2013L0053 — DA — 28.12.2013 — 000.002

Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor

►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/53/EU af 20. november 2013 om fritidsfartøjer og personlige fartøjer og om ophævelse af direktiv 94/25/EF (EØS-relevant tekst) (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 90)





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/53/EU

af 20. november 2013

om fritidsfartøjer og personlige fartøjer og om ophævelse af direktiv 94/25/EF

(EØS-relevant tekst)







EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ( 1 ), efter den almindelige lovgivningsprocedure ( 2 ), og ud fra følgende betragtninger: (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer ( 3 ) blev vedtaget i forbindelse med etableringen af det indre marked for at harmonisere fritidsfartøjers sikkerhedsegenskaber i alle medlemsstater og fjerne hindringer for handel med fritidsfartøjer mellem medlemsstaterne. (2) Oprindeligt omfattede direktiv 94/25/EF kun fritidsfartøjer med en mindste skroglængde på 2,5 m og en maksimal længde på 24 m. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EF af 16. juni 2003 om ændring af direktiv 94/25/EF ( 4 ) udvidede anvendelsesområdet for direktiv 94/25/EF til at omfatte vandscootere (personlige fartøjer) og integrerede miljøbeskyttelseskrav i det ændrede direktiv ved at fastlægge grænseværdier for udstødningsemissioner (CO, HC, NOx og partikler) og støjemissioner for fremdriftsmotorer, både motorer med kompressionstænding og motorer med gnisttænding. (3) Direktiv 94/25/EF er baseret på principperne i den nye metode, jf. Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder ( 5 ). Det fastsætter således kun de væsentlige krav til fritidsfartøjer, mens de tekniske detaljer vedtages af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester ( 6 ). Produkter, der er i overensstemmelse med således fastsatte harmoniserede standarder, hvis referencenumre er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at være i overensstemmelse med kravene i direktiv 94/25/EF. Erfaringen viser, at disse grundprincipper har fungeret godt i denne sektor og bør bevares og endda fremmes yderligere. (4) Den teknologiske udvikling på markedet har imidlertid givet anledning til nye spørgsmål med hensyn til miljøkravene i direktiv 94/25/EF. For at tage højde for denne udvikling og skabe klarhed om de rammer, inden for hvilke produkter omfattet af dette direktiv må markedsføres, bør visse aspekter af direktiv 94/25/EF revideres og forbedres, og direktivet bør af klarhedshensyn ophæves og erstattes af nærværende direktiv. (5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter ( 7 ) fastsætter horisontale bestemmelser om akkreditering af overensstemmelsesvurderingsorganer, om CE-mærkning og om rammerne for Unionens markedsovervågning af og kontrol med produkter, der indføres på EU-markedet, der også finder anvendelse på produkter omfattet af dette direktiv. (6) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter ( 8 ) fastlægger fælles principper og referencebestemmelser for lovgivning, der baseres på principperne i den nye metode. For at sikre sammenhæng med anden sektorbestemt produktlovgivning bør visse bestemmelser i dette direktiv tilpasses nævnte afgørelse, medmindre særlige forhold i sektoren kræver andre løsninger. Derfor bør visse definitioner, generelle forpligtelser for de erhvervsdrivende, formodning om overensstemmelse, regler for CE-mærkningen, krav til overensstemmelsesvurderingsorganer og notifikationsprocedurer samt bestemmelserne om de procedurer, der skal anvendes i tilfælde af produkter, der udgør en risiko, tilpasses afgørelsen. I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering ( 9 ) fastsættes en procedure for indsigelser mod harmoniserede standarder, i tilfælde af at sådanne standarder ikke fuldt ud opfylder kravene i dette direktiv. (7) For at fremme de erhvervsdrivendes og de nationale myndigheders forståelse og ensartede anvendelse af dette direktiv bør anvendelsesområdet for og nogle af definitionerne i direktiv 94/25/EF tydeliggøres. Det bør især gøres klart, at amfibiefartøjer ikke falder ind under dette direktivs anvendelsesområde. Det er også nødvendigt at specificere, hvilken slags kanoer og kajakker der ikke falder ind under dette direktivs anvendelsesområde, og at præcisere, at kun personlige fartøjer beregnet til sport og fritid er omfattet af dette direktiv. (8) Det er også hensigtsmæssigt at definere »vandfartøj bygget til eget brug«, »skroglængde« og »privat importør« specifikt for denne sektor for at fremme forståelsen og en ensartet anvendelse af dette direktiv. Det er nødvendigt at udvide den nuværende definition af »fremdriftsmotor« til også at omfatte innovative fremdriftsløsninger. (9) Produkter omfattet af dette direktiv, som bringes i omsætning eller ibrugtages i Unionen, bør opfylde kravene i den relevante EU-lovgivning, og de erhvervsdrivende bør være ansvarlige for produkternes overensstemmelse i forhold til den rolle, de hver især spiller i forsyningskæden, for at sikre et højt niveau af beskyttelse af samfundsinteresser, såsom sundhed og sikkerhed, samt forbruger- og miljøbeskyttelse og for at sikre fair konkurrencebetingelser på Unionens marked. (10) Alle erhvervsdrivende i forsynings- og distributionskæden bør træffe egnede foranstaltninger for at sikre, at produkter omfattet af dette direktiv ikke udgør nogen risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, når de er korrekt bygget og vedligeholdt, og at de kun bringer produkter, som opfylder den relevante EU-lovgivning, i omsætning. Dette direktiv bør sikre en klar og forholdsmæssigt afpasset fordeling af forpligtelserne svarende til hver enkelt aktørs rolle i forsynings- og distributionskæden. (11) Da visse opgaver kun kan udføres af fabrikanten, er det nødvendigt at sondre klart mellem fabrikanten og aktørerne længere nede i distributionskæden. Det er desuden nødvendigt klart at sondre mellem importøren og distributøren, da det er importøren, der indfører produkter fra tredjelande til EU-markedet. Importøren bør derfor sikre, at disse produkter opfylder gældende krav i Unionen. (12) Fabrikanten er med sin detaljerede viden om konstruktions- og fremstillingsprocessen den, der bedst kan stå for den fuldstændige overensstemmelsesvurderingsprocedure. Overensstemmelsesvurderingen bør derfor fortsat alene være fabrikantens ansvar. (13) Det er nødvendigt at sikre, at produkter omfattet af dette direktiv fra tredjelande, som indføres på EU-markedet, opfylder alle gældende EU-krav, og navnlig at fabrikanterne har underkastet disse produkter hensigtsmæssige vurderingsprocedurer. Der bør derfor fastsættes bestemmelse om, at importører skal sikre sig, at de produkter, de bringer i omsætning på markedet, opfylder gældende krav, og at de ikke bringer produkter i omsætning, der ikke opfylder sådanne krav, eller som udgør en risiko. Af samme grund bør der også fastsættes bestemmelser om, at importørerne skal sikre sig, at der er gennemført overensstemmelsesvurderingsprocedurer, og at der forefindes CE-mærkning og dokumentation fra fabrikanternes side, der er tilgængelig for tilsynsmyndighedernes inspektion. (14) Når distributøren gør et produkt omfattet af dette direktiv tilgængeligt på markedet, efter at det er bragt i omsætning af fabrikanten eller importøren, bør vedkommende handle med fornøden omhu for at sikre, at hans håndtering af produktet ikke indvirker negativt på produktets opfyldelse af gældende krav. Både importører og distributører forventes at handle med fornøden omhu i forhold til gældende krav, når de bringer produkter i omsætning eller gør dem tilgængelige på markedet. (15) Når en importør bringer et produkt omfattet af dette direktiv i omsætning, bør vedkommende på produktet anføre sit navn og den adresse, hvor vedkommende kan kontaktes. Der bør kunne gøres undtagelse herfra i tilfælde, hvor en komponents størrelse eller art gør det umuligt at anføre navn og adresse. (16) En erhvervsdrivende, der enten bringer et produkt i omsætning under sit eget navn eller varemærke eller ændrer et produkt på en sådan måde, at overensstemmelsen med gældende krav kan blive berørt, bør anses for at være fabrikanten og påtage sig en fabrikants forpligtelser. (17) Distributører og importører er tæt på markedet og bør derfor inddrages i de markedsovervågningsopgaver, der udføres af de kompetente nationale myndigheder, og være parate til at bidrage aktivt ved at give disse myndigheder alle nødvendige oplysninger om det pågældende produkt. (18) Import af fritidsfartøjer og personlige fartøjer fra tredjelande af fysiske eller juridiske personer, der er etableret i Unionen, er et særligt træk ved denne sektor. Direktiv 94/25/EF indeholder imidlertid nogle få bestemmelser, der finder anvendelse på eller kan betragtes, som om de finder anvendelse på private importører med hensyn til udførelse af overensstemmelsesvurdering (vurdering efter bygning). Der er derfor behov for at præcisere private importørers forpligtelser, som i princippet bør harmoniseres med fabrikanternes forpligtelser, dog med nogle undtagelser, i betragtning af at deres aktiviteter ikke er kommercielle aktiviteter. (19) Hvis et produkt kan spores gennem hele forsyningskæden, bidrager dette til at gøre markedsovervågningen enklere og mere effektiv. Et effektivt sporbarhedssystem gør det lettere for markedsovervågningsmyndighederne at spore en erhvervsdrivende, der har gjort produkter, der ikke opfylder kravene, tilgængelige på markedet. (20) Af hensyn til klarheden og konsekvensen i forhold til andre direktiver efter den nye metode er det nødvendigt eksplicit at angive, at produkter omfattet af dette direktiv kun må bringes i omsætning eller ibrugtages, hvis de opfylder det generelle krav om, at de ikke må udgøre en fare for menneskers sundhed og sikkerhed eller for ejendom eller miljøet, og kun hvis de opfylder de væsentlige krav i dette direktiv. (21) For motorer til nautisk brug som fremdriftsmotorer, hvis udgangsmotor allerede er typegodkendt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikkevejgående maskiner ( 10 ) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer ( 11 ), bør personer, der tilpasser motorer, kunne stole på de overensstemmelsesbeviser, der er udstedt af den oprindelige motorfabrikant, hvis tilpasningerne ikke har ændret ved emissionskarakteristika. (22) Forskellige løsninger til en yderligere reduktion af udstødningsemissioner fra motorer til fritidsfartøjer er blevet vurderet i den rapport om mulighederne for yderligere at forbedre miljøegenskaberne for fritidsfartøjers motorer, som er blevet forelagt i henhold til artikel 2 i direktiv 2003/44/EF. I rapporten blev det konkluderet, at det ville være hensigtsmæssigt at fastsætte strengere grænseværdier end de værdier, der er fastsat i direktiv 2003/44/EF. Grænseværdierne bør fastsættes på et niveau, der afspejler udviklingen af renere teknologi til marine motorer, og som muliggør fremskridt hen imod en harmonisering af udstødningsemissioner på verdensplan. Grænseværdierne for CO bør dog hæves for at gøre det muligt at opnå en betydelig reduktion af andre luftforurenende stoffer med henblik på at afspejle, hvad der er teknologisk muligt, og for at opnå den hurtigst mulige gennemførelse, idet det sikres, at de socioøkonomiske indvirkninger på denne økonomiske sektor er acceptable. (23) Afhængigt af brændstof- og effektkategori bør de prøvningscyklusser for motorer til marin brug, der er beskrevet i de relevante harmoniserede standarder, anvendes, og indtil de er tilgængelige, dem, der er beskrevet i den relevante ISO-standard, under hensyntagen til de værdier, der er fastsat i bilag I, del B, punkt 2.3. Der bør udvikles testcyklusser for alle forbrændingsmotorer, som indgår i fremdriftssystemer, herunder hybridfremdriftsanlæg. (24) De prøvningsbrændstoffer, der anvendes til at vurdere