2009L0081 — DA — 01.01.2014 — 004.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B ▼C1 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF (EØS-relevant tekst) ▼B (EFT L 216, 20.8.2009, p.76)

Ændret ved:





Berigtiget ved:









▼B

▼C1

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/81/EF

af 13. juli 2009

om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet og om ændring af direktiv 2004/17/EF og 2004/18/EF

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55 og 95, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), efter proceduren i traktatens artikel 251 ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Den nationale sikkerhed er den enkelte medlemsstats eneansvar på både forsvars- og sikkerhedsområdet. (2) Det er nødvendigt at skabe et europæisk marked for forsvarsmateriel for at styrke fundamentet for den europæiske forsvarsteknologi og -industri og udvikle den militære kapacitet, der kræves for at gennemføre den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik. (3) Medlemsstaterne er enige om behovet for at fremme, udvikle og opretholde fundamentet for den europæiske forsvarsteknologi og -industri, som er kapacitetsbaseret, kompetent og konkurrencedygtigt. Medlemsstaterne kan for at opfylde dette mål og under overholdelse af Fællesskabets lovgivning anvende forskellige instrumenter med sigte på indførelse af et egentligt europæisk marked for forsvarsmateriel og ensartede spilleregler på såvel europæisk som globalt plan. De bør også bidrage til en gennemgribende diversificering af det europæiske forsvarsrelaterede leverandørgrundlag, navnlig ved at støtte inddragelsen af små og mellemstore virksomheder (SMV'er) og ikke-traditionelle leverandører i fundamentet for den europæiske forsvarsteknologi og -industri, fremme det industrielle samarbejde og støtte effektive og tilpasningsdygtige underleverandører. De bør i denne sammenhæng tage hensyn til Kommissionens fortolkende meddelelse af 7. december 2006 om anvendelse af EF-traktatens artikel 296 på offentlige indkøb af forsvarsmateriel samt Kommissionens meddelelse af 5. december 2007 om en strategi for en styrket og mere konkurrencedygtig europæisk forsvarsindustri. (4) For at skabe et europæisk marked for forsvarsmateriel skal der indføres hensigtsmæssige retlige rammer. For så vidt angår offentlige indkøb kræver det en samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter, der opfylder medlemsstaternes sikkerhedskrav og forpligtelserne i henhold til traktaten. (5) Med dette mål for øje opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 17. november 2005 om grønbogen om offentlige indkøb af forsvarsmateriel ( 3 ) Kommissionen til at udarbejde et direktiv, som tog særligt hensyn til medlemsstaternes sikkerhedspolitik, videreudviklede den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bidrog til at styrke den europæiske samhørighed og opretholdt Den Europæiske Unions rolle som »civil magt«. (6) En bedre samordning af udbudsprocedurerne, f.eks. for kontrakter vedrørende logistiktjenester, transport og oplagring, giver endvidere mulighed for at nedbringe omkostningerne i forsvarssektoren og mindske sektorens miljøvirkninger væsentligt. (7) Disse procedurer bør afspejle Unionens overordnede tilgang på sikkerhedsområdet, som afhænger af den strategiske udvikling. Nye asymmetriske trusler på tværs af grænser har i realiteten efterhånden udvisket grænsen mellem eksterne og interne, militære og ikke-militære sikkerhedsforhold. (8) Forsvars- og sikkerhedsmateriel er både af afgørende betydning for medlemsstaternes sikkerhed og suverænitet og for Unionens uafhængighed. Derfor er køb af varer og ydelser inden for forsvars- og sikkerhedssektoren ofte af følsom karakter. (9) Der stilles derfor særlige krav, navnlig med hensyn til forsyningssikkerhed og informationssikkerhed. Kravene gør sig først og fremmest gældende i forbindelse med indkøb af våben, ammunition og krigsmateriel til de væbnede styrker samt tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder i direkte tilknytning hertil, men også i forbindelse med visse særligt følsomme indkøb inden for det ikke-militære sikkerhedsområde. På disse områder udgør manglen på ordninger, der gælder i hele Unionen, en hindring for åbne forsvars- og sikkerhedsmarkeder mellem medlemsstaterne. Denne situation bør snarest forbedres. Navnlig en ordning, der gælder i hele Unionen, for informationssikkerhed, omfattende bl.a. gensidig anerkendelse af nationale sikkerhedsgodkendelser og mulighed for udveksling af klassificerede oplysninger mellem ordregivende myndigheder eller ordregivere og europæiske virksomheder, ville være nyttig. Samtidig bør medlemsstaterne træffe konkrete foranstaltninger til at forbedre forsyningssikkerheden mellem dem med sigte på en gradvis indførelse af et system med passende garantier. (10) I dette direktiv bør der ved »militært materiel« navnlig forstås de produkttyper, som er opført på listen over våben, ammunition og krigsmateriel i Rådets afgørelse 255/58 af 15. april 1958 ( 4 ), og medlemsstaterne kan ved gennemførelsen af dette direktiv henholde sig alene til denne liste. Listen omfatter kun materiel, som er designet, udviklet og fremstillet til specifikt militære formål. Der er dog tale om en generisk liste, som skal fortolkes bredt i lyset af den løbende udvikling, som teknologien, indkøbspolitikkerne og de militære behov undergår, og den heraf følgende udvikling af nye typer af materiel, f.eks. på grundlag af Unionens fælles liste over militært udstyr. I dette direktiv bør der ved militært materiel endvidere forstås produkter, som oprindeligt har været beregnet til civil anvendelse, men siden er blevet tilpasset til militære formål med henblik på anvendelse som våben, ammunition eller krigsmateriel. (11) Specifikt på det ikke-militære sikkerhedsområde bør direktivet finde anvendelse på indkøb, der har træk svarende til forsvarsindkøb og er lige så følsomme. Dette kan navnlig være tilfældet på områder, hvor militære og ikke-militære styrker samarbejder om udførelsen af de samme opgaver, og/eller hvor formålet med indkøbet er at beskytte Unionens og/eller dens medlemsstaters sikkerhed på eller uden for deres eget område mod alvorlige trusler fra ikke-militære og/eller ikke-statslige aktørers side. Der kan f.eks. være tale om grænsekontrol, politivirksomhed og krisestyringsopgaver. (12) Dette direktiv bør tage hensyn til den ordregivende myndigheds eller ordregiverens behov i hele produkternes livscyklus, dvs. i forbindelse med forskning og udvikling, industriel udvikling, produktion, reparation, modernisering, ændring, vedligeholdelse, logistik, uddannelse, prøvning, udtagning og bortskaffelse. Disse stadier omfatter bl.a. undersøgelser, evaluering, opbevaring, transport, integrering, servicering, demontering, destruktion og alle andre tjenesteydelser, der følger efter det indledende design. Nogle kontrakter kan omfatte levering af dele, komponenter og/eller delmontager heraf til montering i eller på produkter og/eller levering af særligt værktøj, prøveanlæg eller støtte. (13) I dette direktiv bør forskning og udvikling dække grundforskning, anvendt forskning og eksperimentel udvikling. Grundforskning består i forsøgsmæssigt eller teoretisk arbejde hovedsagelig med henblik på erhvervelse af ny viden om fænomeners og observerbare forholds grundlæggende elementer uden nogen særlig anvendelse for øje. Anvendt forskning består også i originale arbejder udført med henblik på erhvervelse af ny viden. Det primære sigte hermed er imidlertid opfyldelse af et bestemt praktisk formål. Eksperimentel udvikling består i arbejde, der bygger på eksisterende viden hidrørende fra forskning og/eller praktisk erfaring og har til formål at påbegynde fremstilling af nye materialer, produkter eller anordninger, fastlægge nye processer, systemer og ydelser eller opnå en væsentlig forbedring af allerede eksisterende sådanne. Eksperimentel udvikling kan omfatte tilvejebringelse af teknologidemonstratorer, dvs. anordninger, der viser et nyt koncepts eller en ny teknologis ydeevne i et relevant eller repræsentativt miljø. Forskning og udvikling omfatter ikke fremstilling og kvalificering af prototyper i præproduktionsfasen, værktøj eller industriel ingeniørvirksomhed, industrielt design eller fremstilling. (14) Dette direktiv bør tage hensyn til den ordregivende myndigheds eller ordregiverens behov for bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser, som ikke nødvendigvis hænger direkte sammen med leveringen af militært eller følsomt materiel, men er nødvendige for opfyldelsen af visse militære eller sikkerhedsmæssige krav. (15) Kontrakter i medlemsstaterne, der indgås af ordregivere som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester ( 5 ) og af ordregivende myndigheder som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter ( 6 ), er underlagt traktatens principper, herunder navnlig fri bevægelighed for varer, fri etableringsret og fri udveksling af tjenesteydelser, og de principper, der er afledt heraf, såsom principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling, gensidig anerkendelse, proportionalitet og gennemsigtighed. De gennemsigtigheds- og konkurrencemæssige forpligtelser i forbindelse med kontrakter, der ligger under tærskelværdierne for dette direktivs anvendelse, bør fastlægges af medlemsstaterne under overholdelse af de nævnte principper og især under hensyntagen til situationer, hvor der er en grænseoverskridende interesse. Det er navnlig op til medlemsstaterne at fastlægge de mest hensigtsmæssige ordninger for indgåelse af sådanne kontrakter. For kontrakter over en vis værdi er det tilrådeligt at udarbejde bestemmelser om fællesskabssamordning af nationale procedurer for indgåelse af sådanne kontrakter, der bygger på disse principper, for at garantere deres virkninger og en effektiv konkurrence ved tildeling af kontrakter. Disse samordningsbestemmelser bør derfor fortolkes i overensstemmelse med såvel ovennævnte regler og principper som traktatens øvrige bestemmelser. (16) Traktaten indeholder i artikel 30, 45, 46, 55 og 296 særlige undtagelser med hensyn til anvendelsen af de principper, den fastsætter, og dermed med hensyn til anvendelsen af den heraf afledte ret. Bestemmelserne i dette direktiv bør derfor ikke være til hinder for, at der indføres eller anvendes foranstaltninger, som kunne vise sig at være nødvendige for at beskytte interesser, som anses for at være legitime i henhold til disse bestemmelser i traktaten. Dette betyder især, at indgåelsen af kontrakter, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, kan undtages fra sidstnævnte, hvis det er begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed eller nødvendigt for at beskytte en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser. Dette kan være tilfældet for kontrakter på både forsvars- og sikkerhedsområdet, som nødvendiggør så ekstremt strenge forsyningssikkerhedskrav, eller er så fortrolige og/eller så vigtige for den nationale suverænitet, at selv de specifikke bestemmelser herom i dette direktiv ikke er tilstrækkelige til at beskytte medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser, hvis definition alene henhører under medlemsstaternes kompetence. (17) I henhold til De Europæiske Fællesskabers Domstols praksis bør muligheden for at anvende sådanne undtagelser imidlertid fortolkes således, at virkningerne ikke overstiger, hvad der er strengt nødvendigt for at beskytte de legitime interesser, som de nævnte artikler gør det muligt at bevare. En undladelse af at anvende dette direktiv skal derfor både stå i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål og samtidig være det middel, som mindst muligt hindrer varernes frie bevægelighed og den fri udveksling af tjenesteydelser. (18) Kontrakter om våben, ammunition og krigsmateriel, som indgås af ordregivende myndigheder eller ordregivere på forsvarsområdet, er ikke omfattet af den aftale om offentlige indkøb (GPA), der er indgået inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen. De øvrige kontrakter, som er omfattet af dette direktiv, er også udelukket fra GPA i medfør af dens artikel XXIII. Artikel 296 i traktaten og artikel XXIII, stk. 1, i GPA har forskellige anvendelsesområder og er omfattet af forskellige procedurer for domstolsprøvelse. Medlemsstaterne kan stadig påberåbe sig artikel XXIII, stk. 1, i GPA i situationer, hvor traktatens artikel 296 ikke kan anvendes. Der skal derfor opfyldes forskellige betingelser med hensyn til anvendelsen af de to bestemmelser. Denne udelukkelse betyder også, at medlemsstaterne specifikt hvad angår forsvars- og sikkerhedsmarkederne bevarer deres beføjelse til at afgøre, hvorvidt deres ordregivende myndighed eller ordregiver må give økonomiske aktører fra tredjelande adgang til at deltage i udbudsproceduren. De bør bygge deres afgørelse på spørgsmålet om økonomisk fordelagtighed, nødvendigheden af et globalt konkurrencedygtigt fundament for den europæiske forsvarsteknologi- og -industri, vigtigheden af åbne, konkurrencebaserede markeder og opnåelsen af gensidige fordele. Medlemsstaterne bør arbejde for stadig mere åbne markeder. Deres partnere bør også udvise åbenhed på grundlag af internationalt vedtagne regler, navnlig med hensyn til åben og loyal konkurrence. (19) En kontrakt kan kun betragtes som en bygge- og anlægskontrakt, hvis dens genstand specifikt omfatter udførelse af de aktiviteter, der henhører under afdeling 45 i »Det fælles glossar for offentlige kontrakter« i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 af 5. november 2002 om det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV) ( 7 ), i det følgende benævnt »CPV«, selv om kontrakten kan omfatte andre tjenesteydelser, der er nødvendige for udførelsen af sådanne aktiviteter. Tjenesteydelseskontrakter kan under visse omstændigheder omfatte bygge- og anlægsarbejder. Hvis sådant bygge- og anlægsarbejde imidlertid er accessorisk i forhold til kontraktens hovedformål og kun en mulig følge heraf eller et supplement hertil, berettiger det forhold, at kontrakten omfatter sådant bygge- anlægsarbejde, ikke til at betragte den som en bygge- og