2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 92/2002
af 17. januar 2002
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på
importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen,
Rumænien og Ukraine
(EFT L 17 af 19.1.2002, s. 1)
Berigtiget ved:
►C1 Berigtigelse, EFT L 176 af 5.7.2002, s. 47 (92/2002)
▼B
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 92/2002
af 17. januar 2002
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning
af den midlertidige told på importen af urinstof med oprindelse iBelarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien
og Ukraine
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-skab,
under henvisning tilRådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december
1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke ermedlemmer af Det Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af
det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A.MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved forordning (EF) nr. 1497/2001 (2) (»forordningen om midler-
tidig told«) indførte Kommissionen en midlertidigantidumpingtold på importen af urinstof, der henhører underKN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 og har oprindelse i Belarus,Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og
Ukraine.
(2) I den samme forordning blev det besluttet at afslutte proceduren
vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Egypten ogPolen.
B.EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter meddelelsen om de væsentligste kendsgerninger og betragt-
ninger, der lå til grund for beslutningen om at indføremidlertidige foranstaltninger over for importen af urinstof fraBelarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen, Litauen,Rumænien og Ukraine, fremsatte en række interesserede parter
skriftlige bemærkninger. De parter, der anmodede herom, fik
også mulighed for at blive hørt mundtligt.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle deoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på attræffe en endelig afgørelse.
(5) Der blev aflagt yderligere kontrolbesøg hos følgende selskaber:
EF-producenter
— Fertiberia, Madrid
— Hydro Agri France, Paris
Brugere i Fællesskabet— Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger
og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefaleindførelse af endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af
de beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form af midlertidig
told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter dennemeddelelse.
(7) Der blev taget hensyn til de mundtlige og skriftlige bemærk-ninger fra parterne, og de foreløbige afgørelser er ipåkommende tilfælde blevet ændret i overensstemmelse hermed.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 2
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr.
2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2).
(2) EFT L 197 af 21.7.2001, s. 4.
▼B
C.DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(8) Eftersom der ikke er fremsat bemærkninger hertil, bekræftes
definitionen af den pågældende vare og samme vare i betragt-ning 9 til 12 i forordningen om midlertidig told.
D.DUMPING
1.Lande med markedsøkonomi
Normal værdiAnvendelse af artikel 18 i grundforordningen
(9) Den eksporterende producent i Libyen påstod, at betragtning 63 i
forordningen om midlertidig told ikke giver en korrekt beskri-
velse af selskabets samarbejdsvilje. Det hævdedes, atKommissionen vidste og stiltiende accepterede, at selskabet affortrolighedshensyn ikke kunne indgive samlede regnskaber forhele koncernen. Desuden hævdede selskabet, at det ifølge
libyske bogføringsregler ikke er nødvendigt at føre offentlige
reviderede regnskaber, og at Kommissionen derfor ifølge artikel2, stk. 5, i grundforordningen ikke skulle have afvist selskabetsregnskaber med denne begrundelse.
(10) Med hensyn tilgraden af samarbejdsvil je har Kommissionenaldrig givet udtryk for, at den accepterede, at selskabet ikkeindgav væsentlige regnskabsbilag. Tværtimod har Kommissionengentagne gange underrettet den eksporterende producent om, atden på grund af den utilstrækkelige samarbejdsvilje eventuelt
ville gøre brug af artikel 18 i grundforordningen, herunder
anvende de foreliggende faktiske oplysninger. Selskabet holdtimidlertid fast ved sit standpunkt og indgav ikke de væsentligeoplysninger, der var nødvendige for afstemningen af bl.a. hjem-memarkedssalget og produktionsomkostningerne for denpågældende vare. Under disse omstændigheder havde Kommis-
sionen ikke andet valg end at gøre brug af de foreliggende
faktiske oplysninger, dvs. oplysningerne i klagen, til at fastsætteden normale værdi for det pågældende selskab, jf. artikel 18 igrundforordningen. På denne baggrund var det ikke korrekt afselskabet at antage, at den normale værdi blev fastsat på
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, fordi der ikke
fandtes nogen offentlige reviderede regnskaber.
(11) Dette bekræftes også af, at de indberettede oplysninger blevbenyttet, når de kunne efterprøves og afstemmes med selskabets
interne regnskaber, navnlig i forbindelse med fastsættelsen af
eksportprisen for den libyske eksporterende producent (sebetragtning 67 til 72 i forordningen om midlertidig told).
(12) Den samme eksporterende producent hævdede, at selskabetsnormale værdi burde være blevet fastsat på grundlag af defaktiske salgspriser på hjemmemarkedet eller være blevetberegnet ud fra selskabets egne regnskabsoplysninger i stedetfor på grundlag af de oplysninger, som EF-erhvervsgrenen
anførte i klagen. Selskabet fremførte, at det i den forbindelse
havde indgivet alle de nødvendige beviser og oplysninger vedrø-rende produktion og salg af urinstof på hjemmemarkedet iLibyen.
(13) Selskabet undlod konsekvent at anføre væsentlige oplysninger ibesvarelsen af spørgeskemaet og kunne ikke forklare uoverens-stemmelser og modsigelser, der konstateredes vedkontrolbesøget, på trods af, at Kommissionen udtrykkeligt havdepåpeget dem i mangelskrivelser og på stedet. Det var derfor ikke
muligt at konstatere, om de indberettede tal vedrørende hjemme-
markedssalg og produktionsomkostninger var korrekte ogfuldstændige. Derfor bekræftes undersøgelsesresultaterne ibetragtning 64 og 65 i forordningen om midlertidig told medhensyn til indgivelse af beviser og oplysninger vedrørendeproduktion og salg af urinstof på hjemmemarkedet i Libyen.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 3
▼B
(14) Som nævnt i betragtning 66 i forordningen om midlertidig told
måtte den normale værdi for den eksporterende producent i
Libyen fastsættes på grundlag af oplysningerne i klagen i over-ensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen, da der ikkeforelå andre pålidelige oplysninger.
(15) Den samme eksporterende producent hævdede, at den fortjenst-margen, der var anvendt i klagen til at beregne den normaleværdi, under alle omstændigheder var for høj. Til støtte herfor
fremførte selskabet, at fortjenstmargenerne traditionelt set er
lave i urinstofbranchen.
(16) På grundlag af undersøgelsesresultaterne vedrørende andresamarbejdsvillige eksporterende producenter i denne procedure,anså Kommissionen det for hensigtsmæssigt at tage denfortjenstmargen, der var anvendt tilat beregne den normal eværdi for den eksporterende producent i Libyen, op tilfornyet
overvejelse.
(17) Som nævnt i betragtning 22 i forordningen om midlertidig toldblev den normale værdi for de eksporterende producenter, hvis
fortjenstmargen ikke kunne fastsættes i overensstemmelse medgrundforordningens artikel 2, stk. 6, første afsnit eller litra a) ogb), beregnet på grundlag af den gennemsnitlige fortjenstmargen,der konstateredes for de samarbejdsvillige eksporterende produ-
center i denne undersøgelse ved salg af den pågældende vare på
hjemmemarkedet, jf. artikel2, stk. 6, l itra c), i grundforord-ningen. Da der ikke var nogen gyldig grund til at anvende enanden fortjenstmargen for den libyske eksporterende producent,blev det i mangel af mere relevante oplysninger besluttet atanvende den samme fortjenstmargen for den libyske producent
med henblik på at fastsætte den normale værdi i den endelige
fase.
Normal værdi baseret på hjemmemarkedssalget
(18) To eksporterende producenter i Rumænien hævdede, at den
normale værdi burde fastsættes på månedsbasis på grund afinflationen i Rumænien i undersøgelsesperioden. Denne metode
blev anvendt i den foreløbige fase for alle eksporterende produ-
center i Rumænien.
(19) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold blev dennefremgangsmåde imidlertid taget op til fornyet overvejelse. Detfremgik af undersøgelsen, at inflationens følgevirkninger ikkevar tilstrækkelige til at berettige, at der beregnedes månedligenormale værdier. Det er Kommissionens faste praksis at fastsætte
gennemsnitlige normale værdier for undersøgelsesperioden,
undtagen når der f.eks. er tale om hyperinflation. Dette var imid-lertid ikke tilfældet for Rumænien.
(20) Det ansås derfor for passende i den endelige fase at fastsætte dennormale værdi for hver eksporterende producent i Rumænien pågrundlag af den gennemsnitspris, der var betalt på hjemmemar-kedet i undersøgelsesperioden.
