2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 314/2002
af 20. februar 2002
om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker
(EFT L 50 af 21.2.2002, s. 40)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Kommissionens forordning (EF) nr. 1140/2003 af 27. juni 2003 L160 33 28.6.2003
►M2Kommissionens forordning (EF) nr. 38/2004 af 9. januar 2004 L6 13 10.1.2004
▼B
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 314/2002
af 20. februar 2002
om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni
2001 om den fælles markedsordning for sukker(1), særlig artikel 13,
stk. 3, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 8, artikel 16, stk. 5, artikel 18,stk. 5, og artikel 41, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)De seneste ændringer i den fælles markedsordning for sukker for
produktionsårene 2001/2002-2005/2006, som blev indført vedforordning (EF) nr. 1260/2001, nødvendiggør visse tilpasninger
af gennemførelsesbestemmelserne for kvoteordningen. Da
forordning (EØF) nr. 1443/82 af 8. juni 1982 om gennemføre-lsesbestemmelser for kvotaordningen for sukker(
2), senest
ændret ved forordning (EF) nr. 392/94(3), endvidere er blevet
ændret væsentligt flere gange, bør der af hensyn til klarhedenforetages en omarbejdning af nævnte forordning.
(2)Anvendelsen af kvoteordningen for sukker forudsætter, at detdefineres præcist, hvad der forstås ved en virksomheds produk-tion af sukker, isoglucose eller inulinsirup, og hvad der forstås
ved det interne forbrug i Fællesskabet. I dette øjemed bør ved
en virksomheds produktion forstås de samlede mængder hvidtsukker, råsukker, invertsukker og sirup, henholdsvis isoglucoseeller inulinsirup, som den pågældende virksomhed faktisk harproduceret. Mulighederne for at tildele en del af en virksomheds
produktion til en anden virksomhed, som har ladet sukkeret
fremstille i forbindelse med en lønforarbejdningskontrakt, børbegrænses til ganske særlige tilfælde. Det er vigtigt, at sådannetilfælde, medmindre der foreligger et tilfælde af force majeure,fastlægges således, at finansielle følger for sukkersektorenundgås.
(3)For at kvoteordningen i Fællesskabet kan anvendes harmoniskog effektivt, bør der fastsættes en metode til konstatering afproduktionen, såvel for sirup af saccharose som for isoglucose
og inulinsirup.
(4)Produktionen af isoglucose er fuldt ud afsluttet, så snart glucoseneller dens polymerer har gennemgået den såkaldte isomerise-
ringsproces. For at undgå enhver vilkårlighed i valget aftidspunkt for konstatering af produktionen, bør denne konstate-ring således ske straks ved udgangen af isomeriseringsprocessenog inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller enhverblanding. For at kontrollen kan blive helt effektiv bør enhver
fabrikant af isoglucose i Fællesskabet være forpligtet til at indbe-
rette ethvert anlæg, der anvendes til denne isomerisering, til dekompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat.
(5)Produktet inulinsirup fremkommer i almindelighed, når inulineller oligofruktoser heraf har gennemgået den såkaldte hydrolyseog første inddampning. Således bør konstateringen af produkti-onen ske umiddelbart efter udgangen af hydrolysen og denførste inddampning og inden enhver udskillelse af glucose og
fruktose eller inden enhver blanding.
(6)For at medlemsstaterne kan foretage en korrekt og entydig
konstatering af produktionen af inulinsirup, bør det på grundlag2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 2
(1) EFT L 178 af 30.6.2001, s. 1.
(2) EFT L 158 af 9.6.1982, s. 17.
(3) EFT L 53 af 24.2.1994, s. 7.
▼B
af bl.a. de hidtidige erfaringer præciseres, at denne konstatering
skal ske ved henvisning til en inulinsirup med et fruktoseindholdpå 80 % og ved omregning til sukker/isoglucoseækvivalenter ved
anvendelse af en koefficient på 1,9.
(7)De i artikel 15 i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede
produktionsafgifter kan først fastsættes efter produktionsåretsudgang, da eksportforpligtelserne for sukker for en stor delsvedkommende indgås i anden halvdel af produktionsåret, og da
de oplysninger, der skal bruges til fastsættelsen af produktionsaf-
gifter, derfor først foreligger på det tidspunkt. For atproducenternes økonomiske ansvar kan indtræde hurtigst muligt,bør det fastsættes, at der et godt stykke tid inden produktionså-rets udgang skal betales acontobeløb på afgiften, som beregnespå grundlag af overslag. Størstedelen af produktionen af B-
isoglucose finder almindeligvis først sted i de sidste måneder af
produktionsåret, og det vil derfor være rimeligt kun at anvendebasisproduktionsafgiften som acontobeløb, når det drejer sig omisoglucoseproduktion, der har fundet sted før den 1. marts detpågældende produktionsår. Fastsættelsen af afgifterne og dermed
opkrævningen bør først kunne finde sted, når der foreligger så
nøjagtige oplysninger som muligt, især med hensyn til forbruget.
