Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
"B RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2450/98
af 13. november 1998
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien og
om endelig opkrævning af den midlertidige told
(EFT L 304 af 14.11.1998, s. 1)
Ændret ved:
Tidende
nr. Side dato
"M1 Rådets forordning (EF) nr. 2049/1999 af 27. september 1999 L 255 8 30.9.1999
"M2 Rådets forordning (EF) nr. 298/2001 af 12. februar 2001 L 44 1 15.2.20011998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 1
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2450/98
af 13. november 1998
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af stænger af
rustfrit stål med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den
midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997
om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af
Det Europæiske Fællesskab (
1), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af Det
Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1556/98 (2) (i det følgende
benævnt »forordningen om midlertidig told«) indførtes der en
midlertidig udligningstold på importen til Fællesskabet af stænger af
rustfrit stål (i det følgende benævnt »stålstænger« eller »denpågældende vare«), henhørende under KN-kode 7222 20 11,7222 20 21, 7222 20 31 og 7222 20 81 og med oprindelse i Indien.
Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 0 og
25 % samt en resttold på 25 %.
(2) I medfør af artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2026/97 (i det
følgende benævnt »grundforordningen«) blev den midlertidige anti-dumpingtold, der oprindeligt indførtes ved Kommissionens forordning
(EF) nr. 1084/98 (
3), nedsat ved forordningen om midlertidig told.
Denne ændring var nødvendig for at undgå, at varen blev pålagt bådeantidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og
samme situation opstået som følge af dumping eller eksportsubsi-
diering.
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3) Efter vedtagelsen af forordningen om midlertidig told indgav flere
interesserede parter skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodedeherom, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen.
(4) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplys-
ninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i
sagen.
(5) Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtnin-
ger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af enendelig udligningstold og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke
der var stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Parterne
indrømmedes også en frist, inden for hvilken de kunne fremsættebemærkninger til ovennævnte underretning.
(6) De mundtlige og skriftlige bemærkninger, der fremførtes, blev
gennemgået, og der blev i fornødent omfang taget hensyn hertil ved
den endelige fastlæggelse af omstændighederne.
C. DEN PÅGÆLDENDE V ARE OG SAMME V ARE
(7) Den vare, der er omfattet af undersøgelsen, er stænger af rustfrit stål,
kun koldtbehandlede, med indhold af nikkel på 2,5 vægtprocent ogderover, med cirkulært tværsnit samt med andre tværsnit.
(8) Efter vedtagelsen af forordningen om midlertidig told gjorde nogle
indiske eksporterende producenter gældende, at de varer, der
eksporteredes til Fællesskabet, og de varer, der solgtes på hjemme-!B
(1) EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1.
(2) EFT L 202 af 18. 7. 1998, s. 40.
(3) EFT L 155 af 29. 5. 1998, s. 3.1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 2
markedet i Indien, ikke var sammenlignelige, f.eks. i henseende til
kemiske egenskaber, og at de følgelig ikke kunne betragtes somsamme vare.
(9) Denne påstand kunne ikke godtages, da det var fastslået, at stålstænger,
der fremstilledes og solgtes på hjemmemarkedet i Indien, samt indiske
stålstænger, der solgtes på markedet i Fællesskabet, havde de samme
grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og anven-delsesformål.
(10) En eksportør hævdede, at varer, der var i overensstemmelse med
DIN-standard 1013, henhørte under den foreliggende antidumping-
procedure og derfor burde tages i betragtning. Det konstateredesimidlertid, at disse varer var varmtvalsede stænger og derfor ikkeomfattet af undersøgelsen som omhandlet i meddelelsen om
indledning af proceduren (
1) og forordningen om midlertidig told.
Endvidere påpegedes det, at disse varer ikke henhører under derelevante KN-koder, der er omfattet af foranstaltningerne. Dennepåstand kunne derfor ikke godtages.
(11) Da der ikke blev fremført andre bemærkninger, bekræftes de
undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 8-11 iforordningen om midlertidig told.
D. SUBSIDIER
1.»Passbook Scheme (PBS)«
(12) Den indiske regering gjorde gældende, at denne ordning, som er
beskrevet i betragtning 16-24 i forordningen om midlertidig told, ikke
var udligningsberettiget, da der var tale om en tilladt godtgørelses-ordning som omhandlet i bilag I, litra i), og bilag II og III i
grundforordningen. Den hævdede endvidere, at det ifølge bilag I, litra
i), ikke er fastsat, at importerede materialer skal anvendes vedproduktionen af eksportvarer.
Ifølge bilag I, litra i), fastsættes det imidlertid klart, at importerede
materialer enten skal anvendes ved produktionen af den eksporterede
vare (dvs. en godtgørelsesordning som omhandlet i bilag II) eller de
importerede materialer skal anvendes i samme mængde og havesamme kvalitet og egenskaber som materialer fra hjemmemarkedet(dvs. en substitutionsgodtgørelsesordning som omhandlet i bilag III).
PBS giver faktisk mulighed for toldfri import af varer, som ikke er
materialer, der anvendes ved produktionen af varer til eksport, elleranvendes i samme mængde og har samme kvalitet, egenskaber og
karakteristika som materialer fra hjemmemarkedet, der faktisk indgår i
den eksporterede vare. PBS anses derfor ikke for at være en tilladtgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold tilbestemmelserne i grundforordningen.
(13) Fire indiske eksporterende producenter hævdede, at ordningen i
praksis fungerer som en tilladt toldgodtgørelsesordning, og at dette er
bevist ved, at der blev foretaget justeringer for PBS i forbindelse medfastsættelsen af den normale værdi i den sideløbende antidumping-procedure. En sådan justering er ikke relevant i forbindelse med
vurderingen af, hvorvidt PBS er en udligningsberettiget ordning,
hvilket er fastlagt på grundlag af bestemmelserne i grundforordningenaf de grunde, der er angivet i betragtning 12. Så snart det konstateres,
at der foreligger et sådant udligningsberettiget subsidiebeløb, er
fordelen for modtageren hele det importtoldbeløb, der ikke er betalt afden eksporterende producent på alle importtransaktioner. Det er idenne forbindelse ikke nødvendigt at rekonstruere PBS for at
fastlægge, hvilke varer der er fysisk indarbejdet og hvilke der ikke er.