Beregnet normal værdi
(21) EF-erhvervsgrenen hævdede, at det minimumsafkast af investeret
kapital, der normalt ville være nødvendigt for at opretholde enlevedygtig urinstofbranche på mellemlang og lang sigt, burdehave været benyttet tilat fastl ægge den fortjenstmargen, deranvendtes tilat beregne den normal e værdi for de eksporterendeproducenter i Bulgarien, Estland og Litauen. Den fremførte, at
fortjenstmargenerne i de ovennævnte lande i almindelighed ikke
ville være pålidelige, da de pågældende selskabers regnskabspo-litik stadig var under indflydelse fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
(22) Ifølge de beviser og oplysninger, der kom frem i løbet af under-søgelsen, var der ikke noget, der tydede på, at de pågældendeselskabers regnskaber ikke var pålidelige og derfor ikke kunne2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 4
▼B
anvendes tilat fastl ægge fortjenstmargenen. Derfor havde
Kommissionen intet andet valg end at fastsætte den normaleværdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundfor-
ordningen. Fortjenstmargenerne blev således fastlagt i
overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra b) og c), i grundfor-ordningen, dvs. for Litauens vedkommende på grundlag af denfortjeneste, som den pågældende eksporterende producentopnåede ved produktion og salg af varer inden for samme gene-
relle kategori på hjemmemarkedet, og for Bulgariens og Estlands
vedkommende på ethvert andet rimeligt grundlag, dvs. pågrundlag af den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen, derkonstateredes for de andre samarbejdsvillige eksporterendeproducenter i denne procedure.
(23) Kommissionen foretog imidlertid en fornyet undersøgelse af denfortjenstmargen, der fastsattes i overensstemmelse med artikel2, stk. 6, litra c), i grundforordningen, dvs. på grundlag af denvejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de samarbejdsvillige
eksporterende producenter, der havde rentabelt hjemmemarkeds-
salg. Efter afslutningen af proceduren vedrørende importen afurinstof med oprindelse i Egypten blev de eksporterende produ-center fra Egypten udelukket fra beregningen af dengennemsnitlige fortjenstmargen.
(24) På baggrund af den estiske eksporterende producents bemærk-ninger blev den fortjenstmargen, der anvendtes til at beregneselskabets normale værdi, taget op til fornyet vurdering. En
gennemgang af de foreløbige undersøgelsesresultater viste, at
den anvendte fortjenstmargen, der var baseret på selskabets salgaf andre varer, måtte revideres, da disse varer ikke kunne ansesfor at tilhøre den samme generelle kategori som den pågældendevare (dvs. gødningsstoffer). Da ingen andre estiske eksportører/producenter af den pågældende vare og/eller af andre varer i
den samme generelle kategori, der solgtes af det pågældende
estiske selskab, havde tilstrækkeligt salg i normal handel, måtteKommissionen gøre brug af enhver anden rimelig metode i denendelige fase, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen.Fortjenstmargenen blev således baseret på den vejede gennem-snitlige fortjenstmargen for de andre samarbejdsvillige
eksporterende producenter (som det bl.a. var tilfældet for den
bulgarske eksporterende producent, jf. betragtning 22).
(25) Den litauiske eksporterende producent hævdede, at SA & G-
omkostninger og fortjeneste for ammoniumnitrat ikke burde
have været anvendt til at beregne den normale værdi. Selskabetpåstod, at urinstof og ammoniumnitrat er forskellige gødnings-stoffer, der sælges på forskellige markeder og under forskelligekonkurrenceforhold, samt at der er forskelle med hensyn til
fremstillingsteknologi, markedsefterspørgsel, salgspriser og om-
kostninger.
(26) Da der kun er en enkelt urinstofproducent i Litauen, og salget på
hjemmemarkedet ikke er repræsentativt, kan der gøres brug af
artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen til at fastlæggeSA & G-omkostninger og fortjeneste. Desuden er både urinstofog ammoniumnitrat nitrogenholdige gødningsstoffer, og selv omder er visse forskellige i fremstillingsteknologien, tilhører desamme generelle varekategori som krævet i grundforordningen.
Endvidere bør det nævnes, at markeds- og konkurrenceforhol-
dene ikke er forskellige (en enkelt producent ogimportkonkurrence). I lyset af ovenstående blev det besluttet atholde fast ved den foreløbige afgørelse.
Eksportpris
(27) Da ingen af de interesserede parter fremsatte nogen bemærk-
ninger, og der ikke fremkom andre oplysninger, som var i stridmed de foreløbige undersøgelsesresultater, bekræftes de eksport-priser, der fastsattes foreløbigt for de pågældende eksporterendeproducenter.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 5
▼B
Sammenligning
Håndterings- og lasteomkostninger
(28) Som følge af den libyske eksporterende producents bemærk-
ninger tilberegningen af håndterings- og l asteomkostninger vedeksport af den pågældende vare til Fællesskabet gennemgik
Kommissionen sine beregninger og fandt en regnefejl, som
derefter blev rettet.
2.Lande uden markedsøkonomi
(29) Den eksporterende producent fra Belarus gjorde indsigelse mod,
at Kommissionen angiveligt har behandlet selskabet som enikke-samarbejdsvillig part i proceduren. Selskabet hævdede athave indgivet alle de anmodede oplysninger til Kommissionen
og mente, at Kommissionen havde behandlet det som ikke-
samarbejdsvilligt for at berøve selskabet dets rettigheder som ensamarbejdsvillig part og navnlig muligheden for at afgivetilsagn.
(30) I denne undersøgelse anvendtes bestemmelsen i grundforordnin-gens artikel 18 vedrørende ikke-samarbejdsvillige parter ogdermed til dels de »foreliggende faktiske oplysninger«, dvs.eksporttal fra Eurostat, fordi selskabet ikke indgav de oplys-
ninger, der var nødvendige for at fastsætte en verificerbar
eksportpris.
(31) Det skal imidlertid bemærkes, at i modsætning til, hvadselskabet hævdede, betød den delvise anvendelse af artikel 18ikke, at det mistede sine rettigheder som interesseret part,navnlig retten til at modtage oplysninger, blive hørt, indgiveskriftlige bemærkninger, få adgang til fortrolige optegnelsersamt afgive tilsagn.
Markedsøkonomisk status
(32) Som nævnt i betragtning 118 til130 i forordningen om midl er-
tidig told påstod tre selskaber i Ukraine, at de
markedsøkonomiske principper var fremherskende med hensyntil fremstilling og salg af den pågældende samme vare(»markedsøkonomisk status«), jf. artikel2, stk. 7, l itra b), igrundforordningen. Det skalerindres, at to af de ukrainske
selskaber blev indrømmet markedsøkonomisk status. En ukrainsk
eksporterende producent, der blev nægtet markedsøkonomiskstatus, gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusion omden mulige statslige indgriben.
(33) EF-erhvervsgrenen gentog sin påstand om, at der er en betydeligstatslig indgriben i de ukrainske selskaber, der fremstiller ogsælger nitrogenholdige gødningsstoffer, herunder urinstof, og atder derfor generelt set ikke burde være blevet indrømmet nogen
markedsøkonomisk status. Den hævdede, at det ukrainske
marked for gødningsstoffer var præget af forarbejdningsaftaler,byttehandelsaftaler og statslig indgriben i energi-, elektricitets-og transportomkostninger, samt at alle disse faktorer var uforene-lige med markedsøkonomiske forhold.
(34) Disse argumenter fra de eksporterende producenter og EF-erhvervsgrenen er allerede gennemgået i betragtning 118 til 130i forordningen om midlertidig told. Det skal imidlertid tilføjes, at
forarbejdningsaftaler ikke i sig selv anses for at være en hindring
for markedsøkonomisk status, da de ikke nødvendigvis kanbetragtes som et typisk kendetegn på statslig indgriben. Derblev taget højde for den statslige indgriben i transportomkostnin-gerne ved at anvende de gældende transportpriser i
referencelandet. Der blev ikke fundet beviser for, at energi- og
elektricitetsomkostninger blev væsentligt fordrejet af statsligindgriben og ikke i tilstrækkelig grad afspejlede markedsvær-dien. I forhold til naturgas er energi- ogelektricitetsomkostninger desuden ikke en væsentlig produktions-faktor for urinstof.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 6
▼B
Individuel behandling
(35) EF-erhvervsgrenen gjorde indsigelse mod beslutningen om at
indrømme individuelbehandl ing for en af de ukrainske eksporte-
rende producenter, da statens aktiepost i selskabet gav mulighed
for betydelig statslig indgriben.
(36) Den klagende EF-erhvervsgren fremlagde imidlertid ingen nyeoplysninger eller beviser til støtte for påstanden om, at den stats-lige indgriben ville gøre det muligt at omgå de indførteforanstaltninger, og påstanden måtte således afvises. Derfor
bekræftes undersøgelsesresultaterne fra forordningen om midler-
tidig told (betragtning 132).
Salg under forarbejdningsaftaler
(37) Som beskrevet i betragtning 133 til135 i forordningen om
midlertidig told havde tre ukrainske selskaber indgået forarbejd-
ningsaftaler. I henhold til ukrainsk lovgivning forbliverleverandøren af råmaterialerne ejer af den færdige vare, og ejen-domsretten overgår ikke tildet sel skab, der forarbejderråmaterialerne.
(38) Det fremgik af undersøgelsen, at et af de selskaber, der blevindrømmet markedsøkonomisk status, ikke i egen ret kunneanses for en eksporterende producent af den pågældende vare.Dette selskab havde i lang tid været forretningsmæssigtforbundet med et andet selskab i et tredjeland. Denne forbindelsebetød, at det sidstnævnte selskab stort set var den eneste leve-
randør (og ejer gennem hele produktionsprocessen) af det
vigtigste råmateriale, som var omfattet af en forarbejdningsaf-tale. Dette selskab deltog også aktivt i eksportsalget af denpågældende vare. Der var således tydelige tegn på, at forholdetmellem disse to selskaber var mere end et sædvanligt forhold
mellem køber og sælger.
