1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 4056/86
af 22. december 1986
om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 på
søtransport
(EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1 Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 L 1 1 4.1.2003
Ændret ved:
►A1 Tiltrædelsesakt for Østrig, Finland og Sverige C 241 21 29.8.1994
(tilpasset ved Rådets beslutning 95/1/EF, Euratom, EKSF) L 1 1 1.1.1995
►A2 Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, RepublikkenLitauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, RepublikkenPolens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelseog tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-
iske UnionL 236 33 23.9.2003
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 117 af 5.5.1988, s. 34 (4056/86)
NB: I denne konsoliderede udgave forekommer henvisninger til den europæiske regningsenhed og/eller ecuen. Begge skal fra
den 1. januar 1999 forstås som henvisninger til euroen — Rådets forordning (EØF) nr. 3308/80 (EFT L 345 af 20.12.1980,s. 1) og Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 (EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1).
▼B
RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 4056/86
af 22. december 1986
om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af
traktatens artikel 85 og 86 på søtransport
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-miske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2 og artikel 87,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg (2), og
ud fra følgende betragtninger:Konkurrencereglerne udgør en del af de almindelige bestemmelser i
traktaten, som ligeledes gælder for søtransport; de nærmere retnings-linjer for anvendelsen af disse bestemmelser findes i traktatens kapitelvedrørende konkurrencereglerne eller skal fastsættes i henhold til de
deri fastlagte procedurer;
i medfør af Rådets forordning nr. 141 (
3) finder Rådets forordning nr.
17 (4) ikke anvendelse på transport, medens Rådets forordning (EØF)
nr. 1017/68 (5) kun finder anvendelse på transport på landjorden;
Kommissionen har således i øjeblikket ingen midler til direkte atbehandle tilfælde af formodet overtrædelse af artikel 85 og 86 inden
for søtransportsektoren; den har heller ikke de nødvendige beslutnings-
og sanktionsbeføjelser til selv at standse de overtrædelser, den konsta-terer;
dette forhold gør det nødvendigt, at der udstedes en forordning om
anvendelse af konkurrencereglerne på søtransport; Rådets forordning(EØF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation
eller tiltrædelse af De forenede Nationers konvention om en kodeks
for linjekonferencer (
6)►C1 vil medføre, at kodeksen bliver anvendt
på en lang række ◄ konferencer, som besejler havne i Fællesskabet;
der skal i den forordning om anvendelse af konkurrencebestemmelsernepå søtransport, som er forudset i den sidste betragtning i forordning(EØF) nr. 954/79, skal tage hensyn til vedtagelsen af nævnte kodeks
for så vidt angår de konferencer, der falder ind under kodeksen, bør
forordningen supplere eller præcisere denne;
det forekommer ønskeligt ikke at lade trampfart være omfattet af denne
forordning; fragtraterne for disse farter forhandles under alle omstæn-digheder hver gang frit på grundlag af udbud og efterspørgsel;
en sådan forordning skal tilgodese to hensyn, dels behovet for at der
fastsættes gennemførelsesbestemmelser, ved hjælp af hvilke Kommis-
sionen kan sikre, at konkurrencen ikke på utilbørlig vis fordrejes
inden for det fælles marked, dels behovet for at undgå en for vidt-gående regulering af den pågældende sektor;
denne forordning skal præcisere anvendelsesområdet for bestemmel-
serne i traktatens artikel 85 og 86 under hensyntagen til søtransportens►
C1 særlige forhold; der er ◄ mulighed for, at handelen mellem
medlemsstater påvirkes, når disse aftaler eller misbrug vedrører interna-
tional søtransport — herunder transport inden for Fællesskabet — til ogfra havne i Fællesskabet; sådanne aftaler og sådant misbrug kan få1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 178, og
EFT nr. C 255 af 13. 10. 1986, s. 169.
(2) EFT nr. C 77 af 21. 3. 1983, s. 13, og
EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985, s. 31.
(3) EFT nr. 124 af 28. 11. 1962, s. 2751/62.
(4) EFT nr. 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.
(5) EFT nr. L 175 af 23. 7. 1968, s. 1.