fartøjers overensstemmelse med udstødningsemissioner, bør afspejle sammensætningen af brændstoffer anvendt på det relevante marked, og derfor bør europæiske prøvningsbrændstoffer anvendes ved typegodkendelse i Unionen. Da fabrikanter fra tredjelande måske ikke har adgang til europæiske referencebrændstoffer, er det nødvendigt at tillade, at de godkendende myndigheder accepterer, at motorer prøves med andre referencebrændstoffer. Valget af referencebrændstoffer bør dog begrænses til specifikationer fastsat i relevante ISO-standarder for at sikre prøvningsresultaternes kvalitet og sammenlignelighed. (25) For at bidrage til beskyttelsen af havmiljøet er det hensigtsmæssigt at vedtage et krav om obligatorisk montering af holdingtanke i vandfartøjer udstyret med toilet. (26) Ulykkesstatistikkerne viser, at risikoen for, at beboelige flerskrogsfritidsfartøjer kæntrer, er lille. Til trods for den ringe risiko bør der tages hensyn til, at risikoen for, at beboelige flerskrogsfritidsfartøjer kæntrer, foreligger, og hvis de kan kæntre, bør de holde sig flydende, når de ligger med bunden i vejret, og det skal være praktisk muligt at undslippe. (27) I overensstemmelse med nærhedsprincippet bør bestemmelserne i dette direktiv ikke berøre medlemsstaternes ret til at fastsætte krav, som de finder nødvendige vedrørende sejlads i visse farvande for at beskytte miljøet, herunder mod støjforurening, og vandvejenes infrastruktur og for at garantere sikkerheden på disse, forudsat at dette ikke kræver ændring af vandfartøjer, som er i overensstemmelse med dette direktiv, og forudsat at disse bestemmelser er berettigede og står i et rimeligt forhold til det mål, der skal nås. (28) CE-mærkningen, der angiver et produkts overensstemmelse, er den synlige konsekvens af en komplet evalueringsproces, der omfatter overensstemmelsesvurdering i bred forstand. Forordning (EF) nr. 765/2008 indeholder de generelle principper for CE-mærkningen. Der bør i dette direktiv fastsættes regler for anbringelsen af CE-mærkningen på vandfartøjer, komponenter og fremdriftsmotorer. Det er hensigtsmæssigt at udvide forpligtelsen til CE-mærkning til også at omfatte alle indenbordsmotorer og hækmotorer uden integreret udstødningssystem, som anses for at opfylde de væsentlige krav i dette direktiv. (29) Det er afgørende at indskærpe over for fabrikanter, private importører og brugere, at fabrikanten ved at anbringe CE-mærkningen på produktet erklærer, at produktet opfylder alle gældende krav, og påtager sig det fulde ansvar herfor. (30) CE-mærkningen bør være den eneste overensstemmelsesmærkning til angivelse af, at et produkt omfattet af dette direktiv er i overensstemmelse med Unionens harmoniseringslovgivning. Benyttelse af anden form for mærkning bør dog også være tilladt, forudsat at denne bidrager til at forbedre forbrugerbeskyttelsen og ikke er omfattet af Unionens harmoniseringslovgivning. (31) For at sikre, at de væsentlige krav opfyldes, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om passende overensstemmelsesvurderingsprocedurer, som fabrikanten skal følge. Sådanne procedurer bør fastsættes med henvisning til overensstemmelsesvurderingsmodulerne fastlagt i afgørelse nr. 768/2008/EF. Disse procedurer bør udformes på grundlag af den risikograd, som vandfartøjer, motorer og komponenter dertil repræsenterer. Hver overensstemmelseskategori bør derfor suppleres med en egnet procedure eller et valg mellem flere ækvivalente procedurer. (32) Erfaringen viser, at det er hensigtsmæssigt at tillade en bredere vifte af overensstemmelsesvurderingsmoduler for komponenter: For så vidt angår overensstemmelsesvurderinger af krav til udstødnings- og støjemissioner bør der skelnes mellem tilfælde, hvor harmoniserede standarder er blevet anvendt, og tilfælde, hvor de ikke er blevet anvendt, fordi det i sidstnævnte tilfælde er berettiget at kræve en strengere overensstemmelsesvurderingsprocedure. Desuden bør muligheden for at anvende referencefartøjsdata til støjemissionsprøvning fjernes som overflødig, fordi den ikke er blevet anvendt i praksis. (33) For at give klare oplysninger om acceptable sejlforhold for vandfartøjer, bør titlerne på vandfartøjskonstruktionskategorierne kun være baseret på de grundlæggende stedlige navigationsforhold, nemlig vindstyrke og signifikant bølgehøjde. Fire konstruktionskategorier, A, B, C og D, angiver skalaerne for vindstyrke og signifikant bølgehøjde med henblik på konstruktion med forklarende bemærkninger. (34) Direktiv 94/25/EF indeholder regler om vurdering af fritidsfartøjer efter bygning, udført af en fysisk eller juridisk person etableret i Unionen, som bringer produktet i omsætning eller tager det i brug, i tilfælde, hvor fabrikanten ikke opfylder sine forpligtelser med hensyn til produktets overensstemmelse med direktivet. Af hensyn til konsekvensen er det hensigtsmæssigt at udvide vurdering efter bygning til ikke blot at omfatte fritidsfartøjer, men også personlige fartøjer. Af hensyn til klarheden bør det specificeres, i hvilke situationer vurdering efter bygning kan anvendes. Desuden bør dens anvendelse for så vidt angår import begrænses til ikkekommerciel import gennemført af private importører for at forhindre misbrug af vurdering efter bygning til kommercielle formål. Der er også behov for at udvide forpligtelsen for den person, der anmoder om vurdering efter bygning, til at forelægge dokumentation for det bemyndigede organ for at sikre, at det kan foretage en pålidelig overensstemmelsesvurdering af produktet. (35) Eftersom det er nødvendigt at sikre, at overensstemmelsesvurderingsorganerne foretager vurderinger af produkter omfattet af dette direktiv på et ensartet højt niveau i hele Unionen, og eftersom alle sådanne organer bør udøve deres funktioner på samme niveau og på fair konkurrencemæssige vilkår, bør der fastsættes obligatoriske krav til overensstemmelsesvurderingsorganer, der ønsker at få bemyndigelse til at udføre de i dette direktiv omhandlede overensstemmelsesvurderingsopgaver. (36) For at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved overensstemmelsesvurderingen af produkter omfattet af dette direktiv er det ikke blot nødvendigt at konsolidere de krav, som skal opfyldes af overensstemmelsesvurderingsorganer, der ønsker at blive bemyndiget, men også parallelt hermed at fastsætte krav, som bemyndigende myndigheder og andre organer, som er involveret i vurdering, notifikation og overvågning af bemyndigede organer, skal opfylde. (37) Forordning (EF) nr. 765/2008 supplerer og styrker den eksisterende ramme for markedsovervågning af produkter, der er omfattet af Unionens harmoniseringslovgivning, herunder produkter omfattet af dette direktiv. Medlemsstaterne bør derfor tilrettelægge og udføre markedsovervågning af disse produkter i overensstemmelse med nævnte forordning og, når dette er relevant, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed ( 12 ). (38) For at øge gennemsigtigheden og begrænse sagsbehandlingstiden er det nødvendigt at forbedre den eksisterende beskyttelsesprocedure, der giver Kommissionen mulighed for at undersøge berettigelsen af en foranstaltning gennemført af en medlemsstat over for produkter, som den anser for ikke at være overensstemmende, med henblik på at gøre den mere effektiv og gøre brug af den ekspertise, der findes i medlemsstaterne. (39) Den eksisterende ordning bør suppleres af en procedure, hvorved de berørte parter får mulighed for at blive orienteret om iværksatte foranstaltninger vedrørende produkter omfattet af dette direktiv, der udgør en risiko for menneskers sundhed og sikkerhed eller for andre aspekter vedrørende beskyttelse af samfundsinteresser. Herved vil markedsovervågningsmyndighederne i samarbejde med de relevante erhvervsdrivende også få mulighed for i en tidligere fase at gribe ind over for sådanne produkter. (40) I tilfælde, hvor medlemsstaterne og Kommissionen er enige om berettigelsen af en foranstaltning truffet af en medlemsstat, bør Kommissionen ikke inddrages yderligere. (41) For at tage hensyn til udviklingen inden for teknisk viden og nye videnskabelige resultater bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår bilag I, del B, punkt 2.3, 2.4, 2.5 og 3, samt del C, punkt 3, og bilag V, VII og IX. Dette vil gøre det muligt for Kommissionen i fremtiden at inkludere prøvningscyklusser for hybridmotorer og indføre prøvningsbrændstoffer iblandet biobrændstoffer i tabellen over prøvningsbrændstoffer, når disse brændstoffer er blevet internationalt accepteret. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (42) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser ( 13 ). (43) Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelse af gennemførelsesretsakter, som anmoder den bemyndigende medlemsstat om at træffe de nødvendige korrigerende foranstaltninger for så vidt angår bemyndigede organer, der ikke eller ikke længere opfylder kravene vedrørende deres notifikation. (44) Undersøgelsesproceduren bør anvendes til vedtagelse af gennemførelsesretsakter, der sikrer, at dette direktiv anvendes ensartet, især med hensyn til de supplerende bestemmelser i artikel 24 vedrørende overensstemmelsesvurderingsprocedurer og med hensyn til kravene til vandfartøjskonstruktionskategorier, vandfartøjsidentifikation, fabrikantplader, instruktionsbog, gasanlæg, forebyggelse af udledning, rapporteringsspørgeskema og skibslys. (45) Kommissionen bør ved gennemførelsesretsakter og, på grund af disses særlige karakter, uden at anvende forordning (EU) nr. 182/2011 fastlægge, hvorvidt medlemsstaternes foranstaltninger for så vidt angår produkter, der udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, er berettigede. (46) Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, når det i behørigt begrundede tilfælde vedrørende overensstemmelsesvurdering, vandfartøjskonstruktionskategorier, skibslys, forebyggelse af udledning samt gasapparater, der udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, er påkrævet af særligt hastende årsager. (47) I overensstemmelse med etableret praksis kan det i henhold til dette direktiv nedsatte udvalg spille en vigtig rolle i forbindelse med behandlingen af spørgsmål vedrørende direktivets anvendelse, som måtte blive rejst af dets formand eller af en repræsentant for en medlemsstat i henhold til udvalgets forretningsorden. (48) For at håndhæve overvågningen af direktivet og dettes virkning, bør medlemsstaterne udfylde et spørgeskema om dette direktivs anvendelse. Kommissionen udarbejder derefter et sammendrag og offentliggør en rapport om anvendelsen af dette direktiv. (49) Medlemsstaterne bør fastsætte regler om sanktioner for overtrædelse af dette direktiv og sikre, at de håndhæves. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelserne og have afskrækkende virkning. (50) For at give fabrikanter og erhvervsdrivende tilstrækkelig tid til at tilpasse sig kravene i dette direktiv er det nødvendigt, at der fastsættes en tilstrækkeligt lang overgangsperiode efter direktivets ikrafttrædelse, i hvilken produkter, der overholder direktiv 94/25/EF, stadig kan bringes i omsætning. (51) For at lette anvendelsen af dette direktiv for små og mellemstore fabrikanter af udenbords fremdriftsmotorer med gnisttænding med en effekt på 15 kW eller derunder og give dem mulighed for at tilpasse sig de nye krav, vil det være hensigtsmæssigt at fastsætte en særlig overgangsperiode for disse fabrikanter. (52) Målet for dette direktiv, nemlig at garantere et højt sundheds- og sikkerhedsniveau for mennesker og beskyttelse af miljøet og samtidig garantere, at det indre marked fungerer, gennem fastsættelse af harmoniserede krav til produkter omfattet af dette direktiv, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor, på grund af dets omfang og virkninger, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (53) Direktiv 94/25/EF bør derfor ophæves — ud fra følgende betragtninger: VEDTAGET DETTE DIREKTIV:







KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Dette direktiv fastlægger kravene til konstruktion og fremstilling af de produkter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, samt regler for deres frie bevægelighed inden for Unionen.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Dette direktiv finder anvendelse på følgende produkter:

a) fritidsfartøjer og delvis færdigbyggede fritidsfartøjer

b) personlige fartøjer og delvis færdigbyggede personlige fartøjer

c) komponenter anført i bilag II, når disse bringes i omsætning separat i Unionen, i det følgende benævnt »komponenter«

d) fremdriftsmotorer, der er monteret eller specielt beregnet til montering i eller på vandfartøjer

e) fremdriftsmotorer, der er monteret i eller på vandfartøjer, og som undergår en større ændring

f) vandfartøjer, som undergår en større ombygning.

2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på følgende produkter:

a) for så vidt angår kravene til konstruktion og bygning i bilag I, del A: i) vandfartøjer, der udelukkende er konstrueret til konkurrencesejlads, herunder kaproningsbåde og robåde bestemt til træning, og som er betegnet som sådanne af fabrikanten ii) kanoer og kajakker konstrueret til fremdrift udelukkende ved menneskelig kraft, gondoler og vandcykler iii) surfbrætter konstrueret udelukkende til fremdrift ved vind og betjening af en eller flere personer, der står op iv) surfbrætter v) originale historiske vandfartøjer og individuelle reproduktioner af sådanne, der er konstrueret før 1950, og som hovedsagelig er bygget med originale materialer og er betegnet som sådanne af fabrikanten vi) forsøgsfartøjer, så længe de ikke bringes i omsætning på EU-markedet vii) vandfartøjer bygget til eget brug, såfremt de ikke efterfølgende inden for en periode på fem år fra vandfartøjets ibrugtagning bringes i omsætning på EU-markedet viii) vandfartøjer specielt beregnet til at skulle have en besætning og til erhvervsmæssig befordring af passagerer, jf. dog stk. 3, uanset antallet af passagerer ix) undervandsfartøjer x) luftpudefartøjer xi) hydrofoilfartøjer xii) dampdrevne vandfartøjer med ydre forbrænding, der anvender kul, koks, træ, olie eller gas som brændstof xiii) amfibiefartøjer, dvs. fartøjer, der er hjuldrevne eller har larvefødder, og som kan bevæge sig både til vands og på fast grund

b) for så vidt angår kravene med hensyn til udstødningsemissioner i bilag I, del B: i) fremdriftsmotorer, der er monteret eller specielt beregnet til montering i følgende produkter: — vandfartøjer, der udelukkende er konstrueret til konkurrencesejlads, og som er betegnet som sådanne af fabrikanten — forsøgsfartøjer, forudsat at de ikke bringes i omsætning på EU-markedet — vandfartøjer specielt beregnet til at skulle have en besætning og til erhvervsmæssig befordring af passagerer, jf. dog stk. 3, uanset antallet af passagerer — undervandsfartøjer — luftpudefartøjer — hydrofoilfartøjer — amfibiefartøjer dvs. fartøjer, der er hjuldrevne eller har larvefødder, og som kan bevæge sig både til vands og på fast grund ii) originale historiske motorer og individuelle reproduktioner af sådanne, som er baseret på en konstruktion fra før 1950, som ikke er seriefremstillet, og som er monteret i de i litra a), nr. v) eller vii), omhandlede vandfartøjer iii) fremdriftsmotorer, der er bygget til eget brug, såfremt de ikke efterfølgende inden for en periode på fem år fra vandfartøjets ibrugtagning bringes i omsætning på EU-markedet

c) for så vidt angår kravene med hensyn til støjemissioner i bilag I, del C: i) alle vandfartøjer omhandlet i litra b) ii) vandfartøjer bygget til eget brug, såfremt de ikke efterfølgende inden for en periode på fem år fra vandfartøjets ibrugtagning bringes i omsætning på EU-markedet.

3. Det forhold, at samme vandfartøj også kan anvendes til udlejning og til oplæring til sports- og fritidsformål, betyder ikke, at det udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, hvis det bringes i omsætning på EU-markedet til rekreative formål.

Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) »vandfartøj« : ethvert fritidsfartøj eller personligt fartøj

2) »fritidsfartøj« : ethvert vandfartøj af enhver type med undtagelse af personlige vandfartøjer beregnet til sports- og fritidsformål, med en skroglængde på 2,5-24 m, uanset typen af fremdriftsmiddel

3) »personligt fartøj« : et vandfartøj beregnet til sports- og fritidsformål med en skroglængde på under 4 m, som anvender en fremdriftsmotor med vandstrålepumpe som hovedfremdriftsmiddel, og som er beregnet til at skulle betjenes af en eller flere personer, som sidder, står eller knæler på snarere end i skroget

4) »vandfartøj bygget til eget brug« : et vandfartøj, der hovedsagelig er bygget af den fremtidige bruger til eget brug

5) »fremdriftsmotor« : enhver forbrændingsmotor med gnist- eller kompressionstænding, som direkte eller indirekte anvendes til fremdrift

6) »større motorændring« : en ændring af en fremdriftsmotor, som vil kunne bevirke, at motoren overskrider de i bilag I, del B, fastsatte emissionsgrænseværdier, eller som forøger motorens mærkeeffekt med mere end 15 %

7) »større ombygning af vandfartøj« : en ombygning af et vandfartøj, der ændrer vandfartøjets fremdriftsmiddel, indebærer en større motorændring, eller ændrer vandfartøjet i en sådan grad, at det risikerer ikke at kunne leve op til e gældende væsentlige sikkerheds- og miljøkrav, der er fastlagt i dette direktiv

8) »fremdriftsmiddel« : den metode, hvormed vandfartøjet drives frem

9) »motorfamilie« : en af fabrikanten opstillet gruppe af motorer, der som følge af deres konstruktion svarer til hinanden med hensyn til udstødningsemissionskarakteristika eller støjemissionskarakteristika

10) »skroglængde« : længden på skroget målt i overensstemmelse med den harmoniserede standard

11) »gøre tilgængelig på markedet« : foretage enhver levering af et produkt med henblik på distribution, forbrug eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag

12) »bringe i omsætning« : første tilgængeliggørelse af et produkt på EU-markedet

13) »ibrugtagning« : slutbrugerens første brug af et produkt omfattet af dette direktiv i Unionen

14) »fabrikant« : enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et produkt eller får et produkt konstrueret eller fremstillet og bringer dette produkt i omsætning under sit navn eller varemærke

15) »bemyndiget repræsentant« : enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra fabrikanten til at handle på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specifikke opgaver

16) »importør« : enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer et produkt fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet

17) »privat importør« : enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som i forbindelse med ikkeerhvervsmæssig aktivitet importerer et produkt fra et tredjeland til Unionen med den hensigt at ibrugtage det til eget brug

18) »distributør« : enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør et produkt tilgængeligt på markedet

19) »erhvervsdrivende« : fabrikanten, den bemyndigede repræsentant, importøren og distributøren

20) »harmoniseret standard« : harmoniseret standard som defineret i artikel 2, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1025/2012

21) »akkreditering« : akkreditering som defineret i artikel 2, nr. 10), i forordning (EF) nr. 765/2008

22) »nationalt akkrediteringsorgan« : nationalt akkrediteringsorgan som defineret i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 765/2008

23) »overensstemmelsesvurdering« : en proces til påvisning af, om dette direktivs krav til et produkt er blevet opfyldt

24) »overensstemmelsesvurderingsorgan« : et organ, der udfører overensstemmelsesvurderingsopgaver, herunder kalibrering, afprøvning, certificering og inspektion

25) »tilbagekaldelse« : enhver foranstaltning, der har til formål at opnå, at et produkt, der allerede er gjort tilgængeligt for slutbrugeren, returneres

26) »tilbagetrækning« : enhver foranstaltning, der har til formål at forhindre, at et produkt i forsyningskæden gøres tilgængeligt på markedet

27) »markedsovervågning« : aktiviteter, der gennemføres, og foranstaltninger, der træffes af offentlige myndigheder for at sikre, at produkter er i overensstemmelse med de relevante krav i Unionens harmoniseringslovgivning og ikke er til fare for sundhed og sikkerhed eller andre aspekter vedrørende beskyttelse af samfundsinteresser

28) »CE-mærkning« : mærkning, hvormed fabrikanten angiver, at produktet er i overensstemmelse med alle gældende krav i Unionens harmoniseringslovgivning om anbringelse af denne mærkning

29) »Unionens harmoniseringslovgivning« : alle EU-retsforskrifter, som harmoniserer betingelserne for markedsføring af produkter.

