2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1760/2000
af 17. juli 2000
om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød
og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97
(EFT L 204 af 11.8.2000, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►A1Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken
Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken
Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken
Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelseog tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæ-iske UnionL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF)
Nr. 1760/2000
af 17. juli 2000
om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af
kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om
ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles-
skab, særlig artikel 37 og artikel 152, stk. 4, litra b),
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale
Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
efter proceduren i traktatensartikel 251 (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)Ifølge artikel 19 i Rådetsforordning (EF) nr. 820/97 af 21. april
1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registre-ring af kvæg og om mærkning af oksekød ogoksekødsprodukter (
5) skal der indføres en ordning med obligato-
risk mærkning af oksekød, som bliver obligatorisk i alle
medlemsstaterne fra den 1. januar 2000. Ifølge samme artikelskal der på forslag af Kommissionen også vedtages almindeligeregler for den obligatoriske ordning inden den dato.
(2)Efter Rådetsforordning (EF) nr. 2772/1999 af 21. december1999 om fastsættelse af generelle regler for en obligatoriskmærkningsordning for oksekød (
6) gælder nævnte almindelige
bestemmelser kun midlertidigt i en periode på højst otte måneder
fra den 1. januar til den 31. august 2000.
(3)Af klarhedshensyn bør forordning (EF) nr. 820/97 ophæves ogerstattes af nærværende forordning.
(4)Som følge af det ustabile marked for oksekød og oksekødspro-dukter forårsaget af BSE-krisen har den større åbenhed omkring
produktions- og afsætningsvilkårene for de pågældendeprodukter, især hvad angår sporbarhed, haft en positiv indfly-delse på forbruget af oksekød. For at bevare og øgeforbrugernestillid til oks ekød og for at undgå at vildlede dem,er det nødvendigt at udvikle et regelsæt for de forbrugeroplys-
ninger, der gives i mærkningen, gennem en passende og klar
produktmærkning.
(5)Med henblik herpå er det vigtigt, at der indføresdelsen mereeffektiv ordning for identifikation og registrering af kvæg påproduktionsstadiet, dels en særlig EF-mærkningsordning i okse-kødssektoren baseret på objektive kriterier påmarkedsføringsstadiet.
(6)De garantier, en sådan forbedring giver, vil også gøre det muligtat opfylde visse krav af almen interesse, som f.eks. beskyttelse afmenneskers og dyrs sundhed.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EFT C 376 E af 28.12.1999, s. 42.
(2) EFT C 117 af 26.4.2000, s. 47.
(3) EFT C 226 af 8.8.2000, s. 9.
(4) Europa-Parlamentetsudtalels e af 12.4.2000 (endnu ikke offentliggjort i
EFT), Rådetsfællesholdning af 6.6.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT)
og Europa-Parlamentetsafgørels e af 6.7.2000 (endnu ikke offentliggjort i
EFT).
(5) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.
(6) EFT L 334 af 28.12.1999, s. 1.
▼B
(7)Dette vil øge forbrugernestillid til kvaliteten af oks ekød og
oksekødsprodukter, bevare et højt niveau for beskyttelse af
folkesundheden og styrke den varige stabilitet på oksekødsmar-kedet.
(8)Ifølge artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 90/425/EØF af26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol isamhandelen med visse levende dyr og produkter inden for
Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre
marked (
1) skal dyr, der skal indgå i samhandelen inden for
Fællesskabet, være identificeret i overensstemmelse med kravenei EF-bestemmelserne og være registreret på en sådan måde, at dekan spores tilbage til oprindelsesbedriften, -centret eller -organi-sationen eller den bedrift, det center eller den organisation, som
dyrene passerer igennem, og identifikations- og registreringsord-
ningerne skulle inden den 1. januar 1993 udvides til også atomfatte flytning af dyr inden for hver medlemsstats område.
(9)I henhold til artikel 14 i Rådetsdirektiv 91/496/EØF af 15. juli1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af vete-rinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra
tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/
EØF og 90/675/EØF (
2) skal den i artikel 3, stk. 1, litra c), i
direktiv 90/425/EØF nævnte identifikation og registrering afsådanne dyr, undtagen slagtedyr og registrerede heste, findested, efter at denne kontrol er foretaget.
(10)Forvaltningen af visse EF-støtteordninger på landbrugsområdet
kræver individuel identifikation af visse typer husdyr. Identifika-
tions- og registreringsordningerne bør derfor være egnede tilanvendelse og kontrol af denne individuelle identifikation.
(11)Der bør sikres en hurtig og effektiv udveksling af oplysningermellem medlemsstaterne, således at denne forordning kananvendes korrekt. Der er fastsat EF-bestemmelser herom ved
Rådetsforordning (EØF) nr. 1468/81 af 19. maj 1981 om
gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrativemyndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionenmed henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og land-brugsbestemmelserne (
3) og ved Rådetsdirektiv 89/608/EØF af
21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemssta-
ternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem
disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anven-delse af de veterinære og zootekniske bestemmelser (
4).
(12)De nugældende regler for identifikation og registrering af kvæger fastsat i Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992om identifikation og registrering af dyr (
5) og i forordning (EF)
nr. 820/97. Erfaringerne har vist, at anvendelsen af direktiv 92/
102/EØF ikke har været fuldt tilfredsstillende for så vidt angårkvæg, og at en yderligere forbedring er nødvendig; der må derforvedtagesen s ærlig forordning for kvæg for at underbygge direk-tivets bestemmelser.