(39) Da den forretningsmæssigt forbundne gasleverandør ikke udviste
samarbejdsvilje, var det ikke muligt at fastlægge, og slet ikke atefterprøve, de fulde fremstillingsomkostninger og den pris, dervar betalt eller skulle betales ved eksportsalg. Det bør ogsåbemærkes, at selv om der forelå visse oplysninger om eksport-
priserne ved salg til den første uafhængige køber, kunne de
ikke efterprøves og dermed ikke anvendes tilat fastl æggedumpingmargenen. Uden samarbejde fra den forretningsmæssigtforbundne leverandør (og retmæssige ejer af både det vigtigsteråmateriale og den færdige vare) kunne hverken den normaleværdi eller eksportprisen for det pågældende ukrainske selskab
fastslås med sikkerhed. Derfor kunne der ikke fastsættes en indi-
vidueldumpingmargen for dette sel skab.
(40) Hele eksportsalget for et andet ukrainsk selskab, der hverkenblev indrømmet markedsøkonomisk eller individuel behandling,fandt sted under forarbejdningsaftaler. Da dets gasleverandørikke udviste samarbejdsvilje, og eksportpriserne ved salg til den
første uafhængige køber ikke kunne efterprøves, blev priserne på
disse transaktioner fastsat som beskrevet i betragtning 66 medhenblik på at vurdere den landsdækkende dumpingmargen.
(41) Endelig havde et tredje selskab foretaget en del af sit hjemme-markeds- og eksportsalg på grundlag af forarbejdningsaftaler.
Heller ikke i dette tilfælde havde Kommissionen andet valg end
at se bort fra det salg, der fandt sted under sådanne forarbejd-ningsaftaler, da selskabets leverandører ikke udvistesamarbejdsvilje, og priserne ved salg til den første uafhængigekøber ikke kunne efterprøves. Alt andet salg på hjemmemarkedetvar stadig repræsentativt, som fastlagt i betragtning 138 i forord-
ningen om midlertidig told.
(42) To andre ukrainske selskaber, hvis salg også fandt sted på
grundlag af forarbejdningsaftaler, og hvis gasleverandører ogsånægtede at samarbejde, hævdede ikke desto mindre, at deindgivne salgsoplysninger var korrekte og pålidelige, og at dehavde fremlagt tilstrækkelige beviser til, at disse transaktioner2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 7
▼B
kunne tages med i betragtning ved fastsættelse af den normale
værdi eller eksportprisen.
(43) Under kontrolbesøget konstateredes det, at hverken de fakture-rede priser eller betalingerne for urinstof var opført i disseselskabers regnskaber. Da gasleverandørerne, i hvis regnskaberdisse oplysninger normalt burde være opført, ikke samarbejdede,
og der ikke forelå nogen beviser for, at disse transaktioner rent
faktisk var blevet betalt, kunne oplysningerne ikke efterprøvesog derfor ikke godtages.
Normal værdii)Referenceland
(44) Tre ukrainske eksporterende producenter hævdede, at deres
normale værdi ikke skulle have været baseret på priserne og om-
kostningerne på hjemmemarkedet i et referenceland, men påhjemmemarkedssalget for en ukrainsk eksporterende producent,der var indrømmet markedsøkonomisk status.
(45) Det er Kommissionens faste praksis, jf. artikel2, stk. 7, l itra b), igrundforordningen, kun at fastsætte den normale værdi pågrundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 1 til 6, for produ-center, der kan bevise, at de driver virksomhed undermarkedsøkonomiske vilkår. For alle andre producenter i det
samme land fastsættes den normale værdi på grundlag af artikel
2, stk. 7, litra a), dvs. på grundlag af prisen eller en beregnetværdi i et tredjeland med markedsøkonomi, eller på ethvert andetrimeligt grundlag, som fastsat i artikel 2, stk. 7, litra a). Der erderfor ingen grund til at ændre de foreløbige undersøgelsesresul-tater i denne forbindelse.
(46) Den belarussiske eksporterende producent, tre ukrainske ekspor-terende producenter, regeringerne i Belarus og Ukraine samt enimportørsammenslutning gjorde indsigelse mod valget af USA
som referenceland og hævdede, at Litauen var et bedre egnet
tredjeland med markedsøkonomi.
(47) Disse parter påstod, at USA ikke var et egnet valg på grund afde høje gasomkostninger (hvilket ville føre til fordrejede urin-
stofpriser), forskellen i det økonomiske udviklingsniveau i
forhold til Belarus og Ukraine og forskelle i markedsstørrelse.Et andet argument for ikke at anvende USA som et tredjelandmed markedsøkonomi var, at kun en enkelt producent i USAudviste samarbejdsvilje. Det hævdedes endvidere, at Litauen var
det mest egnede referenceland. Mængden af urinstof, der frem-
stilles i Litauen, hævdedes at være repræsentativt i forhold tilmængden af urinstof, der udførtes fra Ukraine og Belarus tilFællesskabet i undersøgelsesperioden. Det blev desuden påstået,at Litauen havde et åbent og konkurrencepræget marked udenimporttold samt en tilsvarende adgang til naturgas og en tilsva-
rende produktionsproces som i Belarus og Ukraine. Parterne
mente heller ikke, at det var relevant, at der kun var en urinstof-producent i Litauen, da Litauen og andre lande med kun enenkelt producent af den pågældende vare allerede er blevetanvendt i tidligere undersøgelser vedrørende varer, der tilhører
samme varekategori.
(48) Kommissionen gennemgik alle disse argumenter og drog
følgende konklusioner:
(49) På det amerikanske marked er der mere end ti producenter afurinstof sammenlignet med mindst fem producenter i Ukraine,mens der kun er en enkelt producent i Litauen. Selv om USAhar indført antidumpingtold på importen af urinstof fra landene
i det tidligere Sovjetunionen, er der en betydelig import af urin-
stof (over 1 mio. tons) fra en række andre tredjelande.Yderligere undersøgelser viste, at der ikke er nogen importtoldpå importen af urinstof i Litauen, men denne import er imidlertidmeget lille. USA har et stort marked for urinstof (over 10 mio.tons om året), mens der stort set ikke eksisterer noget marked for2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 8
▼B
urinstof i Litauen. Salget af urinstof på det litauiske marked var
således minimalt i undersøgelsesperioden og fandt ifølge oplys-ninger fra den litauiske producent ikke sted i normal handel.
Det konkluderedes derfor, at det amerikanske marked for urin-
stof er stærkt konkurrencepræget i modsætning tildet l itauiskemarked. Endelig er hjemmemarkedssalget i USA, i modsætningtili Litauen, repræsentativt i forhol d tileksporten fra Bel arusog Ukraine til Fællesskabet.
(50) Ovennævnte konklusioner bliver ikke ugyldige af, at der kun varen enkelt amerikansk producent, der samarbejdede i forbindelsemed denne undersøgelse. Denne producents priser, som blev
anvendt tilat fastsætte den normal e værdi, er rent faktisk
betinget af ovennævnte konkurrenceforhold. Salgsmængdernefor denne producent alene var endda repræsentative i forhold tilden samlede mængde, der eksporteredes fra Belarus og Ukrainetil Fællesskabet.
(51) For at afgøre om adgangen tilnaturgas, som er det vigtigsteråmateriale i produktionen af urinstof, var den samme, under-søgte Kommissionen urinstofproducenternes forsyningskilder.Det bekræftedes, at den amerikanske producent fik leveret
naturgas fra mere end en leverandør, som det var tilfældet i
Ukraine, mens den litauiske producent kun havde en enkelt leve-randør og ingen andre mulige leverandører. Desuden er USA,ligesom Ukraine, både producent og importør af naturgas, mensLitauen ikke selv har nogen naturgasressourcer.
(52) Kommissionen sammenlignede også produktionsprocessen iUSA, Belarus og Ukraine og konkluderede, at den teknologi,som den amerikanske producent anvendte, var mindst lige så
effektiv som den, der anvendtes af producenterne i Belarus og
Ukraine.
(53) Det hævdedes også, at Litauen burde anvendes som reference-
land, da det var omfattet af den samme undersøgelse.
(54) Det er rigtigt, at et tredjeland med markedsøkonomi, som er
omfattet af den samme undersøgelse, anvendes, når det er rele-
vant, jf. artikel2, stk. 7, i grundforordningen, men af de
årsager, der er nævnt ovenfor i betragtning 49 til51, kunneLitauen ikke anses for et egnet referenceland i denne undersø-gelse.
(55) Som nævnt i betragtning 107 i forordningen om midlertidig toldblev der foretaget en justering af de høje naturgasomkostninger iUSA i undersøgelsesperioden. De høje naturgasomkostningerskyldtes en særlig markedssituation i USA i undersøgelsespe-rioden. Denne justering bragte gasomkostningerne ned på et
niveau, der kunne sammenlignes med niveauet for de andre
selskaber, der samarbejdede i forbindelse med denne procedure.