anlægskontrakt. (20) Kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet indeholder ofte klassificerede oplysninger, som i henhold til de gældende love og administrative bestemmelser i den pågældende medlemsstat skal beskyttes mod uautoriseret adgang af hensyn til sikkerheden. På det militære område har medlemsstaterne systemer til klassificering af sådanne oplysninger til militære formål. På det ikke-militære sikkerhedsområde er medlemsstaternes praksis til gengæld mere forskelligartet, hvor andre oplysninger skal beskyttes på tilsvarende vis. Det er derfor hensigtsmæssigt at anvende et begreb, som tager hensyn til forskellig praksis i medlemsstaterne og gør det muligt at inddrage det militære og det ikke-militære område. Under alle omstændigheder bør indgåelse af kontrakter på de pågældende områder i givet fald ikke være i strid med forpligtelserne i henhold til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden ( 8 ) eller afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter ( 9 ). Desuden giver traktatens artikel 296, stk. 1, litra a), medlemsstaterne mulighed for at undtage kontrakter på både forsvars- og sikkerhedsområdet fra dette direktivs bestemmelser, hvis anvendelsen heraf ville forpligte dem til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter deres opfattelse ville stride mod deres væsentlige sikkerhedsinteresser. Dette kan navnlig gælde for tilfælde, hvor kontrakter er så følsomme, at selve deres eksistens skal holdes hemmelig. (21) De ordregivende myndigheder eller ordregiverne bør have mulighed for at anvende rammeaftaler, hvilket gør det nødvendigt med en definition af rammeaftaler og særlige regler. Når en ordregivende myndighed eller en ordregiver indgår en rammeaftale i henhold til dette direktivs bestemmelser, navnlig om offentliggørelse, frister og betingelser for afgivelse af tilbud, kan den ifølge disse regler inden for rammeaftalens gyldighedsperiode indgå kontrakter, der er baseret på rammeaftalen, enten ved at anvende vilkårene i rammeaftalen eller, hvis ikke alle vilkårene allerede er fastsat, ved at iværksætte en fornyet konkurrence mellem rammeaftalens parter. Den fornyede konkurrence bør overholde visse regler, der har til formål at sikre den nødvendige fleksibilitet og overholdelsen af de generelle principper, herunder især princippet om ligebehandling. Af denne grund bør rammeaftalers gyldighed være begrænset, og de bør ikke kunne gælde for perioder på over syv år undtagen i tilfælde, hvor de ordregivende myndigheder eller ordregiverne behørigt begrunder, at det er nødvendigt med en længere periode. (22) De ordregivende myndigheder eller ordregiverne bør kunne anvende elektroniske indkøbsteknikker, dog forudsat at det sker i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv og principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling og gennemsigtighed. Elektroniske auktioner er en teknik, der formentlig vil brede sig, og der bør derfor fastlægges en fællesskabsdefinition af disse auktioner, som bør være omfattet af specifikke regler for at sikre, at de afvikles i overensstemmelse med de nævnte principper. De elektroniske auktioner bør derfor kun omfatte bygge- og anlægs- samt vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter, for hvilke der kan fastsættes nøjagtige specifikationer. Dette kan navnlig være tilfældet i forbindelse med tilbagevendende indkøbs-, bygge- og anlægs- samt tjenesteydelseskontrakter. Af samme grund skal det på et hvilket som helst tidspunkt af den elektroniske auktion kunne fastslås, hvordan tilbudsgiveren er klassificeret. Anvendelse af elektroniske auktioner gør det muligt for de ordregivende myndigheder eller ordregiverne at anmode tilbudsgiverne om at fremlægge nye og lavere priser og, når kontrakten tildeles på grundlag af det økonomisk mest fordelagtige tilbud, tillige at forbedre andre elementer i tilbuddet end prisen. For at sikre at gennemsigtighedsprincippet overholdes, må kun elementer, der kan vurderes automatisk ad elektronisk vej, uden at den ordregivende myndighed eller ordregiveren deltager heri og/eller har mulighed for at foretage en vurdering heraf, dvs. kun elementer, der er kvantificerbare, således at de kan udtrykkes i tal eller i procent, gøres til genstand for elektroniske auktioner. Derimod bør de aspekter af tilbuddene, der indebærer en vurdering af ikke-kvantificerbare elementer, ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner. Visse bygge- og anlægs- samt tjenesteydelseskontrakter, der involverer en intellektuel indsats som f.eks. projektering af bygge- og anlægsarbejder, bør derfor ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner. (23) Centrale indkøbsteknikker bidrager til at øge konkurrencen og forenkle indkøbene. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at fastsætte bestemmelser, der giver de ordregivende myndigheder eller ordregiverne mulighed for at anskaffe varer, bygge- og anlægsarbejder og/eller tjenesteydelser gennem indkøbscentraler. Der bør derfor fastlægges en fællesskabsdefinition af indkøbscentraler, ligesom det bør fastlægges, på hvilke betingelser — under iagttagelse af principperne om ikke-forskelsbehandling og ligebehandling — de ordregivende myndigheder eller ordregivere, der køber bygge- og anlægsarbejder, varer og/eller tjenesteydelser gennem en indkøbscentral, kan anses for at have overholdt bestemmelserne i dette direktiv. En ordregivende myndighed eller en ordregiver, som er forpligtet til at anvende dette direktivs bestemmelser, bør under alle omstændigheder have mulighed for at fungere som indkøbscentral. Samtidig bør medlemsstaterne have mulighed for at udpege europæiske offentlige organer, der ikke er omfattet af dette direktiv, som f.eks. Det Europæiske Forsvarsagentur, som indkøbscentraler, forudsat at disse organer i forbindelse med deres indkøb anvender indkøbsregler, som overholder alle bestemmelser i dette direktiv. (24) De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan se sig nødsaget til at indgå en enkelt kontrakt for indkøb, som kun delvis er omfattet af dette direktiv, medens den resterende del enten er omfattet af direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF, eller som ikke er omfattet af dette direktiv, direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF. Dette er tilfældet, når de relevante indkøb af objektive årsager ikke kan adskilles og foretages gennem særskilte kontrakter. I sådanne tilfælde bør de ordregivende myndigheder eller ordregiverne kunne indgå en enkelt kontrakt, forudsat at beslutningen herom ikke træffes med henblik på at undtage kontrakter fra dette direktiv, direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF. (25) For mange tærskelværdier for anvendelse af de samordnede bestemmelser er en kilde til komplikationer for de ordregivende myndigheder eller ordregiverne. I betragtning af den gennemsnitlige værdi af kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet vil det være hensigtsmæssigt, at tærskelværdierne for dette direktivs anvendelse svarer til dem, ordregivere allerede skal overholde ved anvendelse af direktiv 2004/17/EF. Tærskelværdierne i dette direktiv bør endvidere revideres sammen med dem i direktiv 2004/17/EF, når sidstnævnte tærskelværdier ændres. (26) Endvidere bør der tages højde for de tilfælde, hvor direktivet ikke finder anvendelse, fordi der gælder specifikke regler om indgåelse af kontrakter, som bygger på internationale aftaler eller ordninger mellem medlemsstater og tredjelande. Bestemmelserne for visse ordninger vedrørende udstationering af tropper fra en medlemsstat i en anden medlemsstat eller et tredjeland eller udstationering af tropper fra et tredjeland i en medlemsstat bør også udelukke anvendelse af udbudsprocedurerne i dette direktiv. Direktivet bør heller ikke finde anvendelse på kontrakter indgået af internationale organisationer til egne formål eller kontrakter, som en medlemsstat skal indgå i henhold til bestemmelser, der kun gælder for disse organisationer. (27) Visse kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet er så følsomme, at det vil være uhensigtsmæssigt at anvende dette direktiv på trods af dets specifikke karakter. Dette gælder for indkøb foretaget af efterretningstjenester eller indkøb til alle former for efterretningsvirksomhed, herunder kontraspionage, som defineret af medlemsstaterne. Det gælder også for andre særligt følsomme indkøb, der kræver en ekstremt høj grad af fortrolighed, herunder f.eks. visse indkøb, der er beregnet til grænsekontrol eller bekæmpelse af terrorisme eller organiseret kriminalitet, som vedrører kryptering eller som er beregnet specifikt til hemmelige aktiviteter eller andre lige så følsomme aktiviteter, der udføres af politi- eller sikkerhedsstyrker. (28) Medlemsstaterne gennemfører ofte samarbejdsprogrammer med henblik på at udvikle nyt forsvarsmateriel i fællesskab. Sådanne programmer er af særlig betydning, fordi de gør det lettere at udvikle ny teknologi og bære de store forsknings- og udviklingsomkostninger, som er forbundet med komplekse våbensystemer. Nogle af disse samarbejdsprogrammer forvaltes af internationale organisationer, dvs. Organisation de coopération conjointe en matière d'armement (OCCAR) og NATO (via særagenturer), eller af Unionens agenturer såsom Det Europæiske Forsvarsagentur, som efterfølgende indgår kontrakterne på medlemsstaternes vegne. Dette direktiv bør ikke finde anvendelse på sådanne kontrakter. Ved andre af disse samarbejdsprogrammer indgås kontrakterne af en medlemsstats ordregivende myndigheder eller ordregivere tillige på vegne af en eller flere andre medlemsstater. Heller ikke i disse tilfælde bør direktivet finde anvendelse. (29) Gennemfører medlemsstaternes væbnede styrker eller sikkerhedsstyrker operationer uden for Unionens grænser, og de operative behov nødvendiggør det, bør de ordregivende myndigheder eller ordregivere, der er udstationeret på operationsområdet, bemyndiges til at undlade at anvende dette direktivs bestemmelser, når de indgår kontrakter med økonomiske aktører i det område, hvor operationerne finder sted, herunder i forbindelse med civile indkøb, der er direkte forbundet med gennemførelsen af disse operationer. (30) På grund af forsvars- og sikkerhedssektorens særlige karakter bør en regerings indkøb af såvel materiel som bygge- og anlægsarbejder samt tjenesteydelser hos en anden regering holdes uden for dette direktivs anvendelsesområde. (31) I forbindelse med tjenesteydelser er kontrakter om erhvervelse eller leje af fast ejendom eller rettigheder til sådanne goder af en sådan karakter, at det er uhensigtsmæssigt at lade udbudsreglerne finde anvendelse på dem. (32) Voldgifts- og mæglingstjenesteydelser udføres sædvanligvis af organer eller enkeltpersoner, der er udpeget eller udvalgt på en måde, der ikke kan underlægges udbudsreglerne. (33) Finansielle tjenesteydelser er også overladt til personer eller organer på vilkår, der ikke er forenelige med anvendelsen af udbudsreglerne. (34) I henhold til traktatens artikel 163 udgør fremme af forskning og teknologisk udvikling et af midlerne til at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for Fællesskabets industri, og den frie adgang til tjenesteydelseskontrakter bidrager til at nå dette mål. Samfinansiering af forsknings- og udviklingsprogrammer bør ikke være omfattet af dette direktiv. Derfor gælder direktivet ikke for kontrakter om forskning og udvikling, bortset fra sådanne, hvis udbytte udelukkende tilhører den ordregivende myndighed eller ordregiveren til brug for egen virksomhed, forudsat at tjenesteydelsen i fuldt omfang betales af den ordregivende myndighed eller ordregiveren. (35) Beskæftigelse og erhverv er nøgleelementer for sikringen af lige muligheder for alle og bidrager til integration i samfundet. I så henseende bidrager beskyttede værksteder og programmer for beskyttet beskæftigelse effektivt til integration eller reintegration på arbejdsmarkedet af handicappede. Men sådanne værksteder er måske ikke i stand til at få kontrakter på normale konkurrencevilkår. Derfor er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at medlemsstaterne kan forbeholde retten til at deltage i udbudsprocedurerne for kontrakter for sådanne værksteder eller forbeholde gennemførelsen af sådanne kontrakter for programmer for beskyttet beskæftigelse. (36) For at kunne anvende bestemmelserne i dette direktiv på de tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet heraf, og i overvågningsøjemed, bør tjenesteydelser inddeles i kategorier, der svarer til bestemte positioner i CPV, og ved at samle dem i to bilag afhængig af hvilken ordning de falder ind under. For så vidt angår tjenesteydelserne i bilag II bør bestemmelserne i dette direktiv ikke berøre anvendelsen af specifikke fællesskabsregler på de pågældende tjenesteydelser. Med henblik på at sikre, at dette direktivs bestemmelser anvendes i stedet for bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF, skal det imidlertid fastslås, at de relevante tjenesteydelseskontrakter er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. (37) For så vidt angår tjenesteydelseskontrakter bør dette direktiv i en overgangsperiode kun finde fuld anvendelse på kontrakter, for hvilke dets bestemmelser vil gøre det muligt at udnytte alle muligheder for en øget grænseoverskridende samhandel. Det er nødvendigt, at kontrakter om udførelse af andre tjenesteydelser overvåges i en overgangsperiode, inden der træffes afgørelse om, hvorvidt dette direktiv skal finde fuld anvendelse på dem. (38) Der er behov for, at de tekniske specifikationer, der udarbejdes af ordregivende myndigheder eller ordregivere, giver mulighed for konkurrence ved tildeling af kontrakter. Derfor skal det være muligt at afgive tilbud, så de afspejler mange forskellige tekniske løsningsmuligheder. For at dette skal kunne lade sig gøre, skal det være muligt at fastsætte de tekniske specifikationer i form af funktionsdygtighed og funktionelle krav. Omvendt skal de ordregivende myndigheder eller ordregiverne tage hensyn til tilbud baseret på andre tilsvarende løsningsmuligheder, hvis der refereres til en europæisk standard eller til en international eller national standard, herunder standarder for forsvarsområdet. Tilsvarende løsningsmuligheder kan bl.a. vurderes i forhold til kravene om interoperabilitet og operationel effektivitet. Tilbudsgiverne bør kunne benytte ethvert bevismiddel for at godtgøre, at der er tale om en tilsvarende løsning. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne skal kunne begrunde enhver beslutning om, at der i et givet tilfælde ikke er tale om en tilsvarende løsning. I øvrigt findes der internationale standardiseringsaftaler, som skal sikre de væbnede styrkers interoperabilitet, og som kan have retskraft i medlemsstaterne. I tilfælde af, at en af de pågældende aftaler finder anvendelse, kan de ordregivende myndigheder eller ordregiverne kræve, at tilbuddene er i overensstemmelse med de standarder, der er omhandlet i aftalerne. De tekniske specifikationer bør være klart angivet, således at alle tilbudsgivere er klar over, hvad de krav, som de ordregivende myndigheder eller ordregiverne har stillet, omfatter. (39) De nærmere detaljer om de tekniske specifikationer og de supplerende oplysninger vedrørende kontrakterne skal, således som det er almindeligt i medlemsstaterne, indgå i udbudsbetingelserne for hver enkelt kontrakt eller i et tilsvarende dokument. (40) Potentielle underentreprenører bør ikke udsættes for forskelsbehandling på grund af nationalitet. Det kan på forsvars- og sikkerhedsområdet være hensigtsmæssigt, at de ordregivende myndigheder eller ordregiverne forpligter den valgte tilbudsgiver til at afholde et gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud i forbindelse med afgivelsen af underentrepriser til tredjemand. Denne forpligtelse kan gøres gældende for alle underentrepriser eller bestemte underentrepriser efter den ordregivende myndigheds eller ordregiverens valg. Det er endvidere hensigtsmæssigt, at tilbudsgiverens ret til at benytte underentreprenører suppleres med medlemsstatens mulighed for at tillade eller kræve, at dens ordregivende myndigheder eller ordregivere anmoder om, at mindst en bestemt andel af kontraktens værdi gives i underentreprise til tredjemand, idet det forudsættes, at tilknyttede virksomheder ikke kan anses for tredjemand. Når der er fastsat krav om en sådan andel, bør den valgte tilbudsgiver afgive underentrepriser ved et gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, således at alle interesserede foretagender har samme mulighed for at drage fordel af underentreprisen. Samtidig må den valgte tilbudsgivers forsyningskædes rette funktion ikke bringes i fare. Den procentandel, der kan gives i underentreprise til tredjemand på anmodning af den ordregivende myndighed eller ordregiveren, bør derfor korrekt afspejle kontraktens genstand og værdi. I løbet af et udbud med forhandling eller en konkurrencepræget dialog med krav om anvendelse af underentreprenører, kan den ordregivende myndighed eller ordregiveren og tilbudsgiverne drøfte kravene eller anbefalingerne med henblik på at sikre, at den ordregivende myndighed eller ordregiveren er fuldt informeret om virkningerne af de forskellige muligheder for underentreprise, navnlig hvad angår omkostninger, kvalitet eller risici. Under alle omstændigheder bør de underentreprenører, som i første omgang foreslås af den valgte tilbudsgiver, frit kunne deltage i udbud, der afholdes med henblik på afgivelse af underentrepriser. I forbindelse med forsvars- og sikkerhedsmarkederne bør medlemsstaterne og Kommissionen også tilskynde til udvikling og udbredelse af bedste praksis mellem medlemsstaterne og den europæiske industri med henblik på at fremme den fri bevægelighed og konkurrenceevnen på Unionens underentreprisemarkeder samt effektiv ledelse af leverandører og SMV'er for derigennem at opnå det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Medlemsstaterne bør informere alle valgte tilbudsgivere om fordelene ved gennemsigtige og konkurrenceprægede udbudsprocedurer og et diversificeret leverandørgrundlag i forbindelse med underentrepriser samt udvikle og udbrede bedste praksis for forsyningskædeforvaltning på forsvars- og sikkerhedsmarkederne. (41) Vilkårene for udførelse af en kontrakt er i overensstemmelse med dette direktiv, hvis de hverken direkte eller indirekte er diskriminerende, og hvis de er anført i udbudsbekendtgørelsen eller i udbudsbetingelserne. (42) Vilkårene for udførelse af kontrakten kan navnlig indeholde krav fra de ordregivende myndigheder eller ordregiverne med hensyn til informationssikkerhed og forsyningssikkerhed. De pågældende krav er særdeles vigtige i betragtning af den følsomme karakter, der kendetegner det materiel, der er omfattet af dette direktiv, og vedrører hele forsyningskæden. (43) Af hensyn til informationssikkerheden kan de ordregivende myndigheder eller ordregiverne navnlig kræve, at såvel hoved- som underentreprenører forpligter sig til at beskytte klassificerede oplysninger mod uautoriseret adgang og fremlægger fyldestgørende dokumentation for deres evne til at gøre dette. I mangel af en fællesskabsordning for informationssikkerhed er det de ordregivende myndigheder eller ordregivere eller medlemsstaterne, der skal fastlægge disse krav i overensstemmelse med deres nationale lovgivning samt vurdere, om sikkerhedsgodkendelser udstedt i henhold til en anden medlemsstats nationale lovgivning kan betragtes som ækvivalente med godkendelser udstedt af deres egne kompetente myndigheder. (44) Forsyningssikkerhed kan indebære en lang række forskellige krav, herunder f.eks. virksomhedens interne regler for forholdet mellem datter- og moderselskabet med hensyn til intellektuelle ejendomsrettigheder eller kapaciteten til at levere de service-, vedligeholdelses- og reparationsydelser, der er nødvendige for at sikre støtten til det indkøbte materiel i hele dets levetid. (45) Vilkårene for udførelse af kontrakten må under alle omstændigheder kun vedrøre krav, som er forbundet med selve kontraktens udførelse. (46) De love, administrative bestemmelser og kollektive overenskomster, der gælder i de enkelte medlemsstater eller i Fællesskabet for så vidt angår arbejdsforhold og sikkerhed på arbejdspladsen, finder anvendelse under udførelsen af en kontrakt, hvis sådanne bestemmelser og deres anvendelse er i overensstemmelse med fællesskabsretten. I tilfælde af grænseoverskridelse, hvor en medlemsstats arbejdstagere leverer tjenesteydelser i en anden medlemsstat for at udføre en kontrakt, indeholder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser ( 10 ) de mindstekrav, der skal opfyldes i værtslandet over for de udstationerede arbejdstagere. Hvis den nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af sådanne forpligtelser betragtes som en alvorlig fejl eller som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, og som kan medføre, at denne økonomiske aktør udelukkes fra udbudsproceduren. (47) De kontrakter, der er omfattet af dette direktiv, er kendetegnet ved særlige krav med hensyn til kompleksitet, informationssikkerhed og forsyningssikkerhed. For at kunne dække disse behov er det ofte nødvendigt med indgående forhandlinger ved kontrakternes indgåelse. I forbindelse med de kontrakter, der er omfattet af dette direktiv, kan de ordregivende myndigheder eller ordregiverne derfor foruden begrænset udbud også anvende udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse. (48) Ordregivende myndigheder eller ordregivere, som udfører særligt komplekse projekter, kan uden egen skyld befinde sig i en situation, hvor det er umuligt objektivt at fastlægge de vilkår, der kan opfylde deres behov, eller at vurdere, hvad markedet kan tilbyde inden for tekniske og/eller finansielle og juridiske løsninger. Det kan bl.a. ske i forbindelse med gennemførelse af projekter, som nødvendiggør integration eller kombination af mange teknologiske eller operationelle kapaciteter, eller projekter, der indebærer en kompleks, struktureret finansiering, hvis finansielle og juridiske forhold ikke kan fastsættes i forvejen. I så fald er det ikke praktisk muligt at anvende begrænset udbud eller udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, for det er ikke muligt at beskrive kontrakten så præcist, at ansøgerne kan udforme et tilbud. Der bør derfor indføres en fleksibel procedure, som både tilgodeser konkurrencen mellem økonomiske aktører og de ordregivende myndigheders eller ordregivernes behov for at drøfte alle kontraktens aspekter med hver ansøger. Denne procedure må dog ikke anvendes på en sådan måde, at konkurrencen begrænses eller fordrejes, navnlig ikke ved at ændre grundlæggende elementer i tilbuddene, pålægge den valgte tilbudsgiver væsentlige nye elementer eller inddrage en anden tilbudsgiver end den, der har afgivet det økonomisk mest fordelagtige tilbud. (49) Inden de ordregivende myndigheder eller ordregiverne indleder en udbudsprocedure, kan de ved hjælp af en »teknisk dialog« søge eller modtage rådgivning, der kan benyttes til at udarbejde udbudsbetingelserne, dog forudsat at en sådan rådgivning ikke har til følge, at konkurrence forhindres. (50) Visse særlige omstændigheder kan gøre det umuligt eller fuldstændig uhensigtsmæssigt at anvende udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne bør derfor under visse helt præcise omstændigheder kunne anvende udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse. (51) Visse omstændigheder bør til dels være de samme som dem, der er omhandlet i direktiv 2004/18/EF. I den forbindelse skal der navnlig tages hensyn til, at forsvars- og sikkerhedsmateriel ofte er teknisk komplekst. Uforenelighed eller uforholdsmæssigt store tekniske problemer ved drift og vedligeholdelse, som gør det berettiget at anvende udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i forbindelse med vareindkøbskontrakter med henblik på supplerende leverancer, bør derfor ses i lyset af den nævnte kompleksitet og de hermed forbundne krav om interoperabilitet og standardisering af materiellet. Det er f.eks. tilfældet i forbindelse med integration af nye bestanddele i eksisterende systemer eller modernisering af sådanne systemer. (52) Det kan forekomme, at der i forbindelse med visse indkøb inden for rammerne af dette direktiv kun er én økonomisk aktør, der er i stand til at udføre kontrakten, fordi aktøren har enerettigheder eller af tekniske årsager. I sådanne tilfælde bør den ordregivende myndighed eller ordregiveren kunne tildele kontrakter eller rammeaftaler direkte til denne ene økonomiske aktør. Dog bør de tekniske årsager, der anvendes som begrundelse for, at kun en enkelt økonomisk aktør kan udføre kontrakten, defineres nøje og dokumenteres i hvert enkelt tilfælde. De kunne f.eks. bestå i, at det ifølge en objektiv teknisk vurdering ikke er muligt for en anden ansøger end den valgte økonomiske aktør at opfylde de krævede mål, eller at det er nødvendigt at anvende specifik knowhow, specifikke værktøjer eller midler, som kun en enkelt aktør har til sin rådighed. Dette kan f.eks. forekomme i forbindelse med ændring eller eftermontering af særligt komplekst materiel. Tekniske årsager kan også findes i krav om specifik interoperabilitet eller sikkerhedskrav, der skal opfyldes for at sikre de væbnede styrkers eller sikkerhedsstyrkernes funktionsdygtighed. (53) De særlige forhold, der kendetegner de kontrakter, der er omhandlet i dette direktiv, viser endvidere, at det er nødvendigt at tage højde for nye omstændigheder, som kan gøre sig gældende på de områder, direktivet omfatter. (54) Medlemsstaternes væbnede styrker kan således skulle intervenere i forbindelse med krisesituationer i udlandet, f.eks. som led i fredsbevarende operationer. Ved begyndelsen af eller under en sådan intervention kan medlemsstaternes og de væbnede styrkers sikkerhed gøre det nødvendigt at indgå visse kontrakter med en hastighed, som er uforenelig med de frister, der gælder for de udbudsprocedurer, som normalt anvendes i henhold til dette direktiv. Sådanne hastende tilfælde kan også opstå i forbindelse med sikkerhedsstyrkernes behov, f.eks. ved et terrorangreb inden for Unionens område. (55) Tilskyndelse til forskning og udvikling er et centralt middel til styrkelse af fundamentet for den europæiske forsvarsteknologi og -industri, og tildeling af kontrakter medvirker til at nå dette mål. Forskning og udviklings betydning inden for dette specifikke område berettiger til maksimal fleksibilitet ved indgåelse af kontrakter om varer og tjenesteydelser vedrørende forskning. Samtidig bør denne fleksibilitet dog ikke udelukke loyal konkurrence i de efterfølgende faser af en vares livscyklus. Kontrakter om forskning og udvikling bør derfor kun omfatte aktiviteter indtil en fase, hvor der kan foretages en rimelig vurdering af nye teknologiers modenhed, og hvor de med rimelighed kan anses for ikke længere at være forbundet med nogen risiko. Kontrakter om forskning og udvikling bør ikke benyttes ud over denne fase som et middel til at omgå dette direktivs bestemmelser, herunder ved på forhånd at afgøre valget af tilbudsgiver for de efterfølgende faser. På den anden side bør den ordregivende myndighed eller ordregiveren ikke være forpligtet til at udbyde de efterfølgende faser hver for sig, hvis den kontrakt, der dækker forskningsaktiviteterne, allerede indeholder en option for disse faser og tildeles ved anvendelse af begrænset udbud eller udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse eller i givet fald en konkurrencepræget dialog. (56) For at sikre gennemsigtighed er det hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser for de ordregivende myndigheders eller ordregivernes offentliggørelse af relevante oplysninger før og efter udbudsproceduren. Derudover bør ansøgere og tilbudsgivere modtage oplysninger om resultatet af den pågældende procedure. Det bør imidlertid være muligt for de ordregivende myndigheder eller ordregiverne at tilbageholde nogle af de således krævede oplysninger, hvis og i det omfang videregivelse af sådanne oplysninger ville hindre retshåndhævelsen eller på anden måde være i strid med offentlige interesser eller skade de økonomiske aktørers legitime økonomiske interesser eller kunne være til skade for den loyale konkurrence mellem disse. I lyset af arten af de bygge- og anlægsarbejder og