(13)For at indførelsen af en forbedret identifikationsordning kan
blive accepteret, er det vigtigt, at der ikke pålæggesproducen-
terne for store administrative krav. Der bør fastsættes rimeligefrister for iværksættelsen.
(14)For hurtigt og nøjagtigt at kunne spore dyr af hensyn tilkontrollen af EF-støtteordningerne bør hver medlemsstat opretteen elektronisk database, hvori dyrenes identitet, alle bedrifter på2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/
118/EØF (EFT L 62 af 15.3.1993, s. 49).
(2) EFT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet er senest ændret ved direktiv 96/43/
EF (EFT L 162 af 1.7.1996, s. 1).
(3) EFT L 144 af 2.6.1981, s. 1. Forordningen er ophævet ved forordning (EF)
nr. 515/97 (EFT L 82 af 22.3.1997, s. 1).
(4) EFT L 351 af 2.12.1989, s. 34.
(5) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 32. Direktivet er senest ændret ved tiltrædelses-
akten af 1994.
▼B
deres område og flytninger af dyrene registreres i overensstem-
melse med Rådets direktiv 97/12/EF af 17. marts 1997 omændring og ajourføring af direktiv 64/432/EØF om veterinærpo-
litimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med
kvæg og svin (
1), som angiver sundhedskravene i forbindelse
med denne database.
(15)Det er vigtigt, at hver medlemsstat træffer de foranstaltninger,der endnu måtte være nødvendige, for at den nationale elektro-niske database bliver fuldt ud operationel hurtigst muligt.
(16)Der bør tages skridt til at sikre, at de tekniske betingelser eropfyldt for at garantere bedst mulig kommunikation mellem
producenten og databasen og en omfattende anvendelse af data-
baserne.
(17)For at flytninger af kvæg skal kunne spores, bør dyrene identifi-ceresved hjælp af et øremærke i hvert øre og principieltledsages af et pas under enhver flytning. Mærkets og passetskarakteristika bør fastlægges på EF-plan. Der bør principieltudstedes et pas for hvert dyr, som har fået øremærker.
(18)Der bør gælde samme identifikationskrav for dyr, som impor-teresfra tredjelande i henhold til direktiv 91/496/EØF.
(19)Hvert dyr bør beholde sine øremærker hele sit liv.
(20)På grundlag af arbejdet i Det Fælles Forskningscenter erKommissionen i færd med at undersøge muligheden for at iden-
tificere dyr ad elektronisk vej.
(21)Brugere med undtagelse af transportvirksomheder bør føre enajourført liste over dyrene på deres bedrift. Listens karakteristika
bør fastlægges på EF-plan. Myndighederne bør have adgang tildisse lister efter anmodning herom.
(22)Medlemsstaterne kan fordele udgifterne til gennemførelsen afdisse foranstaltninger på hele oksekødssektoren.
(23)Den eller de myndigheder, der er ansvarlige for at gennemførede enkelte afsnit i denne forordning, bør udpeges.
(24)Der bør indføresen ordning med obligatoris k mærkning afoksekød, som skal være obligatorisk i alle medlemsstaterne.Under den obligatoriske ordning anfører erhvervsdrivende og
organisationer, der afsætter oksekød, i mærkningen oplysninger
om oksekødet og det sted, hvor det eller de dyr, som oksekødetstammer fra, er slagtet.
(25)Den obligatoriske mærkningsordning for oksekød bør udbyggesfra den 1. januar 2002. Under den obligatoriske ordning børerhvervsdrivende og organisationer, der afsætter oksekød, imærkningen endvidere anføre oplysninger om oprindelse, især
om, hvor det eller de dyr, som oksekødet stammer fra, er født,
opfedet og slagtet.
(26)Oplysninger ud over oplysningerne om, hvor det eller de dyr,som oksekødet stammer fra, er født, opfedet og slagtet, kan givesunder den frivillige mærkningsordning for oksekød.
(27)Obligatorisk oprindelsesmærkning bør være iværksat pr. 1.januar 2002, idet der kun kræves fuldstændige oplysninger omflytninger af kvæg i Fællesskabet for dyr, der er født efter den31. december 1997.
(28)Den obligatoriske mærkningsordning bør også gælde for
oksekød, der importeres i Fællesskabet. Der må dog tages højde
for, at et tredjelands erhvervsdrivende eller organisationer måskeikke har alle de oplysninger til rådighed, der kræves for mærk-ning af oksekød produceret i Fællesskabet. Det bør derforfastsættes, hvilke minimumsoplysninger tredjelande skal anførei mærkningen.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 4
(1) EFT L 109 af 25.4.1997, s. 1.
▼B
(29)For erhvervsdrivende og organisationer, der producerer og
afsætter hakket oksekød, og som måske ikke er i stand til at
udlevere alle de oplysninger, der kræves i henhold til den obliga-toriske mærkningsordning, bør der fastsættes undtagelser, dersikrer et vist minimum af oplysninger.
(30)Formålet med mærkning er at skabe størst mulig åbenhedomkring afsætningen af oksekød.
(31)Bestemmelserne i denne forordning bør gælde med forbehold af
Rådetsforordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om bes kyt-
telse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser forlandbrugsprodukter og levnedsmidler (
1).