(56) EF-erhvervsgrenen støttede valget af USA som referenceland.
Den hævdede imidlertid, at der kun var tale om mindre stig-
ninger i gaspriserne i USA, og at der derfor ikke burde haveværet foretaget nogen justering i denne forbindelse. Det erkorrekt, at den største stigning i gaspriserne først fandt sted ianden halvdel af 2000, dvs. efter undersøgelsesperioden, men
det konstateredes imidlertid, at naturgasomkostningerne allerede
i anden halvdel af undersøgelsesperioden var steget usædvanligmeget. Justeringen blev derfor anset for berettiget.
(57) På denne baggrund konkluderes det, at USA er et egnet referen-celand med markedsøkonomi, og at det blev valgt på et rimeligtgrundlag. En normal værdi baseret på det hjemmemarkedssalg iUSA, der fandt sted i normal handel, og som omfatter en rimeligfortjenstmargen,opfylder derfor fuldt ud kravene i artikel 2, stk.7, litra a), i grundforordningen.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 9
▼B
ii)Normal værdi for selskaber, der er indrømmet markedsøko-
nomisk status
(58) Det ukrainske selskab, hvis salg næsten udelukkende fandt stedpå grundlag af forarbejdningsaftaler, hævdede, at dets hjemme-
markedssalg burde lægges til grund for fastsættelsen af dets
normale værdi. Selskabet foreslog, at Kommissionen alternativtgjorde brug af den normale værdi for en ukrainsk eksporterendeproducent, der var indrømmet markedsøkonomisk status, ellerberegnede den normale værdi på grundlag af selskabets egneoplysninger.
(59) Som følge af det manglende samarbejde fra den forretningsmæs-sigt forbundne gasleverandør konkluderedes det, at dette
ukrainske selskab ikke i egen ret kunne anses for en eksporte-
rende producent af urinstof (jf. betragtning 38 og 39). Derforblev der ikke fastsat nogen normal værdi.
(60) Som anført i betragtning 138 i forordningen om midlertidig toldundersøgte Kommissionen endvidere, om det var nødvendigt atjustere andre omkostningsfaktorer, som f.eks. afskrivninger fore-taget af den ukrainske eksporterende producent, for hvem dennormale værdi var baseret på egne oplysninger.
(61) En sammenligning viste, at der var visse forskelle mellem deafskrivningsomkostninger, der var indregnet i produktionsom-
kostningerne for de forskellige produktionsanlæg, som tilhørte
den samarbejdsvillige producent i referencelandet, og de afskriv-ninger, som den ukrainske producent havde foretaget. Disseforskelle kan imidlertid skyldes en lang række faktorer og varunder alle omstændigheder ikke så store, at det var nødvendigt
at justere den ukrainske producents omkostninger. Desuden var
den normale værdi for denne ukrainske producent baseret påhjemmemarkedssalget, og de eventuelle følgevirkninger afenhver omkostningsændring ville derfor kun have været ubetyde-lige. Der blev derfor ikke foretaget nogen justeringer.
Eksportpris
(62) To selskaber i Ukraine, hvis eksportsalg fandt sted på grundlag
af forarbejdningsaftaler, og som derfor ikke indgik i dumpingbe-
regningerne, fremførte, at deres eksportpris burde beregnes på
grundlag af det forarbejdningsgebyr, som deres eksportkunderbetalte, og de gasomkostninger, som de selv eller en andeneksporterende producent i Ukraine betalte, samt en rimeligfortjeneste.
(63) For et af selskaberne konkluderedes det som følge af detmanglende samarbejde fra den forretningsmæssigt forbundne
gasleverandør, at priserne på dets eksportsalg ikke kunne efter-
prøves, og at selskabet ikke i sig selv kunne anses for eneksporterende producent af urinstof (jf. betragtning 38 og 39).Derfor blev der ikke fastsat nogen individuel dumpingmargenfor dette selskab.
(64) Med hensyn til det andet selskab er den foreslåede metode ikke ioverensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i grundforordningen.Formålet med denne artikel er ikke at give alternative metoder
til at fastsætte eksportpriserne i tilfælde af manglende samar-
bejde, men derimod at tage højde for den indflydelse, som enimportør i Fællesskabet, der er forretningsmæssigt forbundeteller knyttet til den eksporterende producent, har på eksport-salget. Den metode, der foreslås af de ukrainske selskaber, er i
modsætning tilgrundforordningens artikel2, stk. 9, ikke baseret
på en salgspris til en uafhængig part. Den tager i stedet udgangs-punkt i en produktionsomkostning, hvilket er en metode, deranvendes tilat beregne normal e værdier og ikke eksportpriser.Påstanden afvistes derfor.
(65) Et tredje ukrainsk selskab, hvis eksportsalg også udelukkendefandt sted på grundlag af forarbejdningsaftaler, hævdede, at dengennemsnitlige eksportpris for andre ukrainske eksporterende2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 10
▼B
producenter burde have været anvendt i stedet for de laveste
eksportpriser.
(66) Der var imidlertid ikke nogen grund til at antage, at dengennemsnitlige eksportpris for andre ukrainske eksporterendeproducenter var mere korrekt. I tilfælde af manglende samar-bejdsvilje er det Kommissionens praksis at gøre brug af den
vejede gennemsnitlige eksportpris for de transaktioner, der finder
sted tilde l aveste eksportpriser, og som samtidig udgør en bety-delig del af de eksportmængder, hvis priser kan efterprøves.
Sammenligning
(67) To ukrainske selskaber og et belarussisk selskab anmodede
Kommissionen om at give dem visse grundlæggende oplys-
ninger, så de kunne gøre krav på naturlige
sammenligningsfordele.
(68) Da kun et enkelt amerikansk selskab samarbejdede i forbindelsemed proceduren, var det ikke muligt at videregive oplysninger
om selskabets produktion og salg uden at bryde reglerne om
fortrolighed. Andre grundlæggende oplysninger (geografiskbeliggenhed, adgang til råmaterialer osv.) er offentligt tilgænge-lige. Kommissionen har gennemgået de tilgængelige oplysningerog har på eget initiativ foretaget de nødvendige justeringer. Somnævnt var naturgasomkostningerne i USA i undersøgelsespe-
rioden usædvanlig høje, og derfor blev det samarbejdsvillige
amerikanske selskabs gasomkostninger justeret, så de kom nedpå et niveau, der kunne sammenlignes med niveauet for de andresamarbejdsvillige selskaber.
(69) Tre ukrainske selskaber og det belarussiske selskab gjorde indsi-gelse mod, at Kommissionen foretog en justering afeksportprisen for indenlandsk transport på grundlag af jernbane-tarifferne i referencelandet. De fremførte, at de ukrainske ellerde litauiske tariffer burde anvendes.
(70) Jernbanetarifferne i Ukraine og Belarus, hvor de markedsøkono-miske principper endnu ikke er fremherskende, fastsættes afstaten og kan derfor ikke anses for at afspejle de normalemarkedspriser. Det har længe været Kommissionens praksis at
basere justeringer for denne type af indenlandsk transport i
lande, der er omfattet af grundforordningens artikel 2, stk. 7, påefterprøvede oplysninger fra referencelandet, når sådanne fore-ligger. Da nogle af de pågældende ukrainske selskaber blevindrømmet markedsøkonomisk status, blev det også udtrykkeligtnævnt, at visse omkostningsfaktorer kunne blive justeret for at
tilnærme dem til den normale markedsværdi. Der er derfor ingen
grund til at ændre de foreløbige undersøgelsesresultater.
(71) Det blev også hævdet, at der burde anvendes lavere tariffer, da
de ukrainske eksporterende producenter anvendte deres egne
togvogne tilat forsende store varemængder og også stod forreturnering af de tomme vogne.
(72) Det fremgik af oplysninger fra producenten i referencelandet, at
det var berettiget at foretage en justering for brug af egne vogne.
Beregningerne ændredes derfor i overensstemmelse hermed.
(73) De ukrainske og belarussiske selskaber hævdede, at justeringenfor fysiske forskelle mellem urinstof i granulatform, der sælges
på hjemmemarkedet i referencelandet, og urinstof i pilleform,
der eksporteres af disse lande, burde have været baseret på pris-forskelle på fællesskabsmarkedet.
(74) Da formålet er at fastsætte en normal værdi for urinstof i pille-
form på referencelandets marked, må justeringen imidlertid
baseres på en prisforskelpå dette marked. Justeringen bl evderfor baseret på prisforskelle på det amerikanske marked. Detville ikke være hensigtsmæssigt at anvende fællesskabsmarkedet,da prisforskellen på dette marked højst sandsynligt ville værepåvirket af dumpingimporten. Denne påstand blev derfor afvist.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 11
▼B
(75) To ukrainske selskaber og selskabet i Belarus anmodede også
om en justering for forskelle i handelsled, da de angiveligt kun
solgte til forhandlere.
