1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 1
Dettedokumenteretdokumentationsredskab,oginstitutionernepåtagersigintetansvarherfor
►B RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
(EFT L 175 af 4.8.1971, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1 Tiltrædelsesakt for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige Storbri-
tannien og Nordirland L 73 14 27.3.1972
(tilpasset ved Rådets beslutning af 1. januar 1973) L 2 1 1.1.1973
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 2
▼B
RÅDETSFORORDNING(EØF)Nr.1696/71
af26.juli1971
omdenfællesmarkedsordningforhumle
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artiklerne 42, 43, 113 og 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Det europæiske Parlament (
1),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg,
og ud fra følgende betragtninger;
Funktionen og udviklingen af det fælles marked skal ledsages af
udformningen af en fælles landbrugspolitik:denne skal særlig omfatte
en fælles markedsordning, der kan antage forskellige former eftervarernes art;
for økonomien i bestemte området inden for Fællesskabet er fælles-
skabsproduktionen af humle af ganske særlig betydning og udgør forvisse producenter i disse områder den overvejende del af deres ind-komster;
da plantesafter og planteekstrakter af humle ikke er anført i traktatens
bilag II, omfattes disse produkter i modsætning til humle ikke af trak-
tatens landbrugsbestemmelser; da de pågældende produkter imidlertid
i vidt omfang er indbyrdes ombyttelige, truer denne situation med atbringe gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik inden for humle-sektoren i fare:det er derfor nødvendigt, at de for humle i henhold tilartikel 113 fastsatte regler om handel med tredjelande og de i henholdtil artikel 235 fastsatte regler om afsætning udvides til også at omfatte
plantesafter og planteekstrakter af humle;
traditionelt har den internationale samhandel stor betydning for humle-
producenterne og -forbrugerne inden for Fællesskabet; fællesskabspro-
duktionen har hidtil i væsentlig grad på grund af dens konkurrence-dygtighed på verdensmarkedet samt den frie kvalitative og kvantitativetilpasning af produktionen til afsætningsmulighederne kunnet gøresindbringende; den fælles markedsordning tilsigter derfor ikke at ændre
denne situation væsentligt, men ved hjælp af egnede foranstaltninger
at forbedre produkternes kvalitet og at beskytte producenterne mod enmulig forringelse af deres nuværende levestandard;
på fællesskabsplan skal der følges en kvalitetsorienteret politik ved
anvendelse af bestemmelser vedrørende udstedelse af en attestationom angivelse af, hvor varen kommer fra, i forbindelse med regler, derprincipielt forbyder afsætning af produkter, for hvilke dette certifikatikke foreligger, eller af indførte produkter, der ikke opfylder tilsva-
rende minimumskvalitetskriterier; yderligere bør der udarbejdes en
definition af en standardkvalitet, som kan være referencegrundlag forhandelsomsætningen og sikre en tilfredsstillende markedstilpasning;
det er nødvendigt at råde over tilstrækkelige oplysninger vedrørende
markedssituationen og udsigterne for udviklingen inden for Fællesska-bet; det forhold, at en væsentlig del af produktionen afsættes på basisaf kontrakter, også flerårige, der er indgået før høsten, kan lette udar-
bejdelsen af prognoser for markedsudviklingen; der bør derfor fore-
skrives en registrering af samtlige kontrakter om levering af humle,der er produceret inden for Fællesskabet; disse oplysninger skal dogholdes hemmelige, så de pågældende kan være sikre på, at oplysnin-gerne udelukkende anvendes til statistiske formål; endvidere sikresderved oplysningernes fuldstændige objektivitet;
for at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, for at sta-
bilisere markederne og sikre forsvarlige priser ved levering til forbru-
(1) EFT nr. C 66 af 1.7.1971, s. 28.