leverancer af varer og tjenesteydelser, der er omfattet af dette direktiv, og deres karakteristika er hensynet til offentlige interesser vedrørende nationale, retligt bindende bestemmelser, der er omfattet af nationale politiske målsætninger, navnlig med hensyn til forsvar og sikkerhed, særlig relevant. (57) I betragtning af den nye informations- og kommunikationsteknologi og de forenklinger, som den giver mulighed for, bør de elektroniske midler ligestilles med de traditionelle midler til kommunikation og udveksling af information. Der skal i størst muligt omfang vælges midler og teknologi, som er forenelig med de teknologier, der anvendes i de øvrige medlemsstater. (58) Udviklingen af effektive konkurrenceforhold inden for de offentlige kontrakter, der er omhandlet af dette direktiv, nødvendiggør offentliggørelse på fællesskabsplan af de udbudsbekendtgørelser, som medlemsstaternes ordregivende myndigheder eller ordregivere udsteder. De oplysninger, som indeholdes i disse bekendtgørelser, skal gøre det muligt for Fællesskabets økonomiske aktører at vurdere, om de udbudte kontrakter er af interesse for dem. Der bør med henblik herpå gives dem tilstrækkeligt kendskab til kontraktens genstand og til de betingelser, der er knyttet til den. Det er derfor vigtigt at gøre udbudsbekendtgørelserne mere synlige ved at bruge de dertil egnede instrumenter, som f.eks. standardformularerne for udbudsbekendtgørelser og CPV, som er referencenomenklatur for kontrakter. (59) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for elektroniske signaturer ( 11 ) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»direktivet om elektronisk handel«) ( 12 ) bør finde anvendelse på fremsendelse af oplysninger ad elektronisk vej i forbindelse med nærværende direktiv. Procedurerne for indgåelse af kontrakter kræver et højere sikkerhedsniveau og strengere fortrolighed end det niveau, der er fastsat i disse direktiver. Derfor bør systemerne til elektronisk modtagelse af ansøgninger om deltagelse og tilbud opfylde yderligere specifikke krav. Med henblik herpå bør anvendelsen af elektroniske signaturer, navnlig avancerede elektroniske signaturer, så vidt som muligt tilskyndes. Desuden kan eksistensen af frivillige akkrediteringsordninger udgøre en gunstig ramme for forøgelse af kvaliteten af certificeringstjenesteydelser for disse anordninger. (60) Anvendelse af elektroniske midler er tidsbesparende. Derfor bør der skabes muligheder for at reducere minimumsfristerne for modtagelse af tilbud og ansøgninger om deltagelse, hvis der anvendes elektroniske midler, dog under forudsætning af at de anvendte elektroniske midler er forenelige med de særlige bestemmelser for fremsendelsesmetoder, der er fastsat på fællesskabsplan. (61) Undersøgelsen af ansøgernes egnethed samt udvælgelsen skal foretages under iagttagelse af gennemsigtighed. Der skal derfor anføres ikke-diskriminerende kriterier, som de ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan anvende til at udvælge konkurrenterne og de midler, som de økonomiske aktører kan anvende til at bevise, at de opfylder kriterierne. Af hensyn til gennemsigtigheden bør den ordregivende myndighed eller ordregiveren, så snart en kontrakt udbydes, meddele, hvilke udvælgelseskriterier der vil blive anvendt, og hvilke specifikke kvalifikationer der eventuelt kræves af de økonomiske aktører, for at de kan deltage i udbuddet. (62) En ordregivende myndighed eller ordregiver kan begrænse antallet af ansøgere ved begrænset udbud, udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse og i en konkurrencepræget dialog. En sådan begrænsning af antallet af ansøgere skal foretages på basis af objektive kriterier, der angives i udbudsbekendtgørelsen. Hvad angår kriterierne vedrørende de økonomiske aktørers personlige forhold kan en generel henvisning i udbudsbekendtgørelsen til tilfældene i dette direktiv være tilstrækkelig. (63) I udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse og i den konkurrenceprægede dialog bør de ordregivende myndigheder eller ordregiverne under hensyntagen til den smidighed, som kan være nødvendig, og til de store omkostninger, der er forbundet med sådanne former for udbud, kunne tilrettelægge udbudsproceduren i flere på hinanden følgende faser, så antallet af tilbud, som stadig drøftes eller forhandles, gradvis begrænses på grundlag af forud meddelte tildelingskriterier. En sådan begrænsning skal, hvor antallet af egnede løsninger eller ansøgere tillader det, sikre en reel konkurrence. (64) I forbindelse med krav om dokumentation af særlige kvalifikationer for at kunne deltage i en udbudsprocedure anvendes de relevante fællesskabsbestemmelser om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater eller anden dokumentation for formelle kvalifikationer. (65) Det bør undgås, at kontrakter tildeles økonomiske aktører, der har deltaget i en kriminel organisation, eller som er blevet fundet skyldige i bestikkelse eller svig til skade for De Europæiske Fællesskabers økonomiske interesser, i hvidvaskning af penge eller finansiering af terrorisme eller terrorhandlinger eller forbrydelser forbundet med terrorisme. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan eventuelt anmode ansøgerne eller tilbudsgiverne om passende dokumentation og kan, når de er i tvivl om disse ansøgeres eller tilbudsgiveres personlige forhold, anmode de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat om samarbejde. Sådanne økonomiske aktører bør udelukkes, når den ordregivende myndighed eller ordregiveren har fået kendskab til en dom vedrørende sådanne strafbare handlinger, der er afsagt i overensstemmelse med gældende national lovgivning og er endelig og dermed retskraftig. Hvis den nationale lovgivning indeholder bestemmelser herom, kan tilsidesættelse af lovgivningen om kontrakter i forbindelse med ulovlige aftaler, for hvilken der er afsagt en endelig dom eller truffet en afgørelse med tilsvarende virkning, betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl. Det bør også være muligt at udelukke økonomiske aktører, hvis den ordregivende myndighed eller ordregiveren har oplysninger, der i givet fald er fremskaffet af beskyttede kilder, og hvoraf det fremgår, at disse aktører ikke er tilstrækkelig pålidelige til, at farer for medlemsstatens sikkerhed kan udelukkes. Sådanne farer kunne hidrøre fra visse træk ved de produkter, ansøgeren leverer, eller fra strukturen af ansøgerens aktiebeholdning. (66) Tilsidesættelse af nationale bestemmelser om gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv ( 13 ) og Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår ( 14 ), som har været genstand for en endelig dom eller afgørelse med tilsvarende virkning, kan betragtes som en strafbar handling, der rejser tvivl om den pågældende økonomiske aktørs faglige hæderlighed, eller som en alvorlig fejl. (67) Da der er tale om en følsom sektor, er pålideligheden af de økonomiske aktører, der tildeles kontrakter, af afgørende betydning. Pålideligheden afhænger bl.a. af deres forudsætninger for at opfylde de krav, som den ordregivende myndighed eller ordregiveren stiller til forsyningssikkerhed og informationssikkerhed. Intet i dette direktiv bør desuden være til hinder for, at en ordregivende myndighed eller en ordregiver i enhver fase af udbudsproceduren kan udelukke en økonomisk aktør, hvis den ordregivende myndighed eller ordregiveren har oplysninger om, at det kunne indebære en risiko for den pågældende medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser, hvis hele eller en del af kontrakten tildeltes den økonomiske aktør. (68) I fravær af en fællesskabsordning for informationssikkerhed skal de ordregivende myndigheder eller ordregiverne eller medlemsstaterne fastlægge den grad af teknisk formåen, der kræves på dette område for at deltage i en udbudsprocedure, og vurdere, om ansøgerne opnår det krævede sikkerhedsniveau. I mange tilfælde har medlemsstaterne bilaterale sikkerhedsaftaler med regler om gensidig anerkendelse af nationale sikkerhedsgodkendelser. Selv i de tilfælde, hvor der findes sådanne aftaler, kan det kontrolleres, hvilken formåen økonomiske aktører fra andre medlemsstater råder over, når det gælder sikkerhedsinformation; en sådan kontrol bør ske i overensstemmelse med principperne om ikke-forskelsbehandling, ligebehandling og proportionalitet. (69) Tildelingen af kontrakter skal foretages på grundlag af objektive kriterier, der sikrer, at principperne om gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling overholdes, og at tilbuddene vurderes på gennemsigtig og objektiv måde og på reelle konkurrencevilkår. Derfor bør der kun tillades anvendelse af to tildelingskriterier: »den laveste pris« og »det økonomisk mest fordelagtige tilbud«. (70) For at sikre overholdelsen af princippet om ligebehandling ved tildelingen af kontrakter bør der indføres en pligt, som er blevet fastlagt i retspraksis, til at fastholde den nødvendige gennemsigtighed, for at alle tilbudsgivere kan være rimeligt informeret om de kriterier og regler, der anvendes til afdækning af det økonomisk mest fordelagtige tilbud. Det er derfor de ordregivende myndigheders eller ordregivernes ansvar at oplyse, hvilke tildelingskriterier de anvender, og hvordan de vægter kriterierne, på et så tidligt tidspunkt, at tilbudsgiverne har disse oplysninger, når de udarbejder deres tilbud. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan i særlige tilfælde, som de bør kunne begrunde, undlade at oplyse, hvordan de vægter tildelingskriterierne, når en sådan vægtning ikke kan fastsættes i forvejen, især på grund af kontraktens kompleksitet. I disse tilfælde bør de oplyse kriteriernes prioriterede rækkefølge med de vigtigste først. (71) Når de ordregivende myndigheder eller ordregiverne vælger at tildele kontrakten til den, der har givet det økonomisk mest fordelagtige tilbud, vurderer de tilbuddene for at fastslå, hvilket der indebærer det bedste forhold mellem kvalitet og pris. Med henblik herpå fastsætter de økonomiske og kvalitative kriterier, der tilsammen skal gøre det muligt at fastslå, hvilket tilbud der er det økonomisk mest fordelagtige for den ordregivende myndighed eller ordregiveren. Disse kriterier fastsættes ud fra kontraktgenstanden, idet de skal gøre det muligt at vurdere de enkelte tilbuds resultatniveau i forhold til kontraktgenstanden som defineret i de tekniske specifikationer og at måle forholdet mellem kvalitet og pris for hvert tilbud. (72) En effektiv klageprocedure, der er inspireret af det system, der i Rådets direktiv 89/665/EØF ( 15 ) og 92/13/EØF ( 16 ) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF ( 17 ) er fastsat for kontrakter omfattet af direktiv 2004/17/EF og direktiv 2004/18/EF, bør sikre, at forpligtelserne vedrørende gennemsigtighed og konkurrence overholdes. Der bør navnlig være mulighed for at anfægte udbudsproceduren, inden kontrakten underskrives, og der bør fastsættes de nødvendige garantier for effektiviteten af denne klageprocedure, som f.eks. standstill-perioden. Der bør også være mulighed for at anfægte ulovlige direkte tildelinger af kontrakter eller kontrakter, der er indgået i strid med dette direktiv. (73) Klageprocedurerne bør dog tage hensyn til beskyttelsen af forsvars- og sikkerhedsinteresser i forbindelse med klageinstansernes procedurer, valget af midlertidige foranstaltninger eller sanktionerne over for overtrædelser af forpligtelserne vedrørende gennemsigtighed og konkurrence. Medlemsstaterne bør navnlig kunne fastsætte, at den klageinstans, der er uafhængig af den ordregivende myndighed eller ordregiveren, kan undlade at betragte en kontrakt som værende uden virkning, selv om den er tildelt ulovligt af de i dette direktiv omhandlede årsager, hvis klageinstansen efter at have undersøgt alle relevante aspekter, finder, at den pågældende sags usædvanlige omstændigheder gør det nødvendigt, at visse væsentlige hensyn til almenhedens interesser respekteres. I lyset af arten af de bygge- og anlægsarbejder og leverancer af varer og tjenesteydelser, der er omfattet af dette direktiv, og deres karakteristika bør sådanne væsentlige hensyn først og fremmest vedrøre medlemsstaternes forsvars- og sikkerhedsinteresser. Dette kan f.eks. være tilfældet, hvis en kontrakts ugyldighed i alvorlig grad ville bringe ikke alene gennemførelsen af det specifikke projekt, som kontrakten tager sigte på, men selve eksistensen af et bredere forsvars- og/eller sikkerhedsprogram, som projektet er en del af, i fare. (74) Det er nødvendigt, at nogle af de tekniske betingelser navnlig vedrørende bekendtgørelser, statistiske opgørelser samt anvendt nomenklatur og betingelser for henvisning til denne nomenklatur ændres, fordi de tekniske krav ændrer sig. Med henblik herpå bør der derfor fastsættes en smidig og hurtig vedtagelsesmåde. (75) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der tillægges Kommissionen ( 18 ). (76) Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at revidere tærskelværdierne for kontrakter ved at tilpasse dem til de i direktiv 2004/17/EF fastlagte tærskelværdier og ændre visse referencenumre i CPV-nomenklaturen og reglerne for henvisning i bekendtgørelserne til bestemte CPV-positioner såvel som reglerne og de tekniske bestemmelser for systemerne til elektronisk modtagelse. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. (77) Når de frister, der normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, i særligt hastende tilfælde ikke kan overholdes, bør Kommissionen have mulighed for at bringe hasteproceduren i artikel 5a, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, i anvendelse til vedtagelse af disse foranstaltninger. (78) I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning ( 19 ) tilskyndes medlemsstaterne til både i egen og Fællesskabets interesse at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne. (79) Kommissionen bør gennemføre en periodisk evaluering af, hvorvidt markedet for forsvarsmateriel fungerer på en åben, gennemskuelig og konkurrencedygtig måde, herunder dette direktivs konsekvenser for markedet, f.eks. for små og mellemstore virksomheders medvirken — ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:







