02018R1727 — DA — 21.11.2018 — 000.006

Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument





Berigtiget ved:









▼B

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2018/1727

af 14. november 2018

om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust), og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2002/187/RIA







KAPITEL I

EUROJUSTS OPRETTELSE, MÅL OG OPGAVER

Artikel 1

Oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde

1. Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) oprettes herved.

2. Eurojust som oprettet ved denne forordning erstatter og efterfølger Eurojust som oprettet ved afgørelse 2002/187/RIA.

3. Eurojust har status som juridisk person.

Artikel 2

Opgaver

1. Eurojust støtter og styrker koordineringen af og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, der har til opgave at efterforske og retsforfølge de former for grov kriminalitet, som Eurojust har kompetence til at behandle i medfør af artikel 3, stk. 1 og 3, og hvor denne kriminalitet berører to eller flere medlemsstater eller kræver retsforfølgning på fælles basis, på grundlag af operationer foretaget af medlemsstaternes myndigheder, Europol, EPPO og OLAF samt oplysninger fra disse.

2. Ved udførelsen af sine opgaver a) tager Eurojust hensyn til enhver anmodning fra en medlemsstats kompetente myndighed, enhver oplysning fra EU-myndigheder, -institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer, der er kompetente i medfør af bestemmelser, der er vedtaget inden for traktaternes rammer, og enhver oplysning indsamlet af Eurojust selv b) letter Eurojust efterkommelsen af anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder anmodninger og afgørelser om instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse.

3. Eurojust udfører sine opgaver på anmodning af medlemsstaternes kompetente myndigheder, på eget initiativ eller efter anmodning fra EPPO inden for rammerne af EPPO's beføjelser.

Artikel 3

Eurojusts kompetence

1. Eurojust er kompetent for så vidt angår alle de former for grov kriminalitet, der er opført på listen i bilag I. Fra den dato, hvor EPPO påtager sig sine efterforsknings- og retsforfølgningsmæssige opgaver i overensstemmelse med artikel 120, stk. 2 i forordning (EU) 2017/1939, udøver Eurojust dog ikke sin kompetence med hensyn til de former for kriminalitet, som henhører under EPPO's kompetence, undtagen i de sager, hvor de medlemsstater, som ikke deltager i det forstærkede samarbejde om oprettelsen af EPPO, også er berørt, og hvis disse medlemsstater anmoder herom, eller hvis EPPO anmoder herom.

2. Eurojust udøver sin kompetence med hensyn til former for kriminalitet, der skader Unionens finansielle interesser i sager, der berører medlemsstater, der deltager i det forstærkede samarbejde om oprettelse af EPPO, men hvor EPPO ikke har kompetence eller beslutter ikke at udøve sin kompetence. Eurojust, EPPO og de berørte medlemsstater rådfører sig med hinanden og samarbejder med henblik på at lette Eurojusts udøvelse af sin kompetence i henhold til dette stykke. De praktiske detaljer om dens udøvelse af kompetence i henhold til dette stykke reguleres i en samarbejdsordning som omhandlet i artikel 47, stk. 3.

3. Hvad angår andre former for kriminalitet end dem, der er opført på listen i bilag I, kan Eurojust også i overensstemmelse med sine opgaver medvirke til efterforskning og retsforfølgning på anmodning af en kompetent myndighed i en medlemsstat.

4. Eurojusts kompetence omfatter strafbare handlinger, der er knyttet til de strafbare handlinger anført i bilag I. Følgende kategorier af overtrædelser betragtes som tilknyttede strafbare handlinger: a) strafbare handlinger, der begås for at skaffe midler til at begå den grove kriminalitet, der er opført på listen i bilag I b) strafbare handlinger, der begås for at fremme eller begå den grove kriminalitet, der er opført på listen i bilag I c) strafbare handlinger, der begås for at undgå straf for den grove kriminalitet, der er opført på listen i bilag I.

5. Eurojust kan på anmodning af en kompetent myndighed i en medlemsstat ligeledes yde støtte til efterforskning og retsforfølgning, som alene berører denne medlemsstat og et tredjeland, hvis der er indgået en samarbejdsaftale eller en samarbejdsordning med dette tredjeland i medfør af artikel 52, eller hvis der i særlige tilfælde er en væsentlig interesse i, at Eurojust yder støtte.

6. På anmodning af enten en medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen kan Eurojust bistå med efterforskning og retsforfølgning, der kun berører den pågældende medlemsstat, men som har konsekvenser på EU-plan. Eurojust hører på behørig vis den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, før den skrider til handling på Kommissionens anmodning. Den kompetente myndighed kan inden for en frist, der er fastsat af Eurojust, modsætte sig Eurojusts efterkommelse af anmodningen og begrunder sin holdning i alle tilfælde.

Artikel 4

Eurojusts operationelle funktioner

1. Eurojust: a) underretter de kompetente myndigheder i medlemsstaterne om efterforskning og retsforfølgning, som Eurojust har kendskab til, og som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre medlemsstater end dem, der er direkte involveret b) bistår medlemsstaternes kompetente myndigheder med at sikre den bedst mulige koordinering af efterforskningen og retsforfølgningen c) bistår med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, navnlig på grundlag af Europols analyser d) samarbejder med og hører Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område, herunder gør brug af og bidrager til forbedringen af Det Europæiske Netværks dokumentdatabase. e) arbejder tæt sammen med EPPO i sager, der er omfattet af dennes kompetence f) yder operationel, teknisk og finansiel støtte til medlemsstaternes grænseoverskridende operationer og efterforskning, herunder til fælles efterforskningshold. g) støtter og deltager, hvor det er relevant, i specialiserede EU-ekspertisecentre, der er udviklet af Europol og andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer h) samarbejder med EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer samt EU-netværk, der er oprettet inden for området for frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er reguleret i henhold til afsnit V i TEUF i) støtter medlemsstaternes tiltag vedrørende bekæmpelse af de former for grov kriminalitet, som er opført på listen i bilag I.

2. Eurojust kan under udførelsen af sine opgaver fremsætte begrundede anmodninger til de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder om, at de: a) indleder efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold b) accepterer, at en anden medlemsstat bedre er i stand til at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende konkrete forhold c) foretager koordinering mellem de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder d) opretter et fælles efterforskningshold i overensstemmelse med de relevante samarbejdsinstrumenter e) meddeler det de oplysninger, der er nødvendige for, at det kan udføre sine opgaver f) tager særlige efterforskningsskridt g) tager ethvert andet efterforskningsskridt, som er begrundet i hensynet til efterforskningen eller retsforfølgningen.

3. Eurojust kan også: a) sende Europol udtalelser baseret på analyser foretaget af Europol b) yde logistisk støtte, herunder oversættelse, tolkning og tilrettelæggelse af koordineringsmøder.

4. Hvis to eller flere medlemsstater ikke kan enes om, hvem af dem der skal iværksætte en efterforskning eller retsforfølgning, efter at der er fremsat anmodning herom i henhold til stk. 2, litra a) eller b), afgiver Eurojust en skriftlig udtalelse om sagen. Eurojust sender omgående udtalelsen til de berørte medlemsstater.

5. Eurojust afgiver på anmodning af en kompetent myndighed eller på eget initiativ en skriftlig udtalelse om gentagne afslag på eller vanskeligheder med at efterkomme anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder anmodninger og afgørelser, der er baseret på instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse, forudsat at det ikke er muligt at løse sådanne sager efter aftale mellem de kompetente nationale myndigheder eller ved de pågældende nationale medlemmers indgriben. Eurojust sender omgående de berørte medlemsstater udtalelsen.

6. De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater besvarer uden unødig forsinkelse anmodninger fra Eurojust efter stk. 2, og de skriftlige udtalelser, der er omhandlet i stk. 4 eller 5. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan nægte at efterkomme sådanne anmodninger eller følge skriftlige udtalelser, hvis de ved at gøre dette ville skade væsentlige nationale sikkerhedsinteresser, ville bringe gennemførelsen af en igangværende efterforskning i fare eller ville bringe en enkeltpersons sikkerhed i fare.

Artikel 5

Eurojusts udøvelse af operationelle og andre funktioner

1. Eurojust udfører sine opgaver gennem et eller flere af de berørte nationale medlemmer, når det træffer en hvilken som helst af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2. Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 fokuserer kollegiet på operationelle spørgsmål og andre spørgsmål, der er direkte forbundet med operationelle anliggender. Kollegiet inddrages kun i administrative spørgsmål i det omfang, det er nødvendigt for at sikre, at dets operationelle funktioner udføres.

2. Eurojust udfører sine opgaver som et kollegium: a) når det træffer en hvilken som helst af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2, i) på anmodning af et eller flere nationale medlemmer, der er berørt af en sag, som behandles af Eurojust ii) i forbindelse med efterforskning eller retsforfølgning, som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre medlemsstater end dem, der er direkte involveret b) når det træffer en hvilken som helst af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, 4 eller 5, c) hvis der er tale om et generelt spørgsmål, der vedrører opfyldelsen af Eurojusts operationelle mål d) når det vedtager Eurojusts årlige budget, hvor afgørelsen skal træffes med et flertal på to tredjedele af dets medlemmer e) når det vedtager det i artikel 15 omhandlede programmeringsdokument eller årsberetningen om Eurojusts virksomhed, hvor afgørelsen skal træffes med et flertal på to tredjedele af sine medlemmer f) når det vælger eller afskediger formanden og næstformændene efter artikel 11 g) når det udnævner den administrerende direktør eller, hvor det er relevant, forlænger vedkommendes mandat eller afskediger vedkommende efter artikel 17 h) når det godkender de samarbejdsordninger efter artikel 47, stk. 3, og artikel 52 i) når det vedtager bestemmelser til forebyggelse og håndtering af interessekonflikter for så vidt angår medlemmerne, herunder i relation til deres interesseerklæringer j) når det udarbejder strategiske rapporter, politikpapirer, retningslinjer for de nationale myndigheder og udtalelser vedrørende Eurojusts operationelle arbejde, såfremt disse dokumenter har en strategisk karakter k) når det udpeger retsembedsmænd som forbindelsespersoner, jf. artikel 53 l) når det træffer enhver beslutning, som ikke udtrykkeligt er tillagt bestyrelsen i medfør af denne forordning, eller som ikke henhører under den administrerende direktørs ansvar, jf. artikel 18 m) hvis det på anden måde er fastsat i denne forordning.

3. Når Eurojust udfører sine opgaver, angiver det, om det sker via et eller flere nationale medlemmer eller som et kollegium.

4. Kollegiet kan tildele den administrerende direktør og bestyrelsen yderligere administrative opgaver ud over dem, der er fastsat i artikel 16 og 18, i overensstemmelse med sine operationelle behov. Under ekstraordinære omstændigheder kan kollegiet midlertidigt suspendere uddelegeringen af beføjelserne som ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og de beføjelser, sidstnævnte har uddelegeret, og selv udøve dem eller uddelegere dem til et af sine medlemmer eller til et andet medlem af personalet end den administrerende direktør.

5. Kollegiet vedtager med et flertal på to tredjedele af sine medlemmer Eurojusts forretningsorden. Hvis der ikke kan opnås enighed med et flertal på to tredjedele, træffes afgørelsen med simpelt flertal. Eurojusts forretningsorden godkendes af Rådet ved hjælp af gennemførelsesretsakter.







KAPITEL II

EUROJUSTS STRUKTUR OG ORGANISATION







AFDELING I

Struktur

Artikel 6

Eurojusts struktur

Eurojust består af:

a) de nationale medlemmer

b) kollegiet

c) bestyrelsen

d) den administrerende direktør.







AFDELING II

Nationale medlemmer

Artikel 7

De nationale medlemmers status

1. Hver medlemsstat udstationerer i overensstemmelse med sit retssystem et nationalt medlem af Eurojust. Dette nationale medlem har sit faste arbejdssted på Eurojusts hjemsted.

2. Hvert nationalt medlem bistås af én stedfortræder og en assistent. Stedfortræderen og assistenten har i princippet deres faste arbejdssted på Eurojusts hjemsted. Hver medlemsstat kan beslutte, at stedfortræderen eller assistenten eller begge har deres faste arbejdssted i deres medlemsstat. Hvis en medlemsstat træffer en sådan afgørelse, underretter den kollegiet herom. Hvis Eurojusts operationelle behov kræver det, kan kollegiet anmode medlemsstaten om at pålægge stedfortræderen eller assistenten eller begge at arbejde på Eurojusts hjemsted for en nærmere bestemt periode. Medlemsstaten imødekommer uden unødig forsinkelse kollegiets anmodning.