(14) Den indiske regering henviste desuden til, at der forelå en kontrol-
procedure, baseret på »Standard Input/Output norms« som omhandlet ibetragtning 19 i forordningen om midlertidig told. Disse normer
gælder for eksporterede varer, og der fastsættes mængder af de
råmaterialer, der normalt skal indføres til fremstilling af en enhed afden færdige vare. Regeringen hævdede, at ordningen var indført for atsikre, at der ikke ydedes for stor godtgørelse i henhold til bilag I, litra
i) og bilag II og III i grundforordningen, og at Kommissionen!B
(1) EFT C 264 af 30. 8. 1997, s. 2.1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 3
endvidere havde mulighed for at efterprøve alle faktiske transaktioner
for at fastslå, om der var tale om for store godtgørelser.
Dette argument kan ikke godtages, da spørgsmålet om en for stor
eftergivelse kun opstår i forbindelse med vurderingen af faktisk tilladtegodtgørelses-/subsidiegodtgørelsesordninger, og det er fastslået, at
PBS ikke er en sådan godtgørelses- eller subsidiegodtgørelsesordning
som omhandlet i bilag I, litra i), og bilag II og III i grundforordningen.
(15) Den indiske regering hævdede, at den såkaldte »minimum value
addition« (MV A) i »Standard Input/Output norms« ikke indebærer, at
PBS er importsubstitutionssubsidier, da der ikke er foreskrevet noget
minimum for materialer fra hjemmemarkedet, og MV A kunne ogsåopnås ved anvendelse af f.eks. importerede materialer.
Da PBS allerede anses for subsidieberettiget, fordi ordningen er
betinget af eksportresultatet som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i
grundforordningen, er det ikke nødvendigt nærmere at behandlespørgsmålet om importsubstitutionssubsidier.
(16) Den indiske regering anførte, at fordelene ved PBS ikke burde
udlignes, da PBS var blevet ophævet pr. 31. marts 1997, og kun et
begrænset antal selskaber kunne fortsat udnytte de kreditter, de
tidligere havde fået tildelt. Regeringen henviste til artikel 17 igrundforordningen, hvori det hedder, at en udligningsforanstaltningkun forbliver i kraft så længe og i det omfang det er nødvendigt for at
modvirke udligningsberettigede subsidier, som forvolder skade, og
henviste også til Fællesskabets hidtidige praksis. Fire indiskeeksporterende producenter gjorde gældende, at det er højst betænke-
ligt, at en ordning, som ikke længere er gældende, kan anses for
udligningsberettiget.
Som svar herpå skal det anføres, at selv om PBS er blevet ophævet,
kan selskaberne i henhold til ordningen fortsat anmode om kreditterfor eksporttransaktioner, der fandt sted indtil 31. marts 1997, og i løbet
af undersøgelsen blev det fastslået, at de kan udnytte disse kreditter
indtil 31. marts 2000. Der kunne derfor fortsat indrømmes væsentligefordele ved denne ordning indtil det pågældende tidspunkt, og der er
tale om udligningsberettigede subsidier. Med hensyn til spørgsmålet
om fortsat udligningsberettigelse for fordele gælder det princip, der erangivet i artikel 5 i grundforordningen, nemlig at de udlignings-berettigede subsidier skal beregnes som den fordel, som det
konstateres modtageren har opnået i undersøgelsesperioden. Som
nævnt af regeringen var PBS blevet ophævet i undersøgelsesperiodenog erstattet med den efterfølgende ordning »Duty EntitlementPassbook Scheme« (DEPBS), som også anses for udligningsberettiget
(jf. betragtning 34 i forordningen om midlertidig told). Da der fortsat
vil blive opnået fordele i fremtiden i henhold til DEPBS, anses det fornødvendigt at indføre foranstaltninger fastsat på grundlag af desamlede fordele, der opnåedes i undersøgelsesperioden i henhold til
både PBS og DEPBS, fordi det som angivet i artikel 17 i grundfor-
ordningen stadig vil være nødvendigt at modvirke de udlignings-berettigede subsidiebeløb, som forvolder skade.
(17) Efter ovennævnte påstand indgav regeringen oplysninger om, at
indiske producenter ifølge en instruks fra det indiske handels-
ministerium i juli 1998 kun kan anmode om Passbook-kreditter indtilsenest 30. september 1998 og ikke til 31. marts 2000 som tidligerenævnt (jf. betragtning 16). Regeringen anmodede derfor om, at der
blev taget hensyn til denne udvikling ved fastlæggelsen af de endelige
undersøgelsesresultater.
For det første skal det nævnes, at dette fremførtes på et meget sent
tidspunkt i undersøgelsen, og at det derfor ikke er muligt at efterprøve
virkningerne af denne instruks i praksis. Da PBS desuden som angivet
ovenfor er blevet erstattet med en anden ordning, DEPBS, (som ogsåanses for udligningsberettiget), og at der fortsat vil blive opnået fordelei fremtiden i henhold til DEPBS, er det ikke rimeligt at se bort fra de
fordele, som eksportørerne opnåede under PBS i undersøgelses-
perioden. Der bør derfor indføres foranstaltninger vedrørende defordele, der opnåedes i undersøgelsesperioden, i henhold til både PBSog DEPBS. Enhver anden fremgangsmåde ville give subsidieydende
regeringer mulighed for at undgå udligningsforanstaltninger ved blot at
ændre navnet på en ordning i undersøgelsesperioden.!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 4
(18) Fire indiske eksporterende producenter gjorde gældende, at kreditter
modtaget på grundlag eksportomsætningen i undersøgelsesperiodenfor de pågældende varer burde have været anvendt ved beregningen afsubsidiebeløbet i stedet for afskrivningerne på Passbook. De hævdede,
at beregningen af fordelene på grundlag af afskrivningerne i dette
tilfælde havde givet et alt for stort subsidiebeløb i forhold til denfaktiske eksportmængde til Fællesskabet, hvilket skyldtes tidsbereg-ningen for udnyttelsen af fordelene.