(8)Der må fastsættes de nærmere bestemmelser for betaling af etpristillæg for sukkerroer, når produktionsafgifterne ligger undermaksimumsbeløbene for disse, og desuden en ekstra betalingunder hensyn til bl.a. det tidsrum, der går fra datoen for betaling
af sukkerroerne og til den dag, hvor fabrikanten betaler produk-
tionsafgifterne.
(9)Det er nødvendigt at fastlægge de frister, der er nødvendige forkonstatering af produktionen og for fremsendelse af de dertilhørende oplysninger, med henblik på en korrekt anvendelse afkvoteordningen, og der bør i givet fald kunne iværksættes
passende kontrolforanstaltninger fra medlemsstaternes side.
(10)Bortfaldet af ordningen for udligning af lageromkostninger i
sukkersektoren fra den 1. juli 2001 betyder, at der ikke længereforeligger statistikker for lagrene og afsætningen af sukker iFællesskabet. I betragtning af disse statistikkers betydning foren god forvaltning af kvoteordningen, herunder beregning af det
månedlige forbrug af sukker og udarbejdelse af forsyningsopgø-
relserne, bør det fastsættes, at de virksomheder, der producererog raffinerer sukker i Fællesskabet, fortsat stiller månedligeoplysninger om lagrene og afsætningen af sukker til rådighedfor medlemsstaterne.
(11)Et af de særlige kendetegn ved markedsordningen for sukker er,at forbindelserne mellem sukkerfabrikanter og sukkerroeprodu-center, især med hensyn til levering og betaling af sukkerroer,generelt styres ved hjælp af brancheaftaler inden for de rammer,der er fastlagt i fællesskabsbestemmelserne. Disse brancheaftalerkan indeholde regler, der tager hensyn til de særlige forhold i det
område, hvor de anvendes. For så vidt angår den mulighed,
fabrikanterne har for at lade sukkerroeproducenterne deltage ibetalingen af tillægsafgiften, bør det bestemmes, at reglerne fordenne deltagelse kan fastsættes i brancheaftaler inden for derammer, der er fastlagt i artikel 16, stk. 3, i forordning (EF) nr.
1260/2001.
(12)De isoglucoseproducerende virksomheder har i modsætning til
de sukkerproducerende virksomheder, der er afhængige afproduktionen af sukkerroer eller sukkerrør, ikke tilladelse til atoverføre produktionen fra et produktionsår til det følgende.
(13)Der produceres isoglucose i løbet af hele produktionsåret for
hurtigt og uden afbrydelse at kunne dække den svingende efter-
spørgsel, der er størst i slutningen og begyndelsen afproduktionsåret. Den producerede isoglucose er dog vanskeligat oplagre i mængder, der er tilstrækkelige til at kunne dækkedenne maksimale efterspørgsel, fordi langvarig oplagring vilkunne skade produktets absolut nødvendige sterile karakter.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 3
▼B
Under disse omstændigheder er de isoglucoseproducerende virk-
somheder nødsaget til at afbryde deres produktion i slutningen afproduktionsåret, fordi de ellers vil fremstille C-isoglucose, der
ikke kan afsættes på Fællesskabets indre marked. Som følge af
denne for de isoglucoseproducerende virksomheder skadeligesituation er det nødvendigt at fastsætte en vis fleksibilitet forden månedlige opgørelse af isoglucoseproduktionen, som dogskal være begrænset for at undgå, at der ved en automatisk
udnyttelse af denne fleksibilitet indføres en camoufleret overfør-
selsordning, som indirekte vil forhøje virksomhedernesproduktionskvoter.
(14)I forbindelse med kvoteordningen kan der indtræffe forsinkelser
i opkrævningen af produktionsafgifterne. For at sikre en harmo-
nisk og rettidig opkrævning bør der fastlægges regler, som skaloverholdes for opgørelsen og opkrævningen af afgiftsbeløbene.
(15)De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstem-
melse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Ved sukkerproduktion som omhandlet i artikel 13 til 18 i forord-
ning (EF) nr. 1260/2001 forstås den samlede mængde, udtrykt i hvidtsukker, af
a) hvidt sukker
b) råsukker
c) invertsukker
d) sirup tilhørende en af følgende kategorier, herefter benævnt »sirup«:
— sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på
mindst 70 % og fremstillet af sukkerroer
— sirup af saccharose eller invertsukker, af en renhedsgrad på
mindst 75 % og fremstillet af sukkerrør.