3. Yderligere stedfortrædere eller assistenter kan bistå det nationale medlem og, om nødvendigt og med samtykke fra kollegiet, have deres faste arbejdssted i Eurojust. Medlemsstaterne underretter Eurojust og Kommissionen om udnævnelsen af nationale medlemmer, stedfortrædere og assistenter.

4. De nationale medlemmer og stedfortræderne skal have status som anklager, dommer eller repræsentant for en retslig myndighed med kompetence svarende til en anklagers eller en dommers i henhold til deres nationale ret. Medlemsstaterne giver dem som minimum de beføjelser, der er omhandlet i denne forordning, således at de kan løse deres opgaver.

5. De nationale medlemmers og deres stedfortræderes mandat er på fem år og kan forlænges en gang. I tilfælde, hvor en stedfortræder ikke kan handle på vegne af eller træde i stedet for et nationalt medlem, fortsætter det nationale medlem sit mandat ved udløbet af sit mandat, indtil forlængelsen af den pågældendes mandat eller den pågældendes afløsning, efter samtykke fra deres medlemsstat.

6. Medlemsstaterne udpeger de nationale medlemmer og stedfortrædere på grundlag af dokumenteret relevant praktisk erfaring på højt niveau inden for strafferet.

7. Stedfortræderen handler på vegne af eller træder i stedet for det nationale medlem. En assistent kan også handle på vegne af eller træde i stedet for det nationale medlem, hvis den pågældende har den i stk. 4 omhandlede status.

8. Al udveksling af operationelle oplysninger mellem Eurojust og medlemsstaterne finder sted gennem det nationale medlem.

9. Udgifterne til lønninger og honorarer til de nationale medlemmer, stedfortræderne og assistenterne afholdes af deres medlemsstat, jf. dog artikel 12.

10. Når nationale medlemmer, stedfortrædere og assistenter udfører deres opgaver inden for rammerne af Eurojust, betragtes de relevante udgifter i forbindelse med disse aktiviteter som aktionsudgifter.

Artikel 8

De nationale medlemmers beføjelser

1. De nationale medlemmer har beføjelse til: a) at fremme eller på anden måde støtte fremsættelsen eller efterkommelsen af alle anmodninger om gensidig retlig bistand eller gensidig anerkendelse b) direkte at kontakte og udveksle oplysninger med en hvilken som helst kompetent national myndighed i medlemsstaten eller et hvilket som helst andet kompetent EU-organ, -kontor eller -agentur, herunder EPPO c) direkte at kontakte og udveksle oplysninger med en hvilken som helst kompetent international myndighed i overensstemmelse med deres medlemsstats internationale forpligtelser d) at deltage i fælles efterforskningshold, herunder oprettelsen af sådanne efterforskningshold.

2. Med forbehold af stk. 1 kan medlemsstaterne give de nationale medlemmer yderligere beføjelser i overensstemmelse med deres nationale ret. Disse medlemsstater underretter Kommissionen og kollegiet om disse beføjelser.

3. De nationale medlemmer kan efter samtykke fra den kompetente nationale myndighed og i overensstemmelse med deres nationale ret: a) fremsætte eller efterkomme enhver anmodning om gensidig retlig bistand eller gensidig anerkendelse b) foreskrive, anmode om eller gennemføre efterforskningsforanstaltninger som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/41/EU ( 1 ).

4. I hastesager, hvis det ikke er muligt at identificere eller få kontakt til den kompetente nationale myndighed i tide, har de nationale medlemmer beføjelse til at træffe de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 3, i overensstemmelse med deres nationale ret, forudsat at de snarest muligt informerer den nationale kompetente myndighed herom.

5. Det nationale medlem kan fremsætte et forslag til den kompetente nationale myndighed om at gennemføre de i stk. 3 og 4 omhandlede foranstaltninger, hvis udøvelsen af de i stk. 3 og 4 omhandlede beføjelser af dette nationale medlem er i modstrid med: a) en medlemsstats forfatningsretlige bestemmelser, eller b) grundlæggende aspekter af medlemsstatens nationale strafferetlige system, der vedrører i) kompetencefordelingen mellem politi, anklagere og dommere ii) den funktionelle opgavefordeling mellem retsforfølgende myndigheder, eller iii) den pågældende medlemsstats forbundsstruktur.

6. Medlemsstaterne sikrer i de i stk. 5 omhandlede tilfælde, at det forslag, som deres nationale medlem har fremsat, behandles uden unødig forsinkelse af den kompetente nationale myndighed.

Artikel 9

Adgang til nationale registre

De nationale medlemmer har adgang til eller skal i det mindste kunne indhente oplysninger fra følgende typer registre i deres medlemsstat i henhold til deres nationale ret:

a) strafferegistre

b) registre over anholdte

c) efterforskningsregistre

d) DNA-registre

e) andre registre hos de offentlige myndigheder i deres medlemsstat, hvis disse oplysninger er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver.







AFDELING III

Kollegiet

Artikel 10

Kollegiets sammensætning

1. Kollegiet består af: a) alle de nationale medlemmer, og b) en repræsentant for Kommissionen, når kollegiet udøver sine forvaltningsfunktioner. Repræsentanten for Kommissionen udpeget efter første stykkes litra b) bør være den samme person som Kommissionens repræsentant i bestyrelsen efter artikel 16, stk. 4.

2. Den administrerende direktør deltager i kollegiets forvaltningsmøder uden stemmeret.

3. Kollegiet kan indkalde en hvilken som helst person, hvis synspunkt kan være af interesse, til at overvære dets møder som observatør.

4. Kollegiets medlemmer kan afhængigt af Eurojusts forretningsorden bistås af rådgivere eller eksperter.

Artikel 11

Eurojusts formand og næstformænd

1. Kollegiet vælger med to tredjedeles flertal blandt medlemmerne en formand og to næstformænd blandt de nationale medlemmer. Hvis der ikke kan opnås et flertal på to tredjedele efter den anden runde af valget, vælges næstformændene med et simpelt flertal blandt medlemmerne af kollegiet, men det er stadig nødvendigt med et flertal på to tredjedele for at vælge en formand.

2. Formanden varetager sine opgaver på kollegiets vegne. Formanden: a) repræsenterer Eurojust b) indkalder til og leder møderne i kollegiet og bestyrelsen og holder kollegiet underrettet om alle spørgsmål, som er i dets interesse c) leder kollegiets arbejde og fører tilsyn med Eurojusts daglige ledelse, der varetages af den administrerende direktør d) varetager eventuelle andre opgaver, som er fastsat i Eurojusts forretningsorden.

3. Næstformændene varetager de opgaver, der er fastsat i stk. 2, som formanden overdrager til dem. De træder i formandens sted, hvis denne er forhindret i at varetage sit hverv. Formanden og næstformændene bistås i forbindelse med udførelsen af deres specifikke opgaver af Eurojusts administrative personale.

4. Formanden og næstformændene vælges for fire år. De kan genvælges én gang.

5. Når et nationalt medlem vælges til formand eller næstformand for Eurojust, forlænges den pågældendes mandat, således at det sikres, at vedkommende kan udføre sit hverv som formand eller næstformand.

6. Hvis formanden eller en næstformand ikke længere opfylder betingelserne for varetagelsen af sit hverv, kan den pågældende afskediges af kollegiet på forslag af en tredjedel af dets medlemmer. Afgørelsen vedtages med et flertal på to tredjedele af medlemmerne, hvor den pågældende formand eller næstformand ikke medregnes.

7. Når et nationalt medlem vælges til formand for Eurojust, kan den pågældende medlemsstat udpege en anden kvalificeret person til at styrke det nationale kontor i den periode, hvor det nationale medlem er formand. En medlemsstat, som beslutter at udpege en sådan person, har ret til at ansøge om kompensation i henhold til artikel 12.

Artikel 12

Kompensationsordning for valg til hvervet som formand

1. Senest den 12. december 2019 fastsætter Rådet på forslag af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter en kompensationsmekanisme med henblik på artikel 11, stk. 7, der stilles til rådighed for medlemsstater, hvis nationale medlem vælges til formand.

2. En medlemsstat kan få kompensation, hvis a) dens nationale medlem er blevet valgt til formand, og b) den anmoder kollegiet om kompensation og begrunder behovet for at styrke sit nationale kontor på grundlag af en øget arbejdsbyrde.

3. Den tildelte kompensation svarer til 50 % af den udpegede persons nationale løn. Kompensation for leveomkostninger og andre tilknyttede udgifter betales på et grundlag, der er sammenligneligt med det, som gælder for udstationerede EU-tjenestemænd og andre tjenestemænd.

4. Udgifterne til kompensationsordningen dækkes af Eurojusts budget.

Artikel 13

Kollegiets møder

1. Formanden indkalder til kollegiets møder.

2. Kollegiet holder mindst et møde om måneden. Derudover afholder det møder på formandens initiativ, på Kommissionens anmodning for at drøfte kollegiets administrative opgaver eller på anmodning af mindst en tredjedel af dets medlemmer.

3. Dagsordenen for alle kollegiets møder sendes til EPPO af Eurojust, når der drøftes spørgsmål, som er af relevans for EPPO's udøvelse af sine opgaver. Eurojust opfordrer EPPO til at deltage i møderne uden stemmeret. Når EPPO er opfordret til at deltage i et møde i kollegiet, udleverer Eurojust de relevante dokumenter vedrørende dagsordenen til den.

Artikel 14

Kollegiets afstemningsregler

1. Medmindre andet er fastsat, og såfremt der ikke kan opnås konsensus, træffer kollegiet sine beslutninger med et flertal af sine medlemmer.

2. Hvert nationalt medlem har én stemme. Hvis et medlem ikke er til stede, har stedfortræderen stemmeret efter de i artikel 7, stk. 7, fastsatte betingelser. Hvis stedfortræderen ikke er til stede, skal assistenten også have stemmeret efter de i artikel 7, stk. 7, fastsatte betingelser.

Artikel 15

Årlig og flerårig programmering

1. Kollegiet vedtager senest 30. november hvert år et programmeringsdokument, som indeholder den årlige og flerårige programmering på grundlag af et udkast udarbejdet af den administrerende direktør, idet der tages hensyn til Kommissionens udtalelse. Kollegiet sender programmeringsdokumentet til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen samt til EPPO. Programmeringsdokumentet bliver definitivt efter den endelige vedtagelse af Unionens almindelige budget og tilpasses om nødvendigt hertil.

2. Det årlige arbejdsprogram skal indeholde detaljerede mål og forventede resultater, herunder resultatindikatorer. Det skal også indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal finansieres, og oplysninger om de finansielle ressourcer og personaleressourcer, der afsættes til hver foranstaltning, i overensstemmelse med principperne om aktivitetsbaseret budgetlægning og -forvaltning. Det årlige arbejdsprogram skal være i overensstemmelse med det i stk. 4 omhandlede flerårige arbejdsprogram. Det skal heri klart fremgå, hvilke opgaver der er tilføjet, ændret eller slettet i forhold til det foregående regnskabsår.

3. Kollegiet ændrer det vedtagne årlige arbejdsprogram, når Eurojust tildeles en ny opgave. Alle væsentlige ændringer af det årlige arbejdsprogram vedtages efter samme procedure som det oprindelige årlige arbejdsprogram. Kollegiet kan uddelegere beføjelser til den administrerende direktør til at foretage ikkevæsentlige ændringer af det årlige arbejdsprogram.

4. I det flerårige arbejdsprogram fastsættes den samlede strategiske programmering, herunder mål, strategien for samarbejde med tredjelandes myndigheder og internationale organisationer som omhandlet i artikel 52, forventede resultater og resultatindikatorer. Heri fastsættes desuden ressourceplanen, herunder det flerårige budget og personalebehovet. Ressourceplanen ajourføres hvert år. Den strategiske programmering ajourføres, når det er hensigtsmæssigt, navnlig for at tage hensyn til resultatet af den evaluering, der er omhandlet i artikel 69.







AFDELING IV

Bestyrelsen

Artikel 16

Bestyrelsens funktion

1. Kollegiet bistås af en bestyrelse. Bestyrelsen er ansvarlig for at træffe administrative beslutninger med henblik på at sikre, at Eurojust kan fungere efter hensigten. Den fører tilsyn med den administrerende direktørs nødvendige forberedende arbejde vedrørende andre administrative spørgsmål med henblik på kollegiets vedtagelse. Den er ikke involveret i Eurojusts operationelle funktioner som omhandlet i artikel 4 og 5.

