1993R0315 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 315/93
af 8. februar 1993
om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler
(EFT L 37 af 13.2.1993, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29.
september 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 315/93
af 8. februar 1993
om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:Der bør vedtages foranstaltninger med henblikpå gradvis oprettelse af
det indre marked i løbet af perioden indtil den 31. december 1992; detindre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevæge-lighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
indbyrdes afvigelser mellem medlemsstaternes bestemmelser kan være
til hinder for det fælles markeds funktion, hvorfor der bør fastsættes en
procedure for vedtagelse af harmoniserede fællesskabsregler;
forurenende stoffer kan komme ind i levnedsmidler på alle stadier fra
produktion til forbrug;
det er vigtigt af hensyn til beskyttelsen af den offentlige sundhed at
holde indholdet af disse forurenende stoffer på niveauer, som er toksi-kologisk acceptable;
en yderligere nedbringelse af indhold af sådanne stoffer skal ske, når
dette kan gøres gennem god erhvervsmæssig praksis; iagttagelse af
sådan praksis kan kontrolleres effektivt af de offentlige myndighedertakket være deres personales faglige uddannelse og erfaring;
denne forordning berører ikke anvendelsen af bestemmelser, der er
fastsat som led i mere specifikke fællesskabsforskrifter;
for så vidt angår sundhedsbeskyttelse bør man i første række satse på at
finde frem til en samlet strategi med hensyn til spørgsmålet om forure-
nende stoffer i levnedsmidler;
Den Videnskabelige Levnedsmiddelkomité, nedsat ved afgørelse 74/
234/EØF (
4), skal høres om alle spørgsmål, som kan få virkninger for
den offentlige sundhed —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning vedrører forurenende stoffer i levnedsmidler.Ved forurenende stof forstås ethvert stof, som ikke forsætligt er tilsat
levnedsmidlet, men som er til stede heri som et restprodukt fra produk-tion (herunder behandling af afgrøder og husdyr samt efter
veterinærmedicinskbehandling), pak ning, emballering, transport eller
oplagring af levnedsmidlet, eller som følge af forurening via miljøet.Fremmedlegemer såsom insektdele, dyrehår og andet er ikke omfattetaf denne definition.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på forurenende stoffer,
for hvilke der gælder mere specifiekke fællesskabsregler.1993R0315 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 57 af 4. 3. 1992, s. 11.
(2) EFT nr. C 129 af 20. 5. 1991, s. 104 og afgørelse af 20. 1. 1993 (endnu ikke
offentliggjort i Tidende.
(3) EFT nr. C 223 af 31. 8. 1992, s. 24.
(4) EFT nr. L 136 af 20. 5. 1974, s. 1.
▼B
Så snart forordningen træder i kraft, offentliggør Kommissionen til
orientering en liste over de i første afsnit nævnte regler i C-udgavenafDe Europæiske Fællesskabers Tidende . Denne liste ajourføres i givet
fald af Kommissionen.
3. Bestemmelserne for forurenende stoffer vedtages i overensstem-
melse med denne forordning, bortset fra bestemmelserne i henhold tilde regler, som er nævnt i stk. 2.
Artikel 2
1. Ingen levnedsmidler må markedsføres, når de indeholder et
forurenende stof i et omfang, som ud fra hensynet til den offentlige
sundhed og især på det toksikologiske plan er uacceptabelt.
2. Ydermere skal forurenende stoffer holdes på et niveau, der er så
lavt, som det med rimelighed kan opnås gennem god praksis på alle destadier, der er nævnt i artikel 1.
3. For at beskytte den offentlige sundhed skal der i medfør af stk. 1
om fornødent fastsættes maksimumstolerancer for bestemte forurenendestoffer i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 8.
Disse tolerancer skal vedtages i form af en ikke-udtømmende fælles-
skabsliste og kan indeholde:
— grænser for samme forurenende stof i forskellige levnedsmidler
— analysedetektionsgrænser
— angivelse af den metode for prøveudtagning og analyse, der skal
anvendes.
Artikel 3
Vedtagelse af foranstaltninger, der kan indvirke på den offentlige
sundhed, sker efter høring af Den Videnskabelige Levnedsmiddelko-
mité.
Artikel 4
1. Når en medlemsstat som et resultat af nye oplysninger eller en
nyvurdering af eksisterende oplysninger har grund til mistanke om, atet forurenende stof i levnedsmidler, selv om det er i overensstemmelse
med denne forordning eller med særforordninger, der er vedtaget i
henhold til denne forordning, frembyder sundhedsfare, kan dennemedlemsstat midlertidigt suspendere eller indskrænke anvendelsen afde pågældende bestemmelser på sit område. Den underretter straks deandre medlemsstater og Kommissionen herom og angiver begrundelsenfor sin beslutning.
2. Kommissionen gennemgår hurtigst muligt de af den i stk. 1
nævnte medlemsstat angivne grunde i Den Stående Levnedsmiddelko-
mité, nedsat ved afgørelse 69/314/EØF(
1), og afgiver straks udtalelse
og træffer passende foranstaltninger efter fremgangsmåden i artikel 8.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne må ikke under henvisning til indholdet af
forurenende stoffer i givne levnedsmidler forbyde, indskrænke eller
hindre markedsføring af sådanne levnedsmidler, hvis de er i overens-
stemmelse med denne forordning eller med særbestemmelser, der ervedtaget i medfør af denne forordning.
2. For så vidt der ikke er vedtaget fællesskabsbestemmelser vedrø-
rende de maksimumstolerancer, som er omhandlet i artikel 2, stk. 3,finder de nationale bestemmelser på området anvendelse under overhol-delse af Traktatens bestemmelser.
3. a) Opretholder en medlemsstat bestemmelserne i sin nationale
lovgivning, underretter den Kommissionen og de øvrige1993R0315 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EFT nr. L 291 af 19. 11. 1969, s. 9.
▼B
medlemsstater herom inden seks måneder fra denne forordnings
vedtagelse.
b) Finder en medlemsstat det nødvendigt at vedtage en ny lovgiv-
ning, underretter den Kommissionen og de øvrige medlemsstaterom de påtænkte foranstaltninger, samtidig med at den anfører,hvilke motiver der ligger til grund herfor. Kommissionen hørermedlemsstaterne i Den Stående Levnedsmiddelkomité, såfremt
den finder en høring formålstjenlig, eller såfremt en medlemsstat
anmoder herom.
Medlemsstaten kan først træffe de påtænkte foranstaltninger tre
måneder efter denne meddelelse, og forudsat at Kommissionen ikkehar gjort indsigelse herimod.
I så tilfælde indleder Kommissionen, inden udløbet af den i andet afsnit
nævnte frist, den i artikel 8 omhandlede procedure med henblik på at
afgøre, hvorvidt de påtænkte foranstaltninger kan iværksættes, om
fornødent med passende ændringer.
Artikel 6
Kommissionen forelægger hvert år Den Stående Levnedsmiddelkomité
en rapport om udviklingen i fællesskabslovgivningen som helhed, forså vidt angår forurenende stoffer.
Artikel 7
Fire år efter denne forordnings ikrafttræden forelægger Kommissionen
Rådet en rapport om de indhøstede erfaringer i givet fald ledsaget afpassende forslag.
Artikel 8
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden
og Dyresundhed nedsat ved artikel 58 i forordning (EF) nr. 178/
2002 (
1), i det følgende benævnt »komitéen«.
2. Når der henvises til denne artikel, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF (2), jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft den 1. marts 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1993R0315 — DA — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.
(2) Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges
Kommissionen (EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B