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 3
▼B
gere, bør landmændene fremme koncentrationen af udbudet og den
fælles tilpasning af produktionen til markedets behov;
sammenslutningen af landmænd i organer, der pålægger medlemmerne
pligt til at overholde fælles regler, er derfor egnet til at fremme virke-
liggørelsen af de i traktatens artikel 39 anførte mål; disse mål kansærlig søges opnået ved sammenslutning af landmænd i producentsam-menslutninger og ved dannelse af foreninger af disse sammenslutnin-ger;
for at undgå enhver forskelsbehandling af producenterne og sikre for-
anstaltningernes ensartethed og effektivitet skal der for hele Fællesska-
bet fastlægges de betingelser, som producentsammenslutningerne ogdisses foreninger skal opfylde for at blive anerkendt af medlemssta-terne; for at opnå en effektiv koncentration af udbudet er det i særde-leshed nødvendigt, dels at producentsammenslutningerne og forenin-gerne godtgør at være af en passende størrelse i økonomisk henseende,
dels at producentsammenslutningen eller foreningen udbyder de tilslut-
tede producenters eller sammenslutningers samlede produktion direkteeller lader denne udbyde af producenterne efter fælles regler;
der bør fastsættes bestemmelser, der kan lette disse producentsam-
menslutningers oprettelse og virksomhed; med henblik herpå bør dergives medlemsstaterne mulighed for at yde producentsammenslutnin-
gerne støtte, der delvis finansieres af Fællesskabet; det er dog af
betydning at begrænse omfanget af denne støtte; desuden bør støttenkun ydes i en overgangsperiode og bor være faldende, således at pro-ducenternes økonomiske ansvar gradvis udvides;
i nogle tilfælde er en tilpasning af Fællesskabets humleplantning nød-
vendig både med hensyn til sorterne og med hensyn til mulighederne
for rationalisering af dyrknings- og høstarbejdet; i en årrække skal
omstillingen til andre sorter og omstrukturering af disse anlæg lettesved ydelse af speciel støtte til de producentsammenslutninger, der gen-nemfører sådanne foranstaltninger;
for at sikre producenterne en rimelig levestandard bør der fastlægges
en støtteordning; for at kunne konstatere om denne støtte skal fastsæt-
tes, skal Kommissionen hvert år efter høstens afsætning forelægge en
beretning for Rådet; støtten kan ydes, såfremt det ved gennemgangenaf denne beretning viser sig, at gennemsnitsudbyttet pr. hektar er util-strækkeligt i betragtning af markedssituationen og den forventedeudvikling;
de påtænkte foranstaltninger bør åbne mulighed for at fastlægge en
importordning, der alene omfatter anvendelsen af den fælles toldtarif;
i henhold til traktaten er denne uden videre gældende fra 1. januar1970;
under hensyn til samtlige disse foranstaltninger kan der gives afkald
på anvendelse af alle kvantitative restriktioner ved Fællesskabets ydregrænser; denne fremgangsmåde kan dog undtagelsesvis vise sig at
være utilstrækkelig; for at Fællesskabets marked i sådanne tilfælde
ikke skal være uden beskyttelse mod de forstyrrelser, der måtte følgeheraf, efter at de tidligere importhindringer er blevet afskaffet, måFællesskabet have mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige for-anstaltninger;
opkrævning af told eller afgifter med tilsvarende virkning og anven-
delse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende
virkning i den interne handel inden for Fællesskabet er i henhold tiltraktaten uden videre forbudt fra 1. januar 1970; da der den 31.december 1969 ikke længere eksisterede minimumspriser, er anven-delse af traktatens artikel 44 uden videre udelukket fra 1. januar 1970;
effektiviteten af alle foranstaltninger inden for rammerne af den fælles
markedsordning for humle ville blive truet ved visse støtteforanstalt-
ninger fra medlemsstaternes side; derfor bør de bestemmelser i trakta-ten, der åbner mulighed for at vurdere den af medlemsstaterne ydedestøtte og at forbyde den med det fælles marked uforenelige støtte,anvendes inden for humlesektoren; der bør dog fastsættes en over-gangsordning med hensyn til den nationale støtte, som allerede før