Subsidiebeløbet fastsættes på grundlag af fordelene for det mod-
tagende selskab i undersøgelsesperioden. Det er kun, når der foreliggerafskrivninger på Passbook, at de kreditter, der er opnået på grundlag aftidligere eksportmængder, faktisk anvendes; følgelig er det kun på
dette tidspunkt, at modtageren opnår en fordel i form af en fritagelse
for importtold, som ellers skulle være betalt.
(19) Fire indiske eksporterende producenter hævdede, at der var tale om
dobbeltberegning ved fastsættelsen af de foreløbige dumpingmargener
og subsidiebeløb. Specielt skulle den del af fordelene ved PBS, for
hvilken der ikke blev indrømmet justering i forbindelse medantidumpingproceduren, være blevet beregnet dobbelt med subsidie-beløbet, og dumpingmargenen burde have været nedsat.
Som svar herpå må det først gøres klart, at spørgsmålet om justeringer
i en antidumpingprocedure og omfanget af udligningsberettigelse i en
antisubsidieprocedure kræver forskellige analyser, eftersom hverprocedure er baseret på hver sin grundforordning. Ifølge artikel 2,stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen skal fritagelse af en
eksportvare for told/afgifter ikke anses for at være en subsidie,
forudsat at den er indrømmet i overensstemmelse med bilag I, II og IIItil grundforordningen. PBS anses for at være udligningsberettiget af de
grunde, der er angivet i betragtning 25 i forordningen om midlertidig
told, og den udligningsberettigede fordel for eksportørerne blevberegnet på grundlag af det toldbeløb, der normalt var skyldigt på alimport i undersøgelsesperioden, men som forblev ubetalt i henhold til
PBS. Følgelig er fastsættelsen af subsidiebeløbet og dumpingmargenen
resultatet af to særskilte processer.
Desuden blev den midlertidige antidumpingtold nedsat med samme
beløb som udligningstolden, da det konstateredes, at alle de undersøgte
ordninger er eksportsubsidier som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a),
i grundforordningen.
(20) Endelig fremførte den indiske regering, at indregningen af et beløb for
renter ved fastsættelsen af den samlede fordel for selskaber, derbenytter denne ordning, ikke er forudset i WTO-aftalen om subsidier
og udligningsforanstaltninger. Regeringen hævdede også, at det ikke
var Fællesskabets normale praksis at medtage et sådant beløb vedberegningen af den samlede fordel for selskaber, der benytter sig af
sådanne subsidieordninger.
Med hensyn til dette punkt tilføjes renteelementet for at afspejle den
fordel for modtager, der er opnået af det subsidierede selskab, ved atdet ikke skal hente et tilsvarende beløb fra kommercielle kilder. Ifølgeartikel 6 i grundforordningen (som gengiver artikel 14 i den relevante
WTO-aftale) er grundlaget for beregningen af subsidiebeløbet de
tilsvarende udgifter til midler på det kommercielle marked. Det harsiden den pågældende WTO-aftales ikrafttræden været Fællesskabetsnormale praksis på området at tilføje et beløb for renter ved
beregningen af den samlede fordel; dette er blevet gjort i mange
nyere sager. Kravet blev derfor afvist.
2.Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS) (eksport-
fremmeordning for investeringsgoder)
(21) Den indiske regering fremsatte en række påstande vedrørende EPCGS,
som er beskrevet i betragtning 36-39 i forordningen om midlertidig
told. Disse vedrører ordningens status som en subsidie og beregningen
af subsidiebeløbet.
(22) Den hævdede, at der ikke findes noget retligt krav om, at investerings-
goder, som købes i henhold til ordningen, udelukkende skal anvendes i
fremstillingen af eksportvarer, og at fritagelsen for importafgifter på
varer, der importeres i henhold til ordningen, derfor ikke kan betragtessom en udligningsberettiget subsidie.!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 5
Med hensyn til denne påstand har undersøgelsen vist, at et selskab skal
for at benytte EPCGS forpligte sig til at eksportere en vis værdi afvarer inden for en bestemt tidsfrist. Ordningen er således retligbetinget af eksportresultatet, dvs. at der kan ikke opnås nogen fordel
uden en forpligtelse til at eksportere varer. Som sådan må den anses for
at være specifik i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundfor-ordningen og derfor udligningsberettiget. På baggrund af dissekendsgerninger er spørgsmålet om, hvorvidt investeringsgoderne
anvendes udelukkende eller slet ikke til fremstillingen af eksportvarer,
ikke af betydning.
(23) Det fremførtes også, at udtrykket »importerede materialer« som
omhandlet i bilag I (liste over eksempler på eksportsubsidier), litra i), igrundforordningen også omfatter investeringsgoder, og at eftergivelseaf told i henhold til det pågældende litra ikke i sig selv kan anses for at
være en subsidieydelse, medmindre der er tale om for stor eftergivelse.
Investeringsgoder er imidlertid ikke »materialer« som omhandlet i
grundforordningen, da de ikke indgår som en fysisk bestanddel af de
eksporterede varer.
(24) Den indiske regering anfægtede, at der ved beregningen af subsidie-
beløbet pr. enhed i forbindelse med de foreløbige undersøgelses-
resultater, kun blev justeret for fordele ved ordningen på grundlag afeksportomsætningen. Den hævdede, at fordelene ved ordningen burde
fordeles over den samlede omsætning, da investeringsgoder, som
importeres under EPCGS, anvendes til fremstilling af varer til bådeeksport- og hjemmemarkedet.
Det blev imidlertid fastslået, at ordningen kun er betinget af
eksportresultatet (jf. betragtning 22). I overensstemmelse med artikel7, stk. 2, i grundforordningen anses det for rimeligt, at fordelene ved
ordningen kun fordeles i forhold til eksportomsætningen, da
subsidiebeløbet ydes på grundlag af en vis værdi af vareeksporteninden for en bestemt tidsfrist. Påstanden om, at fordelene vedordningen bør fordeles i forhold til den samlede omsætning, afvises
derfor.
(25) En indisk eksporterende producent fremførte, at den afskrivnings-
periode, som anvendtes til de foreløbige undersøgelsesresultater (dvs.