(6) EFT nr. L 121 af 17. 5. 1979, s. 1.
▼B
indflydelse på konkurrencen, dels mellem havnene i forskellige
medlemsstater ved at ændre deres respektive bagland, dels mellem deaktiviteter, der foregår inden for disse havnes bagland, og kan således
forstyrre samhandelen inden for Fællesskabet;
visse former for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis af teknisk
karakter kan fritages fra forbudet mod restriktive aftaler, fordi de gene-relt ikke er konkurrencebegrænsende;
det er hensigtsmæssigt at fastsætte regler for gruppefritagelser for linje-
konferencer; linjekonferencerne har en stabiliserende rolle, der kan give
afskiberne en garanti for pålidelige tjenesteydelser; de bidrager lige-ledes til at sikre et tilstrækkeligt stort udbud af regelmæssige ogfyldestgørende søtransportydelser, hvor der på rimelig vis tages hensyntil brugernes interesser; disse resultater kan ikke opnås uden det samar-bejde, der finder sted mellem rederierne inden for nævnte
linjekonferencer vedrørende takster og eventuelt udbud af ledig kapa-
citet eller fordeling af de godsmængder, der skal transporteres, ellerendog af indtægterne; i de fleste tilfælde er konferencerne udsat for eneffektiv konkurrence både fra linjerederier, som ikke deltager i konfe-rencerne, og fra tramprederier samt i visse tilfælde fra andretransportformer; desuden udøver flådernes mobilitet, som er kendeteg-
nende for udbudsstrukturen inden for søtransportområdet, et stadigt
konkurrencemæssigt pres på konferencerne, som normalt ikke harmulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af depågældende søtransportydelser;
for at forhindre fremgangsmåder fra konferencernes side, som er ufor-
enelige med traktatens artikel 85, stk. 3, bør der imidlertid til denne
fritagelse knyttes visse betingelser og forpligtelser;
betingelserne skal forhindre, at konferencerne foretager konkurrencebe-
grænsninger, som ikke er uomgængeligt nødvendige for at nå de mål,som er begrundelsen for, at der indrømmes en fritagelse; til detteformål må konferencerne ikke for samme befragtningsforhold anvende
differentierende transportpriser og -vilkår udelukkende på baggrund af
de transporterede produkters oprindelsesland eller bestemmelsessted ogsåledes fremkalde omlægninger i samhandelen inden for Fællesskabet,som er til skade for visse havne, afskibere, transportvirksomheder ellertransportområdets støtteerhverv; loyalitetsaftaler bør ligeledes kuntillades efter retningslinjer, som ikke ensidigt begrænser brugernes
frihed og således konkurrencen inden for transportsektoren, dog uden
at dette indskrænker konferencens ret til at skride ind over for dem,der på urimelig vis unddrager sig den loyalitetsforpligtelse, som erforudsætningen for de rabatter, nedsatte fragtrater eller provisionsbeløb,som konferencen har indrømmet dem; brugerne bør frit kunne vælge,
hvilke virksomheder de ønsker at benytte til transport på landjorden
eller til at præstere tjenesteydelser ved kajen, som ikke er omfattet affragtprisen eller de afgifter, der er aftalt med rederiet;
der bør ligeledes knyttes visse forpligtelser til fritagelsen; i denne
henseende skal brugerne til enhver tid kunne få oplysning om de trans-portpriser og -betingelser, som konferencens medlemmer anvender, idet
transport ad landjorden, som foretages af søtransportvirksomheder, dog
stadig falder ind under forordning nr. (EØF) 1017/68; der bør fastsættesregler om, at voldgiftskendelser og henstillinger fra forligsinstitutioner,som parterne har accepteret, øjeblikkelig meddeles til Kommissionen,således at denne kan kontrollere, at de ikke fritager konferencerne for
de betingelser, der er fastsat i nævnte forordning, og at de således ikke
overtræder bestemmelserne i artikel 85 og 86;