2. Bestyrelsen kan rådføre sig med kollegiet, når den udfører sine opgaver.

3. Bestyrelsen har også til opgave: a) at revidere Eurojusts programmeringsdokument, jf. artikel 15, på grundlag af udkast udarbejdet af den administrerende direktør og forelægge det for kollegiet med henblik på vedtagelse b) at vedtage en strategi til bekæmpelse af svig for Eurojust, som står i et rimeligt forhold til risiciene for svig, under hensyntagen til omkostninger og fordele af de foranstaltninger, der skal gennemføres, og på grundlag af et udkast udarbejdet af den administrerende direktør c) at vedtage hensigtsmæssige gennemførelsesbestemmelser til iværksættelse af Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (»personalevedtægten«) og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen (»ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte«), der er fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 ( 2 ), jf. personalevedtægtens artikel 110 d) at sikre en passende opfølgning af resultaterne og henstillingerne fra de interne og eksterne revisionsrapporter, evalueringer og undersøgelser, bl.a. fra EDPS og OLAF e) at træffe alle beslutninger vedrørende indførelse og om nødvendigt ændring af Eurojusts interne administrative strukturer f) at bistå og rådgive den administrerende direktør i forbindelse med gennemførelsen af kollegiets beslutninger, jf. den administrerende direktørs ansvar som fastsat i artikel 18, med henblik på at øge tilsynet med den administrative og budgetmæssige forvaltning g) at udføre yderligere administrative opgaver, der er pålagt den af kollegiet i henhold til artikel 5, stk. 4 h) at vedtage de finansielle regler, der gælder for Eurojust i henhold til artikel 64 i) i henhold til artikel 110 i personalevedtægten at vedtage en beslutning på grundlag af artikel 2, stk. 1, i personalevedtægten og artikel 6 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte om delegation af de relevante beføjelser som ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og om fastsættelse af betingelserne for suspendering af delegationen af disse beføjelser; den administrerende direktør har bemyndigelse til at delegere disse beføjelser j) at revidere Eurojusts udkast til årligt budget med henblik på kollegiets vedtagelse k) at revidere udkastet til årsberetningen om Eurojusts aktiviteter og forelægge den for kollegiet med henblik på vedtagelse l) at udnævne en regnskabsfører og en ►C1 databeskyttelsesrådgiver ◄ , som er funktionelt uafhængige under udførelsen af deres hverv.

4. Bestyrelsen består af Eurojusts formand og næstformænd, en repræsentant for Kommissionen og to andre medlemmer af kollegiet, som udpeges efter et toårigt rotationssystem i overensstemmelse med Eurojusts forretningsordenen. Den administrerende direktør deltager i bestyrelsens møder, men har ikke stemmeret.

5. Eurojusts formand fungerer som formand for bestyrelsen. Bestyrelsen træffer beslutninger med et flertal af sine medlemmer. Hvert medlem har én stemme. Ved stemmelighed er Eurojusts formands stemme afgørende.

6. Bestyrelsesmedlemmernes mandat udløber, når deres mandat som nationale medlemmer, formand eller næstformænd udløber.

7. Bestyrelsen mødes mindst en gang om måneden. Derudover afholder den møder på formandens initiativ, på Kommissionens anmodning eller på anmodning af mindst to af sine øvrige medlemmer.

8. Eurojust sender dagsordenen for alle bestyrelsens møder til EPPO og hører EPPO om, hvorvidt den har brug for at deltage i møderne. Eurojust skal indbyde EPPO til at deltage, uden stemmeret, når der drøftes spørgsmål, som er af relevans for EPPO's virke. Når EPPO indbydes til at deltage i et møde i bestyrelsen, udleverer Eurojust de relevante dokumenter vedrørende dagsordenen til den.







AFDELING V

Den administrerende direktør

Artikel 17

Den administrerende direktørs status

1. Den administrerende direktør ansættes som midlertidigt ansat hos Eurojust i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.

2. Den administrerende direktør udnævnes af kollegiet på grundlag af en liste over kandidater foreslået af bestyrelsen efter en åben og gennemsigtig udvælgelsesprocedure i overensstemmelse med Eurojusts forretningsorden. Med henblik på indgåelsen af ansættelseskontrakten med den administrerende direktør repræsenteres Eurojust af Eurojusts formand.

3. Den administrerende direktør udnævnes for fire år. Ved udløbet af denne periode foretager bestyrelsen en vurdering, hvori der tages hensyn til evalueringen af den administrerende direktørs arbejde.

4. Kollegiet kan på forslag af bestyrelsen, som tager hensyn til vurderingen i stk. 3, forlænge den administrerende direktørs mandat én gang med højst fire år.

5. En administrerende direktør, hvis mandat er blevet forlænget, må ikke deltage i den næste udvælgelsesprocedure til samme stilling efter udløbet af den samlede periode.

6. Den administrerende direktør står til ansvar over for kollegiet.

7. Den administrerende direktør kan kun afskediges i henhold til en beslutning herom truffet af kollegiet på forslag af bestyrelsen.

Artikel 18

Den administrerende direktørs ansvar

1. Eurojust forvaltes administrativt af sin administrerende direktør.

2. Med forbehold af kollegiets og bestyrelsens beføjelser varetager den administrerende direktør sit hverv i uafhængighed og må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering eller noget andet organ.

3. Den administrerende direktør er Eurojusts retlige repræsentant.

4. Den administrerende direktør er ansvarlig for gennemførelsen af Eurojusts administrative opgaver, navnlig: a) den daglige forvaltning af Eurojust og personaleforvaltningen b) gennemførelsen af kollegiets og bestyrelsens beslutninger c) udarbejdelsen af programmeringsdokumentet, jf. artikel 15, og forelæggelsen heraf til bestyrelsen med henblik på revision d) gennemførelsen af programmeringsdokumentet, jf. artikel 15, og rapporteringen til bestyrelsen og kollegiet om gennemførelsen heraf e) udarbejdelsen af årsberetningen om Eurojusts virksomhed og forelæggelsen heraf for bestyrelsen med henblik på revision og for kollegiet med henblik på vedtagelse f) udarbejdelsen af en handlingsplan til opfølgning af konklusionerne af de interne eller eksterne revisionsrapporter, evalueringer og undersøgelser, herunder dem fra EDPS og OLAF og den halvårlige statusrapportering til kollegiet, bestyrelsen, Kommissionen og EDPS g) udarbejdelsen af en strategi for bekæmpelse af svig i Eurojust og forelæggelsen heraf for bestyrelsen med henblik på vedtagelse h) udarbejdelsen af et udkast til finansielle regler, der gælder for Eurojust i) udarbejdelsen af et udkast til overslag over indtægter og udgifter for Eurojust og gennemførelsen af dets budget j) med hensyn til Eurojusts personale udøvelsen af de beføjelser, som personalevedtægten tillægger ansættelsesmyndigheden, og som ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte tillægger den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakter (»beføjelser som ansættelsesmyndighed«) k) sikring af, at der ydes den nødvendige administrative støtte til at lette Eurojusts operationelle arbejde l) sikring af, at der ydes støtte til formanden og næstformændene i forbindelse med varetagelsen af deres hverv m) udarbejdelsen af et udkast til forslag til Eurojusts årlige budget, som præsenteres og revideres af bestyrelsen, før det vedtages af kollegiet







KAPITEL III

OPERATIONELLE ANLIGGENDER

Artikel 19

Koordineringsvagtmekanisme

1. For at kunne udføre sine opgaver i hastesager opretter Eurojust en koordineringsvagtmekanisme, der til enhver tid skal kunne modtage og behandle de anmodninger, der rettes til den. Koordineringsvagtmekanismen skal kunne kontaktes døgnet rundt alle ugens dage.

2. Koordineringsvagtmekanismen skal være baseret på én repræsentant for koordineringsvagten pr. medlemsstat, som kan være enten det nationale medlem, dennes stedfortræder, en assistent med beføjelse til at træde i stedet for det nationale medlem eller en udstationeret national ekspert. Repræsentanten for koordineringsvagten skal kunne træde til døgnet rundt alle ugens dage.

3. Repræsentanterne for koordineringsvagten træder til effektivt og uden unødig forsinkelse i forbindelse med efterkommelsen af en anmodning i deres medlemsstat.

Artikel 20

Nationalt Eurojustkoordineringssystem

1. Hver medlemsstat udpeger en eller flere nationale Eurojustkorrespondenter.

2. Alle nationale korrespondenter, der udpeges af medlemsstaterne i henhold til stk. 1, skal have de kvalifikationer og den erfaring, der er nødvendige for at udføre deres opgaver.

3. Hver medlemsstat etablerer et nationalt Eurojustkoordineringssystem for at sikre koordineringen af det arbejde, som udføres af: a) de nationale Eurojustkorrespondenter b) nationale korrespondenter for spørgsmål vedrørende EPPO's kompetence c) den nationale Eurojustkorrespondent på terrorismeområdet d) den nationale korrespondent for Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område og indtil tre andre kontaktpunkter i Det Europæiske Retlige Netværk e) de nationale medlemmer af eller kontaktpunkter i nettet af fælles efterforskningshold og nationale medlemmer af eller kontaktpunkter i de net, der er oprettet ved afgørelse 2002/494/RIA, 2007/845/RIA og 2008/852/RIA f) andre relevante retlige myndigheder, hvis det er relevant.

4. De i stk. 1 og 3 omhandlede personer bibeholder deres stilling og status i henhold til national ret, uden at dette har en betydelig indvirkning på udøvelsen af deres pligter i medfør af denne forordning.

5. De nationale Eurojustkorrespondenter er ansvarlige for deres nationale Eurojustkoordineringssystems funktion. Udnævnes der flere Eurojustkorrespondenter, er en af dem ansvarlig for, at deres nationale Eurojustkoordineringssystem fungerer.

6. De nationale medlemmer underrettes om alle møder i deres nationale Eurojustkoordineringssystem, hvor der drøftes sagsrelaterede anliggender. De nationale medlemmer kan om nødvendigt deltage i disse.

7. Hvert nationalt Eurojustkoordineringssystem fremmer udførelsen af Eurojusts opgaver i den pågældende medlemsstat, navnlig ved: a) at sikre, at det sagsforvaltningssystem, der er omhandlet i artikel 23, modtager oplysninger vedrørende den pågældende medlemsstat på en effektiv og pålidelig måde b) at hjælpe med at afgøre, om en anmodning skal behandles med bistand fra Eurojust eller fra Det Europæiske Retlige Netværk c) at hjælpe det nationale medlem med at udpege de relevante myndigheder med henblik på fuldbyrdelse af anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder anmodninger og afgørelser, der er baseret på instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse d) at opretholde tætte forbindelser med den nationale Europolenhed, andre af Det Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter og andre relevante kompetente nationale myndigheder.

8. For at nå de mål, der er nævnt i stk. 7, skal de personer, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 3, litra a), b) og c), og kan de personer eller myndigheder, der er omhandlet i stk. 3, litra d) og e), kobles til sagsforvaltningssystemet i overensstemmelse med denne artikel og artikel 23, 24, 25 og 34. Udgifterne til forbindelsen til sagsforvaltningssystemet dækkes af Den Europæiske Unions almindelige budget.

9. Etableringen af det nationale Eurojustkoordineringssystem og udpegelsen af de nationale korrespondenter forhindrer ikke direkte kontakt mellem det nationale medlem og de kompetente myndigheder i dennes medlemsstat.

Artikel 21

Udveksling af oplysninger med medlemsstaterne og mellem nationale medlemmer

1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder udveksler alle de oplysninger med Eurojust, der er nødvendige med henblik på udførelsen af Eurojusts opgaver efter artikel 2 og 4 samt i overensstemmelse med de gældende databeskyttelsesregler. Dette skal mindst omfatte de oplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4, 5 og 6.

2. Fremsendelse af oplysninger til Eurojust betragtes kun som en anmodning om bistand fra Eurojust i den pågældende sag, hvis en kompetent myndighed præciserer dette.

3. De nationale medlemmer udveksler uden forudgående tilladelse alle de oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af Eurojusts opgaver, indbyrdes eller med deres kompetente nationale myndigheder. De kompetente nationale myndigheder informerer straks deres nationale medlemmer om sager, der vedrører dem.

4. De kompetente nationale myndigheder informerer deres nationale medlemmer om oprettelsen af fælles efterforskningshold og resultaterne af disse holds arbejde.