(32)For alle andre mærkningsoplysninger end dem, der falder indunder den obligatoriske mærkningsordning, kræves der også etEF-regelsæt. På grund af de mange forskellige varebeskrivelser
af oksekød, der afsættes i Fællesskabet er det mest hensigtsmæs-
sigt med en frivillig mærkningsordning. For at en frivilligmærkningsordning kan fungere effektivt, skal det være muligtat spore mærket oksekød tilbage til det eller de dyr, det stammerfra. En erhvervsdrivendes eller organisations mærkning skalvære omfattet af specifikationer, der sendes til myndighederne
med henblik på godkendelse. Erhvervsdrivende og organisationer
må kun mærke oksekød, hvis mærket indeholder deres navn elleridentifikationslogo. Medlemsstaternes myndigheder bør bemyn-diges til at tilbagekalde godkendelser af specifikationer itilfælde af uregelmæssigheder. For at mærkningsspecifikatio-
nerne kan blive anerkendt i hele Fællesskabet, bør der
udveksles oplysninger mellem medlemsstaterne.
(33)Erhvervsdrivende og organisationer, der importerer oksekød fratredjelande til Fællesskabet ønsker måske også at mærke deresprodukter i overensstemmelse med den frivillige mærkningsord-ning. Der bør derfor fastsættes bestemmelser, som i videst muligtomfang skal sikre, at mærkningen af importeret oksekød er lige
så pålidelig som mærkningen af EF-oksekød.
(34)Ved overgangen fra ordningerne i afsnit II i forordning (EF) nr.
820/97 til ordningerne i nærværende forordning kan der opståvanskeligheder, som der ikke er taget højde for i nærværendeforordning. Kommissionen bør derfor kunne vedtage de fornødneovergangsforanstaltninger. Kommissionen bør også i givet fald
bemyndiges til at løse særlige praktiske problemer.
(35)For at sikre pålideligheden af foranstaltningerne i denne forord-
ning er det nødvendigt at forpligte medlemsstaterne til atgennemføre relevante og effektive kontrolforanstaltninger. Dissekontrolforanstaltninger griber dog ikke ind i anden kontrol, somKommissionen kan foretage i henhold til artikel 9 i Rådets
forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om
beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle inte-resser (
2).
(36)Der bør fastsættes passende sanktioner i tilfælde af overtrædelseaf denne forordning.
(37)De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denneforordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgø-
relse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de
nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser,der tillægges Kommissionen (
3)—2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1.
(2) EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forord-
ning (EF) nr. 1036/1999 (EFT L 127 af 21.5.1999, s. 4).
(3) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
▼B
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
Identifikation og registrering af kvæg
Artikel 1
1. Medlemsstaterne indfører en ordning for identifikation og regi-
strering af kvæg i overensstemmelse med dette afsnit.
2. Dette afsnit finder anvendelse med forbehold af fællesskabsregler,
der kan indføres om udryddelse eller bekæmpelse af sygdomme, ogmed forbehold af direktiv 91/496/EØF og forordning (EØF) nr. 3508/92 (
1). De bestemmelser i direktiv 92/102/EØF, der specifikt vedrører
kvæg, gælder dog ikke længere fra den dato, hvor de pågældende dyr
skal identificeres i overensstemmelse med dette afsnit.
Artikel 2
I dette afsnit forstås ved:
— »dyr«: kvæg som defineret i artikel 2, stk. 2, litra b) og c), i
direktiv 64/432/EØF (2)
— »bedrift«: enhver virksomhed, enhver bygning eller, hvis der er tale
om en frilandsbedrift, ethvert sted beliggende inden for sammemedlemsstats område, hvor dyr, der er omfattet af denne forord-ning, holdes, opdrættes eller håndteres
— »bruger«: enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for
dyr, også midlertidigt, herunder under transport eller på et marked
— »myndigheder«: den centrale myndighed eller de myndigheder i en
medlemsstat, der er ansvarlige for at udføre veterinærkontrol og forat gennemføre dette afsnit, eller, for så vidt angår kontrollen med
præmier, de myndigheder, der er ansvarlige for at gennemføre
forordning (EØF) nr. 3508/92.
Artikel 3
Ordningen for identifikation og registrering af kvæg omfatter følgende:
a) øremærker til identifikation af de enkelte dyr
b) elektroniske databaser
c) dyrepas
d) individuelle lister på hver enkelt bedrift.
Kommissionen og myndighederne i den pågældende medlemsstat skal
have adgang til alle oplysninger i henhold til dette afsnit. Medlemssta-
terne og Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at
sikre, at disse oplysninger er tilgængelige for alle berørte parter, her-under forbrugerorganisationer, der er anerkendt af medlemsstaten, påbetingelse af, at der sikres den fortrolighed og databeskyttelse, derkrævesi henhold til den nationale lovgivning.
Artikel 4
1. Alle dyr på en bedrift, der er født efter den 31. december 1997,
eller som efter den 1. januar 1998 er bestemt til handel inden forFællesskabet, identificeres ved hjælp af et af myndighederne godkendt
øremærke i hvert øre. ►
A1Alle dyr på en bedrift i Den Tjekkiske
Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen,Slovenien eller Slovakiet, der er født inden tiltrædelsesdatoen, ellersom efter den dato er bestemt til handel inden for Fællesskabet, identi-ficeresved hjælp af et af myndighederne godkendt øremærke i hvert2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 6
(1) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning
(EF) nr. 1036/1999 (EFT L 127 af 21.5.1999, s. 4).