15,5 år som nævnt i betragtning 42 i forordningen om midlertidig told)var ukorrekt, og at der burde have været anvendt en afskrivnings-periode på 21 år svarende til den periode, som selskabet anvender til
afskrivning af anlægsaktiver.
I forbindelse med de foreløbige undersøgelsesresultater anvendtes der
en normal afskrivningsperiode for investeringsgoder i den pågældende
erhvervsgren, nemlig 15,5 år, hvilket var et gennemsnit baseret på
oplysninger fra de samarbejdsvillige indiske eksporterende producen-ter. Dette er i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i grundfor-
ordningen, hvori det hedder, at »kan ydelsen af subsidier knyttes til
erhvervelse af . . . anlægsaktiver, beregnes det udligningsberettigedesubsidiebeløb ved at fordele beløbet over en periode, der afspejler dennormale afskrivningsperiode for sådanne aktiver i den pågældende
erhvervsgren«. Kravet afvises.
(26) En indisk eksporterende producent hævdede, at fordelen ved nogle
maskiner ikke burde være medregnet, da de ikke var installeret i
undersøgelsesperioden. En yderligere undersøgelse af sagen visertydeligt, at selskabet faktisk opnåede en fordel ved ordningen i form affritagelse for importtold, som normalt skulle være betalt i undersø-
gelsesperioden. Konklusionen berøres således ikke af, at maskinerne
eventuelt ikke har været i fuld drift i undersøgelsesperioden.
(27) Endelig gjorde den indiske regering gældende, at indregningen af et
beløb for renter ved fastsættelsen af den samlede fordel for selskaber,
som benytter denne ordning, ikke er forudset i WTO-aftalen omsubsidier og udligningsforanstaltninger. Regeringen hævdede også, at
det ikke er Fællesskabets normale praksis at medtage et sådant beløb
ved beregningen af den samlede fordel for selskaber, der benytter sigaf sådanne subsidieordninger.
Argumentet blev forkastet af de grunde, der er omhandlet i betragtning
20.!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 6
3.Income Tax Exemption Scheme (ITES) (indkomstskatteord-
ning)
(28) Den selskabsskatteprocent i Indien, der er omhandlet i betragtning
44-48 i forordningen om midlertidig told, er blevet nedsat siden
skatteåret 1996/97 (dvs. den periode, for hvilken Kommissionenfastlagde sine foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende denneordning). Der bør nu tages hensyn til den lavere sats ved beregning af
eventuelle fordele for de pågældende indiske eksporterende pro-
ducenter.
Det anføres i den forbindelse, at det i artikel 5 i grundforordningen er
fastsat, at det udligningsberettigede subsidiebeløb skal beregnes
udtrykt ved den fordel, som det konstateres, at modtageren har opnået
i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier. Som nævnt i forbindelsemed de foreløbige undersøgelsesresultater beregnede Kommissionenfordelen på grundlag af skatteåret 1996/97 (dvs. fra 1. april 1996 til 31.
marts 1997), som er mest i overensstemmelse med undersøgelses-
perioden. I løbet af dette skatteår anvendtes der en selskabsskatte-procent på 43. I følgende skatteår (dvs. fra 1. april 1997 til 31. marts1998) anvendtes en selskabsskatteprocent på 35. Da en del af
sidstnævnte skatteår falder inden for undersøgelsesperioden i denne
procedure, anses det for rimeligt at foretage en pro rata-beregning afde udligningsberettigede subsidiebeløb på grundlag af de to skatte-
procenter, der var gældende i undersøgelsesperioden. Der blev følgelig
foretaget behørige justeringer af subsidiebeløbet for selskaber, sombenyttede denne ordning.
(29) Den indiske regering gjorde gældende, at det ved fastlæggelsen af de
foreløbige resultater var i strid med Fællesskabets hidtidige praksis
samt både WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og
grundforordningen at tilføje et beløb for renter ved beregningen af desamlede fordele for selskaber, som benyttede sig af denne ordning.
I den forbindelse ansås det skattebeløb, som et selskab ikke betalte i
det skatteår, der nærmest svarede til undersøgelsesperioden, for at
være den rimeligste indikator for den fordel, som det pågældendeselskab opnåede i henhold til ordningen. Beløbet anses for at være lig
med et engangstilskud, som et selskab kan opnå i undersøgelses-
perioden. Der føjes et beløb for renter til dette tilskud af de grunde, derer omhandlet i betragtning 20, og regeringens krav afvises følgelig.
4.Udligningsberettigede subsidier
(30) Under hensyn til de endelige undersøgelsesresultater vedrørende de
forskellige ordninger som omhandlet i ovenstående, fastsættes det
udligningsberettigede subsidiebeløb for hver enkelt af de undersøgte
eksporterende producenter til følgende:
Passbook DEPB EPCGS ITES I alt
Bhansali Bright Bars 13,7 % 0,7 % 14,4 %
Facor (Ferro Alloys Corp.) 84,5 % 1,1 % 85,6 %Grand Foundry 84,5 % 84,5 %Isibars 38,7 % 1,1 % 1,2 % 41,0 %Mukand 18,1 % 0,1 % 1,4 % 19,6 %Parekh 0,4 % 0,4 %
Panchmahal Steel 0,2 % 0,7 % 0,9 %
Raajratna Metal Industries 44,2 % 2,7 % 46,9 %
Venus Wire Industries 22,9 % 1,8 % 24,7 %Viraj Impoexpo 25,6 % 1,4 % 27,0 %
(31) Det endeligt fastsatte subsidiebeløb for andre indiske selskaber end
dem, der udviste samarbejdsvilje i forbindelse med denne undersø-gelse, er 88,3 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, hvilket er!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 7
summen af de højeste beløb, der blev indrømmet samarbejdsvillige
eksportører i henhold til hver ordning.
