1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 1
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
►B RÅDETS DIREKTIV
af 16. september 1985
om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci
samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse
med visse former for virksomhed på det farmaceutiske område
(85/433/EØF)
(EFT L 253 af 24.9.1985, s. 37)
Ændret ved:
Tidende
nr. side dato
►M1Rådetsdirektiv 85/584/EØF af 20. december 1985 om ændring s om
følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af 85/433/EØF om gensidig
anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbe-
viser i farmaci samt om forantaltninger, der skal lette den faktiskeudøvelse af etableringsretten i forbindelse med visse former for virk-somhed på det farmaceutiske områdeL 372 42 31.12.1985
▼B
RÅDETS DIREKTIV
af 16. september 1985
om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre
kvalifikationsbeviser i farmaci samt om foranstaltninger, der skallette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse med
visse former for virksomhed på det farmaceutiske område
(85/433/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økono-
miske Fællesskab, særlig artikel 49 og 57,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa - Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale
Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:I henhold til traktaten er enhver i nationalitet begrundet forskelsbe-
handling på området etablering og tjenesteydelser forbudt fraovergangsperiodens udløb; det således gennemførte princip om nationalbehandling finder blandt andet anvendelse ved udstedelse af autorisati-oner, der måtte blive krævet som betingelse for adgang til visse former
for virksomhed samt ved indmeldelse i eller medlemskab af faglige
organisationer eller organer;
det forekommer dog hensigtsmæssigt af fastsætte visse bestemmelser,
som skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten;
i henhold til traktatens artikel 54, stk. 3, litra h), må medlemsstaterne
ikke yde nogen form for støtte, som vil kunne fordreje etableringsvil-
kårene;
i henhold til traktatens artikel 57, stk. 1, skal der udstedes direktiver
om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andrekvalifikationsbeviser;
de for tiden eksisterende forskelle mellem medlemsstaternes farmaceu-
tuddannelser gør det nødvendigt at fastsætte visse bestemmelser omsamordning, således at medlemsstaterne gensidigt kan anerkende eksa-mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser; dennesamordning er gennemført ved Rådets direktiv 85/432/EØF af
september 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser
om visse former for virksomhed på det farmaceutiske område(
4);
som betingelse for adgang til visse former for virksomhed på det
farmaceutiske område kræver nogle medlemsstater foruden eksamens-bevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis en supplerende fagligerfaring; da der endnu ikke foreligger overensstemmelse på detteområde medlemsstaterne imellem, bør det for at undgå eventuelle
vanskeligheder anerkendes, at relevant erhvervserfaring af samme
varighed, opnået i en anden medlemsstat, er tilstrækkelig;
inden for rammerne af deresnationale politik for den offentlige
sundhed, som navnlig skal sikre en tilfredsstillende uddeling af læge-
midler overalt på deres område, begrænser visse medlemsstaterantallet af nye apoteker, der kan oprettes, medens der i andre ikkegælder bestemmelser af denne art; under disse omstændigheder er detfor tidligt at bestemme, at virkningerne af anerkendelsen af eksamens-
beviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci også bør
omfatte udøvelsen af apotekervirksomhed som indehaver af et apotek,der har været åbent for offentligheden i mindre end tre år; Kommis-1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 2
(1) EFT nr. C 35 af 18. 2. 1981, s. 6 og EFT nr. C 40 af 18. 2. 1984, s. 4.
(2) EFT nr. C 277 af 17. 10 1983, s. 160.
(3) EFT nr. C 230 af 10. 9. 1981, s. 10.
(4) Se side 34 i denne Tidende.