(2) EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet er ajourført ved direktiv 97/12/
EF (EFT L 109 af 25.4.1997, s. 1) og senest ændret ved direktiv 98/99/EF
(EFT L 358 af 31.12.1998, s. 107).
▼B
øre.◄Begge øremærkerne skal være forsynet med den samme enty-
dige identifikationskode, så hvert enkelt dyr samt den bedrift, hvor deter født, kan identificeres. Som en undtagelse herfra kan dyr, der er født
før den 1. januar 1998, og som efter denne dato er bestemt til handel
inden for EF, indtil den 1. september 1998 identificeres efter direktiv92/102/EØF.
Som en undtagelse fra første afsnit kan dyr, der er født før den 1.
januar 1998, og som efter denne dato er bestemt til handel inden forEF med henblik på øjeblikkelig slagtning, indtil den 1. september1999 identificeresefter direktiv 92/102/EØF.
Kvæg, der er bestemt til kulturelle eller sportslige begivenheder (med
undtagelse af messer og udstillinger) kan i stedet for øremærker identi-ficeres efter en af Kommissionen godkendt identifikationsordning, somfrembyder de samme garantier.
2. Øremærket anbringes inden for en af medlemsstaten fastsat frist
regnet fra dyrets fødsel, og under alle omstændigheder inden dyretflyttesfra den bedrift, hvor det er født. Denne fris t må indtil den 31.december 1999 ikke være længere end 30 dage og efter denne datoikke længere end 20 dage.
Efter anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen dog efter
proceduren i artikel 23, stk. 2, fastsætte, under hvilke omstændighedermedlemsstaterne kan forlænge maksimumsfristen.
Dyr, der er født efter den 31. december 1997, må ikke flyttesfra en
bedrift, medmindre de er identificeret i henhold til denne artikel.
Dyr, der er født i Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland,
Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien eller Slovakiet efter tiltrædel-sesdatoen, må ikke flyttes fra en bedrift, medmindre de er identificereti henhold til denne artikel.
3. Dyr, der er importeret fra et tredjeland, og som har undergået den
kontrol, der er fastsat i direktiv 91/496/EØF, og som forbliver på
Fællesskabets område, skal inden for en frist, medlemsstaten fastsætter,dog senest 20 dage efter ovennævnte kontrol, og under alle omstændig-heder inden de flyttesfra bedriften, identificerespåbestemmelsesbedriften ved hjælp af et øremærke, der er i overensstem-
melse med denne artikel.
Det er dog ikke nødvendigt at identificere dyrene, hvis bestemmelses-
bedriften er et slagteri, som ligger i den medlemsstat, hvor kontrollener foretaget, og dyrene slagtes senest 20 dage efter kontrollen.
Tredjelandetsoprindelige identifikation regis treresi den i artikel 5
nævnte elektroniske database eller, hvis databasen endnu ikke er fuldtoperationel, på de i artikel 3 nævnte lister sammen med den identifika-tionskode, bestemmelsesmedlemsstaten har tildelt.
4. Dyr fra en anden medlemsstat beholder deres oprindelige
øremærker.
5. Øremærker må ikke fjerneseller uds kiftesuden myndighedernes
tilladelse.
6. Øremærkerne tildelesbedriften og fordelesog anbringespå
dyrene på en måde, der fastlægges af myndighederne.
7. Senest den 31. december 2001 træffer Europa-Parlamentet og
Rådet på grundlag af en rapport fra Kommissionen, ledsaget af eventu-elle forslag, efter proceduren i traktatens artikel 95 afgørelse om,hvorvidt det er muligt at indføre elektronisk identifikation på baggrundaf de fremskridt, der er gjort på dette område.
Artikel 5
Medlemsstaternes myndigheder opretter en elektronisk database i
henhold til artikel 14 og 18 i direktiv 64/432/EØF.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 7
▼A1
▼B
▼B
De elektroniske databaser skal senest den 31. december 1999 være
fuldt operationelle og fra denne dato indeholde alle de i nævntedirektiv krævede oplysninger.
Artikel 6
1. Fra den 1. januar 1998 udsteder myndighederne et pas for hvert
dyr, der skal identificeres i henhold til artikel 4, senest 14 dage efter
meddelelsen om dyrets fødsel eller, hvis det drejer sig om dyr, der erimporteret fra tredjelande, senest 14 dage efter meddelelsen om denpågældende medlemsstats identifikation af dyret, jf. artikel 4, stk. 3.Myndighederne kan på de samme betingelser udstede pas for dyr fra
en anden medlemsstat. I så fald skal det pas, der ledsager dyret ved
dets ankomst, afleveres til myndighederne, som returnerer det til denudstedende medlemsstat.
Fra tiltrædelsesdatoen udsteder myndighederne i Den Tjekkiske Repu-
blik, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen,
Slovenien og Slovakiet et pasfor hvert dyr, der s kal identificeresi
henhold til artikel 4, senest 14 dage efter meddelelsen om dyrets fødseleller, hvisdet drejer s ig om dyr, der er importeret fra tredjelande,senest 14 dage efter meddelelsen om den pågældende medlemsstatsidentifikation af dyret, jf. artikel 4, stk. 3.
Efter anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen dog efter
proceduren i artikel 23, stk. 2, fastsætte, under hvilke omstændighedermedlemsstaterne kan forlænge maksimumsfristen.