5. De kompetente nationale myndigheder informerer uden unødig forsinkelse deres nationale medlemmer om sager, som berører mindst tre medlemsstater, og for hvilke der er sendt anmodninger eller afgørelser om retligt samarbejde, herunder anmodninger og afgørelser, der er baseret på instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse, til mindst to medlemsstater, og hvor et eller flere af følgende gør sig gældende: a) den pågældende overtrædelse kan i den anmodende eller udstedende medlemsstat medføre frihedsstraf eller forvaring af en maksimal varighed på mindst fem eller seks år, hvilket den pågældende medlemsstat skal træffe afgørelse om, og overtrædelsen figurerer på følgende liste: i) menneskehandel ii) seksuelt misbrug eller seksuel udnyttelse, herunder børnepornografi og hvervning af børn til seksuelle formål iii) narkotikahandel iv) ulovlig handel med skydevåben, dele eller komponenter heraf eller ammunition og eksplosive stoffer; v) korruption vi) kriminalitet, der skader Unionens finansielle interesser vii) falskmøntneri eller forfalskning af betalingsmidler viii) hvidvask af penge ix) IT-kriminalitet b) der er konkrete indicier for, at en kriminel organisation er involveret c) der er tegn på, at sagen kan have en alvorlig grænseoverskridende dimension eller kan have alvorlige konsekvenser på EU-plan, eller at den kan berøre andre medlemsstater end dem, der er direkte involveret.

6. De kompetente nationale myndigheder informerer deres nationale medlemmer om: a) sager, hvor der er opstået, eller hvor det er sandsynligt, at der vil opstå kompetencekonflikter b) kontrollerede leverancer, som berører mindst tre lande, hvoraf mindst to er medlemsstater c) gentagne vanskeligheder med eller afslag på at efterkomme anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder dem, der er baseret på instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse.

7. De nationale myndigheder er ikke forpligtet til at videregive oplysninger i en given sag, hvis videregivelsen skader væsentlige nationale sikkerhedsinteresser eller bringer personers sikkerhed i fare.

8. Denne artikel berører ikke betingelserne fastsat i bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger mellem medlemsstater og tredjelande, herunder eventuelle betingelser, som tredjelande måtte have fastsat for anvendelsen af oplysninger, når de er videregivet.

9. Denne artikel berører ikke andre forpligtelser vedrørende videregivelse af oplysninger til Eurojust, herunder Rådets afgørelse 2005/671/RIA ( 3 ).

10. De oplysninger, der er omhandlet i denne artikel, sendes på struktureret vis som fastsat af Eurojust. Den kompetente nationale myndighed har ikke pligt til at give sådanne oplysninger, hvis de allerede er blevet fremsendt til Eurojust i henhold til andre bestemmelser i denne forordning.

Artikel 22

Oplysninger fra Eurojust til de kompetente nationale myndigheder

1. Eurojust giver uden unødig forsinkelse de kompetente nationale myndigheder oplysninger om resultaterne af behandlingen af oplysninger, herunder om forbindelser til sager, som allerede er lagret i sagsforvaltningssystemet. Disse oplysninger kan omfatte personoplysninger.

2. Når en kompetent national myndighed anmoder Eurojust om oplysninger inden en bestemt frist, fremsender Eurojust disse oplysninger inden for denne frist.

Artikel 23

Sagsforvaltningssystem, fortegnelse og midlertidige elektroniske sagsmapper

1. Eurojust opretter et sagsforvaltningssystem bestående af midlertidige elektroniske sagsmapper og en fortegnelse, som indeholder de personoplysninger, der er omhandlet i bilag II, og andre oplysninger end personoplysninger.

2. Formålet med sagsforvaltningssystemet er: a) at støtte forvaltningen og koordineringen af efterforskning og retsforfølgning, hvor Eurojust yder støtte, navnlig ved sammenholdelse af oplysninger b) at lette adgangen til oplysninger om igangværende efterforskning og retsforfølgning c) at lette kontrollen med, at Eurojusts behandling af personoplysninger er lovlig og i overensstemmelse med de gældende regler om databeskyttelse.

3. Sagsforvaltningssystemet kan kobles til den sikre telekommunikationsforbindelse, der er omhandlet i artikel 9 i Rådets afgørelse 2008/976/RIA ( 4 ).

4. Fortegnelsen skal indeholde henvisninger til de midlertidige elektroniske sagsmapper, der behandles inden for rammerne af Eurojusts virksomhed, og må ikke indeholde andre personoplysninger end dem, der er nævnt i punkt 1, litra a)-i), k) og m), og i punkt 2 i bilag II.

5. ►C1 ◄ får adgang til den midlertidige elektroniske sagsmappe. ►C1 ◄ underrettes af det pågældende nationale medlem om oprettelsen af enhver ny midlertidig elektronisk sagsmappe, der indeholder personoplysninger. De nationale medlemmer af Eurojust kan under udførelsen af deres opgaver behandle oplysninger om de konkrete sager, de arbejder med, i en midlertidig elektronisk sagsmappe. De tillader, atdatabeskyttelsesrådgiverenfår adgang til den midlertidige elektroniske sagsmappe.Databeskyttelsesrådgiverenunderrettes af det pågældende nationale medlem om oprettelsen af enhver ny midlertidig elektronisk sagsmappe, der indeholder personoplysninger.

6. I forbindelse med behandlingen af operationelle personoplysninger må Eurojust ikke oprette andre elektroniske databaser end sagsforvaltningssystemet. Det nationale medlem må dog midlertidigt opbevare og analysere personoplysninger med henblik på at vurdere, om sådanne oplysninger er relevante for Eurojusts opgaver og kan medtages i sagsforvaltningssystemet. Disse oplysninger kan opbevares i op til tre måneder.

Artikel 24

Anvendelsen af de midlertidige elektroniske sagsmapper og fortegnelsen

1. Det pågældende nationale medlem opretter en midlertidig elektronisk sagsmappe for hver sag, som vedkommende får fremsendt oplysninger om, for så vidt denne fremsendelse er i overensstemmelse med denne forordning eller andre gældende retsakter. Det nationale medlem er ansvarligt for forvaltningen af de midlertidige elektroniske sagsmapper, som vedkommende har oprettet.

2. Et nationalt medlem, der opretter en midlertidig elektronisk sagsmappe, beslutter fra sag til sag, om adgangen til den midlertidige elektroniske sagsmappe skal begrænses, eller om der skal gives hel eller delvis adgang til den for andre nationale medlemmer eller Eurojusts bemyndigede personale eller til enhver anden person, der arbejder på Eurojusts vegne, og som har fået den nødvendige tilladelse hertil af den administrerende direktør.

3. Et nationalt medlem, der har oprettet en midlertidig elektronisk sagsmappe, beslutter, hvilke oplysninger i forbindelse med denne elektroniske sagsmappe der skal indføres i fortegnelsen i overensstemmelse med artikel 23, stk. 4.

Artikel 25

Adgang til sagsforvaltningssystemet på nationalt plan

1. I det omfang de er koblet til sagsforvaltningssystemet, har de personer, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, kun adgang til: a) fortegnelsen, medmindre det nationale medlem, der har besluttet at indlæse oplysningerne i fortegnelsen, udtrykkeligt nægter at give adgang hertil b) de midlertidige elektroniske sagsmapper, der er oprettet af det nationale medlem fra deres medlemsstat c) de midlertidige elektroniske sagsmapper, der er oprettet eller forvaltes af nationale medlemmer fra andre medlemsstater, og som det nationale medlem fra deres medlemsstat har fået adgang til, medmindre det nationale medlem, der har oprettet eller forvalter den midlertidige elektroniske sagsmappe, udtrykkeligt har afvist at give adgang.

2. Et nationalt medlem træffer inden for de begrænsninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, afgørelse om, i hvilket omfang der gives adgang til de midlertidige elektroniske sagsmapper i den pågældende medlemsstat for de personer, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, i det omfang de er koblet til sagsforvaltningssystemet.

3. Hver medlemsstat træffer efter høring af sit nationale medlem afgørelse om, i hvilket omfang der gives adgang til fortegnelsen i denne medlemsstat for de personer, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, i det omfang de er koblet til sagsforvaltningssystemet. Medlemsstaterne giver Eurojust og Kommissionen meddelelse om deres beslutning, hvad angår gennemførelsen af dette stykke. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater herom.

4. Personer, der i henhold til stk. 2 har fået adgang, har mindst adgang til fortegnelsen i det omfang, der er nødvendigt for at få adgang til de midlertidige elektroniske sagsmapper, som de har fået adgang til.







KAPITEL IV

BEHANDLING AF OPLYSNINGER

Artikel 26

Eurojusts behandling af personoplysninger

1. Denne forordning og artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725 finder anvendelse på Eurojusts behandling af operationelle personoplysninger. Forordning (EU) 2018/1725 finder anvendelse på Eurojusts behandling af administrative personoplysninger, med undtagelse af nævnte forordnings kapitel IX.

2. Henvisninger til »gældende databeskyttelsesregler« i nærværende forordning forstås som henvisning til bestemmelserne om databeskyttelse fastsat i nærværende forordning og i forordning (EU) 2018/1725.

3. Databeskyttelsesreglerne vedrørende behandling af operationelle personoplysninger, der er indeholdt i denne forordning, betragtes som specifikke databeskyttelsesregler til de generelle regler, der er fastsat i artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725.

4. Eurojust fastsætter tidsfrister for opbevaring af administrative personoplysninger i databeskyttelsesbestemmelserne i sin forretningsorden.

Artikel 27

Behandling af operationelle personoplysninger

1. I det omfang det er nødvendigt for, at Eurojust kan udføre sine opgaver, må det inden for rammerne af sin kompetence og med henblik på udførelsen af sine operationelle opgaver og ved hjælp af elektronisk databehandling eller strukturerede manuelle registre i henhold til denne forordning alene behandle de operationelle personoplysninger, der er opregnet i punkt 1 i bilag II, i relation til personer, som i henhold til de berørte medlemsstaters nationale ret er personer, om hvem der er væsentlig grund til at tro, at de har begået eller vil begå en strafbar handling, der henhører under Eurojusts kompetence, eller som er blevet dømt for en sådan strafbar handling.

2. Eurojust må kun behandle de operationelle personoplysninger, der er opregnet i punkt 2 i bilag II, i relation til personer, som i henhold til de berørte medlemsstaters nationale ret betragtes som ofre eller andre parter i forbindelse med en strafbar handling, såsom personer, der kan blive bedt om at afgive forklaring i efterforskninger i forbindelse med en eller flere af de former for kriminalitet og de strafbare handlinger, der er nævnt i artikel 3, personer, der er i stand til at tilvejebringe oplysninger om strafbare handlinger, eller er kontakt- eller ledsagepersoner for en i stk. 1 omhandlet person. Behandling af sådanne operationelle personoplysninger må kun finde sted, hvis det er nødvendigt af hensyn til udførelsen af Eurojusts opgaver, og hvis behandlingen af oplysningerne ligger inden for rammerne af agenturets kompetence og sker med Eurojusts operationelle opgaver for øje.

3. ►C1 ◄ , der er omhandlet i artikel 36, underrettes omgående, når sådanne personoplysninger behandles, og informeres om de særlige omstændigheder, der berettiger behandlingen af disse operationelle personoplysninger. Såfremt disse andre oplysninger vedrører vidner eller forurettede, jf. nærværende artikels stk. 2, skal beslutningen om at behandle dem træffes af de berørte nationale medlemmer i fællesskab. I undtagelsestilfælde må Eurojust også i et begrænset tidsrum, som ikke må overskride det tidsrum, der er nødvendigt for at afslutte den sag, som de behandlede oplysninger vedrører, behandle andre operationelle personoplysninger end de personoplysninger, der er omhandlet i bilag II, vedrørende omstændighederne omkring en lovovertrædelse, hvor sådanne oplysninger er af umiddelbar betydning for og indgår i den igangværende efterforskning, som Eurojust koordinerer eller hjælper med at koordinere, og såfremt behandlingen af disse oplysninger er nødvendig af de årsager, der er beskrevet i stk. 1.Databeskyttelsesrådgiveren, der er omhandlet i artikel 36, underrettes omgående, når sådanne personoplysninger behandles, og informeres om de særlige omstændigheder, der berettiger behandlingen af disse operationelle personoplysninger. Såfremt disse andre oplysninger vedrører vidner eller forurettede, jf. nærværende artikels stk. 2, skal beslutningen om at behandle dem træffes af de berørte nationale medlemmer i fællesskab.