▼B
sionen og Rådet skal inden for en nærmere fastsat frist undersøge dette
spørgsmål på ny;
da et direktiv om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser ikke
nødvendigvis medfører en indholdsmæssig ligestilling af de uddan-nelser, som disse eksamensbeviser vedrører, bør der, hvad angår
benyttelsen af titler på grundlag af uddannelse, kun gives tilladelse til
anvendelse af disse på sproget i den medlemsstat, der er hjemland ellerseneste opholdsland;
for at lette de nationale myndighedersgennemførels e af dette direktiv
kan medlemsstaterne foreskrive, at de personer, der opfylder de heristillede uddannelsesbetingelser, samtidig med deres uddannelsesbevisskal forelægge et certifikat, udstedt af de kompetente myndigheder iden medlemsstat, som er deres hjemland eller seneste opholdsland,
hvori det attesteres, at disse beviser virkelig er de i dette direktiv
omhandlede;
dette direktiv ændrer ikke medlemsstaternes love eller administrative
bestemmelser om forbud mod eller opstilling af visse betingelser forselskabers udøvelse af visse former for virksomhed;
det er vanskeligt at vurdere, hvorvidt regler til fremme af farmaceuters
fri udveksling af tjenesteydelser for tiden vil være gavnlige; det vilderfor ikke på nuværende tidspunkt være hensigtsmæssigt at vedtagesådanne regler;
med hensyn til vandel og hæderlighed bør der sondres mellem på den
ene side de krav, der kan stilles i forbindelse med en første adgang tilerhvervet, og på den anden side de krav, der kan stilles i forbindelse
med udøvelsen heraf;
hvad angår lønnede aktiviteter, indeholder Rådetsforordning (EØF) nr.
1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
inden for Fællesskabet(
1) ikke særlige bestemmelser vedrørende vandel
og hæderlighed, faglig disciplin og benyttelse af titler for de i direktivetomhandlede erhverv; de pågældende forskrifter anvendes eller kananvendes såvel på lønmodtagere som på selvstændige erhvervsdrivendealt efter medlemsstaterne; de former for virksomhed, der i medlemssta-
terne er betinget af besiddelse af et eksamensbevis, certifikat eller
andet kvalifikationsbevis i farmaci, udøves såvel af selvstændige somaf lønmodtagere, eller endog af de samme personer skiftevis somlønmodtager og som selvstændig i løber af deres karriere; for i fuldtomfang at fremme den frie bevægelighed for disse erhvervsudøvereinden for Fællesskabet forekommer det således nødvendigt at
udstrække anvendelsesområdet for dette direktiv til også at omfatte
lønmodtagere —
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
Anvendelsesområde
Artikel 1
Dette direktiv finder anvendelse på sådanne former for virksomhed,
som, for så vidt angår adgangen hertil og udøvelsen heraf, i en ellerflere medlemsstater er undergivet betingelser vedrørende faglige kvali-fikationer, og som står åbne for personer, der er i besiddelse af et af dei artikel 4 nævnte eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikati-onsbeviser i farmaci.1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 3
(1) EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968, s. 2.
▼B
KAPITEL II
Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i
farmaci
Artikel 2
1. Hver medlemsstat anerkender de i artikel 4 anførte eksamensbe-
viser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der af de øvrigemedlemsstater i overensstemmelse med artikel 2 i direktiv 85/432/
EØF udstedes til medlemsstaternes statsborgere, idet den for så vidt
angår adgang til og udøvelse af de i artikel 1 omhandlede former forvirksomhed, giver dem samme gyldighed på sit område som de i artikel4 nævnte eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser,den selv udsteder.
2. Medlemsstaterne er dog ikke forpligtet til at tillægge de i stk. 1
omhandlede eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbe-
viser virkning med henblik på oprettelse af nye, for offentlighedentilgængelige apoteker. Ved anvendelsen af dette direktiv betragtes somsådanne ligeledes apoteker, der har bestået i mindre end tre år.
Fem år efter udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 19, forelægger
Kommissionen Rådet en rapport om medlemsstaternes anvendelse afførste afsnit samt om muligheden for at udvide virkningerne af den
gensidige anerkendelse af de i stk. 1 omhandlede eksamensbeviser,
certifikater og andre kvalifikationsbeviser. Den fremsætter i givet faldpassende forslag.