2. Ved beregningen af den i stk. 1 omhandlede mængde skal
følgende ikke medtages:
a) hvidt sukker fremstillet af råsukker eller sirup, som ikke er frem-
stillet i samme virksomhed som det hvide sukker
b) hvidt sukker fremstillet af råsukker, sirup eller opfejningssukker,
som ikke er fremstillet i samme produktionsår som det hvide sukker
c) råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme virk-
somhed som dette råsukker
d) råsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme
produktionsår som dette råsukker
e) råsukker, som er forarbejdet til hvidt sukker i det pågældende
produktionsår i den virksomhed, hvor det er fremstillet
f) invertsukker eller sirup, der er forarbejdet til alkohol eller rom
g) sirup, som er forarbejdet til sukker eller invertsukker i det pågæl-
dende produktionsår i den virksomhed, hvor den er fremstillet
h) sirup bestemt til smørepålæg, og sirup, der skal forarbejdes til
»Rinse appelstroop«
i) sukker, invertsukker og sirup fremstillet under forædlingsproceduren
j) invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme
virksomhed som dette invertsukker
k) invertsukker fremstillet af sirup, som ikke er fremstillet i samme
produktionsår som dette invertsukker.
3. Produktionen udtrykkes i hvidt sukker på følgende måde:
a) for hvidt sukker, uanset kvalitet2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 4
▼B
b) for råsukker, i forhold til den udbytteprocent, der fastlægges i over-
ensstemmelse med bilag I til forordning (EF) nr. 1260/2001
c) for invertsukker, ved multiplikation af produktionen heraf med koef-
ficienten 1
d) for sirup, der skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold til dens
indhold af sukker, der kan ekstraheres, fastlagt i overensstemmelsemed stk. 5
e) for sirup, som ikke skal betragtes som et mellemprodukt, i forhold
til dens sukkerindhold udtrykt i saccharose, i overensstemmelse medartikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2135/95(
1).
4. Opfejningssukker fra et tidligere produktionsår udtrykkes i hvidt
sukker i forhold til dets saccharoseindhold.
5. Sirups renhedsgrad beregnes ved at dividere det samlede sukker-
indhold med tørstofindholdet.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, beregnes ved fra den pågæl-
dende sirups polarisationsgrad at trække det resultat, der fremkommerved at multiplicere forskellen mellem tørstofindholdet og polarisations-graden for denne sirup med 1,70. Tørstofindholdet bestemmes efter den
aræometriske metode.
Indholdet af sukker, der kan ekstraheres, kan dog for hele samme
produktionsår bestemmes ud fra det reelle udbytte af siruppen.
Artikel 2
1. Ved isoglucoseproduktion som omhandlet i artikel 13 til 18 i
forordning (EF) nr. 1260/2001 forstås den mængde produkt, der frem-stilles af glucose eller dens polymerer med et indhold i tør tilstand påmindst 10 vægtprocent fruktose, uanset fruktoseindholdet ud overnævnte grænse, udtrykt i tørstof og konstateret i overensstemmelsemed stk. 2.
2. Isoglucoseproduktion konstateres straks ved udgangen af isomeri-
seringsprocessen og inden enhver udskillelse af glucose og fruktoseeller blanding ved fysisk volumenbestemmelse af produktet og bestem-
melse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode.
3. Enhver isoglucosefabrikant skal snarest muligt afgive en erklæ-
ring om alle de anlæg, som han kan benytte til isomerisering af
glucose eller dens polymerer.
Erklæringen indgives til den medlemsstat, på hvis område det pågæl-
dende anlæg er beliggende. Medlemsstaten kan af den pågældende
kræve enhver supplerende oplysning herom.
Artikel 3
1. Ved inulinsirupsproduktion som omhandlet i artikel 13 til 18 i
forordning (EF) nr. 1260/2001 forstås den produktmængde, der erfremstillet ved hydrolyse af inulin eller oligofruktose med mindst 10vægtprocent fruktose i fri form eller i form af saccharose i tørstoffet,
uanset fruktoseindholdet ud over nævnte grænse, og udtrykt i tørstof
med sukker/isoglucoseækvivalent, og som er konstateret for alle inulin-sirupsproducerende virksomheder, jf. stk. 2.