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 4
▼B
den fælles markedsordnings ikrafttræden er blevet ydet for flerårige
kontrakter;
Fællesskabets finansielle ansvar for medlemsstaternes udgifter i forbin-
delse med de forpligtelser, der opstår som følge af denne forordnings
anvendelse, må fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne
om finansieringen af den fælles landbrugspolitik;
overgangen fra de for øjeblikket i medlemsstaterne gældende ordnin-
ger til de i denne forordning fastsatte regler skal ske under de bedstmulige vilkår; overgangsforanstaltninger kan derfor vise sig nødven-dige;
den fælles markedsordning før humle skal tage hensyn både til de i
traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål;
for at lette gennemførelsen af de påtænkte bestemmelser, må der fast-
lægges en fremgangsmåde, ved hvilken der inden før rammerne af en
forvaltningskomité tilvejebringes et snævert samarbejde mellem med-
lemsstaterne og Kommissionen,
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For humle oprettes en fælles markedsordning, der gælder for føl-
gende varer:
Pos. Varebeskrivelse
12.06 Humle og humlemel (lupulin)
2. Reglerne for afsætning og samhandel med tredjelande gælderogså for følgende varer:
Pos. Varebeskrivelse
13.03 A VI Plantesafter og planteekstrakter af humle
3. I denne forordning forstås ved:
a)Humle: de tørrede blomsterstande, også kaldet humleknopper, af
den (hunlige) humleplante (humulus lupulus); disse grøngule,ægformede blomsterstande har en stilk; deres største dimensionvarierer i almindelighed mellem 2 og 5 cm.
b)Humlepulver: det ved formaling af humle udvundne produkt, der
indeholder alle de naturlige bestanddele af humle.
c)Lupulin-beriget humlepulver: det ved formaling af humle efter
mekanisk udskillelse af blade, stængler, dækblade og humlespindlerudvundne produkt.
d)Humleekstrakt: de ved opløsningsmidlers indvirkning på humle
udvundne koncentrerede produkter.
e)Blandingsprodukter af humle: blanding af to eller flere af de foran-
nævnte produkter.
AFSNIT I
Afsætning
Artikel 2
1. De i artikel 1 nævnte, inden for Fællesskabet høstede eller af
inden for Fællesskabet høstet humle fremstillede produkter er undergi-vet reglerne for udstedelse af attestationer om angivelse af hvor varen
kommer fra.
2. Attestationen kan kun udstedes for:
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 5
▼B
— i anerkendte produktionsområder høstede produkter eller heraf
fremstillede produkter,
— produkter af sørter, der er opført på Fællesskabets liste over sørter,
eller heraf fremstillede produkter,
— produkter med kvalitetskendetegn, der opfylder de i et bestemt
afsætningsled gældende minimumskrav for afsætningen.
3. På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet for hvert produkt i
overensstemmelse med den i traktatens artikel 43, stk. (2), fastsatte
afstemningsmåde de almindelige regler for udstedelse af attestationer
om angivelse af, hvor varen kommer fra, og tidspunktet for reglernesikrafttræden.
Artikel 3
1. De i artikel 1 nævnte produkter kan, for så vidt de er undergivet
reglerne for udstedelse af attestationer om angivelse af, hvor varenkom fra, kun bringes i omsætning eller udføres, såfremt attestationener udstedt.
2. I overensstemmelse med den i artikel 20 anførte fremgangsmåde
kan der træffes beslutning om forholdsregler, der afviger fra den i stk.
1 fastsatte bestemmelse:
a) med henblik på at opfylde visse tredjelandes handelsmæssige krav
eller
b) for produkter, der er bestemt til særlige anvendelsesformål.
De i foranstående afsnit omhandlede forholdsregler:
— må ikke være til skade for den normale afsætning af de produkter,
for hvilke der er udstedt attestation om angivelse af, hvor varen
kommer fra,
— skal sikre, at en forveksling med de nævnte produkter undgås.
Artikel 4
1. For humle, der er høstet inden for Fællesskabet, fastsættes en
standardkvalitet på grundlag af ydre kendetegn og objektive kriterier.
2. Gennemførelselsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i
overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
Artikel 5
1. De i artikel 1 nævnte produkter, der kommer fra tredjelande, må
kun indføres, såfremt deres kvalitetskendetegn mindst opfylder de
minimumskrav for afsætningen, som er blevet fastsat for de sammeinden for Fællesskabet høstede produkter eller heraf fremstillede pro-dukter.
2. De i artikel 1 nævnte produkter, for hvilke der foreligger en af
myndighederne i oprindelseslandet udstedt attest, der anerkendes somligestillet med attestation om angivelse af, hvor varen kommer fra,
behandles, som om de udviser de i stk. 1 nævnte kendetegn.
Spørgsmålet om disse attesters ligestilling afgøres i overensstemmelse
med den i artikel 20 anførte fremgangsmåde.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT II
Leveringskontrakter
Artikel 6
1. De kontrakter om levering af inden for Fællesskabet produceret
humle, som afsluttes mellem en producent eller en gruppe af produ-center og en køber, registreres af de hertil af hver producentmedlems-stat udpegede organer.
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 6
▼B
2. Kontrakter om levering af bestemte mængder til aftalte priser i
løbet af et tidsrum, der omfatter et eller flere høstår, og som indgåsinden den 1. august i det første høstår, benævnes »forud indgåede
kontrakter«. De registreres særskilt.
3. Medlemsstaterne meddeler med regelmæssige mellemrum
Kommissionen statistiske oplysninger vedrørende registreringen af
disse kontrakter.
4. De oplysninger, der registreres, må kun anvendes til de til gen-
nemførelsen af denne forordning nødvendige formål.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT III
Producentsammenslutninger
Artikel 7
1. I denne forordning forstås ved »anerkendt producent sammen-
slutning« en sammenslutning af humleproducenter, der er blevet dan-
net på producenternes initiativ for særlig
a) i fællesskab at tilpasse produktionen til markedets behov,
b) at forbedre produktionen ved omstilling til andre sørter og omstruk-
turering af plantningen,
c) at fremme rationaliseringen og niekaniseringen af dyrknings og
høstarbejdet og derved forbedre produktionens rentabilitet.
og som er blevet anerkendt af en medlemsstat i henhold til stk. 3.
2. I denne forordning forstas ved »anerkendt forening« en forening
af anerkendte producentsammenslutninger, der søger at opnå de
samme mål som disse sammenslutninger og er blevet anerkendt af en
medlemsstat i henhold til stk. 3.
3. Medlemsstaterne anerkender på anmodning de producentsam-
menslutninger og disses foreninger, der opfylder nedenstående almin-delige betingelser:
a) de skal anvende fælles regler for produktion og afsætning (første
afsætningsled):
b) deres vedtægter skal for de tilsluttede medlemmer eller de tilslut-
tede anerkendte producentsammenslutninger indeholde forpligtelsetil
— enten at udbyde den samlede produktion, for hvilken de er til-
sluttet sammenslutningen eller foreningen, i henhold til de leve-
rings- og afsætningsregler, der er fastlagt og kontrolleres af
sammenslutningen respektive foreningen,
— eller at lade den samlede produktion, for hvilken anerkendelsen
gælder, udbyde af sammenslutningen respektive foreningen,
enten i navn og for regning af medlemmerne eller for medlem-
mernes regning eller i navn og for regning af sammenslutningeneller foreningen.