2. Når et dyr flyttes, skal det være ledsaget af sit pas.
3. Uanset stk. 1, første punktum, og stk. 2 kan medlemsstater:
— der har en elektronisk database, som efter Kommissionens vurde-
ring er fuldt operationel, jf. artikel 5, bestemme, at der kun skaludstedes pas for dyr, der er bestemt til handel inden for Fælles-
skabet, og at dyrene kun skal være ledsaget af deres pas, når de
flyttes fra den pågældende medlemsstats område til en andenmedlemsstats område, og i så fald baseres passets oplysninger påden elektroniske database.
I disse medlemsstater afleveres det pas, dyret er ledsaget af ved
indførslen fra en anden medlemsstat, til myndighederne ved ankom-sten
— indtil den 1. januar 2000 tillade, at der udstedes kollektive dyrepas
for besætninger, der flyttes inden for den pågældende medlemsstat,
hvis alle dyrene har samme oprindelse og bestemmelsessted og er
ledsaget af et veterinærcertifikat.
4. Når dyret dør, skal brugeren returnere passet til myndighederne
senest syv dage efter dyrets død. Sendes dyret til et slagteri, er slagt-
eriets leder ansvarlig for, at passet returneres til myndighederne.
5. Når dyr eksporteres til tredjelande, skal den sidste bruger aflevere
passet til myndighederne på det sted, hvor dyret eksporteres.
Artikel 7
1. Alle brugere med undtagelse af transportvirksomheder skal:
— føre en ajourført liste
— så snart den elektroniske database er fuldt operationel, inden for en
frist, som fastsættes af medlemsstaten, og som skal være på mellemtre og syv dage, til myndighederne indberette alle flytninger til ogfra bedriften og alle fødsler og dødsfald på bedriften sammen meddatoerne for disse begivenheder. Efter anmodning fra en medlems-
stat kan Kommissionen dog efter proceduren i artikel 23, stk. 2,
fastsætte, under hvilke omstændigheder medlemsstaterne kanforlænge maksimumsfristen og fastsætte specifikke regler for flyt-ning af kvæg, der om sommeren græsser forskellige steder ibjergområder.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼A1
▼B
▼B
2. Brugerne skal, hvis det er relevant, udfylde passet straks ved
hvert dyrs ankomst til bedriften og inden dets flytning derfra, og sørgefor, at passet ledsager dyret, jf. artikel 6.
3. Brugerne skal efter anmodning herom for dyr, som de har ejet,
holdt, transporteret, afsat eller slagtet, give myndighederne alle oplys-ninger om oprindelse, identifikation og eventuelt bestemmelsessted.
4. Listen skal have et format, som er godkendt af myndighederne,
og føres manuelt eller på edb, og den skal til enhver tid være til dispo-sition for myndighederne, hvis de ønsker det, i en periode, som skal
fastlægges af myndighederne, dog mindst tre år.
Artikel 8
Medlemsstaterne udpeger den myndighed, der er ansvarlig for at sikre,
at dette afsnit overholdes. De underretter hinanden og Kommissionenom, hvem denne myndighed er.
Artikel 9
Medlemsstaterne kan lade brugerne afholde de omkostninger, der er
forbundet med de i artikel 3 omhandlede ordninger og den i dette afsnit
fastsatte kontrol.
Artikel 10
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette afsnit
vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 23, stk. 2. Disse foran-staltninger omfatter navnlig:
a) bestemmelser vedrørende øremærkerne
b) bestemmelser vedrørende passet
c) bestemmelser vedrørende listen
d) mindstekrav til den kontrol, der skal foretages
e) anvendelse af administrative sanktioner
f) overgangsbestemmelser, der kræves for at lette anvendelsen af dette
afsnit.
AFSNIT II
Mærkning af oksekød og oksekødsprodukter
Artikel 11
En erhvervsdrivende eller en organisation som defineret i artikel 12,
der:
— i henhold til afdeling I i dette afsnit skal mærke oksekød på alle
markedsføringsstadier
— i henhold til afdeling II i dette afsnit ønsker at mærke oksekød på
salgsstedet for at give andre oplysninger end dem, der er fastsat i
artikel 13, om egenskaber ved det mærkede kød eller det dyr, som
det stammer fra, eller produktionsbetingelser
skal overholde bestemmelserne i dette afsnit.Dette afsnit finder anvendelse, medmindre andet er fastsat i andre rele-
vante fællesskabsbestemmelser, navnlig om oksekød.
Artikel 12
I dette afsnit forstås ved:
— »oksekød«: de produkter, der henhører under KN-kode 0201, 0202,
0206 10 95 og 0206 29 91
— »mærkning«: anbringelse af et mærke på et eller flere kødstykker
eller på deresemballage, eller for ikke-færdigpakkede varersvedkommende skriftlig og synlig forbrugerinformation på salgs-stedet2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
— »organisation«: en gruppe erhvervsdrivende fra samme eller
forskellige dele af oksekødshandelen.
AFDELING I
Obligatorisk EF-mærkningsordning for oksekød
Artikel 13
Almindelige regler
1. Erhvervsdrivende og organisationer, der afsætter oksekød i
Fællesskabet, skal mærke det i henhold til denne artikel.
I forbindelse med den obligatoriske mærkningsordning skal der kunne
fastslås en sammenhæng mellem på den ene side identifikationen afslagtekroppen, fjerdingen eller kødstykkerne og på den anden side detenkelte dyr eller gruppen af dyr, hvis dette er tilstrækkeligt til at sikre
rigtigheden af oplysningerne på det mærke, der skal kontrolleres.
