1992R0479 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 479/92
af 25. februar 1992
om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og
samordnet praksis mellem linjerederier (konsortier)
(EFT L 55 af 29.2.1992, s. 3)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsforordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 L 1 1 4.1.2003
Ændret ved:
►A1Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 479/92
af 25. februar 1992
om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier
af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem linjerederier
(konsortier)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det EuropæiskeØkonomiske Fællesskab, særlig artikel 87,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (
1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Traktatens artikel 85, stk. 1, kan i henhold til artikel 85, stk. 3, erklæres
uanvendelige på kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis,
som opfylder de i artikel 85, stk. 3, nævnte betingelser;
de nærmere regler for anvendelsen af Traktatens artikel 85, stk. 3, skal
i henhold til artikel 87 fastsættes ved forordning; i henhold til artikel
87, stk. 2, litra b), skal en sådan forordning fastlægge de nærmere
retningslinjer for anvendelsen af artikel 85, stk. 3, under hensyntagentil nødvendigheden af dels at sikre et effektivt tilsyn, dels at forenkleden administrative kontrol mest muligt; i henhold til artikel 87, stk. 2,litra d), skal en sådan forordning fastlægge opgavefordelingen mellemKommissionen og Domstolen;
linjeskibsfart er en kapitalintensiv branche; den øgede brug af contai-
nere har gjort behovet for samarbejde og rationalisering merepåtrængende; det er nødvendigt for medlemsstaternes skibsfartssektorer
at kunne opnå stordriftsfordele for at kunne klare sig i konkurrencen på
det internationale linjeskibsfartsmarked;
fællesaftaler mellem linjerederier, der indgåsmed det formål at ratio-
nalisere deres farter gennem tekniske, driftsmæssige og/eller
kommercielle arrangementer (i skibsfartssektoren betegnet som konsor-tier), kan bidrage til at øge produktiviteten inden forlinjetransportydelser og fremme den tekniske og økonomiske udvikling;
søtransport er af stor betydning for udviklingen i handelen i Fælles-
skabet, og konsortieaftaler kan spille en vigtig rolle i den forbindelseunder hensyn til den internationale linjeskibsfarts særlige forhold;
legaliseringen af disse aftaler bidrager positivt til at forbedre konkur-
renceevnen inden for Fællesskabets søtransportsektor;
brugerne af de transportydelser, konsortierne tilbyder, kan få andel i
fordelene ved forbedringerne i produktiviteten og ydelserne i form af
bl.a. regelmæssig besejling, omkostningsbesparelser i kraft af en højerekapacitetsudnyttelse, bedre servicekvalitet som følge af brug af bedrefartøjer og udstyr;
Kommissionen bør bemyndiges til ved en forordning at erklære, at
Traktatens artikel 85, stk. 1, ikke finder anvendelse på visse kategorieraf konsortieaftaler, herunder vedtagelser og samordnet praksis, såledesat virksomhederne får lettere adgang til at samarbejde under former,der er økonomisk hensigtsmæssige og ikke har skadelige virkninger
for konkurrencen;
Kommissionen bør være i stand til i et nært og løbende samarbejde
med medlemsstaternes kompetente myndigheder at foretage en klar1992R0479 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 167 af 10. 7. 1990, s. 9.
(2) EFT nr. C 305 af 25. 11. 1991, s. 39.
(3) EFT nr. C 69 af 18. 3. 1991, s. 16.