(76) De eksporterende producenter i Ukraine og Belarus eksporterededen pågældende vare til forhandlere. Den samarbejdsvilligeproducent i referencelandet solgte også varen til forhandlere.Producentens hjemmemarkedssalg i referencelandet fandt delvissted tilbl andingsproducenter. En nøje gennemgang af funktionerog priser viste, at det ikke var berettiget at imødekomme
påstanden.
3.Dumpingmargen for undersøgte selskaber
Anvendelse af artikel 18 i grundforordningen
(77) Efter indførelsen af midlertidig told undersøgte Kommissionen
yderligere, om de fragtomkostninger, som den litauiske eksporte-rende producent havde indberettet, men som importørerne havdebetalt, var korrekte. Det konstateredes, at disse omkostninger var
sat for højt, efter at have sammenlignet dem med oplysninger fra
importører og offentligt tilgængelige priser for de samme ruter.Fragtomkostningerne er blevet revideret i overensstemmelsehermed, og der er gjort brug af de reelle omkostninger.
(78) På baggrund af den estiske eksporterende producents bemærk-ninger om, at den justering af cif-værdien for det ikke-indberettede salg, der anvendtes til at fastlægge dumpingmar-genen for dette salg i den foreløbige fase, var urimelig,
undersøgte Kommissionen sagen nærmere og besluttede at revi-
dere den anvendte metode. Den justering, der blev foretaget iden foreløbige fase, er trukket tilbage. Da selskabet ikke havdeindgivet nogen pålidelige oplysninger, besluttede Kommissionenimidlertid at basere sine undersøgelsesresultater på oplysninger
fra Eurostat, som er de mest pålidelige oplysninger, der fore-
ligger.
(79) Kommissionen foretog en foreløbig justering af den cif-værdi forden belarussiske eksporterende producent, der anvendtes til atberegne dumpingmargenen. Da denne justering var forkert, erden blevet trukket tilbage.
Dumpingmargener
(80) Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse,
udgør de endelige dumpingmargener følgende:
Belarus
Alle selskaber: 67,3 %
Bulgarien
— Chimco AD: 90,3 %
— Andre selskaber: 90,3 %
Kroatien
— Petrokemija d.d.: 72,9 %
— Andre selskaber: 72,9 %
Estland
— JSC Nitrofert: 37,4 %
— Andre selskaber: 37,4 %
Libyen
— NationalOilCorporation: 48,8 %2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 12
▼B
— Andre selskaber: 48,8 %
Litauen
— Joint Stock Company Achema, Jonava: 10,0 %
— Andre selskaber: 10,0 %
Rumænien
— S.C. AmonilSA, Sl obozia: 20,1 %
— Petrom SA Sucursala Doljchim Craiova,
Craiova: 40,7 %
— Sofert SA, Bacau: 25,2 %— Andre selskaber: 40,7 %
Ukraine
— Cherkassy Azot, Cherkassy: 21,1 %
— DniproAzot, Dniprodzerzhinsk: 66,3 %— Andre selskaber: 82,1 %.
E.SKADE
1.Definition af erhvervsgrenen i Fællesskabet
(81) En række interesserede parter gentog deres krav om, at de EF-
producenter, som købte og importerede urinstof fra de lande,
der er omfattet af denne procedure, skulle holdes uden for defi-nitionen af EF-erhvervsgrenen.
(82) Som nævnt i betragtning 156 i forordningen om midlertidig toldvar disse køb overvejende af beskedent omfang og tog sigte påat dække den utilstrækkelige produktion som følge af vedligehol-delsesarbejde. Det ene selskab, der foretog større køb, svarendetilca. 20 % af dets egenproduktionen i undersøgel sesperioden,
gjorde det for at supplere sit vareudvalg. Undersøgelsen viste,
at dette selskab hovedsagelig er producent og ikke importør afurinstof, og der er således ingen gyldige grunde til at holde detuden for definitionen af EF-erhvervsgrenen. Dette ville underalle omstændigheder hverken have haft nogen væsentlig indfly-delse på undersøgelsesresultaterne eller på størrelsen af den
indførte told.
(83) Undersøgelsesresultaterne i betragtning 157 i forordningen ommidlertidig told bekræftes derfor.
2.Forbruget i Fællesskabet
(84) I mangel af nye oplysninger bekræftes undersøgelsesresultaterne
vedrørende forbruget i Fællesskabet i betragtning 158 og 159 i
forordningen om midlertidig told.
3.Importen fra de pågældende lande
Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(85) Det hævdedes, at importen af urinstof med oprindelse i
Rumænien ikke skulle kumuleres med importen fra de andrelande, der er omfattet af proceduren. Påstanden var begrundetmed, at importmængderne og markedsandelene udviklede sigforskelligt i den betragtede periode.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 13
▼B
(86) I betragtning 162 i forordningen om midlertidig told blev det
fastslået, at:
— importen fra alle de pågældende lande var betydelig og lå et
godt stykke over de tærskler, der er fastlagt i artikel 5, stk. 7,i grundforordningen
— de konstaterede dumpingmargener alle var over de minimis,
og at alle de eksporterende producenter underbød EF-
erhvervsgrenens salgspriser
— priserne på både importeret og EF-produceret urinstof faldt
betydeligt i den betragtede periode.
(87) Mængden af urinstof, der importeredes fra Rumænien, fulgte
udviklingen i priserne på urinstof på fællesskabsmarkedet, dvs.
at der var en vis forbindelse mellem priserne på og mængden afimporten fra Rumænien i den betragtede periode. I 1999, hvorpriserne var lavest, var der næsten ingen import fra Rumænien.Dette viser, at der er prisgennemsigtighed på Fællesskabets urin-stofmarked. Det viser også, at de rumænske eksportører trækker
sig tilbage fra et marked, når priserne kommer for langt ned. Det
delvise genopsving i priserne mellem 1999 og undersøgelsespe-rioden (betragtning 164 i forordningen om midlertidig told)betød imidlertid, at den rumænske import steg betydeligt ognåede op på en markedsandelpå 2,3 % i undersøgel sesperioden.
Rumænien var den fjerdestørste eksportør til Fællesskabet blandt
de pågældende lande i undersøgelsesperioden.
(88) Denne importudvikling gjaldt ikke kun for Rumænien. Importenfra en række af de pågældende lande fulgte også et bemærkelses-værdigt ens mønster med faldende import mellem 1996 og 1999og derefter en stærk tilbagevenden til fællesskabsmarkedet i
undersøgelsesperioden. Dette skal ses på baggrund af, at den
samlede importmængde fra de pågældende lande steg hvert år iden betragtede periode. Det eneste, der ændrede sig, var forde-lingen af denne import mellem de pågældende lande ogpriserne herpå. Dette er endnu et bevis på konkurrence mellemde importerede varer og er ikke en grund tilikke at kumul ere
importen fra Rumænien eller nogen af de andre pågældende
lande.
(89) Af ovennævnte årsager konkluderes det, at kriterierne i artikel3, stk. 4, i grundforordningen er opfyldt. Derfor bekræftes under-søgelsesresultaterne i betragtning 162 i forordningen ommidlertidig told.
Importens mængde, markedsandel og priser
(90) I mangel af nye oplysninger bekræftes de foreløbige undersøgel-
sesresultater om mængden og priserne på importen fra depågældende lande.
Underbud
(91) I den foreløbige fase blev underbuddet beregnet ved at sammen-
ligne eksportørernes priser, Fællesskabets grænse, ab kaj, leveretfortoldet (DEQ), med EF-producenternes kontrollerede priser abfabrik. Sammenligningen skete henholdsvis mellem varer i pille-
form, varer i granulatform, varer i løs vægt og varer i sække.
(92) Flere parter, herunder en række af de eksporterende producenter,
hævdede, at de priser for EF-producenterne, der anvendtes tilatberegne underbuddet, burde være den vejede gennemsnitlige prisfor EF-erhvervsgrenen og ikke priserne for de individuelleproducenter. Det hævdedes, at sidstnævnte metode kunstigt øger
margenen gennem nulsatsning for EF-producenterne.
(93) For det første skaldet bemærkes, at underbuds- og prissammen-
ligningen er en skadesindikator, som ifølge artikel 3, stk. 3, igrundforordningen tager sigte på at undersøge, »om dumpingva-rerne udbydes til en væsentlig lavere pris end prisen på sammevare fremstillet af erhvervsgrenen i Fællesskabet, eller om pris-2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 14
▼B
erne som følge af en sådan indførsel er blevet trykket betyde-
ligt«.
(94) Det er sandt, at det ikke var hele importen fra de pågældendelande, der underbød priserne for de forskellige EF-producenter.En betydelig del af eksportsalget fandt imidlertid sted til priser,der lå under EF-erhvervsgrenens. Det skal også bemærkes, aturinstofmarkedet i Fællesskabet både er meget gennemsigtigt ogfølsomt over for prisændringer.