2. Mærket skal indeholde følgende:
a) Et referencenummer eller en referencekode, så der kan fastslås en
sammenhæng mellem kødet og dyret eller dyrene. Dette nummerkan være identifikationsnummeret for det enkelte dyr, som okse-kødet stammer fra, eller identifikationsnummeret for en gruppe afdyr.
b) Autorisationsnummeret for det slagteri, hvor dyret eller gruppen af
dyr er blevet slagtet, og medlemsstaten eller tredjelandet, hvor slagt-
eriet er beliggende. Oplysningerne anføres på følgende måde:»Slagtet i (medlemsstatens eller tredjelandets navn)(autorisations-nummer)«.
c) Autorisationsnummeret for den opskæringsvirksomhed, hvor slagt-
ekroppen eller gruppen af slagtekroppe er opskåret, og
medlemsstaten eller tredjelandet, hvor virksomheden er beliggende.
Oplysningerne anføres på følgende måde: »Opskåret i (medlemssta-tens eller tredjelandets navn)(autorisationsnummer)«.
3. Medlemsstaterne kan dog, indtil den 31. december 2001, hvis der
findes tilstrækkelige oplysninger i den identifikations- og registrerings-
ordning for kvæg, der omhandles i afsnit I, beslutte, at der for oksekødfra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i den samme medlemsstat, ogsåskal anføres yderligere oplysninger på mærket.
4. En obligatorisk ordning som omhandlet i stk. 3 må ikke føre til
forstyrrelser i samhandelen mellem medlemsstaterne.
De gennemførelsesordninger, der skal gælde i de medlemsstater, der
ønsker at anvende stk. 3, skal godkendes af Kommissionen på forhånd.
5. a) Fra den 1. januar 2002 skal erhvervsdrivende og organisationer
også anføre følgende på mærket:
i) den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er født
ii) de medlemsstater eller tredjelande, hvor opfedningen har
fundet sted
iii) den medlemsstat eller det tredjeland, hvor slagtningen har
fundet sted.
b) Hvis oksekødet stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet:
i) i den samme medlemsstat, kan der dog stå: »Oprindelse:
(medlemsstatens navn)«
ii) i det samme tredjeland, kan der dog stå: »Oprindelse: (tredje-
landetsnavn)«.
Artikel 14
Undtagelser fra den obligatoriske mærkningsordning
Uanset artikel 13, stk. 2, litra b) og c), og uanset, stk. 5, litra a), nr. i)
og ii), i samme artikel, skal en erhvervsdrivende eller en organisation,der fremstiller hakket oksekød, på mærket anføre »Fremstillet i2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
(medlemsstatens navn)« eller »Fremstillet i (tredjelandets navn)«
afhængig af, hvor kødet er fremstillet, og »Oprindelse i«, når den ellerde implicerede stater ikke er fremstillingsstaterne.
Den forpligtelse, der er fastsat i artikel 13, stk. 5, litra a), nr. iii),
gælder for dette kød fra nærværende forordningsikrafttræden.
Den erhvervsdrivende eller organisationen har dog mulighed for at
supplere mærket for hakket oksekød med:
— én eller flere betegnelser som omhandlet i artikel 13, og/eller
— datoen for fremstillingen af det pågældende kød.
På baggrund af den indvundne erfaring og under hensyn til eventuelle
behov herfor kan der vedtages tilsvarende bestemmelser for udskåretkød samt for afpuds efter proceduren i artikel 23, stk. 2.
Artikel 15
Obligatorisk mærkning af oksekød fra tredjelande
Uanset artikel 13 skal oksekød, der er importeret til Fællesskabet, og
for hvilket ikke alle de oplysninger, som er nævnt i artikel 13, fore-ligger, efter proceduren i artikel 17 mærkesmed »Oprindels e itredjeland«, og »slagtet i (tredjelandets navn)«.
AFDELING II
Frivillig mærkningsordning
Artikel 16
Almindelige regler
1. For mærker, der indeholder andre oplysninger end dem, der er
fastsat i afdeling I i dette afsnit, skal hver enkelt erhvervsdrivende ellerorganisation indsende en specifikation, der skal godkendes, til myndig-hederne i den medlemsstat, hvor produktionen eller salget af det
pågældende oksekød finder sted. Myndighederne kan også udarbejde
specifikationer til anvendelse i den pågældende medlemsstat, forudsatat det ikke er obligatorisk at anvende dem.
I de frivillige mærkningsspecifikationer anføres det:
— hvilke oplysninger mærket skal indeholde
— hvilke foranstaltninger der skal træffes for at sikre, at disse oplys-
ninger er rigtige
— hvilken kontrolordning der vil blive anvendt i alle produktions- og
afsætningsled, herunder hvilke former for kontrol der skal udføresaf et uvildigt organ, der er godkendt af myndighederne, og somudpeges af den erhvervsdrivende eller organisationen. Disse organerskal opfylde kriterierne i europæisk standard EN/45011.
— når det drejer sig om en organisation, hvilke foranstaltninger der vil
blive truffet over for et medlem, som ikke overholder specifikatio-nerne.
Medlemsstaterne kan beslutte, at kontrol udført af det uvildige organ
kan erstattes af kontrol udført af en myndighed. Myndigheden skal i
så fald have det fornødne kvalificerede personale og tilstrækkeligeressourcer til at udføre kontrollen.