konsultationer mellem brugerne eller deres sammenslutninger på den
ene side og konferencerne på den anden side vil kunne sikre, atsøtransporten fungerer mere effektivt, samtidig med at der i højeregrad tages hensyn til brugernes behov; følgelig bør visse former for
praksis, som kunne blive resultatet af disse konsultationer, fritages;
fritagelse kan ikke opnås hvis de i artikel 85, stk. 3, nævnte betingelser
ikke er opfyldt; Kommissionen skal derfor have mulighed for at træffeegnede foranstaltninger, såfremt det måtte vise sig, at en aftale ellersamordnet praksis på grund af særlige omstændigheder medfører vissevirkninger, der er uforenelige med artikel 85, stk. 3; på grund af den1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
særlige rolle, som linjekonferencerne spiller for søtransport i fast linje-
fart, må Kommissionen skride gradvis til værks og afpasse sineforanstaltninger efter forholdene; den bør derfor have mulighed for
først at rette henstillinger for så dernæst at træffe beslutninger;
den ugyldighed, der ifølge artikel 85, stk. 2, indtræder umiddelbart,
gælder for aftaler eller vedtagelser, der som følge af deres diskrimine-
rende karakter eller lignende ikke kan indrømmes fritagelse i henholdtil artikel 85, stk. 3, kun med hensyn til de elementer i aftalen, somrammes af forbudet i artikel 85, stk. 1, og finder kun anvendelse påaftalen som helhed, såfremt disse elementer ikke synes at kunne
udskilles fra den pågældende aftale; Kommissionen skal således,
dersom den konstaterer en overtrædelse af fritagelsen, præcisere, hvilkeelementer i aftalen der rammes af forbudet, og som derfor er uden rets-virkning, eller også angive grundene til, at disse elementer ikke kanudskilles fra resten af aftalen, således at denne som helhed er ugyldig;
på baggrund af de særlige træk ved international søtransport bør der
tages hensyn til, at anvendelsen af denne forordning på visse aftalereller fremgangsmåder kan føre til konflikter med lovbestemmelser i
visse tredjelande og få skadelige følger for Fællesskabets betydelige
handelsmæssige og søfartsmæssige interesser; Kommissionen børkonsultere eller, hvis nødvendigt og bemyndiget af Rådet, forhandlemed de pågældende tredjelande i overensstemmelse med Fællesskabetssøtransportpolitik;
denne forordning skal fastsætte de procedurer samt beslutnings- og
sanktionsbeføjelser, der er nødvendige for at sikre overholdelsen af dei artikel 85, stk. 1, og artikel 86 fastsatte forbud samt af betingelserne
for anvendelse af artikel 85, stk. 3;
der bør i denne forbindelse tages hensyn til procedurebestemmelserne i
forordning (EØF) nr. 1017/68, der finder anvendelse på transport på
landjorden, og hvori der tages visse forhold i betragtning, der gør sig
særlig gældende for transportvirksomhed som helhed;
navnlig i betragtning af de særlige aspekter ved søtransport er det først
og fremmest virksomhedernes opgave at sikre, at deres aftaler, vedta-gelser eller samordnede praksis er i overensstemmelse medkonkurrencereglerne, og det er derfor ikke nødvendigt at pålægge demen forpligtelse til at anmelde dem til Kommissionen;
virksomhederne kan imidlertid i visse tilfælde nære et ønske om at få
en forsikring fra Kommissionen om, at aftalerne, vedtagelserne ellerden samordnede praksis er i overensstemmelse med gældende bestem-
melser; der bør derfor med hensyn hertil fastsættes en forenklet
procedure —
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING FORORDNING:
AFSNIT I
Artikel 1
Forordningens formål og anvendelsesområde
1. I denne forordning fastlægges de nærmere retningslinjer for
anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 på søtransport.
2. Den finder kun anvendelse på international søtransport til og fra
en eller flere havne i Fællesskabet bortset fra trampfart.