Artikel 4

Væsentlige krav

1. De i artikel 2, stk. 1, omhandlede produkter må kun gøres tilgængelige eller tages i brug, hvis de ikke udgør nogen fare for menneskers sundhed og sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, når de er korrekt vedligeholdt og anvendt i overensstemmelse med deres formål, og kun hvis de opfylder de relevante væsentlige krav i bilag I.

2. Medlemsstaterne sikrer, at de i artikel 2, stk. 1, omhandlede produkter ikke gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages, medmindre de opfylder kravene i stk. 1.

Artikel 5

Nationale bestemmelser for sejlads

Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager bestemmelser om sejlads i bestemte farvande for at beskytte miljøet, vandvejenes infrastruktur og for at garantere vandvejenes sikkerhed, forudsat at dette ikke kræver nogen ændring af vandfartøjer, der er i overensstemmelse med dette direktiv, og forudsat at disse bestemmelser er berettigede og forholdsmæssigt afpassede.

Artikel 6

Fri bevægelighed

1. Medlemsstaterne må ikke forhindre, at vandfartøjer, som er i overensstemmelse med dette direktiv, gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages på deres område, jf. dog artikel 5.

2. Medlemsstaterne må ikke forhindre, at delvis færdigbyggede vandfartøjer gøres tilgængelige på markedet, hvis fabrikanten eller importøren i overensstemmelse med bilag III erklærer, at de er beregnet til at blive færdigbygget af andre.

3. Medlemsstaterne må ikke forhindre, at komponenter, der er i overensstemmelse med dette direktiv, og som er beregnet til indbygning i vandfartøjer i overensstemmelse med den erklæring fra fabrikant eller importør, der er omhandlet i artikel 15, gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages.

4. Medlemsstaterne må ikke forhindre, at følgende fremdriftsmotorer gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages:

a) motorer, uanset om de er monteret i et vandfartøj eller ej, som er i overensstemmelse med dette direktiv

b) motorer, der er monteret i vandfartøjer og typegodkendt i henhold til direktiv 97/68/EF, som er i overensstemmelse med trin III A-, III B- eller IV-emissionsgrænserne for CI-motorer til andre anvendelser end fartøjer på indre vandveje, lokomotiver og motorvogne, som fastsat i bilag I, punkt 4.1.2, til nævnte direktiv, og som er i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene med hensyn til udstødningsemissioner i bilag I, del B

c) motorer, der er monteret i vandfartøjer og typegodkendt i henhold til forordning (EF) nr. 595/2009, og som er i overensstemmelse med dette direktiv med undtagelse af kravene med hensyn til udstødningsemissioner i bilag I, del B.

Første afsnit, litra b) og c), anvendes under forudsætning af, at den person, der tilpasser en motor til montering i et vandfartøj, sikrer, at det sker under fuld hensyntagen til de data og andre oplysninger, der er tilgængelige fra motorfabrikanten, med henblik på at sikre, at motoren, når den monteres i overensstemmelse med den monteringsvejledning, der udarbejdes af personen, der tilpasser motoren, fortsat lever op til kravene til udstødningsemissioner i henhold til enten direktiv 97/68/EF eller forordning (EF) nr. 595/2009, som angivet af fabrikanten. Som omhandlet i artikel 15 skal den person, der tilpasser motoren, erklære, at motoren vil fortsætte med at leve op til kravene til udstødningsemissioner i henhold til enten direktiv 97/68/EF eller forordning (EF) nr. 595/2009 som angivet af fabrikanten, når den monteres i overensstemmelse med den monteringsvejledning, der er udarbejdet af den person, der har tilpasset motoren.

5. Medlemsstaterne må ikke forhindre, at der på messer og udstillinger, ved demonstrationer og lignende arrangementer præsenteres produkter, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, men som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, forudsat at det ved synlig skiltning klart er anført, at de pågældende produkter ikke er i overensstemmelse med direktivet og hverken kan gøres tilgængelige eller tages i brug i Unionen, før en sådan overensstemmelse foreligger.







KAPITEL II

ERHVERVSDRIVENDES OG PRIVATE IMPORTØRERS FORPLIGTELSER

Artikel 7

Erhvervsdrivendes forpligtelser

1. Fabrikanten sikrer, når denne bringer sine produkter i omsætning på markedet, at de er konstrueret og fremstillet i overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I.

2. Fabrikanten udarbejder den krævede tekniske dokumentation i overensstemmelse med artikel 25 og gennemfører eller får gennemført den relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure i henhold til artikel 19-22 og artikel 24.

Når et produkts overensstemmelse med gældende krav er blevet dokumenteret ved en sådan procedure, udarbejder fabrikanten en erklæring, jf. artikel 15, og mærker og anbringer CE-mærkningen som anført i artikel 17 og 18.

3. Fabrikanten opbevarer den tekniske dokumentation og en kopi af erklæringen, jf. artikel 15, i ti år, efter at produktet er blevet bragt i omsætning.

4. Fabrikanten sikrer, at der findes procedurer til sikring af produktionsseriers fortsatte overensstemmelse. Der skal i fornødent omfang tages hensyn til ændringer i et produkts konstruktion eller kendetegn og til ændringer i de harmoniserede standarder, som ligger til grund for overensstemmelseserklæringen af produktet.

Når det anses for hensigtsmæssigt som følge af de med et produkt forbundne risici, skal fabrikanten med henblik på beskyttelse af forbrugernes sundhed og sikkerhed foretage stikprøvekontrol af produkter, der er gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, produkter, der ikke opfylder kravene, og produkttilbagekaldelser og holde distributørerne orienteret om enhver sådan overvågning.

5. Fabrikanten sikrer, at hans produkter er forsynet med et type-, parti- eller serienummer eller en anden form for angivelse, ved hjælp af hvilken de kan identificeres, eller, hvis dette på grund af komponentens størrelse eller art ikke er muligt, at de krævede oplysninger fremgår af emballagen eller af et dokument, der ledsager produktet.

6. Fabrikantens navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse skal fremgå af produktet eller, hvis dette ikke er muligt, af emballagen eller af et dokument, der ledsager produktet. Adressen skal være adressen på ét enkelt sted, hvor fabrikanten kan kontaktes.

7. Fabrikanten sikrer, at produktet ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation i instruktionsbogen på et eller flere sprog, der er let forståelige for forbrugere og andre slutbrugere, som fastsat af den pågældende medlemsstat.

8. Hvis en fabrikant finder eller har grund til at tro, at et produkt, denne har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, træffer fabrikanten straks de nødvendige korrigerende foranstaltninger for at bringe det pågældende produkt i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække det tilbage fra markedet eller kalde det tilbage. Endvidere orienterer fabrikanten, hvis produktet udgør en risiko, straks de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor denne har gjort produktet tilgængeligt, herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de korrigerende foranstaltninger, fabrikanten har truffet.

9. Fabrikanten skal på grundlag af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning give myndigheden al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse med lovgivningen, på et sprog, der er let forståeligt for denne myndighed. Hvis myndigheden anmoder herom, samarbejder fabrikanten med den om foranstaltninger, der træffes for at undgå de risici, som produkter, denne har bragt i omsætning, udgør.

Artikel 8

Bemyndigede repræsentanter

1. Fabrikanten kan ved skriftlig fuldmagt udpege en bemyndiget repræsentant.

2. Forpligtelserne i henhold til artikel 7, stk. 1, og udarbejdelsen af teknisk dokumentation kan ikke være en del af den bemyndigede repræsentants fuldmagt.

3. En bemyndiget repræsentant udfører de opgaver, der er fastsat i den fuldmagt, denne har modtaget fra fabrikanten. Fuldmagten skal som minimum sætte den bemyndigede repræsentant i stand til:

a) at sørge for, at en kopi af erklæringen, jf. artikel 15, og den tekniske dokumentation står til rådighed for de nationale markedsovervågningsmyndigheder i ti år, efter at produktet er bragt i omsætning

b) på grundlag af den kompetente nationale myndigheds begrundede anmodning at give myndigheden al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse med lovgivningen

c) at samarbejde med de nationale kompetente myndigheder, hvis disse anmoder herom, om foranstaltninger, der træffes for at undgå risici, som de produkter, der er omfattet af hans fuldmagt, udgør.

Artikel 9

Importørernes forpligtelser

1. Importøren må kun bringe produkter, der opfylder kravene, i omsætning på Unionens marked.

2. Før importøren bringer et produkt i omsætning, sikrer denne, at fabrikanten har gennemført den relevante overensstemmelsesvurderingsprocedure. Importøren sikrer, at fabrikanten har udarbejdet den tekniske dokumentation, at produktet er CE-mærket, jf. artikel 17, og er ledsaget af de dokumenter, der kræves i henhold til artikel 15 og i bilag I, del A, punkt 2.5, bilag I, del B, punkt 4, og bilag I, del C, punkt 2, og at fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 7, stk. 5 og 6.

Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at et produkt ikke er i overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I, må vedkommende ikke bringe produktet i omsætning, før det er blevet bragt i overensstemmelse med gældende krav. Derudover skal importøren, hvis produktet udgør en risiko, underrette fabrikanten samt markedsovervågningsmyndighederne herom.

3. Importørens navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse skal fremgå af produktet eller, hvis dette i forbindelse med komponenter ikke er muligt, af dets emballage eller af et dokument, der ledsager produktet.

4. Importøren sikrer, at produktet ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation i instruktionsbogen på et eller flere sprog, der er let forståelige for forbrugere og andre slutbrugere, som fastsat af den pågældende medlemsstat.

5. Importøren sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for produkter, som denne har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I i fare.

6. Når det anses for hensigtsmæssigt som følge af de med et produkt forbundne risici, skal importøren med henblik på beskyttelse af forbrugernes sundhed og sikkerhed foretage stikprøvekontrol af produkter, der er gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, produkter, der ikke opfylder kravene, og produkttilbagekaldelser og holde distributørerne orienteret om enhver sådan overvågning.

7. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at et produkt, denne har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, træffer importøren straks de nødvendige korrigerende foranstaltninger for at bringe det pågældende produkt i overensstemmelse med direktivet eller om nødvendigt trække det tilbage fra markedet eller kalde det tilbage. Endvidere orienterer importøren, hvis produktet udgør en risiko, straks de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor denne har gjort produktet tilgængeligt, herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de korrigerende foranstaltninger, importøren har truffet.

8. Importøren opbevarer i ti år, efter at produktet er bragt i omsætning, en kopi af erklæringen, jf. artikel 15, så den står til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne, og sikrer, at den tekniske dokumentation kan stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom.