(32) En eksporterende producent, Chandan Steel Ltd, udviste samarbejds-
vilje i forbindelse med antidumpingproceduren, hvor der midlertidigt
fastsattes en individuel dumpingmargen og en individuel skades-
margen, men de var ikke samarbejdsvillige på alle områder iforbindelse med antisubsidieproceduren. I denne procedure anvendesartikel 28 i grundforordningen ved fastsættelsen af subsidiebeløbet,
hvilket for de pågældende selskaber er 88,3 % af nettoprisen, frit
Fællesskabets grænse. Der vil imidlertid blive taget hensyn til depågældende selskabers samarbejdsvilje i forbindelse med antidum-pingproceduren, og den endelige udligningstold vil blive baseret på de
foreliggende faktiske oplysninger, dvs. det niveau til afhjælpning af
skade, der er fastsat for importen af den pågældende vare fra disseselskaber i undersøgelsesperioden i antidumpingproceduren, idet detteer lavere end subsidiebeløbet.
(33) For den i betragtning 6 i forordningen om midlertidig told nævnte
eksportør (Sindia Steel Ltd) blev det anset for rimeligt, at det vejedegennemsnitlige subsidiebeløb, der konstateredes for de samarbejds-villige indiske selskaber, også bør gælde for dette selskab. Der
fastsattes en endelig subsidiemargen for dette selskab på 34,5 % af
nettoprisen, frit Fællesskabets grænse.
E.SKADE
1.Erhvervsgren i Fællesskabet
(34) Efter yderligere undersøgelse konstateredes det, at erhvervsgrenens
kumulerede produktionsmængde af stålstænger ikke udgør 45 % af densamlede produktion i Fællesskabet som fejlagtigt angivet i forord-ningen om midlertidig told, men kun 38 %. Dette er imidlertid
tilstrækkeligt til at opfylde betingelserne i artikel 9, stk. 1, og artikel
10, stk. 8, i grundforordningen.
2.Forbrug i Fællesskabet, markedsandel og importerede mæng-
der fra Indien
(35) Efter underretning af parterne blev der ikke modtaget nogen bemærk-
ninger vedrørende forbruget af stålstænger i Fællesskabet samt
markedsandelen for og omfanget af importen fra Indien. Følgelig
bekræftes de undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning53-56 i forordningen om midlertidig told.
3.Priserne på subsidieret import fra Indien og underbud
a)Beregning af underbudsmargener
(36) Som omhandlet i forordningen om midlertidig told (betragtning 57-65)
blev der foretaget en detaljeret analyse af underbud for hver af deberørte indiske producenter, som viste betydelige underbudsmargener.
Underbudsmargenerne beregnedes ved en sammenligning for hver
varetype af det vejede gennemsnit af eksportpriserne, frit Fælles-skabets grænse, og det vejede gennemsnit af EF-erhvervsgrenens
priser ab fabrik ved salg til uafhængige parter. Indiske varetyper, for
hvilke der ikke fandtes tilsvarende EF-fremstillede varetyper, blevholdt uden for beregningen, efter at det var fastslået, at de øvrigetransaktioner var tilstrækkeligt repræsentative. Hvis eksporten fandt
sted via forbundne selskaber, blev der foretaget en behørig justering af
eksportpriserne for at tage hensyn til omkostninger, der påløb mellemimport og videresalg til første uafhængige kunde i Fællesskabet, samtfor fortjeneste. EF-erhvervsgrenens salgspriser blev justeret for
transportomkostninger i Fællesskabet. Medens de indiske eksportører
udelukkende solgte til forhandlere, solgte EF-erhvervsgrenen både tilendelige brugere og forhandlere. EF-erhvervsgrenens salgspriser til
endelige brugere justeredes følgelig til forhandlerleddet. Endvidere
justeredes de indiske eksportpriser for håndteringsomkostninger vedFællesskabets grænse.
(37) Flere indiske eksporterende producenter genfremsatte deres anmod-
ning om en justering for forskelle i Indien og Fællesskabet i den tid,
der forløb fra afgivelse af ordre til levering, og for forskelle med
hensyn til overholdelse af leveringsfristen. De påstod navnlig, at de!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 8
regelmæssigt måtte udstede kreditnotaer til deres kunder på grund af
for sen levering. Kreditnotaer for for sen levering er imidlertid ikkeensbetydende med, at længere indiske leveringstider eller usikreleveringstider påvirkede salgsprisen, når prisforhandlingerne fandt
sted. Anmodningen om en sådan justering kunne derfor ikke imøde-
kommes. Det blev i den forbindelse taget i betragtning, at de indiskeproducenters ved kontrakt fastsatte leveringstider ofte svingedemellem fire og seks måneder, uden at dette havde nogen indvirkning
på den aftalte salgspris.
(38) Alle indiske producenter genfremsatte deres anmodning om en
justering for kvalitetsforskelle. De gjorde navnlig gældende, at
stålstænger fremstillet af EF-producenterne var lettere at maskinbe-
arbejde, hvilket reducerede gennemløbstiden i videreforarbejdnings-processen for stålstænger. Det skal i den forbindelse anføres, at nogleEF-producenter ganske rigtigt i undersøgelsesperioden solgte en vis
mængde varer under et varemærke, der tilkendegav, at de var lettere at
maskinbearbejde. Det konstateredes imidlertid, at der ikke forelå etkonsekvent prismønster, hvoraf det fremgik, at de varer, der var lettere
at maskinbearbejde, solgtes til højere priser og således ville have en
højere markedsværdi. Der kunne derfor ikke indrømmes nogenjustering, da der ikke påvistes nogen indvirkning på priserne og påprisernes sammenlignelighed. Det noteredes desuden, at alle indiske
producenter havde fremsat identiske krav om en justering, hvor der
blev set bort fra potentielle kvalitetsforskelle mellem deres varer.
(39) Et indisk selskab anførte, at EF-erhvervsgrenens salgspris var
sammensat af en basispris og et såkaldt »legeringstillæg«, dvs. et
pristillæg for legeringer, der indgår i stålstænger. Selskabet anmodedeom, at legeringstillægget blev holdt uden for Fællesskabets salgsprisermed henblik på beregning af underbud og underpriser. Denne
anmodning kunne ikke imødekommes, da legeringstillægget var en
del af den endelige salgspris, som kunderne betalte. Det skal i denforbindelse bemærkes, at de indiske salgspriser også indeholdt etlegeringstillæg, selv om der ikke direkte henvistes hertil på fakturaen.