4. Eurojust må behandle særlige kategorier af operationelle personoplysninger i overensstemmelse med artikel 76 i forordning (EU) 2018/1725. Disse oplysninger må ikke behandles i den fortegnelse, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 23, stk. 4. Såfremt disse andre oplysninger vedrører vidner eller forurettede, jf. nærværende artikels stk. 2, skal beslutningen om at behandle dem træffes af de berørte nationale medlemmer.

Artikel 28

Behandling, der udføres for Eurojust eller databehandleren

Databehandleren og enhver, der udfører arbejde for Eurojust eller databehandleren, og som har adgang til operationelle personoplysninger, behandler kun disse oplysninger efter instruks fra Eurojust, medmindre det kræves i henhold til EU-retten eller en medlemsstats ret.

Artikel 29

Frister for opbevaring af operationelle personoplysninger

1. Operationelle personoplysninger, der behandles af Eurojust, må ikke opbevares af Eurojust længere end nødvendigt for, at det kan udføre sine opgaver. Navnlig, uden at dette berører denne artikels stk. 3, må de i artikel 27 omhandlede operationelle personoplysninger ikke opbevares længere end indtil den første af følgende datoer: a) datoen for udløbet af forældelsesfristen for påtale i alle de medlemsstater, der er berørt af efterforskningen og retsforfølgningen b) den dato, hvor Eurojust underrettes om, at personen er blevet frifundet, og retsafgørelsen har fået retskraft, i hvilket tilfælde den pågældende medlemsstat straks underretter Eurojust. c) tre år efter den dato, hvor retsafgørelsen har fået retskraft i den sidste af de medlemsstater, der er berørt af efterforskningen og retsforfølgningen d) den dato, hvor Eurojust og de berørte medlemsstater konstaterer eller i fællesskab beslutter, at det ikke længere er nødvendigt, at efterforskningen og retsforfølgningen koordineres af Eurojust, medmindre der er pligt til at forelægge Eurojust disse oplysninger i henhold til artikel 21, stk. 5, eller 6 e) tre år efter den dato, hvor de operationelle personoplysninger blev fremsendt i overensstemmelse med artikel 21, stk. 5, eller 6.

2. Overholdelsen af de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede frister for opbevaring kontrolleres løbende ved hjælp af hensigtsmæssig elektronisk databehandling udført af Eurojust, navnlig fra det tidspunkt, hvor Eurojust lukker sagen. Endvidere vurderes det hvert tredje år efter indlæsningen, om det fortsat er nødvendigt at opbevare oplysningerne; resultatet af sådanne vurderinger gælder for sagen som helhed. Hvis operationelle personoplysninger som omhandlet i artikel 27, stk. 4, opbevares i en længere periode end fem år, skal EDPS underrettes herom.

3. Inden en af de i stk. 1 omhandlede frister udløber, foretager Eurojust en vurdering af, om det fortsat er nødvendigt at opbevare de operationelle personoplysninger, hvor og så længe det er nødvendigt for, at det kan udføre sine opgaver, og Eurojust kan undtagelsesvis beslutte at opbevare oplysningerne, indtil den næste vurdering skal foretages. Det skal angives, hvorfor en fortsat opbevaring heraf er berettiget, og begrundelsen herfor skal registreres. Hvis der ikke på tidspunktet for vurderingen træffes beslutning om fortsat at opbevare de operationelle personoplysninger, skal disse oplysninger slettes automatisk.

4. Når de operationelle personoplysninger i henhold til stk. 3 opbevares i længere tid end de frister for opbevaring, der er omhandlet i stk. 1, foretager EDPS også en vurdering hvert tredje år, om det fortsat er nødvendigt at opbevare dem.

5. Når fristen for opbevaring er udløbet for så vidt angår den seneste elektronisk behandlede oplysning i sagsmappen, tilintetgøres alle sagsakterne med undtagelse af eventuelle originale dokumenter, som Eurojust har modtaget fra nationale myndigheder, og som skal sendes tilbage til den, der har leveret disse.

6. Hvis Eurojust har koordineret en efterforskning eller retsforfølgning, underretter de berørte nationale medlemmer hinanden, når de får meddelelse om, at sagen er blevet afvist, eller at alle retsafgørelser vedrørende sagen har fået retskraft.

7. Stk. 5 anvendes ikke, hvor: a) dette ville være i strid med hensynet til en registreret, der har behov for beskyttelse. I så fald anvendes de operationelle personoplysninger udelukkende med den registreredes udtrykkelige og skriftlige samtykke b) de operationelle personoplysningers rigtighed bestrides af den registrerede; i sådanne tilfælde finder stk. 5 ikke anvendelse, før medlemsstaterne eller, hvor det er relevant, Eurojust har haft mulighed for at fastslå, om disse oplysninger er rigtige c) operationelle personoplysninger skal bevares som bevismiddel eller for at et retskrav kan fastslås, gøres gældende eller forsvares, eller d) den registrerede modsætter sig sletningen af de operationelle personoplysninger og i stedet anmoder om, at anvendelse heraf begrænses e) der fortsat er behov for arkivering af de operationelle personoplysninger i samfundets interesse eller til statistiske formål.

Artikel 30

Operationelle personoplysningers sikkerhed

Eurojust og medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre, at der tages hensyn til sikkerheden, jf. artikel 91 i forordning (EU) 2018/1725 på tværs af grænserne mellem informationssystemerne.

Artikel 31

Den registreredes ret til aktindsigt

1. Enhver registreret, der ønsker at benytte retten til aktindsigt som omhandlet i artikel 80 i forordning (EU) 2018/1725 i operationelle personoplysninger, som vedrører den pågældende registrerede, og som er behandlet af Eurojust, kan fremsætte en anmodning til Eurojust eller til den nationale tilsynsmyndighed i en medlemsstat efter den registreredes valg. Myndigheden videresender straks og under alle omstændigheder senest en måned efter modtagelsen af anmodningen til Eurojust.

2. Eurojust besvarer anmodningen uden unødig forsinkelse og under alle omstændigheder senest tre måneder efter modtagelsen.

3. De kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater høres af Eurojust, inden Eurojust træffer afgørelse som svar på en anmodning. Afgørelsen om adgang til oplysninger træffes kun af Eurojust i tæt samarbejde med de medlemsstater, der direkte er berørt af videregivelsen af oplysningerne. Hvis en medlemsstat gør indsigelse mod Eurojusts foreslåede afgørelse, underretter den Eurojust om grundene hertil. Eurojust retter sig efter en sådan indsigelse. De berørte nationale medlemmer underretter efterfølgende de kompetente myndigheder om indholdet af Eurojusts afgørelse.

4. De berørte nationale medlemmer behandler anmodningen og træffer afgørelse på vegne af Eurojust. Såfremt de berørte nationale medlemmer er uenige, henvises anmodningen til kollegiet, der træffer afgørelse med to tredjedeles flertal.

Artikel 32

Begrænsninger af retten til aktindsigt

I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 81 i forordning (EU) 2018/1725, underretter Eurojust den registrerede efter høring af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 31, stk. 3.

Artikel 33

Ret til begrænsning af behandling

Hvis behandlingen af operationelle personoplysninger er blevet begrænset i medfør af artikel 82, stk. 3, i forordning (EU) 2018/1725, må sådanne operationelle personoplysninger kun behandles for at beskytte rettighederne hos den registrerede eller en anden fysisk eller juridisk person, som er part i en straffesag, som Eurojust er part i, eller til de formål, der er fastsat i artikel 82, stk. 3, i forordning (EU) 2018/1725, jf. dog undtagelserne i denne forordnings artikel 29, stk. 7.

Artikel 34

Autoriseret adgang til operationelle personoplysninger inden for Eurojust

Kun nationale medlemmer, deres stedfortrædere, assistenter og autoriserede udstationerede nationale eksperter, de personer, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, i det omfang disse personer er koblet til sagsforvaltningssystemet, samt autoriseret Eurojustpersonale kan med henblik på at udføre Eurojusts opgaver få adgang til operationelle personoplysninger, der behandles af Eurojust, inden for de begrænsninger, der er fastsat i artikel 23, 24 og 25.

Artikel 35

Fortegnelser over kategorier af behandlingsaktiviteter

1. Eurojust fører fortegnelser over alle kategorier af behandlingsaktiviteter under dens ansvar. Disse fortegnelser skal omfatte alle følgende oplysninger: a) Eurojusts kontaktoplysninger og navn på og kontaktoplysninger for dets ►C1 databeskyttelsesrådgiver ◄ b) formålene med behandlingen c) beskrivelsen af kategorierne af registrerede og kategorierne af operationelle personoplysninger d) de kategorier af modtagere, som de operationelle personoplysninger er eller vil blive videregivet til, herunder modtagere i tredjelande eller internationale organisationer e) hvor det er relevant, videregivelserne af operationelle personoplysninger til et tredjeland eller en international organisation, herunder angivelse af dette tredjeland eller denne internationale organisation f) hvis det er muligt, de forventede tidsfrister for sletning af de forskellige kategorier af oplysninger g) hvis det er muligt, en generel beskrivelse af de tekniske og organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger som omhandlet i artikel 91 i forordning (EU) 2018/1725.

2. De fortegnelser, der er omhandlet i stk. 1, skal foreligge skriftligt, herunder elektronisk.

3. Eurojust stiller efter anmodning fortegnelserne til rådighed for EDPS.

Artikel 36

Udpegelse af en ►C1 databeskyttelsesrådgiver ◄

1. ►C1 ◄ . ►C1 ◄ skal være en ansat, der udnævnes specifikt med henblik herpå. ►C1 ◄ udfører sit hverv i uafhængighed og må ikke modtage instrukser. Bestyrelsen udpeger endatabeskyttelsesrådgiverDatabeskyttelsesrådgiverenskal være en ansat, der udnævnes specifikt med henblik herpå.Databeskyttelsesrådgiverenudfører sit hverv i uafhængighed og må ikke modtage instrukser.

2. ►C1 ◄ udvælges på grundlag af dennes faglige kvalifikationer, navnlig ekspertise inden for databeskyttelsesret og -praksis samt evnen til at udføre sine opgaver efter denne forordning, navnlig opgaverne omhandlet i artikel 38. Databeskyttelsesrådgiverenudvælges på grundlag af dennes faglige kvalifikationer, navnlig ekspertise inden for databeskyttelsesret og -praksis samt evnen til at udføre sine opgaver efter denne forordning, navnlig opgaverne omhandlet i artikel 38.

3. ►C1 ◄ må ikke kunne medføre en interessekonflikt mellem dennes hverv som ►C1 ◄ og andre officielle hverv, som vedkommende måtte udøve, navnlig i relation til anvendelsen af denne forordning. Valget afdatabeskyttelsesrådgiverenmå ikke kunne medføre en interessekonflikt mellem dennes hverv somdatabeskyttelsesrådgiverog andre officielle hverv, som vedkommende måtte udøve, navnlig i relation til anvendelsen af denne forordning.

4. ►C1 ◄ udnævnes for en periode på fire år og kan genudnævnes, men kan dog højst varetage hvervet i otte år i alt. Hvis ►C1 ◄ ikke længere opfylder betingelserne for udførelsen af sit hverv, kan bestyrelsen kun afskedige ►C1 ◄ med samtykke fra EDPS. Databeskyttelsesrådgiverenudnævnes for en periode på fire år og kan genudnævnes, men kan dog højst varetage hvervet i otte år i alt. Hvisdatabeskyttelsesrådgiverenikke længere opfylder betingelserne for udførelsen af sit hverv, kan bestyrelsen kun afskedigedatabeskyttelsesrådgiverenmed samtykke fra EDPS.

5. ►C1 ◄ og meddeler disse til EDPS. Eurojust offentliggør kontaktoplysninger fordatabeskyttelsesrådgiverenog meddeler disse til EDPS.

Artikel 37

►C1 Databeskyttelsesrådgiverens ◄ stilling

1. ►C1 ◄ inddrages tilstrækkeligt og rettidigt i alle spørgsmål vedrørende beskyttelse af personoplysninger. Eurojust sikrer, atdatabeskyttelsesrådgivereninddrages tilstrækkeligt og rettidigt i alle spørgsmål vedrørende beskyttelse af personoplysninger.