Omkostningerne ved kontrol i henhold til denne afdeling afholdes af
den erhvervsdrivende eller den organisation, der anvender mærknings-
ordningen.
2. For at en specifikation kan godkendes, skal myndighederne ved
en grundig undersøgelse af de specifikationsoplysninger, der er
omhandlet i stk. 1, have opnået sikkerhed for, at den påtænkte mærk-
ningsordning, og navnlig kontrolordningen, er pålidelig og fungererefter hensigten. Myndighederne afviser at godkende specifikationer,der ikke gør det muligt at fastslå en sammenhæng mellem på den eneside identifikationen af slagtekroppen, fjerdingen eller kødstykkerne ogpå den anden side det enkelte dyr eller, hvis dette er tilstrækkeligt til at2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 11
▼B
sikre nøjagtigheden af oplysningerne på det mærke, der skal kontrol-
leres, de pågældende dyr.
Specifikationer, der giver mulighed for mærker med misvisende eller
uklare oplysninger, afvises ligeledes.
3. Hvis produktionen og/eller afsætningen af oksekødet finder sted i
to eller flere medlemsstater, undersøger og godkender myndighederne ide pågældende medlemsstater de indsendte specifikationer, såfremt de
deri anførte oplysninger vedrører foranstaltninger, der foregår på deres
respektive områder. I så fald anerkender medlemsstaterne de godken-delser, der er udstedt af andre medlemsstater.
Specifikationen anses for at være godkendt af myndighederne, hvis
ansøgningen hverken er blevet afslået eller godkendt, og der ikke er
fremsat ønske om yderligere oplysninger inden for et tidsrum, som fast-
sættes efter proceduren i artikel 23, stk. 2, og som løber fra dagen efterindsendelsen af ansøgningen.
4. Hvis myndighederne i alle berørte medlemsstater godkender den
indsendte specifikation, har den erhvervsdrivende eller organisationen
ret til at mærke oksekød, forudsat at mærkerne er forsynet med de
pågældendesnavn eller identifikations logo.
5. Uanset stk. 1-4 kan Kommissionen efter proceduren i artikel 23,
stk. 2, fastsætte en fremskyndet eller forenklet procedure for godken-
delse i særlige tilfælde, navnlig i forbindelse med oksekød i små
detailpakker eller primære oksekødsudskæringer i enkeltpakninger, derer mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indførttil en anden medlemsstats område, på betingelse af, at der ikke ertilføjet nogen oplysninger til den oprindelige mærkning.
6. En medlemsstat beslutter, at navnet på et eller flere af dens
områder ikke må benyttes, når dette navn
— kan give anledning til forveksling eller til kontrolvanskeligheder
— er forbeholdt oksekød efter forordning (EØF) nr. 2081/92.
Hvis der foreligger tilladelse dertil, suppleres navnet på området med
navnet på medlemsstaten.
7. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om anvendelsen af
denne artikel og især om de oplysninger, der er angivet på mærkerne.
Kommissionen underretter de andre medlemsstater i den i artikel 23,
stk. l, litra b), nævnte forvaltningskomité for okseød herom, og derkan eventuelt efter proceduren i artikel 23, stk. 2, fastsættes regler fordisse oplysninger, og der kan især pålægges begrænsninger.
Artikel 17
Frivillig mærkning af oksekød fra tredjelande
1. Finder oksekødsproduktionen helt eller delvis sted i et tredjeland,
har de erhvervsdrivende og organisationerne ret til at mærke oksekødeti henhold til denne afdeling, hvisde ud over at overholde artikel 16 harfået godkendt deres specifikationer af de myndigheder, som hvert
enkelt tredjeland har udpeget til det formål.
2. For at en godkendelse, der er udstedt af et tredjeland, er gyldig i
Fællesskabet, skal tredjelandet i forvejen have givet Kommissionenmeddelelse om:
— hvilken myndighed tredjelandet har udpeget
— hvilke procedurer og kriterier myndigheden skal anvende, når den
undersøger specifikationen
— hver enkelt erhvervsdrivende og organisation, som har fået
godkendt en specifikation af myndigheden.
Kommissionen sender disse meddelelser til medlemsstaterne.
Konkluderer Kommissionen på grundlag af ovennævnte meddelelser, at
de procedurer og/eller kriterier, der anvendesi et tredjeland, ikke kanligestilles med de normer, der er fastsat i denne forordning, beslutter2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 12
▼B
den efter samråd med det pågældende tredjeland, at dette lands godken-
delser ikke er gyldige i Fællesskabet.
Artikel 18
Sanktioner
Viser det sig, at en erhvervsdrivende eller en organisation ikke over-
holder den i artikel 16, stk. 1, omhandlede specifikation, kan
medlemsstaten trække retten til at mærke oksekødet, jf. artikel 16, stk.
2, tilbage eller stille yderligere krav, som den erhvervsdrivende ellerorganisationen skal opfylde for at beholde godkendelsen, uden at dettei øvrigt berører de foranstaltninger, der træffes af organisationen selveller af det kontrolorgan, der er omhandlet i artikel 16.