(95) Efter en yderligere undersøgelse konstateredes det for de pågæl-dende lande, at andelen af importen pr. selskab, der underbødEF-erhvervsgrenens priser, var på mellem 0 % og 56 %, med etsamlet gennemsnit for hele importen på 46 %. Underbuddetnåede helt op på 17 %. Nulsatsning blev ikke anvendt for denne
sammenligning. På grund af problemer med samarbejdet fra den
eksporterende producent i Belarus (betragtning 113 i forord-ningen om midlertidig told) og Estland (betragtning 58 iforordningen om midlertidig told) var det ikke muligt at foretagedenne prissammenligning for disse selskaber. Der er imidlertid
ingen grund til at antage, at resultaterne ville have været ander-
ledes for deres vedkommende.
(96) Det skalendvidere bemærkes, at EF-erhvervsgrenen var tabsgi-vende i undersøgelsesperioden (betragtning 175 i forordningenom midlertidig told), dvs. at EF-erhvervsgrenens priser var
trykket. Selv for det ene selskab, der ikke underbød EF-erhvervs-
grenens priser, konstateredes et målprisunderbud.
(97) Det konstateres derfor endeligt, at der både forekom et betydeligtprisunderbud fra de eksporterende producenter i de pågældendelande og et pristryk på fællesskabsmarkedet i undersøgelsespe-rioden.
(98) Der blev fremsat en række påstande vedrørende beregningen afskadestærsklen. Disse påstande gennemgås i betragtning 114 til116 og 121 til 123. Det bekræftes imidlertid, at når der blevindrømmet justeringer, blev disse også taget i betragtning medhenblik på at beregne underbuddet.
4.EF-erhvervsgrenens situation
(99) Efter en yderligere kontrol af to EF-producenter ændredes nogle
af skadesindikatorerne i absolutte tal. Disse ændringer var imid-
lertid hverken tilstrækkelige til at påvirke udviklingen i
skadesindikatorerne nævneværdigt i den betragtede periode ellertil at ændre de foreløbige konklusioner. På baggrund af oven-stående bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultatervedrørende den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervs-
grenen.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(100) Flere interesserede parter gentog deres påstand om, at den skade,
der var påført EF-erhvervsgrenen, ikke skyldtes dumpingim-
porten, men snarere overforsyningen af urinstof påverdensmarkedet. Denne påstand er knyttet tilnogl e af parternespåstand om, at den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, sketesom følge af faldet i dens eksportsalg, hvilket påvirkede dens
salg på fællesskabsmarkedet.
(101) I denne forbindelse bør det bemærkes, at vurderingen af EF-
erhvervsgrenens situation var baseret på oplysninger om salgetaf den pågældende vare på fællesskabsmarkedet. Derfor er deeventuelle negative følgevirkninger af det mindskede eksportsalgikke medtaget i ovennævnte skadesanalyse.
(102) Desuden faldt EF-erhvervsgrenens eksportsalg med 337 000 tonsi den betragtede periode, mens dens salg på fællesskabsmarkedetsteg med 172 000 tons. I den vanskelige eksportsituation var EF-erhvervsgrenen således i stand til at omlægge halvdelen af detmistede eksportsalg til fællesskabsmarkedet.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 15
▼B
(103) Samtidig steg forbruget i Fællesskabet med 1,25 mio. tons, den
billige dumpingimport steg med 867 000 tons (betragtning 163 i
forordningen om midlertidig told), og EF-erhvervsgrenenmistede 10,3 % af fællesskabsmarkedet (betragtning 173 iforordningen om midlertidig told). EF-erhvervsgrenensmangl ende evne tilat drage fordelaf det voksende hjemmemar-kedssalg, da eksportsalget faldt, er ikke årsagen til skaden, men
snarere et bevis på den skade, der forårsagedes af dumpingim-
porten.
(104) Overforsyningen og det tabte eksportsalg kunne således kunpåvirke EF-erhvervsgrenen (i form af et begrænset tab af stor-driftsfordele), fordi dumpingimporten forhindrede den i at drage
fuld fordel af det voksende marked i Fællesskabet. Derfor
konkluderes det, at hverken følgevirkningerne af EF-erhvervs-grenens faldende eksportsalg eller den påståede overforsyningvar tilstrækkelige til at bryde årsagssammenhængen mellemdumpingimporten og den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. Konklusionerne i betragtning 197 og 198 i
forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
G.FÆLLESSKABETS INTERESSER
1.Importører/forhandlere
(105) Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger fra de samarbejds-
villige importører efter offentliggørelsen af forordningen om
midlertidig told. En importørsammenslutning fastholdt imid-
lertid, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ikke var iurinstofimportørernes interesse, og at en blomstrende landbrugs-sektor var vigtig for dem.
(106) Som anført i betragtning 206 i forordningen om midlertidig toldvilder stadig være behov for at importere urinstof. Sel v hvis
tolden overvæltes helt på næste led, vil det i værste fald kun
medføre en stigning på 0,6 % i landbrugernes omkostninger.Selv om en sådan stigning kan føre til, at landbrugerne ændrerderes indkøb af urinstof, er det ikke en tilstrækkelig grund til atstille spørgsmålstegn ved konklusionerne i betragtning 206 i
forordningen om midlertidig told.
2.Brugere
Landbrugere
(107) Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger fra landbrugsorga-
nisationerne i Det Forenede Kongerige, Italien, Spanien ogØstrig efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig
told. Ingen af parterne gjorde indsigelse mod den foreløbige
konklusion om, at tolden i værste fald ville føre til en stigningpå 0,6 % i landbrugernes omkostninger. De protesterede imid-lertid imod indførelsen af foranstaltninger og konklusionen om,at prisstigningerne ikke ville blive overvæltet helt på næste led.
(108) Efter et kontrolbesøg hos et landbrugskooperativ bekræftedeskonklusionen om de foreslåede foranstaltningers følgevirkningerfor omkostningerne. Konklusionen om, at foranstaltningernesvirkninger ikke vil blive overvæltet helt på næste led, er baseretpå erfaringer fra en lang række antidumpingprocedurer. Der erikke nogen beviser for, at dette ikke vil være tilfældet i denne
procedure.
(109) Selv om det bekræftes, at landbrugerne er i en vanskelig situa-
tion, kan det ikke konkluderes, at tolden vil få sådannevirkninger, at det ikke vil være i Fællesskabets interesse atindføre foranstaltninger.
Industrielle brugere
(110) Der blev ikke modtaget skriftlige bemærkninger direkte fra
nogen af de samarbejdsvillige industrielle brugere af urinstof.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 16
▼B
Dette tyder på, at foranstaltningerne ikke vil få særligt store
virkninger for disse brugere.
(111) En industrielbruger, der også importerer og sæl ger urinstof,indgav bemærkninger via en importørsammenslutning. Detteselskab anførte, at indførelsen af foranstaltninger vil kunnetvinge det til at lukke sit produktionsanlæg med deraf følgendetab af op til380 arbejdspl adser. Denne påstand afvises imid-
lertid, da den ikke blev fremført direkte af selskabet, og der
ikke er fremlagt nogen dokumentation herfor.
3.Konklusion om Fællesskabets interesser
(112) I mangel af nye oplysninger om Fællesskabets interesser
bekræftes konklusionerne i betragtning 219 i forordningen ommidlertidig told.
H.ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1.Skadestærskel
(113) I den foreløbige fase blev målprisunderbuddet beregnet ved at
sammenligne eksportørernes priser, Fællesskabets grænse, abkaj, leveret fortoldet (DEQ), med EF-producenternes kontrolle-rede målpriser ab fabrik. Priserne er sammenlignet for hvertselskab, henholdsvis for varer i pilleform, varer i granulatform,
varer i løs vægt og varer i sække.
(114) Mange eksporterende producenter påstod, at den justering, der
var foretaget for losningsomkostninger for at beregne eksportør-ernes priser, var utilstrækkelig. Det hævdedes også, at der burdemedtages en margen for importører (navnlig forhandlere) på linje
med andre nyligt afgjorte sager vedrørende gødningsstoffer.
(115) Kommissionen har modtaget yderligere dokumentation for de
faktiske losningsomkostninger fra en række forskellige kilder,bl.a. de eksporterende producenter, EF-erhvervsgrenen oguafhængige importører. Losningsomkostningerne er blevet
justeret på grundlag af disse oplysninger.
(116) Anmodningen om en justering for importørernes margen blev
behandlet ud fra omstændighederne i denne særlige undersø-gelse. Det konstateredes, at eksporterende producenter solgteurinstof på fællesskabsmarkedet gennem en række kanaler, her-
under direkte til den endelige bruger. Der blev ikke fremlagt
dokumentation for, at priserne varierede for de forskelligekanaler. Det konstateredes derimod, at salgspriserne i alminde-lighed ikke afhang af kundetypen. Der blev heller ikkekonstateret væsentlige forskelle mellem de salgskanaler, somhenholdsvis EF-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter
anvendte. Derfor blev anmodningen om en justering for import-
ørernes margen afvist.
(117) Flere parter, herunder hovedparten af de eksporterende produ-center, hævdede, at de priser for EF-producenterne, der
anvendtes tilat beregne mål prisunderbuddet, burde være den
vejede gennemsnitlige pris for EF-erhvervsgrenen og ikke pris-erne for de individuelle producenter. Det hævdedes, at denanvendte metode kunstigt øger margenen ved at udelukke nega-tive målprisunderbud for de individuelle EF-producenter. Detblev desuden hævdet, at det var i strid med en afgørelse, som
WTO traf for nylig (
1), at basere antidumpingtolden på en bereg-
ningsmetode, der fører tilnul satsning.