2. ►C1 ◄ i forbindelse med udførelsen af de i artikel 38 omhandlede opgaver ved at tilvejebringe de ressourcer og det personale, der er nødvendige for at udføre disse opgaver og opretholde ►C1 ◄ ekspertise, samt ved at give adgang til personoplysninger og behandlingsaktiviteter. Eurojust støtterdatabeskyttelsesrådgivereni forbindelse med udførelsen af de i artikel 38 omhandlede opgaver ved at tilvejebringe de ressourcer og det personale, der er nødvendige for at udføre disse opgaver og opretholdedatabeskyttelsesrådgiverensekspertise, samt ved at give adgang til personoplysninger og behandlingsaktiviteter.

3. ►C1 ◄ ikke modtager instrukser vedrørende udførelsen af sine opgaver. ►C1 ◄ må ikke afskediges eller straffes af bestyrelsen for at udføre sine opgaver. ►C1 ◄ rapporterer direkte til kollegiet for så vidt angår operationelle personoplysninger og rapporterer til bestyrelsen for så vidt angår administrative personoplysninger. Eurojust sikrer, atdatabeskyttelsesrådgiverenikke modtager instrukser vedrørende udførelsen af sine opgaver.Databeskyttelsesrådgiverenmå ikke afskediges eller straffes af bestyrelsen for at udføre sine opgaver.Databeskyttelsesrådgiverenrapporterer direkte til kollegiet for så vidt angår operationelle personoplysninger og rapporterer til bestyrelsen for så vidt angår administrative personoplysninger.

4. ►C1 ◄ angående alle spørgsmål om behandling af deres personoplysninger og om udøvelse af deres rettigheder i henhold til nærværende forordning og i henhold til forordning (EU) 2018/1725. Registrerede kan kontaktedatabeskyttelsesrådgiverenangående alle spørgsmål om behandling af deres personoplysninger og om udøvelse af deres rettigheder i henhold til nærværende forordning og i henhold til forordning (EU) 2018/1725.

5. ►C1 ◄ . Gennemførelsesbestemmelserne skal navnlig fastlægge proceduren for udvælgelse til stillingen som ►C1 ◄ , afskedigelse af ►C1 ◄ , dennes hverv, opgaver og beføjelser og garantier for ►C1 ◄ uafhængighed. Bestyrelsen vedtager gennemførelsesbestemmelser vedrørendedatabeskyttelsesrådgiveren. Gennemførelsesbestemmelserne skal navnlig fastlægge proceduren for udvælgelse til stillingen somdatabeskyttelsesrådgiver, afskedigelse afdatabeskyttelsesrådgiveren, dennes hverv, opgaver og beføjelser og garantier fordatabeskyttelsesrådgiverensuafhængighed.

6. ►C1 ◄ og dennes personale har tavshedspligt, jf. artikel 72. Databeskyttelsesrådgiverenog dennes personale har tavshedspligt, jf. artikel 72.

7. ►C1 ◄ kan høres af den dataansvarlige og databehandleren, det relevante personaleudvalg eller enhver fysisk person om ethvert spørgsmål, der vedrører fortolkningen eller anvendelsen af nærværende forordning og forordning (EU) 2018/1725, uden at dette sker gennem de officielle kanaler. Ingen må lide skade som følge af at have gjort den kompetente ►C1 ◄ opmærksom på en sag om påstået overtrædelse af nærværende forordning eller i forordning (EU) 2018/1725. Databeskyttelsesrådgiverenkan høres af den dataansvarlige og databehandleren, det relevante personaleudvalg eller enhver fysisk person om ethvert spørgsmål, der vedrører fortolkningen eller anvendelsen af nærværende forordning og forordning (EU) 2018/1725, uden at dette sker gennem de officielle kanaler. Ingen må lide skade som følge af at have gjort den kompetentedatabeskyttelsesrådgiveropmærksom på en sag om påstået overtrædelse af nærværende forordning eller i forordning (EU) 2018/1725.

8. ►C1 ◄ underretter Eurojust EDPS om den pågældendes navn. Efter udpegelsen afdatabeskyttelsesrådgiverenunderretter Eurojust EDPS om den pågældendes navn.

Artikel 38

►C1 Databeskyttelsesrådgiverens ◄ opgaver

1. ►C1 Databeskyttelsesrådgiveren ◄ har navnlig følgende opgaver med hensyn til behandlingen af personoplysninger: a) på uafhængig vis at sikre, at Eurojust overholder databeskyttelsesbestemmelserne i nærværende forordning og forordning (EU) 2018/1725 og de relevante databeskyttelsesbestemmelser i Eurojusts forretningsorden; dette indebærer at overvåge overholdelsen af nærværende forordning, af forordning (EU) 2018/1725 af andre EU-bestemmelser eller nationale bestemmelser om databeskyttelse og af Eurojusts politikker om beskyttelse af personoplysninger, herunder fordeling af ansvar, oplysningskampagner og uddannelse af det personale, der medvirker ved behandlingsaktiviteter, og de tilhørende revisioner b) at underrette og rådgive Eurojust og det personale, der behandler personoplysninger, om deres forpligtelser i henhold til denne forordning, forordning (EU) 2018/1725 og andre EU-bestemmelser eller nationale bestemmelser om databeskyttelse c) at rådgive, når der anmodes herom, med hensyn til konsekvensanalysen vedrørende databeskyttelse og overvåge dens opfyldelse i henhold til artikel 89 i forordning (EU) 2018/1725 d) at sikre, at videregivelse og modtagelse af personoplysninger registreres i overensstemmelse med de bestemmelser, der skal fastsættes i Eurojusts forretningsorden e) at samarbejde med Eurojusts personale, der er ansvarligt for procedurer, oplæring og rådgivning i forbindelse med databehandling f) at samarbejde med EDPS g) at sikre, at de registrerede efter anmodning informeres om deres rettigheder i henhold til nærværende forordning og forordning (EU) 2018/1725 h) at fungere som kontaktpunkt for EDPS i spørgsmål vedrørende behandling, herunder den forudgående høring, der er omhandlet i 90 i forordning (EU) 2018/1725, og at høre tilsynsmyndigheden, når det er hensigtsmæssigt, om eventuelle andre spørgsmål i) på anmodning at rådgive om nødvendigheden af en anmeldelse eller underretning om brud på persondatabeskyttelsen, jf. artikel 92 og 93 i forordning (EU) 2018/1725 j) at udarbejde en årsberetning og sende den til bestyrelsen, til kollegiet og til EDPS.

2. ►C1 ◄ udfører de opgaver, der er fastsat i forordning (EU) 2018/1725 med hensyn til administrative personoplysninger. Databeskyttelsesrådgiverenudfører de opgaver, der er fastsat i forordning (EU) 2018/1725 med hensyn til administrative personoplysninger.

3. ►C1 ◄ og Eurojusts personale, der bistår ►C1 ◄ i dennes udførelse af sine opgaver, har adgang til de personoplysninger, som behandles af Eurojust, og til dettes lokaler, i det omfang det er nødvendigt af hensyn til udførelsen af deres opgaver. Databeskyttelsesrådgiverenog Eurojusts personale, der bistårdatabeskyttelsesrådgivereni dennes udførelse af sine opgaver, har adgang til de personoplysninger, som behandles af Eurojust, og til dettes lokaler, i det omfang det er nødvendigt af hensyn til udførelsen af deres opgaver.

4. ►C1 ◄ er af den opfattelse, at bestemmelserne i forordning (EU) 2018/1725 vedrørende behandling af administrative personoplysninger eller bestemmelserne i nærværende forordning eller artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725 vedrørende behandling af operationelle personoplysninger ikke er overholdt, underretter denne bestyrelsen og anmoder den om at løse problemet med manglende overholdelse inden en fastsat frist. Hvis bestyrelsen ikke inden den fastsatte frist løser problemet med manglende overholdelse, henviser ►C1 ◄ sagen til EDPS. Hvisdatabeskyttelsesrådgiverener af den opfattelse, at bestemmelserne i forordning (EU) 2018/1725 vedrørende behandling af administrative personoplysninger eller bestemmelserne i nærværende forordning eller artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725 vedrørende behandling af operationelle personoplysninger ikke er overholdt, underretter denne bestyrelsen og anmoder den om at løse problemet med manglende overholdelse inden en fastsat frist. Hvis bestyrelsen ikke inden den fastsatte frist løser problemet med manglende overholdelse, henviserdatabeskyttelsesrådgiverensagen til EDPS.

Artikel 39

Anmeldelse af brud på persondatasikkerheden til de berørte myndigheder

1. I tilfælde af brud på persondatasikkerheden anmelder Eurojust uden unødig forsinkelse dette brud til de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater.

2. Den i stk. 1 omhandlede anmeldelse skal mindst: a) beskrive arten af bruddet på persondatasikkerheden, herunder, hvis det er muligt og hensigtsmæssigt, kategorierne og antallet af berørte registrerede samt kategorierne og antallet af berørte dataregistreringer b) beskrive de sandsynlige konsekvenser af bruddet på persondatasikkerheden c) beskrive de foranstaltninger, som Eurojust foreslår eller har truffet for at afhjælpe bruddet på persondatasikkerheden, og d) hvor det er hensigtsmæssigt, anbefale foranstaltninger til at begrænse de mulige skadevirkninger af bruddet på persondatasikkerheden.

Artikel 40

Tilsyn ved EDPS

1. EDPS er ansvarlig for at føre tilsyn med og sikre anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning og forordning (EU) 2018/1725 om beskyttelse af fysiske personers grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder med hensyn til Eurojusts behandling af operationelle personoplysninger og for at rådgive Eurojust og de registrerede om alle forhold vedrørende behandling af operationelle personoplysninger. Med henblik herpå skal EDPS udføre opgaverne i stk. 2 i denne artikel, udøve de beføjelser, der tillægges ved stk. 3 i denne artikel, og samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med artikel 42.

2. EDPS har i henhold til denne forordning og forordning (EU) 2018/1725 følgende opgaver: a) at modtage og undersøge klager og underrette den registrerede om sagens afgørelse inden en rimelig frist b) på eget initiativ eller på grundlag af en klage at iværksætte undersøgelser og underrette de registrerede om resultatet heraf inden en rimelig frist c) at føre tilsyn med og sikre anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning og forordning (EU) 2018/1725 vedrørende beskyttelse af fysiske personer med hensyn til Eurojusts behandling af operationelle personoplysninger d) at rådgive Eurojust, enten på eget initiativ eller i forbindelse med en høring, om ethvert spørgsmål vedrørende behandlingen af operationelle personoplysninger, navnlig inden Eurojust udarbejder interne regler for beskyttelse af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder i forbindelse med behandling af operationelle personoplysninger

3. EDPS kan i henhold til nærværende forordning og forordning (EU) 2018/1725 under hensyntagen til følgerne for medlemsstaternes efterforskning og retsforfølgning: a) rådgive de registrerede om udøvelsen af deres rettigheder b) henvise en sag til Eurojust i tilfælde af en påstået overtrædelse af bestemmelserne om behandling af operationelle personoplysninger og om nødvendigt fremsætte forslag til at råde bod på overtrædelsen og forbedre beskyttelsen af de registrerede c) høre Eurojust, når der i strid med artikel 31, 32 og 33, i denne forordning eller artikel 77-82 eller artikel 84 i forordning (EU) 2018/1725 er givet afslag på anmodninger om udøvelse af bestemte rettigheder i forbindelse med operationelle personoplysninger d) advare Eurojust e) pålægge Eurojust at berigtige, begrænse eller slette operationelle personoplysninger, der er blevet behandlet af Eurojust i strid med bestemmelserne om behandling af operationelle personoplysninger, samt at underrette tredjemand, til hvem sådanne oplysninger er videregivet, om sådanne foranstaltninger, forudsat at det ikke griber ind i Eurojusts opgaver, som fastsat i artikel 2 f) indbringe en sag for Den Europæiske Unions Domstol (»Domstolen«) på de betingelser, der er fastsat i TEUF g) intervenere i sager ved Domstolen.

4. EDPS har adgang til de operationelle personoplysninger, der behandles af Eurojust, og til dettes lokaler, i det omfang det er nødvendigt af hensyn til udførelsen af sine opgaver.

5. EDPS udarbejder en årsrapport om sine tilsynsaktiviteter vedrørende Eurojust. Denne rapport indarbejdes i den årsberetning fra EDPS, som er omhandlet i artikel 60 i forordning (EU) 2018/1725. De nationale tilsynsmyndigheder opfordres til at fremsætte bemærkninger til denne rapport, før den bliver indarbejdet i den årsberetning fra EDPS, der er omhandlet i artikel 60 i forordning (EU) 2018/1725. EDPS tager størst muligt hensyn til bemærkningerne fra de nationale tilsynsmyndigheder og henviser under alle omstændigheder til dem i årsberetningen.