AFDELING III
Almindelige bestemmelser
Artikel 19
Gennemførelsesbestemmelser
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette afsnit
vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 23, stk. 2. Disse foran-staltninger omfatter navnlig:
a) størrelsen af en gruppe af dyr som omhandlet i artikel 13, stk. 2,
litra a)
b) hakket oksekød, oksekødsafpuds eller opskåret oksekød som
omhandlet i artikel 14
c) særlige oplysninger, som kan anføres på mærkerne
d) de foranstaltninger, der kræves for at lette overgangen fra anven-
delsen af forordning (EF) nr. 820/97 til anvendelsen af dette afsnit
II
e) de foranstaltninger, der kræves til løsning af specifikke praktiske
problemer. Sådanne foranstaltninger kan, hvis der foreligger enbehørig begrundelse herfor, fravige visse dele af dette afsnit II.
Artikel 20
Udpegning af myndigheder
Medlemsstaterne udpeger den eller de myndigheder, der er ansvarlige
for at gennemføre dette afsnit, senest den 14. oktober 2000.
►
A1Den Tjekkiske Republik, Estland, Cypern, Letland, Litauen,
Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet foretager denne udpeg-ning senest tre måneder efter tiltrædelsesdatoen. ◄
Artikel 21
Senest den 14. august 2003 forelægger Kommissionen Europa-Parla-
mentet og Rådet en rapport og eventuelt forslag om udvidelse af
denne forordnings anvendelsesområde til at omfatte forarbejdede
produkter, der indeholder oksekød, og oksekødsprodukter.
AFSNIT III
Fælles bestemmelser
Artikel 22
1. Medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, der er nødven-
dige for at sikre, at denne forordning overholdes. Denne kontrolforegriber ikke eventuel kontrol, som Kommissionen udøver i henholdtil artikel 9 i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95.
Eventuelle sanktioner, som medlemsstaterne pålægger brugerne, skal
stå i forhold til overtrædelsens alvor. Sanktionerne kan, når det erberettiget, omfatte restriktioner med hensyn til at flytte dyrene til ellerfra den pågældende brugersbedrift.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 13
▼B
2. Kommissionens sagkyndige skal sammen med myndighederne:
a) kontrollere, om medlemsstaterne overholder bestemmelserne i denne
forordning
b) foretage kontrol på stedet for at sikre sig, at kontrollen udføres i
henhold til denne forordning.
3. En medlemsstat, på hvis område der føres kontrol, yder Kommis-
sionens sagkyndige den bistand, de måtte ønske for at kunne udføre
deresopgaver.
Resultatet af kontrollen skal drøftes med den pågældende medlemsstats
myndigheder, før der udarbejdes en endelig rapport, som rundsendes.
4. Mener Kommissionen, at resultatet af kontrollen taler for det,
tagess ituationen op til behandling i Den Stående Veterinærkomité, jf.artikel 23, stk. 1, litra c). Kommissionen kan træffe de nødvendigeafgørelser efter proceduren i artikel 23, stk. 3.
5. Kommissionen følger udviklingen. Den kan, på baggrund heraf
efter proceduren i artikel 23, stk. 3, ændre eller ophæve de afgørelser,der er nævnt i stk. 4.
6. Gennemførelsesbestemmelser til denne artikel vedtages om
nødvendigt efter proceduren i artikel 23, stk. 3.
Artikel 23
1. Kommissionen bistås:
a) ved iværksættelsen af artikel 10 af Komitéen for Den Europæiske
Udviklings- og Garantifond for Landbruget, jf. artikel 11 i Rådets
forordning (EF) nr. 1258/1999 (
1)
b) ved iværksættelsen af artikel 19 af Forvaltningskomitéen for
Oksekød nedsat ved artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/
1999 (2)
c) ved iværksættelsen af artikel 22 af Den Stående Veterinærkomité
nedsat ved Rådets afgørelse 68/361/EØF (3).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en
måned.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgø-
relse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Fristen i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre
måneder.
4. Komitéerne vedtager selv deres forretningsorden.
Artikel 24
1. Forordning (EF) nr. 820/97 ophæves.
2. Henvisninger til forordning (EF) nr. 820/97 betragtes som henvis-
ninger til nærværende forordning og skal læses i overensstemmelsemed sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 25
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i
De Europæiske Fællesskabers Tidende .
Den anvendes på oksekød, der stammer fra dyr, der er slagtet efter den
1. september 2000.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 14
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.
(2) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21.
(3) EFT L 255 af 18.10.1968, s. 23.
▼B
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart
i hver medlemsstat.2000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 15
▼B
BILAG
Sammenligningstabel
Forordning (EF) nr. 820/97 Nærværende forordning
Artikel 1 Artikel 1
Artikel 2 Artikel 2
Artikel 3 Artikel 3Artikel 4 Artikel 4Artikel 5 Artikel 5
Artikel 6 Artikel 6
Artikel 7 Artikel 7Artikel 8 Artikel 8Artikel 9 Artikel 9
Artikel 10 Artikel 10
Artikel 11 —Artikel 12 Artikel 11Artikel 13 Artikel 12
Artikel 14, stk. 1 Artikel 16, stk. 1
Artikel 14, stk. 2 Artikel 16, stk. 2Artikel 14, stk. 3 Artikel 16, stk. 5Artikel 14, stk. 4 Artikel 16, stk. 4Artikel 15 Artikel 17
Artikel 16, stk. 1 Artikel 16, stk. 3
Artikel 16, stk. 2 Artikel 16, stk. 3Artikel 16, stk. 3 Artikel 13, stk. 2, litra a)Artikel 17 Artikel 18
Artikel 18 Artikel 19
Artikel 19 —Artikel 20 Artikel 20Artikel 21 Artikel 22
Artikel 22 Artikel 252000R1760 — DA — 01.05.2004 — 001.001 — 16