3. I denne forordning forstås ved:
a) »trampfart«: transport af varer som massegods eller ►C1 stykgods
(break-bulk )◄ med skib, som er bortfragtet helt eller delvis til en
eller flere afskibere på grundlag af en rejsebefragtning eller tidsbe-
fragtning eller en anden form for aftale i ikke-regelmæssig og/ellerikke forud meddelt fart, når fragtraterne i hvert enkelt tilfældeforhandles frit på grundlag af udbud og efterspørgsel.
b) »linjekonference eller konference«: en gruppe på to eller flere linje-
rederier, som driver international linjefart med godsbefordring i en1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 4
▼B
eller flere bestemte ruter inden for et fastsat geografisk område, og
som har en aftale eller ordning, hvorefter virksomheden drives ihenhold til ensartede eller fælles fragtrater og andre aftalte vilkår
for sådan rutefart;
c) »transportbrugere«: et foretagende (f.eks. afskibere, ladningsmodta-
gere, speditører) for så vidt det har indgået eller agter at indgå enordning af kontraktmæssig eller anden art med en konference eller
et linjerederi med henblik på befordring af gods, eller en sammen-
slutning af afskibere.
Artikel 2
Tekniske aftaler
1. Det i traktatens artikel 85, stk. 1, fastsatte forbud gælder ikke for
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som udelukkende har tilformål og til følge at gennemføre tekniske forbedringer eller samar-bejde af teknisk karakter:
a) ved opstilling eller ensartet anvendelse af normer eller typer for
skibe og andre transportmidler, udstyr, forsyninger og faste anlæg;
b) ved udveksling eller fælles anvendelse af skibe, lastrum eller »slots«
og andre transportmidler, besætning, udstyr og faste anlæg tilgennemførelse af transporter;
c) ved tilrettelæggelse og gennemførelse af successiv eller supplerende
transport med skib samt fastsættelse og anvendelse af totalpriser og
-vilkår for sådan transport;
d) ved samordning af fartplaner for transporter ad forbindelsesruter;
e) ved samling af enkeltstykforsendelser;
f) ved opstilling eller anvendelse af ensartede regler for transportstruk-
turen og de betingelser, der gælder for anvendelse af fragtrater.
2. Kommissionen forelægger om nødvendigt Rådet forslag til
ændring af fortegnelsen i stk. 1.
Artikel 3
Fritagelse for så vidt angår aftaler mellem linjerederier
Aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem alle eller nogle af en
eller flere linjekonferencers medlemmer om fastsættelse af priser ogtransportbetingelser, hvorved der tilstræbes et eller flere af følgendemål:
a) at samordne fartplaner eller tidspunkter for afsejling eller anløb;
b) at bestemme hyppigheden af afsejlinger eller anløb;
c) at samordne eller fordele afsejlingerne eller anløbene mellem konfe-
rencens medlemmer;
d) at regulere den transportkapacitet, der tilbydes af hvert enkelt
medlem;
e) at fordele godsmængderne eller indtægterne mellem medlemmerne;
fritages fra forbudet i traktatens artikel 85, stk. 1, på de i denne forord-
nings artikel 4 fastsatte vilkår.
Artikel 4
Betingelse for fritagelse
Fritagelse i henhold til artikel 3 og 6 indrømmes, såfremt aftalen,
vedtagelsen eller den samordnede praksis ikke inden for Fællesskabetpåfører bestemte havne, transportbrugere eller transportvirksomheder
skade ved for transport af samme slags gods inden for det af aftalen,
vedtagelsen eller den samordnede praksis omfattede område at anvendeforskellige transportrater og -vilkår, fastsat under hensyn til godsets op-rindelses- eller bestemmelsesland eller indskibnings- ellerudskibningshavn, medmindre der er en økonomisk begrundelse fordisse transportrater og -vilkår.1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 5
▼B
Enhver aftale eller vedtagelse eller enhver udskillelig del af en aftale
eller vedtagelse, som ikke er i overensstemmelse med første afsnit,har efter traktatens artikel 85, stk. 2, ingen retsvirkning.
Artikel 5
Forpligtelser knyttet til fritagelsen
Fritagelse i henhold til artikel 3 undergives følgende forpligtelser:
1.Konsultationer
Der skal foregå konsultationer med henblik på at finde løsninger på
generelle principspørgsmål mellem på den ene side transportbrugereog på den anden side konferencer, for så vidt angår priser og betin-
gelser for samt kvaliteten af linjetransport.