2. Inulinsirupsproduktionen konstateres ved alle følgende processer:
a) fysisk volumenbestemmelse af produktet i foreliggende stand straks
ved udgangen af den første inddampning efter hver hydrolyse og
inden enhver udskillelse af glucose og fruktose eller blanding
b) bestemmelse af tørstofindholdet efter den refraktometriske metode
og måling af vægtprocenten af fruktose i tørstoffet på grundlag afen repræsentativ daglig prøve
c) konvertering til 80 vægtprocent fruktose i tørstoffet ved justering af
den fastlagte mængde tørstof med den koefficient, der repræsenterer2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 5
(1) EFT L 214 af 8.9.1995, s. 16.
▼B
forholdet mellem det målte fruktoseindhold i den pågældende
mængde sirup og 80 %
d) omregning til sukker/isoglucoseækvivalenter ved anvendelse af en
koefficient på 1,9.
Artikel 4
1. Der udarbejdes en EF-forsyningsopgørelse for sukker, isoglucose
og inulinsirup for hvert produktionsår samt en forsyningsopgørelse for
sukker for hver medlemsstat. Disse opgørelser konsolideres vedudgangen af det følgende produktionsår.
2. Inden den 1. marts hvert år fastlægger hver medlemsstat for det
løbende produktionsår den foreløbige produktion af sukker og inulin-sirup for hver virksomhed, der er beliggende på dens område, oggiver Kommissionen meddelelse herom. Sukkerproduktionen opdelesefter måned.
For de franske departementer Guadeloupe og Martinique samt for
Spanien, for så vidt angår rørsukker, fastlægges og meddeles den fore-løbige produktion inden den 1. juli hvert år.
3. Inden den 1. juni hvert år giver medlemsstaterne Kommissionen
meddelelse om arealerne og produktionen af dels sukkerroer til frem-stilling af henholdsvis sukker, alkohol eller andre produkter, delscikorie til fremstilling af inulinsirup i indeværende produktionsår og
— på grundlag af skøn — i det kommende produktionsår.
4. Inden den 5. september hvert år opgør medlemsstaterne for det
foregående produktionsår, hvor stor en endelig A-, B- og C-produktion
af sukker, isoglucose og inulinsirup hver virksomhed, der er beliggende
på deres område, har haft, og giver Kommissionen meddelelse herom.Den samlede sukkerproduktion opdeles efter måned.
5. Hvis det er nødvendigt at ændre den endelige sukkerproduktion
på grundlag af de i stk. 4 omhandlede meddelte oplysninger,
medregnes den deraf følgende afvigelse ved fastlæggelsen af den ende-lige produktion i det produktionsår, som afvigelsen er konstateret for.
6. Inden den 1. marts hvert år giver medlemsstaterne Kommissionen
meddelelse om, hvordan A- og B-kvoterne for sukker, isoglucose oginulinsirup er fordelt på virksomhederne for indeværende produkti-onsår.
Artikel 4a
1. Virksomheder, der fremstiller isoglucose, meddeler inden den 15.
i hver måned den medlemsstat, på hvis område produktionen har fundet
sted, hvor store mængder, udtrykt i tørstof, der rent faktisk er produ-
ceret i den foregående måned.
Senest ved udgangen af den anden næstfølgende måned opgør
medlemsstaterne for hver måned produktionen af isoglucose for hver
af de pågældende virksomheder og giver Kommissionen meddelelseherom.
De mængder, der produceres under proceduren for aktiv forædling,
meddeles særskilt. Ved beregningen af den i andet afsnit omhandledeproduktion medtages dog ikke de mængder isoglucose, der er frem-stillet under proceduren for aktiv forædling.
2. Uanset stk. 1, første og andet afsnit, kan medlemsstatens myndig-
heder for en isoglucoseproducerende virksomhed og efter forudgåendebehørigt begrundet skriftlig ansøgning fra virksomheden:
a) enten kumulere produktionen i maj og juni for det foregående
produktionsår og afskrive den på regnskabet for det igangværendeproduktionsår, eller
b) kumulere hele eller en del af produktionen i juni i et produktionsår
sammen med produktionen i juli i det følgende produktionsår ogafskrive den på regnskabet for sidstnævnte produktionsår.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 6
▼M1
▼M1
I det i første afsnit, litra b), omhandlede tilfælde skal det i ansøgningen
om kumulation mindst oplyses, hvilken produktionsmængde i juni derskal kumuleres med produktionen i juli. Denne mængde må højst
udgøre 7 % af summen af den pågældende virksomheds A- og B-
kvoter for det produktionsår, hvor ansøgningen om kumulationindgives. Den således kumulerede mængde betragtes som den førsteproduktion inden for den pågældende virksomheds kvoter.