For så vidt angår producentsammenslutningerne gælder denne for-
pligtelse ikke for de produkter,
— for hvilke producenterne, før de tiltrådte sammenslutningen,
havde afsluttet købekontrakter eller givet salgstilsagn, for så
vidt den pågældende sammenslutning før producentens tiltræ-delse er blevet underrettet om omfanget og varigheden af desåledes indgåede forpligtelser og har erklæret sig indforståetmed disse;
— som producenterne, efter at de er tiltrådt, med producentsam-
menslutningens udtrykkelige samtykke kan undtage fra afsæt-ning gennem den pågældende sammenslutning;
c) de skal godtgøre, at deres økonomiske aktivitet er af tilstrækkeligt
omfang;
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 7
▼B
d) de skal i hele deres virksomhed udelukke enhver forskelsbehand-
ling af Fællesskabets producenter eller producentsammenslutninger,særlig på grund af statsborgerforhold eller etableringssted;
e) deres vedtægter skal indeholde bestemmelser, der sikrer, at med-
lemmerne af en sammenslutning eller en forening, der ønsker at
opgive deres medlemsskab, kun kan gøre dette:
— såfremt de har været medlemmer af sammenslutningen eller for-
eningen i mindst tre år,
— og såfremt de senest tolv måneder forud for deres udtræden har
underrettet sammenslutningen eller foreningen herom;
f) de skal være i besiddelse af den i henhold til deres nationale lov-
givning fornødne retlige handleevne til at kunne foretage de tilderes virksomhed hørende retshandler;
g) deres vedtægter skal indeholde forpligtelse til at føre særskilt bog-
holderi for den virksomhed, der danner grundlag for anerkendelsen.
4. Med hensyn til anerkendelsen af producentsammenslutninger og
foreninger af disse er den medlemsstat kompetent, på hvis områdeproducentsammenslutningen eller foreningen har sit hjemsted.
5. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel, særlig bestem-
melserne vedrørende de i stk. 3, litra a) og c), omhandlede betingelser,vedtages i overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte frem-gangsmåde.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan yde støtte til de anerkendte producentsammens-
lutninger i de første tre år efter deres anerkendelse for at fremme
deres oprettelse og lette deres virksomhed. Disse støttebeløb må i det
første, andet og tredje år ikke overstige henholdsvis 3%, 2% og 1% afværdien af de anerkendte og afsatte produkter. Denne støtte må dog idet første år, andet år og tredje år ikke overstige henholdsvis 60%,40% og 20% af producentsammenslutningens administrationsomkostn-inger.
Værdien af de afsatte produkter fastsættes hvert ar som et forudanslået
fikseret beløb på grundlag af:
— den gennemsnitlige produktion, som de tilsluttede producenter har
afsat i de sidste tre kalenderår før deres tiltræden,
— de gennemsnitspriser, som disse producenter i det samme tidsrum
har opnået for deres produktion.
Artikel 9
Medlemsstaterne kan yde støtte til producentsammenslutningerne indtil
et maksimumsbeløb på 1500 regningsenheder pr. hektar for de foran-staltninger, der er gennemført senest 31. december 1975, med henblikpå den i artikel 7, stk. 1, litra b), omhandlede omstilling til andre sor-
ter og omstrukturering af plantningen.
Artikel 10
1. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstem-
melse med den i traktatens artikel 43, stk. (2), fastsatte afstem-ningsmåde de almindelige regler for anvendelsen af artiklerne 8 og 9.
2. Gennemførelsesbestemmelserne til artiklerne 8 og 9 vedtages i
overensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT IV
Producentstøtte
Artikel 11
Kommissionen forelægger hvert år inden den 30. april Rådet en situa-
tionsberetning vedrørende humleproduktionen og -afsætningen.
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 8
▼B
Denne beretning skal navnlig redegøre for udviklingen med hensyn til
priser, plantning, produktion og forbrug.
Artikel 12
1. Der indføres en støtteordning for humle, der er produceret inden
for Fællesskabet.
2. Der kan ydes humleproducenterne et støttebeløb, der gør det
muligt for dem at opnå rimelige indkomster.
3. Dette støttebeløbs størrelse, der kan være forskellig alt efter sor-
ter, fastsættes pr. hektar under hensyntagen til:
a) gennemsnitsudbyttet sammenlignet med gennemsnitsudbytterne af
de forudgående års høst,
b) situationen og den forventede tendens på markedet inden for Fæl-
lesskabet,
c) udviklingen på markedet uden for Fællesskabet og verdensmarkeds-
priserne.