INDHOLD AFSNIT I DEFINITIONER, ANVENDELSESOMRÅDE OG GENERELLE PRINCIPPER Artikel 1 Definitioner Artikel 2 Anvendelsesområde Artikel 3 Blandede kontrakter Artikel 4 Principper for indgåelse af kontrakter AFSNIT II REGLER FOR KONTRAKTER KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 5 Økonomiske aktører Artikel 6 Ordregivende myndigheders eller ordregiveres forpligtelser med hensyn til fortrolighed Artikel 7 Beskyttelse af klassificerede oplysninger KAPITEL II Tærskelværdier, indkøbscentraler og undtagelser Afdeling 1 Tærskelværdier Artikel 8 Tærskelværdier for kontrakter Artikel 9 Metoder til beregning af kontrakters og rammeaftalers anslåede værdi Afdeling 2 Indkøbscentraler Artikel 10 Kontrakter og rammeaftaler indgået af indkøbscentraler Afdeling 3 Kontrakter, der ikke er omfattet af direktivet Artikel 11 Anvendelse af undtagelser Artikel 12 Kontrakter indgået i henhold til internationale regler Artikel 13 Særlige undtagelser Afdeling 4 Særordninger Artikel 14 Reserverede kontrakter KAPITEL III Ordninger gældende for tjenesteydelseskontrakter Artikel 15 Tjenesteydelseskontrakter, der er opført i bilag I Artikel 16 Tjenesteydelseskontrakter, der er opført i bilag II Artikel 17 Blandede kontrakter, der omfatter tjenesteydelser, der er opført i bilag I og II KAPITEL IV Særlige regler vedrørende udbudsdokumenterne Artikel 18 Tekniske specifikationer Artikel 19 Alternative tilbud Artikel 20 Betingelser vedrørende kontraktens udførelse Artikel 21 Underentreprise Artikel 22 Informationssikkerhed Artikel 23 Forsyningssikkerhed Artikel 24 Forpligtelser vedrørende skatter og afgifter, miljøbeskyttelse, bestemmelser om beskyttelse i ansættelsen og arbejdsforhold KAPITEL V Udbudsprocedurer Artikel 25 Gældende udbudsprocedurer Artikel 26 Udbud med forhandling med offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse Artikel 27 Konkurrencepræget dialog Artikel 28 Tilfælde, der kan begrunde anvendelsen af udbud med forhandling uden offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse Artikel 29 Rammeaftaler KAPITEL VI Bestemmelser om offentliggørelse og gennemsigtighed Afdeling 1 Offentliggørelse af bekendtgørelser Artikel 30 Bekendtgørelser Artikel 31 Ikke–obligatorisk offentliggørelse Artikel 32 Udarbejdelse og offentliggørelse af bekendtgørelser Afdeling 2 Frister Artikel 33 Frister for modtagelse af ansøgninger om deltagelse og for modtagelse af tilbud Afdeling 3 Hvilke oplysninger der skal fremsendes, og hvordan de skal fremsendes Artikel 34 Opfordringer til at afgive tilbud, til forhandling eller til dialog Artikel 35 Underretning af ansøgere og tilbudsgivere Afdeling 4 Meddelelser Artikel 36 Regler for kommunikation Afdeling 5 Rapporter Artikel 37 Rapporternes indhold KAPITEL VII Udbudsprocedurens afvikling Afdeling 1 Almindelige bestemmelser Artikel 38 Egnethedsundersøgelse og udvælgelse af deltagere, tildeling af kontrakter Afdeling 2 Kriterier for kvalitativ udvælgelse Artikel 39 Ansøgerens eller tilbudsgiverens personlige forhold Artikel 40 Egnethed til at udøve det pågældende erhverv Artikel 41 Økonomisk og finansiel formåen Artikel 42 Teknisk og/eller faglig formåen Artikel 43 Standarder for kvalitetsstyringssystemer Artikel 44 Miljøstyringsstandarder Artikel 45 Supplerende dokumenter og oplysninger Artikel 46 Officielle lister over godkendte økonomiske aktører og certificering, der foretages af offentligretlige eller privatretlige organer Afdeling 3 Tildeling af kontrakter Artikel 47 Kriterier for tildeling af kontrakter Artikel 48 Anvendelse af elektronisk auktion Artikel 49 Unormalt lave tilbud AFSNIT III REGLER FOR UNDERENTREPRISER KAPITEL I Underentrepriser fra valgte tilbudsgivere, der ikke er ordregivende myndigheder eller ordregivere Artikel 50 Anvendelsesområde Artikel 51 Principper Artikel 52 Tærskelværdier og bestemmelser om offentliggørelse Artikel 53 Kriterier for kvalitativ udvælgelse af underentreprenører KAPITEL II Underentrepriser tildelt af valgte tilbudsgivere, der er ordregivende myndigheder eller ordregivere Artikel 54 Regler AFSNIT IV REGLER FOR KLAGER Artikel 55 Klageprocedurernes anvendelsesområde og adgang til disse procedurer Artikel 56 Krav til klageprocedurerne Artikel 57 Standstill-periode Artikel 58 Undtagelser fra standstill-perioden Artikel 59 Tidsfrister for indgivelse af klage Artikel 60 Retsvirkningen »uden virkning« Artikel 61 Overtrædelser af dette afsnit og alternative sanktioner Artikel 62 Frister Artikel 63 Interventionsmekanisme Artikel 64 Indholdet i en bekendtgørelse til brug for den frivillige ex ante-gennemsigtighed AFSNIT V INDBERETNING AF STATISTISKE OPLYSNINGER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 65 Indberetning af statistiske oplysninger Artikel 66 Indhold af den statistiske opgørelse Artikel 67 Udvalgsprocedure Artikel 68 Justering af tærskelværdierne Artikel 69 Ændringer Artikel 70 Ændring af direktiv 2004/17/EF Artikel 71 Ændring af direktiv 2004/18/EF Artikel 72 Gennemførelse Artikel 73 Gennemgang og rapportering Artikel 74 Ikrafttræden Artikel 75 Adressater BILAG Bilag I Tjenesteydelser omhandlet i artikel 2 og 15 Bilag II Tjenesteydelser omhandlet i artikel 2 og 16 Bilag III Definition af visse tekniske specifikationer omhandlet i artikel 18 Bilag IV Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser omhandlet i artikel 30 Bilag V Oplysninger, der skal angives i bekendtgørelser om underentreprise omhandlet i artikel 52 Bilag VI Karakteristika vedrørende offentliggørelse Bilag VII Registre Bilag VIII Krav til anordninger til elektronisk modtagelse af ansøgninger om deltagelse og tilbud