Artikel 3
1. Uanset artikel 2 og med forbehold af artikel 45 i tiltrædelsesakten
af 1979 er Den hellenske Republik kun forpligtet til at efterkommebestemmelserne i artikel 2 vedrørende eksamensbeviser, certifikater ogandre kvalifikationsbeviser, som de øvrige medlemsstater udsteder, forså vidt det drejer sig om udøvelse af de i artikel 1 omhandlede former
for virksomhed som lønmodtager i henhold til forordning (EØF) nr.
1612/ 68.
Så længe Den hellenske Republik gør brug af denne undtagelsesbe-
stemmelse og med forbehold af artikel 45 i tiltrædelsesakten af 1979,er de øvrige medlemsstater kun forpligtet til at efterkomme bestemmel-serne i artikel 2 vedrørende de i artikel 4, litra d), nævnteeksamensbeviser, for så vidt det drejer sig om udøvelse af de i artikel
1 omhandlede former for virksomhed som lønmodtager i henhold til
forordning (EØF) nr. 1612/68.
2. Ti år efter udløbet af den i artikel 19 omhandlede frist forelægger
Kommissionen Rådet passende forslag med henblik på at udvide virk-ningerne af den gensidige anerkendelse af eksamensbeviser, certifikaterog andre kvalifikationsbeviser for således at lette den faktiske udøvelse
af etableringsretten mellem Den hellenske Republik og de øvrige
medlemsstater. Rådet træffer afgørelse om disse forslag i overensstem-melse med de procedurer, der er fastsat i traktaten.
Artikel 4
De i artikel 2 omhandlede eksamensbeviser, certifikater og andre kvali-
fikationsbeviser er følgende
a)i Belgien:
»le diplome legal de pharmacien« / »het wettelijk diploma van
apotheker«, der udstedes af universiteternes medicinske og farma-
ceutiske fakulteter, af det centrale bedømmelsesudvalg eller af de
statslige bedømmelsesudvalg for universitetsundervisningen;
b)i Danmark:
bevis for bestået farmaceutisk kandidateksamen;1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 4
▼B
c)i Tyskland:
1. »Zeugnis fiber die staatliche Pharmazeutische Prufung« (bevis
for statseksamen for farmaceuter), der udstedes af de kompetente
myndigheder;
2. attestationer fra de kompetente myndigheder i Forbundsrepu-
blikken Tyskland til bekræftelse af, at kvalifikationsbeviser,udstedt efter den 8. maj 1945 af de kompetente myndigheder i
Den tyske demokratiske Republik, er ligestillet med de under nr.
1 nævnte kvalifikationsbeviser;
d)i Grækenland:
Πιατοποιητκό των αρµοδίων αρχών, ικανότητας άσκησης της
φαρµακευτιτκής, χορηγουµενο µετά κρατική εξέταση ( certi-
fikat, hvorved det attesteres, at indehaveren kan udøvefarmaceutvirksomhed, og som udstedes af de kompetente myndig-
heder efter en statseksamen);
e)i Frankrig:
»le diplome d'État de pharmacien«, der udstedes af universiteterne,
eller »le diplome d'État de docteur en pharmacie« udstedt af univer-siteterne;
f)i Irland:
certifikat som »Registeres Pharmaceutical Chemist«;
g)i Italien:
eksamensbevis eller certifikat, der giver ret til at virke som farma-
ceut, og som er erhvervet efter en statseksamen;
h)i Luxembourg:
»le diplome d'État de pharmacien«, der udstedes af bedømmelsesud-
valget for statseksaminer, og som påtegnes afundervisningsministeren;
i)i Nederlandene:
»het getuigschrift van met goed gevolg afgelegd apothekersexamen«
(bevis for bestået farmaceuteksamen);
j)i Det forenede Kongerige:
certifikat som »Registered Pharmaceutical Chemist«;
k)i Spanien:
titulo de licenciado en farmacia (bevis for bestået farmaceutisk
kandidateksamen) udstedt af ministeriet for undervisning og viden-skab eller af universiteterne;
l)i Portugal:
Carta de curso de licenciatura em Ciências Farmacêuticas (bevis for
bestået farmaceutisk kandidateksamen) udstedt af universiteterne.