9. Importøren giver efter en kompetent national myndigheds begrundede anmodning herom myndigheden al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere et produkts overensstemmelse med lovgivningen, på et for denne myndighed let forståeligt sprog. Hvis myndigheden anmoder herom, samarbejder importøren med den om foranstaltninger, der træffes for at undgå de risici, som produkter, denne har bragt i omsætning, udgør.

Artikel 10

Distributørens forpligtelser

1. Distributøren handler, når denne gør et produkt tilgængeligt på markedet, med fornøden omhu for så vidt angår kravene i dette direktiv.

2. Distributøren kontrollerer, før denne gør et produkt tilgængeligt på markedet, at det er forsynet med CE-mærkning, jf. artikel 17, at det er ledsaget af den dokumentation, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 7, artikel 15 og bilag I, del A, punkt 2.5, bilag I, del B, punkt 4, og bilag I, del C, punkt 2, og af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på et eller flere sprog, der er let forståelige for forbrugere og andre slutbrugere i den medlemsstat, hvor produktet gøres tilgængeligt på markedet, og at fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i artikel 7, stk. 5 og 6, og artikel 9, stk. 3.

Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at et produkt ikke er i overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I, må denne først gøre produktet tilgængeligt på markedet, efter at det er blevet bragt i overensstemmelse med gældende krav. Derudover underretter distributøren, hvis produktet udgør en risiko, fabrikanten eller importøren samt markedsovervågningsmyndighederne herom.

3. Distributøren sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et produkt, som denne har ansvaret for, ikke bringer dets overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I i fare.

4. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at et produkt, denne har gjort tilgængeligt på markedet, ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, sikrer distributøren sig, at der træffes de nødvendige korrigerende foranstaltninger for at bringe det pågældende produkt i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt for at trække det tilbage fra markedet eller kalde det tilbage fra slutbrugerne. Endvidere orienterer distributøren, hvis produktet udgør en risiko, straks de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor denne har gjort produktet tilgængeligt på markedet, herom og giver nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de korrigerende foranstaltninger, distributøren har truffet.

5. Distributøren giver efter en kompetent national myndigheds begrundede anmodning denne myndighed al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere produktets overensstemmelse med lovgivningen. Distributøren samarbejder, hvis denne myndighed anmoder herom, med den om foranstaltninger, der træffes for at undgå de risici, som produkter, denne har gjort tilgængelige på markedet, udgør.

Artikel 11

Tilfælde, hvor fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren

En importør eller distributør anses for at være fabrikant i dette direktivs forstand og er underlagt de samme forpligtelser som fabrikanten, jf. artikel 7, hvis importøren eller distributøren bringer et produkt i omsætning under sit eget navn eller varemærke eller ændrer et produkt, der allerede er bragt i omsætning, på en sådan måde, at det kan berøre overholdelsen af kravene i dette direktiv.

Artikel 12

Private importørers forpligtelser

1. Hvis fabrikanten ikke opfylder forpligtelserne med hensyn til produktets overensstemmelse med dette direktiv, skal en privat importør, før ibrugtagning af produktet, sikre, at det er konstrueret og fremstillet i overensstemmelse med kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I samt opfylde fabrikantens forpligtelser eller lade sådanne opfylde, som omhandlet i artikel 7, stk. 2, 3, 7 og 9.

2. Hvis den påkrævede tekniske dokumentation ikke er tilgængelig hos fabrikanten, lader den private importør den udarbejde ved hjælp af egnet ekspertise.

3. Den private importør sørger for, at navn og adresse på det bemyndigede organ, der har gennemført produktets overensstemmelsesvurdering, er anført på produktet.

Artikel 13

Identifikation af erhvervsdrivende

1. Efter anmodning skal erhvervsdrivende over for markedsovervågningsmyndighederne identificere:

a) enhver erhvervsdrivende, som har leveret et produkt til dem

b) enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et produkt til.

Erhvervsdrivende skal kunne forelægge de oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, i en periode på ti år, efter at produktet er blevet leveret til dem, og i en periode på ti år, efter at de har leveret produktet.

2. På anmodning identificerer private importører over for markedsovervågningsmyndighederne den erhvervsdrivende, som har leveret produktet til dem.

Private importører skal kunne forelægge oplysningerne omhandlet i første afsnit i en periode på ti år, efter at produktet er blevet leveret til dem.







KAPITEL III

PRODUKTETS OVERENSSTEMMELSE

Artikel 14

Overensstemmelsesformodning

Produkter, som er i overensstemmelse med harmoniserede standarder eller dele deraf, hvis referencer er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at være i overensstemmelse med de krav, der er omfattet af disse standarder eller dele deraf, jf. artikel 4, stk. 1, og bilag I.

Artikel 15

EU-overensstemmelseserklæring og erklæring i overensstemmelse med bilag III

1. Det skal af EU-overensstemmelseserklæringen fremgå, at det er blevet dokumenteret, at kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I eller dem, der omhandlet i artikel 6, stk. 4, litra b) eller c), er opfyldt.

2. EU-overensstemmelseserklæringen følger den model, der er fastsat i bilag IV, indeholder de elementer, der er specificeret i de relevante moduler i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF og i bilag V til dette direktiv, og ajourføres løbende. Den oversættes til det eller de sprog, der kræves af den medlemsstat, hvor produktet gøres tilgængeligt eller ibrugtages.

3. Ved at udarbejde EU-overensstemmelseserklæringen står fabrikanten, den private importør eller den person, der tilpasser motoren, jf. artikel 6, stk. 4, litra b) og c), inde for, at produktet opfylder gældende krav.

4. EU-overensstemmelseserklæringen i stk. 3 ledsager følgende produkter, når de gøres tilgængelige på markedet eller tages i brug:

a) vandfartøjer

b) komponenter, når disse bringes i omsætning separat

c) fremdriftsmotorer.

5. Fabrikantens eller importørens erklæring for et delvis færdigbygget vandfartøj, jf. bilag III, skal indeholde de elementer, der er specificeret i dette bilag, og ledsage delvis færdigbyggede vandfartøjer. Den skal oversættes til det eller de officielle sprog, der kræves af den medlemsstat, hvor produktet gøres tilgængeligt på markedet.

Artikel 16

Generelle principper for CE-mærkningen

CE-mærkningen er underkastet de generelle principper i artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008.

Artikel 17

Produkter, der skal CE-mærkes

1. Følgende produkter er omfattet af CE-mærkning, når de gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages:

a) vandfartøjer

b) komponenter

c) fremdriftsmotorer.

2. Medlemsstaterne skal formode, at de produkter, der er omhandlet i stk. 1 og er påført CE-mærkning, er i overensstemmelse med dette direktiv.

Artikel 18

Regler og betingelser for anbringelse af CE-mærkningen

1. CE-mærkningen anbringes på de produkter, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, så den er synlig, letlæselig og ikke kan slettes. Hvis der er tale om komponenter, hvor dette ikke er muligt eller er uhensigtsmæssigt som følge af det pågældende produkts størrelse eller art, anbringes mærkningen på emballagen og i de ledsagende dokumenter. I tilfælde af vandfartøjer anbringes CE-mærkningen på vandfartøjets fabrikantplade adskilt fra vandfartøjets identifikationsnummer. I tilfælde af en fremdriftsmotor anbringes CE-mærkningen på motoren.

2. CE-mærkningen anbringes, før produktet bringes i omsætning eller ibrugtages. Der kan efter CE-mærkningen og det identifikationsnummer, der er omhandlet i stk. 3, anbringes et piktogram eller et andet mærke, der angiver en særlig risiko eller særlig anvendelse.

3. Efter CE-mærkningen anføres identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, hvis et sådant organ deltager i produktionskontrolfasen, eller i vurderingen efter bygning.

Det bemyndigede organs identifikationsnummer anbringes af organet selv eller efter dettes anvisninger af fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant eller af den person, der er omhandlet i artikel 19, stk. 2, 3 eller 4.







KAPITEL IV

OVERENSSTEMMELSESVURDERING

Artikel 19

Gældende overensstemmelsesvurderingsprocedurer

1. Fabrikanten anvender de procedurer, der er fastsat i de modulerne i artikel 20, 21 og 22, før produkterne omhandlet i artikel 2, stk. 1, bringes i omsætning.

2. Private importører anvender proceduren omhandlet i artikel 23 før ibrugtagning af et produkt omhandlet i artikel 2, stk. 1, hvis fabrikanten ikke har gennemført overensstemmelsesvurderingen for det pågældende produkt.

3. Enhver person, der bringer en fremdriftsmotor eller et vandfartøj i omsætning efter en større ændring eller ombygning heraf, eller enhver person, der ændrer den tilsigtede anvendelse af et vandfartøj, der ikke falder ind under dette direktiv, på en sådan måde, at det kommer til at falde ind under dets anvendelsesområde, anvender den procedure, der er omhandlet i artikel 23, før produktet bringes i omsætning eller ibrugtages.

4. Enhver person, der bringer et vandfartøj bygget til eget brug i omsætning før udgangen af den periode på fem år, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), nr. vii), anvender den procedure, der er omhandlet i artikel 23, før produktet bringes i omsætning.

Artikel 20

Konstruktion og fremstilling

1. For så vidt angår konstruktion og fremstilling af fritidsfartøjer finder følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendelse:

a) for konstruktionskategori A og B omhandlet i bilag I, del A, punkt 1: i) for fritidsfartøjer med en skroglængde fra 2,5 til mindre end 12 m et af følgende moduler: — modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning) — modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F — modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) — modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring) ii) for fritidsfartøjer med en skroglængde på 12-24 m et af følgende moduler: — modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F — modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) — modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring)

b) for konstruktionskategori C omhandlet i bilag I, del A, punkt 1: i) for fritidsfartøjer med en skroglængde fra 2,5 til mindre end 12 m et af følgende moduler: — hvis de harmoniserede standarder vedrørende bilag I, del A, punkt 3.2 og 3.3, er overholdt: modul A (intern produktionskontrol), modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning), modul B (EU-typegodkendelse) sammen med modul C, D, E eller F, modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) eller modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring) — hvis de harmoniserede standarder vedrørende bilag I, del A, punkt 3.2 og 3.3, ikke er overholdt: modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning), modul B (EU-typegodkendelse) sammen med modul C, D, E eller F, modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) eller modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring) ii) for fritidsfartøjer med en skroglængde på 12-24 m et af følgende moduler: — modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F — modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) — modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring)

c) for konstruktionskategori D omhandlet i bilag I, del A, punkt 1: for fritidsfartøjer med en skroglængde på 2,5-24 m et af følgende moduler: — modul A (intern produktionskontrol) — modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning) — modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F — modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) — modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring).

