationen.

2. Når styrelsesrådet overvejer sin holdning, jf. artikel 3, stk. 1, prioriterer det forhandlingerne under hensyn til Rådets erklæring ad Europol-konventionens artikel 42.

Artikel 3

1. Europol indleder forhandlinger i henhold til denne afgørelse, så snart styrelsesrådet finder det godtgjort, at forhandlingerne er tilstrækkeligt godt forberedt, jf. dog artikel 1, stk. 5. Styrelsesrådet kan give Europols direktør sådanne yderligere instrukser vedrørende forhandlingerne, som det finder nødvendigt.

2. Styrelsesrådet holdes løbende underrettet om forhandlingernes forløb. Der forelægges en situationsrapport for styrelsesrådet hver sjette måned, idet den første forelægges inden den 1 januar 2001.

Artikel 4

1. Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.

2. Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.

( 1 ) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.

( 2 ) EFT C 26 af 30.1.1999, s. 19.

( 3 ) EFT C 26 af 30.1.1999, s. 17.

( 4 ) EFT C 88 af 30.3.1999, s. 1.