Disse konsultationer skal finde sted, når som helst en af de
førnævnte parter fremsætter anmodning derom.
2.Loyalitetsaftaler
En konferences medlemslinjer har ret til at indgå og opretholde
loyalitetsaftaler med transportbrugere. Aftalernes form og indhold
skal gøres til genstand for konsultationer mellem konferencen og
transportbrugernes organisationer. Disse aftaler skal indeholdebestemmelser, der sikrer en udtrykkelig angivelse af transportbru-gernes og konferencemedlemmernes rettigheder. Aftalerne skalbaseres på kontraktsystemet eller et hvilket som helst andet lovligtsystem.
Loyalitetsaftalerne skal opfylde følgende betingelser:
a) Hver konference skal tilbyde transportbrugerne enten en ordning
med øjeblikkelig udbetaling af rabat eller valgmulighed mellemen sådan ordning og en ordning med udsat betaling af rabat
— drejer det sig om en ordning med øjeblikkelig udbetaling af
rabat, skal hver part når som helst kunne opsige loyalitetsaf-talen med et varsel på højst seks måneder, uden at dettemedfører sanktioner, dog kun tre måneder, når konferencens
fragtrate er genstand for en tvist;
— drejer det sig om en ordning med udsat udbetaling af rabat,
må loyalitetsperioden, på grundlag af hvilken rabatten
beregnes, og den efterfølgende loyalitetsperiode, der krævesfor udbetaling af denne rabat, hver især ikke overstige seksmåneder, dog kun tre måneder, når konferencens fragtrate ergenstand for en tvist.
b) Konferencen skal efter konsultation af de interesserede transport-
brugere udarbejde
i) en fortegnelse over ladninger og dele af ladninger, hvorom
der er indgået aftalemed transportbrugerne, som udtrykkeligt
er undtaget fra loyalitetsaftalens anvendelsesområde; 100 %loyalitetsaftaler ►
C1 må tilbydes, men må ikke ◄påtvinges
ensidigt;
ii) en fortegnelse over de tilfælde, hvor transportbrugerne uden
videre fritages for deres loyalitetsforpligtelse. Fortegnelsenskal bl.a. omfatte de tilfælde:
— hvor forsendelserne sker fra eller til en havn, i det område,
der besejles af konferencen, men hvis besejling ikke eroffentliggjort, og hvori det kan være berettiget at anmodeom undtagelse, samt
— hvor ventetiden i en havn overstiger et antal dage, som for
de enkelte havne og varer eller varegrupper fastsættesefter høring af de transportbrugere, som har direkte inte-
resse i en god besejling af havnen.
Konferencen skal imidlertid på forhånd inden for en nærmere
fastsat frist underrettes af transportbrugeren om, at denne hartil hensigt enten at foretage forsendelsen fra en havn, hvisnavn ikke er offentliggjort af konferencen, eller at gøre brugaf et fartøj, der står uden for konferencen, fra en havn, derbesejles af konferencen, så snart han ved opslag over afsej-1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 6
▼B
lingsdatoer har kunnet konstatere, at den maksimale ventetid
vil blive overskredet.
3.Ydelser, der ikke er omfattet af fragtraten
For så vidt angår landtransport og havnefaciliteter, som ikke
omfattes af fragtraten eller af betalinger, som linjerederiet og trans-
portbrugerne er blevet enige om, skal transportbrugerne have ret tilat henvende sig til virksomheder efter eget valg.
4.Adgang til tariffer
Tariffer og lignende vilkår samt reglementer og eventuelle
ændringer af disse skal til enhver tid efter anmodning og mod etrimeligt gebyr stilles til rådighed for transportbrugeren, eller de
skal være fremlagt til gennemsyn på linjernes kontorer og hos deres
agenter. De skal indeholde alle betingelser vedrørende ladning oglosning, det nøjagtige forhold mellem transport med skib og trans-port over land for den del af transporten, der er omfattet affragtraten, eller af enhver anden afgift, som linjerederiet opkræver,samt sædvane på dette område.