2. Med hensyn til konstruktion og fremstilling af personlige fartøjer finder en af følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendelse:

a) modul A (intern produktionskontrol)

b) modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning)

c) modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F

d) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation)

e) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring).

3. For så vidt angår konstruktion og fremstilling af komponenter finder en af følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendelse:

a) modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F

b) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation)

c) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring).

Artikel 21

Udstødningsemissioner

For så vidt angår udstødningsemissioner anvender motorfabrikanten for produkter omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra d) og e), følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF:

a) når prøvninger udføres ved anvendelse af den harmoniserede standard, et af følgende moduler: i) modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C, D, E eller F ii) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) iii) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring)

b) når prøvninger udføres uden anvendelse af den harmoniserede standard, et af følgende moduler: i) modul B (EU-typeafprøvning) sammen med modul C1 ii) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation).

Artikel 22

Støjemissioner

1. For så vidt angår støjemissioner fra fritidsfartøjer med hækmotor til fremdrift uden integreret udstødningssystem eller indenbords fremdriftsmotor og fra fritidsfartøjer med hækmotor til fremdrift uden integreret udstødningssystem eller med indenbords fremdriftsmotor, som undergår en større ombygning af vandfartøjet og derefter bringes i omsætning på markedet inden for en periode på fem år efter ombygningen, anvender fabrikanten følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF:

a) når prøvninger udføres ved anvendelse af den harmoniserede standard for støjmåling, et af følgende moduler: i) modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning) ii) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) iii) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring)

b) når prøvninger udføres uden anvendelse af den harmoniserede standard for støjmåling, modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation)

c) når Froudes tal og effekt/deplacement-forholdet anvendes ved vurderingen, et af følgende moduler: i) modul A (intern produktionskontrol) ii) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) iii) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring).

2. For så vidt angår støjemissioner fra personlige fartøjer og udenbords fremdriftsmotorer og hækmotorer til fremdrift med integreret udstødningssystem beregnet til montering på fritidsfartøjer anvender fabrikanten følgende procedurer omhandlet i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF:

a) når prøvninger udføres ved anvendelse af den harmoniserede standard for støjmåling, et af følgende moduler: i) modul A1 (intern produktionskontrol plus overvåget produktprøvning) ii) modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation) iii) modul H (overensstemmelse på grundlag af fuld kvalitetssikring)

b) når prøvninger udføres uden anvendelse af den harmoniserede standard for støjmåling, modul G (overensstemmelse på grundlag af enhedsverifikation).

Artikel 23

Vurdering efter bygning

Vurdering efter bygning som omhandlet i artikel 19, stk. 2, 3 og 4, udføres som beskrevet i bilag V.

Artikel 24

Supplerende krav

1. Når modul B i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendes, udføres EU-typeafprøvningen på den måde, som er angivet i punkt 2, andet led, i nævnte modul.

En produktionstype i modul B kan dække over flere forskellige varianter af produktet, hvis:

a) forskellen mellem varianterne ikke berører sikkerhedsniveauet og de øvrige krav til produktets funktionsdygtighed, og

b) der henvises til varianterne af produktet i den tilsvarende EU-typeafprøvningsattest, om nødvendigt gennem ændringer af den oprindelige attest.

2. Når modul A1 i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendes, udføres produktkontrollen på et eller flere vandfartøjer, der repræsenterer fabrikantens produktion, og de supplerende krav i bilag VI til dette direktiv finder anvendelse.

3. Muligheden for at anvende de akkrediterede interne organer, der er omhandlet i modul A1 og C1 i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF, finder ikke anvendelse.

4. Når modul F i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendes, finder proceduren beskrevet i bilag VII til dette direktiv anvendelse ved overensstemmelsesvurdering af kravene til udstødningsemissioner.

5. Når modul C i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF anvendes, skal et bemyndiget organ udvalgt af fabrikanten for så vidt angår overensstemmelsesvurderingen af kravene til udstødningsemissioner i dette direktiv, og hvis fabrikanten ikke arbejder under et relevant kvalitetssystem som beskrevet i modul H i bilag II til afgørelse nr. 768/2008/EF, gennemføre produktkontroller eller lade sådanne udføre med vilkårlige intervaller fastsat af den pågældende myndighed for at kontrollere kvaliteten af den interne produktkontrol. Såfremt kvalitetsniveauet synes at være utilfredsstillende, eller det synes nødvendigt at kontrollere validiteten af de data, fabrikanten har forelagt, anvendes proceduren i bilag VIII.

Artikel 25

Teknisk dokumentation

1. Den i artikel 7, stk. 2, omhandlede tekniske dokumentation skal indeholde alle relevante data og oplysninger om de midler, som fabrikanten anvender for at sikre, at produktet opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, og bilag I. Dokumentationen skal især indeholde de relevante dokumenter nævnt i bilag IX.

2. Den tekniske dokumentation skal sikre, at konstruktion, bygning, funktion og overensstemmelsesvurdering er letforståelig.







KAPITEL V

NOTIFIKATION AF OVERENSSTEMMELSESVURDERINGSORGANER

Artikel 26

Notifikation

Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke organer der er bemyndiget til som uafhængig tredjepart at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaver i henhold til dette direktiv.

Artikel 27

Bemyndigende myndigheder

1. Medlemsstaterne udpeger en bemyndigende myndighed, som er ansvarlig for at indføre og gennemføre de nødvendige procedurer for vurdering og notifikation af overensstemmelsesvurderingsorganer, der skal udføre opgaver i henhold til dette direktiv, og for overvågningen af bemyndigede organer, herunder overensstemmelse med artikel 32.

2. Medlemsstaterne kan bestemme, at den i stk. 1 omhandlede vurdering og overvågning skal foretages af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008.

3. Hvis den bemyndigende myndighed uddelegerer eller på anden måde overlader vurderingen, notifikationen eller overvågningen som omhandlet i stk. 1 til et organ, som ikke er en del af en myndighed, skal dette organ være en juridisk person og på tilsvarende vis opfylde kravene i artikel 28. Desuden skal dette organ have truffet foranstaltninger til dækning af erstatningsansvar i forbindelse med sine aktiviteter.

4. Den bemyndigende myndighed påtager sig det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af det i stk. 3 nævnte organ.

Artikel 28

Krav vedrørende bemyndigende myndigheder

1. En bemyndigende myndighed oprettes på en sådan måde, at der ikke opstår interessekonflikter med overensstemmelsesvurderingsorganer.

2. En bemyndigende myndighed er organiseret og arbejder på en sådan måde, at der i dens arbejde sikres objektivitet og uvildighed.

3. En bemyndigende myndighed er organiseret på en sådan måde, at alle beslutninger om notifikation af et overensstemmelsesvurderingsorgan træffes af kompetente personer, der ikke er identiske med dem, der foretog vurderingen.

4. En bemyndigende myndighed må ikke udføre aktiviteter, som udføres af overensstemmelsesvurderingsorganer, eller yde rådgivningsservice på kommercielt eller konkurrencemæssigt grundlag.

5. En bemyndigende myndighed sikrer, at de oplysninger, som den indhenter, behandles fortroligt.

6. En bemyndigende myndighed skal have et tilstrækkelig antal kompetente medarbejdere til, at den kan udføre sine opgaver behørigt.

Artikel 29

Oplysningskrav for bemyndigende myndigheder

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres procedurer for vurdering og notifikation af overensstemmelsesvurderingsorganer og overvågning af bemyndigede organer og om eventuelle ændringer heraf.

Kommissionen offentliggør disse oplysninger.

Artikel 30

Krav vedrørende bemyndigede organer

1. I forbindelse med notifikation i henhold til dette direktiv skal et overensstemmelsesvurderingsorgan opfylde kravene i stk. 2-11.

2. Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal oprettes i henhold til national lovgivning og skal være en juridisk person.

3. Et overensstemmelsesvurderingsorgan er et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af den organisation eller det produkt, det vurderer.

Et organ, der tilhører en erhvervsorganisation og/eller brancheforening, som repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, tilvejebringelse, sammensætning, brug eller vedligeholdelse af produkter, som det vurderer, kan, forudsat at det er påvist, at det er uafhængigt, og at der ikke er tale om interessekonflikter, anses for at være et sådant organ.

4. Overensstemmelsesvurderingsorganet, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage overensstemmelsesvurdering, må ikke være konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller reparatør af de produkter, som de vurderer, eller repræsentant for nogen af disse parter. Dette forhindrer ikke anvendelse af vurderede produkter, der er nødvendige for overensstemmelsesvurderingsorganets aktiviteter, eller anvendelse af sådanne produkter i personligt øjemed.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage overensstemmelsesvurdering, må ikke være direkte involveret i konstruktion eller fremstilling, markedsføring, montering, anvendelse eller vedligeholdelse af disse produkter eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, de er bemyndiget til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningsservice.

Overensstemmelsesvurderingsorganet sikrer, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten eller uvildigheden af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter.

5. Overensstemmelsesvurderingsorganet og dets personale udfører overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på deres afgørelser eller resultaterne af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, særlig hvad angår personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.

6. Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal kunne gennemføre alle de overensstemmelsesvurderingsopgaver, som pålægges det i henhold til artikel 19-24, og til hvilke det er blevet bemyndiget, uanset om disse opgaver udføres af overensstemmelsesvurderingsorganet selv eller på dets vegne og under dets ansvar.

Overensstemmelsesvurderingsorganet skal til enhver tid og for hver overensstemmelsesvurderingsprocedure og type eller kategori af produkter, for hvilke det er blevet bemyndiget, have følgende til rådighed:

a) det nødvendige personale med teknisk viden og tilstrækkelig og relevant erfaring til at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne

b) beskrivelser af de procedurer, i henhold til hvilke overensstemmelsesvurderingen foretages, således at gennemsigtigheden og muligheden for at reproducere disse procedurer sikres. Det skal have indført hensigtsmæssige politikker og procedurer, som skelner mellem de opgaver, det udfører i sin egenskab af bemyndiget organ, og dets øvrige aktiviteter

c) procedurer, der sætter det i stand til at udføre sine aktiviteter under behørig hensyntagen til de pågældende virksomheders størrelse, den sektor, som de opererer inden for, og deres struktur, samt til hvor kompleks det pågældende produkts teknologi er, og til produktionsprocessens karakter af masse- eller serieproduktion.

Det skal have de fornødne midler til at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne på en egnet måde og skal have adgang til alt nødvendigt udstyr og alle nødvendige faciliteter.