Medlemsstaten træffer sin afgørelse under hensyntagen til virksomhe-
dens produktionssituation og efterspørgslen på markedet i forhold tilisær kvoter og produktionsafgifter. Virksomheden kan for et givetproduktionsår kun anvende én af de to kumulationer, der er omhandleti første afsnit.
3. Efter aftale med medlemsstaten meddeler den isoglucoseproduce-
rende virksomhed denne inden den 15. juli i det i stk. 2, første afsnit,litra a), omhandlede tilfælde og inden den 15. august i det i stk. 2,første afsnit, litra b), omhandlede tilfælde, hvilke mængder, udtryktsom tørstof, der rent faktisk blev produceret i den pågældende periode
på to måneder, i givet fald under hensyntagen til den i stk. 2, andet
afsnit, omhandlede mængde, der skal kumuleres.
4. Inden den 15. oktober opgør medlemsstaten virksomhedens
kumulerede produktion af isoglucose i de pågældende to måneder,som skal afskrives på produktionsregnskabet for det pågældende
produktionsår i henhold til stk. 2, første afsnit, henholdsvis litra a) eller
b), og giver Kommissionen meddelelse herom.
5. Bestemmelserne i stk. 2, første afsnit, litra b), og andet afsnit,
finder ikke anvendelse i det sidste produktionsår, der er omhandlet i
artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
Artikel 4b
1. Hver virksomhed, der er tildelt en sukkerproduktionskvote, og
hver raffineringsvirksomhed, jf. artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr.1260/2001, meddeler inden den 20. i hver måned det ansvarlige organ
i den medlemsstat, hvor produktionen eller raffineringen finder sted,
den samlede mængde, udtrykt i hvidt sukker, af sukker og sirup somomhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), b), c) og d), i nærværende forord-ning:
— som den var ejer af, eller som var omfattet af et oplagsbevis, og
— som var oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område ved
udgangen af den foregående måned.
Disse mængder opdeles pr. oplagringsmedlemsstat i:
— sukker fremstillet af den pågældende virksomhed under A- og B-
kvoter
— sukker overført i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1260/
2001
— C-sukker, og— andet sukker.
2. Det i stk.1 omhandlede organ kan kræve, at virksomhederne med
henblik på den administrative og fysiske kontrol meddeler supplerendeoplysninger om bl.a. de præcise oplagringssteder og køb og salg afsukker.
Ved oplagring i andre medlemsstater end den, der giver Kommissionen
meddelelsen, informerer denne medlemsstat inden udgangen af den
følgende måned de pågældende medlemsstater om de oplagredemængder og oplagringsstederne på deres område.
Inden udgangen af den anden måned efter den pågældende måned
meddeler hver medlemsstat Kommissionen, hvor stor en mængde
sukker de i stk. 1 omhandlede virksomheder har oplagret ved udgangenaf hver måned, fordelt på de i stk. 1, andet afsnit, nævnte typer sukker.
I meddelelsen om lagrene pr. 30. juni fordeles hver type oplagret
sukker dog på oplagringsmedlemsstaterne. Når den type sukker, der er2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 7
▼M1
oplagret uden for produktionsmedlemsstaten, ikke er fastslået, anses
dette sukker for at være sukker under A- og B-kvoten.
Inden den 31. august 2003 giver medlemsstaterne meddelelse om de
sukkerlagre pr. 30. juni 2002 og pr. 30. juni 2003, der er fastslået og
opdelt pr. medlemsstat og sukkertype i overensstemmelse med stk. 1.
3.►M2Enhver virksomhed, der har fået tildelt en produktions-
kvote for isoglucose eller inulinsirup, giver inden den 1. august detansvarlige organ i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted,meddelelse om, hvor store mængder isoglucose, udtrykt i tørstof, ellerinulinsirup, udtrykt i ækvivalenser for hvidt sukker, den havde somejendom eller havde oplagret i fri omsætning på Fællesskabets område
ved udgangen af det foregående produktionsår, opdelt på: ◄
— isoglucose eller inulinsirup, der er fremstillet af samme virksomhed
under A- og B-kvoter
— C-isoglucose eller C-inulinsirup, og
— andet.
Hver medlemsstat giver inden den 1. september Kommissionen medde-
lelse om, hvor store mængder isoglucose og inulinsirup der var oplagret
ved udgangen af det foregående produktionsår opdelt som i førsteafsnit.
Artikel 4c
1. Virksomheder, der fremstiller C-sukker, giver inden udgangen af
hver måned myndighederne i den medlemsstat, hvor sukkeret er frem-stillet, meddelelse om, hvor store mængder C-sukker de har eksportereti den foregående måned. Mængderne opdeles efter den medlemsstat,som eksporten har fundet sted fra.