(118) Det skal bemærkes, at formålet med at beregne målprisunder-buddet er at fastlægge det reelle omfang af den skade, somdumpingimporten har påført EF-erhvervsgrenen. For at prissam-2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 17
(1) »De Europæiske Fællesskaber — antidumpingtold på importen af senge-
linned af bomuld fra Indien« — AB-2000-13 — Appelorganets rapport af
1. marts 2001.
▼B
menligningen kan give et sandt billede, bør den afspejle den
økonomiske virkelighed. Undersøgelsen viste, at der på fælles-skabsmarkedet er konkurrence mellem hver enkelt
eksporterende producent og hver enkelt individuel producent,
der indgår i EF-erhvervsgrenen. I den forbindelse skal det bl.a.bemærkes, at der er store prismæssige og geografiske forskellemellem EF-producenterne. Derfor bør omfanget af den dumping,som en eksporterende producent måtte have foretaget med deraf
følgende skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen, vurderes
ud fra den reelle markedssituation samt specifikke og kontrolle-rede oplysninger for hvert selskab.
(119) En sammenligning af priserne for hvert selskab giver en præcis
vurdering af det fulde omfang af dumpingens skadelige virk-
ninger for EF-erhvervsgrenen og øger ikke kunstigtmålprisunderbudsniveauet i dette tilfælde. Derfor afvises dennepåstand.
(120) EF-erhvervsgrenen hævdede, at noget af det urinstof, derindførtes i Fællesskabet, rent faktisk var »store« piller, somskulle behandles som en anden type urinstof. Det hævdedesendvidere, at denne type burde sammenlignes med prisen på de»store« piller, der fremstilles i Fællesskabet, for at kunne
beregne målprisunderbuddet.
(121) Det konstateredes, at piller med stor diameter, eller »store«
piller, rent faktisk produceredes af EF-erhvervsgrenen og ekspor-teredes til Fællesskabet fra nogle af de pågældende lande. Den
eneste forskel i forhold til standardpiller er imidlertid deres store
diameter. Der er heller ingen dokumentation for, at produktions-omkostningerne er større, eller at »store« piller solgtes til enhøjere pris i undersøgelsesperioden. Derfor konkluderes det, atder ikke er nogen grund til at anse »store« piller for en anden
varetype.
(122) Nogle af de eksporterende producenter gentog deres krav om en
justering for kvaliteten af deres vare. Der blev imidlertid ikkefremlagt nogen dokumentation herfor. Det var heller ikke opfat-
telsen på markedet, at der var problemer med kvaliteten af
rumænsk urinstof. Kravet afvises derfor.
(123) Det skalbemærkes, at der for at beregne den ikke-skadevol dendepris i den foreløbige fase blev gjort brug af en fortjenstmargen
på 8 % af omkostningerne og ikke på 8 % af omsætningen som
anført i betragtning 222 i forordningen om midlertidig told.Visse samarbejdsvillige parter fremførte, at fortjenstmargenenburde begrænses til 5 %, som det var tilfældet i tidligere anti-dumpingprocedurer vedrørende nitratholdige gødningsstoffer
samt i proceduren vedrørende urinstof fra Rusland (
1). EF-
erhvervsgrenen gentog sin påstand om, at en fortjenstmargen på15 % afkast af investeret kapital ville være mere passende.
(124) Det bekræftes, at den pågældende fortjenstmargen i denne
procedure er fastlagt på grundlag af en vurdering af den
fortjenstmargen, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed kunneforvente under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport.Den er derfor baseret på en vurdering af de faktiske oplysningeri denne sag og ikke i andre procedurer vedrørende andre varer
og/eller andre undersøgelsesperioder.
(125) Kravet om at basere rentabiliteten på afkastet af investeret
kapitalafvises af de årsager, der er anført i betragtning 223 iforordningen om midlertidig told.
(126) På baggrund af ovenstående, og da der ikke foreligger nogendokumentation for, at det ikke er korrekt at fastsætte enfortjenstmargen på 8 %, bekræftes konklusionerne i betragtning221 til 227 i forordningen om midlertidig told.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 18
(1) Rådets forordning (EF) nr. 901/2001 af 7. maj 2001 om indførelse af en
endelig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland
(EFT L 127 af 9.5.2001, s. 11).
▼B
(127) Endelig blev de oplysninger, der var modtaget og kontrolleret
efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told, her-
under kontrollerede oplysninger fra to andre EF-producenter,også medtaget i beregningerne, når det var relevant.
2.Toldens form og størrelse
(128) På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at der i over-
ensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør
indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof
med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland, Libyen,Litauen, Rumænien og Ukraine, som bør svare tilde konstate-rede skades- eller dumpingmargener, alt efter hvilken der erlavest.
(129) Resttolden for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende produ-center fastsattes på grundlag af den højeste toldsats, der varkonstateret for de samarbejdsvillige eksportører i hvert land.
(130) En af de eksporterende producenter hævdede, at tolden for atkunne være på linje med en tidligere procedure burde indføres iform af en mindsteimportpris, som det var tilfældet for urinstoffra Rusland.
(131) For at sikre foranstaltningernes effektivitet og forhindre den pris-manipulation, der er blevet konstateret i tidligere procedurervedrørende samme generelle varekategori, dvs. gødningsstoffer,indføres den endelige told i form af et særligt beløb pr. ton, jf.betragtning 231 i forordningen om midlertidig told. Påstandenafvises derfor.
(132) På grundlag af ovenstående fastsættes den endelige told tilfølgende:
Land SelskabGrundlag for anti-
dumpingtold
(%)Endelig told
(EUR pr. ton)
Belarus Samlet landsdækkende margen 8,0 7,81
Bulgarien Chimco AD 24,2 21,43
Andre selskaber 24,2 21,43
Kroatien Petrokemija d.d. 9,4 9,01
Andre selskaber 9,4 9,01
Estland JSC Nitrofert 11,4 11,45
Andre selskaber 11,4 11,45
Libyen NationalOilCorporation 12,5 11,55
Andre selskaber 12,5 11,55
Litauen Joint Stock Company Achema 10,0 10,05
Andre selskaber 10,0 10,05
Rumænien S.C. AmonilSA, Sl obozia 6,7 7,20
Petrom SA Sucursala Doljchim Craiova,
Craiova5,7 6,18
Sofert SA, Bacau 7,6 8,01
Andre selskaber 7,6 8,012002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 19
▼B
Land SelskabGrundlag for anti-
dumpingtold
(%)Endelig told
(EUR pr. ton)
Ukraine Open Joint Stock Company Cherkassy
Azot, Cherkassy18,7 16,27
Joint Stock Company DniproAzot,
Dniprodzerzhinsk9,2 8,85
Andre selskaber 19,5 16,84
(133) De antidumpingtoldsatser for individuelle selskaber, der er anført
i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne afden foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation,der konstateredes for disse selskaber i undersøgelsen. Disse told-satser finder således (i modsætning til den landsomfattende told,
der gælder for »alle andre selskaber«) udelukkende anvendelse
på import af varer med oprindelse i det pågældende land, somer fremstillet af de nævnte selskaber og således af de nævntespecifikke retlige enheder. Varer, der er fremstillet af andreselskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive delaf denne forordning med navn og adresse, herunder enheder,
der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte,
kan ikke drage fordelaf disse satser, men er omfattet af tol d-satsen for »alle andre selskaber«.
(134) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser(f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller
efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) frem-
sendes straks tilKommissionen (
1) sammen med alle relevante
oplysninger, især om ændringer af selskabets aktiviteter i forbin-delse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg itilknytning til den pågældende navneændring eller ændring
vedrørende produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil
efter høring af det rådgivende udvalg om nødvendigt ændreforordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listenover de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.
3.Opkrævning af midlertidig told
(135) På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og
den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det fornødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form afmidlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om
midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til
den endelige told. I tilfælde, hvor den endelige told er højereend den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilkeder er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told,endeligt.
4.Tilsagn
(136) Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger afgav
eksporterende producenter i Belarus, Kroatien, Libyen,
Rumænien og Ukraine pristilsagn i henhold til artikel 8, stk. 1,
i grundforordningen. De eksporterende producenter i Estland ogLitauen fornyede de tilsagn, som de allerede havde afgivet i denforeløbige fase, men som var blevet afvist af de årsager, der eranført i betragtning 236 og 237 i forordningen om midlertidigtold.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 20
(1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Generaldirektoratet for Handel
TERV 00/13
Rue de la Loi/Wetstraat 200
B-1049 Bruxelles/Brussel.
▼B
(137) Kommissionen havde allerede godtaget et tilsagn fra den
bulgarske eksporterende producent i den foreløbige fase af denne
procedure (se betragtning 236 i forordningen om midlertidigtold). Som nævnt i betragtning 128 indvirkede de nye oplys-ninger, der blev medtaget i beregningen af den endeligeskadesmargen, på den konstaterede skadestærskel. Mindstepriseni tilsagnet blev derfor justeret i overensstemmelse hermed.