7. Det personale, som udfører overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne, skal have:

a) en god teknisk og faglig uddannelse omfattende alle overensstemmelsesvurderingsaktiviteter inden for det område, på hvilket overensstemmelsesvurderingsorganet er blevet bemyndiget

b) et tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, som det foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at foretage disse vurderinger

c) et tilstrækkeligt kendskab til og en tilstrækkelig forståelse af de væsentlige krav, de relevante harmoniserede standarder, Unionens relevante harmoniseringslovgivning og den relevante nationale lovgivning

d) den nødvendige færdighed i at udarbejde de certifikater, registre og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne er blevet foretaget.

8. Det garanteres, at overensstemmelsesvurderingsorganerne, deres øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt.

Aflønningen af et overensstemmelsesvurderingsorgans øverste ledelse og vurderingspersonalet må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.

9. Overensstemmelsesvurderingsorganer skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre medlemsstaten er ansvarlig i henhold til national lovgivning, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen.

10. Overensstemmelsesvurderingsorganets personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, som det kommer i besiddelse af ved udførelsen af sine opgaver i henhold til artikel 19-24 eller enhver bestemmelse i en national lovgivning til gennemførelse heraf, undtagen over for de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.

11. Overensstemmelsesvurderingsorganet skal deltage i eller sikre, at dets vurderingspersonale er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af bemyndigede organer, der er nedsat i henhold til artikel 42, og som generelle retningslinjer anvende de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.

Artikel 31

Overensstemmelsesformodning

Hvis et overensstemmelsesvurderingsorgan dokumenterer, at det opfylder kriterierne i de relevante harmoniserede standarder eller dele heraf, hvortil der er offentliggjort en henvisning i Den Europæiske Unions Tidende, formodes det at opfylde kravene i artikel 30, for så vidt som de gældende harmoniserede standarder dækker disse krav.

Artikel 32

Dattervirksomheder og underentreprise i tilknytning til bemyndigede organer

1. Hvis et bemyndiget organ giver bestemte opgaver i forbindelse med overensstemmelsesvurderingen i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, sikrer det, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 30, og underretter den bemyndigende myndighed herom.

2. Det bemyndigede organ har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etableret.

3. Aktiviteter kan kun gives i underentreprise eller udføres af en dattervirksomhed, hvis kunden har givet sit samtykke.

4. Det bemyndigede organ stiller de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af underentreprenørens eller dattervirksomhedens kvalifikationer og det arbejde, som de har udført i henhold til artikel 19-24, til rådighed for den bemyndigende myndighed.

Artikel 33

Ansøgning om notifikation

1. Et overensstemmelsesvurderingsorgan indgiver en ansøgning om notifikation til den bemyndigende myndighed i den medlemsstat, hvor det er etableret.

2. Den i stk. 1 nævnte ansøgning skal ledsages af en beskrivelse af de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, det eller de overensstemmelsesvurderingsmoduler og det eller de produkter, som organet hævder at være kompetent til, samt af et eventuelt akkrediteringscertifikat udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan, hvori det godtgøres, at overensstemmelsesvurderingsorganet opfylder kravene i artikel 30.

3. Hvis det pågældende overensstemmelsesvurderingsorgan ikke kan forelægge et akkrediteringscertifikat, forelægger det den bemyndigende myndighed al den dokumentation, der er nødvendig for at kontrollere, anerkende og regelmæssigt overvåge, at det opfylder kravene i artikel 30.

Artikel 34

Notifikationsprocedure

1. De bemyndigende myndigheder må kun notificere overensstemmelsesvurderingsorganer, som opfylder kravene i artikel 30.

2. De bemyndigende myndigheder underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.

3. Notifikationen skal indeholde udtømmende oplysninger om overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne, det eller de pågældende overensstemmelsesvurderingsmoduler og det eller de pågældende produkter og den relevante dokumentation for kompetencen.

4. Hvis en notifikation ikke er baseret på et akkrediteringscertifikat som omhandlet i artikel 33, stk. 2, forelægger den bemyndigende myndighed Kommissionen og de øvrige medlemsstater dokumentation, der attesterer overensstemmelsesvurderingsorganets kompetence, og oplysninger om de ordninger, der er indført for at sikre, at der regelmæssigt føres tilsyn med organet, og at organet også fremover opfylder de i artikel 30 fastsatte krav.

5. Det pågældende organ må kun udføre aktiviteter som bemyndiget organ, hvis Kommissionen eller de øvrige medlemsstater ikke har gjort indsigelse inden for to uger efter en notifikation baseret på et akkrediteringscertifikat eller inden for to måneder efter en notifikation, der ikke er baseret på et akkrediteringscertifikat.

Kun et sådant organ anses for at være et bemyndiget organ i dette direktivs forstand.

6. Kommissionen og de øvrige medlemsstater underrettes om eventuelle efterfølgende relevante ændringer af notifikationen.

Artikel 35

Identifikationsnumre for og lister over bemyndigede organer

1. Kommissionen tildeler hvert bemyndiget organ et identifikationsnummer.

Hvert bemyndiget organ tildeles kun ét identifikationsnummer, også selv om organet er bemyndiget i henhold til flere EU-retsakter.

Medlemsstaterne tildeler derudover en identifikationskode til et bemyndiget organ, der af en bemyndigende myndighed har fået bemyndigelse til at foretage en overensstemmelsesvurdering efter bygning.

2. Kommissionen offentliggør listen over de organer, der er bemyndiget i henhold til dette direktiv, herunder de identifikationsnumre og eventuelt -koder, som de er blevet tildelt, og de aktiviteter, til hvilke de er bemyndiget.

Kommissionen holder listen ajourført.

Artikel 36

Ændringer af notifikationen

1. Hvis en bemyndigende myndighed har konstateret eller er blevet orienteret om, at et bemyndiget organ ikke længere opfylder kravene i artikel 30, eller at det ikke opfylder sine forpligtelser, begrænser, suspenderer eller inddrager den bemyndigende myndighed notifikationen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt, og afhængigt af i hvor høj grad kravene eller forpligtelserne ikke er blevet opfyldt. Den underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

2. Hvis en notifikation begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis det bemyndigede organ har indstillet sine aktiviteter, træffer den bemyndigende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at dette organs sager enten behandles af et andet bemyndiget organ eller stilles til rådighed for de ansvarlige bemyndigende myndigheder og markedsovervågningsmyndigheder efter disses anmodning.

Artikel 37

Anfægtelse af bemyndigede organers kompetence

1. Kommissionen undersøger alle sager, hvor den nærer tvivl om et bemyndiget organs kompetence eller om, hvorvidt et bemyndiget organ fortsat opfylder de krav og forpligtelser, som det er underlagt, og tilfælde, hvor den bliver gjort opmærksom på en sådan tvivl.

2. Den bemyndigende medlemsstat forelægger efter anmodning Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for notifikationen eller fastholdelsen af det bemyndigede organs kompetence.

3. Kommissionen sikrer, at alle følsomme oplysninger, den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.

4. Hvis Kommissionen konstaterer, at et bemyndiget organ ikke eller ikke længere opfylder kravene vedrørende notifikationen, vedtager den en gennemførelsesretsakt, hvori den bemyndigende medlemsstat anmodes om at træffe de nødvendige korrigerende foranstaltninger, herunder om nødvendigt at inddrage notifikationen.

Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 50, stk. 2.

Artikel 38

Proceduremæssige forpligtelser for bemyndigede organer

1. Bemyndigede organer foretager overensstemmelsesvurderinger i overensstemmelse med de overensstemmelsesvurderingsprocedurer, der er fastsat i artikel 19-24.

2. Overensstemmelsesvurderingerne foretages i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, således at erhvervsdrivende og private importører ikke pålægges unødige byrder. Overensstemmelsesvurderingsorganerne udfører deres aktiviteter under behørig hensyntagen til de berørte virksomheders størrelse, den sektor, som de opererer inden for, og deres struktur, til hvor kompleks det pågældende produkts teknologi er, og til produktionsprocessens karakter af masse- eller serieproduktion.

I denne forbindelse skal de dog respektere den grad af strenghed og det beskyttelsesniveau, der kræves for produktets overholdelse af bestemmelserne i dette direktiv.

3. Hvis et bemyndiget organ finder, at de krav, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, og bilag I eller i de dertil svarende harmoniserede standarder, ikke er opfyldt af fabrikanten eller den private importør, anmoder det fabrikanten eller den private importør om at afhjælpe dette og udsteder ikke overensstemmelsescertifikat.

4. Hvis et bemyndiget organ i forbindelse med overensstemmelsesovervågning, efter at der er udstedt et certifikat, finder, at et produkt ikke længere opfylder kravene, anmoder det fabrikanten om at afhjælpe dette og suspenderer eller inddrager om nødvendigt certifikatet.

5. Hvis der ikke træffes korrigerende foranstaltninger, eller hvis disse ikke har den ønskede virkning, begrænser, suspenderer eller inddrager det bemyndigede organ eventuelle certifikater, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.

Artikel 39

Klageprocedure

Medlemsstaterne sikrer, at der findes en klageprocedure, der kan anvendes mod de bemyndigede organers afgørelser.

Artikel 40

Oplysningskrav for bemyndigede organer

1. Bemyndigede organer oplyser den bemyndigende myndighed om:

a) enhver nægtelse, begrænsning, suspendering eller inddragelse af et certifikat

b) forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for notifikationen

c) anmodninger om information om udførte overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, som de har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne

d) efter anmodning, overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, der er udført inden for det område, hvor de er bemyndiget, og enhver anden aktivitet, der er udført, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentreprise.

2. Bemyndigede organer giver de øvrige organer, der er bemyndiget i henhold til dette direktiv, og som udfører lignende overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, der dækker samme produkter, relevante oplysninger om spørgsmål vedrørende negative og efter anmodning positive overensstemmelsesvurderingsresultater.

Artikel 41

Erfaringsudveksling

Kommissionen sørger for, at der foregår erfaringsudveksling mellem medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for notifikationspolitik.

Artikel 42

Koordinering af bemyndigede organer

Kommissionen sikrer, at der etableres koordinering og samarbejde mellem organer, der er bemyndiget i henhold til dette direktiv, og at denne koordinering og dette samarbejde fungerer efter hensigten i form af en sektorspecifik gruppe eller grupper af bemyndigede organer.

Medlemsstaterne sørger for, at de organer, de har bemyndiget, enten direkte eller gennem udpegede repræsentanter deltager i arbejdet i denne gruppe eller i disse grupper.







KAPITEL VI

EU-MARKEDSOVERVÅGNING, KONTROL AF PRODUKTER, DER INDFØRES PÅ EU-MARKEDET, OG BESKYTTELSESPROCEDURER

Artikel 43

EU-markedsovervågning og kontrol af produkter, der indføres på EU-markedet

Artikel 15, stk. 3, og artikel 16-29 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på produkter, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 44

Procedure for produkter, der udgør en risiko på nationalt plan

1. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har tilstrækkelig grund til at antage, at et produkt, der er omfattet af dette direktiv, udgør en risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed, for ejendom eller for miljøet, foretager de en evaluering af det pågældende produkt omfattende de relevante krav, der er fastlagt i dette direktiv. De berørte erhvervsdrivende eller den private importør samarbejder i nødvendigt omfang med markedsovervågningsmyndighederne.