AFSNIT I

DEFINITIONER, ANVENDELSESOMRÅDE OG GENERELLE PRINCIPPER

Artikel 1

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) »Det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV)« : den referencenomenklatur, der gælder for kontrakter indgået af ordregivende myndigheder eller ordregivere, og som er fastlagt ved forordning (EF) nr. 2195/2002

2) »kontrakter« : gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås skriftligt, jf. artikel 1, stk. 2, litra a), i direktiv 2004/17/EF og artikel 1, stk. 2, litra a), i direktiv 2004/18/EF

3) »bygge- og anlægskontrakter« : kontrakter om enten udførelse eller både projektering og udførelse af arbejder vedrørende en af de i afdeling 45 i CPV omhandlede aktiviteter eller af bygge- og anlægsarbejde eller om udførelse ved et hvilket som helst middel af et bygge- og anlægsarbejde, der svarer til behov præciseret af den ordregivende myndighed eller ordregiveren. Ved »bygge- og anlægsarbejde« forstås resultatet af et sæt bygge- og anlægsaktiviteter bestemt til i sig selv at udfylde en økonomisk eller teknisk funktion

4) »vareindkøbskontrakter« : kontrakter, som ikke er bygge- og anlægskontrakter, og som vedrører køb, leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer. En kontrakt, som vedrører levering af varer, og som accessorisk omfatter monterings- og installationsarbejde, betragtes som en »vareindkøbskontrakt«

5) »tjenesteydelseskontrakter« : kontrakter, som ikke er bygge- og anlægskontrakter eller vareindkøbskontrakter, og som vedrører tjenesteydelser. En kontrakt, der vedrører både varer og tjenesteydelser, betragtes som en »tjenesteydelseskontrakt«, hvis værdien af de pågældende tjenesteydelser overstiger værdien af de varer, kontrakten omfatter. En kontrakt, som vedrører tjenesteydelser, og som kun accessorisk i forhold til kontraktens hovedgenstand omfatter de aktiviteter, der er omhandlet i afdeling 45 i CPV, betragtes som en tjenesteydelseskontrakt

6) »militært materiel« : udstyr specielt udformet eller tilpasset til militære formål og bestemt til brug som våben, ammunition eller krigsmateriel

7) »følsomt materiel«, »følsomme bygge- og anlægsarbejder« og »følsomme tjenesteydelser« : materiel, bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser til sikkerhedsformål, der involverer, kræver og/eller omfatter klassificerede oplysninger

8) »klassificerede oplysninger« : oplysninger eller materiale uanset form, art eller fremsendelsesmetode, som er tildelt et sikkerhedsklassificeringsniveau eller et beskyttelsesniveau, og som af hensyn til den nationale sikkerhed og i overensstemmelse med ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser i den pågældende medlemsstat kræver beskyttelse mod uretmæssig anvendelse, tilintetgørelse, fjernelse, videregivelse, tab eller uautoriserede personers adgang hertil eller andre former for lækage

9) »regering« : den statslige, regionale eller lokale regering i en medlemsstat eller et tredjeland

10) »krise« : enhver situation i en medlemsstat eller et tredjeland, hvor der er indtrådt en skadevoldende begivenhed, hvis omfang klart overstiger omfanget af hverdagens skadevoldende begivenheder, og som i væsentlig grad truer eller indvirker negativt på menneskers liv og helbred eller har en betragtelig indvirkning på ejendomsværdier eller kræver foranstaltninger for at forsyne befolkningen med livsnødvendigheder; endvidere foreligger der en krise, hvis en sådan skadevoldende begivenhed anses for umiddelbart forestående; væbnede konflikter og krige betragtes som kriser i dette direktivs forstand

11) »rammeaftale« : en aftale indgået mellem en eller flere ordregivende myndigheder eller ordregivere og en eller flere økonomiske aktører med det formål at fastsætte vilkårene for de kontrakter, der skal tildeles i løbet af en given periode, især med hensyn til pris og i givet fald påtænkte mængder

12) »elektronisk auktion« : en gentagen proces, hvor nye og lavere priser og/eller nye værdier for visse elementer i tilbuddene præsenteres ad elektronisk vej efter den første fuldstændige vurdering af tilbuddene, således at disse kan klassificeres på grundlag af automatisk behandling. Visse tjenesteydelseskontrakter og visse bygge- og anlægskontrakter, der involverer en intellektuel indsats som f.eks. projektering af bygge- og anlægsarbejder, kan derfor ikke gøres til genstand for elektroniske auktioner

13) »entreprenør«, »leverandør« og »tjenesteyder« : enhver fysisk eller juridisk person og enhver offentlig enhed samt enhver sammenslutning af sådanne personer og/eller organer, som på markedet tilbyder henholdsvis udførelse af bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser

14) »økonomisk aktør« : entreprenør, leverandør eller tjenesteyder. Det anvendes udelukkende for at forenkle teksten

15) »ansøger« : en økonomisk aktør, der har anmodet om en opfordring til at deltage i et begrænset udbud eller et udbud med forhandling eller en konkurrencepræget dialog

16) »tilbudsgiver« : en økonomisk aktør, der har afgivet et tilbud i forbindelse med et begrænset udbud eller et udbud med forhandling eller en konkurrencepræget dialog

17) »ordregivende myndigheder eller ordregivere« : ordregivende myndigheder som omhandlet i artikel 1, stk. 9, i direktiv 2004/18/EF og ordregivere som omhandlet i artikel 2 i direktiv 2004/17/EF

18) »indkøbscentral« : en ordregivende myndighed eller en ordregiver som omhandlet i artikel 1, stk. 9, i direktiv 2004/18/EF og i artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv 2004/17/EF, eller et europæisk offentligt organ, der — rekvirerer leverancer og/eller tjenesteydelser for ordregivende myndigheder eller ordregivere eller — tildeler kontrakter eller indgår rammeaftaler om bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser for ordregivende myndigheder eller ordregivere

19) »begrænsede udbud« : procedurer, som enhver økonomisk aktør kan ansøge om at deltage i, men hvor kun de økonomiske aktører, der af de ordregivende myndigheder eller ordregiverne modtager opfordring dertil, kan afgive tilbud

20) »udbud med forhandling« : procedurer, hvor de ordregivende myndigheder eller ordregiverne henvender sig til økonomiske aktører, som de selv udvælger, med en opfordring og forhandler kontraktens vilkår med en eller flere af disse

21) »konkurrencepræget dialog« : en procedure, som enhver økonomisk aktør kan ansøge om at deltage i, men hvor den ordregivende myndighed eller ordregiveren fører en dialog med de ansøgere, der har fået adgang til at deltage i proceduren, med henblik på at udvikle en eller flere løsninger, der kan opfylde dens behov, og som skal være grundlag for de tilbud, de valgte ansøgere dernæst opfordres til at afgive. Med henblik på anvendelsen af proceduren i første afsnit anses en kontrakt for at være »særligt kompleks«, når den ordregivende myndighed eller ordregiveren — ikke er i stand til i overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, litra b), c) eller d), objektivt at præcisere de tekniske vilkår, der kan opfylde dens behov og formål, og/eller — ikke er i stand til objektivt at præcisere de retlige og/eller finansielle forhold i forbindelse med et projekt

22) »underentreprise« : en gensidigt bebyrdende aftale, der indgås skriftligt mellem en valgt tilbudsgiver for en kontrakt og en eller flere økonomiske aktører med henblik på at opfylde denne kontrakt, og som vedrører bygge- og anlægsarbejder eller levering af varer eller tjenesteydelser

23) »tilknyttede virksomheder« : virksomheder, på hvilke den valgte tilbudsgiver direkte eller indirekte kan øve bestemmende indflydelse, eller virksomheder, der kan øve bestemmende indflydelse på den valgte tilbudsgiver, eller som ligesom den valgte tilbudsgiver er underlagt en anden virksomheds bestemmende indflydelse i kraft af ejendomsret, kapitalinteresser eller reglerne for virksomheden. Der foreligger en formodning om bestemmende indflydelse på en anden virksomhed, når virksomheden direkte eller indirekte: — besidder majoriteten af den ansvarlige kapital i denne virksomhed, eller — besidder majoriteten af de stemmerettigheder, der er knyttet til kapitalandele i virksomheden, eller — kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i virksomhedens administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan

24) »skriftlig(t)« : ethvert udtryk bestående af en helhed af ord eller tal, som kan læses, reproduceres og derefter videresendes. Denne helhed kan omfatte informationer overført og lagret ved hjælp af elektroniske midler

25) »elektronisk« : ved hjælp af et middel, der anvender elektronisk databehandlingsudstyr (herunder digital kompression) og datalagringsudstyr, og hvor data sendes, rutes og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler

26) »livscyklus« : alle tænkelige successive produktfaser, dvs. forskning og udvikling, industriel udvikling, produktion, reparation, modernisering, ændring, vedligeholdelse, logistik, uddannelse, afprøvning, tilbagetrækning og bortskaffelse

27) »forskning og udvikling« : alle aktiviteter omfattende grundforskning, anvendt forskning og eksperimentel udvikling, hvor sidstnævnte kan omfatte tilvejebringelse af teknologidemonstratorer, dvs. anordninger, der viser et nyt koncepts eller en ny teknologis ydeevne i et relevant eller repræsentativt miljø

28) »civile indkøb« : kontrakter, der ikke er omfattet af artikel 2, og som vedrører indkøb af varer, udførelse af bygge- og anlægsarbejder eller levering af tjenesteydelser uden militært sigte til logistiske formål og er indgået i overensstemmelse med vilkårene i artikel 17.

Artikel 2

Anvendelsesområde

Med forbehold af traktatens artikel 30, 45, 46, 55 og 296 finder dette direktiv anvendelse på kontrakter, der tildeles på forsvars- og sikkerhedsområdet, og som vedrører:

a) levering af militært materiel, herunder dele, komponenter og/eller delmontager heraf

b) levering af følsomt materiel, herunder dele, komponenter og/eller delmontager heraf

c) udførelse af bygge- og anlægsarbejder, levering af varer og tjenesteydelser direkte knyttet til det i litra a) og b) anførte materiel for alle elementer i dets livscyklus

d) bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser til specifikt militære formål eller følsomme bygge- og anlægsarbejder og følsomme tjenesteydelser.

Artikel 3

Blandede kontrakter

1. En kontrakt, der vedrører udførelse af bygge- og anlægsarbejder, levering af varer eller tjenesteydelser, der henhører under dette direktiv og delvis under direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF, tildeles i overensstemmelse med nærværende direktiv, forudsat at tildeling af en enkelt kontrakt er berettiget af objektive årsager.

2. Tildelingen af en kontrakt, der vedrører udførelse af bygge- og anlægsarbejder, levering af varer eller tjenesteydelser, der delvis henhører under dette direktiv, og hvor den anden del ikke er omfattet af enten dette direktiv eller af direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF, er ikke omfattet af nærværende direktiv, forudsat at tildeling af en enkelt kontrakt er berettiget af objektive årsager.

3. Afgørelsen om at tildele en enkelt kontrakt kan dog ikke træffes med henblik på at sikre, at kontrakter ikke omfattes af nærværende direktiv eller direktiv 2004/17/EF eller direktiv 2004/18/EF.

Artikel 4

Principper for indgåelse af kontrakter

De ordregivende myndigheder eller ordregiverne overholder principperne om ligebehandling og ikke-forskelsbehandling af økonomiske aktører og handler på en gennemsigtig måde.