(40) Tages der hensyn til ovennævnte justeringer udgør underbudsmarge-
nerne følgende:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/ Bhansali Ferromet Pvt Ltd,
Mumbai 14,5 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 14,9 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 13,0 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 13,2 %— Isibars Ltd, Mumbai 19,4 %— Mukand Ltd, Mumbai 17,8 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 13,9 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 5,8 %
— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 15,8 %
— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 12,8 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 15,7 %
(41) Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen for Sindia Steel Ltd (jf.
betragtning 33) udgjorde 16,8 %. Det konkluderedes, at disse
underbudsmargener er betydelige.
b)Påstand om konkurrencebegrænsende adfærd
(42) I de bemærkninger, som de indiske selskaber fremsatte efter at være
blevet underrettet om undersøgelsesresultaterne, gjorde de fortsat
gældende, at beregningen af underbudsmargener samt konklusionerne
vedrørende andre skadesfaktorer, årsagssammenhæng og Fællesska-bets interesser var formålsløs i sammenhæng med denne undersøgelse
i betragtning af Kommissionens beslutning (
1) i konkurrencesag
IV/35.814 — »legeringstillæg«. Ifølge beslutningen har producenternei Fællesskabet af flade produkter af rustfrit stål ændret »og påsamordnet vis anvendt de referenceværdier, de lægger til grund ved
beregningen af legeringstillægget, hvilket har haft både til formål og til!B
(1) EFT L 100 af 1. 4. 1998, s. 55.1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 9
følge at begrænse og fordreje den normale konkurrence på det fælles
marked.«
(43) Det skal i den forbindelse påpeges, at nævnte sag vedrører »flade
produkter« af rustfrit stål i modsætning til »stænger« af rustfrit stål,der henhører under kategorien af lange produkter. Desuden er
producenterne af flade produkter og producenterne af stålstænger i
vidt omfang ikke de samme, og antallet af producenter af stålstængerer betydeligt højere end antallet af producenter af flade produkter.
(44) De indiske producenter genfremsatte imidlertid deres påstand om, at
der også eksisterer en samordnet praksis for stålstænger. Nogle af disse
selskaber har også i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr.
17/62 (
1) indgivet en formel klage vedrørende stålstænger til Kommis-
sionen. Til støtte for deres påstand gjorde de indiske selskabergældende, at de nationale stålsammenslutninger i Fællesskabet
månedligt udsendte en liste til alle medlemmer over de legeringstillæg,
som den største producent i det pågældende land anvendte. Desudenanførte de, at nævnte producent anvendte den samme koefficient (den
såkaldte »yield factor«) til at beregne legeringstillægget for stålstænger
på grundlag af legeringstillægget for flade produkter som enforhandler i en anden medlemsstat. De påstod, at de fremlagteoplysninger var et afgørende bevis for, at der fandtes en samordnet
praksis på markedet for stålstænger.
(45) Det er i den forbindelse vigtigt at bemærke, at anvendelsen af en »yield
factor« og en legeringstillægsordning som sådan ikke er ulovlig. Ensådan ordning gør det muligt for en producent af rustfrit stål på lovligvis at lade svingninger i priserne for legeringsmaterialer afspejle i
salgspriserne til kunderne og således beskytte sig selv mod risikoen for
betydelige svingninger i produktionsomkostningerne. Det konstatere-des også, at anvendelsen af et legeringstillæg er almindelig på andrestålmarkeder uden for Fællesskabet, og det har med en kort afbrydelse
været anvendt i Fællesskabet i mange år. Det kunne endvidere fastslås,
at EF-producenterne ifølge EKSF-traktatens artikel 60 og den afledtefællesskabsret for så vidt angår EKSF-produkter skal underrette
Kommissionen og alle interesserede om den gældende legerings-
tillægsordning (artikel 6, litra b), i beslutning nr. 37/54 (
2).
(46) Anvendelsen af en legeringstillægsordning kan følgelig og i over-
ensstemmelse med Kommissionens beslutning i sag IV/35.814 kunvære ulovlig, hvis legeringstillægsordningen anvendes på en sam-
ordnet, dvs. en konkurrencebegrænsende, måde. Der blev imidlertid
ikke fremlagt noget afgørende bevis herfor i løbet af undersøgelsen.
(47) Det konstateredes endvidere, at EF-producenternes slutpris for
identiske produkter til sammenlignelige kunder og i samme periodevarierede, hvilket resulterede i, at EF-producenternes fortjeneste var
forskellig.
(48) På baggrund af ovenstående konkluderedes det, at undersøgelsen af
skade og Fællesskabets interesser, herunder beregningen af under-budsmargener, ikke var formålsløs, som påstået af de indiske selskaber.Den indiske anmodning om, at undersøgelsen afsluttedes omgående,
kunne således ikke imødekommes. Tilsvarende var det ikke muligt at
suspendere antisubsidieundersøgelsen, indtil Kommissionen havdeafsluttet sin undersøgelse vedrørende den påståede konkurrencebe-
grænsende adfærd, fordi antisubsidieundersøgelser skal afsluttes inden
for en frist på højst 13 måneder fra indledningen heraf, jf. artikel 11,stk. 9, i grundforordningen.
(49) Det er imidlertid taget til efterretning, at Kommissionen fortsætter sin
undersøgelse af den påståede konkurrencebegrænsende adfærd. Skulle
Kommissionen konstatere, at der er tale om samordnet praksis, ville
betingelserne for indledning af en fornyet undersøgelse ex officio væreopfyldt. Der ville straks, dvs. inden for en frist på højst 12 måneder,blive indledt en sådan undersøgelse for at fastslå om og i hvilket
omfang de relevante undersøgelsesresultater vedrørende skade, årsags-
sammenhæng og Fællesskabets interesser berøres af en sådankonkurrencebegrænsende praksis.!B
(1) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62.