Hvis markedsovervågningsmyndighederne i tilfælde af en erhvervsdrivende i forbindelse med denne evaluering konstaterer, at produktet ikke opfylder kravene i dette direktiv, anmoder de straks den pågældende erhvervsdrivende om at træffe de fornødne korrigerende foranstaltninger for at bringe produktet i overensstemmelse med disse krav, for at trække produktet tilbage fra markedet eller kalde det tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som de fastsætter i forhold til risikoens art.

Hvis markedsovervågningsmyndighederne i tilfælde af en privat importør i forbindelse med denne evaluering konstaterer, at produktet ikke opfylder kravene i dette direktiv, underrettes den private importør straks om at træffe de fornødne korrigerende foranstaltninger i forhold til risikoens art for at bringe produktet i overensstemmelse med disse krav, for at suspendere ibrugtagningen af produktet eller for at suspendere brugen af produktet.

Markedsovervågningsmyndighederne underretter det relevante bemyndigede organ herom.

Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i andet og tredje afsnit af dette stykke omhandlede foranstaltninger.

2. Hvis markedsovervågningsmyndighederne konstaterer, at den manglende overensstemmelse med kravene ikke er begrænset til medlemsstatens område, underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, som de har pålagt den pågældende erhvervsdrivende at træffe.

3. Den erhvervsdrivende sikrer, at der træffes de fornødne korrigerende foranstaltninger for så vidt angår alle de pågældende produkter, som denne har gjort tilgængelige på markedet i hele Unionen.

Den private importør sikrer, at der træffes de fornødne foranstaltninger for så vidt angår et produkt, som denne har indført i Unionen til eget brug.

4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende ikke træffer de fornødne foranstaltninger inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, træffer markedsovervågningsmyndighederne de nødvendige foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af produktet på det nationale marked eller for at trække produktet tilbage fra markedet eller kalde det tilbage.

Hvis den private importør ikke træffer de fornødne foranstaltninger, træffer markedsovervågningsmyndighederne alle de nødvendige foreløbige foranstaltninger for at forbyde ibrugtagning af produktet eller forbyde eller begrænse brugen af produktet på deres område.

Markedsovervågningsmyndighederne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om disse foranstaltninger.

5. De i stk. 4 omhandlede oplysninger skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig de nødvendige data til identifikation af det produkt, der ikke opfylder kravene, produktets oprindelse, arten af den påståede manglende opfyldelse af kravene og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de synspunkter, som den pågældende erhvervsdrivende eller private importør har fremsat. Markedsovervågningsmyndighederne oplyser navnlig, om den manglende overensstemmelse med kravene skyldes:

a) at produktet ikke opfylder kravene vedrørende menneskers sundhed eller sikkerhed eller ejendoms- eller miljøbeskyttelseskravene i dette direktiv, eller

b) mangler ved de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 14, og som danner grundlag for overensstemmelsesformodningen.

6. De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren i henhold til denne artikel, underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger, som de måtte råde over, om det pågældende produkts manglende overensstemmelse med kravene, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.

7. Hvis der ikke inden for tre måneder efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af en medlemsstat, anses foranstaltningen for at være berettiget.

8. Medlemsstaterne sikrer, at der straks træffes de fornødne restriktive foranstaltninger med hensyn til det pågældende produkt, f.eks. tilbagetrækning af produktet fra deres marked.

Artikel 45

Beskyttelsesprocedure på EU-plan

1. Hvis der efter afslutningen af proceduren i artikel 44, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, drøfter Kommissionen straks spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende eller den private importør og vurderer den nationale foranstaltning. På grundlag af resultaterne af denne vurdering vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt, der fastslår, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej.

Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende eller den private importør.

2. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, træffer samtlige medlemsstater de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at det produkt, der ikke er i overensstemmelse med kravene, trækkes tilbage fra deres marked, og underretter Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, trækker den pågældende medlemsstat foranstaltningen tilbage.

3. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis produktets manglende overensstemmelse med kravene tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i nærværende direktivs artikel 44, stk. 5, litra b), anvender Kommissionen proceduren i artikel 11 i forordning (EU) nr. 1025/2012.

Artikel 46

Formel manglende overensstemmelse med kravene

1. Uden at det berører artikel 44, pålægger en medlemsstat, hvis den konstaterer et af følgende forhold, den pågældende erhvervsdrivende eller private importør at bringe den manglende overensstemmelse med kravene til ophør:

a) CE-mærkningen er anbragt i modstrid med artikel 16, 17 eller 18.

b) Der er ikke anbragt CE-mærkning som omhandlet i artikel 17.

c) Der er ikke udarbejdet en EU-overensstemmelseserklæring eller en erklæring som omhandlet i bilag III.

d) EU-overensstemmelseserklæringen eller erklæringen som omhandlet i bilag III er ikke udarbejdet korrekt.

e) Den tekniske dokumentation er enten ikke til rådighed eller ikke fuldstændig.

f) De oplysninger, der er fastsat i artikel 7, stk. 6, eller artikel 9, stk. 3, mangler, er forkerte eller er ufuldstændige.

g) Andre af de administrative krav, der er fastsat i artikel 7 eller 9, er ikke opfyldt.

2. Hvis der fortsat er tale om manglende overensstemmelse som omhandlet i stk. 1, træffer den pågældende medlemsstat alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde, at produktet gøres tilgængeligt på markedet, eller sikre, at det kaldes tilbage eller trækkes tilbage fra markedet, eller hvis der er tale om et produkt importeret af en privat importør til eget brug, at dets brug forbydes eller begrænses.







KAPITEL VII

DELEGEREDE RETSAKTER OG GENNEMFØRELSESRETSAKTER

Artikel 47

Delegerede beføjelser

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 48 vedrørende ændring af følgende:

a) for at tage hensyn til udviklingen inden for teknisk viden og nye videnskabelige resultater: i) bilag I, del B, punkt 2.3, 2.4, 2.5 og 3, og del C, punkt 3 ii) bilag VII og IX og

b) bilag V for at tage hensyn til udviklingen inden for teknisk viden, tilstrækkelig sikring af ækvivalent overensstemmelse og nye videnskabelige resultater.

Artikel 48

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 47, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den.17. januar 2014. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3. Den i artikel 47 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 47 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 49

Gennemførelsesretsakter

1. For at tage hensyn til udviklingen inden for teknisk viden og for at sikre, at dette direktiv anvendes ensartet, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der vedrører følgende:

a) detaljerede procedurer for gennemførelse af artikel 24 under hensyn til de særlige behov, som skal opfyldes i forbindelse med overensstemmelsesvurdering af de produkter, der er omfattet af dette direktiv

b) den detaljerede anvendelse af de konstruktionskategorier for vandfartøjer, der er opstillet i bilag I, del A, punkt 1, herunder retningslinjer for anvendelse af vejrterminologi og måleskalaer anvendt deri

c) detaljerede procedurer for vandfartøjsidentifikation, jf. bilag I, del A, punkt 2.1, herunder præcisering af terminologi, og tildeling og administration af fabrikantkoder, der er meddelt fabrikanter etableret uden for Unionen

d) oplysninger om fabrikantpladen, jf. bilag I, del A, punkt 2.2

e) anvendelsen af bestemmelserne om skibslys, jf. bilag I, del A, punkt 5.7

f) udstyr til forebyggelse af udledning, navnlig med hensyn til betjening af holdingtanke, jf. bilag I, del A, punkt 5.8

g) montering og afprøvning af gasapparater og permanent installerede gasanlæg på vandfartøjer

h) formatet for og indholdet af instruktionsbøger

i) formatet for og indholdet af det rapporteringsspørgeskema, som medlemsstaterne skal udfylde, jf. artikel 51.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 50, stk. 3.

2. I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde, når et produkt udgør en alvorlig risiko for menneskers sundhed og sikkerhed, for ejendom eller for miljøet med hensyn til stk. 1, litra a), b), e), f) og g), vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 50, stk. 4, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks.

Artikel 50

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.

3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

4. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.

5. Kommissionen hører udvalget om ethvert spørgsmål, hvor forordning (EU) nr. 1025/2012 eller anden EU-lovgivning kræver høring af sektoreksperter.

6. Udvalget kan endvidere i overensstemmelse med sin forretningsorden undersøge ethvert andet spørgsmål vedrørende anvendelsen af dette direktiv, som enten udvalgets formand eller en medlemsstats repræsentant rejser.







KAPITEL VIII

SÆRLIGE ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER

Artikel 51

Rapporter

Senest den 18. januar 2021 og derefter hvert femte år udfylder medlemsstaterne et spørgeskema, som Kommissionen udarbejder, om anvendelsen af dette direktiv.

Senest den 18. januar 2022 og derefter hvert femte år udarbejder Kommissionen på baggrund af medlemsstaternes svar på spørgeskemaet nævnt i stk. 1 en rapport om anvendelsen af dette direktiv, som den forelægger Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 52

Revision

Senest den 18. januar 2022 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om følgende:

a) den tekniske mulighed for yderligere at reducere emissionerne fra fremdriftsmotorer til brug på havet og for at indføre krav til fordampningsemissioner og brændstofsystemer, som finder anvendelse på fremdriftsmotorer og -systemer, under hensyntagen til teknologiernes omkostningseffektivitet og behovet for at vedtage generelt harmoniserede værdier for sektoren under hensyn til ethvert større markedsinitiativ, og

b) virkningen på forbrugeroplysning og fabrikanter, navnlig små og mellemstore virksomheder, af konstruktionskategorierne for vandfartøjer opstillet i bilag I, som er baseret på modstandsdygtighed over for vindstyrke og signifikant bølgehøjde, under hensyntagen til udviklingen inden for international standardisering. Rapporten skal indeholde en evaluering af, hvorvidt konstruktionskategorierne for vandfartøjer skal udbygges med yderligere specifikationer eller underinddelinger, og skal om nødvendigt indeholde forslag til yderligere underkategorier.

Rapporterne i stk. 1, litra a) og b), ledsages om nødvendigt af lovgivningsforslag.

Artikel 53

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om de sanktioner, herunder eventuelt strafferetlige sanktioner for alvorlige overtrædelser, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf.

Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning, og de kan skærpes, hvis den pågældende erhvervsdrivende eller private importør tidligere har begået en lignende overtrædelse af dette direktiv.







KAPITEL IX

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG OVERGANGSBESTEMMELSER