AFSNIT II

REGLER FOR KONTRAKTER







KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 5

Økonomiske aktører

1. Ansøgere eller tilbudsgivere, der i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor de er etableret, har ret til at levere den pågældende ydelse, kan ikke afvises alene med den begrundelse, at det i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor kontrakten tildeles, kunne kræves, at de skal være enten en fysisk eller en juridisk person.

Når der er tale om tjenesteydelseskontrakter og bygge- og anlægskontrakter samt om vareindkøbskontrakter, der tillige omfatter tjenesteydelser og/eller monterings- og installationsarbejde, kan det imidlertid forlanges af juridiske personer, at de i ansøgningen om deltagelse eller i tilbuddet opgiver navn og faglige kvalifikationer for de personer, der skal opfylde den pågældende kontrakt.

2. Grupper af økonomiske aktører kan være tilbudsgivere eller ansøgere. I forbindelse med afgivelse af et tilbud eller indgivelse af en ansøgning om deltagelse kan de ordregivende myndigheder eller ordregiverne ikke kræve, at grupper af økonomiske aktører antager en bestemt retlig form, men den udvalgte gruppe kan være nødsaget hertil, når den har fået tildelt kontrakten, i det omfang det er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende opfyldelse af denne.

Artikel 6

Ordregivende myndigheders eller ordregiveres forpligtelser med hensyn til fortrolighed

Med forbehold af bestemmelserne i dette direktiv, navnlig vedrørende forpligtelserne om offentliggørelse af oplysninger om indgåede kontrakter og om meddelelse til ansøgere og tilbudsgivere, som er omhandlet i artikel 30, stk. 3, og artikel 35, og i overensstemmelse med den nationale lovgivning, som den ordregivende myndighed eller ordregiveren er underlagt, navnlig lovgivning vedrørende adgang til oplysninger, må den ordregivende myndighed eller ordregiveren, medmindre andet følger af kontrakten, ikke offentliggøre oplysninger, som de økonomiske aktører har fremsendt, og som de har betegnet som fortrolige; sådanne oplysninger omfatter navnlig tekniske hemmeligheder, forretningshemmeligheder og fortrolige aspekter af tilbud.

Artikel 7

Beskyttelse af klassificerede oplysninger

Ordregivende myndigheder eller ordregivere kan pålægge økonomiske aktører krav om beskyttelse af de klassificerede oplysninger, som de meddeler under hele udbuds- og tildelingsproceduren. De kan også kræve, at disse økonomiske aktører sikrer, at deres underleverandører overholder sådanne krav.







KAPITEL II

Tærskelværdier, indkøbscentraler og undtagelser







Afdeling 1

Tærskelværdier

Artikel 8

Tærskelværdier for kontrakter

Dette direktiv gælder for kontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms svarer til eller overstiger følgende tærskelværdier:

a) ►M4 414 000 EUR ◄ for vareindkøbskontrakter og tjenesteydelseskontrakter

b) ►M4 5 186 000 EUR ◄ for bygge- og anlægskontrakter.

Artikel 9

Metoder til beregning af kontrakters og rammeaftalers anslåede værdi

1. Den anslåede værdi af en kontrakt beregnes på grundlag af det samlede beløb eksklusive moms, som den ordregivende myndighed eller ordregiveren som anslået kan komme til at betale. I denne beregning tages der hensyn til det anslåede samlede beløb, herunder enhver form for optioner og eventuelle forlængelser af kontrakten.

Hvis den ordregivende myndighed eller ordregiveren forudser præmier eller betalinger til ansøgere eller tilbudsgivere, tager den hensyn hertil ved beregning af kontraktens anslåede værdi.

2. Denne anslåede værdi skal være gældende på tidspunktet for afsendelsen af den i artikel 32, stk. 2, omhandlede udbudsbekendtgørelse eller, såfremt der ikke kræves en sådan bekendtgørelse, på det tidspunkt, hvor den ordregivende myndighed eller ordregiveren indleder udbudsproceduren.

3. Et bygge- og anlægsprojekt eller et projekt til indkøb af en vis mængde varer og/eller tjenesteydelser må ikke deles i stort set identiske separate delkontrakter eller på anden måde opdeles med henblik på at udelukke det fra dette direktivs anvendelsesområde.

4. Ved bygge- og anlægskontrakter skal der ved beregning af den anslåede værdi tages hensyn til bygge- og anlægsarbejdets værdi samt den anslåede samlede værdi af de til bygge- og anlægsarbejdets udførelse nødvendige materialer, som stilles til entreprenørens rådighed af de ordregivende myndigheder eller ordregiverne.

5.

a) Når et påtænkt bygge- og anlægsarbejde eller et påtænkt indkøb af tjenesteydelser kan opdeles på en række delkontrakter, der indgås samtidig, skal den anslåede værdi af alle disse delkontrakter tilsammen lægges til grund. Når den samlede værdi af delkontrakterne er lig med eller overstiger tærsklen i artikel 8, finder direktivet anvendelse på tildelingen af hver enkelt delkontrakt. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan dog undlade sådan anvendelse på delkontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms er under 80 000 EUR for tjenesteydelser og 1 000 000 EUR for bygge- og anlægsarbejder, forudsat at den samlede værdi af disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af delkontrakternes samlede værdi.

b) Når et projekt, der tager sigte på at anskaffe ensartede varer, kan give anledning til opdeling på en række delkontrakter, der indgås samtidig, skal den anslåede værdi af alle disse delkontrakter tilsammen lægges til grund for anvendelsen af artikel 8, litra a) og b). Når den samlede værdi af delkontrakterne er lig med eller overstiger tærsklen i artikel 8, finder direktivet anvendelse på indgåelsen af hver enkelt delkontrakt. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan dog undlade at anvende direktivet på delkontrakter, hvis anslåede værdi eksklusive moms er under 80 000 EUR, forudsat at den samlede værdi af disse delkontrakter ikke overstiger 20 % af delkontrakternes samlede værdi.

6. Ved vareindkøbskontrakter om leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer er grundlaget for beregning af kontraktens anslåede værdi:

a) kontraktens anslåede samlede værdi for så vidt angår tidsbegrænsede kontrakter, hvis løbetid er 12 måneder eller derunder, eller kontraktens samlede værdi for så vidt angår tidsbegrænsede kontrakter, hvis løbetid er over 12 måneder, inklusive den anslåede overskydende værdi

b) den månedlige værdi, multipliceret med 48, for så vidt angår tidsubegrænsede kontrakter eller kontrakter, hvis løbetid ikke kan fastsættes nærmere.

7. For vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakter, der indgås med regelmæssige mellemrum, eller som skal fornyes inden for et bestemt tidsrum, beregnes kontraktens anslåede værdi på grundlag af:

a) enten den samlede faktiske værdi af lignende successive kontrakter, der er indgået i løbet af de foregående 12 måneder eller det foregående regnskabsår, så vidt muligt korrigeret for at tage hensyn til forventede ændringer i mængde eller værdi i løbet af de 12 måneder, der følger efter indgåelsen af den oprindelige kontrakt, eller

b) den samlede anslåede værdi af de successive kontrakter, der indgås i løbet af de 12 måneder, der følger efter den første levering, eller i løbet af regnskabsåret, hvis dette er over 12 måneder.

Metoden til beregning af en kontrakts anslåede værdi må ikke vælges med det formål at udelukke kontrakten fra dette direktivs anvendelsesområde.

8. Ved beregningen af den anslåede værdi af tjenesteydelseskontrakter skal der tages hensyn til følgende:

a) i forbindelse med følgende tjenesteydelser: i) forsikringstjenesteydelser: den præmie, der skal betales, og andre former for vederlag ii) kontrakter vedrørende projektering: honorarer, provision samt andre former for vederlag.

b) i forbindelse med tjenesteydelseskontrakter, hvori der ikke er fastsat en samlet pris: i) for tidsbegrænsede kontrakter, hvis de løber i 48 måneder eller derunder: den anslåede samlede værdi for hele løbetiden ii) for tidsubegrænsede kontrakter eller kontrakter, hvis løbetid er over 48 måneder: den månedlige værdi multipliceret med 48.

9. I forbindelse med rammeaftaler skal der tages hensyn til den anslåede maksimumsværdi eksklusive moms af alle de kontrakter, der forventes tildelt inden for hele rammeaftalens løbetid.







Afdeling 2

Indkøbscentraler

Artikel 10

Kontrakter og rammeaftaler indgået af indkøbscentraler

1. Medlemsstaterne kan fastsætte bestemmelser, der giver de ordregivende myndigheder eller ordregiverne mulighed for at rekvirere bygge- og anlægsarbejder, varer og/eller tjenesteydelser gennem indkøbscentraler.

2. De ordregivende myndigheder eller ordregivere, der anskaffer bygge- og anlægsarbejder, varer og/eller tjenesteydelser gennem en indkøbscentral under de i artikel 1, nr. 18, nævnte forudsætninger, anses for at have overholdt bestemmelserne i dette direktiv, forudsat at:

— indkøbscentralen har overholdt dette, eller

— når indkøbscentralen ikke er en ordregivende myndighed eller en ordregiver, de regler vedrørende tildeling af kontrakt, som den har anvendt, opfylder alle bestemmelserne i dette direktiv, og de tildelte kontrakter er omfattet af effektive klageprocedurer svarende til dem, der er fastsat i afsnit IV.







Afdeling 3

Kontrakter, der ikke er omfattet af direktivet

Artikel 11

Anvendelse af undtagelser

Ingen af bestemmelserne, procedurerne, programmerne, aftalerne, ordningerne eller kontrakterne i denne afdeling kan anvendes med henblik på at omgå bestemmelserne i dette direktiv.

Artikel 12

Kontrakter indgået i henhold til internationale regler

Dette direktiv finder ikke anvendelse på kontrakter, som er omfattet af:

a) særlige procedureregler i henhold til en international aftale eller overenskomst mellem en eller flere medlemsstater og et eller flere tredjelande

b) særlige procedureregler i henhold til en international aftale eller overenskomst, der er indgået i forbindelse med udstationering af tropper, og som vedrører en medlemsstats eller et tredjelands virksomheder

c) særlige procedureregler for en international organisation, der indkøber til sine formål, eller på kontrakter, som en medlemsstat skal tildele i overensstemmelse med disse regler.

Artikel 13

Særlige undtagelser

Dette direktiv finder ikke anvendelse på følgende forhold:

a) kontrakter, i forbindelse med hvilke anvendelse af dette direktivs bestemmelser ville indebære, at en medlemsstat skulle meddele oplysninger, hvis videregivelse den anser for værende i strid med sine væsentlige sikkerhedsinteresser

b) kontrakter med henblik på efterretningsvirksomhed

c) kontrakter tildelt inden for rammerne af et samarbejdsprogram baseret på forskning og udvikling, der gennemføres af mindst to medlemsstater i fællesskab med henblik på udvikling af et nyt produkt og, hvor det er relevant, de senere faser af alle eller dele af dette produkts livscyklus. Ved indgåelsen af et sådant samarbejdsprogram mellem medlemsstater alene meddeler de Kommissionen, hvor stor en andel forsknings- og udviklingsudgifterne udgør i forhold til de samlede udgifter til samarbejdsprogrammet, og giver oplysning om aftalen om omkostningsdeling og om andelen af hver enkelt medlemsstats påtænkte indkøb, hvor dette er relevant

d) kontrakter, der indgås i tredjelande herunder med henblik på civile indkøb, og som gennemføres, når der udstationeres styrker uden for Unionens område, hvis operationelle behov kræver, at de indgås med økonomiske aktører i det område, hvor operationerne finder sted

e) tjenesteydelseskontrakter om erhvervelse eller leje, uanset finansieringsform, af jord, eksisterende bygninger eller anden fast ejendom eller vedrørende rettigheder hertil

f) kontrakter, som en regering tildeler en anden regering vedrørende: i) levering af militært materiel eller følsomt materiel eller ii) bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser, der er direkte knyttet til sådant udstyr, eller iii) bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser til specifikt militære formål eller følsomme bygge- og anlægsarbejder og følsomme tjenesteydelser

g) voldgifts- og mæglingstjenesteydelser

h) finansielle tjenesteydelser, bortset fra forsikringstjenesteydelser

i) ansættelseskontrakter

j) tjenesteydelser vedrørende forskning og udvikling, bortset fra dem, hvis udbytte udelukkende tilhører den ordregivende myndighed eller ordregiveren til brug for egen virksomhed, hvis tjenesteydelsen i fuldt omfang betales af den ordregivende myndighed eller ordregiveren.