4. Fremgår det af den i artikel 11 nævnte beretning, at der er fare
for, at der på Fællesskabets interne marked for humle skal opstå struk-
turbetinget overskud eller forstyrrelse i forsyningsstrukturen, kan ydel-
sen af støtte begrænses til et beløb, der svarer til et areal, der bestem-mes på grundlag af gennemsnittet af det i tre år forud for beretningså-ret konstaterede dyrkningsareal.
5. Støttebeløbet for dyrkningsarealet for det forudgående kalen-
derårs høst fastsættes inden den 30. juni i overensstemmelse med deni traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte fremgangsmåde.
Artikel 13
1. Støtten ydes til producenterne for det registrerede og høstede
dyrkningsareal.
Medlemsstaterne udpeger de organer, som har beføjelse til at regi-
strere humledyrkningsarealet for alle producenter samt har til opgaveat fore kontrol med og ajourføre registreringen.
2. Ved anvendelsen af denne artikel kan medlemsstaterne betragte
en anerkendt producentsammenslutning som en producent.
3. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen og i overensstem-
melse med den i traktatens artikel 43, stk. 2, fastsatte afstem-
ningsmåde de almindelige regler for anvendelsen af denne artikel.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages i over-
ensstemmelse med den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde.
AFSNIT V
Ordningforsamhandelenmedtredjelande
Artikel 14
Med mindre andet er bestemt i denne forordning, eller Rådet på for-
slag af Kommissionen i overensstemmelse med den i traktatens artikel
43, stk. 2 fastsatte afstemningsmåde har besluttet at gøre undtagelseherfra, er det i samhandelen med tredjelande forbudt:
a) at opkræve afgifter med tilsvarende virkning som told,
b) at anvende nogen form for kvantitative restriktioner eller foranstalt-
ninger med tilsvarende virkning.
Artikel 15
1. Såfremt markedet inden for Fællesskabet for de i artikel 1
nævnte produkter på grund af indførsel eller udførsel rammes ellertrues af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de itraktatens artikel 39 omhandlede mål i fare, kan der i samhandelen
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 9
▼B
med tredjelande anvendes egnede foranstaltninger, indtil den faktiske
eller den truende forstyrrelse er ophørt.
Rådet fastsætter på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse
med den i traktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte afstemningsmåde gen-nemførelsesbestemmelserne til dette stykke og bestemmer, i hvilke til-fælde og inden for hvilke rammer medlemsstaterne kan træffe beskyt-
telsesforanstaltninger.
2. Indtræder den i stk. 1 omhandlede situation, beslutter Kommis-
sionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nød-vendige foranstaltninger; disse meddeles medlemsstaterne og finder
umiddelbart anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring
fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom inden 24 timer efterbegæringens modtagelse.
3. Enhver medlemsstat kan for Rådet indbringe den af Kommis-
sionen trufne foranstaltning inden 3 arbejdsdage efter dagen for dens
meddelelse. Rådet træder omgående sammen. Det kan ændre ellerophæve den pågældende foranstaltning i overensstemmelse med den itraktatens artikel 43, stk. 2 fastsatte afstemningsmåde.
AFSNIT VI
Almindeligebestemmelser
Artikel 16
Med mindre andet er bestemt i denne forordning finder traktatens
artikler 92, 93 og 94 anvendelse på produktionen af og handelen med
de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter.
Den støtte, som en medlemsstat har ydet humleproducenterne, kan
dog fastholdes indtil udløbet af de kontrakter, der er indgået før denne
forordnings ikrafttræden, for så vidt denne støtte overstiger det i arti-
kel 12 omhandlede af Fællesskabet ydede støtte. Denne støtte kanikke forlænges.
Artikel 17
1. Bestemmelserne vedrørende finansieringen af den fælles land-
brugspolitik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1,nævnte produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denne for-ordning fastlagte ordning.
2. De i artiklerne 8 og 9 omhandlede foranstaltninger udgør fælles
foranstaltninger i den i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21.april 1970, artikel 6, stk. 1, om finansieringen af den fælles landbrugs-politik (
1)anførte betydning.