(138) Efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultatergjorde den klagende EF-erhvervsgren indsigelse mod Kommis-sionens beslutning om at godtage et tilsagn fra den bulgarske
eksporterende producent. Den fremførte i denne forbindelse, at
det pågældende selskab var forretningsmæssigt forbundet med— eller havde tætte tekniske og industrielle forbindelser til —andre eksportører og/eller producenter af nitrogenholdigegødningsstoffer, herunder urinstof, i Bulgarien, Belarus ogUkraine, hvilket gav store muligheder for kompensationsaftaler.
Endvidere satte EF-erhvervsgrenen spørgsmålstegn ved denne
eksporterende producents evne til at opfylde forpligtelserne i ettilsagn.
(139) EF-erhvervsgrenen hævdede, at tilsagn, og således også mindste-priser, i almindelighed ikke er en hensigtsmæssig foranstaltning iforbindelse med nitrogenholdige gødningsstoffer, herunder urin-stof.
(140) Det skalbemærkes, at EF-erhvervsgrenen ikke kunne freml æggetilstrækkelig dokumentation for sine påstande vedrørende deneksporterende producent i Bulgarien. Desuden blev dissepåstande ikke bekræftet af Kommissionens undersøgelse, og demåtte derfor afvises. Hvad angår tilsagnets hensigtsmæssighed
skaldet bemærkes, at en vurdering heraf hovedsagel igt koncen-
treres om selskabets specifikke situation. Det konstateredessåledes, at det pågældende selskab udelukkende fremstiller ogeksporterer urinstof, og at det højst sandsynligt vil være muligtat overvåge tilsagnet effektivt i dette tilfælde.
(141) Hvis tilsagnet formodes misligholdt, misligholdes eller trækkestilbage, kan der under alle omstændigheder indføres antidum-pingtold i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 9 og 10.
(142) Kommissionen gennemgik også alle de andre afgivne tilsagn ogkonstaterede, at der navnlig var to forhold, der gjorde, at dissetilsagn ikke kunne godtages:
(143) De eksporterende producenter i Litauen, Rumænien, Kroatien,Ukraine og Libyen producerer forskellige typer af gødnings-stoffer og/eller andre kemiske produkter, som de tidligerekonsekvent har eksporteret tilde samme kunder (navnl igforhandlere) i Fællesskabet. Denne praksis indebærer en stor
risiko for krydskompensation, dvs. at prisen i et tilsagn formelt
overholdes, men at priserne for andre varer, der ikke er omfattetaf tilsagnet, sænkes. Dette gør forpligtelsen til at overholde enmindstepris for urinstof nem at omgå og meget vanskelig atovervåge effektivt.
(144) Desuden påstod visse producenter (Estland, Ukraine og Belarus),at de hverken kunne kontrollere eller have noget kendskab tilbestemmelsesstedet og/eller salgsbetingelserne for deres eksportaf urinstof, selv om det klart fremgik af de officielle statistikker,
at varen var eksporteret til Fællesskabet i store mængder i under-
søgelsesperioden. Som nævnt indgav disse selskaber ikketilstrækkelige oplysninger herom, og Kommissionen måtte derforgøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætteeksportprisen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforord-
ningen. Desuden udviste visse eksporterende producenter
(Libyen, Estland) ikke tilstrækkelig samarbejdsvilje i forbindelsemed undersøgelsen. På denne baggrund fandt Kommissionen, atrisikoen ved at godtage et tilsagn var uforholdsmæssig stor, og atder ikke var tilfredsstillende garantier for en passende overvåg-ning.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 21
▼B
(145) Af ovenstående grunde konkluderede Kommissionen, at ingen af
de tilsagn, der var afgivet efter meddelelsen om de endelige
undersøgelsesresultater, kunne godtages.
(146) De interesserede parter blev underrettet herom, og de pågæl-dende eksporterende producenter fik nærmere besked om,hvorfor deres tilsagn ikke kunne godtages. Det RådgivendeUdvalg er blevet hørt —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof,
også i vandig opløsning, henhørende under KN-kode 3102 10 10 og3102 10 90 og med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Estland,Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af netto-
prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 anførtevare:
Oprindelsesland Produceret afEndelig antidum-
pingtold
(EUR/t)Taric-tillægskode
Belarus Alle selskaber 7,81 —
Bulgarien Alle selskaber 21,43 A999Kroatien Alle selskaber 9,01 —
Estland Alle selskaber 11,45 —
Libyen Alle selskaber 11,55 —Litauen Alle selskaber 10,05 —Rumænien S.C. AmonilSA, Sl obozia 7,20 A264
Petrom SA Sucursala Doljchim Craiova,
Craiova6,18 A265
Sofert SA, Bacau 8,01 A266
Alle andre selskaber 8,01 A999
Ukraine Open Joint Stock Company Cherkassy
Azot, Cherkassy16,27 A268
Joint Stock Company DniproAzot,
Dniprodzerzhinsk8,85 A269
Alle andre selskaber 16,84 A999
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri
omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales,
derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henholdtilartikel145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning(EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (
1), reduceres
det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af bestemmelserne i stk. 2,
med en procentsats svarende tilfordel ingen af den pris, der faktisk erbetalt eller skal betales.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 22
(1) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forord-
ning (EF) nr. 993/2001 (EFT L 141 af 28.5.2001, s. 1).
▼B
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse,
medmindre andet er angivet.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel1 indførte anti-
dumpingtold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs.
faktureret og sendt) til den første uafhængige kunde i Fællesskabet,
der handler som importør, af det selskab, som er anført herunder, oghvis tilsagn er godtaget af Kommissionen, når denne import er i over-ensstemmelse med stk. 2.
Land SelskabTaric-tillægs-
kode
Bulgarien Chimco AD, Shose za Mesdra, 3037 Vratza A272
2. a) Toldfritagelsen er betinget af, at der over for medlemsstaternes
toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der er
udstedt af det i stk. 1 anførte selskab, samtidig med angivelsen
om overgang tilfri omsætning i henhol d tilet til sagn.
b) Tilsagnsfakturaen skal overholde kravene til sådanne fakturaer,
som er fastsat i de af Kommissionen godtagne tilsagn, og somfor de vigtigste elementers vedkommende er anført i bilaget til
denne forordning.
c) Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er
angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtig tilbeskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
3. Importerede varer, der ledsages af en tilsagnsfaktura, skal angives
under Taric-tillægskoden, der er anført i stk. 1.
Artikel 3
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige
antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 1497/2001 opkræves
endeligt med den toldsats, der blev endeligt indført på importen af urin-stof, også i vandig opløsning, henhørende under KN-kode 3102 10 10og 3102 10 90 og med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien,Estland, Libyen, Litauen, Rumænien og Ukraine.
Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidum-
pingtold, frigives. I tilfælde, hvor den endelige toldsats er højere endden midlertidige toldsats, opkræves kun de beløb, for hvilke der erstillet sikkerhed efter niveauet for den midlertidige told, endeligt.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De
Europæiske Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 23
▼C1
▼B
▼B
BILAG
Følgende oplysninger skal fremgå af handelsfakturaer for selskabets salg til
Fællesskabet af urinstof, der er omfattet tilsagnet.
1. Overskriften »HANDELSFAKTURA FOR VARER, DER ER OMFATTET
AF ET TILSAGN«
2. Navnet på det i artikel 2, stk. 1, nævnte selskab, der udsteder handelsfaktu-
raen
3. Handelsfakturaens nummer
4. Handelsfakturaens udstedelsesdato
5. Den Taric-tillægskode, under hvilken de af fakturaen omfattede varer skal
toldangives ved Fællesskabets grænse
6. En nøjagtig varebeskrivelse, herunder:
— varekodenummeret
— en beskrivelse af de varer, der svarer til varekodenummeret (dvs. »nr. 1
urinstof i løs vægt«, »nr. 2 urinstof i sække«)
— selskabets eventuelle varekodenummer— KN-kode— mængde (i tons)
7. En beskrivelse af salgsbetingelserne, herunder:
— pris pr. ton
— betalingsbetingelser
— leveringsbetingelser
— samlede rabatter og nedslag
8. Navnet på det selskab, der handler som importør, og til hvilket fakturaen er
udstedt direkte af selskabet
9. Navnet på den funktionær i selskabet, der har udstedt fakturaen, og følgende
underskrevne erklæring:
»Undertegnede bekræfter, at salget fra [selskabets navn] til direkte eksport til
Det Europæiske Fællesskab af de varer, der er omfattet af denne faktura,
finder sted inden for rammerne af og i henhold til bestemmelserne i det
tilsagn, der er afgivet af [selskabets navn], og som Europa-Kommissionen
har godtaget ved forordning (EF) nr. 1497/2001. Jeg erklærer, at oplysnin-
gerne i denne faktura er fuldstændige og korrekte.«2002R0092 — DA — 20.01.2002 — 000.001 — 24