Medlemsstaterne giver inden udgangen af den anden næstfølgende
måned Kommissionen meddelelse om, hvilken mængde C-sukker der
hver måned er eksporteret af de i første afsnit omhandlede virksom-
heder, opdelt som angivet i samme afsnit.
På grundlag af de eksportbeviser, der er omhandlet i artikel 2 i
Kommissionens forordning (EØF) nr. 2670/81(
1), giver medlemssta-
terne inden den 15. maj Kommissionen meddelelse om, hvor storemængder C-sukker de i første afsnit nævnte virksomheder eksporteredeom måneden i det foregående produktionsår, opdelt som angivet i
samme afsnit.
2. Virksomheder, som har fremstillet C-sukker i mindst et af de to
produktionsår 2001/02 og 2002/03, giver inden den 1. august 2003
myndighederne i den medlemsstat, hvor sukkeret er fremstillet, medde-lelse om, hvor store mængder C-sukker de har eksporteret iproduktionsåret 2002/03 opdelt efter den medlemsstat, som eksportenfandt sted fra.
Inden den 5. september 2003 giver medlemsstaterne Kommissionen
meddelelse om, hvor store mængder C-sukker de i første afsnit nævnte
virksomheder har udført i produktionsåret 2002/03 opdelt som angivet i
samme afsnit.
Artikel 5
1. For så vidt der ikke er fastsat andet i stk. 2 til 5 nedenfor, forstås
ved en virksomheds sukkerproduktion eller isoglucoseproduktion somomhandlet i artikel 13 til 18 i forordning (EF) nr. 1260/2001 denmængde sukker eller isoglucose, der faktisk er fremstillet af dennevirksomhed.
2. En virksomheds samlede sukkerproduktion i et produktionsår er
den i stk. 1 omhandlede produktion med tillæg af den sukkermængde,2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 8
(1) EFT L 262 af 16.9.1981, s. 14.▼B
▼B
der er overført til dette produktionsår, og med fradrag af den sukker-
mængde, der overføres til det følgende produktionsår.
3. Sukkermængder, der er fremstillet i henhold til en lønforarbejd-
ningskontrakt af en virksomhed, der fremstiller sukker, herefter
benævnt »forarbejderen«, for en anden virksomhed, der fremstillersukker, herefter benævnt »kommittenten«, anses efter behørigt under-skrevet, skriftlig anmodning fra vedkommende fabrikanter til denpågældende medlemsstat for at være produceret af kommittenten,såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
a) forarbejderens samlede sukkerproduktion er lavere end hans A-kvote
b) forarbejderens samlede sukkerproduktion er højere end hans A-
kvote, men lavere end hans A- og B-kvote tilsammen, såfremtkommittentens samlede sukkerproduktion er højere end hans A-kvote
c) forarbejderens og kommittentens samlede sukkerproduktion er
højere end deres respektive A- og B-kvoter tilsammen.
4. Er kommittentens og forarbejderens virksomheder beliggende i
forskellige medlemsstater, indsendes den i stk. 3 omhandlede anmod-ning til begge de pågældende medlemsstater. De pågældende
medlemsstater udformer i så tilfælde svaret i fællesskab og træffer de
fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at de i stk. 3 fastsatte betin-gelser er opfyldt.
5. Ifølge fremgangsmåden i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1260/2001 kan en sukkermængde, der er fremstillet af en forarbejder,anses for kommittentens produktion, når roer, sukkerrør eller melasse i
tilfælde af force majeure må forarbejdes til sukker i en anden virk-
somhed end kommittentens.
Artikel 6
1. Inden den 1. april foretages for det løbende produktionsår
a) et overslag i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EF) nr.
1260/2001 over basisproduktionsafgiften og B-afgiften for sukker
b) efter fremgangsmåden i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1260/2001 fastsættelse af enhedsbeløb, beregnet i overensstemmelse
med artikel 7 i nærværende forordning, som sukkerfabrikanten,isoglucosefabrikanten og inulinsirupsfabrikanten skal betale somacontobeløb på afgiften.
2. Inden den 15. april i det løbende produktionsår opgør medlems-
staterne for hver sukkerproducerende, hver isoglucoseproducerende oghver inulinsirupsproducerende virksomhed de acontobeløb, der skal
betales på afgiften for det pågældende produktionsår.
For de franske departementer Guadeloupe og Martinique samt for
Spanien, for så vidt angår rørsukker, opgøres disse acontobeløb indenden 15. august i det løbende produktionsår.