3. Landbrugsfonden, udviklingssektionen, refunderer medlemssta-
terne 25% af de godtgørelsesberettigede udgifter, som er blevetafholdt af medlemsstaterne i forbindelse med de i artikel 8 fastsatteforanstaltninger, og 50% af de godtgørelsesberettigede udgifter, som
er blevet afholdt af medlemsstaterne i forbindelse med de i artikel 9
fastsatte foranstaltninger.
4. Begæringerne om godtgørelse skal omfatte de i et kalenderår
afholdte udgifter; de skal indgives til Kommissionen inden 30. juni
det følgende år.
5. De anslåede totalomkostninger i forbindelse med de fælles foran-
staltninger for landbrugsfondens regning beløber sig til ►
A12,4◄
millioner regningsenheder.
6. Afviklingsperioden for de i artikel 8 nævnte foranstaltninger er
begrænset til et tidsrum af 10 år fra tidspunktet for denne forordningsikrafttræden.
(1) EFT nr. L 94 af 28.4.1970. s. 13.
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 10
▼B
7. Gennemførelsesbestemmelserne til stk. 3 vedtages i overensstem-
melse med den i forordning (EØF) nr. 729/70, artikel 13, fastsattefremgangsmåde.
Artikel 18
Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger,
der er nødvendige til gennemførelsen af denne forordning. De nær-
mere bestemmelser vedrørende meddelelse og udbredelse af disseoplysninger vedtages i overensstemmelse med den i artikel 20 fastsattefremgangsmåde.
Artikel 19
1. Der nedsættes en forvaltningskomité for humle - i det følgende
benævnt »Komité« -, som består af repræsentanter for medlemssta-terne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. I denne Komité tildeles der medlemsstaternes stemmer vægt i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 2, Formanden deltager ikke i
afstemningen.
Artikel 20
1. Når der henvises til den fremgangsmåde, der er fastsat i denne
artikel, indbringer formanden sagen for Komiteen enten på eget initia-tiv eller på begæring af en medlemsstats repræsentant.
2. Kommissionens repræsentant forelægger et udkast til de foran-
staltninger, der skal træffes. Komiteen afgiver en udtalelse om disseforanstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsætte under
hensyn til, hvor meget de forelagte spørgsmål haster. Udtalelsen ved-
tages med et flertal af ►
A1enogfyrre ◄stemmer.
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks kan finde
anvendelse. Såfremt disse foranstaltninger imidlertid ikke er i overens-stemmelse med Komiteens udtalelse, meddeles de straks Rådet afKommissionen. I dette tilfælde kan Kommissionen udsætte anvendel-sen af de af den besluttede foranstaltninger for et tidsrum af højst en
måned eller denne meddelelse.
Rådet kan efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2 fast-
satte afstemningsmåde inden en måned træffe anden afgørelse.
Artikel 21
Komiteen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på
eget initiativ eller på begæring af en medlemsstats repræsentant fore-lægger den.
Artikel 22
Ved anvendelsen af denne forordning skal der tages hensyn både til
de i traktatens artikel 39 og de i artikel 110 nævnte mål.
Artikel 23
Skulle overgangsforanstaltninger være nødvendige for at lette overgan-
gen fra de i medlemsstaterne for øjeblikket gældende ordninger til deni denne forordning fastsatte ordning. særlig såfremt anvendelsen af
den ny ordning fra det fastsatte tidspunkt ville støde på væsentlige
vanskeligheder, vedtages sådanne foranstaltninger i overensstemmelsemed den i artikel 20 fastsatte fremgangsmåde. De kan finde anven-delse indtil senest 31. juli 1972.
Artikel 24
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen
iDe Europæiske Fællesskabers Tidende .
Artiklerne 11, 12 og 13 anvendes for første gang for så vidt angår
høsten 1971.
1971R1696 — DA — 01.01.1973 — 001.001 — 11
▼B
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddel-
bart i hver medlemsstat.