(2) EFT 18 af 1. 8. 1954, s. 470/54.1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 10
4.EF-erhvervsgrenens situation
(50) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig told er
der ikke modtaget nogen bemærkninger vedrørende EF-erhvervs-grenens situation med hensyn til produktionsmængde, kapacitet og
kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, salgspriser, fortje-
neste, beskæftigelse og lagerbeholdninger. De undersøgelsesresultater,der er omhandlet i betragtning 67-78 i forordningen om midlertidigtold, bekræftes derfor.
Den indiske regering anfægtede imidlertid de konklusioner, der er
draget af disse resultater, og hævdede navnlig, at faldet i EF-pro-
ducenternes produktionstal ikke kan tilskrives den faldende import fraIndien. Denne påstand vedrører spørgsmålet om årsagssammenhæng,som behandles nedenfor. Den indiske regering hævdede endelig, at
EF-producenterne øgede salget til forbundne parter fra 1994 til
undersøgelsesperioden på 12 måneder (jf. betragtning 52 i forord-ningen om midlertidig told). Dette omstøder imidlertid ikke de
undersøgelsesresultater og konklusioner vedrørende det samlede salg
(specielt den negative udvikling i markedsandel siden 1994) og salgettil uafhængige parter, som også anvendtes ved beregningerne afprisunderbud.
5.Konklusioner
(51) På grundlag af ovenstående konkluderedes det, at EF-erhvervsgrenen
lider væsentlig skade som omhandlet i betragtning 79 i forordningenom midlertidig told.
F.ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(52) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig told
anfægtede nogle indiske selskaber, at den skade, som EF-erhvervs-grenen havde lidt, var forårsaget af subsidieret import fra Indien. Det
anførtes navnligt, at skaden var forårsaget af andre faktorer, nemlig
lavprisimport fra andre lande. Endvidere hævdedes det, at andreEF-producenter ikke havde fulgt den samme udviklingstendens, somEF-erhvervsgrenen.
(53) Det er i den forbindelse værd at bemærke den kraftige stigning i den
indiske importmængde i den pågældende periode, som nåede et
højdepunkt med 9,1 % i markedsandel i 1996. Det er også fastslået, atdisse varer importeredes til priser, som lå betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser. Der blev yderligere taget hensyn til, at mange
forhandlere køber stålstænger fra kilder både i Indien og Fællesskabet,
hvilket giver et gennemsigtigt og prisfølsomt marked.
Det bemærkedes, at ovennævnte tendenser for den indiske import faldt
sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation. Dettegjaldt navnlig nedgangen i dens markedsandel og de trykkede priser
siden 1995. På grund af subsidieret import af stålstænger med
oprindelse i Indien i undersøgelsesperioden måtte EF-erhvervsgrenensænke sine priser betydeligt uanset følgerne for rentabiliteten. Det
kunne følgelig fastslås, at der var en årsagssammenhæng mellem
subsidieret import og den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt.
(54) Det undersøgtes også, om andre faktorer end subsidieret import kan
have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Detkonstateredes i den forbindelse, at importen af den pågældende vare
fra andre lande i mængde enten lå under eller tæt ved de
tærskelværdier, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i grundforordningen,og/eller fandt sted til højere priser end den indiske import. Denneimport kan følgelig ikke have brudt årsagssammenhængen mellem
subsidieret import fra Indien og den skade, som EF-erhvervsgrenen har
lidt.
(55) Endvidere undersøgtes nogle indiske producenters påstand om, at de
ikke-klagende EF-producenters situation var betydeligt bedre endEF-erhvervsgrenens. Det skal i den forbindelse anføres, at der kun
foreligger detaljerede og efterprøvede oplysninger om EF-erhvervs-
grenen. I betragtning af, at EF-markedet for stålstænger er etgennemsigtigt og prisfølsomt marked, kan det imidlertid ikke ansesfor urimeligt at konkludere, at det er sandsynligt, at de ikke-sam-
arbejdsvillige EF-producenter har fulgt samme udviklingstendens som
EF-erhvervsgrenen, specielt hvad angår priser.!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 11
(56) Det blev endelig påstået, at nedgangen i EF-erhvervsgrenens salgs-
priser på stålstænger siden 1995 var resultatet af et fald i legerings-priserne. Det må imidlertid bemærkes, at eventuelle ændringer iverdensmarkedspriserne for legeringer også gælder for de indiske
producenter, og de har følgelig ingen indflydelse på de konstaterede
prisunderbud. Det bemærkedes også, at EF-producenterne ogsåsænkede deres grundpriser betydeligt.
(57) På baggrund af ovenstående bekræftes de undersøgelsesresultater, der
er omhandlet i forordningen om midlertidig told (betragtning 80-88),
nemlig at subsidieret import fra Indien særskilt betragtet har påført
EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(58) Efter vedtagelsen af forordningen om indførelse af midlertidig told er
der ikke modtaget nogen underbyggede bemærkninger vedrørendeundersøgelsen af Fællesskabets interesser som omhandlet i betragtning
89-94 i forordningen om midlertidig told.
(59) Det konkluderes følgelig, at indførelsen af foranstaltninger vil
medføre, at der genskabes en situation med effektiv konkurrence,som vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde denmarkedsandel, der er gået tabt, og at forbedre rentabiliteten.
(60) Da der ikke foreligger nogen reaktion fra brugere og importører,
antages det, at virkningerne af forventede prisstigninger vil være
begrænsede, også i betragtning af størrelsen af den foreslåede told.
Hvad angår leverandører i tidligere led konkluderedes det, at engenskabelse af redelige konkurrencevilkår vil medføre, at dereskonkurrencedygtighed forbedres.
(61) Alt i alt fastslås det, at de undersøgelsesresultater, der er omhandlet i
betragtning 89-93 i forordningen om midlertidig told kan bekræftes.
Der er navnlig ingen tvingende grunde til at antage, at det ikke vil være
i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger.
H. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(62) På grundlag af ovenstående konklusioner om subsidiering, skade,
årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser undersøgtes det, i
hvilken form og i hvilket omfang der bør indføres endelige
udligningsforanstaltninger for at afhjælpe skadelige subsidiers han-delsfordrejende virkninger og genskabe effektive konkurrencevilkår på
EF-markedet for stålstænger.