6. Eurojust samarbejder med EDPS i forbindelse med udførelsen af sine opgaver på dennes anmodning.

Artikel 41

Tavshedspligt for EDPS

1. EDPS og dennes personale har såvel under embeds- og ansættelsesperioden som efter dens ophør tavshedspligt for så vidt angår alle fortrolige oplysninger, der er kommet til deres kendskab under udøvelsen af deres officielle hverv.

2. EDPS tager ved udøvelsen af sine tilsynsbeføjelser videst muligt hensyn til tavshedspligt i forbindelse med forundersøgelse og straffesager i overensstemmelse med EU-retten eller medlemsstaternes nationale ret.

Artikel 42

Samarbejde mellem EDPS og de nationale tilsynsmyndigheder

1. EDPS udfører sine opgaver i nært samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder i specifikke spørgsmål, der kræver national medvirken, navnlig hvis EDPS eller en national tilsynsmyndighed finder væsentlige uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes praksis eller potentielt ulovlig videregivelse ved brug af Eurojusts kommunikationskanaler, eller i forbindelse med spørgsmål, der er rejst af en eller flere nationale tilsynsmyndigheder vedrørende implementeringen og fortolkningen af denne forordning.

2. I de i stk. 1 omhandlede tilfælde sikres det koordinerede tilsyn som fastsat i artikel 62 i forordning (EU) 2018/1725.

3. EDPS holder de nationale tilsynsmyndigheder fuldt underrettede om alle spørgsmål, der direkte berører eller på anden vis har relevans for dem. Efter anmodning fra en eller flere nationale tilsynsmyndigheder underretter EDPS dem om specifikke spørgsmål.

4. I tilfælde, der vedrører oplysninger, som stammer fra en eller flere medlemsstater, herunder de tilfælde, der er nævnt i artikel 43, stk. 3, hører EDPS de berørte nationale tilsynsmyndigheder. EDPS træffer ikke afgørelse om, hvilke yderligere foranstaltninger der skal træffes, før disse nationale tilsynsmyndigheder har underrettet EDPS om deres holdning, hvilket skal ske inden for en af EDPS fastsat frist. Denne frist skal være på mindst en måned eller højst tre måneder. EDPS tager størst muligt hensyn til de berørte nationale tilsynsmyndigheders holdning. Såfremt EDPS ikke agter at følge deres holdning, underetter denne dem herom, anfører en begrundelse og forelægger sagen for Det Europæiske Databeskyttelsesråd. I sager, som EDPS anser for at være særdeles presserende, kan denne beslutte at træffe øjeblikkelige foranstaltninger. I sådanne tilfælde underretter EDPS omgående de berørte nationale tilsynsmyndigheder og begrunder situationens presserende karakter samt de foranstaltninger, som EDPS har truffet.

5. De nationale tilsynsmyndigheder holder også EDPS underrettet om alle foranstaltninger, de træffer i forhold til videregivelse, indhentning eller enhver anden meddelelse fra medlemsstaterne af operationelle personoplysninger i henhold til denne forordning.

Artikel 43

Klageadgang til EDPS for så vidt angår operationelle personoplysninger

1. Alle registrerede har ret til at indgive klage til EDPS, hvis de mener, at Eurojusts behandling af operationelle personoplysninger om dem selv er i strid med denne forordning eller forordning (EU) 2018/1725.

2. Når en klage vedrører en afgørelse som omhandlet i artikel 31, 32 eller 33 i nærværende forordning eller artikel 80, 81 og 82 i forordning (EU) 2018/1725, hører EDPS de nationale tilsynsmyndigheder eller den kompetente retsinstans i den medlemsstat, der var kilden til oplysningerne, eller den direkte berørte medlemsstat. Ved vedtagelsen af sin afgørelse, der også kan bestå i et afslag på at meddele oplysninger, tager EDPS hensyn til udtalelsen fra den nationale tilsynsmyndighed eller fra den kompetente retsinstans.

3. Når klagen vedrører behandlingen af oplysninger, som en medlemsstat har meddelt Eurojust, sikrer EDPS og den nationale tilsynsmyndighed i den medlemsstat, der meddelte oplysningerne, hver især inden for rammerne af deres respektive beføjelser, at de nødvendige undersøgelser af lovligheden af behandlingen af oplysningerne er foretaget på korrekt vis.

4. Når klagen vedrører behandling af oplysninger, som EU-organer, -kontorer og -agenturer, tredjelande eller internationale organisationer har meddelt Eurojust, eller vedrører behandling af oplysninger, som Eurojust har indhentet fra offentligt tilgængelige kilder, sikrer EDPS, at Eurojust på korrekt vis har foretaget de nødvendige undersøgelser af lovligheden af behandlingen af oplysningerne.

5. EDPS underretter den registrerede om klagens forløb og om resultatet såvel som om muligheden for anvendelse af retsmidler, jf. artikel 44.

Artikel 44

Ret til domstolskontrol med hensyn til EDPS

Afgørelser truffet af EDPS vedrørende operationelle personoplysninger kan indbringes for Domstolen.

Artikel 45

Databeskyttelsesansvar

1. Eurojust behandler operationelle personoplysninger på en sådan måde, at det kan fastslås, hvilken myndighed der har meddelt oplysningerne, eller hvorfra oplysningerne hidrører.

2. Ansvaret for rigtigheden af operationelle personoplysninger påhviler: a) Eurojust for operationelle personoplysninger indsendt af en medlemsstat eller af en EU-institution, et EU-organ, -kontor eller -agentur, hvis disse oplysninger blev ændret i forbindelse med Eurojusts databehandling b) den medlemsstat eller EU-institution eller det EU-organ, -kontor eller -agentur, som meddelte oplysningerne til Eurojust, hvis de fremlagte data ikke ændres i forbindelse med Eurojusts databehandling c) Eurojust for operationelle personoplysninger, der er meddelt af tredjelande eller internationale organisationer, og operationelle personoplysninger, som Eurojust har indhentet fra offentligt tilgængelige kilder.

3. Ansvaret for overensstemmelse med forordning (EU) 2018/1725 med hensyn til administrative personoplysninger og for overensstemmelse med nærværende forordning og artikel 3 og kapitel IX i forordning (EU) 2018/1725 med hensyn til operationelle personoplysninger påhviler Eurojust. Ansvaret for lovligheden af videregivelse af operationelle personoplysninger påhviler: a) når en medlemsstat har meddelt Eurojust de operationelle personoplysninger, denne medlemsstat b) Eurojust, når det har meddelt operationelle personoplysninger til medlemsstaterne, til EU-institutioner, -organer, -kontorer, eller -agenturer til tredjelande eller til internationale organisationer.

4. Med forbehold af andre bestemmelser i nærværende forordning er Eurojust ansvarlig for alle de oplysninger, som det behandler.

Artikel 46

Ansvar for uautoriseret eller ukorrekt behandling af oplysninger

1. Eurojust er i henhold til artikel 340 i TEUF ansvarlig for enhver skade, der forvoldes en person, og som skyldes Eurojusts uautoriserede eller ukorrekte behandling af oplysninger.

2. Søgsmål, der begrundes i Eurojusts ansvar i henhold til nærværende artikels stk. 1, indbringes for Domstolen i medfør af artikel 268 i TEUF.

3. Enhver medlemsstat er i henhold til sin nationale ret ansvarlig for enhver skade, som forvoldes en person, og som skyldes medlemsstatens uautoriserede eller ukorrekte behandling af oplysninger, der er videregivet til Eurojust.







KAPITEL V

FORBINDELSER MED PARTNERE







AFDELING I

Fælles bestemmelser

Artikel 47

Fælles bestemmelser

1. I det omfang det er nødvendigt for Eurojusts udførelse af sine opgaver, kan Eurojust indgå et varigt samarbejde med EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer i overensstemmelse med disses respektive mål og med de kompetente myndigheder i tredjelande og internationale organisationer i overensstemmelse med det samarbejde, der er omhandlet i artikel 52.

2. I det omfang det er relevant for udførelsen af Eurojusts opgaver, kan Eurojust direkte udveksle alle oplysninger, undtagen personoplysninger, med de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede enheder, medmindre begrænsninger i medfør af artikel 21, stk. 8, og artikel 76 er til hinder derfor.

3. Eurojust kan til de formål, der er fastsat i stk. 1 og 2, indgå samarbejdsordninger med de i stk. 1 omhandlede enheder. Sådanne samarbejdsordninger må ikke give mulighed for udveksling af personoplysninger og er hverken bindende for Unionen eller dens medlemsstater.

4. Eurojust kan modtage og behandle personoplysninger fra de i stk. 1 omhandlede enheder, i det omfang det er nødvendigt for udførelsen af Eurojusts opgaver, medmindre gældende databeskyttelsesregler er til hinder derfor.

5. Eurojust videregiver kun personoplysninger til EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer, til tredjelande eller til internationale organisationer, hvis det er nødvendigt for udførelsen af dets opgaver og er i overensstemmelse med artikel 55 og 56. Hvis de oplysninger, der skal videregives, er meddelt af en medlemsstat, indhenter Eurojust samtykke fra den relevante kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat, medmindre medlemsstaten på forhånd har givet tilladelse til en sådan videregivelse til andre enten generelt eller under nærmere fastsatte betingelser. Et sådant samtykke kan til enhver tid tilbagekaldes.

6. Når medlemsstater, EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer, tredjelande og internationale organisationer har modtaget personoplysninger fra Eurojust, må der ikke ske videregivelse af sådanne personoplysninger til tredjemand, medmindre alle følgende betingelser er opfyldt: a) Eurojust har indhentet forudgående samtykke fra den medlemsstat, som har meddelt oplysningerne b) Eurojust har givet udtrykkeligt samtykke hertil efter at have vurderet omstændighederne i den konkrete sag c) videregivelse af oplysningerne kun sker med henblik på et specifikt formål, der ikke er uforeneligt med det formål, hvortil de blev indsamlet.







AFDELING II

Forbindelser med partnere inden for EU

Artikel 48

Samarbejde med Det Europæiske Retlige Netværk og andre EU-netværker, der deltager i retligt samarbejde i straffesager

1. Eurojust og Det Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område opretholder særlige forbindelser med hinanden, som bygger på samråd og komplementaritet, navnlig mellem det nationale medlem, Det Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter i samme medlemsstat som det nationale medlems og de nationale Eurojustkorrespondenter og de nationale korrespondenter for Det Europæiske Retlige Netværk. For at sikre et effektivt samarbejde træffes følgende foranstaltninger: a) De nationale medlemmer underretter på grundlag af den konkrete sag Det Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter om alle de sager, som de skønner, at netværket har bedre forudsætninger for at behandle. b) Sekretariatet for Det Europæiske Retlige Netværk indgår i Eurojusts personale; det udgør en særskilt enhed heri; det kan trække på de administrative ressourcer i Eurojust, der er nødvendige for at udføre Det Europæiske Retlige Netværks opgaver, herunder for at dække omkostningerne til netværkets plenarmøder. c) Det Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter kan på grundlag af den konkrete sag indbydes til at deltage i møder i Eurojust. d) Eurojust og Det Europæiske Retlige Netværk kan gøre brug af det nationale Eurojustkoordineringssystem, når de afgør, om en anmodning efter artikel 20, stk. 7, litra b), skal behandles med bistand fra Eurojust eller fra Det Europæiske Retlige Netværk.

2. Sekretariatet for netværket vedrørende fælles efterforskningshold og det netværk, der er etableret ved afgørelse 2002/494/RIA, indgår i Eurojusts personale. Disse sekretariater udgør særskilte enheder. De kan trække på de administrative ressourcer i Eurojust, der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver. Koordineringen mellem sekretariaterne varetages af Eurojust. Dette stykke finder anvendelse på sekretariatet for alle relevante netværk, der er involveret i retligt samarbejde i straffesager, og hvortil Eurojust skal yde støtte i form af et sekretariat. Eurojust støtter relevante europæiske netværk og organer, der er involveret i retligt samarbejde i straffesager, herunder om nødvendigt med et sekretariat, der varetages af Eurojust.