5.Meddelelse til Kommissionen af kendelser og anbefalinger
Voldgiftskendelser og forligsmægleres anbefalinger, som er blevet
accepteret af parterne, skal straks meddeles til Kommissionen, nårder hermed bilægges tvister vedrørende de sædvaner inden for linje-konferencer, som er omtalt i artikel 4 og i ovenstående nr. 2 og 3.
Artikel 6
Fritagelse, for så vidt angår aftaler mellem transportbrugere og
konferencer om linjetransport
Det ved traktatens artikel 85, stk. 1, nedlagte forbud gælder ikke for de
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem på den ene side trans-portbrugere og på den anden side konferencer samt de i den forbindelse
eventuelle nødvendige aftaler mellem transportbrugere, som vedrører
kvaliteten af samt priser og betingelser for linjetransport, for så vidtde er omhandlet i artikel 5, nr. 1 og 2.
Artikel 7
Kontrol med aftaler, for hvilke der indrømmes fritagelse
1.Tilsidesættelse af en forpligtelse
Dersom de pågældende parter tilsidesætter en forpligtelse, der i
henhold til artikel 5 er knyttet til den i artikel 3 hjemlede fritagelse,kan Kommissionen med henblik på at bringe disse overtrædelser tilophør og på de betingelser, der er fastsat i Rådets forordning (EF)nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrence-
reglerne i traktatens artikel 81 og 82 (
1), vedtage en beslutning, der
enten forbyder dem eller pålægger dem at foretage bestemte hand-linger eller inddrager gruppefritagelsen for deres vedkommende.
2.Virkninger, som er uforenelige med artikel 85, stk. 3
a) Dersom aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som giver ret
til den i artikel 3 og 6 omhandlede fritagelse, på grund af særligeomstændigheder, som beskrevet nedenfor, alligevel har virk-ninger, som er uforenelige med traktatens artikel 85, stk. 3,
træffer Kommissionen på grundlag af en klage eller på eget
initiativ og ►
M1 på de betingelser, der er fastsat i forordning
(EF) nr. 1/2003 ◄, de nedenfor i litra c) anførte foranstaltninger.
Disse foranstaltninger skal stå i forhold til situationens alvor.
b) Særlige omstændigheder opstår bl.a. ved:
i) handlinger, som foretages af konferencer, eller en ændring af
markedsvilkårene inden for et bestemt trafikområde, som1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 7
(1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1.▼M1
▼B
▼B
medfører, at faktisk eller potentiel konkurrence ikke opstår
eller elimineres, såsom restriktiv praksis, hvorved trafik-området ikke er tilgængeligt for konkurrence, eller
ii) handlinger, som foretages af konferencer, og som kan
forhindre den tekniske eller økonomiske udvikling eller trans-portbrugernes andel af fordelene herved.
iii) handlinger, der foretages af tredjelande, og som
— hindrer udenforstående rederier i at besejle et bestemt
trafikområde,
— medfører, at konferencemedlemmer pålægges urimelige
fragtrater, eller
— medfører arrangementer, der på anden måde er til hinder
for den tekniske eller økonomiske udvikling (ladningsop-deling, begrænsninger vedrørende skibstyper).
c) i) Hvis der ikke er nogen faktisk eller potentiel konkurrence,
eller der er risiko for, at denne elimineres på grund af en
handling, foretaget af et tredjeland, indleder Kommissionen
konsultationer med vedkommende myndigheder i det pågæl-dende tredjeland, om nødvendigt efterfulgt af forhandlingerpå baggrund af direktiver fra Rådet med henblik på en genop-rettelse af forholdene.
Hvis imidlertid de særlige omstændigheder medfører, at
faktisk eller potentiel konkurrence ikke opstår eller elimi-neres, i strid med traktatens artikel 85, stk. 3, litra b),inddrager Kommissionen gruppefritagelsen. ►
M1 Den kan
samtidig afgøre, om den skal acceptere de tilsagn, som de
pågældende virksomheder har afgivet, blandt andet med
henblik på at skaffe rederier uden for konferencerne adgangtil markedet, på betingelserne i artikel 9 i forordning (EF) nr.1/2003.◄
ii) Hvis de i litra b) anførte særlige omstæn-digheder har andre
virkninger end dem, der er omhandlet under nr. i), træffer
Kommissionen en eller flere af de foranstaltninger, som ernævnt i stk. 1.