Artikel 5
Når der som betingelse for adgang til eller udøvelse af en af de i artikel
1 nævnte former for virksomhed i en medlemsstat foruden et eksa-
mensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis, som nævnt iartikel 4, kræves supplerende faglig erfaring, anerkender denne statsom tilstrækkeligt bevis i så henseende en attestation fra de kompetentemyndigheder i den medlemsstat, som er den pågældendes hjemlandeller seneste opholdsland, om, at den pågældende har udøvet sådan
virksomhed i den medlemsstat, som er den pågældendes hjemland eller
seneste opholdsland, i en tilsvarende periode.
Denne anerkendelse gælder dog ikke for så vidt angår den faglige erfa-
ring på to år, der krævesi s torhertugdømmet Luxembourg med henblikpå tildeling af en statslig bevilling til drift af apoteker, der er tilgænge-lige for offentligheden.1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
KAPITEL III
Erhvervede rettigheder
Artikel 6
De ved et universitet eller tilsvarende højere uddannelsesinstitution
opnåede eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser ifarmaci, som medlemsstaterne har udstedt til medlemsstaternes stats-borgere, og som ikke opfylder alle de i artikel 2 i direktiv 85/432/
EØF fastsatte minimumskrav om uddannelse, ligestilles med de eksa-
mensbeviser, der opfylder disse krav:
— hvis de vedrører en uddannelse, der afsluttes inden gennemførelsen
af nævnte direktiv, eller
— hvis de vedrører en uddannelse, der afsluttes efter gennemførelsen
af nævnte direktiv, men som er påbegyndt inden direktivetsgennemførelse,
og i begge tilfælde:
— hvis de ledsages af en attestation af, at deres indehavere faktisk og
lovligt i en medlemsstat har udøvet en af de i artikel 1, stk. 2, idirektiv 85/432/ EØF, omhandlede former for virksomhed i mindsttre på hinanden følgende år i løbet af de fem år, der går forud forudstedelsen af attestationen, såfremt der i den pågældende stat erudstedt bestemmelser om denne form for virksomhed.
KAPITEL IV
Benyttelse af akademisk titel
Artikel 7
1. Med forbehold af artikel 14 drager de medlemsstater, der er vært-
slande, omsorg for, at de af medlemsstaternes statsborgere, som
opfylder de i artikel 2, 5 og 6 fastsatte betingelser, har ret til at benytte
deres lovlige akademiske titel, og eventuelt en forkortelse heraf, fra denmedlemsstat, der er deres hjemland eller seneste opholdsland, og pådenne stats sprog. De medlemsstater, der er værtslande, kan foreskrive,at denne titel skal efterfølges af navn og sted for den institution ellerdet bedømmelsesudvalg, der har tildelt den.
2. Såfremt den akademiske titel fra den medlemsstat, der er hjem-
land eller seneste opholdsland, i værtsmedlemsstaten kan forveksles
med en titel, der i denne stat kræver en supplerende uddannelse, somden pågældende ikke har, kan denne værtsmedlemsstat foreskrive, athan skal benytte sin akademiske titel fra den medlemsstat, der er hanshjemland eller seneste opholdsland, i en passende udformning, somværtsmedlemsstaten angiver.
KAPITEL V
Bestemmelser, der skal lette den faktiske udøvelse af etablerings-
retten
Artikel 8
1. Den medlemsstat, der er værtsland, og som i forbindelse med den
første adgang til en af de i artikel 1 nævnte former for virksomhed af
sine egne statsborgere kræver bevis for vandel og hæderlighed,godkender for statsborgere fra andre medlemsstater som tilstrækkeligtbevis en attestation, som er udstedt af en kompetent myndighed i denmedlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, og hvori detbekræftes, at de betingelser vedrørende vandel og hæderlighed, der i
denne medlemsstat stilles for adgangen til den pågældende form for
virksomhed, er opfyldt.
2. Såfremt den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholds-
land, ikke kræver bevisfor vandel og hæderlighed i forbindels e medden første adgang til den pågældende form for virksomhed, kan værts-medlemsstaten af statsborgere fra den medlemsstat, der er hjemlandeller seneste opholdsland, kræve en udskrift af strafferegisteret eller, i1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 6
▼B
mangel heraf, et tilsvarende dokument udstedt af en kompetent
myndighed i den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholds-land.