3. Det netværk, der er etableret ved afgørelse 2008/852/RIA, kan anmode om, at Eurojust varetager sekretariatsfunktionen. Hvis der fremsættes en sådan anmodning, finder stk. 2 anvendelse.

Artikel 49

Forbindelser med Europol

1. Med forbehold af de begrænsninger, som den medlemsstat, det EU-organ, -kontor eller -agentur, tredjeland eller den internationale organisation, der har meddelt de pågældende oplysninger, har anført, træffer Eurojust alle nødvendige foranstaltninger for, at Europol inden for sit kompetenceområde kan få indirekte adgang til oplysninger, der er meddelt til Eurojust, for at få svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet. Hvis der findes oplysninger om søgeemnet, indleder Eurojust den procedure, hvorefter de oplysninger, der svarer til søgeemnet, kan videregives i overensstemmelse med den afgørelse, der er truffet af den medlemsstat, det EU-organ, -kontor eller -agentur, det tredjeland eller den internationale organisation, der meddelte Eurojust oplysningerne.

2. Søgninger efter oplysninger i henhold til stk. 1 kan kun foretages med det formål at konstatere, om de oplysninger, som Europol råder over, svarer til de oplysninger, som Eurojust behandler.

3. Eurojust må kun tillade søgninger i henhold til stk. 1 efter at have fået oplysninger fra Europol om, hvilke ansatte i Europol, der har fået tilladelse til at udføre søgninger.

4. Hvis Eurojust eller en medlemsstat i forbindelse med Eurojusts behandling af oplysninger som led i en konkret efterforskning konstaterer, at der er behov for koordinering, samarbejde eller støtte i overensstemmelse med Europols beføjelser, meddeler Eurojust Europol dette og iværksætter proceduren for at dele oplysningerne med dem i overensstemmelse med afgørelsen fra den medlemsstat, der har indgivet oplysningerne. I så fald rådfører Eurojust sig med Europol.

5. Eurojust etablerer og opretholder et tæt samarbejde med Europol, i det omfang det er nødvendigt for udførelsen af de to agenturers opgaver og gennemførelsen af deres mål samt under hensyn til nødvendigheden af at undgå unødvendigt dobbeltarbejde. Til dette formål afholder Europols direktør og Eurojusts formand regelmæssigt møder for at drøfte spørgsmål af fælles interesse.

6. Europol overholder alle såvel generelle som specifikke begrænsninger for adgang eller brug, som en medlemsstat, et EU-organ, -kontor eller -agentur, tredjeland eller en international organisation har anført med hensyn til oplysninger, den eller det har indgivet.

Artikel 50

Forbindelser med EPPO

1. Eurojust etablerer og opretholder nære forbindelser med EPPO på grundlag af et gensidigt samarbejde inden for deres respektive mandater og kompetenceområder og vedrørende udvikling af operationelle, administrative og forvaltningsmæssige forbindelser mellem dem som fastlagt i denne artikel. Til dette formål afholder formanden for Eurojust og den europæiske chefanklager regelmæssige måder for at drøfte spørgsmål af fælles interesse. De mødes på anmodning af formanden for Eurojust eller den europæiske chefanklager.

2. Anmoder EPPO Eurojust om bistand, behandler Eurojust uden unødig forsinkelse anmodningen, i givet fald som var den indgivet af en national myndighed, der har kompetence til at indgå et retligt samarbejde.

3. For at støtte det samarbejde, der er etableret i henhold til denne artikels stk. 1, gør Eurojust om nødvendigt brug af de nationale Eurojustkoordineringssystemer, der er oprettet i henhold til artikel 20, og af de forbindelser, som Eurojust har etableret med tredjelande, bl.a. via de retsembedsmænd, der fungerer som forbindelsespersoner.

4. I operationelle anliggender, der er relevante for EPPO's kompetencer, skal Eurojust underrette EPPO og, hvor det er relevant, inddrage den i sin virksomhed med hensyn til grænseoverskridende sager, herunder ved: a) at dele oplysninger om sine sager, herunder personoplysninger, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne forordning b) at anmode om støtte fra EPPO.

5. Eurojust har indirekte adgang til oplysninger i EPPO's sagsforvaltningssystem på grundlag af en ordning, hvor der gives svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet. Når der er overensstemmelse mellem oplysninger, som EPPO har indført i sagsforvaltningssystemet, og oplysninger, som Eurojust er i besiddelse af, underrettes både Eurojust og EPPO samt den medlemsstat, som meddelte oplysningerne til Eurojust. Eurojust tager de nødvendige skridt til at give EPPO indirekte adgang til oplysninger i sit sagsforvaltningssystem på grundlag af en ordning, hvor der gives svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet.

6. EPPO kan benytte sig af Eurojusts administrative bistand og ressourcer. Til dette formål kan Eurojust yde tjenester af fælles interesse til EPPO. Det nærmere indhold af denne ordning reguleres ved en aftale.

Artikel 51

Forbindelser med andre EU-organer, -kontorer og -agenturer

1. Eurojust opretter og opretholder et samarbejde med Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere.

2. OLAF bidrager til Eurojusts koordineringsarbejde, hvad angår beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, i overensstemmelse med sine beføjelser i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013.

3. Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning bidrager til Eurojusts arbejde, herunder ved at fremsende relevante oplysninger behandlet i overensstemmelse med dets beføjelser og opgaver i henhold til artikel 8, stk. 1, litra m), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 ( 5 ). Behandlingen af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning af alle personoplysninger i forbindelse hermed er reguleret ved forordning (EU) 2018/1725.

4. Medlemsstaterne påser i forbindelse med modtagelse og videregivelse af oplysninger mellem Eurojust og OLAF, at de nationale medlemmer af Eurojust kun betragtes som medlemsstaternes kompetente myndigheder i forbindelse med forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, jf. dog nærværende forordnings artikel 8. Udvekslingen af oplysninger mellem OLAF og de nationale medlemmer berører ikke forpligtelsen til at indgive oplysningerne til andre kompetente myndigheder i henhold til de nævnte forordninger.







AFDELING III

Internationalt samarbejde

Artikel 52

Forbindelser med tredjelandes myndigheder og internationale organisationer

1. Eurojust kan etablere og opretholde samarbejdsforbindelser med tredjelandes myndigheder og internationale organisationer. Med henblik herpå etablerer Eurojust hvert fjerde år og i samråd med Kommissionen en samarbejdsstrategi, der identificerer tredjelande og internationale organisationer, i forhold til hvilke der er et operationelt behov for samarbejde.

2. Eurojust kan indgå samarbejdsordninger med de enheder, der er nævnt i artikel 47, stk. 1.

3. Eurojust kan efter aftale med de pågældende kompetente myndigheder udpege kontaktpunkter i tredjelande for at lette samarbejdet i overensstemmelse med Eurojusts operationelle behov.

Artikel 53

Udsendelse af retsembedsmænd som forbindelsespersoner til tredjelande

1. Med henblik på at lette det retlige samarbejde med tredjelande i sager, hvor Eurojust yder støtte i overensstemmelse med denne forordning, kan kollegiet udsende retsembedsmænd som forbindelsespersoner til tredjelande under forudsætning af, at der foreligger en samarbejdsordning som omhandlet i artikel 47, stk. 3, med de kompetente myndigheder i det pågældende tredjeland.

2. De opgaver, som udføres af retsembedsmænd, der fungerer som forbindelsespersoner, omfatter aktiviteter til fremme og fremskyndelse af alle former for retligt samarbejde i straffesager, navnlig gennem oprettelse af direkte forbindelser med det pågældende tredjelands kompetente myndigheder. I udførelsen af sine opgaver kan en retsembedsmand, der fungerer som forbindelsesperson, udveksle operationelle personoplysninger med de kompetente myndigheder i det pågældende tredjeland i henhold til artikel 56.

3. Den i stk. 1 omhandlede retsembedsmand, der fungerer som forbindelsesperson, skal have erfaring med at arbejde med Eurojust og have en passende viden om retligt samarbejde og om, hvordan Eurojust fungerer. Udsendelsen af en retsembedsmand som forbindelsesperson for Eurojust er betinget af, at retsembedsmanden og dennes medlemsstat giver deres forudgående samtykke.

4. Hvis den retsembedsmand, der udsendes som forbindelsesperson af Eurojust, udvælges blandt nationale medlemmer eller stedfortrædere eller assistenter: a) erstatter den pågældende medlemsstat vedkommende i dennes funktion som nationalt medlem eller stedfortrædende eller assisterende medlem b) mister den pågældende retten til at udøve de beføjelser, som vedkommende har fået tildelt i henhold til artikel 8.

5. Kollegiet udarbejder betingelserne og vilkårene for udsendelse af retsembedsmænd som forbindelsespersoner, herunder størrelsen af vederlaget, jf. dog artikel 110 i personalevedtægten. Kollegiet vedtager de fornødne gennemførelsesforanstaltninger i denne henseende i samråd med Kommissionen.

6. De aktiviteter, der udføres af retsembedsmænd, som er udsendt som forbindelsespersoner af Eurojust, er underlagt tilsyn af EDPS. Retsembedsmændene aflægger rapport til kollegiet, der i årsberetningen og på passende vis orienterer Europa-Parlamentet og Rådet om deres aktiviteter. De underretter de nationale medlemmer og de kompetente nationale myndigheder om alle sager, som vedrører deres medlemsstat.

7. De kompetente nationale myndigheder og de retsembedsmænd, der fungerer som forbindelsespersoner og er omhandlet i stk. 1, kan kontakte hinanden direkte. I så fald underretter retsembedsmanden det pågældende nationale medlem om disse kontakter.

8. De retsembedsmænd, der er omhandlet i stk. 1, skal kobles til sagsforvaltningssystemet.

Artikel 54

Anmodninger om retligt samarbejde til og fra tredjelande

1. Eurojust kan med de pågældende medlemsstaters samtykke koordinere efterkommelsen af anmodninger om retligt samarbejde fra et tredjeland, såfremt sådanne anmodninger skal efterkommes i mindst to medlemsstater som led i den samme efterforskning. Sådanne anmodninger kan også fremsendes til Eurojust af en kompetent national myndighed.

2. I hastesager og i overensstemmelse med artikel 19 kan koordineringsvagtsystemet modtage og fremsende anmodninger efter nærværende artikels stk. 1, hvis de er udsendt fra et tredjeland, som har indgået en samarbejdsaftale eller samarbejdsordning med Eurojust.

3. Uden at dette berører artikel 3, stk. 5, skal Eurojust også, hvis den berørte medlemsstat fremsætter anmodninger om retligt samarbejde, der vedrører den samme efterforskning, og som skal efterkommes i et tredjeland, lette det retlige samarbejde med dette tredjeland.







AFDELING IV

Videregivelse af personoplysninger

Artikel 55

Videregivelse af operationelle oplysninger til EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer

1. Med forbehold af yderligere begrænsninger i henhold til denne forordning, navnlig artikel 21, stk. 8, artikel 47, stk. 5, og artikel 76, videregiver Eurojust kun operationelle personoplysninger til andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer, hvis de er nødvendige af hensyn til den retmæssige udførelse af opgaver, der hører under kompetenceområdet for de andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer.

2. Hvis de operationelle personoplysninger videregives efter anmodning fra andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer, bærer både den dataansvarlige og modtageren ansvaret for lovligheden af denne videregivelse. Eurojust har pligt til at verificere de andre EU-institutioners, -organers, -kontorers og -agenturers kompetenceområde og til at foretage en foreløbig vurdering af nødvendigheden af videregivelsen af de operationelle personoplysninger. Hvis der opstår tvivl om, hvorvidt dette er nødvendigt, indhenter Eurojust yderligere information hos modtageren. De andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer sikrer, at nødvendigheden af videregivelsen af de operationelle personoplysninger efterfølgende kan verificeres.

3. De andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer må kun behandle de operationelle personoplysninger til de formål, hvortil de er videregivet.

Artikel 56

Generelle principper for videregivelse af operationelle personoplysninger til tredjelande og internationale organisationer

1. Eurojust kan videregive operationelle personoplysninger til et tredjeland eller en international organisation, hvis de gældende bestemmelser om databeskyttelse og de øvrige bestemmelser i denne forordning er overholdt, og kun hvis følgende betingelser er opfyldt: a) videregivelsen er nødvendig, for at Eurojust kan udføre sine opgaver b) myndigheden i det tredjeland eller den internationale organisation, som de operationelle personoplysninger videregives til, har kompetence inden for området retshåndhævelse og strafferet c) Eurojust, hvis de