(63) Som omhandlet i betragtning 96, 97 og 98 i forordningen om
midlertidig told beregnedes der et ikke-skadevoldende prisniveau, dvs.
et prisniveau, der vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnådækning for sine produktionsomkostninger og en rimelig fortjeneste påsalget af den pågældende vare.
(64) Et indisk selskab gjorde gældende, at beregningen af det ikke-
skadevoldende prisniveau var ukorrekt, eftersom fortjenstmargenen for
alle varetyper var identisk. Det skal påpeges, at det ikke-skadevol-
dende prisniveau beregnedes på grundlag af de gennemsnitligesalgspriser pr. varetype minus EF-erhvervsgrenens faktiske vejede
gennemsnitlige fortjenstmargen plus en rimelig fortjeneste, som
forklaret ovenfor. Denne fremgangsmåde ansås for at være den mestkorrekte i den foreliggende undersøgelse.
(65) På grundlag af sammenligningen mellem det ikke-skadevoldende
prisniveau og de indiske producenters eksportpriser konstateredes derfølgende skadestærskler i forhold til prisen, frit Fællesskabets grænse:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/ Bhansali Ferromet Pvt Ltd,
Mumbai 18,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai 25,3 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 17,6 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 7,5 %!
B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 12
— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 %
— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %
(66) For Sindia Steels Ltd anvendtes det vejede gennemsnit af skade-
stærsklerne for de samarbejdsvillige indiske selskaber. På dette
grundlag er skadestærsklen 22,1 %.
(67) I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningen bør
tolden være lig med subsidiebeløbet, medmindre skadestærsklen er
lavere. På dette grundlag fastsattes tolden til følgende for de
samarbejdsvillige producenter:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/ Bhansali Ferromet Pvt Ltd,
Mumbai 14,4 %
— Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd, Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd, Mumbai 19,6 %— Panchmahal Steel Ltd, Baroda 0,0 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 0,0 %— Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd/Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %
(68) For Sindia Steels Ltd bør tolden fastsættes til 22,1 %.
(69) For ikke at belønne manglende samarbejdsvilje og for at sikre, at
udligningsforanstaltningerne ikke omgås, ansås det for påkrævet atfastsætte tolden for de ikke-samarbejdsvillige selskaber til den højeste
sats, der er fastsat, dvs. 25,5 %, eftersom de indiske eksporterende
producenter i høj grad havde udvist samarbejdsvilje.
I.TILSAGN
(70) På et sent tidspunkt i undersøgelsen afgav flere indiske selskaber
tilsagn. Selskaberne tilbød, at de ikke i fremtiden ville benytte sig af
eksportsubisidier, som det konstateredes var udligningsberettigede i
forbindelse med deres eksport til Fællesskabet. Ifølge selskaberne villetilsagnet betyde en væsentlig stigning i eksportpriserne.
Tilsagnet kunne ikke godtages. For det første ville de pågældende
selskaber fortsætte med at modtage udligningsberettigede subsidier på
grundlag af deres eksport til andre lande og i forbindelse med import afråmaterialer og investeringsgoder, som anvendtes i fremstillingen afandre varer end stålstænger. Der ville således være uoverstigelige
vanskeligheder forbundet med kontrollen af et sådant tilsagn og alle
muligheder stå åben for omgåelse.
For det andet indeholdt tilsagnet intet om prisdisciplin, og det fastslås
således, at de skadelige virkninger af den subsidierede import ikke
ville blive afhjulpet med godtagelsen af et sådant tilsagn.
Efter udløbet af fristen for indgivelse af tilsagn afgav en anden
eksporterende producent tilsagn. Dette selskab tilbød at overholde
visse mindstepriser. Tilsagnet blev undersøgt, og det konstateredes, at
det på grund af det brede udvalg af berørte varetyper og de betydeligeprissvingninger i forbindelse med den pågældende vare ville det værevanskeligt at fastsætte priser, som kunne afhjælpe de skadelige
virkninger af den subsidierede import. Det pågældende tilsagn kunne
derfor ikke godtages.
J.OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(71) I betragtning af omfanget af de konstaterede udligningsberettigede
subsidier for de eksporterende producenter og den alvorlige skade, der
er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb,
for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold ihenhold til forordning (EF) nr. 1556/98, opkræves endeligt med en sats!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 13
svarende til den endelige told, medmindre den midlertidige told er
lavere end den endelige told; i så fald er den midlertidige toldgældende —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af stænger af rustfrit
stål, henhørende under KN-kode 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 og7222 20 81 og med oprindelse i Indien.
2. For varer, fremstillet af følgende selskaber fastsættes tolden, som
beregnes af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, til:
Producent Toldsats (%) Taric-tillægskode
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai 14,4 8226
Chandan Steel Ltd, Umbergaon 19,0 8593Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur 16,5 8400Grand Foundry Ltd, Mumbai 16,6 8401
Hindustan Stainless, Plot No. 165, Road No. 1, Kalomboli Warehou-
sing Complex, Kalamboli, Taluka — Panvel, Dist — Raigad, Indien. 16,1 8407
Isibars Ltd, Mumbai 25,5 8402— Meltroll Engineering Ltd, Mumbai 5,5 A021Mukand Ltd, Mumbai 19,6 8403
Panchmahal Steel Ltd, Baroda 0 8404
Parekh Bright Bars Pvt Ltd, Thane 0 8594
Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad 19,8 8405Sindia Steels Ltd, Nashik "
M1123 8406
Venus Wire Industries Ltd, Mumbai 16,1 8407Viraj Impoexpo Ltd/Viraj Alloys Ltd, Mumbai 20,2 8410Alle andre selskaber 25,5 8900
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er
fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 1556/98 er stillet
sikkerhed i form af midlertidig udligningstold, opkræves endeligt med en sats
svarende til den midlertidige told, hvis denne er lavere end de endelige satser.I alle andre tilfælde opkræves de med en sats svarende til den endelige told.
Beløb, der er stillet som sikkerhed ud over satsen for den endelige
udligningstold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske
Fællesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver
medlemsstat.!B
!M2
!B
!M1
!B1998R2450 — DA — 16.02.2001 — 002.001 — 14