3. Såfremt den medlemsstat, der er værtsland, får kendskab til alvor-
lige og konkrete forhold, der — inden den pågældende etablerede sig i
denne stat — har foreligget uden for dens område, og som i detteværtsland vil kunne få følger for adgangen til den pågældende formfor virksomhed, kan den give underretning herom til den medlemsstat,der er hjemland eller seneste opholdsland.
Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, under-
søger rigtigheden af forholdene, for så vidt de i denne medlemsstat vil
kunne få følger for adgangen til den pågældende form for virksomhed.
Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af deundersøgelser, der skal foretages, og meddeleler værtsmedlemsstatende slutninger, de drager heraf med hensyn til de attestationer ellerdokumenter, som de har udstedt.
4. Medlemsstaterne sikrer, at de afgivne oplysninger behandles
fortroligt.
Artikel 9
1. Såfremt der i en medlemsstat, som er værtsland, gælder love ellet
administrative bestemmelser om opfyldelse af krav vedrørende vandelog hæderlighed, herunder bestemmelser om disciplinære sanktioner i
tilfælde af alvorlig tjenesteforseelse eller domfældelse for lovovertræ-
delser i forbindelse med udøvelsen af en af de i artikel 1 nævnteformer for virksomhed, fremsender den medlemsstat; der er hjemlandeller seneste opholdsland, til den medlemsstat, der er værtsland, denødvendige oplysninger om faglige eller administrative foranstaltninger
eller sanktioner, der er truffet over for den pågældende, samt om de
strafferetlige sanktioner, der vedrører udøvelsen af erhvervet i denmedlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland.
2. Såfremt den medlemsstat, der er værtsland, får kendskab til alvor-
lige og konkrete forhold, der — inden den pågældende etablerede sig idenne stat — har foreligget uden for dens område, og som i detteværtsland vil kunne få følger for udøvelsen af den pågældende form
for virksomhed, kan den give underretning herom til den medlemsstat,
der er hjemland eller seneste opholdsland.
Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, under-
søger rigtigheden af forholdene, for så vidt de i denne medlemsstat vilkunne få følger for udøvelsen af den pågældende form for virksomhed.Myndighederne i denne stat bestemmer selv arten og omfanget af deundersøgelser, der skal foretages, og meddeler værtsmedlemsstaten de
slutninger, de drager heraf med hensyn til de oplysninger, som de har
fremsendt i henhold til stk. 1.
3. Medlemsstaterne sikrer, at de afgivne oplysninger behandles
fortroligt.
Artikel 10
Såfremt den medlemsstat, der er værtsland, i forbindelse med adgang
til eller udøvelse af en af de i artikel 1 nævnte former for virksomhedaf sine egne statsborgere kræver dokumentation for fysisk og psykisksundhed, godkender denne stat som tilstrækkeligt bevis i så henseendefremlæggelsen af det dokument, der kræves i den medlemsstat, der erhjemland eller seneste opholdsland.
Såfremt den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i
forbindelse med adgang til eller udøvelse af den pågældende form for
virksomhed ikke kræver dokumentation af denne art, godkender værts-medlemsstaten, at statsborgere fra den medlemsstat, der er hjemlandeller seneste opholdsland, fremlægger en af en kompetent myndighed idenne stat udstedt attestation, der svarer til attestationerne i værtsmed-lemsstaten.1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 7
▼B
Artikel 11
De i artikel 8, 9 og 10 omhandlede dokumenter må ved fremlæggelsen
ikke være ældre end tre måneder.
Artikel 12
1. Proceduren for godkendelse af den pågældendes adgang til en af
de i artikel 1 nævnte former for virksomhed i overensstemmelse medartikel 8, 9 og 10 skal afsluttes hurtigst muligt og senest tre månederefter fremlæggelsen af samtlige de akter, der vedrører ham, dog med
forbehold af de frister, der måtte følge af en eventuel klage efter afslut-
ningen af denne procedure.