Artikel 8
Virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 86
2. Konstaterer Kommissionen enten ex officio eller på begæring af
en medlemsstat eller af fysiske eller juridiske personer, som påberåbersig en berettiget interesse, at konferencers praksis, der er fritaget ihenhold til artikel 3, i et givet tilfælde alligevel har virkninger, som er
uforenelige med traktatens artikel 86, kan den tilbagekalde gruppefrita-
gelsen og ►
M1 i henhold til forordning (EF) nr. 1/2003 ◄træffe alle
passende foranstaltninger med henblik på at bringe overtrædelsen afartikel 86 til ophør.
Artikel 9
Internationale lovkonflikter
1. Såfremt der er mulighed for, at forordningens anvendelse på visse
aftaler eller visse former for restriktiv praksis kan skabe sådannekonflikter med bestemmelser i visse tredjelandes lovgivning, som vil
kunne skade vigtige handels- og søfartsmæssige interesser i Fælles-
skabet, indleder Kommissionen ved førstkommende lejlighedkonsultationer med de pågældende tredjelandes kompetente myndig-heder med det formål så vidt muligt at forlige ovennævnte interessermed iagttagelse af fællesskabsreglerne. Kommissionen underretter1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 8
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
►M1 det rådgivende udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i forord-
ning (EF) nr. 1/2003 ◄om resultatet af disse konsultationer.
2. Skal der føres forhandlinger om aftaler med tredjelande, retter
Kommissionen henstillinger til Rådet, som bemyndiger den til atindlede de nødvendige forhandlinger.
Disse forhandlinger føres af Kommissionen inden for rammerne af
direktiver, som Rådet kan meddele den, og i samråd med ►
M1 det
rådgivende udvalg, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EF) nr.
1/2003◄.
3. Ved udøvelsen af de beføjelser, som i denne artikel er tillagt
Rådet, træffer det afgørelse efter den beslutningsprocedure, der er
fastsat i traktatens artikel 84, stk. 2.
AFSNIT II
PROCEDUREREGLER
Artikel 13
Gyldighedstiden for og tilbagekaldelse af beslutninger om anven-
delse af artikel 85, stk. 3
3. Kommissionen kan tilbagekalde eller ændre beslutningen ellerforbyde de pågældende bestemte handlinger:
a) såfremt de faktiske forhold har ændret sig på et for beslutningen
væsentligt punkt,
b) såfremt de pågældende ikke overholder et påbud, der er knyttet til
beslutningen,
c) såfremt beslutningen hviler på urigtige oplysninger eller er frem-
kaldt ved svig, eller
d) såfremt de pågældende misbruger den ved beslutningen opnåede
fritagelse fra artikel 85, stk. 1.
I de i litra b), c) og d) nævnte tilfælde kan beslutningen tilbagekaldes
med tilbagevirkende kraft.
Artikel 26
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen er bemyndiget til at udstede gennemførelsesbestem-
melser om rækkevidden af den i artikel 5, stk. 5, nævnte pligt til at
give Kommissionen meddelelse ►M1 ◄.
Artikel 26a
Forbuddet i traktatens artikel 81, stk. 1, gælder ikke for aftaler, vedta-
gelser og samordnet praksis, som bestod på datoen for Østrigs, Finlandsog Sveriges tiltrædelse eller på datoen for Den Tjekkiske Republiks,Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Slove-niens og Slovakiets tiltrædelse, og som på grund af denne tiltrædelsenfalder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 81, stk. 1,
såfremt de inden seks måneder efter tiltrædelsesdatoen ændres således,
at de opfylder betingelserne i denne forordnings artikel 3-6. Denneartikel gælder ikke for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, somallerede er omhandlet af EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, på tiltrædelses-tidspunktet.1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 9
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼A2
▼B
Artikel 27
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1987.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.1986R4056 — DA — 01.05.2004 — 002.001 — 10