For så vidt angår sukker og inulinsirup beregnes dette acontobeløb:
a) ved at multiplicere den i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1,
fastlagte foreløbige produktion af A-sukker og A-inulinsirup og B-sukker og B-inulinsirup med det enhedsbeløb, der er fastsat som
acontobeløb på basisproduktionsafgiften, og
b) ved at multiplicere den i henhold til artikel 4, stk. 1, fastlagte fore-
løbige produktion af B-sukker og B-inulinsirup med detenhedsbeløb, der er fastsat som acontobeløb på B-afgiften.
For så vidt angår isoglucose beregnes det acontobeløb, der skal betales,
ved at anvende det enhedsbeløb, der er fastsat som acontobeløb på
basisproduktionsafgiften for isoglucose, på den fra den 1. juli tiludgangen af februar gennemførte produktion af A- og B-sukker i detløbende produktionsår.
3. Medlemsstaterne opkræver acontobeløbene inden den 1. juni i det
løbende produktionsår.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 9
▼B
For de franske departementer Guadeloupe og Martinique samt for
Spanien, for så vidt angår rørsukker, opkræves acontobeløbene indenden 1. september i det løbende produktionsår.
4. Den mængde, der er afsat til forbrug i Fællesskabet, og som skal
konstateres i henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), og artikel 15, stk. 2,litra a), i forordning (EF) nr. 1260/2001, beregnes på grundlag afsummen af mængderne, udtrykt i hvidt sukker, af sukker og sirup som
omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), b), c) og d), i nærværende forord-
ning, isoglucose og inulinsirup, der er
a) oplagret ved produktionsårets begyndelse
b) fremstillet under A- og B-kvoter
c) importeret i uforarbejdet stand
d) indeholdt i importerede forarbejdede produkter.
Fra summen som omhandlet i første afsnit trækkes mængden, udtrykt i
hvidt sukker, af sukker, isoglucose og inulinsirup, der er
a) eksporteret i uforarbejdet stand
b) indeholdt i eksporterede forarbejdede produkter
c) oplagret ved produktionsårets afslutning
d) omfattet af et bevis for produktionsrestitutioner som omhandlet i
artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
Dataene om de mængder, der er omhandlet i første afsnit, litra c) og d),
og andet afsnit, litra a) og b), hentes fra Eurostat-databaserne ogvedrører i mangel af fuldstændige data for et produktionsår dataenefor de senest foreliggende 12 måneder. De mængder, der er omfattetaf aktiv forædling, medtages ikke.
I første afsnit, litra c), og andet afsnit, litra a), tages der højde for de
mængder, der er bestemt for De Kanariske Øer, Madeira og Azorerne,jf. artikel 1, stk. 1a, i forordning (EØF) nr. 2670/81.
Mængderne af sukker, isoglucose og inulinsirup, der er indeholdt i de i
første afsnit, litra d), og andet afsnit, litra b), omhandlede produkter,beregnes på grundlag af det konstaterede gennemsnitlige sukkerind-
hold, der er konstateret for de pågældende produkter, og data fra
Eurostat.
Mængderne som omhandlet i andet afsnit, litra a), omfatter ikke C-
sukker, C-isoglucose og C-inulinsirup og heller ikke fødevarehjælp.
5. Ved de i artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/
2001 omhandlede eksportforpligtelser for det løbende produktionsår
forstås:
a) de samlede mængder sukker, der skal udføres i uforarbejdet stand
med eksportrestitutioner eller eksportafgifter fastsat ved licitationfor det pågældende produktionsår
b) de samlede mængder sukker, isoglucose og inulinsirup, der skal
udføres i uforarbejdet stand med eksportrestitutioner eller eksportaf-gifter fastsat periodisk på basis af eksportlicenser udstedt i løbet afdet pågældende produktionsår
c) de samlede anslåede udførsler af sukker, isoglucose og inulinsirup i
form af forarbejdede produkter med eksportrestitutioner ellereksportafgifter fastsat herfor i det pågældende produktionsår.
Ved beregning af det anslåede gennemsnitlige tab, der er omhandlet i
artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001, tages derogså hensyn til produktionsrestitutionerne for de mængder basispro-dukter udtrykt i hvidt sukker, for hvilke de i artikel 7, stk. 3, i nævnteforordning omhandlede produktionsrestitutionsbeviser er blevet udstedti løbet af det pågældende produktionsår.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 10
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
Artikel 7
1. Dersom overslaget over basisproduktionsafgiften for sukker og
inulinsirup giver et beløb, der er lig med eller over 60 % af det i artikel15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede maksimums-beløb, er det enhedsbeløb, der skal betales a conto, lig med 50 % afdet nævnte maksimumsbeløb.