2. I de i artikel 8, stk. 3, og artikel 9, stk. 2, omhandlede tilfælde
bevirker en anmodning om fornyet undersøgelse, at den i stk. 1omhandlede frist suspenderes.
Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, og som
høres, skal afgive sit svar inden for en frist af tre måneder.
Den medlemsstat, der er værtsland, genoptager den i stk. 1 nævnte
procedure straks efter modtagelsen af dette svar eller udløbet af dennefrist.
Artikel 13
Såfremt en medlemsstat, der er værtsland, af sine egne statsborgere
kræver aflæggelse af ed eller en højtidelig erklæring i forbindelse medadgang til eller udøvelse af en af de i artikel 1 nævnte former for virk-somhed, og såfremt formuleringen af denne ed eller denne erklæring
ikke kan anvendes af statsborgere fra de øvrige medlemsstater, drager
værtsmedlemsstaten omsorg for, at en passende og tilsvarende formule-ring kan forelæggesfor de pågældende.
Artikel 14
Såfremt der i en medlemsstat, som er værtsland, findes bestemmelser
om benyttelsen af den erhvervstitel, der hører til en af de i artikel 1
nævnte former for virksomhed, benytter de af medlemsstaternes stats-
borgere, som opfylder de i artikel 2, 5 og 6 fastsatteuddannelsesbetingelser, den erhvervstitel i værtsmedlemsstaten, som idenne stat svarer til deres uddannelsesniveau, og gør brug af forkor-telsen for denne titel.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med
henblik på at gøre det muligt for de pågældende at få oplysning omsundheds- og sociallovgivningen samt i givet fald om de erhvervsetiskeregler i den medlemsstat, der er værtsland.
I dette øjemed kan de oprette informationskontorer, hvor de pågæl-
dende kan få de nødvendige oplysninger. Værtsmedlemsstaten kan
forlange, at de pågældende sætter sig i forbindelse med disse kontorer.
2. Medlemsstaterne kan oprette de i stk. 1 omhandlede kontorer hos
de kompetente myndigheder og organer, som de udpeger inden for deni artikel 19, stk. 1, fastsatte frist.
3. Medlemsstaterne drager omsorg for, at de pågældende i deres
egen og i deres klienters interesse i givet fald opnår de sprogkund-skaber, der er nødvendige for udøvelsen af deres erhvervsmæssigevirksomhed i den medlemsstat, der er værtsland.
KAPITEL VI
Afsluttende bestemmelser
Artikel 16
Den medlemsstat, der er værtsland, kan i tilfælde af begrundet tvivl, af
en anden medlemsstats kompetente myndigheder kræve en bekræftelse1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 8
▼B
af ægtheden af de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations-
beviser, som er udstedt i denne anden medlemsstat og omhandlet ikapitel II og III, samt en bekræftelse af, at den pågældende opfylder
alle de i direktiv 85/432/EØF fastsatte uddannelseskrav.
Artikel 17
Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 19, stk. 1, fastsatte
frist de myndigheder og organer, der er beføjet til at udstede ellermodtage de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevisersamt de dokumenter og oplysninger, som er omhandlet i dette direktiv,og underretter straks de andre medlemsstater og Kommissionen herom.
Artikel 18
Dette direktiv finder ligeledes anvendelse på statsborgere i medlemssta-
terne, som i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1612/68udøver eller agter at udøve en af de i artikel 1 nævnte former for virk-
somhed som lønmodtagere.
Artikel 19
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at
efterkomme dette direktiv inden den 1. oktober 1987 og underretterstraks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattetaf dette direktiv.
Artikel 20
Såfremt der ved gennemførelsen af dette direktiv skulle opstå større
vandkeligheder for en medlemsstat på bestemte områder, undersøgerKommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og
indhenter udtalelse fra Lægemiddeludvalget, der er nedsat ved afgø-
relse 75/320/EØF(
1).
Kommissionen forelægger i givet fald passende forslag for Rådet.
Artikel 21
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.1985L0433 — DA — 01.01.1986 — 001.001 — 9
(1) EFT nr. L 147 af 9. 6. 1975, s. 23.