Afdeling 4

Særordninger

Artikel 14

Reserverede kontrakter

Medlemsstaterne kan lade udbudsprocedurer for kontrakter være forbeholdt beskyttede værksteder eller beslutte, at de udføres i forbindelse med programmer for beskyttet beskæftigelse, når flertallet af de berørte arbejdstagere er handicappede, som på grund af arten eller omfanget af deres handicap ikke kan udøve erhvervsmæssig beskæftigelse på normale vilkår.

Udbudsbekendtgørelsen skal indeholde oplysning herom.







KAPITEL III

Ordninger gældende for tjenesteydelseskontrakter

Artikel 15

Tjenesteydelseskontrakter, der er opført i bilag I

Kontrakter, der vedrører de af artikel 2 omfattede tjenesteydelser, der er opført i bilag I, indgås i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 18-54.

Artikel 16

Tjenesteydelseskontrakter, der er opført i bilag II

Kontrakter, der vedrører de af artikel 2 omfattede tjenesteydelser, der er opført i bilag II, er udelukkende underlagt artikel 18 og artikel 30, stk. 3.

Artikel 17

Blandede kontrakter, der omfatter tjenesteydelser, der er opført i bilag I og II

Kontrakter, der vedrører de af artikel 2 omfattede tjenesteydelser, der er anført både i bilag I og i bilag II, indgås i overensstemmelse med artikel 18-54, hvis værdien af de i bilag I anførte tjenesteydelser er større end værdien af de i bilag II anførte tjenesteydelser. I andre tilfælde indgås kontrakterne i overensstemmelse med artikel 18 og artikel 30, stk. 3.







KAPITEL IV

Særlige regler vedrørende udbudsdokumenterne

Artikel 18

Tekniske specifikationer

1. De tekniske specifikationer som defineret i punkt 1 i bilag III anføres i udbudsdokumenterne (udbudsbekendtgørelsen, udbudsbetingelserne, beskrivende dokumenter eller supplerende dokumenter).

2. De tekniske specifikationer skal give tilbudsgiverne lige muligheder, og de må ikke bevirke, at der skabes ubegrundede hindringer for konkurrence med hensyn til kontrakter.

3. Uden at det berører hverken de retligt bindende nationale tekniske forskrifter (herunder dem, der vedrører produktsikkerhed) eller de tekniske krav, som medlemsstaten skal opfylde i henhold til internationale standardiseringsaftaler for at garantere den interoperabilitet, der kræves i disse aftaler, og forudsat, at de er forenelige med fællesskabsretten, affattes de tekniske specifikationer:

a) enten ved henvisning til tekniske specifikationer som angivet i bilag III og, i nævnte rækkefølge, ved henvisning til: — nationale civile standarder til gennemførelse af europæiske standarder — europæiske tekniske godkendelser — fælles civile tekniske specifikationer — nationale civile standarder til gennemførelse af internationale standarder — andre internationale civile standarder — andre tekniske referencer udarbejdet af europæiske standardiseringsorganer, eller, når sådanne ikke eksisterer, andre nationale civile standarder, nationale tekniske godkendelser eller nationale tekniske specifikationer for projektering, beregning og udførelse af bygge- og anlægsarbejder og anvendelse af varer — civile tekniske specifikationer, der stammer fra industrien og er almindeligt anerkendte af den, eller — de i bilag III, punkt 3, definerede nationale »forsvarsstandarder« og forsvarsmaterielspecifikationer, der svarer til disse standarder. Hver henvisning skal efterfølges af udtrykket »eller tilsvarende«

b) eller som en angivelse af funktionsdygtighed eller funktionelle krav: sådanne angivelser kan omfatte miljøegenskaber. De skal imidlertid være så præcise, at tilbudsgiverne kan identificere kontraktens genstand og de ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan tildele kontrakten

c) eller som en angivelse af funktionsdygtighed eller funktionelle krav, jf. litra b), idet der som et middel til formodning om overensstemmelse med denne funktionsdygtighed eller disse krav henvises til specifikationerne i litra a)

d) eller ved henvisning til specifikationerne i litra a) for så vidt angår visse karakteristika og til funktionsdygtigheden eller de funktionelle krav i litra b) for så vidt angår andre karakteristika.

4. Når de ordregivende myndigheder eller ordregiverne benytter muligheden for at henvise til de specifikationer, der er omhandlet i stk. 3, litra a), kan de ikke afvise et tilbud med den begrundelse, at de tilbudte varer og tjenesteydelser ikke er i overensstemmelse med de specifikationer, som de har henvist til, hvis tilbudsgiveren i sit tilbud godtgør på passende måde til den ordregivende myndigheds eller ordregiverens tilfredshed, at de løsninger, den pågældende tilbyder, på tilsvarende måde opfylder de krav, der er fastsat i de pågældende tekniske specifikationer.

En passende måde kan være teknisk dokumentation fra producenten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

5. Når de ordregivende myndigheder eller ordregiverne benytter sig af den mulighed, der er omhandlet i stk. 3, for at fastsætte specifikationer i form af funktionsdygtighed eller funktionelle krav, kan de ikke afvise et tilbud om bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser, der er i overensstemmelse med en national standard til gennemførelse af en europæisk standard, en europæisk teknisk godkendelse, en fælles teknisk specifikation, en international standard eller en teknisk reference udarbejdet af et europæisk standardiseringsorgan, hvis disse specifikationer tager sigte på at dække de funktionelle krav eller krav til funktionsdygtighed, som de har fastsat.

Tilbudsgiveren skal i sit tilbud på en passende måde godtgøre til den ordregivende myndigheds eller ordregiverens tilfredshed, at bygge- og anlægsarbejderne, varerne eller tjenesteydelserne i overensstemmelse med standarden opfylder den ordregivende myndigheds eller ordregiverens krav til funktionsdygtighed og funktionelle krav.

En passende måde kan være teknisk dokumentation fra producenten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

6. Når de ordregivende myndigheder eller ordregiverne fastsætter miljøegenskaber i form af funktionsdygtighed eller funktionelle krav som omhandlet i stk. 3, litra b), kan de anvende detaljerede specifikationer eller om nødvendigt dele heraf som fastlagt i de europæiske og (multi)nationale miljømærker eller ethvert andet miljømærke, forudsat:

— at de er egnede til at definere egenskaberne ved de varer eller ydelser, som kontrakten handler om

— at kravene til mærket er udviklet på grundlag af videnskabelig information

— at miljømærkerne vedtages gennem en proces, i hvilken alle interessenter, såsom regeringsorganer, forbrugere, fabrikanter, detailhandlere og miljøorganisationer, kan deltage, og

— at de er tilgængelige for alle interesserede parter.

De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan angive, at de varer eller tjenesteydelser, der er forsynet med et miljømærke, anses for at opfylde de tekniske specifikationer, der er fastlagt i udbudsbetingelserne; de skal acceptere enhver anden passende dokumentation, såsom teknisk dokumentation fra fabrikanten eller en prøvningsrapport fra et anerkendt organ.

7. Ved »anerkendte organer« som omhandlet i denne artikel forstås prøvningslaboratorier, kalibreringslaboratorier og inspektions- og certificeringsorganer, som opfylder gældende europæiske standarder.

De ordregivende myndigheder eller ordregiverne accepterer attester fra anerkendte organer i andre medlemsstater.

8. Medmindre kontraktens genstand gør det berettiget, må de tekniske specifikationer ikke angive et bestemt fabrikat, en bestemt oprindelse eller en bestemt fremstillingsproces, og de må ikke henvise til et bestemt mærke, et bestemt patent eller en bestemt type, til en bestemt oprindelse eller til en bestemt produktion med det resultat, at visse virksomheder eller varer favoriseres eller elimineres. En sådan angivelse eller henvisning er undtagelsesvis tilladt, hvis en tilstrækkelig nøjagtig og forståelig beskrivelse af kontraktens genstand ikke kan lade sig gøre ved anvendelse af stk. 3 og 4; en sådan angivelse eller henvisning skal efterfølges af udtrykket »eller tilsvarende«.

Artikel 19

Alternative tilbud

1. Når kriteriet for tildeling er det økonomisk mest fordelagtige tilbud, kan de ordregivende myndigheder eller ordregiverne give tilbudsgiverne tilladelse til at præsentere alternative tilbud.

2. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne skal i udbudsbekendtgørelsen angive, om de tillader alternative tilbud eller ej. Hvis dette ikke er angivet, vil alternative tilbud ikke være tilladt.

3. De ordregivende myndigheder eller ordregiverne, der tillader alternative tilbud, angiver i udbudsbetingelserne, hvilke mindstekrav alternative tilbud skal opfylde, og hvilke specifikke krav der stilles til deres indgivelse.

De tager kun de alternative tilbud i betragtning, som opfylder de krævede minimumskrav.

4. I udbudsprocedurerne for vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakter kan ordregivende myndigheder eller ordregivere, der har givet tilladelse til alternative tilbud, ikke afvise et alternativt tilbud alene med den begrundelse, at der, såfremt det antages, enten vil blive tale om en tjenesteydelseskontrakt i stedet for en vareindkøbskontrakt eller omvendt.

Artikel 20

Betingelser vedrørende kontraktens udførelse

De ordregivende myndigheder eller ordregiverne kan fastsætte særlige betingelser vedrørende kontraktens udførelse, hvis disse er forenelige med fællesskabsretten, og de er nævnt i udbudsdokumenterne (udbudsbekendtgørelsen, udbudsbetingelserne, beskrivende dokumenter eller supplerende dokumenter). Disse betingelser kan navnlig vedrøre underentreprise eller varetagelse af sikkerheden af klassificerede oplysninger og forsyningssikkerheden som krævet af den ordregivende myndighed eller ordregiveren i overensstemmelse med artikel 21, 22 og 23 eller inddragelse af miljøhensyn eller sociale hensyn.

Artikel 21

Underentreprise

1. Det står den valgte tilbudsgiver frit at udvælge sine underentreprenører til alle underentrepriser, der ikke er omfattet af kravene i stk. 3 og 4, og tilbudsgiveren kan især ikke forpligtes til at forskelsbehandle mulige underentreprenører på grundlag af nationalitet.

2. Den ordregivende myndighed eller ordregiveren kan anmode eller kan af en medlemsstat forpligtes til at anmode tilbudsgiveren om:

— i tilbuddet at angive, hvilke dele af en kontrakt han har til hensigt at give i underentreprise til tredjemand, samt hvilke underentreprenører han foreslår, og/eller

— at oplyse om enhver ændring på underentreprenørniveau under kontraktens udførelse.

3. Den ordregivende myndighed eller ordregiveren kan forpligte eller kan af en medlemsstat pålægges at forpligte den valgte tilbudsgiver til at anvende bestemmelserne i afsnit III på alle eller visse underentrepriser, som den valgte tilbudsgiver har til hensigt at give til tredjemand.

4. Medlemsstaterne kan bestemme, at den ordregivende myndighed eller ordregiveren kan anmode eller kan forpligtes til at anmode den valgte tilbudsgiver om at give en del af kontrakten i underentreprise til tredjemand. Den ordregivende myndighed eller ordregiver, der pålægger sådanne underentrepriser, skal anføre denne mindsteandel i form af en værdiramme, der består af mindste og største procentdel. Den største procentdel må ikke overstige 30 % af kontraktens værdi. En sådan ramme skal stå i forhold til kontraktens genstand og værdi samt arten af den erhvervssektor, det drejer sig om, herunder konkurrenceniveauet på det pågældende marked og den pågældende industribases relevante tekniske formåen.

En hvilken som helst procentdel af underentrepriser, der falder inden for den værdiramme, som den ordregivende myndighed eller ordregiveren har anført, anses at opfylde kravene i dette stykke til underentrepriser.

Tilbudsgiverne kan foreslå at give en andel af den totale værdi i underentreprise, der ligger over den ramme, som den ordregivende myndighed eller ordregiveren kræver.

Den ordregivende myndighed eller ordregiveren skal anmode tilbudsgiverne om i deres tilbud at specificere, hvilken del eller hvilke dele af deres tilbud de har til hensigt at give i underentrepris