Dersom overslaget giver et beløb, der er lavere end 60 % af nævnte
maksimumsbeløb, er det enhedsbeløb, der skal betales a conto, ligmed 80 % af overslaget.
2. Stk. 1 gælder ved fastsættelse af det enhedsbeløb, der skal betales
a conto på B-afgiften for sukker og for inulinsirup, under hensyntagentil det i artikel 15, stk. 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1260/2001omhandlede maksimumsbeløb.
3. Det enhedsbeløb, der skal betales a conto på basisproduktionsaf-
giften for isoglucose, er lig med 40 % af det enhedsbeløb, der er fastsatsom acontobeløb på basisproduktionsafgiften for sukker i henhold tilartikel 6, stk. 1, litra a), i nærværende forordning.
Artikel 8
1. For sukker, isoglucose og inulinsirup fastsættes inden den 15.
oktober for det foregående produktionsår:
a) basisproduktionsafgiften og B-afgiften
b) eventuelt den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001
omhandlede koefficient.
2. Inden den 1. november opgør medlemsstaterne for hver sukker-
producerende, hver isoglucoseproducerende og hver
inulinsirupsproducerende virksomhed for det foregående produktionsår
og under hensyntagen til de acontobeløb, der er opkrævet i henhold tilartikel 6, de resterende afgifter, der skal betales.
De i stk. 1 omhandlede restbeløb, som virksomheden eller medlems-
staten skylder, betales inden den 15. december efter beregningsfristen.
3. Når en koefficient fastsættes ifølge artikel 16, stk. 2, i forordning
(EF) nr. 1260/2001, beregner medlemsstaterne i overensstemmelse mednævnte stk. 2 for hver sukkerproducerende, hver isoglucoseproduce-
rende og hver inulinsirupsproducerende virksomhed inden den 1.
november den tillægsafgift for det foregående produktionsår, som depågældende fabrikanter skal betale. Afgiften opkræves samtidigt medrestbeløbet af produktionsafgifterne for det pågældende produktionsår.
4. Såfremt de afgifter, en producentvirksomhed skylder, ikke er
opgjort korrekt, skal det korrekte beløb eller restbeløb, som den pågæl-dende producentvirksomhed skal betale, opgøres inden for en frist på30 dage fra den dato, på hvilken medlemsstaten er blevet opmærksompå denne situation og er i stand til at beregne det lovformeligt skyldigebeløb.
Medlemsstaterne opkræver de i første afsnit omhandlede beløb inden
for en frist på 30 dage at regne fra datoen for opgørelsen af beløbene.
Artikel 9
1. De i artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhand-
lede beløb fastsættes samtidig med og efter samme fremgangsmådesom de afgifter, der omhandles i artikel 8, stk. 1, i nærværende forord-ning.
2. Såfremt sukkerfabrikanten har betalt sukkerroesælgeren en pris,
der er lavere end basisprisen for sukkerroer, skal fabrikanten i forholdtil denne forskel lade sukkerroesælgeren få andel i fortjenesten vedsukkerets realisering til interventionspris.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 11
▼B
Med henblik på opgørelsen af det beløb, som svarer til denne andel,
skal sukkerfabrikanten tage hensyn til
a) perioderne mellem datoerne for betaling af sukkerroerne og de
datoer, hvor acontobeløbene og restbeløbene for produktionsafgiften
og tillægsafgiften skal betales
b) rentesatsen for Den Europæiske Centralbanks hovedrefinansierings-
facilitet for de i litra a) nævnte perioder; for en medlemsstat, derikke deltager i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union,
er referencesatsen den tilsvarende officielle rentesats fastsat af dens
centralbank
c) den i artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 anførte
procent
d) udbyttet af de pågældende sukkerroer under hensyntagen til artikel
5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
3. Sukkerfabrikanten betaler sukkerroesælgeren de i stk. 1 nævnte
beløb samt det beløb, der svarer til den i stk. 2 nævnte andel, indenfire uger efter datoen for fastsættelsen af de i artikel 8, stk. 1, omhand-
lede afgifter.
4. Ved brancheaftaler kan der afviges fra stk. 2 og 3.
Artikel 10
Medlemsstaterne træffer alle fornødne kontrolforanstaltninger med
henblik på at fastslå produktionen af de i denne forordning omhandlede
produkter.
Artikel 11
Den i artikel 16, stk. 3, andet og tredje afsnit, i forordning (EF) nr.
1260/2001 omhandlede godtgørelse kan, uden at disse bestemmelsertilsidesættes, anvendes på betingelser, der fastsættes ved en brancheaf-tale.
Artikel 12
Forordning (EØF) nr. 1443/82 ophæves.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2002R0314 — DA — 13.01.2004 — 002.001 — 12