▼B
afgrænsning af anvendelsesområdet for disse fritagelser og de dertil
knyttede betingelser;
konsortier inden for linjeskibsfart er en særlig, kompleks form for joint
ventures; der findes en lang række forskellige former for konsortieaf-taler, der er indgået under forskellige omstændigheder; der foretageshyppigt ændringer i konsortieaftalernes anvendelsesområde, deltagere,indhold eller bestemmelser;
Kommissionen bør derfor have beføjelse til til enhver tid at fastsætte,
for hvilke konsortier gruppefritagelsen gælder;
for at sikre, at alle betingelserne i Traktatens artikel 85, stk. 3, er
opfyldt, bør der til gruppefritagelsen knyttes betingelser, som navnlig
skal sikre, at afskiberne får en rimelig andel af fordelene, og at konkur-rencen ikke udelukkes;
i henhold til artikel 11, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 af
22. december 1986 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for
anvendelsen af Traktatens artikel 85 og 86 på søtransport (
1) kan
Kommissionen træffe bestemmelse om, at en beslutning vedtaget ihenhold til Traktatens artikel 85, stk. 3, finder anvendelse med tilbage-virkende kraft; det er ønskeligt, at Kommissionen bemyndiges til ved
forordning at træffe tilsvarende bestemmelser;
der bør ikke fastsættes pligt til at anmelde de aftaler, vedtagelser og
former for samordnet praksis, der falder inden for denne forordningsanvendelsesområde, idet det først og fremmest må være virksomhe-dernes eget ansvar at sikre, at de overholder konkurrencereglerne, og
specielt de vilkår, der fastsættes i den forordning, som Kommissionen
skal udstede i henhold til nærværende forordning;
en aftale kan ikke være fritaget, hvisbetingels erne i Traktatensartikel
85, stk. 3, ikke er opfyldt; Kommissionen bør derfor have bemyndi-
gelse til at træffe de fornødne foranstaltninger, når en aftale viser sig
at have virkninger, som er uforenelige med Traktatens artikel 85, stk.3; Kommissionen bør kunne rette forudgående henstillinger til parterneog derefter træffe beslutninger —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Med forbehold af forordning (EØF) nr. 4056/86 kan Kommission-
en ved forordning og i overensstemmelse med traktatens artikel 85, stk.
3, erklære, at artikel 85, stk. 1, ikke finder anvendelse på kategorier af
aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for sammenslutningeraf virksomheder og former for samordnet praksis mellem linjerederiermed henblik på at fremme og indlede et samarbejde i forbindelse medfælles søtransportdrift med det formål at rationalisere deres farter
gennem tekniske, driftsmæssige og/eller kommercielle arrangementer,
med undtagelse af prisfastsættelse (konsortier).
2. Den forordning, der vedtages i henhold til stk. 1, skal definere,
hvilke kategorier af aftaler, vedtagelser og former for samordnetpraksis den finder anvendelse på, og fastsætte de nærmere betingelser
og vilkår, hvorunder de i henhold til traktatensartikel 85, s tk. 3, kan
anses at være fritaget for forbuddet i stk. 1 i samme artikel.
Artikel 2
1. Den forordning, der vedtagesi medfør af artikel 1, gælder i fem
år, regnet fra ikrafttrædelsesdatoen.
2. Den kan ophæves eller ændres, såfremt der er sket ændringer i en
eller flere af de omstændigheder, der dannede grundlag for dens vedta-gelse.1992R0479 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 3
(1) EFT nr. L 378 af 31. 12. 1986, s. 4.
▼B
Artikel 3
Den forordning, der vedtagesi medfør af artikel 1, kan indeholde en
bestemmelse om, at den finder anvendelse med tilbagevirkende kraft
på aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der eksisterede
på datoen for forordningens ikrafttrædelse, forudsat at de opfylder de iforordningen fastsatte betingelser.
Artikel 3a
En forordning i henhold til artikel 1 kan fastsætte, at forbuddet i trak-
tatens artikel 85, stk. 1, i den i forordningen fastsatte periode ikkegælder for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som alleredebestår på tiltrædelsestidspunktet og som artikel 85, stk. 1, finder anven-
delse på som følge af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, men
som ikke opfylder betingelserne i artikel 85, stk. 3. Denne artikelgælder ikke for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som alleredeer omfattet af EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, på tiltrædelsestidspunktet.
Artikel 4
Inden Kommissionen vedtager sin forordning, skal den offentliggøre et
forordningsudkast, således at alle berørte personer og organisationer får
lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger hertil inden for en
rimelig frist, som fastsættes af Kommissionen, men som ikke kanvære mindre end en måned.
Artikel 5
Inden Kommissionen offentliggør forordningsudkastet, og inden den
vedtager forordningen, skal den høre det rådgivende udvalg omhandleti artikel 14 i Rådetsforordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002
om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og
82 (
1).
Artikel 7
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentlig-gørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1992R0479 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 4
(1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1.▼A1
▼B
▼M1
▼B